Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Lepo pozdravljeni in prosim, da se umirite. Pričenjamo s 16. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da sta zadržana in se današnje seje ne moreta udeležiti poslanca gospod Roberto Battelli in gospod Jožef Školč. Na sejo sem vabil predsednika vlade Republike Slovenije, gospoda Janeza Janšo k 1. točki, predstavnike vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda ter predstavnika sodnega sveta k 24. točki dnevnega reda. Prehajamo na določitev dnevnega reda 16. seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z 59. členom poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje, dne 13. aprila 2006. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Predlogov za umik posamezne točke z dnevnega reda ali širitve dnevnega reda nisem prejel. Preden preidemo na glasovanje, prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Tako predlagam zboru, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem seje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 16. seje zbora določen. Prekinjam sejo državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15. uri, s 1. točko dnevnega reda.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 31-ih poslank in poslancev. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. in drugim odstavkom 245. člena ter 247. člena poslovnika državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik vlade. Za tem bo minister za promet odgovoril na poslanska vprašanja, postavljena na 14. in 15. seji zbora, na katera zaradi odsotnosti ni odgovoril. Poslanec gospod Aleš Gulič in poslanka gospa Breda Pečan, ki sta prijavila dve vprašanji, bosta drugo vprašanje postavila, ko bodo vsi prijavljeni poslanci postavili po eno vprašanje. Poslanci imajo za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Predsednik vlade in minister odgovorijo na vprašanje največ v petih minutah, enako tudi, če je vprašanje postavljeno večim ministrom. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega novega vprašanja. Prosim poslance, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. V zvezi s to točko se je za danes opravičil minister za finance, dr. Andrej Bajuk. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morata predsednik vlade ali minister v 30-ih dneh predložiti pisni odgovor, ki bo objavljen v glasilu državnega zbora. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo državnega zbora. Na klop ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katera v poslovniškem roku še ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Kot že rečeno, bo na prva štiri vprašanja odgovarjal predsednik vlade, gospod Janez Janša. Prvi bo poslansko vprašanje postavil gospod Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem skupaj. Spoštovani predsednik vlade, sprašujem, na kakšen način namerava država zaščititi slovensko premično in nepremično kulturno dediščino. Vsak dan smo priče rušenju, uničevanju, kot recimo Šumija v Ljubljani, pripravlja se rušenje Kolizeja, Riklijeva vila na Bledu propada in pri premični dediščini, pa ni dolgo nazaj, kar so gospodje pod taktirko gospoda Bohinca uničili eno tono zgodovinskega orožja, pa nič. In sprašujem, ali se bo to nadaljevalo? Sprašujem vas, ker sodim, da bi bil odgovor ministra za kulturo premalo. Prepričan pa sem, da je potrebno na nivoju vlade rešiti to zadevo in med te stvari zagotovo sodi tudi vprašanje tiste zbirke grafičnih listov, ki jih je gospod Kurt Mueller podaril Rogaški Slatini, ko je bila ta še splošno družbeno premoženje oziroma splošna ljudska lastnina. Ko je gospod Stane Pšeničnik odkupil del, najprej Hotel Sava, in potem še postal lastnik v krovni firmi Zdravilišče Rogaška d.d., je enostavno ta kulturna dediščina, ki je bila podarjena slovenskemu narodu, bila akceptirana kot privatna last. Gospod je z enim samim prenosom lastništva postal lastnik zbirke, ki je po najnižji oceni vredna okrog milijarde tolarjev, kar pomeni, da je bil njegov vložek cca. 10-krat presežen samo s tem. Če pa bi šli na kakšne avkcijske dražbe s temi materiali, pa bi zagotovo dobili vsaj 5- do 6-krat toliko. Glede na to, da v prejšnjem mandatu gospa Rihterjeva ni imela nobenega posluha za kulturo in kulturno dediščino in tudi vlada prav tako ne, vas sprašujem: Ali namerava vlada na eni od svojih prihodnjih sej kompleksno obravnavati te primere in jih tudi kompleksno rešiti na način, da se bo slovenska kulturna dediščina ohranjala znotraj; ne pa da bodo, kadar bo to primerno, te zadeve šle v privatne roke, kadar pa kakšen od tistih, ki zadeve prodaja, ne bo povšeči, ga bodo pa spravili na sodišče. Hvala.
Hvala. Gospod premier, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Zagotovo je skrb za kulturno dediščino izjemnega pomena. Tega se je zavedal tudi zakonodajalec, ko je sprejemal zakon o lastninskem preoblikovanju podjetij, ki je bil sprejet leta 1992. Na podlagi tega zakona je potem vlada sprejela uredbo, s katero bi morali tisti, ki lastninijo podjetja, izvzeti kulturne spomenike. Vendar pa je ustavno sodišče to uredbo takrat razveljavilo in do zakonske ureditve tega področja je potem preteklo sedem let, tako da je bil zakon o lastninjenju kulturnih spomenikov v družbeni lastnini sprejet šele leta 1999. V tem vmesnem času je nastala praznina, ki je rodila številne posledice, ki so se kasneje odpravljale, nekatere se pa še vedno. Ko je bil ta zakon uveljavljen, je bilo iz lastninjenja izvzetih 42 nepremičnih kulturnih spomenikov, zakon pa ni posebej uredil vprašanja lastninjenja premične dediščine. Glede konkretne zbirke v Rogaški Slatini, o kateri sprašujete, ste pravilno navedli, da gre za darilo gospoda Kurta Muellerja. Zdravilišče Rogaška je to darilo dobivala v letih od 1985 do 1995. Leta 1995 je lastnik zdravilišča Rogaška zašel v težave in odločil se je, da to proda. V skladu z zakonom mora najprej ponuditi odkup občini in ministrstvu za kulturo, ker je ta zbirka razglašena za kulturni spomenik z odlokom občine. To se je tudi zgodilo. To je bilo ponujeno v odkup tako občini kot ministrstvu za kulturo. In v tem trenutku poteka evidentiranje te dediščine, gre za obsežno grafično zbirko, ki šteje, če se prav spomnim, 40 tisoč listov. Ministrstvo za kulturo tega ne more odkupiti, dokler ni v skladu s strokovnimi kriteriji narejena cenitev. Do cenitve pa lahko pride, ko je prej izvršen popis. Ministrstvo ocenjuje, da bo za dokončanje tega postopka potrebnih še nekaj mesecev, potem se bo lahko šlo v cenitev in odločitev o eventualnem odkupu.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa za ta odgovor, ki me sicer samo delno zadovoljuje, kajti mislim, da je tudi sporno, kako je prišlo do lastništva te zbirke. In mislim, da bi morala vlada na tem področju preiskati tiste pravne luknje, po katerih je ta gospod postal lastnik vsega skupaj. Kajti kulturne lastnine se ne da tako priposestvovati kot recimo nepremičnine. Mislim, da se je že v tistem času, ko je gospod Kurt Mueller leta 1996 dobil častni znak svobode Republike Slovenije, v takratnih političnih krogih vedelo, kam pes taco moli, razen če se ni takrat podeljevalo teh oblikovanj po privatni liniji, kar je pravzaprav tudi mogoče, da se je že takrat vedelo približno, da nekaj ne štima, in so hoteli zadevo nekako na čuden način speljati skozi. Zato bi prosil, gospod prvi minister, če mi odgovorite na vprašanje, ali namerava vlada tudi po pravni poti pretehtati morebitno spornost tega lastništva? Hvala lepa.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Te okoliščine, ki jih sedaj navajate, meni niso znane. V kolikor se bo ministrstvo za kulturo po opravljeni cenitvi odločilo za odkup, bo dolžno po normalni proceduri preveri tudi lastništvo in zakonitost tega lastništva, tako da v tem ne vidim problema.
Hvala. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil dr. Pavel Gantar, LDS. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik vlade. V času, odkar ste prevzeli oblast, so se začele dogajati stvari, za katere nismo verjeli, da bi se lahko zgodile. Seveda je normalno, da se v demokratično urejeni državi zamenja oblast, da se zamenja politika, politični segment javne uprave, da se zamenjajo prioritete in pristopi k upravljanju javnih zadev. Da se s postopnimi in na prvi pogled včasih s komaj opaznimi spremembami, včasih pa tudi bolj grobimi in nasilnimi, začenja spreminjati in prilagajati potrebam vaše politične oblasti sam temeljni liberalni, demokratski ustroj naše države, tega pač niso pričakovali. Zaskrbljeni smo nad prepadom med vašo retoriko reform konsenza ter dejanskimi spremembami, ki se lahko izvedejo na eden sam stavek, in to je utrjevanje politične oblasti zaradi oblasti same in koristi, ki jih prinaša. Empirični dokazi se množijo in vrstijo iz dneva v dan, iz tedna v teden, ne da bi bil izčrpen, naštevam samo nekatere. Zakon RTV, ki uvaja politično kontrolo vladajoče koalicije nad javnim medijem, najnovejše kazenske spremembe so dokaz za to. Zakon o medijih, ki pervertira pravico do popravka in dejansko omogoča intervencijo vlade v medije. Netransparentna prodaja delnic Mercatorja z enim samim ciljem, da se preko povezanih prodaj prevzame častnik Delo. Zakon o sodniški službi, odlok o plačah funkcionarjev, s katerim naj bi preko plačnega sistema posegli v avtonomijo sodne oblasti. Nedavni poizkusi discipliniranja in poskusa eventualnih zamenjav dveh podpredsednikov državnega zbora, da bi očrnili ugled institucije v javnosti in zmanjšali njegov pomen. In seveda, zakon o javnih uslužbencih, s katerim se upravno-strokovni del javne uprave prilagaja političnim interesom in zahtevam aktualne oblasti. Spoštovani gospod predsednik, moje vprašanje je namenjeno prav temu. Evropski poslanec, podpredsednik SDS in predsednik sveta Kobilane Lipica, gospod Miha Brejc je v zvezi z negativnim mnenjem Zavoda za varstvo kulturne dediščine iz Nove Gorice 12.4. na tiskovni konferenci izjavil, citiram: "Kar zadeva zavode, vas moram opozoriti, da so ti del javnega sektorja, javne uprave, in bi bilo dobro, če bi v Sloveniji počasi razumeli, če vlada nekaj sklene, je to sklep vlade. Javni uslužbenci so dolžni razmisliti, kako ta sklep uresničiti, ne pa kako ravnati v nasprotju s sklepom vlade." Moje vprašanje, gospod predsednik vlade, je zelo kratko: Ali se strinjate s stališčem podpredsednika Slovenske demokratske stranke in predsednikom sveta Kobilarne Lipica? Hvala lepa za odgovor.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Skušal bom kasneje komentirati tudi nekatere druge navedbe, ki z vprašanjem nimajo nikakršne zveze, ampak najprej k temu citatu. V skladu s slovensko ustavo in v skladu z zakoni, konkretno v skladu z zakonom, ki velja že dolgo časa in je bil sprejet v vašem mandatu, se pravi v času, ko ste bili vi minister, uprava izvršuje zakon in druge predpise, ki jih sprejema državni zbor, ratificirane mednarodne pogodbe, državni proračun, podzakonske predpise in druge akte vlade. Se pravi, tisti, ki delajo v državni upravi, ki so javni uslužbenci, so dolžni izvajati zakone, ratificirane mednarodne pogodbe, državni proračun, podzakonske predpise in druge akte vlade. Če terjamo od državljanov, da spoštujejo zakone in sklepe, ki jih sprejmejo zakoniti organi, potem je normalno, da se to pričakuje od tistih, ki so zaposleni v državni oziroma javni upravi in za to prejemajo plačo. Ne poznam države, kjer bi bilo drugače. Drugo je seveda, ko gre za univerzo, inštitute, strokovno javnost, tukaj pač vlada oziroma državne institucije nimajo nobenih pristojnosti, da sprejemajo sklepe, ki od teh institucij ali od zaposlenih v teh institucijah civilne družbe zahtevajo izvajanje teh sklepov, razen kolikor pač ne gre za zakonske obveze, ki zadevajo vse državljanke in državljane. Kar se tiče ostalih navedb, ki se nekako - kot je to že običajno v tem mandatu in proti čemer se je v prejšnjem mandatu vedno protestiralo s tega mesta, ko je tu stal nekdo drug - nekako pritaknejo vprašanjem, pa sem v bistvu vesel te omembe, vezane na podpredsednike državnega zbora, ker se je v javnosti pojavilo obtoževanje, kako je vlada ocenjevala delo podpredsednikov državnega zbora, kako sem jaz zahteval zamenjavo dveh podpredsednikov državnega zbora in tako naprej. To ni res. Drugič, se mi zdi ta hrup, ki se je dvignil ob tem vprašanju, nekoliko licemeren. Spomnim se ne tako daljnega časa nazaj, ko je imela stranka, ki jo še vedno vodim, v opoziciji po istem poslovniku pravico do podpredsednika državnega zbora, ga je tudi predlagala in vladajoča koalicija je ta predlog zavrnila. In največja opozicijska stranka v prejšnjem mandatu je končala mandat brez podpredsednika državnega zbora. Takrat ni bilo niti enega komentarja v mediju, ki bi govoril o totalitarnosti, tudi opozicija, ki je bila takrat dejansko prikrajšana, takšnih kvalifikacij ni uporabljala. Tako prosim, da stvari merite z istimi vatli.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa. Moram reči, da bi skoraj stavil, da bom dobil takšen odgovor. Gospod predsednik vlade, vsem nam je jasno, da morajo vsi državljani spoštovati zakon, podzakonske akte in predpise in tako naprej. Toda tu gre za nekaj drugega. Tu gre za razmerje med stroko in politiko. Tu gre za razmerje o tem, v kakšnem položaju je upravno-strokovni delavec, ko izreče neko stališče ali mnenje v zvezi s tem, da meni, da je sklep vlade ali usmeritev vlade, ki je politična usmeritev, strokovno verjetno napačna oziroma neutemeljena. In na to se nanaša moje vprašanje. In vaš odgovor je, da očitno spada v nek drug register demokracije, kot ga poznam jaz. Seveda lahko vedno pride do razkoraka med tem, kaj meni stroka, ali celo med različnimi mnenji te stroke in politiko. Ampak tega se ne more reševati s tem, da ta uslužbenec dobi pisni opomin pred odpovedjo delovnega razmerja, to ni strokovna rešitev problema. Mogoče ima on tudi strokovno prav ali pa ne. To je druga zadeva. O tem midva ne bova sodila. Ampak to, da je strokovni odgovor vlade opomin pred odpovedjo delovnega razmerja, proti temu mi protestiramo. In moje vprašanje, gospod predsednik, je, kakšen je ta vaš register demokracije, kaj to pomeni in ali nameravate še naprej tako počenjati, kot počenjate sedaj. Hvala.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Torej, odgovor je Da. Mi mislimo še naprej delati v skladu z ustavo in zakoni, mislimo tudi popravljati napake, na katere smo naleteli, mislimo popravljati tudi napake, ki jih je veliko, ko so se sprejemali zakoni. Na desetine jih je, lahko bi rekli na stotine v prejšnjem desetletju, ki so bili v nasprotju s strokovnimi kriteriji, v nasprotju z javno izraženimi stališči stroke, pa se je to mirno povozilo. Ne rečem, da se to tudi kdaj ne zgodi zdaj, vendar pa ima ta vlada do mnenj stroke, do kritike stroke, do predlogov, ki jih stroka daje, tudi v zakonodajnih postopkih bistveno bolj odgovoren, odnos kot je bilo to v preteklosti. Želel bi si tudi, da potem, ko smo praktično že na dobri poti proti drugi polovici tega mandata, počasi prebolimo bolečino, ki je nastala očitno iz miselnosti, da bodo nekateri, ki so bili 12 let na oblasti, tam za večno ostali.
Hvala. Želite proceduralno?
Spoštovani gospod predsednik! Z odgovorom predsednika vlade seveda nisem zadovoljen, zato, spoštovani gospod predsednik državnega zbora, predlagam, da na osnovi drugega odstavka 246. člena poslovnika državnega zbora državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade. Želim posebej poudariti, kar nas posebej moti - šikaniranje javnih uslužbencev. In smo osupli nad dejstvom - saj to je vsakomur jasno -, da evropski poslanec, ugleden član SDS, ljubitelj golfa, zlorablja svoj položaj in političen vpliv, da bi pravzaprav naredil sebi primeren objekt na mestu, kjer po mnenju pretežnega dela stroke ne bi smel stati. Dejansko ne razumem teh tako odkritih, bi rekel, prijateljskih krogov, ki si prilagajajo ureditev kobilarne Lipica svojim namenom. In dejansko, gospod predsednik, nekoč ste vi prinesli na sejo WD-40, jaz pa vam bom pokazal, gospod predsednik, golf žogico; očitno vam je ta ljubša od vseh lipicancev v Lipici. In zato zahtevamo razpravo. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca dr. Gantarja, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil gospod Miran Potrč, Socialni demokrati. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik vlade! Na zadnjem zasedanju državnega zbora ste na poslansko vprašanje Socialnih demokratov o aktivnosti vlade pri nadaljnji privatizaciji slovenskega gospodarstva dejali, da vlada ni v zamudi, da so v vladi pripravljeni, neposredno pred dokončanjem programi privatizacije vseh strateških panog gospodarstva in bank. Ko smo o teh usmeritvah in vaših odgovorih predlagali razpravo v državnem zboru, je koalicija ni sprejela. Dogajanja v zadnjem mesecu potrjujejo upravičenost našega predloga. O razmerah v Mercatorju danes ne bi govorili, zanima pa nas morebitna nadaljnja prodaja deležev države v Novi Ljubljanski banki. V Socialnih demokratih namreč menimo, da imamo v našem bančništvu že pomemben delež tujega kapitala; da imajo vse stare članice Evropske unije praviloma večino ali vse večje banke v svoji lasti; in da le nove članice Evropske unije in tranzicijske kandidatke, razen Slovenije, k sreči, nimajo več bank v večinski domači lasti, s čimer so izgubile pomemben vzvod usmerjanja gospodarskega razvoja. Socialni demokrati zato po temeljitem razmisleku in proučitvi vseh učinkov odločitve ocenjujemo, da vsako nadaljnje odlašanje odločitve vlade v zvezi s prodajo Ljubljanske banke slabi njen položaj in njen vpliv na razvoj slovenskega gospodarstva. In drugič, da kljub zavzemanju za transparenten umik države iz lastništva gospodarstva menimo, da ni prav nobenega opravičljivega razloga za nadaljnjo prodajo državnih deležev v Novi Ljubljanski banki tujim partnerjem. Glede na navedeno vas, gospod predsednik, sprašujemo: Kateri so razlogi, če so, zaradi katerih bi bila po mnenju vlade upravičena razmišljanja o nadaljnji prodaji deleža državnega premoženja v Novi Ljubljanski banki nad sedanjim 39% tujim lastnikom? In drugič: Kateri so razlogi, ki ovirajo vlado, da svoje dokončne odločitve o nadaljevanju privatizacije Nove Ljubljanske banke še ni sprejela, in kdaj je mogoče to odločitev pričakovati. Hvala.
Hvala. Gospod predsednik.
Hvala lepa za vprašanje. Deloma se je sicer možno strinjati s trditvijo, izraženo v tem vprašanju, da nerešeno vprašanje lastništva, nedorečeno vprašanje lastništva Ljubljanske banke ne vpliva ravno najbolje na poslovanje te banke. Tu bi se dalo strinjati, vendar pa to vprašanje ni nerešeno eno leto ali pa nekaj mesecev, ampak že dolgo časa. In če je bilo že dorečeno v preteklosti, tega problema pač ne bi bilo in bi bilo poslovanje najbrž boljše. Ni pa možno pričakovati, da se bo neko odločitev, ki ima lahko velike strateške posledice za slovenske javne finance, potem ko se je dolgo časa odlašalo ali pa sprejelo samo na pol, potem naenkrat sprejelo čez noč. Tega mi ne želimo delati, delovna skupina, ki je pripravila koncept nadaljnjega umika države iz bančnega sektorja, je izdelala predlog na delovni ravni. Vendar ga vlada še ni obravnavala in se do njega ni opredelila, tako da vam v tem trenutku stališča vlade ne morem posredovati, ker ga pač še nismo sprejeli, in ga bomo sprejeli v rokih, kot so določeni. Pred tem pa je treba oceniti in pretehtati številne okoliščine. Zagotovo rešitev, do katere bomo prišli, ne bo enostavno odgovor, kot je sugeriran v vprašanju, češ da ne bomo nič naredili, ker stanje takšno kot je, ni najbolj idealno, in to ne samo zaradi tega, ker ni te, recimo temu, končne odločitve. Doslej v strokovnih krogih, ki so bili pritegnjeni k delu, pri pripravi tega koncepta privatizacije Nove Ljubljanske banke ni bilo kakšnih večjih razhajanj oziroma praktično sploh ni bilo razhajanj, tako da mislim, da bo odločitev, ko bo sprejeta, pretehtana, dobra in v interesu Slovenije.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa. Gospod predsednik, jaz verjamem, da je na konkretno vprašanje težko odgovoriti, če odgovora še ni. V poslanski skupini Socialnih demokratov pač menimo, da je slabo, da ni odgovora. Mi menimo, da bi bilo prav, da se le hitreje kot doslej, ne glede na težave opredelijo v vladi jasna stališča, po kakšnem postopku, na kakšen način se bo eventualna prodaja nadaljnjih deležev države v Ljubljanski banki vršila. Naše prepričanje je, da je najmanj razlogov za to, da se državni deleži prodajajo v bankah, v zavarovalnicah, v gospodarski infrastrukturi, v podjetjih, v katerih je največ vloženega znanja in podobno, da prodajati banko iz razlogov, kot so bili včasih navedeni, da se s tem zmanjšuje obveznost do tujih kreditov, ko hkrati vemo, da je njen donos večji kot so obveznosti, ki jih moramo na račun tujih kreditov plačevati in podobno. Tu enostavno ne vidimo argumentov in zato smo vas prosili, če bi nam te argumente lahko navedli. Ta trenutek pravite: nimate, ne morete. Mi trdimo, da je to slabo, in priporočamo, da se sporoči vsaj rok, do kdaj boste to naredili, najmanj to, gospod predsednik, kar je bilo tudi eno od vprašanj, je pa najbrž tisto, kar bi od resne vlade, ki odgovorno obravnava tako pomembno vprašanje, bilo možno z vaše strani danes povedati. Hvala.
Hvala. Gospod predsednik.
Torej, ravno zato, ker želimo delovati resno in ker vemo, kako informacije, ki se pojavijo v javnosti, vplivajo na marsikaj, ko gre za poslovne poteze, ne nazadnje na ceno deležev in delnic; s temi stvarmi ni možno tako enostavno ravnati. In tudi je nekorektno obtoževati vlado v smeri ali za neko odločitev, ki ni sprejeta. V tem trenutku se nič ne prodaja, nobene takšne odločitve ni bilo sprejete. In zato govoriti o tem, kako je to slabo, tudi nima smisla. Morate pač priznati, da to ni tako enostavne primer. Če bi bil to enostaven primer, bi ga najbrž rešili v mandatih, ko ste bili na oblasti. Prosim za nekoliko več korektnosti in tudi pragmatičnega razmišljanja o teh primerih. Vlada nima na mizi samo te privatizacije, so tudi druge banke, ki so še vedno v pretežni lasti, so zavarovalnice, so številna podjetja. Vsi ti procesi potekajo in ne bi želeli sprejemati odločitev, zaradi katerih bomo čez dve leti gledali nazaj in se spraševali, ali smo ravnali prav, tako kot se morda danes kdo sprašuje, ko gleda ceno delnice Krke in jo primerja s ceno, ki jo je nekoč država dobila za delnico Leka.
Hvala. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil gospod Anton Kokalj v imenu Nove Slovenije. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik vlade! Nedavno smo v medijih lahko prebrali, da je Slovenska odškodninska družba razkrila cenitev zavarovalnice Triglav, ki jo je opravila revizijska hiša Price Waterhouse Coopers tako kot prvo cenitev. Ponovna cenitev oziroma tako imenovana preveritev je pokazala, da je zavarovalnica Triglav vredna bistveno več, kot so jo sprva ocenili. Slovenska odškodninska družba je lanskega februarja na pobudo finančnega ministra dr. Bajuka začasno zaustavila lastninjenje zavarovalnice Triglav, ki je sicer steklo leta 2003. Poleg cenitve, ki jo je za potrebe lastninskega preoblikovanja zavarovalnice naročila vlada, je bila tedanja uprava pobudnik še ene cenitve, ki je pokazala bistveno višjo vrednost zavarovalnice. Po podatkih, objavljenih v medijih, je cenitev družbe Price Waterhouse Coopers, ki jo je za potrebe lastninjenja naročila prejšnja vlada na dan 1.1.2001, zavarovalnico Triglav ovrednotila na 60,6 milijarde tolarjev. Na podlagi te vrednosti se je v letu 2003 tudi začelo lastninjenje. Uprava zavarovalnice pa je lanskega februarja razkrila, da je pri družbi Deloitte & Touche za interne potrebe naročila še eno cenitev, po kateri pa je bila zavarovalnica na dan 31.12.2003 vredna 110 milijard tolarjev. Ta razlika je bila tudi glavni povod za ponovno cenitev. Zavarovalnica Triglav je po novi cenitvi, ki jo je po naročilu Slovenske odškodninske družbe opravila Price Waterhouse Coopers 1. januarja 2001, vredna 121,8 milijarde tolarjev, kar je za 61,2 milijarde tolarjev več od ocenjene vrednosti, na podlagi katere se je leta 2003 začelo njeno lastninjenje. Zanima me, ali je to dokončna cenitev in kako je lahko prišlo do takšne razlike. Cenitev, ki jo je Slovenska odškodninska družba prejela 3. marca, je pokazala še, da je bila odločitev Slovenske odškodninske družbe, da zaustavi lastninjenje, pravilna, saj so s tem onemogočili, da bi se lahko nekateri očitno neupravičeno okoristili. Sprašujem še, kakšne bodo posledice te nove cenitve in kaj ta nova cenitev pomeni za nadaljnje lastninjenje zavarovalnice Triglav.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Najprej hvala za vprašanje. Deloma je možno odgovor povezati s prejšnjo temo oziroma temo, ki sva jo obravnavala v prejšnjem vprašanju, kajti samo v tem konkretnem primeru je prišlo do dejstva, da se je državno premoženje prodajalo po polovični ceni v skupnem obsegu 60-ih milijard, kar je danes dokazano. 60 milijard tolarjev je obseg potencialnega oškodovanja, ki na nek način obsega seštevke številnih drugih transakcij, o katerih se je govorilo v zadnjih letih. Zakaj je prišlo do te razlike? Ob tem, da je bila cenitev narejena na isti dan, glede na stanje na isti dan in da je delala ista revizijska hiša Price Waterhouse. Do razlike je prišlo, ker je v tem zadnjem primeru, ko je bila zavarovalnica ocenjena realno, revizijski hiši bilo rečeno, naj cenitev naredi na podlagi mednarodnih standardov, brez kakšnih dodatnih navodil in omejitev. V tistem prvem primeru, ko je bila vrednost pol nižja, pa je vodstvo Slovenske odškodninske družbe v navezavi na takratno oblast dalo revizijski hiši omejitve, kaj se lahko ceni in česa ne ceni. Na tej podlagi je prišlo do podcenjene vrednosti in po tej podcenjeni vrednosti so se potem deleži zavarovalnice prodajali. Zelo preprosto, kar se tiče pojasnila, in jaz upam, da bodo pristojni organi to nekoč znali tudi sankcionirati v tem smislu, da se bo ugotovila odgovornost, ki je več ali manj knjigovodsko dokazana, kako so postopki potekali, in vse ostalo pa je stvar drugih. Problem, ki je še vedno aktualen, je v tem, da so bili postopki lastninjenja začeti na podlagi podcenjene vrednosti, da je finančno ministrstvo oziroma nova uprava odškodninske družbe to ustavila, da so sproženi sodni postopki, da se stvari še vedno pletejo po sodiščih in da je v tem trenutku neke dokončne razplete posamičnih sodnih postopkov zelo težko napovedati. Tako je v tem primeru tudi nemogoče reči, ali bo možno v celoti preprečiti milijardno, 10 milijardno, 60 milijardno oškodovanje skupnega premoženja ali ne, ker je bila zadeva ustavljena takrat, ko jo je ustavila nova uprava odškodninske družbe. Žal, v tem trenutku dokončnih odgovorov ni možno dobiti od vlade. Dokončni odgovori so v rokah sodnih organov, ki obravnavajo posamične zahtevke.
Hvala. Na 14. in 15. seji državnega zbora so poslanci Srečko Prijatelj, Bojan Kontič, Ciril Testen in Samo Bevk postavili poslanska vprašanja ministru za promet mag. Janeze Božiču. Ker minister na teh sejah ni bil prisoten, so poslanci zahtevali ustni odgovor na naslednji seji zbora. Tako dajem sedaj besedo ministru, da odgovori najprej na vprašanje gospoda Srečka Prijatelja v zvezi z izgradnjo drugega železniškega tira Divača-Koper. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep dober dan vsem skupaj. Italijansko ministrstvo za infrastrukturo in promet je na sestanku slovensko italijanske mešane komisije v mesecu juliju 2005 predstavilo pobudo za projekt v okviru Interreg IIIA, in sicer strategija razvoja petega koridorja in izdelava študije izvedljivosti železniške povezave Trst-Divača ter osnutek medvladnega sporazuma za izgradnjo železniške proge Trst-Divača. Naše ministrstvo za promet je proučilo omenjeni gradivi ter v mesecu decembru ustrezno uskladilo prijavnico za omenjen projekt v okviru Interreg IIIA. Naše osnovno izhodišče je bilo, da je v tej študiji potrebno opredeliti možnost železniške povezave Trst-Divača na novo železniško povezavo Koper-Divača. Za zagotovitev ustrezne učinkovitosti tega projekta je ministrstvo za projekt zagotovilo sofinanciranje v višini 300 tisoč evrov. Na vprašanje o omenjenem sestanku v Rimu, ki je bil tehnične narave, se je slovenska stran pogovarjala o tehnično-organizacijskih zadevah v okviru Interreg IIIA projekta oziroma natančneje o sestavi strokovnega sveta projekta, v katerem bodo na slovenski strani sodelovali predstavniki ministrstva za promet, ministrstvo za okolje in prostor, javne agencije za železniški promet ter občina Divača ter mestna občina Koper - vsi kot slovenski partnerji v projektu. V ta sklop dogovora sodi tudi dogovor o posameznih fazah projekta, kot so organizacijska struktura za izvedbo strategije razvoja petega koridorja ter dogovor o zasnovi projektne naloge in terminskega plana celotnega projekta. Sočasno je slovenska delegacija predlagala italijanski strani, da namesto predlaganega medvladnega sporazuma, ki v danem trenutku opredeljuje elemente, ki bodo znani šele po dokončanju omenjenega projekta Interreg IIIA, v danem trenutku dogovorimo izjavo o nameri, o izgradnji železniške povezave Trst-Divača, Koper-Divača, kot je opredeljeno v odločbi številka 884/2004 ES v šestem prednostnem projektu Lion-Trst-Divača/Koper-Divača-Ljubljana-Budimpešta-ukrajinska meja. Usklajen predlog izjave je bil na osnovi predhodne obravnave na vladi Republike Slovenije 27. februarja 2006 ob srečanju prometnih ministrov kvadrilaterale 28. februarja 2006 podpisan s strani ministrov, pristojnih za promet, Republike Slovenije in Republike Italije. Le-ta opredeljuje potrebo po intenzivnejšem sodelovanju v okviru priprave študije in ostale potrebne dokumentacije za izgradnjo omenjene povezave, nujnost skupnega nastopanja pri zagotavljanju sredstev iz evropskih skladov ter ustanovitev medvladne slovensko-italijanske mešane komisije za usmerjanje in usklajevanje potrebnih aktivnosti in pripravo osnutka meddržavnega dogovora, ki bo sledil vsem navedenim aktivnostim. Kot je razvidno iz obrazložitve vodenih aktivnosti in tudi vsebine dogovorov, lahko zagotovim, da vse te aktivnosti ne vplivajo na postopek za izgradnjo železniške povezave Koper-Divača, kakor tudi na možnosti namenske porabe sredstev, odobrenih s strani Evropske unije, kot je bilo tudi navedeno v samem vprašanju. Hvala lepa, predsednik.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite, gospod Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovana ministrica, spoštovani ministri! Seveda želim dodatno postaviti vprašanje ministru za promet. In sicer, ni samo vprašanje, kako je bil dosežen dogovor med Italijo in Slovenijo - tu sem že izrekel pohvale ministru, ker je uspel to vprašanje sploh vriniti v tok tega odločanja, kajti Italija je imela povsem druge namene. Gre za to, kdaj se bo začelo sploh graditi odsek Koper-Divača. Gre za to, kdaj bomo začeli koristiti sredstva, ki so že odobrena od leta 2004 na mednarodnem računu Evropske skupnosti v višini skoraj 5 milijonov evrov. Seveda gre tudi za to, kako bomo porabili sredstva, ki jih je vlada namenila sedaj za obnovo železniške infrastrukture, znatna sredstva, mislim, da gre za 17 milijard, pa vendar 3 milijarde in nekaj manj, kot je bilo načrtovano v holdingu Slovenskih železnic. In gre tudi za to, da mi minister jasno pove, kdaj se bo uresničila enoinpol leta stara obljuba. Na njegovem ministrstvu smo se namreč dogovorili, da bomo vsaj na obstoječi progi dejansko usposobili eksploatacijsko sposobnost proge do te mere, da zamenjamo obstoječo vozno mrežo, da dejansko popravimo kritične točke, da ne izgubljamo teh tržnih deležev v segmentu prevoza tovora, kot jih izgubljamo danes zaradi tega, ker nimamo zadostne varnosti in zadostne pretočnosti na progi. Skratka, spoštovani minister, želel bi, da mi kompleksno odgovorite: Ali bomo začeli z odkupom zemljišč, sondacijo terena, geodetskimi raziskavami jutri ali leta 2008, ko bodo tovor in drugi tranzitni tokovi že pobegnili izven Slovenije? Prosil bi za jasen odgovor. Seveda, v kontekstu tega, kar je bilo pa dogovorjeno z Italijo, pa še enkrat hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za dodatno vprašanje. Zelo na kratko. Mi smo pripravili nacionalni program modernizacije državnega železniškega omrežja, v katerem je nedvoumno in jasno nakazana dinamika izvajanja projektov, tako obnova obstoječe proge Divača-Koper kot tudi izgradnja novega tira oziroma novih dveh tirov, kot pravimo po novem. Torej, vse aktivnosti se začenjajo takoj, ko bomo imeli pod streho poseben zakon o poroštvu, ki bo zagotavljal lasten delež virov, kajti znano je, da v državnem proračunu ni zagotovljenih virov sredstev za kakršnekoli projekte na področju železniške infrastrukture. Zato smo tudi že dali v medresorsko usklajevanje v okviru ministrstev, torej sam predlog zakona, ki bo zagotovil ustrezna sredstva. In takoj nadaljujemo z vsemi aktivnostmi na področju modernizacije železniškega omrežja in še posebej s fokusom tudi na obstoječi progi Divača-Koper. Letnica, ki je v planskih dokumentih, je 2008, da spravimo v funkcijo obstoječi tir in tudi nadaljujemo z vsemi, takoj ko bomo imeli zakon pod streho, aktivnostmi, vezanimi na novogradnjo na tem odseku. Seveda bomo začeli z aktivnostmi v okviru Intereg 3a projekta z uskladitvijo bodoče trase hitre železnice, ki poteka od Liona preko Trsta, Kopra, Divače in naprej proti meji z Madžarsko. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Gospod Prijatelj, želite proceduralno? Izvolite.
Hvala lepa za besedo. V skladu s poslovnikom državnega zbora, in sicer 246. člena bi želel, da se glasuje o tem, ali bomo imeli o tem pomembnem vprašanju posebno razpravo. Mislim, da je tržni delež, ki ga izgublja slovensko gospodarstvo, prevelik, da bi lahko to odrinili na leto 2008. Ko je zakon dejansko bil nonšalantno zavrnjen v državnem zboru s strani pozicijskih strank, mislim, da bi bilo prav, da o tem opravimo razpravo. Po eni strani imamo projekt, ki je uvrščen med prvih 30 projektov znotraj Evropske skupnosti, pa ga ne želimo začeti izvajati, po drugi strani imamo odobrena evropska sredstva, pa jih ne želimo koristiti, po tretji strani imamo nepripravljenost tudi ministrstva za promet in odlagamo ta projekt v leto 2008. Želel bi seveda, ker tudi Luka Koper izgublja velik tržni delež, na mesec 100 tisoč ton tovora gre v druge luke, po oceni Luke Koper, spoštovani minister, ni treba da odkimavate, to je res in veste sami, da ladja, ki bi prispela v naše luke, prihrani 7 do 10 dni poti, če gre na skandinavski del. En dan ladje srednje tonaže pa je od 50 do 100 tisoč dolarjev. Lahko si izračunate, koliko izgube delamo slovenskemu gospodarstvu in ker se Luka Koper kot strateški partner slovenskih železnic ne more primerno poslovno obnašati v evropskem prostoru, je to velika izguba za slovensko gospodarstvo. Ne moremo se tako mačehovsko obnašati do enega izmed poglavitnih prometnih tokov. Železnica spada v edino povezavo z edinim oknom, pomorskim oknom v svet in morali bi posvetiti temu večjo pozornost. Pred nedavnim smo za ceste namenili milijardo evrov kreditov, če bi bili pametni v vašem ministrstvu, bi to vsoto prepolovili in oba projekta peljali sočasno. Tega niste znali storiti, verjetno bomo te ceste kaj kmalu uničili s težkimi kamioni, ker tudi zakona o ustreznem preusmerjanju tovora, težjega tranzitnega tovora iz cest na železnice niste posredovali v državni zbor, kljub večkratnim obljubam. Zato bi želel, da v državnem zboru, ker je zakon padel, opravimo posebno razpravo. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Prijatelja, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra na njegovo poslansko vprašanje, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Gospod minister, sedaj vas prosim, da odgovorite na vprašanje Bojana Kontiča glede sanacije cestnega odseka Arja vas-Velenje. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Torej, v zvezi s tem vprašanjem, o katerem se želi vedeti, kateri posegi in kdaj bodo izvedeni v smeri izboljšanja prometne varnosti na državni cesti Arja vas-Velenje, zaradi sprejetega amandmaja k proračunu 2006 v višini 150 milijonov tolarjev, ki ste ga tudi ustno naslovili name in na katerega vam žal na 15. seji nisem mogel odgovoriti, ker sem se udeležil seje sveta Evropske unije v Bruslju, vam podajam naslednji odgovor. Obstoječa državna cesta ima zaradi velike prometne obremenitve več odsekov, kjer je potrebno izboljšati prometno varnost, predvsem neurejena so križišča, ki nimajo urejenih niti levo zavijalnih pasov. Prav tako niso urejena avtobusna postajališča ter prehodi za pešce na tem območju, ni razsvetljenih križišč in na nekaterih odsekih tudi ni urejenih hodnikov za pešce z javno razsvetljavo. Na podlagi trenutne razpoložljive prejete dokumentacije Direkcija Republike Slovenije za ceste je izdelala dokument identifikacije investicijskega projekta, ki je bil v mesecu marcu 2006 potrjen ter vsebuje naslednje ukrepe na glavni cesti G1 4 Arja vas-Velenje: ureditev hodnikov za pešce od kilometer nič do kilometer 1.12 je v vrednosti 80 milijonov tolarjev, ki obsega naslednje ukrepe; izgradnjo hodnikov ob robu vozišča, katerega širina se ohranja, in ureditev odvodnjavanja ter javne razsvetljave. Drugič: ureditev križišča v kilometru od kilometra 2.705 v vrednosti 25 milijonov tolarjev, ki obsega izgradnjo hodnikov za pešce med avtobusnima postajama, označitev prehoda za pešce ter ureditev odvodnjavanja in javne razsvetljave. Potem sledi ureditev priključka za Lipje od kilometa 3.118 do kilometra 357 v vrednosti 50 milijonov tolarjev, ki obsega razširitev vozišča zaradi izgradnje pasu za leve zavijalce v smeri Velenja, ureditev avtobusnih postajališč ter izgradnjo pločnika od avtobusne postaje do priključka za Lipje, ureditev odvodnjavanja in javne razsvetljave križišča. Potem naslednje je: ureditev križišča za Pirešico v kilometru 4 v vrednosti 50 milijonov tolarjev, ki obsega naslednje ukrepe: izgradnjo pasu za leve zavijalce ter ureditev odvodnjavanja in javne razsvetljave križišč. Potem sledi ureditev križišča za Vinsko Goro v kilometru 5 v vrednosti 25 milijonov tolarjev, ki obsega izgradnjo pasu za leve zavijalce, ureditev avtobusnih postajališč ter hodnikov za pešce in ureditev odvodnjavanja ter javne razsvetljave križišča. Še ureditev križišča za Dobrno v kilometru 7.350, to je križišče glavne ceste G1-4 in 1.262 z regionalno cestno R2 429 v vrednosti 35 milijonov tolarjev, ki obsega izgradnjo pasu za leve zavijalce, ureditev avtobusnih postajališč teh hodnikov za pešce in ureditev odvodnjavanja ter javne razsvetljave križišča. V letošnjem letu bo Direkcija Republike Slovenije za ceste najprej izvedla javno naročilo za gradnjo ureditve križišča v kilometru 2.705, križišče Lipje v kilometru 3.2 ter križišča Vinska Gora v kilometru 5. Sledilo bo še eno javno naročilo, in sicer za gradnjo ureditve križišča za Dobrno skupaj s predplastitvijo vozišča glavne ceste G1-4 1261 Velenje-Črnova od kilometra 5.4 do kilometra 5.8 in od kilometra 6.450 do kilometra 7.350 ter glavne ceste G1-4 1262 Črnova-Arja vas od kilometra 0 do kilometra 1.200. Obe pogodbi bosta dvoletni in bosta bremenili proračun Republike Slovenije v letih 2006 in 2007. V prihodnjem letu je predviden razpis za gradnjo ureditve hodnikov za pešce ob glavni cesti Velenje-Črnova od kilometra 0 do kilometra 1.120 ter tudi še ureditev križišča za Perešico v kilometru 4. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Kontič, želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister! Hvala lepa za odgovor. Iz tega vašega odgovora je seveda razbrati, da bodo sredstva, ki so bila zagotovljena v proračunu in sredstva, ki so bila dodatno pridobljena z amandmajem, koristno porabljena na tej relaciji Velenje-Arja vas. To je mnogo premalo za korenitejši poseg, ampak za sanacijo oziroma delno odpravo najbolj občutljivih točk pa vsekakor. Hkrati z ustnim vprašanjem sem na vas naslovil tudi pisno vprašanje. In ker se to navezuje ravno na to cesto G1-4 me zanima, če lahko v dopolnilnem odgovoru, čeprav to ni bilo najavljeno, poveste tudi, kako načrtujete rešitev prehoda za pešce v naselju Šale, ki je ravno tako na tej cesti G1, v mestni občini Velenje, ki postaja ali pa je že nekaj časa zelo nevaren odsek, ker so na obeh straneh te ceste avtobusna postajališča in dijaki, ki obiskujejo šolo v Slovenj Gradcu, in tudi vsi ostali to cestišče prečkajo. Tam ni prehoda za pešce, niti ni signalizacije, torej zadeva postaja nevarna. In v izogib neprijetnim izkušnjam na tem delu te preobremenjene ceste vas seveda sprašujem, če morda načrtujete rešitev tega problema v naslednjem letu.
Hvala. Gospod minister.
Hvala lepa za dodatno vprašanje. Moram reči, da lokacije tega prehoda za pešce ne poznam. Bom pa Direkciji Republike Slovenije za ceste naročil, da se prouči, če gre za hudo nevarni del te ceste, da se ta prehod ustrezno zavaruje; bomo našli potrebna sredstva za to, da se ta stvar uredi v prihodnjem letu.
Hvala. Gospod minister, sedaj prosim, da odgovorite na vprašanje Cirila Testena glede sanacije zemeljskega plazu v Baški grapi.
Hvala lepa za vprašanje. Torej, včerajšnji obisk v teh krajih je dal tudi že nekatere odgovore, predvsem na potrebe, ki so za to območje nujno potrebne, da se resnično naredijo koreniti koraki. Jaz računam, da bomo v zvezi s tem v okviru nacionalnega programa modernizacije državnega cestnega omrežja našli tudi trajnejše rešitve za take probleme, ki se pojavljajo konkretno v zvezi s tem poslanskim vprašanjem, ki je bilo, kdaj bomo našli rešitev glede problema v Baški grapi in kakšne rešitve bomo ob tem uspeli realizirali. Žal na seji nisem uspel odgovoriti, situacija se pa na to temo praktično dogaja vsak dan. Dne 14.3. je direktor Direkcije Republike Slovenije za ceste v zvezi z odpravo posledic plazu v Baški grapi imenoval delovno skupino, v kateri so predstavniki Direkcije Republike Slovenije za ceste in občine Tolmin ter strokovnjaki za posamezna področja. Opravljeni so bili vsi potrebni strokovni ogledi in proučene različne možnosti o izvedbi sanacije. Na podlagi geološkega poročila in geodetskega posnetka je bila najprej sprejeta odločitev, da se območje previsa začasno zavaruje s pokrito tunelsko galerijo na dolžini približno 40-ih metrov, ki bo omogočala izmenični enosmerni promet dokončne usposobitve ceste za normalni promet, zato je Direkcija Republike Slovenije za ceste naročila izvedbeni projekt sanacije začasno galerijo, ki je bil dokončan 18.4.2006. Tej odločitvi so nasprotovali predstavniki lokalne skupnosti Tolmin, zato je delovna skupina dne 14.4. proučila še možnost sanacije z miniranjem in se odločila, da se pripravi še izvedbeni projekt variante z miniranjem, ki bo zaključen, tako sem danes naročil tudi odgovornim ljudem na direkciji in pri inženirju, da se ta projekt konča do konca maja letos. Tako bo končna odločitev glede sanacije posledic plazu v Baški grapi sprejeta po izdelavi tega izvedbenega projekta miniranja, ki pa mora imeti tudi pridobljena vsa ustrezna soglasja. Istočasno občini Tolmin in Cerkno izvajata dela za zagotovitev obvoza po lokalni cesti čez Zakojco, dela bodo približno končana do 1. maja letošnjega leta, takrat bo dejansko vzpostavljena komunikacija na tej zelo, lahko rečem, razviti cesti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Testen, želite dopolnitev? Izvolite.
Hvala za besedo. Jaz bi se ministrstvu za promet predvsem rad zahvalil, zadnjič sem prosil tudi za vmesna poročila in sem kar dvakrat dobil poročilo o tem, kaj se na tem dogaja, kljub temu bi dal eno kratko dodatno vprašanje. Obstaja iz vseh dopisov tudi možnost, da projekt z miniranjem, ki ponuja trajno rešitev, ne bo možen. Kaj v tem primeru ponuditi kot trajno rešitev? Mislim, da je edina rešitev tunel, ta pa bi veliko stal, se pravi, to bi šlo v milijarde. Če prav vem, je bila groba ocena, da je ta vrednost preko dveh milijard. Kakšno rešitev, kdaj lahko krajani pričakujejo rešitev v primeru, da bo izbrana zadnja varianta? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister.
Hvala lepa na dodatnem vprašanju. To je kar velik izziv, gospod Testen, gospod poslanec, zato ker tega denarja preprosto nimamo v proračunu direkcije, ampak v vsakem primeru moramo zagotoviti prevoznost cest. To je moj odgovor krajanom, kajti nesmiselno je in nevzdržno, da ta cesta ostaja dobesedno prekinjena prometna žila, ki poteka tudi čez Selško dolino in seveda iz krajev preko bohinjske, naprej proti Baški grapi in proti Tolminu. Torej, mi bomo storili vse, da se ta prometni problem razreši v najkrajšem možnem času. Jaz ne bi izpostavljal te zadnje, bi rekel, najdražje rešitve, kajti mislim, da je tista prva, ki sem jo danes že omenjal, verjetno najbolj realna. Vzpostaviti moramo prevoznost na tem kratkem odseku, ki pa je z vidika prometne varnosti zelo problematičen.
Hvala. Gospod minister, še eno vprašanje je na zalogi, in sicer od gospoda Bevka, glede potrebne posodobitve cestne povezave Želin-Idrija-Logatec. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Predvčerajšnji in včerajšnji obisk vlade v idrijskem delu je dal nekatere odgovore na to temo, te tako imenovane četrte razvojne osi. Vendar bi razložil situacijo tudi ostalim poslancem. Na našem ministrstvu smo v začetku tega leta pripravili predlog usklajenega plana razvoja prometa in prometne infrastrukture ter ga poslali na službo vlade Republike Slovenije za razvoj in v uskladitev z razvojnimi projekti drugih resorjev. Sestavni del tega usklajenega plana je tudi program razvoja in vzdrževanja državnih cest, ki zajema obdobje do leta 2023. V ta program so vključeni vsi potrebni ukrepi na celotnem državnem cestnem omrežju, med njimi tudi program posodobitve cestne povezave od Želina do Logatca. To sem tudi gospodu poslancu včeraj oziroma predvčerajšnjim konkretno pojasnil. Vzporedno s pripravo usklajenega plana razvoja prometa in prometne infrastrukture je potekala tudi priprava vsebin za državni razvojni program ter predlog nabora projektov za sofinanciranje iz različnih evropskih skladov pomoči. Kriterijev za izbor posameznih cestnih smeri, ki smo jih kot samostojne projekte predlagali za sofinanciranje iz evropskega sklada za regionalni razvoj, je bilo več. Osnovni okvir je predstavljala predpostavka o višini razpoložljivih evropskih sredstev pomoči, ki bi jih bilo možno nameniti projektom posodobitve cestne infrastrukture. V danem okviru smo izbrali tiste projekte, ki ustrezajo področju uporabe pomoči v skladu z uredbo Evropskega parlamenta in Sveta o evropskih skladih za regionalni razvoj in tudi upravičujejo cilje, kot so: izboljšanje kvalitete navezave na TEN omrežje, boljša povezljivost z regijami sosednjih držav, izboljšanje pogojev za skladen regionalni razvoj, zmanjšanje stroškov porabnikov, večja zanesljivost transportnega sistema. V naslednjem koraku pa so bile izbrane tiste cestne smeri, ki obrobne regije povezujejo z osrednjo Slovenijo in so istočasno v najslabšem stanju ter zahtevajo največja vlaganja. V predlogu nacionalnega programa so obnove treh cestnih smeri, Želin-Logatec, Želin-Jeprca, Želin-Kobarid-Robič uvrščene med prednostne naloge. Ker je ocenjena investicijska vrednost projekta ureditve ceste smeri Želin-Logatec, predvsem zaradi tega, ker se številni ukrepi že izvajajo, manjša od vrednosti projektov ureditve cestnih smeri Želin-Jeprca ter Želin-Kobarid-Robič, sta zato srednja dva projekta uvrščena tudi med prednostne projekte v državnem razvojnem programu za sofinanciranje iz evropskega sklada za regionalni razvoj. Kot že rečeno, med navedenimi tremi cestnimi smermi največja aktivnost poteka ravno na cestni povezavi Želin-Logatec. Za pretežni del predvidenih ukrepov je projekta dokumentacija že pripravljena, projekti so evidentirani v načrtu razvojnih programov, večina od njih pa bo izvedenih v prihodnjih dveh, treh letih, torej že v začetku naslednje evropske finančne perspektive 2007-2013. Nasprotno pa je na ostalih dveh cestnih smereh prostorska dokumentacija in dokumentacija za izvedbo del še v fazi priprave in je izvajanje ukrepov predvideno po letu 2007. Torej bi izvajanje sovpadalo z naslednjo finančno perspektivo. Naj še enkrat poudarim, da omenjene tri cestne smeri, ki predstavljajo pomembno povezavo zahodnega dela Slovenije oziroma zgornje Soške z osrednjo Slovenijo v predlogu nacionalnega programa nikakor niso zapostavljene, vendar je pri izbiri projektov, ki so bolj primerni za sofinanciranje iz omenjenih sredstev evropskih strukturnih skladov odločila predvsem investicijska teža projekta ter faza, v kateri se ta projekt nahaja. Toliko v odgovor, druge stvari smo v detajlih tudi že imeli priložnost v teh zadnjih dnevih predebatirati. Hvala lepa.
Hvala. Želite gospod Bevk dopolnitev? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Gospodu ministru Božiču se zahvaljujem za njegov odgovor, vprašanje pa sem postavil že 27. marca, se pravi, pred slabim mesecem dni, še preden je vlada prišla na obisk na severno Primorsko in smo o tem pogovarjali tudi v Idriji in Novi Gorici pred dvema dnevoma oziroma včeraj in marsikaj tudi razčistili. Še vseeno mislim, da bi bilo dobro, da vlada ponovno oziroma prometno ministrstvo preveri ali ne bi tudi ta desni krak četrte razvojne osi oziroma kot rečemo črke Y od Želina proti Spodnji Idriji, Idriji in Logatcu uvrstila v nabor projektov, ki bi kandidirali iz skladov Evropske unije za obdobje 2007-2013, tudi zaradi tega, ker je ta odsek ceste sedaj predviden za obnovo, kjer naj bi bila potovalna hitrost 40 kilometrov na uro - govorim o povprečni potovalni hitrosti - in ali ne bi razmislili, da bi to rekonstrukcijo pripravili tako, da bi bila potovalna hitrost 60 kilometrov na uro; in ali ne bi pripravili tudi tak načrt, ki bi bil malo bolj ambiciozen, posebej skozi sotesko Zala od Idrije do Godoviča in potem naprej do Logatca, za kar bi najbrž potrebovali večja sredstva, kot so sedaj predvidena v državnem programu posodobitve državnih cest, kajti le z dodatnimi sredstvi iz skladov Evropske unije bi lahko cesto posodobili tako, da bi povečali povprečno hitrost. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa na dodatnem vprašanju. Na kratko bi, ker sem deloma že odgovoril na ta del vprašanja, povedal to, da v vsakem primeru bom iskali vse možne oblike financiranja, kajti ob pripravi nacionalnega programa modernizacije državnega cestnega omrežja moramo tudi oblikovati vire za financiranje. Danes je predsednik vlade oziroma tudi včeraj povedal, da se pripravlja resolucija o državnih razvojih projektih in v ta okvir je tudi uvrščen ta program modernizacije državnega cestnega omrežja in v kombinaciji vseh teh moramo tudi pripraviti dejansko obseg financiranja, tako iz proračuna in iz drugih virov in seveda tudi iz evropskih virov. In zagotovo ta odsek ni iz tega izločen in ga bomo enakovredno v tem kontekstu obravnavali in upoštevali. Torej, ambicioznost našega ministrstva je zelo velika, to lahko zatrdim, vendar problem, ki je, ki je bil tudi prej, je ta, da smo omejeni s sredstvi, ki nam jih ali pa ki jih dobivamo iz državne blagajne, vendar je res ta ambicioznost vezana na izzive, ki so vezani na iskanje tudi drugih alternativnih virov. O tem pa mislim, da bomo morali v okviru tega nacionalnega programa tudi reči kakšno konkretno besedo. Hvala lepa.
Hvala. Ker gospoda ministra za finance ni, se je opravičil, sprašujem gospoda Cvikla, ali želi kljub temu postaviti poslansko vprašanje. Izvolite, če želite.
Seveda, gospod predsedujoči. Upam, da bo kdo od drugih ministrov ali gospod Janša vendarle lahko odgovoril na pomembno vprašanje. Smo praktično konec aprila in povsod v svetu državni zbor, parlamenti izvedo, kako se je izvršil proračun za posamezno leto. Danes je naš minister za finance odletel v Ameriko, četudi, kot kaže spletna stran, se uradni del programa začenja šele v soboto. Sprašujem gospoda ministra za finance, prisotne ministre in tudi odsotnega gospoda Janša: Kako namerava vlada, potem ko je slabo izvršila proračun za leto 2005, izvrševati proračunsko in drugo javnofinančno politiko letos in v naslednjih letih do konca mandata? Razumemo, da se je cel kup dokumentov napisalo, v torek se je podpisal tudi pomemben dokument, partnerstvo za razvoj. Sam seveda mislim, da bo partnerstvo za razvoj predvsem glasovalni stroj. Vendar nič nam ne uspejo povedati, kako nameravajo uresničiti osnovno ukrep, prvi ukrep, ki pravi, da naj bi se poraba zmanjšala za 140 milijard. Resnični podatki za leto 2005 in načrti za leto 2006 in 2007 kažejo, da se bo poraba predvsem povečevala. Sprašujem zato odsotnega gospoda ministra: Kaj je z realizacijo proračuna? Zakaj so edine postavke, ki so se povečale, postavke plač javne uprave, postavke plač javnih zavodov? Zakaj imamo zmanjševanje investicijskih odhodkov, se pravi, tudi denarja za, če hočete, vzdrževanje cest? Zakaj imamo primanjkljaj in izpad denarja predvsem pri zmanjševanju sredstev neprofitnim organizacijam, ustanovam skoraj za četrtino? Ni nam jasno, zato bi seveda bilo dobro, da nam minister za finance, predsednik vlade, to pove: Kako res nameravate delovati varčevalno? Kako nameravate spodbujati gospodarstvo, ko ste v letu 2005 izpustili pomembno priložnost, da bi investicije, ki smo jih namenili v državnem proračunu, tudi bile uresničene? To je povezano s tem, da vladi ni uspelo kar za 43 milijard sredstev ne porabiti, tistih sredstev, ki so bila planirana v rebalansu proračun in so povezana z EU. Podatki za prva dva meseca pa kažejo, da je neto odnos z EU 10 milijard v našo škodo. 10 milijard več smo plačali v EU, kot dobili. Zato bi prosil, da minister za finance, gospod predsednik, pa še kdo, na naslednji seji natančno odgovori na to vprašanje, zato da bomo vedeli, kako ta vlada slabo upravlja s slovenskimi javnimi financami.
Hvala. Gospod minister bo odgovoril na naslednji seji na vaše vprašanje. Gospod Bojan Kontič bo postavil poslansko vprašanje ministru za zdravje. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, v pripravi je zakon o psihoterapevtski dejavnosti. Nekatere izmed evropskih držav so to področje že zakonsko uredile. Poznam želje strokovnjakov s tega področja, ki predlagajo, da bi pri sprejemanju zakonodaje s tega področja, torej psihoterapevtske dejavnosti, sledili izkušnjam sosednje države, torej Avstrije. Tam so v paketu sprejeli dva zakona, in sicer zakon o psihoterapevtski dejavnosti in zakon o psihološki dejavnosti. Strokovnjaki so prepričani, da je čas za pravno ureditev psihoterapevtske dejavnosti dozorel tudi pri nas, torej tudi v Sloveniji, saj bi s tem zaščitili to področje pred šarlatanstvom in zlorabami samooklicanih strokovnjakov, zmanjšali bi sivo ekonomijo ter spodbudili razvoj psihoterapije kot avtonomne družbene dejavnosti. Ministra torej sprašujem: Kako daleč je postopek priprave predloga zakona o psihoterapevtski dejavnosti? Vem, da je delovno besedilo bilo pripravljeno, da je bilo tudi posredovano ministrstvu za zdravje, da se to besedilo zdaj usklajuje in da bi lahko v enem doglednem času po vzgledu avstrijskega primera dobili potrebno zakonodajo s tega področja. Prosim, gospod minister, če mi odgovorite na to vprašanje: Kdaj načrtujete, da bi ta zakon lahko ugledal luč parlamentarne procedure?
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za to vprašanje. Lep pozdrav, gospod predsednik, in seveda vsem poslancem. To vprašanje je dobrodošlo, predvsem zaradi tega, ker je dejansko na tem področju v času našega ministrstva, pa naše prisotnosti na ministrstvu bilo kar nekaj narejenega. Dejansko smo v tem času se sestali z vodilnimi predstavniki tako psihiatrije kot tudi drugimi, ki sodijo na področje psihoterapije. In mislim, da v mesecu maju lanskega leta že od njih tudi potem zahtevali ali pa prosili, da pripravijo nek predlog, neko strokovno utemeljeno podlago za pripravo zakona, ki je bila kasneje tudi poslana. Isto velja tudi za psihologe, to je društvo psihologov, in istočasno tudi za društvo psihoterapevtov. Moram reči, da vaš strah, vaša želja, vaše upanje za prihodnje, ko govorite o psihoterapevtski dejavnosti, da bo z zakonodajo urejeno in da ne bo več tako imenovanega šarlatanstva. Mislim, da je to edini način, da dejansko pridemo do nekih kolikor toliko urejenih razmer na tem področju, saj ta trenutek te razmere sigurno niso urejene in se z vami strinjam. Je pa stvar izredno strokovno problematična in jo ni mogoče urediti v zelo kratkem času. V času, ki je za nami, v teh 10-ih, 11-ih mesecih smo v glavnem skušali formirati dve skupini oziroma eno skupino iz predstavnikov obeh teh skupin, psihologov in psihoterapevtov, in na ta način spraviti neko delovno skupino, ki bi lahko kasneje pripravila enoten zakon. Moram povedati, da zaenkrat smo s strani psihoterapije in psihologije dobili spodbude, vendar še dokončno oblikovanje skupine ni bila predlagana. Kljub tem smo v okviru trenutnih razgovor pač pripravili neki predlog zakona predvsem za psihoterapijo, medtem ko za psihologijo tega predloga v prediskutirani obliki še nimamo. Ta dva predloga, kot sem rekel, sta bila predana ministrstvu in seveda vsebujeta celo vrsto predlogov, ki bodo v prihodnje zelo dobrodošli. Bi pa rad povedal, kaj je to sploh psihologija in psihiatrija mogoče je, ker tu je kar velika neznanka. Moram pa povedati nekaj, da tudi znotraj stroke, same stroke na psihoterapevtskem področju vlada izrazito neskladje in to je tisti osnovni razlog, zaradi katerega pravzaprav dejansko je zelo težko priti do nekega zakona. Mi se bomo pravzaprav ozirali dejansko po zakonodaji, ki na tem področju pri nas nekaj novega, zato se moremo ozirati po zakonodaji, ki velja že drugje, bomo pač pogledali zakonodajo, v nekaterih državah Evrope obstaja in jo potem skušali združiti, urediti z zakonodajo, ki bo primerna pri nas. Trenutna pomanjkljivost s tega področja je velika. Tako stanje, kot sem že prej povedal in kot ste tudi vi povedali, pa pomeni izvajanje psihološkega dela nekompetentnim ljudem, slabšo kvaliteto strokovnega dela psihologov in tudi zlorabe. In prav to je razlog, da želimo ta zakon čim prej sprejeti. V predlogu zakona, ki je bil domišljen za psihološko dejavnost, ta je kar zelo domišljen in kar dodelan, saj se je pripravljal več kot 10 let, potrebno pa je dopolniti v tem zakonu predvsem tisti del, ki govori o finančnih posledicah in prav tam je seveda največji problem. Financiranje tega zakona ali pa izvajanje tega zakona s strani financ bi bilo kar drago na tak način, kakršen je sedaj predstavljen. Po drugi strani pa je potreba podrobneje opredeliti tudi financiranje tako imenovane zbornice psihologov, ki jo ta zakon tudi predvideva. Kar se tiče psihoterapije, je pa stvar seveda nekoliko bolj jasna, tudi finančno, razen v tem prav strokovnem delu, kjer pa, kot sem že rekel, zaenkrat še ni pravega konsenza, da bi lahko en resen predlog tudi pripravili - tak, ki bi bil enako dostopen, enako usvojen ali pa usvoljiv od vseh tistih, ki so zainteresirani. Menim pa seveda, da je sprejem obeh zakonov nujen in izredno pomemben za zakonsko ureditev dejavnosti na področju duševnega zdravja. Glede na različno predvideno izobrazbo je tudi upravičena trditev, da gre za samostojna poklica in dve samostojni dejavnosti. V okviru zakona o duševnem zakonu, ki ga pa pripravljamo in ki je v načrtu vlade - ta dva zakona, moram omeniti, nista v načrtu vlade, ampak kljub temu ju pripravljamo in predvidevamo, da jih bomo v tem obdobju sprejeli, ampak v načrtu vlade pa je zakon o duševnem zdravju, ki pa bo predvidoma sprejet še tekom letošnjega leta, je pa seveda res tudi, da ta dva zakona, o katerih smo prej govorili, ne spadata na področje tega zakona o duševnem zdravju.
Hvala gospodu ministru. Ker je minister za finance odsoten, želi gospod Miro Petek kljub temu postaviti vprašanje?
Hvala lepa, za besedo. Kljub vsemu bom postavil ministru vprašanje in pričakujem odgovor na naslednji seji državnega zbora. V zadnjih dneh je v slovenski javnosti prisoten pranja denarja v banki LHB iz Frankfurta, ki sodi v skupino Nove Ljubljanske banke. Ta banka je koroškemu podjetniku Janku Zakršniku oziroma njegovemu nemškemu podjetju skorajda preko noči obljubila 30 milijonov evrov posojila, da je odkupil lastno podjetje. O tem je pisal slovenski tisk in tudi komisija za preprečevanje korupcije je v načelnem mnenju številka 40 na osnovi prejete dokumentacije zapisala mnenje, da ima ravnanje banke, v tem primeru LHB, ki v takšnih transakcijah ne obvesti pristojnega organa za preprečevanje denarja, tudi znake korupcije. Veljavno nemško pravo kajpak tudi banki v slovenski lasti nalaga, da v primeru suma pranja denarja obvesti pristojne organe. To ni prvi primer, ko gre v neki slovenski državni banki za sum pranja denarja. Konec 90. let sedaj že prejšnjega stoletja je izredna notranja revizija v državni banki Novi KBM v Dravogradu obravnavala sum pranja denarja in nekateri akterji, zanimivo, so isti, kot so danes v primeru Frankfurta. V času prejšnje vlade je bilo to dejanje več ali manj prezrto in primer pospravljen pod preprogo. Vprašanje je le, ali se je to dogajalo s prikritim privoljenjem takratne vladajoče elite ali pa celo ob njihovem sodelovanju. Koroško tožilstvo je sum pranja denarja v Novi KBM zavrnilo z domala epohalno ugotovitvijo, češ da ni znan izvor denarja. Bistvo pri pregonu pranja denarja pa je ravno v tem, namreč, da ni znan izvor denarja in zato je pač treba vse to raziskati. Na vložke tožilstva in policijo v tem primeru, v primeru pregona pranja denarja in hudih kaznivih dejanj korupcije, torej ne moremo pretirano računati; veliko bo že, če pri tem ne sodelujejo. Skrbi tudi dejstvo, da slovenske banke problematiko preprečevanja pranja denarja obravnavajo le kot zakonsko obveznost, nekakšno nujno zlo, premalo pozornosti pa namenjajo kot eni od oblik tveganja v bančnem poslovanju. Medtem ko nekateri bančni uslužbenci tako ali drugače sodelujejo pri takšnih poslih, pa na drugi strani mnogi bančni uslužbenci tudi niso usposobljeni, da bi zaznali tovrstne sume, ki so velikokrat zelo sofisticirani. Ministra za finance, dr. Andreja Bajuka, sprašujem: Kaj bo ministrstvo za finance v okviru svojih pooblastil naredilo, da Slovenija in slovenske banke ter druge finančne institucije ne bodo priljubljeno pribežališče za pranje denarja? Pranje denarja, korupcija, organiziran kriminal in terorizem so kazniva dejanja, ki so med sabo pogosto zelo povezana. Danes pa povsod po svetu predstavljajo največjo grožnjo varnosti, miru in pravni državi. Hvala.
Hvala. Minister za finance bo na vaše poslansko vprašanje odgovoril na naslednji seji. Gospod Borut Sajovic bo postavil poslansko vprašanje ministru za lokalno samoupravo in regionalno politiko. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Spoštovani ministrski zbor in ministrica, kolegice in kolegi! V Sloveniji se zaradi bližajočih lokalnih volitev in zaradi "ureditve", pod narekovaji, političnih razmer o sistemu lokalne samouprave, regionalizaciji in podobnih velikih zgodbah veliko govori. Je pa pri vsem tem sistemu, kot pravijo ljudje, vrag vedno v podrobnostih. Če pogledamo, kako ta sistem, ki ga imamo in ga nadgrajujemo, deluje v praksi, potem se pa srečamo z neko tako banalno, vendar izredno pomembno zadevo, kot je, recimo, nek poslovnik občinskega sveta. Poslovnik občinskega sveta je akt, ki ureja organizacijo in način dela, postopke ter ostala vprašanja, ki so pomembna za delo občinskega sveta. Usklajen mora biti s statutom, zakoni in tako naprej. Prihajam iz sredine, recimo, kjer imamo s tem poslovnikom težave oziroma je neusklajen in nezakonit že kar osem let, od daljnega leta 1998. Poskušali smo že vse, da bi se zadeva premaknila z mrtve točke, pa na žalost do sedaj po osmih letih še nismo uspeli. Zadeva se vam mogoče zdi banalna, vendar vas bo morda zanimalo, kaj to pomeni v praksi. Seveda stari poslovnik še omenja predsednike občinskih svetov in tajnike občinskih svetov, česar že dolgo ne poznamo več. Seveda pa je od tega odvisno tudi kadrovanje, da prihaja do takih absurdnih zadev, da, recimo, vladajoča koalicija nadzira z istimi ljudmi samo sebe, potem prihaja do tega, da se je nemogoče pogovoriti o pomembnih zadevah, da točke, kot je razprava o občinskem proračunu, zaključnem računu, kjer gre za razdelitev približno treh milijard sredstev, da se ta zadeva zaključi v pol ure in podobno, da se o pomembnih zadevah, kot so občinski proračuni, ne opravljajo javne razprave, da je opoziciji kljub več kot tretjinski zastopanosti v občinskem svetu nemogoče sklicati izredno sejo in podobno in da, kadar se sklicuje izredna seja, opozicija ne more računati na pomoč plačane občinske uprave. V teh dolgih zgodbah, ki so seveda posledica neurejenega poslovnika in kjer občinski svet kot najpomembnejši organ odločanja v okviru lokalne samouprave ne opravlja svoje funkcije, prihaja do številnih banalnosti. In v sistemu, ki se uvaja ponekod, ne samo v naši občini, tudi v nekaterih drugih, bi lahko rekli tudi županska diktatura in seveda v smislu tega bi lahko preimenovali tudi ministrstvo namesto ministrstvo za lokalno samoupravo v ministrstvo za, recimo, diktaturo ali pa še kaj podobnega. Proračuni občin postajajo žrtve in talci nekih osebnih političnih karier.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Zdaj, seveda, če me spoštovani gospod poslanec sprašujete o zakonitosti dela občine, občinskih organov in občinske uprave, potem o tem ne more biti dvoma. Zakonitost mora biti absolutno spoštovana. Zdaj, kar zadeva tovrstnih aktov, ki ste jih vi omenili, seveda naša služba lahko svetuje v primeru, da se predstavniki občinskih organov, predstavniki tudi občanov ali kako drugače obrnejo na nas. Mi v teh primerih seveda tudi svetujemo in ne nazadnje smo tudi pripravili vzorce usklajenih tovrstnih dokumentov in so objavljeni v okviru kataloga pristojnosti občin. Zdaj, kar zadeva sicer delovanje zakonitosti same občine, potem je treba zelo jasno povedati, da ima občina tudi svoje nadzorne organe, svojo nadzorno institucijo, ki nadzoruje zakonitost delovanja občin kot takih, in verjamem, da je to praktično urejeno v vseh občinah. Sicer pa, kar zadeva državni nivo, pa menim, da moramo tudi v največji možni meri spoštovati avtonomijo lokalne samouprave, pa tudi v smislu evropske listine o lokalni samoupravi, in prepuščati seveda lokalne zadeve, da se rešujejo na lokalnem nivoju. Tako jaz tudi verjamem, da imajo tudi v tem primeru, kot vi sprašujete, svetniki vse možnosti, da ne nazadnje lahko uvrstijo določena vprašanja, določene točke tudi konkretno na vašo sejo. Sicer pa je možno seveda tudi posredovati v skladu s sprejetim zakonom oziroma z zakonom o lokalni samoupravi, vendar je konkretno potrebno tudi te pobude poslati k nam, če je to seveda vprašanje. Rekel bi samo še to, da kar zadeva odgovornosti, tudi o tem govorimo v tem primeru, jaz - to sem že tudi v tem državnem zboru večkrat povedal - ločim vsaj dve vrsti evropske odgovornosti, in mislim, da je treba to spoštovati. Eno je ta tako imenovana kazenska odgovornost, kjer se ve, katere institucije te stvari obravnavajo in jaz verjamem, da jih tudi obravnavajo. Druga pa je moralna, politična odgovornost, ki se preverja vsake 4 leta na volitvah. Tu se strinjam z vami, letos so volitve na lokalnem nivoju in se bo vsa odgovornost tudi po vseh občinah, tako za župane kot tudi za občinske svetnike preverjala. In sem prepričan, da se znajo občanke in občani odločati na lokalnih volitvah.
Hvala gospodu ministru. Želite dopolnitev? Izvolite, gospod Sajovic.
Hvala lepa. Seveda se je z vami, gospod minister, v marsičem možno strinjati. Sem se pač pozanimal, v svoji sredini ste bili priljubljeni, predvsem demokratičen župan in to cenim in spoštujem. Vendar tukaj gre za to, da zakon o lokalni samoupravi določa, da državni organi nadzorujejo zakonitost dela organov občin in da državni nadzor izvršujeta vlada in ministrstva. Zato vas kot ministra pristojnega za lokalno samoupravo sprašujem: Ali lahko na podlagi zakona o lokalni samoupravi kot nazorni organ ukrepate oziroma ali mislite, da vam zakon tovrstnih pooblastil ne daje? Jaz mislim, da to ni edini primer v Sloveniji, da jih je več. In če ministrstvo to sistemsko napako ugotavlja, da bi moralo ukrepati. Mehanizmov, vzvodov mislim, da imate za to dovolj. In v prid lokalne samouprave in boljšega življenja ljudi bo, če se boste v tej zgodbi bolje in več angažirali. Našemu razmišljanju so že leta 2004 pritrdili tudi na ministrstvu za notranje zadeve, kjer pa pravijo, da se v takih primerih uporablja statut občine in zakon o lokalni samoupravi. Jaz se s tem strinjam, to je vse mogoče. Vendar: Ali boste lahko s tega mesta potem rekli, da so poslovniki v občinskih svetih nepotrebni? In ali bi podprli in predlagali, da jih enostavno ukinemo in jih prepustimo zakonu in svobodni odločitvi eventualnih županov? Pravijo, da je procedura kraljica demokracije. S tem se strinjam, vendar kako to krono ohraniti tudi na tem področju. Bomo v naslednji fazi podprli tudi ukinitev statutov in zakonov in da bodo potem na koncu lokalne oblastniki imeli še večjo oblast, vlogo kot do sedaj? Hvala lepa.
Gospod minister, dr. Žagar, izvolite.
Hvala za besedo. Kar zadeva ukrepanje v skladu z zakonom, je potrebno povedati, da na posameznih področjih, ki jih pokrivajo pristojna ministrstva, so seveda v skladu z zakonom pristojna ministrstva dolžna pokrivati. V primeru sprejemanja tovrstnih aktov naša služba deluje na način, da svetuje. Mislim, da je bilo tudi v tem primeru tako delovano oziroma podaja svoje mnenje in svoje usmeritve. Sem pa seveda prepričan, da vse lokalne oblasti so toliko odgovorne in se tudi usklajujejo in sprejemajo te akte, po katerih potem seveda delujejo občinski organi. Ponavljam pa še enkrat, da seveda politična odgovornost se pa v vseh okoljih preverja na volitvah in se bo v letošnjem letu ta politična odgovornost ponovno preverjala, tako za volitve v občinske svete kot za volitve županov.
Hvala. Gospod Dušan Kumer bo postavil poslansko vprašanje ministru za gospodarstvo gospodu Vizjaku.
Hvala za besedo, gospod predsednik, spoštovani kolegi. Po nekaterih predvidevanjih in napovedih bi naj prišlo zaradi dokončne liberalizacije trga električne energije v prihodnjem letu do prave eksplozije, torej enormnega povišanja cen, predvsem elektrike za gospodinjstvo. Osnovni razlog bi naj bil v dejstvu, da zdaj tarifne cene, na primer za gospodinjstva, dobaviteljem ne pokrivajo stroškov dobave. Torej, da ne funkcionira trg in da zato državljani plačujemo manj, kot bi plačevali v tržnih razmerah. Na drugi strani pa je dejstvo, ki naj bo prav tako povezano z netržnimi pogoji, kar potrjujejo tudi računski izkazi, da se na trgu električne energije še vedno akumulirajo velikanski dobički, za katere se po pravilu ne ve, kam odhajajo. In prav tako je dejstvo, da vzpostavitev trga in reguliranje cen električne energije kljub obilnemu govorjenju in predstavljanju reformnih vizij in ukrepov na mnogih področjih še vedno ni strateško opredeljeno in vezano na makroekonomske cilje, ki bi naj bili nekako podlaga za reformne poteze. Pozabiti tudi ni mogoče taktičnega manevra pri vzpostavitvi trga električne energije, ki si ga poslužuje vlada, ki je vezan na uvedbo evra v prihodnjem letu, saj bi zviševanje cen električne energije v tem obdobju lahko povzročilo težave pri tem vzpostavljanju in izpolnjevanju pogojev. Zato se seveda upravičeno postavlja vprašanje, ali se zares lahko dogodi, da bodo z letom 2007, ko bomo prevzeli evro, cene električne energije, predvsem, ko gre za elektriko v gospodinjstvu, eksplodirale in se povišale za 50 in več procentov, kot se napoveduje. Poznavalci namreč pravijo, da da. Zato vas, minister Vizjak, sprašujem: Ali je res predviden ta drastičen in skokovit dvig cen? Kje so dejanski razlogi za takšno predvideno podražitev? Zakaj vlada še vedno nima jasne strategije oblikovanja cen električne energije za tarifne odjemalce?
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani poslanec. Zakaj vlada nima jasne strategije - ni res. Vlada je sprejela načrt reguliranih cen, dokler bo pač regulacija cen električne energije za gospodinjstva oziroma za tarifne odjemalce možna. Kot veste, smo člani Evropske skupnosti, kot veste, smo izpogajali prehodno obdobje in počasi odpiramo trg Sloveniji in s 1.7.2007 bo trg odprt tudi za gospodinjstva in seveda takrat bo vlada težko, težko posegala v cene električne energije za gospodinjstva, ker pač stavimo na tržne razmere. Seveda torej ni res in zavračam, ostro zavračam ta opozicijska podtikanja, da vlada tu nima strategije. Ima jo in jo je tudi uveljavila in zato vam lahko zatrdim, da v letošnjem letu, letu 2006, in do prve polovica 2007 ne bo nikakršnega drastičnega skoka. Za leto 2006 je vlada sprejela, da se lahko cene za gospodinjstvo povečajo največ za 2,3%. Podatek o drastičnem skoku cen električne energije za gospodinjstva torej ne drži, je zgolj špekulacija. Še enkrat povem, bolj politična podtikanja kot pa resna strokovna, argumentirana utemeljitev. Kar se mi pa zdi posebej poudariti, da bo z odpiranjem trga, to je po drugi polovici naslednjega leta, intervencija vlade, intervencija države v cene omejena in tu pa želim poudariti, da spadajo gospodinjski odjemalci v ranljivo odjemno skupino, zato bodo cene električne energije za ta pogleden predmet zaščitene s strani države tudi v okviru, ki je pač možen v skladu z direktivami tudi naprej. Tu želim poudariti še naslednje, da cene električne energije za gospodinjstva ne odstopajo bistveno od povprečja VU in zato tudi ni nobenega razloga, da bi kljub vzpostavitvi tržnih relacij te cene drastično, kot pravite, v takih procentih poskočile. Ne bodo, to je dejstvo. Res je, da je agencija za energijo pred časom pripravila metodologijo, kako bi prišli iz sedanjih cen v to neregulirano področje. Tudi to so bile špekulacije pri katerih so govorili, da bo prihajalo, do takih podražitev - ne bo! V kolikor bo tu zaznati, delamo scenarije, kako bo prišlo v tem letu dni, recimo, ali pa v dobrem letu dni s sedanjih cen na eventualno nekaj procentov višje cene, in po teh scenarijih se tudi zavzemamo za zaščito najbolj ranljivih skupin gospodinjskih prebivalcev, socialno šibkih, če bi seveda bilo temu tako. Ne drži tudi trditev, da se na trgu za električno energijo akumulirajo v distribucijskih podjetjih na račun opravljanja javne gospodarske službe enormni dobički, in sicer so le-te v letošnjem letu predstavljale veliko izgubo, in sicer dobrih 5 milijard tolarjev v delu distribucijskih podjetjih, ki opravljajo javno gospodarsko službo, to je dobavo električne energije gospodinjstvom oziroma tarifnim odjemalcem. Res pa je, da elektro podjetja opravljajo poleg te dejavnosti tudi tržno dejavnost in da skupna bilanca presega pozitivno ničlo oziroma poslujejo z določenim manjšim dobičkom. Naloga slovenske vlade je tudi, da še v letošnjem letu, čeprav je skrajni rok 1.7.2007, še v letošnjem letu loči tržne dele od netržnih delov in s tem bolj transparentno vzpostavi poslovanje tako gospodarskih javnih služb v okviru distribucijskih podjetij kot seveda tudi poslovanje tega poslovnega dela. Za konec bi samo rad poudaril, da so izjave nekaterih politiko, zlasti iz opozicijskih vrst o drastičnem povečanju špekulativne in nimajo nobene strokovne podlage. In da je vlada zelo jasno sprejela strategijo, kako, kdo, do odprtja trga in da se bodo v letošnjem letu lahko cene dvignile največ za 2,3%.
Hvala gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala za besedo. Moram reči, da na najprej ostro nasprotujem in zavračam način odgovarjanja na korektno zastavljeno vprašanje. Mojega vprašanja ni možno in ni potrebno umeščati v neko splošno oceno nekih politikov kar tako. Malo si preberite tudi izjave vaših visokih državnih uradnikov, ki so jih dajali iz urada za energetiko in tako dalje; ampak o tem kasneje. To, kar ste na koncu govorili, je posledica vašega nedela na področju reorganizacije energetskega sistema, ki ste ga v koalicijski pogodbi in v reformnem paketu obljubili, da ga boste letos v začetku leta že izpeljali. In ko govorite o trgu električne energije, je v treh četrtinah, se strinjam, trg odprt, ampak ravno za gospodinjstva, tisti zadnji del je seveda ostal za nameček za naslednje leto. Zato vam bom citiral iz vaših dveh dokumentov dve nalogi, ki še nista opravljeni in nista narejeni, čeprav ste se obvezali, da bosta že v začetku letošnjega leta: "Ministrstvo za gospodarstvo določi pravila za zagotavljanje strateške zanesljivosti oskrbe z izrecnim prevzemanjem tveganja odjemalcev in dobaviteljev, razen za gospodinjstva in druge kritične odjemalce." Sprašujem: Kje ta načrt je? In po koalicijski pogodbi: "V Sloveniji obstaja nekaj velikih porabnikov električne energije, ki niso sposobni plačati tržne cene energije, zato bo vlada naredila nek načrt izpeljave za subvencioniranje tega." Kje je ta načrt narejen? Ali se zares čaka na 1. januar 2007, ko bodo, tako kot sem povedal, lahko je verbalna beseda malo težka, eksplodirale cene. Ampak če tega ni, se to dejansko tudi lahko zgodi. In tisti, ki se na to spoznajo, napovedujejo, da če tega ni na papirju, se to dejansko lahko dogodi.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Poslanec meša hruške in jabolka. Žal mi je, ampak veliki odjemalci in navzkrižno subvencioniranje je povsem druga zgodba, kot so pa cene za gospodinjstva. In vi ste omenili navzkrižno subvencioniranje in načrt odprave navzkrižnega subvencioniranja. Navzkrižnega subvencioniranja v Sloveniji ni več, to smo odpravili z letošnjim letom. Namreč, tudi največji energetski porabniki, ki so v času prejšnje vlade plačevali poceni energijo, tudi na račun gospodinjstev in zlasti malega in srednjega podjetništva, prav ti mali oziroma to navzkrižno subvencioniranje je sedaj odpravljeno. Tudi največji porabniki, ki so bili torej zaščiteni, plačujejo danes tržno ceno energije. Drugo, kar se tiče načrta za tarifne odjemalce. Kar se tiče načrta za tarifne odjemalce, je zadeva jasna in je sprejeta. Načrt reguliranih cen za letošnje leto, vključno s ceno za tarifne odjemalce, torej gospodinjstva, je sprejet. Res pa je, da poteka reorganizacija distribucijskega sistema, kjer je pravzaprav koncept tudi pripravljen, je pa potrebna vrsta čisto formalnih postopkov, da se podjetja na novo ustanovijo, na novo reorganizirajo in temu prilagodijo. Skrajni rok, še enkrat poudarjam, je 1.7.2007. Mi želimo to narediti pol leta prej, da začnejo podjetja v distribucijskem sektorju poslovati v skladu z reorganizacijo z začetkom naslednjega poslovnega leta, to je s 1.1.2007. Še enkrat, prosim vas, ne tule pred kamerami vznemirjati prebivalcev in uporabnikov električne energije v Republiki Sloveniji z eksplozijo, s takimi besedami, ki nimajo nobene realne podlage. To so špekulacije, zavajanja in prosim, ne to delati, ker to nima realne podlage. Vi mene sprašujete, jaz vam odgovarjam. V letošnjem letu 2,3%. Ali je to eksplozija?
Hvala. Želite proceduralno? Prosim.
Seveda nisem zadovoljen s temi odgovori in še enkrat z načinom odgovarjanja, zato seveda predlagam v skladu z 246. členom poslovnika, da o tem opravimo širšo razpravo v tem državnem zboru na enem od prihodnjih sej, in sicer iz dveh razlogov. In naj povem, da bom tudi ministra držal za besedo naslednje leto. Jaz nisem govoril o letošnjem letu, jaz sem govoril o letu 2007, ko se bo liberalizacija trga izpeljala do kraja. Zdaj se zavestno liberalizacije ne izpelje do kraja v tem letošnjem letu in sem tri razloge povedal, zakaj. Midva oba veva, da najina položnica naslednje leto bo odvisna od teh stvari, o katerih ste govorili, ki bo zavita v ta paket regulacije cen. Govorim sam za gospodinjstva in zdaj, da vam citiram iz vaše koalicijske pogodbe, da ne bom, ker prej nisem zaradi časa mogel do konca. "V Sloveniji obstaja nekaj velikih porabnikov električne energije," torej je na temo, da ne boste rekli, da hruške in jabolka, ker malo s tega področja pa vseeno vem, "ki niso sposobni plačati tržne cene energije, zato se bo koalicija na podlagi strokovnih ocen opredelila do križnega subvencioniranja veliki porabniki in gospodinjstva, njenih posledic na konkurenčnost energetskih podjetij, kakor tudi socialnih posledic." In jaz sprašujem: "Kje je ta načrt? Kje je ta načrt za naslednje leto od 1. januarja, ko stopamo v evro območje, ko se bo sprostil popolnoma trg, ko bo 100% liberalizacija, kje ta načrt je? Tega načrta danes še ni! In drugo, kar sem vam citiral iz načrta, ki ste ga naredili v programu reform. Da ga še enkrat ne ponavljam. Tudi ta naloga zaenkrat še ni opravljena, čeprav je v paketu reform zapisano, da bo to ob koncu leta povezano tudi s privatizacijo 2005 in nadaljevanje v letu 2006, tudi povezano s privatizacijo. In če hočete odgovor moj, problem je političen, samo ne na strani nas, politikov v opoziciji, ampak na strani politikov v poziciji, ker se preprosto ne morete dogovoriti, na kak način bi stopili v območje privatizacije slovenskega energetskega sistema, ker prihajate v kolizijo, vlada oziroma oblast, s tistimi, ki opravljajo velike energetske sisteme. In tu je "keč" problema, zato se voz ne pomakne naprej in lahko od 1. januarja 2007 posledice tega neskladja nosimo mi, porabniki v gospodinjstvih. Vaša in moja položnica od 1. januarja. In ne delam nobene velike "piar" zgodbe, to, kar mi očitate.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Kumerja, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za gospodarstvo na njegovo poslansko vprašanje, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Gospa Maria Pozsonec bo postavila poslansko vprašanje ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Vsem prisotnim lep pozdrav! Ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano gospe Mariji Lukačič postavljam naslednje poslansko vprašanje. Zanima me, kako bodo po posameznih področjih razdeljena sredstva, ki so namenjena za razvoj kmetijstva? V zvezi s tem so bile namreč v javni razpravi tri sheme. Vi, gospa ministrica, pa ste v Bruslju predstavili četrto, ki so jo zavrnili in ki bi obveljala na našem področju. In ta je bila za male kmete bistveno slabša. Treba je poudariti, da male kmetije vzdržujejo podeželje, poseljenost in kulturno krajino. Zato me zanima: Kakšni bodo vaši naslednji koraki? In, kakšno prihodnost ste namenili ravno tem manjšim kmetijam, ki namreč imajo tudi mesto pod soncem? Hvala.
Hvala. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Hvala za vprašanje, spoštovana gospa poslanka. Vprašanje se nanaša na ukrep razvoja podeželja za naslednje programsko obdobje 2007-2013. Naj pojasnim, da je svet kmetijskih ministrov sprejel uredbo o razvoju podeželja v lanskem letu, v mesecu juniju. Na podlagi te uredbe smo bili dolžni pripraviti nacionalni strateški načrt razvoja podeželja za isto programsko obdobje, ki je sedaj v javni razpravi. Ta načrt je podlaga za razdelitev sredstev po posameznih oseh, in sicer za prvo os, ki združuje ukrepe nenaložbe v kmetijsko gospodarstvo, ukrep zgodnjega upokojevanja in ukrep mladega kmeta, je po tej uredbi obvezno nameniti 10% sredstev. Za ukrepe druge razvojne osi, ki združuje ukrepe SKO programa, območje z omejenimi dejavniki za kmetijstvo, potem ukrepe dobrega počutja živali in pa Nature 2000, je obvezno dodeliti 20% sredstev. Za ukrepe tretje razvojne osi 10% sredstev in za lider os 2,5%. Po temeljiti analizi stanja v slovenskem kmetijstvu smo pripravili osnutek dokumenta, v katerem smo predvideli 25 do 30% sredstev za prvo razvojno os, 50 do 55% sredstev za drugo razvojno os, 10 do 15% za tretjo razvojno os, in za lider os od 3 do 5%. Ker javna razprava še traja, ni dokončan ocena sredstev.
Hvala. Gospod dr. Slavko Gaber bo postavil poslansko vprašanje ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo dr. Zupanu.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister! Dijaki in študentje so vladi včeraj poslali jasno sporočilo. Mislim, da smo vsi skupaj dojeli, da se želijo dogovoriti o za njih pomembnih vprašanjih s to obstoječo slovensko vlado. Meni se seveda zdi smiselno, da jih skrbi njihova usoda, ker je skrb za nekatera odprta vprašanja na področju visokega šolstva, kot se morda čudno sliši, tudi zelo državotvorna skrb, je skrb za prihodnost te države. Razumem, spoštovani gospod minister, da so danes bolj ali manj poniknile v pesek vse velike obljube iz obdobja pred volitvami o brezplačnem šolanju, o izboljšanju položaja vseh ljudi, še posebej mlade populacije v družbi. Takrat je pač bilo mogoče govoriti predvsem z namenom sejati iluzije, zato da bi pač prišli na oblast. Danes morate reševati veliko število zelo konkretnih vprašanj in ugotovili ste, da obstojijo pri tem tudi nasprotujoči si interesi. Meni je jasno, da ne boste mogli ustreči vsem zahtevam in tudi nikoli ni bilo mogoče ustreči. Tisto, kar pa študentke in študente zelo očitno zanima in zanima tudi mene, pa je: Kdaj boste jasno povedali, da ne boste uvedli šolnin od prvega letnika naprej, tudi odloženih ne? Kdaj boste povedali, da ne boste obdavčili študentskega dela? In kdaj boste vzpostavili vsaj enega od mehanizmov za zagotavljanje kakovosti v visokem šolstvu v tej državi? Kdaj boste torej oblikovali agencijo, ki vam jo zakon nalaga ustanoviti? Danes je tukaj vaš veliki vodja na veliko razlagal o tem, kako so zakoni za to, da jih spoštujemo. Jaz vas sprašujem, gospod minister: Zakaj zakona očitno ne spoštujete. Kako dolgo še nameravate ravnati na ta način?
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod poslanec, vprašanje, ki je bilo pisno zastavljeno, je malo drugače, kot vprašanje, ki ste ga zastavili ustno, vendar bom odgovoril po vrsti, če bom kaj izpustil, boste pa še potem dopolnili. Dejstvo je, da so imeli študentje včeraj tako imenovani sestanek, na katerem je bilo 7 tisoč dijakov in študentov, po uradnih podatkih, seveda. In so se dogovarjali o svojih problemih, menim, da so seveda probleme razumeli različno. Dejstvo pa je nesporno, da jih zanima njihova bodočnost, njihova bodočnost zanima tudi nas. Mi menimo, da so študentje in pa predvsem znanje, ki ga bodo pridobili, investicija v bodočnost. Torej, za nas ni investicija v bodočnost samo študij, ampak to, da se nekaj naučijo, torej izhodna znanja, kompetence, kar pomeni, da morajo študentje predvsem študirati in pa predvsem pridobivati znanje in pa kompetence. To je tisto, kar je centralno. Seveda za njih za ta študij je treba poskrbeti, da bo kvaliteten in tukaj se seveda strinjamo vsi. Dejstvo je, da smo pogovore z njimi prav danes nadaljevali. Torej, če je bistvo vašega vprašanja, ki je bilo, kdaj mislimo nadaljevati dialog s študentsko organizacijo Slovenije, lahko odgovorim, da smo že danes imeli triurni pogovor. Glede na to, tudi na prejšnje izkušnje in tudi današnje, pogovori se začenjajo, čeprav seveda želimo, da bi bili to pogovori, ne pa izključevanje oziroma ne pa pogojevanje s tem, da če nečesa ne sprejmemo, se ne bomo več pogovarjali. To je pač ena od možnih metod, se pa mi z njo ne strinjamo in želimo, da bi se dogovarjali, pa seveda tudi dogovorili. Vi ste postavili celo zahtevo študentskih vprašanj. Me veseli, da ste njihov zagovornik, kar smo tudi mi. Dejstvo pa je, da se v veliko točkah, ki so jih izpostavili, strinjamo tako študenti kot naša vlada. Recimo, 20 tisoč štipendij je ena od stvari, na katerih stojimo, tudi ureditev zdravstvenih vprašanj, ureditev bolonjskih vprašanj, ureditev boljših študijskih pogojev, mobilnosti in podobno. Skratka, vprašanj, o katerih se strinjamo, je zelo veliko. Na nekaterih vprašanjih se pa seveda razhajamo. In vi ste postavili vprašanje, kdaj bomo kaj povedali. Dejstvo je, da je vlada sprejela določen program ukrepov, sprejela je določene smernice in seveda v zvezi s tem se pogajamo s študenti, in to je ena od stvari. Zdaj se specificiramo na šolnine. Napisali smo, da se zavzemamo za to, da ne bo šolnin, in v trenutnem predlogu zakona, ki je v proceduri, predvidevamo, da na prvi in drugi bolonjski stopnji ne bo šolnin. To je sedaj predvideno, v nasprotju z zakonom, ki ste ga vi predlagali in ki je sprejet, da je v petem letniku druge bolonjske stopnje treba plačati šolnino za vse študente, razen ene tretjine socialno ogroženih, pri čemer je ta definicija ogroženih zelo slaba, tako da se ne da določiti, kateri so upravičeni. V koalicijski pogodbi pa se tudi naprej zavezujemo, da se bomo pogovarjali o tem, kako na najbolj neboleč način oziroma kako najbolje zmanjšati vedno večje stroške šolanja, da bi bilo študentom čim laže in da bi se morda uvedle šolnine. Torej, razpravo o šolninah je treba izpeljati. In to je tisto, kar želimo, nič drugega - razpravljanje med socialnimi partnerji, med vsemi, študenti in vlado, kako in kakšne so možnosti za to. Če se bo izkazalo, da možnosti absolutno ni, da so ekonomsko neupravičene, seveda ne bomo na tem vztrajali. Vendar se želimo o tem pogovarjati in ne moremo pristati na te zahteve, ki jih imajo študenti, da se o tem sploh ne pogovarjamo, ker to je izključujoča zahteva študentov in menimo, da je to tisto, kar preprečuje podpis sporazuma. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev? Izvolite, gospod Gaber.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Ministru bom omogočil, da bo odgovoril. Nisem mu postavil velikega števila vprašanj. Ker sta klepetala z ministrom za notranje zadeve, je verjetno mislil, da sem mu postavil več vprašanj - samo tri, gospod minister. Jaz pozdravljam, naj povem, začetek pogovorov. Še bolje bi se mi zdelo, če bi bili začeli te pogovore že bistveno prej. Ni mi treba biti zagovornik študentov in vam je tudi jasno, ker sva o tem skupaj javno govorila, da sam niti ne mislim, da je mogoče uresničiti vse zahteve. Vprašal sem vas nekaj zelo določnega, za druge zahteve bodo že skrbeli študentje. Včeraj smo videli, da so kar dober zagovornik svojih interesov, zato ne kaže skrbeti. Vprašal sem vas torej: Ali je vlada pripravljena jasno povedati, da šolnin, tudi odloženih ne, ne bo uvajala? Če niste razumeli tega, da so vam študenti zelo jasno povedali, da na to ne pristajajo, potem me skrbi, ker mislim, da bomo imeli velike konflikte v bodoče med oblastjo in študentsko populacijo. Zna se nam dogajati Francija in slabo bo. Niste mi odgovorili na vprašanje: Ali ste se odpovedali obdavčitvi in s tem ukinitvi študentskega dela? In tretje: Kdaj boste, gospod minister, izstopili iz pozicije očitne kršitve zakona o visokem šolstvu? Vam zakon nalaga, da do konca prejšnjega leta ustanovite agencijo za zagotavljanje kakovosti in prosim, ne recite mi, da boste to naredili v zelo doglednem času, ker mi to govorite že nekaj mesecev, po časopisih pa berem javno prepiranje med ljudmi z vrha koalicije na to temo.
Hvala lepa, gospod minister.
Hvala lepa za dodatna vprašanja. Kar se tiče šolnin. Gre za odložene šolnine in dejstvo je, da se želimo o tem pogovarjati in menim, da vlada ne more decidirano povedati, da tega ne bo uvajala. Jasno pa je, da se želimo o tem pogovoriti, kakšne so možnosti in želimo se pogovarjati o problemih, ki so in ne na neke probleme odgovarjati, da tega nikoli ne bomo naredili. Tudi mi se zavzemamo za to, da jih ne bi bilo, če bi imeli dovolj denarja. Pri 65% študentski populaciji na visokih šolah je to skoraj nemogoče. Drugo vprašanje je bilo s področja davčne zakonodaje. Vsi državljani Slovenije so verjetno naklonjeni temu, da se enako obravnavajo pri zakonodaji s stališča davkov. Morda konkretno davčna zakonodaja ne sodi v moj resor, se pa s tem načeloma strinjamo, da ne more biti neka skupina izvzeta iz splošne davčne zakonodaje. Kar se tiče tretjega, to se pravi agencije. Žal vam moram odgovoriti, upajmo, da bo to na majskem zasedanju ta zakon sprejet. Tako vam lahko odgovorim.
Hvala lepa. Prosim, gospod Gaber.
Hvala. Gospod podpredsednik, spoštovane gospe in gospodje. Predlagam, da se o odgovoru ministra za visoko šolstvo v skladu z 246. členom poslovnika opravi razprava v tem državnem zboru. Dovolite mi, da svoj predlog utemeljim. Zdi se mi, da je logika rezuniranja vlade in gospoda ministra takšna, da se kaže o njej resno pogovoriti, ker zna proizvesti preveliko količino težav v tej državi. Zna se zgoditi, da bomo mlade generacije zapeljali v ukvarjanje predvsem z vprašanji prerivanja z oblastjo, namesto da bi se ukvarjali s študijskim procesom, kar je najpomembnejše, in tu se z gospodom ministrom strinjava, če naj res pomagajo prihodnosti te države. Upam, gospod minister, da boste podprli ta predlog, da se o bodočnosti visoke šolstva tukaj resno pogovorimo - skupna odgovornost tako opozicije kot opozicije je to - in da boste do takrat, ko bomo o tem razpravljali na prihodnji seji, že znali odgovoriti na to temeljno vprašanje: Ali smo v Sloveniji res v takšni finančni situaciji, da je potrebno z ne posebej domišljenimi predlogi na področju visokega šolstva siliti ljudi po eni strani v šolnine, po drugi strani v sistem vavčarjev in v nedomišljeno število in mislim, da tudi ne v prav posebej v javnem interesu razmišljenem uvajanju zasebnih fakultet in univerz v Sloveniji kar na počez? Nekaj domišljenih že imamo in o teh vprašanjih bi se kazalo skupaj pogovoriti.
Hvala lepa. O predlogu poslanca doktor Slavka Gabra, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, bo državni zbor odločal v okviru jutrišnjih glasovanj. Poslansko vprašanje za ministra za pravosodje ima gospod Jožef Horvat. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri, spoštovane kolegice in kolegi! Lep pozdrav tudi vsem, ki spremljajo to naše zasedanje. Moje vprašanje, ki ga postavljam spoštovanemu ministru doktorju Lovru Šturmu, se ne bo nanašalo na neko daljno prihodnost, kako bo, če bo, ampak se bo nanašalo na gotova dejstva, ki so se zgodila, ki so prešteta, ki so tudi finančno ovrednotena. V četrtek, 13. aprila, ki je žal za Slovenijo bil žalosten dan, je evropsko sodišče za človekove pravice v Strasbourgu ponovno izdalo sodbe o 24-tih zadevah pritožb zoper Republiko Slovenijo glede kršitve pravice do sojenja v razumnem roku. Do danes se število sodb evropskega sodišča približuje številu 100, do konca leta naj bi jih bilo po dosedanjih predvidevanjih okoli 300. Skupna višina denarnih sredstev za odškodnine je samo letos Republiko Slovenijo stala že skoraj 40 milijonov slovenskih tolarjev, zadnje sodbe pa kažejo na zaskrbljujoče višanje dosojene odškodnine. Veliko finančno breme, ki je posledica sodnih zaostankov, bomo nosili vsi slovenski davkoplačevalci. Zato me zanima, spoštovani gospod minister: Kako je prišlo do tako izjemno velikih sodnih zaostankov in zakaj mora zdaj država plačevati odškodnino? Že v naprej se vam za odgovor iskreno zahvaljujem.
Gospod minister, doktor Šturm, imate besedo. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Hvala lepa tudi za zastavljeno vprašanje spoštovanemu gospodu poslancu in lepo pozdrav tudi vsem, ki nas spremljate direktno, pa tudi preko sprejemnikov. Res je, prejšnji teden smo sprejeli, bom kar tako rekel, preprosto novo pošiljko sodb evropskega sodišča za človekove pravice. Samo dejstvu, da je na evropskem sodišču ta teden še odmor zaradi velikonočnih praznikov, se imamo zahvaliti, da podobne pošiljke nismo sprejeli tudi danes. Toda prihodnji teden v četrtek jo spet lahko pričakujemo. Dejstvo je, da gre za odškodnine, ki jih evropsko sodišče za človekove pravice prisoja zaradi prepočasnega sojenja sodišč oziroma zaradi prepočasnega reševanja sodnih sporov. In dejstvo je tudi to, da gre v vseh teh primerih, ki so bili doslej že razsojeni in ki bodo tudi še razsojeni do konca tega leta, in kot ste sami omenili, spoštovani gospod poslanec, je še kar nekaj 100 takih primerov. Vsi ti primeri so bili vloženi na evropsko sodišče v letu 2000, 2001, 2002 in vse zadeva obdobje prejšnje vlade. Če danes pogledamo na razloge, ki so botrovali nastanku sodnih zaostankov, lahko ugotovimo, da so se glavni razlogi zgodili v 90-ih letih. V letu 1994 in 1995 je prišlo do slabo zamišljene in površno izvedene reorganizacije sodstva z velikimi organizacijskimi in kadrovskimi spremembami v sodstvu. Storilnost sodnikov pred temi reformami in tudi po teh reformah je iz razumljivih razlogov padla, kar se je odrazilo ne nazadnje tudi v veliki fluktuaciji sodnikov. V letih 1994 do 1997, naj povem samo primer, je bila zasedenost na Okrajnem sodišču v Ljubljani, ki je eno od tistih sodišč, ki ima največje število sodnih zaostankov, v nekaterih obdobjih tudi samo 40%, pa se je pozneje popravila na 50%, pa na 60%, vendar roko na srce, če je sodišče tako slabo kadrovsko zasedeno, seveda ne more reševati zadev. In če se nihče v vladi in nihče od pristojnih takrat za to ne zmeni, se mora to nujno odraziti v kopičenju in kopičenju sodnih spisov in v velikem številu nerešenih zadev. In to seveda rezultira v obsodbah, kot jih dan danes izreka evropsko sodišče za človekove pravice v Strasbourgu. Mi danes plačujemo račun za to česar prejšnja vlada, zlasti vlada, del krivde pa je tudi na sodstvu oziroma niso storili od leta 1993 do leta 1999. In od takrat se vlečejo tudi vsi ti nerešeni primeri, kajti vsi ti nerešeni primeri, ki se sedaj končujejo z odškodninskimi zahtevki v Strasbourgu, so bili nerešeni že leta 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1997, 1998, 1999 in tako naprej, dokler niso vložili ustreznega zahtevka v Strasbourg. In tudi strasbourško sodišče ga ni razsodilo takoj, vendar sedaj je pa začelo razsojati zelo učinkovito. Naj povem tudi to, česar tudi ne gre pozabiti, da je bil zelo negotov položaj tudi predsednikov sodišč po takratni reorganizaciji, kar se je odrazilo tudi v tem, da je bilo vrhovno sodišče v najbolj kritičnem obdobju, to je bilo leta 1995 in 1997, ko je bila kriza največja, brez predsednika. Gotovo je prispevalo k slabi reorganizaciji tudi to, da je bila mobilnost sodnikov po reorganizaciji iz leta 1994 med sodišči prve stopnje praktično onemogočena in smo prve popravke vnesli šele z zakonom [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] , ki ste ga spoštovani poslanci že sprejeli in kjer smo omogočili tudi večjo mobilnost med prvostopenjskimi sodišči. Se pravi, da je ta pomanjkljivost bila že med tem odpravljena.
Gospod minister, čas [[...]]Boste lahko še odgovorili, ker bo gospod poslanec verjetno zaprosil za dodatno obrazložitev. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Hvala za enkrat, spoštovani gospod minister. Dovolite pa še, da vam posredujem dopolnilno vprašanje povprečnega slovenskega davkoplačevalca. Ali vlada Republike Slovenije in vi kot minister za pravosodje imate kakšno možnost, seveda zakonsko možnost, da bi račun, ki ga dobiva Republika Slovenija od evropskega sodišča za človekove pravice, naslovili na konkretno odgovorne osebe, ki se jih verjetno da identificirati, ki so odgovorne za povzročitev, kršitev človekove pravice do sojenja v razumnem roku, kar danes povzroča dodatne bolečine, saj prazni žepe davkoplačevalcev in zgleda, da temu ni in ni videti konca. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še enkrat bi opozoril, da poslanec, ki ni zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. To je bilo že v začetku današnjega zasedanja opozorjeno in vas lepo prosim, če se tega držite. Izvolite, gospod minister.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Neposredna odškodninska odgovornost je sicer predvidena v obstoječi zakonodaji, vendar le takrat, če je bila škoda povzročena namenoma ali pa iz hude malomarnosti. Vsekakor je to zadeva, ki je vredna premisleka in bi morebiti v nekaterih določenih primerih tudi lahko prišla v poštev. Naj pa izkoristim še teh nekaj minut, ki jih imam na razpolago, da vendarle povem, da se je vlada že v lanskem letu, ko smo sprejeli prvo sodbo evropskega sodišča, to je bilo v oktobru leta 2005, takoj odzvala. Ministrstvo za pravosodje je pripravilo program ukrepov za odpravo sodnih zaostankov in takrat je bila tudi prvič v besednjaku vlade uporabljena beseda odprava. Vse doslej so vse razprave, ki so potekale tudi v spoštovanem državnem zboru in v odborih državnega zbora na to temo, govorile le o možnostih za zmanjšanje sodnih zaostankov, o odpravi ni govoril nihče. Lani smo prvič uporabili to besedo, pripravili program odprave sodnih zaostankov najkasneje v petih letih in vlada je bistvena izhodišča programa za odprave sodnih zaostankov v lanskem že ubesedila tudi v programu zelo pomembnih ukrepov za uresničevanje lizbonske strategije za razvoj v Sloveniji, to se je zgodilo vse v oktobru in tudi nekaj tednov kasneje v programu ukrepov za razvoj Slovenije in za povečane blaginje v Sloveniji. Poglavitni ukrepi za odpravo sodnih zaostankov so tukaj navedeni in jih že uresničujemo. Razumljivo je, sodnih zaostankov vlada ne more odpraviti, to lahko storijo samo sodniki. Ministrstvo za pravosodje in vlada lahko ustvarijo samo pogoje, da pride do učinkovitejšega dela sodišč, do višje storilnosti sodišč, do manj zapletenih postopkov pri delovanju sodišč, do informatizacije delovanja sodnih organov, in s tem v zvezi tudi do učinkovitega in bolj pospešenega sojenja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje ministru za notranje zadeve bo postavila gospa Darja Lavtižar Bebler. Izvolite, prosim.
Hvala. Spoštovani gospod minister! V sredo 12. aprila letos je na pravni fakulteti v Ljubljani potekal strokovni posvet na temo kazenskopravna stroka o splošno nevarnem storilcu kaznivega dejanja, kjer je bil eden izmed zaključkov, da je bilo v primeru Plut dovolj pravne podlage za pravočasno ukrepanje. Zato vas gospod minister sprašujem: Kaj menite o izjavi pomočnika direktorja uprave kriminalistične policije na tem posvetu, da ukrepi, ki jih nudi naše pravo, v primeru Plut niso bili izkoriščeni v polni meri. Ali ste že ugotovili, kakšne narave je bil sestanek policije in tožilstva 12.7. lani, ko naj bi bilo po besedah generalnega direktorja policije gospoda Romška tožilstvo seznanjeno s primerom Plut in bi tožilstvo torej moralo ukrepati naprej po uradni dolžnosti, generalna državna tožilka pa je zatrjevala, da je šlo zgolj za delovni posvet o tem, kako pridobiti potrebno dokumentacijo od srbskih oblasti? Kako daleč ste s pripravo poročila o notranjem nadzoru, o delu policije v primeru Plut? Ali je to, kar vsebuje vaš današnji odgovor na moje poslansko vprašanje, vse, do česar ste se doslej dokopali? Mimogrede, pisno poslansko vprašanje sem vam naslovila 2. marca letos, danes pa sem ga s tritedensko zamudo prejela. Iz vašega današnjega pisnega odgovora izhaja, da policija v času od aprila do decembra lani o zadevi domnevnega umora v Srbiji ni ukrenila ničesar, torej 8 mesecev nič. Gre očitno za obdobje, ko je bil Plut v priporu zaradi utemeljenega suma, da je storil kaznivo dejanje ropa. Očitno je policija v tem obdobju opustila sleherno iniciativo in voljo, da bi nadaljevala s postopkom pridobivanja relevantnih informacij iz Srbije za vložitev nove ovadbe, pa čeprav bi se morala zavedati, da bo Plut morda zaradi pomanjkanja dokazov za izvršitev ropa v Sloveniji oproščen in izpuščen na prostost. Na podlagi nove obtožnice bi ga lahko zadržali v priporu in bi s tem preprečili grozovit umor na Jančah. Kaj torej menite o tem, gospod minister? Hvala.
Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Najprej bi se dotaknil tistega prvega vprašanja, pa mogoče pred tem še dejal, da glede na zastavljeno ustno vprašanje, ki sem ga prejel v skladu s poslovnikom, in vprašanjem, ki sem ga danes tukaj prejel, obstaja kar neka diskrepanca, pa bom poskušal vseeno odgovoriti na vsa vprašanja, ki so bila zastavljena. Najprej ta posvet, ki je potekal na pravni fakulteti, na katerem je sodelovalo večje število strokovnjakov z različnih področij, tudi s policije, je privedel do nekih določenih zaključkov. Sam se tega posveta nisem udeležil, tudi zelo težko vem, kaj je omenjeni kriminalist imel v mislih, ko je izražal svoje mnenje. Zaključek, ki ste ga omenili, da bi naš pravni sistem lahko omogočal večje ukrepanje, je verjetno pravilen in pričakujem, da bo celovita preiskava, ki bo izvedena znotraj ministrstva za notranje zadeve, v policiji, in znotraj tožilstva pripeljala do odgovora, kje in če je prišlo do kakšne napake in kateri deli niso bili izkoriščeni v takšnem obsegu, kot bi lahko bili. Glede vprašanja, ki se dotika sestanka 12.7., ki se je dogajalo z v.d. vodjo okrožnega državnega tožilstva v Ljubljani, in vašimi navedbami, ki govorijo o interpretaciji poročila, ki je bilo poslano s strani ministrstva za notranje zadeve na pristojno delovno telo parlamenta, mislim, da najprej ni bil komentiran isti dogodek. Na sestanku, kjer smo bili prisotni, tudi sam sem bil na njem, se je govorilo o sestanku, ki se je dogajal na novomeškem sodišču - vi ste citirali nek drug sestanek -, in danes so me obvestili, kaj se je dogajalo na tem sestanku. Jaz drugače ne dobivam takšnih poročil na svojo mizo in prav zaradi vašega vprašanja so mi postregli s temi podatki, ki vam jih bom seveda povedal. Dne 12.7. je prišlo do sestanka med v.d. okrožno državno tožilko v Ljubljani in kriminalisti, kjer so predstavili pobudo policije Srbije in Črne gore, ki je želela opraviti s pripornikom Silvom Plutom razgovor v zvezi z izvršitvijo kaznivih dejanj, ki bi se naj zgodila na območju Republike Srbije. Tožilka je opozorila, da v tem trenutku ne more omogočiti tega, in usmerila kriminaliste na vodjo kazenskega oddelka okrožnega sodišča v Ljubljani. Na razgovoru, ki je bil opravljen potem na okrožnem sodišču v Ljubljani, pa je bila policija opozorjena na 515. člen kazenskega zakonika. Nekako so dobili usmeritev, da se lahko razgovori s pripornikom izvajajo samo v okviru inštituta mednarodne pravne pomoči in ne samo na pobudo policije iz Srbije in Črne gore. Glede nadzora, ki je uveden v ministrstvu za notranje zadeve. Vsi veste, da je nadzor bil uveden 3.3. letos. Moram reči, da je nadzor zelo obširen. Proučujejo se ne samo dokumenti, komunikacije med obema Interpoloma, preverjajo se tudi vsi ostali dokumenti, ne samo od dneva 23.4., ko je bila prva komunikacija med obema Interpoloma vzpostavljena, ampak se preverjajo vsi dokumenti, praktično od dneva, ko je imenovani gospod bil pogojno izpuščen, in vse aktivnosti, ki so se v zvezi s tem dogajale. Skupina, ki izvaja nadzor, delo počasi zaključuje, tako da mislim, da bo v roku, ki je bil tudi s strani parlamentarnega odbora dan vladi, da poda poročilo, da bo do takrat zadeva pripravljena in predstavljena, tako kot je to potrebno. Glede tistega dela, ko ste govorili o tem, kaj vse policija ni naredila, me seveda nekoliko čudi. Morate imeti zelo dobre podatke, zelo natančne informacije, kaj vse je kdo kje počel; niti jaz jih nimam, ker nimam dostopa do operativnih podatkov. Zato se nikakor ne morem strinjati z vašo oceno, da je bila policija pasivna in neaktivna pri tem primeru. Hvala.
Hvala. Želite še dopolnitev odgovora? Prosim.
Hvala. Gospod minister, sami ste rekli, da boste morali tam okrog 16. junija podati poročilo o notranjem nadzoru na policiji oziroma to je skrajni rok, ko odbor pričakuje poročilo o vašem poslovanju, če lahko tako rečem, v tej zadevi Plut. Vendar me vseeno čudi, da verjamete, da se lahko zadovoljimo - mislim tudi na širšo slovensko javnost - s takšnim formalističnim odgovorom. Tudi v današnjem pisnem odgovoru, ki sem ga prejela, pač ta odgovor citira posamezne člene kazenskega zakonika in zakona o kazenskem postopku, pa jih takole mimogrede tudi napačno razlaga, posebej 148. člen zakona o kazenskem postopku. Obenem pa to poročilo zgolj išče izgovore, zakaj policija nečesa ni storila, kar bi morala, zakaj tega ni storila pravočasno ali pa je posamezna logična dejanja v celoti opustila. Zagotovo so potrebne kakšne nadaljnje spremembe kazenske zakonodaje, vendar vsa kazenskopravna stroka že danes zatrjuje, da je bilo že na podlagi sedanje zakonodaje mogoče ustrezneje in učinkovito ukrepati. Dr. Fischer, priznani strokovnjak za kazensko procesno pravo je na tem posvetu recimo zatrdil, da se je pozabilo na načelo efektivnosti, ki pravi, da je država, ki ima in izvršuje oblast nad osumljencem, dolžna primarno ukrepati. Zato me zanima, gospod minister: Kdo je po vašem mnenju na ministrstvu odgovoren za vso to nestrokovnost, nekompetentnost in če hočete tudi "šlamparijo" v tako imenovani zadevi Plut? To bi bilo res zanimivo slišati, kajti najmanj, kar je, se zastavlja tudi vprašanje vaše objektivne odgovornosti. Hvala.
Gospod minister.
Hvala za dodatno vprašanje. Jaz bom začel kar pri koncu, kjer govorite o tem, kdo je tisti in če je kdo odgovoren za napačne postopke ali za neizvedbo kakšnega dela. Seveda govorim, če. Nedvomno jasno je, da cel postopek in vse dejavnosti so se operativno spremljale v upravi kriminalistične policije generalne policijske uprave, od koder sem tudi dvakrat dobil ustno zagotovilo, da delajo vse v skladu z zakonodajo in da bodo izpeljali vse ukrepe, ki jih lahko uporabi slovenska policija v skladu z našo zakonodajo. Jaz dostopa do operativnih podatkov nimam sam, kot veste, v skladu z zakonom in z operativnimi zadevami me ne seznanjajo. Sestanek, ki sem ga tudi pojasnil, mislim, da zadnjič na odboru in tudi v pisnem odgovoru, so bili takšne narave, da sem samo povprašal, če zadeve delajo in če tečejo v pravo smer in sem dobil dvakrat zagotovilo, da se dela vse, kar je v skladu z zakonodajo. Ne morem pa seveda sprejeti trditve, da policija ni vsega naredila, dokler ne dobim končnega poročila. Šele po končnem poročilu bom lahko presodil, ali je policija izkoristila vse možnosti, ki jih je zakonsko imela v zvezi s tem in potem bom lahko sprejemal nadaljnje odločitve, ki pa jih nedvomno bom. Hvala.
Hvala lepa. Ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo bo postavila poslansko vprašanje gospa Breda Pečan. Prosim.
Hvala lepa za besedo, dober dan vsem prisotnim. Spoštovani, gospod minister! Jaz bom postavila zelo podobno vprašanje kot kolega dr. Gaber, ampak ne morem pomagati, nisem vedela. Včeraj smo bili priča opozorilnemu shodu študentov, kjer so le-ti izrazili nekaj konkretnih zahtev in vprašanj, na katera pričakujejo odgovore. Ena izmed določenih tem je bila tudi možnost uvedbe šolnin. In to vprašanje je na visokošolskem izobraževanju že v zraku nekaj časa, jasnih odgovorov pa ne študentje ne drugi zainteresirano še nismo dobili. Ko se postavlja vprašanje šolnin, se je potrebno zavedati, da je brezplačni visokošolski študij ena izmed velikih prednosti Slovenije, saj tudi otrokom manj premožnih staršev omogoča šolanje. Širok dostop do izobraževanja je nujen, če želimo postati družba, ki bo temeljila na znanju in bo z znanjem ustvarjala svojo konkurenčnost. Negotovost v zvezi s plačevanjem študija zagotovo ni dobra popotnica za ustvarjanje take družbe. Iz vaših dosedanjih javnih izjav, gospod minister, v zvezi s tem vprašanjem ni možno izluščiti, v katero smer se bo ladja obrnila. Enkrat namreč razlagate, da bo študij brezplačen, drugič da bo participacija študentov pri plačilu stroškov študija nujna, ker proračunske možnosti ne omogočajo popolnoma brezplačnega študija. Če drži tisto drugo, smo po slabih dveh letih vladavine desne koalicije prišli v položaj, ko nam že zmanjkuje denarja za izobraževanje in s tem ustvarjanje družbe znanja, dovolj pa ga imamo za sporne vojaške misije, drage polete in prenočevanja nekaterih ministrov. Pričakovala bi in mislim, da bi bilo prav, da bo minister o bodočemu delu financiranja visokega šolstva govoril odprto in z argumenti podkrepil svoje predloge. Namesto tega smo priča situaciji, ko se v javnost spuščajo delne in nasprotujoče si informacije, ki ustvarjajo zmedo, saj nihče ne ve, kakšne so dejanske namere vlade na tem področju. Prav bi bilo, da se o takih vprašanjih pogovarjate s socialnimi partnerji in s študenti, ter se skupaj sprejme ustrezna odločitev. Nobena rešitev pa zagotovo ni sprejemljiva, ki ne upošteva socialnega vidika, kar bi v praksi pomenilo zmanjševanje dostopnosti do študija. Zato vas sprašujem gospod minister: Kakšni so vladni načrti na področju financiranja študija v Sloveniji? Bo študij kot javna dobrina tudi pod to vlado ostal brezplačen ali nameravate uvesti sofinanciranje v obliki šolnin. Če da, kakšno vrsto in višino šolnin nameravate vpeljati ter kdaj? V kakšni meri nameravate pri odločitvi o uvedbi šolnin upoštevati dialog s socialnimi partnerji oziroma z javnostjo? Kdaj boste gospod minister vložili v državni zbor nacionalni program visokega šolstva za obdobje od 2006 do 2010? Kako boste v njemu opredelili način financiranja visoko šolskega izobraževanja? Boste v okviru partnerstva za razvoj k oblikovanju povabili tudi opozicijske stranke, ki so partnerstvo podpisale? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa poslanka, spoštovani poslanke in poslanci. Vprašanje je bilo podobno, vendar bistveno bolj decidirano in tehtno kot prejšnje. Gre za področje financiranja celotnega visokošolskega sistema v državi Sloveniji. In bistveno vprašanje tukaj, kot se mi zdi, je bilo postavljeno, študij kot javna dobrina, ali bo ostalo brezplačno? Dejstvo je, da moramo v nekem smislu definirati, kaj je to javna dobrina. Menimo, da javna dobrina sama na sebi kot taka ne vključuje tega, da mora biti javna dobrina brezplačna. Dejstvo je, da je javna dobrina res nekaj takega, kar je dostopno vsem državljanom in mi menimo, da visoko izobraževanje mora biti dostopno vsem državljanom in državljankam pod enakimi pogoji, seveda ob tem, da so določene pogoje dosegli, kot so recimo srednja šola in podobno, torej ob teh. S tem se strinjamo. Strinjamo se tudi s tem, da je investicija v visoko šolstvo investicija v našo bodočnost, torej investicija v študij je potrebna. Problem je, da so ta sredstva naraščajo kot narašča število študentov in pri 65% ali 66%, dveh tretjinah šolajoče se generacije, te populacije je seveda ta strošek visok. Javna dobrina, kot je recimo tudi lahko rečemo zrak, čist zrak ali voda in podobno je seveda treba vzdrževati, tako je treba tudi javno to šolstvo vzdrževati. In ko stroški naraščajo, se začnemo spraševati, koliko mora kdo prispevati. Mi se bomo trudili, v koalicijski pogodbi je eksplicitno napisano, da se bomo trudili in da bomo težili k temu, da bi bilo to brezplačno. Seveda pa moramo kot ljudje, ki se zavedamo odgovornosti, tudi začeti socialni dialog s partnerji, in to odgovarja na to vprašanje. Jasno, da je socialni dialog pomemben, jasno, da se bomo pogovarjali s študenti, mi se želimo pogovarjati s študenti. Problem je, da se nekateri o tem problemu sploh ne želijo pogovarjati. Mi se želimo pogovarjati in jih bomo vključili v to diskusijo. Kar se tiče šolnin. Mi ne menimo, da bi bilo šolnine treba plačevati, govorimo o odloženih šolninah, torej samo o tem, da se šolnina dejansko odtegne kot davek kasneje, ko tisti, ki je diplomiral, ki je končal šolo in ko doseže določeno stopnjo zaslužka, šele takrat se mu odtrga pri davku toliko in toliko. Če nekdo zaradi kakršnihkoli razlogov, tudi ko je diplomiral, ne more plačevati, nima takega zaslužka, je bolan, nima zaposlitve, ima preveliko družino, kakorkoli, se mu nič ne odteguje. Takrat mu država šolnino plača. To pomeni, da ni s tem socialni status v nobenem primeru ogrožen. Samo o takih se pogovarjamo. To je tisto, kar želim poudariti. Naslednje, kar se tiče nacionalnega programa visokega šolstva. V januarju in februarju je bil pripravljen. V nekaterih točkah je bil poslan tudi študentom in smo imeli dialog s študenti, osnovne točke za pripravo zakona. V tem mesecu, do sredine aprila je bila delovna skupina, ki je pripravila nacionalni program visokega šolstva v tistem smislu, da ga je, kot se temu reče, redakcijsko popravila in bo sedaj v tem mesecu, mislim, da bi moral biti že 15. aprila, pa se je zaradi nekih bolezni za nekaj dni zakasnilo, in bo v javni razpravi. In seveda, poudarjam, seveda bodo vsi - ne znamo si predstavljati, da bi nacionalni program visokega šolstva ne šel skozi diskusijo vseh zainteresiranih strani. Kdor bo zainteresiran, bo povabljen k diskusiji. Imeli bomo spletno stran odprto, da bodo pač pripombe šle in se bodo potem usklajevale. Tu ne vidim nobenih težav, da se ne bi pogovarjali. Mi se želimo pogovarjati samo o tem, kako to udejanjiti oziroma kako se k temu problemu šolnin, ki so ena od opcij, približati z javno razpravo. In kot sem že prej povedal gospodu Gabru, če bo absolutno nestrinjanje, če se nihče s tem ne bo strinjal, in seveda pod pogojem, da bomo prej uredili štipendije, da bomo prej uredili dijaške domove, potem se bomo o stvareh pogovarjali. To so naše intence. O zakonu sem pa že prej rekel, da sedanji trenutni zakon, ki ga pripravljamo, zagotavlja, da sta prvi dve stopnji brezplačni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dodatno obrazložitev?
V skladu z 246. členom poslovnika predlagam, da bi državni zbor o tem opravil razpravo. Menim, da je to tema, ki zagotovo zanima vso slovensko javnost, ne glede na to, ali gre za nas, ki smo že končali šolanje na visokih šolah, ali za tiste, ki kot starši financiramo svojim otrokom visokošolski študij, ali za študente, še najbolj, sem prepričana, pa to zanima srednješolce. Zato je tudi samo po sebi umevno in razumljivo, da je bilo včeraj prisotnih pravzaprav tričetrt srednješolcev in manjšina študentov, ker so študentje že lahko prepričani, da šolnin ne bo treba njim plačevati, da pa so morda srednješolci že žrtve bodočih sprememb neoliberalne zakonodaje, ki bo naredila razlike med bogatimi in revnimi. Mislim, da je to tema, o kateri bi bilo prav, da državni zbor posebej razpravlja. Hvala.
Hvala lepa. O predlogu poslanke, gospe Brede Pečan, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo na njeno poslansko vprašanje, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Poslansko vprašanje ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo ter ministru za gospodarstvo bo postavil gospod Milenko Ziherl. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lepo pozdrav gospodom ministrom, kolegicam in kolegom. V okviru Lizbonskega strategije in novega zagona lizbonske strategije je dan močan poudarek razvojnim dejavnostim. Predvideno je povečano financiranje raziskovalno-razvojnih dejavnosti. Za nosilce razvoja v prihodnosti so predvidene aktivnosti v smeri povečanja študija naravoslovno-tehničnih znanosti. V Sloveniji je slika na tem področju zelo neugodna. V času ministrovanja ministra Gabra je delež družboslovcev narasel iz 7.400 študentov na 9.700 in seveda na račun naravoslovno-tehničnih smeri. Šele v času ministrovanja sedanjih ministrov, gospoda Zupana in gospoda Zvera, se je po ambiciozno zastavljenem promocijskem programu za naravoslovje in tehnologijo ta trend obrnil. Povečanje število študentov naravoslovja in tehnologije na letošnjem predvpisu je tako 500 interesentov več, v skupnem številu za naslednji letnik, ko govorimo o 5.400 študentih, dajejo dobre možnosti za razvojni skok v naslednjih treh do petih letih, ko bodo ti študentje končali študij in prevzeli naloge v razvojnotehnoloških raziskovalnih projektih. S povečanim zanimanjem za razvojne smeri študija oziroma za naravoslovno-tehnične smeri študija pa smo opravili samo pol naloge. Drugi del se prične na delovnem mestu. Tam pa še vedno ostaja nekako vse po starem. Delavec v razvoju je še vedno v podrejenem, manj ugodnem položaju kot družboslovec. To se pozna pri plači, položaju v podjetju ter pri vplivih na odločanje. Za uspešen zagon razvoja se mora torej spremeniti tudi klima v podjetjih. Na podlagi navedenega postavljam naslednja vprašanja: Kakšni bodo predvideni ukrepi v zvezi z boljšo raziskovalno usmerjenostjo in filozofijo oziroma z raziskovalno klimo v podjetjih? Kako usmerjati trg delovne sile, da se bo trend povečanja zanimanja za zahteven študij naravoslovnih tehničnih ved nadaljeval? Kako povečati pomen razvoja v podjetjih oziroma kako ustvariti pogoje za nastanek privatnih raziskovalnih centrov, ki bodo tržili znanje in raziskave za znana, predvsem manjša podjetja, za katere bo sodelovanje z zunanjo inštitucijo cenejše kot lastni razvojni oddelek oziroma govorim o tako imenovanem outsorsingu raziskav? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister dr. Zupan, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovan gospod poslanec, hvala lepa za vprašanje. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vprašanje je bilo pravzaprav razdeljeno na tri podvprašanja. Skušal bom v tem času, ki mi je na voljo odgovoriti na vsa tri vprašanja. Je pa zadeva povezana tako, da je v nekem smislu težko samo grupirati odgovore glede na ta vprašanja. Če gremo kar po vrsti. Se pravi, kakšni so bili ukrepi oziroma kakšni so ukrepi v zvezi s tem, da bomo zagotovili boljšo raziskovalno usmerjenost in pa dejansko raziskovalno klimo v podjetjih. Za to imamo in že izvajamo na našem ministrstvu pet različnih ukrepov, vsak od teh sledi v razpisu za točno določene namene. Kar je najbolj pomembno, pa je izhodiščni položaj, ki ga ima slovenska industrija, slovenska podjetja glede inovativnosti. Tu je treba, žal, povedati, da je od 100 podjetij v Sloveniji samo 21 takih, ki delajo inovativno. Od teh 20-ih podjetij je 11 podjetij velikih, 6 podjetij srednjih in samo 3 podjetja so taka, ki so mala podjetja in so hkrati inovativna. In to je tisto, kar je v naši sredi srž oziroma tarča, kamor želimo usmeriti naša prizadevanja z našimi razpisi, da bi malim podjetjem zagotovili tisto raziskovalno infrastrukturo pa tisto raziskovalen vzpodbudo, da bodo lahko raziskovala oziroma da bodo lahko žela rezultate raziskovalnega dela. Tu je seveda problem, ker mala podjetja nimajo zadostne kapacitete in kadrov, da bi to naredilo. Zato smo pripravili naslednje razpise. Javni razpis za spodbujanje raziskovalno strateških razvojnih projektih v podjetjih od leta 2006 do leta 2007. Ta projekt je bil 10.4.2006 že zaključen in pričakujemo, da bomo na tem področju dali določena sredstva, da se podjetje lahko razvije, da naredi majhno raziskovalno enoto. Drugi razpis za dodeljevanje spodbud v programu EVREKA. Ta je odprt, ta je še trenutno odprt do 4. maja 2006. Namen razpisa je spodbuditi slovenska podjetja, se pravi dati jim neka sredstva, da se priključijo evropskim velikim podjetjem v programih EVREKA in se s skupnimi evropskimi podjetji dokopljejo do tehnologije, do spoznanj in pa do raziskovanj v določeni meri. Tretji javni razpis, o katerem govorimo, je spodbujanje slovenskih tehnoloških platform v letu 2006. Čeprav je ta beseda platforma, sem že rekel, slavistično slaba, ampak jo vsi uporabljajo. Platforma je v bistvu nekakšno združenje proizvajalcev iste kategorije ali pa istih interesov, recimo imamo platformo plastičarjev, orodjarjev, platformo izdelave avtomobilskih delov, robotike, itd. Te platforme ustvarjajo podjetja, ki imajo isti krog interesa v raziskavah. Te platforme se v državah združujejo nadnacionalno v Evropi v evropske platforme. Pomembno je, da se naša podjetja pridružijo tem platformam, da potem skupaj kreirajo politiko sedmega okvirnega programa, ki potem financira natančno tiste reči, ki jih podjetja hočejo in če naših podjetij ni zraven, ne bodo vedela, kaj se financira, ali ne bodo celo predlagala lastnih programov in zato je potrebno, da se združujejo na platformo. In zato dajemo denar in razpis je odprt. Petič, javni razpis za financiranje delovnih organizacij, ki podpirajo inovacijsko dejavnost, se pravi, za vse inovacije. Šesti javni razpis za financiranje usposabljanja mladih raziskovalcev za gospodarstvo, da pridobijo doktorat znanosti. Tu financiramo tri leta mladega človeka, da je zaposlen v podjetju, se pravi, mu plačamo plačo in še del stroškov za njegove raziskave. Edini pogoj je, da podjetje sklene sporazum z univerzo ali institutom in ta mladi človek naredi potem doktorat na področju in tudi to je pogoj delovanja tega podjetja, s tem želimo združiti vso to inovativno dejavnost. Če gremo sedaj na drugo točko. To je [[..]] [[Nerazumljivo.]] [[..]]Lahko rečem samo, da je bil razpis narejen za 27 milijonov tolarjev. Tu bi še odgovoril pri točki 3., davčne olajšave za podjetja za raziskave in razvoj. Tudi to je zelo pomembno, da vsaka pogodba, ki se tiče raziskave in razvoja, se lahko od davkov odbije 20%, kar je bil tudi rezultat delovanja gospoda dr. Bajuka, finančnega ministra. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospodu ministru za gospodarstvo ni ostalo časa, da bi lahko odgovoril, zato prehajamo [[...]]Želite še morda dodatno obrazložitev?
Če s tem lahko dam še nekaj dodatnega časa še ministru za gospodarstvo?
Hvala lepa. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani poslanec. Spoštovani podpredsednik! Seveda ne bi ponavljal besed, ki jih je izrekel poslanec, kako pomembno je združiti in pravzaprav tudi preseči prepad med znanjem, ki je skoncentrirano v visokošolskih zavodih, v razvojno-raziskovalnih institucijah in gospodarstvu. To je izjemno pomembna zadeva, kako ta prepad preiti, kako zgraditi tukaj mostove in kako čim bolj učinkovito distribuirati znanje in kadre iz ene smeri v drugo. Mislim, da je ena izmed izjemno pomembnih zadev, ki izhaja iz strateških usmeritev te vlade, tudi ta, da želimo decentralizirati visoko šolstvo in tudi razvojno-raziskovalne institucije v Sloveniji. Želimo si, da prihaja do ustanavljanja novih visokošolskih zavodov tam, kjer je gospodarski interes tako močan, da je tudi ta kritična masa ustreznih kadrov in ustreznega povpraševanja po diplomantih prisotna. Tako bomo tudi zagotovili večji stik gospodarstva z razvojno-raziskovalno sfero in ne nazadnje tudi sodelovanja gospodarstva s temi institucijami. Mi seveda na ministrstvu za gospodarstvo imamo niz razpisov, kako podpirati razvojno-raziskovalne projekte, kako povečevati vlaganja v razvoj z novimi investicijami. Prav en razpis je aktualen sedaj, je odprt, ki celo stimulira povezovanje gospodarskih subjektov z razvojno-raziskovalnimi institucijami pri razvojno-raziskovalnih projektih za tehnološko posodobitev, za povečanje konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. Seveda imamo tudi druge projekte, vendar menim, da je pomembno, da smo začeli s konkretnimi ukrepi ta prepad med znanostjo in gospodarstvom zmanjševati. To je proces, ki bo trajal. Čim prej začnemo, prej bodo tudi rezultati. Verjamem, da bodo tudi rezultati kmalu, kajti intenzivnost tega povezovanja je prisotna, je večja. In tudi ob obisku po regijah ugotavljamo, da so nekatera podjetja spoznala že to nujo, če želijo na dolgi rok obstati, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]morajo seveda tudi vlagati in se povezovati z razvojno-raziskovalnimi institucijami. Kjer pa so to še zadeve, ki so povezane s stroški, pa želimo s temi razpisi te stroške tudi zmanjšati.
Hvala. Ministru za kulturo bo postavil poslansko vprašanje gospod Davorin Terčon. Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister. Jaz sem že v prejšnjem mandatu, pa v prejšnjih mandatih se veliko angažiral pri problematiki Lipica. Res je, da tudi v preteklih mandatih nekega bistvenega napredka pri reševanju Lipice ni bilo, tudi zaradi tega, ker je bila koalicija ujetnik Ljudske stranke, ki je vedno svoj fevd kmetijskega področja, pod katero je Lipica spadala, "šparala" zase. Ko je prišla nova oblast, sem seveda pričakoval, da bodo spremembe, ne takojšnje, ker nismo možne, ampak da bodo. Po letu in pol čakanja je vendarle čas, da se povpraša, kaj se je naredilo. Še posebej zaradi tega, ker zadnji dogodki kažejo, da zadeve namesto naprej, gredo nazaj. Če grem po vrsti. Sprememba zakona je pripravljena v takšnem obsegu, ki ne zadostuje, pripravljena je samo za potrebe širitve golf igrišča, pripravljena je za nadaljnjo širitev konzerviranega območja z vplivnim območjem in pripravljena je tako, da se bo čreda v bistvu zmanjšala, ne pa povečala. Nadaljnji ukrepi, ki so napovedani, racionalizacija, ker je potrebno, vzbuja skrb, ker ne gre samo za reševanje odvečnih delavcev z upokojevanjem, ampak gre za reševanje tudi tako, da se grozi z odpovedmi, z metanjem delavcev na cesto. Tukaj se postavlja vprašanje, ali ne bodo kršene delavske pravice, ali se ne bodo ponavljale zgodbe s tožbami, kjer bo Lipica dodatno plačevala zaradi nepremišljenih potez. Ostaja bistveno vprašanje sobivanja turistične in osnovne konjerejske dejavnosti. To vprašanje ni rešeno. Dodatno se v resnici samo še zaostruje. In moram reči, da je vlada 13. aprila sprejela program varstva in razvoja za to obdobje, kar je ažurneje, kot je bilo storjeno prej. Vendar vidi zlomka, v tem programu varstva in razvoja je posebna pozornost spet posvečena predvsem golfu in ne samo, da je posvečena predvsem golfu, v finančnem delu je v letošnjem letu namenjeno ogromno sredstev za širitev golfa, ne pa za osnovno dejavnost konjereje. Gospod minister, jaz sprašujem: Po kakšnih kriterijih je bilo to tako določeno? Zakaj se je določilo, da je prednost vendarle v golfu namesto v konjereji? Iz čigavih sredstev se bo financiral ta golf v Lipici in zakaj? Prosim za odgovor.
Prosim, gospod minister.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Moj odgovor je naslednji. Vlada je na svoji seji 13. aprila, kot ste ugotovili, sprejela program varstva in razvoja kobilarne Lipica za obdobje 2006-2010. S tem je vlada izrazila zelo jasno stališče, da je ohranjanje vrednot zavarovanega območja kot kulturnega spomenika in izvorna dejavnost, torej vzreja lipicancev, najpomembnejše poslanstvo kobilarne Lipica. Iz tega programa varstva in razvoja kobilarna Lipica to nedvoumno in jasno sledi. Golfu, o katerem govorite, je namenjena pozornost, vendar ne v takšni meri, da bi lahko trdili, da je osrednja pozornost temu namenjena. Poleg tega program varstva in razvoja kobilarna Lipica predvideva, da mora kobilarna Lipica izboljšati predvsem tisti del turistične ponudbe, ki temelji na konjih in konjereji. Ne trdimo, kar je sugerirano v vašem vprašanju, da je širitev za golf za trženje kobilarne Lipica pomembnejše od vlaganj v sam osnovni program kobilarne Lipica, trdimo pa, da vidimo v določeni športni dejavnosti pomembno dopolnilo turistični ponudbi. In ne nazadnje je takšno mnenje veljalo tudi v preteklih letih. Golf je torej v programu varstva in razvoja omenjen kot ena od dopolnilnih dejavnosti, ki omogoča kobilarni Lipici oblikovanje zaokrožene turistične ponudbe. Bilance stanja kobilarne Lipice v zadnjih letih kažejo nenehno padanje tudi na tej turistični dejavnosti in sami hotelski uporabi, nenehno padanje števila nočitev. Zasedenost hotelov Lipica je kritična, hotel Klub ima 13% zasedenost, Maestozo 53% in te številke in izjemno slabo poslovanje kobilarne Lipica v preteklem letu, ko je imela 200 milijonov izgube v enoti gostinstvo in turizem, narekujejo, da kobilarna Lipica neredi vse, kar je možno, da se finančno stanje sanira in da se prepreči prelivanje sredstev za javno službo v pokrivanje izgube v turističnem delu kobilarne. V zvezi z vprašanjem financ in od kod in kako se bo financirala sanacija igrišča za golf, če hočete, in ureditev predvsem pašniških površin je ministrstvo za šolstvo in šport v okviru sredstev iz strukturnih skladov prijavilo ta projekt. Gre za izvedbo projekta, ki naj bi omogočil sanacijo igrišča, potem predvsem nakup strojne opreme za ureditev pašnikov in igrišča, ureditev pašnikov samih, sanacijo in zasaditev dreves, ureditev ograj. Za izvedbo posega so bila pridobljena vsa potrebna mnenja in soglasja, tudi soglasje zavoda za varstvo kulturne dediščine Slovenije, območne enote Nova Gorica. Gre torej za sredstva strukturnih skladov, ki v ničemer ne omogočajo kakršnekoli širitve, kakršne koli druge dejavnosti, kot je že sedaj tam. Poleg tega bom ministrstvo za kulturo za obnovo kulturne dediščine v zavarovanem območju v letu 2006 namenilo tudi 21 milijonov sredstev iz tako imenovanega kulturnega tolarja, pričakujemo pa tudi pozitiven odgovor na razpis kobilarne Lipica na tako imenovani norveški mehanizem, kjer naj bi Slovenija dobila približno 360 milijonov tolarjev za ureditev muzeja lipicancev, ki vključuje širšo predstavitev Lipice in njene kulturne dediščine. Projekt naj bi se uresničil v naslednjih treh letih. Program varstva razvoja kobilarne Lipica določa glede ostalih dejavnosti, torej prenove hotelov in tako naprej, pa šele v letu 2008, saj imajo prednost investicije, o katerih sem prej govoril, torej investicije v osnovno dejavnost, to je konjerejo in varstvo kulturne dediščine in okolja. Na primer, tukaj gre za čistilno napravo.
Izvolite, prosim, gospod Terčon.
Hvala, gospod podpredsednik. Torej veliko pozlačenih besed, gospod minister, vse že slišano in veliko sprenevedanja. Najprej, kar se tiče sobivanja turističnega in konjerejskega dela. Jaz sam nisem bil vedno a priori proti sobivanju. Kot veste, sem imel že zakonske predloge, kjer bi mogoče vzpostavili sobivanje, vendar to ni šlo skozi. In sedaj je nesporno že ugotovljeno, da se bodo ti spori ponavljali. Zakaj potem ne sprejmete odločitev, da se turističen del umakne, da ga daste nekje v bližino, kjer občina Sežana soglaša, na Kras, in da razvijete državno kobilarno z državno pomočjo. To bo sicer nekoliko dražje kot zdaj, vendar bistveno ceneje kot škoda, ki se povzroča sedaj. Kar se tiče denarja za golf. Gospod minister, za vsa evropska sredstva je potrebna soudeležba države. Ravno tako bo potrebno za golf. In vas sprašujem: Zakaj ne dajete v osnovno dejavnost namesto v golf? Jaz to lahko razumem samo tako: z davkoplačevalskim denarjem se bo naredilo v Lipici golf igrišče, kar se nikjer na sveti ne dela, da bodo veljaki lahko tam igrali golf. Včeraj smo gledali neko visoko akademsko, filozofsko okroglo mizo, kjer Krašovcev sploh ni bilo zraven, sploh ni bila omenjena destinacija Kras. Veliki politiki, akademiki filozofirajo 15 let o Lipici, kaj bodo naredili, jaz pa lahko na koncu ugotovim, da je pred 400 leti avstrijski dvor znal dosti bolje postopati s tem. In na koncu koncev lahko ugotovim, da pod socialistično Jugoslavijo, v Socialistični republiki Sloveniji, ko je bil direktor še Franetič, ko so upravljali sami Krašovci z Lipico, ni bilo vse idealno, vendar je bilo bolje kot sedaj, ko upravlja Ljubljana z Lipico. Hvala.
Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Zanimiva misel, da je bilo v socializmu bolje. Zdaj o velikem sprenevedanju in turistični dejavnosti. Jaz sem vam želel samo povedati, da v zvezi s strukturnimi skladi in soudeležbo države gre za to, da je ministrstvo za šolstvo to prijavilo. Gre pa za sredstva, treba je vedeti, kot sem rekel, za obstoječe in nikakršno širitev golfa iz teh strukturnih skladov. Hkrati pa gre za to, da bomo omogočili - in tega noče nihče slišati, pa stalno ponavljamo - za obstoječe igrišče, ki ga v ničemer ne bomo širili iz teh strukturnih skladov, ki so mišljeni in ki jih je prijavilo ministrstvo za šolstvo, hkrati pa za sanacijo ali obnovo pašnikov, ki so bili v preteklih letih zanemarjeni. In zanimivo, da ni lansko leto ali predlanskim ali pred tremi leti nihče o tem govoril. Tam je znotraj zaščitenega areala 100 hektarjev zaraščenih pašnikov. In zanimivo, da ni nihče o tem govoril; zdaj govorijo vsi o golfu. Gre za 100 hektarjev pašnikov, ki jih bomo obnovili s temi sredstvi. Hvala lepa.
Prosim, postopkovno vprašanje.
Proceduralno, gospod podpredsednik. V skladu z določili poslovnika predlagam, da se o tem vprašanju opravi razprava v državnem zboru. Za utemeljitev, gospod minister, vam bom povedal sledeče. Ne potrebujemo nobene akademske izobrazbe, da ugotovimo, da je del zemljišča v zavarovanem območju zaraščenega. Tudi ni res tisto, kar trdijo na okroglih mizah, da je tam tipična kraška krajina. To vsi mi - kraševci vemo, tipična kraška krajina izven zaščitenega območja. V zaščitenem območju so bile v določenem obdobju izropane vrtače in nasuto zemljišče, tudi golf. Je pa res, da je bilo pod monarhijo in pod socializmom za Lipico, za konje in ljudi v Lipici bolje, kot je danes. In ker je treba te probleme osvetliti, gospod predsedujoči, predlagam proceduralno, da se opravi razprava, tako kot sem predlagal.
Hvala. O predlogu poslanca, gospoda Davorina Terčona, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za kulturo na njegovo poslansko vprašanje o Lipici, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Ministru za notranje zadeve bo poslansko vprašanje postavil gospod Srečko Prijatelj. Prosim.
Hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovanemu ministru za notranje zadeve sem že dvakrat pisno poslal to vprašanje - korektno sem odgovor dobil, to moram priznati -, pa vendar zadovoljivo ta problem ni rešen. Gre za krajevno skupnost Kozina oziroma za občino Kozina. Dve ulici sta tam zaprti. Na eno ulico so občani pripeljali veliko skalo - to je neverjetna zgodba, ampak je resnična - , jo postavili na ulico in jo tam pustili. Ta ulica ni prepustna. Na drugi ulici pa so s ponarejeno odločbo, tako odgovarja minister, enostavno postavili zaporo in Vodovodno ulico zaprli. Jaz ne vem, zakaj si je župan občine Kozina to dovolil, kako je lahko to naredil, ampak to je res. Govorim z nasmeškom na ustih, ker to preprosto ni mogoče razumeti. Sedaj imajo na Kozini nekateri privilegij, da to ulico uporabljajo za parkirišče in zavarovano igrišče za svoje otroke, drugi pa niti do svojih parcel ne morejo, tako da morajo 10 kilometrov obiti pot. Spoštovanega ministra sprašujem: Zakaj ne moremo zbrati toliko zdrave pameti, moči in volje, da te prepreke umaknemo? Skalo odpeljemo in fizično zaporo, ki je tja postavljena, dejansko demontiramo in na nek način prebivalce Kozine spravimo s postavitvijo pravilnih znakov - prepoved prometa v ulici, razen za lokalni promet - , in postavimo tja tudi prometne ovire, kot so cvetlična korita oziroma ležeči policaji. Nerazumljivo je tudi to, da prihaja do nesoglasij in fizičnih obračunov v tem mestu. Minister mi odgovarja, da je sicer ugotovil, da je odločba nelegalno in nezakonito izdana, da se pod to številko ne vodi nikakršna odločba na prometnem oziroma za to pristojnem prometnem organu. Po drugi strani pa to ni v njegovi pristojnosti in ne vem, kdo bi moral za to poskrbeti. Seveda, na drugo ulico pripeljana skala tudi ni odraz demokratičnosti. Ne vem, zakaj se to lahko v naši družbi tolerira in kako je to sploh mogoče. Spoštovani minister! Z vsem spoštovanjem vas sprašujem, povejte mi: Ali bomo lahko v občini Kozina vzpostavili zakonito in legitimno stanje v smislu pretoka prometa po dveh ulicah, ki bi dejansko morali biti normalno prepustni in odprti? Za odgovor se vam že v naprej zahvaljujem. Hvala.
Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Hvala za vprašanje. Ne vem, zakaj dobivamo en dan prej na papirju napisano, kaj nas boste vprašali, potem nas pa vprašate nekaj popolnoma drugega, kot je poslano vprašanje. Vprašanja, ki ste mi jih poslali, so zelo abstraktna in ne govorijo o ničemer konkretnem. Sedaj pa sem dobil zelo konkretno vprašanje, ki sem ga dobil že dvakrat kot pisno poslansko vprašanje, in na njega tudi zelo korektno odgovoril. Vseeno bi se dotaknil nekaterih navedb, da ne bo nejasnosti in da gledalci, ki danes gledajo ta prenos, ne bodo dobili napačnega vtisa, kaj se dogaja v Kozini. Zelo jasno je, da je izgradnja dveh objektov na tej ulici, ki jo je gospod omenjal, njihovo gradbeno dovoljenje je bilo izdano na osnovi nekega dokumenta, ki govori o tem, da ta ulica ne bo nikoli prehodna in da ne bo dostopa do glavne ceste. Če pogledamo dokumente, ki so bili podpisani takrat, ko so naredili prevzem tega objekta, je v točki 6 zelo jasno napisano: Cestno podjetje Koper, postavijo se fizične zapore ob koncu dovozne poti in se prepreči priključitev na magistralno cesto Koper-Ljubljana. Okoli pristojnosti in policije in ministrstva za notranje zadeve bi rad zelo jasno povedal, kakšne so naše pristojnosti v zvezi s cestami v Republiki Sloveniji. Mi nimamo nikakršnih pristojnosti s postavljanjem ovir ali odstranjevanjem le-teh. Policija je dolžna, ko se zazna neka ovira na cestišču, kraj zavarovati, poklicati pristojne službe, da to odstranijo, tudi nismo usposobljeni, nimamo opreme, da bi lahko odstranjevali takšne ovire, in če je potrebno - usmerjati promet toliko dolgo, da promet varno teče po neki določeni cesti in kasneje ukrepati proti nekomu, ki je morebiti to storil nezakonito. Glede odločbe, ki je bila omenjena, moram povedati, da je policija ravnala v skladu z zakonom, ugotovila, kar je ugotovila v zvezi s to odločbo in podala kazensko ovadbo proti znani osebi, po 265/1 členu zakona o kazenskem postopku, ta ovadba je pri pristojnem okrožnem državnem tožilcu, ki bo ukrepal dalje, in tukaj se naša pristojnost konča, mi lahko samo pripravimo primerno kazensko ovadbo, ta člen pa govori o ponarejanju ali uničenju uradne listine. Glede skale, ki je bila omenjena, to je res zelo zanimiva zgodba, ta skala stoji tam že 21 let in ves ta čas je tam na tistem mestu. Cesta, na kateri naj bi bila ta skala, ni cesta, ampak je neka manjša dovozna pot. Tudi pri odstranitvi te skale, ki ni v pristojnosti ministrstva za notranje zadeve, bi tam bila normalna pot za dvokolesna vozila. Za ureditev tega področja v celoti je za državne ceste, regionalne ceste in tiste, za katere je odgovorna Republika Slovenija odgovorna Direkcija Republike Slovenije, za ceste. Za občinske ceste pa je pristojna občina. Meni je zelo žal, mi tega vprašanja danes tukaj ne moremo rešiti, v občini morajo rešiti to vprašanje in urediti vse, kar je potrebno, da bo ta cesta lahko morebiti se priključevala na magistralno cesto, ki v tem delu dovoljuje hitrost okrog 90 kilometrov na uro. In mislim, da je treba kar nekaj denarnih sredstev vložiti v to, da bi se ta cesta lahko varno priključevala na magistralno cesto, ki poteka mimo te ceste, ki ste jo opisali. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Prijatelj, želite dodatno obrazložitev?
Seveda želim. Spoštovani minister, ta dokument, katerega ste bral, izhaja iz leta 1986, res je, prikimavate, in je primopredajni zapisnik o predaji stanovanjskega objekta uporabnikom. Veste, ta ulica, Vodovodna ulica, o kateri govorimo, da je zaprta, je zaprta od leta 2004. In bi prosil, da ne govorite o neki odločbi, če to odločba ni, sami ste ugotovili v odgovoru, da je odločba ponarejena. To je prvo. Drugo, kar želim povedati, ni 20 let oziroma koliko ste že navedli, da je ta skala tam. To je pripeljano pred časom, seveda je nekaj let in če je za vas kot, bom rekel tako v narekovaju seveda, policaj ministra normalno, da je na neki ulici pripeljana skala, tam puščena zaradi tega, da si bo nekdo zagotovil manj hrupnosti ob svoji hiši, če je to normalno, potem ne vem, kaj si še lahko vse dovolimo v naši državi. Jaz bi želel samo to povedati, da name se je obrnil predsednik krajevne skupnosti. Povabil me je na sestanke, z njim se ne pogovarja niti župan in za njim stoji več kot 150 podpisov oziroma ljudi, ki so oškodovani iz tega naslova. Ta Vodovodna ulica, ki je zaprta protizakonito, kakor ugotavljate tudi vi, zaradi česar ste podali kazensko ovadbo, se mora odpreti. Ljudje morate spraviti skupaj na tak način, da se omeji promet iz obeh strani, se lahko tudi prepove oziroma dovoli samo za lokalni promet in promet dejansko tudi fizično omeji v hitrosti z ležečimi policaji. To moramo narediti in od te odgovornosti ne smete bežati, ker jutri bo tam tekla kri, enkrat so se že stepli. In to je vaša dolžnost, če ni to vaša dolžnost, potem je pa to dolžnost prometnega ministrstva. Lepo prosim, gospod minister.
Hvala lepa. Želite še, gospod minister?
Ja, prosim.
Prosim.
Najprej bi želel, da me v tem državnem zboru naslavljate z mojo funkcijo, jaz sem minister za notranje zadeve in ne policaj minister. To je postala praksa, ki popolnoma izkrivljeno predstavlja moje dolžnosti, ki jih opravljam. Drugič, nisem govoril o odločbi, na podlagi katere je bilo to napisano, ampak sem dejal, da je šlo za zapisnik, ki je legalen. Saj tudi stavbe so se zgradile 1986 leta. In tudi za uporabno dovoljenje in gradbeno dovoljenje je bilo izrecno napisano, da ta cesta ne bo nikoli prevozna, to so pač določena dejstva, ki jih bomo verjetno še dolgo razčiščevali in imeli vsak svoje mnenje o tem. Vendar moram zelo jasno povedati, prosim, če se le da, na mene naslavljate vprašanja, za katere sem pristojen. Jaz nisem pristojen za ceste v Republiki Sloveniji in nisem pristojen za zapiranje in odpiranje cest. Policija je pristojna za urejanje prometa na cesti, če, [[na žalost ne]] , jaz ne morem odstraniti nobene ovire. Zakonske možnosti policija in ministrstvo za notranje zadeve nima. Mi lahko samo ugotovimo, če je na cesti kakšna ovira, ki ovira promet, in jasno je treba povedati, da ta ulica ima asfalt samo do točke, kjer je sedaj ta zapora, ki ste jo vi omenjali, dalje ni cestišča. Dalje je zemlja, preko katere se je na takšen ali drugačen način v preteklosti odvijal promet in ogrožal varnost na magistralni cesti. Zato je treba najti druge rešitve in mislim, da se rešitve morajo najti v občini. Glede tistega dogodka je policija naredila obsežno preiskavo glede pretepov, ki bi se naj dogajali na ulicah v zvezi s to postavitvijo. Nihče ni prijavil nobenega pretepa. In če nihče tega ne prijavi, policija seveda ne more ukrepati. Te zadeve je zelo težko reševati na takšen način. Bi pa res prosil, če lahko drugič dobim takšno vprašanje, kot mi je potem zastavljeno. Vendarle imam nekaj ur časa, da se na njega pripravim, in te stvari, na katere sedaj odgovarjam, sem zelo na hitro skupaj zbral, ker sem začel [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]predvidevati, kakšno vprašanje bi naj bilo, in ne tisto, ki je bilo zastavljeno, tako da lahko čim bolje, natančno in konkretno odgovorim na tista vprašanja, ki jih katerikoli od poslancev želi. Hvala.
Hvala lepa. Gospodu ministru za zunanje zadeve bo zastavil poslansko vprašanje gospod Milan Petek.
Hvala, podpredsednik. Upam, gospod minister, da ste ustvarjalno preživeli te tri ure, čakajoč na moje vprašanje. Edino vprašanje v tem dnevu, ki vam ga očitno samo jaz namenjam. Jaz ne bom spraševal o kamnih, ampak bom spraševal o rožicah. In sicer, vprašanje je sledeče. Slovenska turistična organizacija, njene naloge poznamo, je 5. aprila predstavila televizijski spot, ki bi ga naj prav danes pričeli predvajati na televizijski mreži CNN - International Europe enem izmed najbolj množično citiranih medijev na svetu. Prvi tovrstni slovenski turističnopromocijski spot naj bi po ocenah strokovnjakov iz STO, ki so zasnovali to oglaševalsko akcijo, dosegel okoli 7000 milijonov gledalcev, med njimi največ nemških, ki so tudi do sedaj predstavljali pomembno občinstvo za slovenske turistične oglaševalce. Slovenija si že od 80-ih let dalje prejšnjega stoletja prizadeva zgraditi in potrditi prepoznavno in uveljavljeno podobo ravne in prijazne države s kakovostno in raznoliko turistično ponudbo. Strokovnjaki s področja oglaševanja vizualnega komuniciranja in turistične promocije pa so si edini, da ima Slovenija še vedno težave s svojo prepoznavnostjo, k čemer prispeva tudi slovenska zastava, ki jo v tuji javnosti pogosto zamenjujejo z rusko ali pa posebej še slovaško. Spoštovani gospod minister, po navedbah STO in medijev ste predstavniki STO in avtorica spota na dan predstavitve spota sprejeli in jim posredovali stališče vlade, tako piše v medijih, zaradi katerega so morali 11 let star turistični znak večbarvnega šopka rož zamenjati z vašim predlogom, tudi to piše v medijih, z vašim predlogom slovensko zastavo. Znani slovenski strokovnjaki so do te očitno vaše osebne odločitve kritični, saj naj bi po mnenju enega izmed njih s tem turistično oglaševanje zamenjali s političnim. Sprašujem vas, zakaj ste se odločili za to nenadno in korenito spremembo tik pred prvotno planiranim pričetkom predvajanja promocijskega oglasa na TV postaji CNN International Europe?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Hvala lepa vam, gospod poslanec, za vaše vprašanje. Torej, najprej moram z vso odgovornostjo povedati, da se ni vedno zanesti na to, kar piše v medijih, in me prav veseli, da imam priložnost pojasniti zadevo, o kateri ste pravkar govorili. Najprej naj povem, da je slovenska turistična organizacija pripravila neki promocijski spot, pa ne samo tega in ne samo tega v več variantah, ampak je tudi pripravila oglas za predsedovanje Slovenije Evropski uniji. Promocijski spot, ki naj bi ga v najkrajši varianti, polminutni varianti predvajali na televizijski mreži so želeli pokazati tudi na ministrstvu za zunanje zadeve. Jaz sem se celo zgovarjal, da nimam časa, vendarle so vztrajali in potem so prišli k nam in so predstavili svoje gradivo. Po predstavitvi različnih spotov, teh treh, ki sem jih omenil in še oglasa za predsedovanje Evropski uniji, se je razvila sproščena razprava o spotih, o prepoznavnosti slovenskih simbolov, o promociji Slovenije v najširšem pomenu besede in mislim, da je bilo nam vsem v interesu, da je naša država tako v turističnem smislu kot v političnem smislu tudi za čas predsedovanja najbolje predstavljena in čim bolj prepoznavna, predvsem v tuji javnosti, jaz se z vami strinjam, da je prepoznavnost seveda nekaj nujnega in pozitivnega. Ko smo imeli to širšo razpravo, je bila ta zadeva za predstavnike STO očitno zelo zanimiva. Vsak od nas, bilo nas je več, bilo nas je morda kakšnih 10, je izrazil svoje poglede. Torej, predstavniki STO-ja niso prišli pokazati svojih izdelkov, da bi ob tem molčali, ampak zaradi tega, da bi si izmenjali stališča. Jaz moram povedati, da sem imel nekaj svojih pogledov in predlogov, ampak sem hkrati tudi povedal in to je tudi protokolirano, meni je ta vaš oglas in predstavitev čisto všeč, lahko jo predlagate takšno, kakšna je. Če bi mene vprašali, kaj bi bilo treba spremeniti, vam povem recimo, kaj je meni bolj všeč, kaj je meni manj všeč in tako naprej. Pri tem moram reči, da je STO oziroma gospa, ki je vodila to skupino iz Slovenske turistične organizacije, povedala, da so oni sami v neki anketi ugotovili, da spot oziroma kombinacija z rožicami doslej ni dosegla namena, ki ga je želela doseči, da so po mnogih preizkusih ugotovili tudi sami, da ta likovni simbol ni najbolj učinkovit. Pred tem, preden so naši prijatelji z STO-ja prišli na ministrstvo za zunanje zadeve, je bil pri predsedniku vlade že 1. februarja 2006 nek gospodarski kolegij. Na tem gospodarskem kolegiju je bila sprejeta odločitev in to so naši gostje dobro vedeli, da je potrebno najti nek boljši slogan in boljši logotip, s katerim bi se Slovenija pojavila v tujini. Trenutne znake naj bi zamenjali z znaki, ki širše predstavljajo Slovenijo v tujini in ne samo kot turistično destinacijo. S to odločitvijo se je STO strinjal zaradi anket in splošne razprave, ki so jo vodili in je bila tudi v naši javnosti večkrat predstavljena. Mimogrede naj povem to, da države in tudi organizacije, ki se ukvarjajo z oglaševanjem, dolgo časa izbirajo in tudi veliko denarja porabijo za to, da najdejo primerne znake. Spomnimo se recimo avstrijskega zelo uspešnega, zelo učinkovitega, barvitega znaka za predsedovanje v Evropski uniji. Tega znaka niso izumili sami Avstrijci, ampak ga je izumil oziroma predlagal nek holandski oblikovalec in priprave za to so trajale več let. Mene so za mnenje prosili, jaz sem svoje mnenje dal, hkrati pa nisem niti najmanj želel posegati na kakršenkoli avtoritativen način v delo Slovenske turistične organizacije. To, kar so me prosili, sem storil. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Petek, izvolite.
Gospod minister, s tem vašim odgovorom ste pravzaprav potrdili tisto, kar se ne bi smelo dogajati. Sami ste rekli, da države mnogo časa in mnogo sredstev vlagajo in porabijo za ustrezno predstavitev in znak. V tem primeru bi se jaz tu rad z vami strinjal, če bi v našem primeru to bilo narejeno. Ni bilo narejeno, bilo je hitno, očitno hočete ali ne slišati za avtoriteto, ki jo vi in ministrstvo pa seveda vlada uživa pri organizaciji, ki je odvisna od teh ljudi oziroma od teh inštitucij, in tako se je zgodilo, da ta laž na svetu očitno postaja komanda. Komanda je začudujoča, ker pravzaprav hočeš ali nočeš ugotavljamo, da je ta rožica, s katero se marsikdo ne strinja, danes veljaven logotip te turistične organizacije oziroma predstavitve Slovenije. In strokovnjaki za turistično promocijo vedo, da taki procesi, zamenjave trajajo nekaj časa, vi ste to dosegli s pogovorom v enem tednu, torej spreminjajo nekaj, kar se je ukoreninilo ali se bo morebiti tudi pri nekaterih ni to ukoreninilo. Kar vam hočem povedati, vaša strokovna presoja tu ne bi smela imeti toliko teže, ker resnično nimate nobenih strokovnih referenc na tem področju. Jaz sem pogledal Cobiss in vaša bibliografija je bogata, ampak je na enem področju, na znanstvenem članku in na 10-ih strokovnih člankih, večinoma v reviji Nova revija in Ampak, torej vaše revije, nič pa vašega dela na področju promocije ali vizualne komunikacije. In tu pristati na to, da ste dali sugestijo, oni so jo pa sprejemali, ne vzdrži. Zaradi tega smo se oglasili, zaradi tega vas to sprašujemo. In prav je, da slovenski javnosti pojasnite, kaj so bili argumenti, da se je ta znak spremenil. Očitno niso bili strokovni.
Želite, gospod minister? Izvolite.
Torej, jaz vas prosim, ko se pogovarjamo o stvareh, ki niso tako hude, da ohranimo mirno kri in se pogovarjamo prijateljsko zaradi stvari, za katere smo tukaj. Kar zadeva mojo bibliografijo, spoštovani kolega, vas moram popraviti, jaz sem že leta 1976 doktoriral iz sociologije kulture, če vam je to ušlo, in sem se polovico svojega življenja ukvarjal ravno s kulturo in umetnostjo in si boste lahko, kadar vas bo to zanimalo, mojo bibliografijo ogledali. Ampak kot rečeno, jaz nisem želel vplivati na odločitev tistih, ki so za odločanje o teh stvareh pristojni. Jaz sem izrazil svoje mnenje. Če vi mislite, da zunanji minister neke države nima pojma o tem, kaj je učinkovito za promocijo neke države v tujini, potem se bojim, da imate zgrešene pojme o delu zunanjega ministra ali zunanjih ministrov sploh ali o tem, kako funkcionira sodobni svet. Moram vas razočarati. Dejansko mislim, da nekaj vem o tem, kaj učinkuje v tujini, navsezadnje sem bil eden tistih, ki je uspel našo in vašo in našo skupno državo v tujini predstavljati in tudi propagirati takrat, ko to ni bilo najlažje. In če ne boste ravno hudobni, boste morali priznati, da sem bil pri tem precej uspešen. Hvala lepa.
Ministru za okolje in prostor ter ministru za gospodarstvo bo postavila poslansko vprašanje gospa mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani ministri, spoštovani poslanci in poslanka! Dnevi pred prazniki ob koncu lanskega leta so zaznamovani s smrtjo treh deklet, ki so si obetala zabavo v diskoteki Lipa. Krute okoliščine te smrti so pretresle slovensko javnost. Prizadetost se še ni polegla, ko si je javnost začela zastavljati številna vprašanja, ki bi jih lahko na grobo razdelili v dve skupini, in sicer prvo: kako se je kaj takega sploh lahko zgodilo in v isti sapi kdo je za tragedijo odgovoren. In drugo: kaj je treba storiti, da se kaj podobnega ne bi več zgodilo? Od takrat so minili skoraj štirje meseci, pravih odgovorov pa še vedno ni. Prelaganje odgovornosti iz ene inštitucije na drugo, ravnanje nekaterih in njihove izjave, zlasti pa nedopustna objava obdukcijskih zapisnikov bolečino nesrečnih staršev le še stopnjujejo. Najbolj očitno in največkrat kritizirano je bilo neukrepanje inšpekcijskih služb, čeprav so bili kršeni predpisi iz več področij. Niti tržni niti okoljski inšpektorat se ne čutita pristojnega za ukrepanje v primerih, ko se dejavnost opravlja v nelegalno zgrajenih objektih oziroma v objektih brez uporabnega dovoljenja. Kaj je storil inšpekcijski svet, ki je po zakonu o inšpekcijskem nadzoru pooblaščen za medsebojno koordinacijo različnih inšpekcijskih organov? Ker je po zakonu o gospodarskih družbah mogoče gospodarsko dejavnost, tudi če niso izpolnjeni pogoji za njeno opravljanje, registrirati hitro in enostavno, prizadevanja pa gredo v še večjo poenostavitev, je vloga inšpekcije še toliko pomembnejša. Zato dovolite, oba gospoda ministra, da vama zastavim tisti del vprašanja, ki je bil tudi najavljen, takole: Kaj je pokazala analiza o vzrokih za tragedijo in odgovornosti inšpekcijskih in drugih upravnih organov, saj je po javnosti dostopnih in znanih informacijah utemeljen sum, da niso bili izpeljani vsi potrebni postopki in upoštevani predpisi za pridobitev potrebnih dovoljenj za dejavnost Lipe? Katere ukrepe načrtujeta obe ministrstvi, da bi preprečili nove tragedije in zagotovili obiskovalcem lokalov in prireditev ustrezno varnost? Pričakujem tudi, da boste ugotovitve analize, po kateri sprašujem v prvem delu vprašanja, lahko posredovali tudi v pisni obliki, glede na to, da ste nekaj od načrtovanih analiz tudi napovedali. Obema hvala za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister Vizjak, izvolite, prosim.
Hvala lepa. Spoštovana poslanka, res je, da smo napovedali, da bomo zadevo temeljito proučili. Odgovornost in delovanje oziroma spoštovanje pooblastil ali opustitev dejanj predvsem tržne inšpekcije je s strani ministrstva za gospodarstvo. Verjamem, da so tudi moji drugi kolegi, ki so po svoji pristojnosti reševali ta problem, reševali to v okviru svojih služb in svojih pristojnosti. Ministrstvo za gospodarstvo je skupaj z ministrstvom za javno upravo in zunanjimi strokovnjaki naredilo analizo tega dogodka in iz te analize izhaja predvsem dvoje. Ta zadeva je bila storjena nekaj dni po tem dogodku, tako da smo zelo hitro tudi ukrepali. Prva stvar, ki iz te ugotovitve izhaja, da so inšpekcijske službe - govorim o tržni inšpekciji - opustile določena dejanja, za katera so bile pristojne, in da so imele za to na voljo vsa pooblastila in da ni problem v zakonodaji oziroma v neurejenosti teh pooblastil v predpisih, temveč je prišlo do opustitve dejanj, za katera je tudi strokovna skupina ugotovila, da bi lahko bila. Vsled tega je odstopil tudi glavni tržni inšpektor Roman Kladušek, zaradi objektivne odgovornosti, in vsled tega sta bila sprožena tudi oba disciplinska postopka zoper inšpektorico, ki je vodila ta inšpekcijski nadzor, in zoper vodjo enote, ki je neposredno odgovoren in nadrejen. Tudi ta vodja enote je verjetno zaradi objektivne odgovornosti odstopil. Disciplinski postopek se bliža fazi - moram pa žal reči, da zoper tržno inšpektorico se disciplinski postopek ni mogel izvajati, saj je le-ta hospitalizirana od tistega dogodka dalje več kot dva meseca. Moram pa povedati, kaj smo nadalje storili. Večkrat in vedno smo opozarjali inšpekcijo, da mora učinkovito in odgovorno izvajati svoja pooblastila in nadzor. Vsled tega je tudi predsednik vlade 15.2. organiziral delovni sestanek z vsemi glavnimi inšpektorji in eden izmed ključnih poudarkov je bolj učinkovito in odgovorno izvajanje nadzora v skladu z zakonskimi predpisi in tudi boljše sodelovanje med posameznimi inšpekcijskimi službami, zato je tudi ta svet pravzaprav pozvan, so sveti inšpektorjev pozvani k učinkovitejšemu delu. Želim poudariti, da nismo ugotovili pri tem pomanjkljive zakonodaje ali premalo pooblastil in da je bil ključen del odgovornosti na inšpektorjih, ker niso uporabili pooblastil, zato so tudi sledile te sankcije v skladu s predpisi.
Hvala. Še gospod minister Podobnik.
Hvala lepa. Še s svojega vidika bi rad dopolnil odgovor na poslansko vprašanje mag. Potrate. Najprej vprašanje, ki je vezano, kako v bodoče preprečiti nove tragedije in zagotoviti obiskovalcem lokalov in prireditev ustrezno varnost. Z vidika resorja, ki ga vodim, je ena od poti preko delovanja inšpekcijskih služb, gradbena inšpekcija vsako leto sestavi plan dela, v katerem tudi določi prioritete pri delu. Dogovorjeno je, da bo ena od prioritet v letu 2006 tudi nadzor nad uporabo objektov, še posebej tistih, ki so v javni rabi, in objektov, ki lahko kakorkoli drugače ogrozijo varnost ljudi in okolice. So pa seveda tudi drugi ukrepi, da se takšna tragedija ne bi več zgodila, ki pa presegajo pristojnosti resorja, torej okolje in prostor. In še mogoče na kratko na vaš prvi del vprašanja, odgovornost inšpekcijskih služb, to je gradbena inšpekcija. Gradbeni inšpektor je za lokal v letu 2003 izdal odločbo o prepovedi uporabi objekta. Izdal je na podlagi zakona sklep o dovolitvi izvršbe inšpekcijske odločbe. Izdal je dva sklepa po en milijon denarne kazni kot prisilitev uporabe objekta, toda leta 2004 je ministrstvo za okolje in prostor kot organ v postopku takšno odločbo kot sklepe odpravilo, ker je ugotovilo, da investitor ima dovoljenja in samo gradiva v nasprotju s tem dovoljenjem. Drugi del. Inšpektor je tudi določil, naj Elektro Podjetje Gorenjska naloži odklop objekta z javnega elektro omrežja, Komunali Kranj pa odklop z javnega odvodnega omrežja. Elektro podjetje je odkop izvršilo, Komunala Kranj pa zaradi varovanja zdravja stanovanjske hiše ni opravila svojega dela odkopa. Na podlagi detajlnega pregleda postopka gradbenega inšpektorja nismo ugotovili, da bi inšpektor ravnal v nasprotju z veljavnim zakonom, ki ga zavezuje pri njegovih odločitvah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, prosim.
Hvala. Jaz se obema ministroma za odgovor zahvaljujem. Rada pa bi nekatere stvari vendarle še dodala. Državni zbor je leta 2003 po poročilu varuha človekovih pravic sprejel priporočila, naj inšpekcijske službe delajo koordinirano, kadar gre za sestavljeno problematiko. Rada bi pri tem poudarila, da je minister za gospodarstvo res sestavil posebno medresorsko komisijo, v kateri so bili trije odgovorni za pregled dela inšpekcijske službe, zadevajoče ta gospodarski del, da je bil tam še nekdo zadolžen za javno upravo. Ampak ko govorimo o odgovornosti, se del odgovornosti nanaša tudi na vprašanje pomanjkljivega varovanja, se zastavljajo vprašanja še v zvezi z odgovornostjo lokalne skupnosti in pravosodja. Problem je zelo celovit in ko ste napovedali, gospod minister, medresorsko komisijo, sem pričakovala, da bo analiza v resnici celovito zajela ta problem. Kar nekaj opozoril je, če bi šli natančno gledati, v kakšnih okoliščinah poslujejo, obratujejo nekateri lokali, je mogoče pričakovati, da bi se ob požaru ali ob kakšni drugi stvari, ki bi bila zvezana z izbruhom strahu ali česarkoli drugega, lahko zadeve razvijale tako, kot si ne želimo, in bi se lahko zgodila nova tragedija. Pustimo zdaj izkušnje iz drugje, iz sveta, ko se zaradi snega zruši streha. Nesreča nikoli ne počiva, pravijo. Ali je šla analiza tudi v to smer, da bi se vsi različni elementi zgrnili in pripravili tako, da bi se videlo, kaj bi se pa dalo narediti, tudi neke vrste krizni štab za take stvari.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Žal, ministrstvo za gospodarstvo, ali pa na srečo, ni pristojno imenovati medresorsko skupino, v kateri so tudi drugi, za proučevanje problemov iz drugih področjih. Je pa res, da lahko rečem, da sem mnenja, da je tudi v pravosodnem sistemu zadeva zatajila, kajti moram reči, da je bilo niz odločb izdanih o prekršku zoper obratovalni čas s strani inšpekcijskih organov. Seveda se je podjetnik na to nenehno pritoževal in zadeva je potem romala na instanco in tam so zadeve enostavno stale, predolgo. In čudi me, če nekdo pošlje nekaj deset zahtevkov in hkrati tudi pritožb, da se stvar ne premakne, in se ni, žal, več kot eno leto. In to tudi sam osebno menim in si upam zagovarjati, da v tem področju tudi ni bilo vse storjeno. Verjamem, da bodo moji kolegi iz svojih področij, tako minister za javno upravo, minister za notranje zadeve, glede varovanj bi lahko verjetno kaj pojasnili, kaj so oni na tem področju naredili, in če je bilo njim vprašanje zastavljeno, tudi verjamem, da bi. Želim poudariti, da se je pravzaprav prvič zgodilo, žal, tudi zaradi veliko tragičnega, nesreče, da so le nekateri ljudje spoznali, da so objektivno odgovorni tudi takšni, ki so dolga in dolga leta zasedali te odgovorne pozicije. Kljub nenehnim priporočilom, tako državnega zbora, varuha človekovih pravic, ne vem koga še vse, da je potrebno učinkovito in odgovorno delati, pa se je kljub temu to zgodilo. Jaz vam lahko zagotovim, da bom storil vse, tudi sam sem bil svoj čas inšpektor, da bom, kar se tiče tržne inšpekcije, zagotovil, da se bo preverjalo predvsem bistvene nepravilnosti, da se ne bo čas izgubljal na malenkostih, da se bodo pomembne kršitve, ki povzročajo in ogrožajo varnost in zdravje ljudi, tudi pravi čas detektirale, da se bodo posvečale zadeve hudim kršitvam -opravljanju dejavnosti brez dovoljenja ali v neprimernih objektih. Imam poročilo tržne inšpekcije o vsaki posebni akciji, ki jo izvedejo v obdobju, in tega se dela precej, ne sme se pa seveda delati toliko, da bi s tem ovirali gospodarsko dejavnost.
Hvala. Ministru za okolje in prostor bo postavil poslansko vprašanje mag. Tomaž Štebe. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod minister, ministri, kolegici poslanki, kolegi poslanci. Ne bi ponavljal vprašanja, ki je bilo pisno dano, je pa prejšnje vprašanje v zvezi z Lipo lahko tudi dobra iztočnica za problem krvavškega vodooskrbnega sistema, ki je nekako pred dvema letoma izgubil formalnega, več desetletnega upravljavca. Ta upravljavec je bil na neki način nagnan iz sistema in pripeljan je bil novi upravljavec brez kakršnikoli postopkov in formalnosti. Dokler se ne bo nič zgodilo in dokler ne bo treba iskati odgovornih, je zadeva v redu, ne bo pa v redu, če se karkoli zgodi, in bo zelo, zelo narobe, kajti 6 občin se oskrbuje večinoma iz tega sistema. Občina, ki je na koncu, naša občina, voda sedaj teče po sistemu, ki ga upravljajo dva upravljavca in naš lokalni upravljavec. Kdo je odgovoren za to, če se karkoli zgodi glede kvalitete pitne vode, je sedaj popolnoma neurejeno. Hkrati je pa vaš predpredhodnik gospod minister v letu 1999 skupaj s tremi občinami sprožil izdelavo študije povezovanja celo tega medobčinskega sistema, ki ima zaradi tega državni pomen z kamniškim vodooskrbnim sistemom. Želja je bila nekaterih, ki vemo, da povezovanje sistemov prinaša velike prednosti v kritičnih trenutkih in sploh, če tak večji sistem upravljamo z enim upravljavcem, so tukaj seveda velike prednosti. Žal, ko je bila ta študija končana v letu 2001 in kasneje, jaz sem se tukaj zelo močno angažiral, nikakor nismo uspeli, da bi rezultati te študije, ki smo jih potrdili, ne pa formalizirali z nekim predpisom ali na občinskih svetih, da bi to povezovanje zaživelo, čeprav v praksi sistema sedaj sta povezana, zadeve pa niso na način dovolj dobro formalizirane oziroma urejene, ker ne gre tukaj za neko formalnost, ampak gre za urejenost. Gospod minister, jutri bo 5 mesecev od prvega tega vprašanja, ko ste obljubil, da boste v 2 mesecih poskrbeli, da se tukaj stvari premaknejo naprej. Jaz vas v resnici prosim, da za to poskrbite, v nasprotnem primeru bo potrebno ukrepati na kakšen drug način. Hvala lepa za odgovor.
Gospod minister, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec, mag. Štebe. Res je, lanskega novembra ste mi postavili zelo podobno poslansko vprašanje, ker ga danes ponavljate, je to očiten dokaz, da gre pri vprašanjih, ki so vezana tako na lastniške, upravljavske pa še nekatere druge zadeve, ki so vezane na krvavški vodovod, za zapleteno tematiko. Vodovod, ki povezuje šest občin in ima zelo kvalitetno pitno vodo, že zaradi samega tega dejstva ima več kot zgolj občinski pomen. Ima medobčinski pomen in zaradi tega pomena tudi, kot vi pravite, nekako, bova rekla, državni pomen. Moram pa vam povedati, da bom ponovil svoj prvi odgovor iz lanskega novembra: oskrba s pitno vodo je obvezna lokalna javna služba, preko tega okvira ne moremo. Po zakonu so tudi določeni standardi za izvajanje javne službe. Drugo vprašanje je cena; vi o tej temi niste govorili. V svojem prvem odgovoru sem vam že nekako sugeriral, da je ključno vprašanje dogovor med občinami, tako lastniških razmerij, pa tudi upravljavskih. Če pa do dogovora ne bo prišlo, bo naše ministrstvo stopilo v vlogo mediatorja in to mediacijo, ki jo formalno tudi dajejo nekateri postopki, aktivno uveljavilo. V tem času se je zgodila neka nova zadeva. Gospod župan, gospod poslanec, prepričan sem, da poznate pravilnik o oskrbi s pitno vodo, ki je stopil v veljavo pred dvema dnevoma oziroma včeraj, 19. V posebnem poglavju zelo pomembno ureja tudi problematiko upravljanja vodovodov. Ta pravilnik ima tudi določbo, ki pravi, do kdaj morajo občine svoje predpise prilagoditi zahtevam tega pravilnika. Rok je relativno oddaljen, torej je še nek čas, to je zadnji december leta 2008. Zato bomo tudi na podlagi tega pravilnika vse slovenske občine oziroma številne občine pozvali, še posebej pa občine, ki vas povezuje krvavški vodooskrbni sistem, da boste v okviru dogovora uredili medsebojna razmerja tako glede lastništva, pa tudi upravljanja tega sistema, da boste ugotovili torej dejansko stanje lastništva in ga uredili v skladu s predpisi oziroma sprejeli ustrezne občinske odloke o izvajanju obvezne javne službe oskrbe s pitno vodo in tak odlok potem tudi uveljavili. Poudarjam pa, da je zelo pomembno, da poskušate občine same v skladu s pristojnostmi, ki jih imate, pa tudi obveznostmi, da same uredite lastniško problematiko in določite upravljavca ali pa upravljavce; bolj racionalni bi bilo, da bi bil to eden. V primeru, da do tega dogovora ne bo prišlo, ponovno tu javno povem, spoštovani gospod poslanec, da bomo na ministrstvu opravili tako imenovano mediatorsko vlogo. Imamo tudi nekaj izkušenj. Nekaj podobnih problemov, kot je vaš, je po Sloveniji in lahko rečem, da smo tam že bistveno korak naprej kot pri vas. Predlagam pa, da zaenkrat vse stavimo na dogovor, na komunikacijo med nami in da ne iščemo nekaterih drugih možnih rešitev, ki so prisotne v nekaterih drugih zakonih, za rešitev tega problema. Hvala lepa.
Izvolite, prosim.
Hvala lepa. No, upam, da bo šlo iz ministrovih ust v božja ušesa in bo zadeva delovala. Namreč, zadnji dve leti se dogaja ravno to, da se nič ne zgodi in da lokalna avtonomija in odgovornost tu ne delujeta. Celo nasprotno, prišlo je do enostranskih potez nekaterih, zaradi česar je do tega tudi prišlo. Mislim, da ministrstvo oziroma država ima mehanizme za to, da nezakonitosti sankcionira in uveljavi zakonitost. Gospod minister, strinjam se z vami, da je treba poskušati na mehak način stvari urediti. Če pa to ne bo uspelo, bo pa treba sprejeti odgovorne ukrepe in tudi morda, jaz o tem razmišljati, nekako preganjati in iskati tistega, ki je tukaj opravil neko nezakonitost. V soboto gremo ponovno pogledat stanje na krvavškem sistemu, katerih posledice spremljam osebno, letos bo šesto leto, in vam moram reči, da posegi na Krvavcu v preteklih letih so povzročili enormno ekološko škodo, ker narava enostavno ne deluje več v smislu zadrževanja in sonaravnega delovanja, tako da je v sistemu nastala velika erozija in tudi vse to vpliva na samo oskrbo s pitno vodo. Upam, da bo mehak način uspel in bomo na ta način premaknili ta voz in uredili razmere najmanj tako, kot so bile pred leti. V 50-ih letih je bil sistem zgrajen, ni bil formaliziran z nekimi pogodbami, zadeve so pa v bistvu neformalno zelo dobro delovale. Hvala lepa.
Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. V soboto, 22. aprila, je tudi dan zemlje pa bi zaželel temu vašemu skupnemu srečanju vseh tistih, ki vas povezuje ta vodovod, da bi bilo tudi to sporočilo tisto, ki bi vas morda čim bolj uravnotežilo v neko skupno rešitev. Omenili ste avtonomijo lokalne samouprave oziroma pristojnost na tem področju. Vedno je to tudi povezano z odgovornostjo. Država, vlada ima tukaj nekatere mehanizme, ki so nadzorstvene narave, ima pa še nekatere druge. Ko smo se ponovno pripravljali na odgovor na vaše vprašanje, smo skupaj ugotovili, da bo potrebno za prvo polovico prihodnjega leta v naš plan dela pripraviti tudi spremembe zakona o gospodarskih javnih službah in morda v ta zakon zapisati nekatere rešitve, ki bi bile lahko aktualne, če potem v teh komunikacijah med občinami ne bi prišlo do dogovora. Hvala.
Hvala lepa. Ministru za okolje in prostor bo postavil vprašanje gospod Geza Džuban.
Hvala lepa, predsedujoči. Moje poslansko vprašanje bo v primerjavi s kolegom prej takšno, da sem jaz sedaj malo zmeden, kaj se lahko dogaja na eni strani, mi imamo pa probleme, ki jih bom izpostavil. Prekmurje namreč en del Slovenije ima v povprečju najmanj padavin, zaradi tega so pogoste suše. Kmetijstvo je pogosta gospodarska dejavnost, kmetije so zelo majhne in iščejo dodatni vir dohodka in eden od teh je tudi pridelava zelenjave. Z ozirom na pogoste suše so pridelovalci naredili preproste vodnjake na parcelah, kjer pač to pridelujejo, v gradbinskem predelu so parcele zelo majhne - tudi 500 do 1000 kvadratnih metrov, in so ti vodnjaki na teh parcelah istega lastnika kar nekaj vodnjakov oddaljeni kar nekaj metrov. Od tukaj naprej nastane problem. Leta 1994 je bil sprejet zakon, po katerem je bilo potrebno popisati vse vodne vire, vodnjake. Na osnovi tega popisa je ta zadeva stekla, pristojbina okoli 4.000 tolarjev ni bila problematična. Vsi, ki so to storili, so bili obveščeni, da morajo pridobiti za potrebe koriščenja te vode vodno gospodarsko soglasje. Vložili za zahtevek, pogoje, pod katerimi pridobijo, je predpisal minister. To ni sestavni del zakona. Ampak problem je nastal takrat, ko se je reklo, da je potrebno k temu vodnogospodarskemu soglasju, to je bilo približno dve leti pozneje, priložiti hidrogeološko poročilo. To poročilo pa vsebuje toliko elementov, po moje zelo nesmiselnih, in je njegova cena zaradi te nesmiselnosti 90 do 100.000 tolarjev, ampak za vsak vodnjak, čeprav ima en lastnik nekaj vodnjakov oddaljenih nekaj metrov. In zaradi tega mi je zadeva v primerjavi s to, kar je kolega Štebe postavil, banalna. Da pomagam pri utemeljitvi te banalnosti s tem, da naštejem nekaj zahtev, [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]a, zmanjkalo je časa, skratka, gospod minister, kaj boste storili, da se bo ta nesmisel ali spremenil ali končal oziroma ali naj koristniki te vode počakajo na nadaljnje rešitve, ukrepe, ki jih boste sprejeli. Hvala lepa za odgovor.
Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec! Bistvo vašega vprašanje je v tem, zakaj je potrebno v postopku pridobitve vodnega dovoljenja pridobiti tudi hidrogeološko poročilo, ki kar krepko stane. To je bilo bistvo vašega vprašanja. Dovolite mi, da pri odgovoru na to vprašanje poskušam najprej pojasniti, da je zelo pomembno, da odvzem vode v normalnih razmerah ne bi smel presegati obnovljive količine podzemnih voda. To je načelno stališče z vidika trajnostne rabe pitne vode oziroma vode in zato je instrument vodne pravice, uvaja ga zakon o vodah, v bistvu ukrep, preko katerega ima tudi država vpogled v vodne zaloge in da sama pravilno odloča o postopkih in omogoča ravnovesje med zalogami pitne vode in dovoljenimi odvzemi. Vaša ugotovitev je točna, Prekmurje ima v naši državi, to je meteorološka ugotovitev, najmanj padavin, tam je vpliv izgube vode preko površine in izhlapevanja proporcionalno največje. V zadnjih letih je v delu Prekmurja podzemna voda vpadla na najnižjo raven v 50-ih letih. Zaloge podzemne vode so se zmanjšale pod raven vsakoletno obnovljivih zalog, že v območje tako imenovanih statističnih zalog. V tem primeru črpanje vode že pomeni rudarjenje podzemne vode, kajti zaloge se po teh ugotovitvah ne obnavljajo v zadostni meri, in suše so še dodatno opozorilo. Kot ste ugotovili, postopke za izdajo vodnega dovoljenja za neposredno rabo vode za namakanje vodi agencija Republike Slovenije za okolje. Dve leti so imeli časa od uveljavitve zakona, da so vložili pač upravičenci vlogo za pridobitev vodne pravice. Na podlagi strokovnih analiz, še posebej na podlagi ocene o trendu upadanja podzemnih voda na območju Prekmurja, so kolegi na agenciji Republike Slovenije za okolje predlagali, da se doda ob taki vlogi tudi hidrogeološko poročilo. Preko tega se tudi dobi pokazatelj, kakšno je stanje podzemne vode, kajti govorimo za namakanje. To je pomembno vprašanje. Namakanje kmetijskih površin - gre za nepovratni odvzem podzemne vode. Obseg geološkega poročila pa je odvisen od količine vode, ki se jo iz vodonosnika odvzame. V vsakem primeru, ko gre za odvzem podzemne vode v količini, ki je večja od 5 litrov na sekundo, je potrebno, da se izdela hidrogeološko poročilo, in to res zahteva nekaj več strokovnih podatkov. Gospod poslanec, imate pa prav, ko omenjate paradoks, da se lahko zgodi, da sta dva lastnika zemljišča v razdalji nekaj deset metrov, pa vsak zase predlaga v tem postopku in mora pripraviti tudi hidrogeološko poročilo. Zato tu predlagamo, da se kmetje povežejo, da naročijo izdelavo skupnega hidrogeološkega poročila, kar bo zelo zmanjšalo stroške priprave le-tega. Prav tako se dogovarjamo, da bi pri tem postopku sodelovali agencija za okolje, ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, da bi prek kmetijskih svetovalcev ugotovili, kakšne so možnosti za sodelovanje in povezovanje kmetov, in s tem tudi določili postopek njihovega sodelovanja v postopkih pridobivanja vodnih dovoljenj. In tu bi prišlo do obojestranske koristi. Na koncu bi rad še povedal, da sem prepričan, da imamo enako stališče, da bi bilo dobro, če bi lahko čim več vode za namakanje zajeli iz površinskih voda. Nekaj pomembnih virov, enega zelo pomembnih virov Pomurje tudi ima, to je reka Mura. Hvala lepa.
Hvala. Izvolite, prosim, gospod.
Hvala lepa. Vloge so bile podane nekje v začetku lanskega leta, zahteva za dopolnitev je prišla pred dvema mesecema, kar pomeni, da so ljudje že izgubili eno leto. Da bi se zdaj nenadoma lahko vsi organizirali in združili, je nemogoče. Potem je morda rešitev, gospod minister, da se reče, v Prekmurju ni možno koristiti tovrstnih voda na tem in tem območju. To bi bila najkrajša pot. Če tega ne bodo storili, upam, da se to ne bo zgodilo, ker to, kar se dogaja tam v občini Mengeš in gor proti tistemu zajetju, bi potem že morali nekoga tam zapreti. Če tega ne bodo storili, lahko pristojni organ odstrani objekt ali pa sledi kazen 30 - 150 tisoč tolarjev za fizične osebe in za pravne desetkrat več. Ljudje so pred dejstvom, kaj sedaj storiti. In ni res, da bi se lahko dva soseda združila - vsak vodnjak mora imeti po teh minimalnih zahtevah hidrogeološkega poročila ta dokument. In pri tem je notri nešteto podatkov, recimo: podatki o gladini vode med črpanjem, pred črpanjem, po črpanju, v sušnem obdobju, vplivi zaradi črpanja, maksimalen odvzem, povprečen odvzem, dnevni odvzem, kakovost, bakteriološka, kemijska, litografija, geologija, iz katerega geološkega obdobja izhaja podlaga, na kateri je vodnjak, meritev temperature, nivoja pretoka - vse to mora vsebovati to poročilo, ki stane 100 tisoč tolarjev, v tem je problem. In pogoji, ki so tu zapisani, so nesmiselni. Ali se generalno prepove na nekem območju v Beltincih uporaba vode ali se pa ti predpisi spravijo na znosen nivo, da bo res to dokument, ki bo nekomu služil, ne pa neka birokracija.
Čas je potekel. Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec, ne razmišljamo o generalni prepovedi, kot prvo. Tudi v smislu zmanjševanja oziroma odpravljanja birokratskih ovir pa tudi nepotrebnih stroškov, ponovno tu poudarjam naš predlog in če se bo pokazalo, da je morda potrebno kakšno uredbo ali pravilnik spremeniti, in meni so rekli, da ga ni potrebno. Torej vabim, predlagam, da najdemo postopke, da se bodo lahko kmetje tukaj povezovali. In bo lahko seveda eno hidrogeološko poročilo pokrivalo večje število kmetov. In seveda, ta strošek se bo bistveno zmanjšal v finančnem smislu, to je prvo. Postavili ste pa pomembno vprašanje, zakaj po dveh letih postopka je prišlo do predloga, da se predlaga izdelavo hidrogeološkega poročila. Prav z namenom, da bi se zagotavljali cilji zakona o vodah, in še posebej ugotavljamo, kot sem že prej povedal, da je podzemna voda v Prekmurju padla na nižjo raven v zadnjih 50-ih letih, saj je prišlo do strokovne odločitve, da se v ta postopek kot obvezno sestavino predlagal tudi izdelava hidrogeološkega poročila. In ta vsebuje jasno stanje, jasni pokazatelj, kakšno je stanje nivojev podzemne vode na konkretnem obravnavanem območju, pred odvzemom vode, glede na količino, ki jo stranka želi odvzemati. To je vprašanje, spoštovane poslanke in poslanci. To je trajnostni pristop pri izrabi vode. Jaz bom pa kot minister ponovno pogledal, ali je lahko sam postopek prebirokratski in da morda zahteva takšne podatke, ki niso potrebni. Hvala lepa.
Ministru brez listnice, zadolženemu za lokalno samoupravo in regionalno politiko, bo postavil poslansko vprašanje gospod Samo Bevk.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Po sprejetju novele zakona o lokalni samoupravi na 8. seji državnega zbora, dne 15. julija 2005, s katero se je črtal 16.a člen, v katerem so bili določeni dodatni pogoji, ki bi jih morale izpolnjevati mestne občine, je 25. oktobra 2005 skupina poslancev s prvopodpisano Cvetko Zalokar Oražem v državni zbor vložila novelo zakona o lokalni samoupravi, s ciljem omiliti pogoje za pridobitev statusa mestne občine oziroma poenostaviti postopke za pridobitev statusa, saj sprememba nima tako obsežnih posledic kot ustanovitev nove občine ali pa sprememba meje občine. V mnenju vlade k tej noveli je zapisano, da je pravica zakonodajalca določiti pogoje za ustanovitev občine oziroma mestne občine, takšno je tudi stališče ustavnega sodišča. V nadaljevanju pa poudarja, da je spreminjanje pogojev za status mestne občine nujno povezano z ustanovitvijo pokrajin in oblikovanjem splošnih upravnih okrajev. Ko bo rešen problem pokrajin, ki se funkcionalno povezuje s problemom mestnih občin, in bodo pokrajine ustanovljene, bo mogoče presoditi, kakšno mesto naj imajo v ureditvi lokalne samouprave mestne občine. In zaradi navedenih razlogov noveli ni dala vlada podpore. Ob obravnavi predlogov za ustanovitev novih občin je odbor državnega zbora za lokalno samoupravo in regionalni razvoj na 7. seji dne 7. decembra 2005 sprejel sklep, da ne bo obravnaval predlogov za ustanovitev mestnih občin oziroma za spremembe statusa občin, ki so bili vloženi v državni zbor Republike Slovenije in za katere vlada Republike Slovenije v mnenju ugotavlja, da ne izpolnjujejo pogojev za ustanovitev mestne občine. Bo pa odbor o postopkih v zvezi z navedenimi predlogi nadaljeval po sprejetju posebnega zakona. V programu dela vlade je seznam predpisov za obdobje od 1.1.2006 do 31.12.2006 na dan 23. januarja 2006 na vašem področju, tega posebnega zakona niste predvideli. Na ustavni komisiji je bil sprejet kompromisni predlog za postopek spremembe 121., 140. in 143. člena ustave, na podlagi katerega se bo lahko oblikovala druga raven lokalne samouprave. Glede na to, da je bil sprejet sklep odbora in da bi prišlo tudi do spremembe ustave za področje lokalne samouprave, me zanima minister, dr. Žagar: Kdaj boste pripravili in v zakonodajni postopek vložili predlog zakona, v katerem bo določen postopek za ustanovitev mestne občine, kot je to predvideno v četrtem odstavku 16. člena zakona o lokalni samoupravi? Hvala za odgovor.
Gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani poslanki in poslanci. V svojem vprašanju ste že sami omenili, da je ta državni zbor v tem mandatu že obravnaval to vprašanje in je ta predlog, ki je bil takrat predlagan, tudi zavrnil. Jaz se seveda strinjam s tem, da je potrebno seveda preveriti, in to smo tudi v svojem mnenju napisali, status mestnih občin. Če vse prav razumem, seveda samo zakonodajo, je bil status mestnih občin povezan tudi s prenosom pristojnosti, ki bi lahko mestne občine prevzele, ker mi imamo v tem trenutku v tem smislu dva tipa občin. In če bi pogledali v pretekla dogajanja, lahko ugotovimo, da teh prenosov praktično ni bilo in če bi pogledali pristojnosti in naloge, ki jih izvajajo občine, ni praktično nikakršnih razlik med nalogami in pristojnostim, ki jo izvajajo mestne in ostale občine. Vsekakor se pa strinjam s tem, da bi bilo potrebno seveda ta status na novo pregledati. Ta status v tem trenutku seveda je povezan z dvema pomenoma. Eden je ta, ki je povezan z ustanavljanjem pokrajin, namreč s funkcijo tudi osrednjih oziroma središč pokrajin. Sami ste že tudi povedali, da pač na srečo je v tem mandatu prišlo do te politične volje, da bomo lahko dejansko prišli, vsaj po naši oceni, do ustanovitve pokrajin in s tem tudi do decentralizacije države in v zvezi s tem bo seveda potrebno tudi še enkrat temeljito pregledati funkcijo tako občin kot tudi mestnih občin. Ne nazadnje je pomembno tudi v smislu avtonomije občin oziroma avtonomije lokalne samouprave, na tem prvem nivoju temeljito te stvari pregledati in biti pozoren tudi pri samem procesu ustanavljanja pokrajin, ker nikakor ne želimo, da bi se seveda zgodili dodatni centralizmi. Na nek način morata biti ta dva nivoja lokalne samouprave tudi soodvisna in imeti vsak svojo pozicijo. V drugem delu je ta status mestnih občin seveda povezan s samim financiranjem občin in ravno sam obstoječi sistem financiranja pač mestnim občinam prinaša ta dodaten količnik na prebivalca, mislim, da teh 4%. Mi v tem trenutku pripravljamo tudi nov zakon o financiranju občin, ki seveda mora povečati finančno avtonomijo občin, ker tudi to je tesno povezano seveda s samo avtonomijo občin, in v drugem delu seveda bo potrebno proučiti tudi dejansko pristojnosti oziroma pregledati dejansko temeljite naloge, narediti analizo nalog, ki jih občine opravljajo, in v zvezi s tem seveda narediti konsistenten sistem financiranja občin, ki bo oziroma mora biti nekoliko bolj pravičen od sedanjega; s tem seveda, da bo država oziroma povečal avtonomijo občin in da bodo tudi občine lahko na nek način v ravnotežju z novoustanovljenimi pokrajinami. V tem smislu seveda je potrebno pregledati tudi sam način ustanavljanja - eventualno, če bo sploh potreben - novih mestnih občin oziroma tega statusa. Bi pa posebej še poudaril to, da je potrebno ločiti status mestne občine kot občine in status mesta kot naselja. Kar zadeva seveda status mesta kot naselja, je pa vlada v postopku, ki ji ga omogoča sprememba zakonodaje, k 51-im mestom, ki so že bila v preteklosti v skladu z zakonom, podelila ta status še nadaljnjim 16-im mestom, tako da imamo, kar samim mest zadeva, teh mest sedaj kar nekaj več. Ponavljam še enkrat, kar zadeva status mestnih občin, se te stvari paralelno obravnavajo v sklopu priprave zakonodaje s področja lokalne samouprave, torej celotnega paketa zakonodaje s področja pokrajin in zakona o financiranju občin.
Prosim, gospod Bevk.
Hvala lepa. Seveda mi niste natančno odgovorili na moje vprašanje, gospod minister, kajti vprašal sem vas: Kdaj boste pripravili predlog zakona, v katerem bo določen postopek za ustanovitev mestne občine, kot je to predvideno v četrtem odstavku 16. člena zakona o lokalni samoupravi? Kajti lahko bi to pripravili v tem paketu, o katerem ste prej spregovorili, tudi ob sprejemanju novele zakona o financiranju občin. Gre za stvari, ki so vsebinsko povezane, in bi bilo prav, da to naredite sedaj v tem paketu. Namreč, politična volja, ki je bila izražena na ustavni komisiji, daje tudi, bi rekel, nek optimizem, da bo prišlo do ustanovitve pokrajin. Zato bi lahko dejansko že sedaj tudi ta zakon pripravili v tem paketu lokalne samouprave oziroma reforme lokalne samouprave. Konec koncev to zanima kar 10 občin, od julija do novembra lani je namreč 10 občin vložilo predlog za ustanovitev oziroma podelitev statusa mestne občine. Naj vas spomnim, da so to bile Brežice, Radovljica, Ravne na Koroškem, Domžale, Idrija, Jesenice, Kamnik, Krško, Piran in Škofja Loka. Jaz seveda tudi ločim, kaj je mestna občina in kaj je status mesta nekemu naselju. Dejansko vas sprašujem: Kdaj boste pripravili zakon za ustanovitev mestnih občin, kot to določa zakon o lokalni samoupravi? Hvala lepa.
Prosim, gospod minister.
Hvala za besedo, jaz sem že prej odgovoril, da ni pripravljamo celoten paket zakonodaje s tega področja. Znotraj tega paketa zakonodaje je seveda potrebno, in s tem se absolutno strinjam in to smo tudi obljubili, temeljito pregledati status mestnih občin, videti potrebo po ustanavljanju mestnih občin. Govorim seveda v povezavi s financiranjem in v povezavi z ustanovitvijo pokrajin, v povezavi s funkcijami teh mestnih občin, ki bi eventualno bile potrebne v prihodnje. Mi v tem trenutku nismo predvideli v tem paketu zakonodaje posebnega zakona, vendar če bo potrebno, bomo to zadevo reševali tudi s potrebnim zakonom v sklopu spremembe zakonodaje. V vsakem primeru bomo absolutno tudi obravnavali status mestnih občin v tem paketu.
Hvala. Ministru za delo, družino in socialne zadeve bo postavil poslansko vprašanje gospod Aleš Gulič. Prosim.
Spoštovani predsedujoči. Cenjeni gospod minister, kolegice in kolegi! Gospod minister, ta teden pa očitno ni bil vaš, kar naprej se je nekaj dogajalo, tako da sem po vseh teh dneh pravzaprav bil kar v dvomu, kaj naj vas vprašam, ali to, kolikšno je kritično število azbestnih bolnikov, da bi se jih upoštevalo, sami, brez svojih posrednikov, ali kdo se bo ukvarjal z urejanjem davkoplačevalcev. To je sicer bolj zootehnično vprašanje, na katerega bi odgovarjali drugi strokovnjaki, pa sem se odločil za to, da "črno sredo" vzamem tako za izhodiščna vprašanja. Namreč, včeraj so se zbrali študentje na opozorilnem shodu, torej "že vzrejeni" davkoplačevalci, in povedali, kaj jim ni všeč. Glede na to, da v primeru, da premier ne odgovori na njihove zahteve, napovedujejo splošne demonstracije. Gospod minister, sprašujem vas: Kako mislite nadaljevati dialog s Študentsko organizacijo Slovenije, predvsem glede dogovora o študentski prehrani, študentskem delu in predvsem možnostih zaposlovanja po končanem študiju, tudi srednješolskem?.
Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje, spoštovani gospod poslanec. Glede na to, da ste se najprej dotaknili azbestnega zakona, vam moram povedati, da je ta zakon dober, da je evropski zakon in da stopi sedaj v veljavo, s katerim bodo lahko dobili odškodnine od 250.000 do 10 milijonov tolarjev, brezplačni postopek, torej tisti, ki so oboleli, potem so tudi poklicne bolezni določene. Skratka, komisije in vse tisto, kar je potrebno. Hkrati pa je vlada, če niste še seznanjeni, predvidela potrebna sredstva za to, da se tudi odpravijo vsi izdelki v Sloveniji iz prometa, tisti, ki so vgrajeni, in to s pomočjo evropskih sredstev. To je predvideno za finančno perspektivo. Ob tej priložnosti vas lahko razveselim s temi zadevami in mislim, da bodo azbestni bolniki zelo zadovoljni in da so zadovoljni. Sedaj pa pojdimo še naprej na vprašanja, kar se tičejo študentov in dijakov. Večina je bila včeraj dijakov, kot sem jaz lahko videl. To, kar smo v začetku, ko sem nastopil mandat - študentje niso imeli nobenih posebnih zahtev. Veste kakšne zahteve so imeli? Da se ohrani status quo in pri študentskem delu in pri vseh stvareh, ampak v koaliciji pogodbi in programu reform smo pa mi poudarili ključne cilje, in ti so: razvoj novih štipendijskih shem, ki bodo ponudile bistveno več štipendij. To sem večkrat razložil, kako in študentje so navdušeni nad temi predlogi. Povečanje študentskih postelj na način povišanja koncesnine - zakaj pa ne? Krajšanje študija po bolonjskem procesu - tudi na način štipendijskega povezovanja, da pridobijo praktične veščine že v času študija, praktična znanja in da se na ta način tudi skrajša študij. Boljša prehrana. Veste, kaj se sedaj dogaja? Da ena od fakultet slovenskih ima svojo prehrano v okviru fakultete, vendar je takšen sistem, da ne morejo študentje uporabljati bonov na tej fakulteti. To je dediščina starega sistema. To bomo pač spremenili, da bodo vsi vsaj enakovrednim raznim kitajskim restavracijam oziroma kitajskim gostilnam. Študentje so vključeni v proces dogovarjanja. Poglejte, kako je ministrstvo za delo naredilo: v delovno skupino za subvencioniranje študentske prehrane in po zakonu o štipendiranju so vključeni posamezniki z ministrstev, socialnih partnerjev in tudi predstavniki študentske organizacije. Ne samo, da se bomo z njimi pogovarjali, vključili smo jih tudi v delovno skupino, kar mislim, da bo zelo dobro. Potem smo jim del sredstev, ki jih imajo posredovalci študentskega dela, in smo videli, da iz tega denarja kupujejo razna podjetja, nekoliko odvzeli in ves ta denar bomo namenili za štipendije študentov, s čimer so tudi zadovoljni. In študentje so podprli spremembe zakona o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti, ker se s tem strinjajo, in imamo z njimi dobre odnose. Glede zaposlitev po končanem izobraževanju imamo zdaj ukrep na zaposlovanju s to spremembo, da so oproščeni prispevkov, če vključijo mlade, prve iskalce zaposlitve do 26. leta starosti. To ste dobili v državni zbor, zakon. Jaz vam predlagam, da začnete čim prej sprejemanje tega zakona, ker je usklajeno s socialnimi partnerji, da ne bi podaljševali teh dobrih rešitev v naprej. S temi spremembami se namreč študenti tudi strinjajo. O javnem skladu za štipendiranje sem povedal. APZ, aktivna politika zaposlovanja, dodatna sredstva iz evropskih skladov za pomoč mladim pri zaposlitvi, recimo, projektno učenje za mlajše odrasle, zlasti osipnike. Zavod za zaposlovanje mora mladim do 26. leta starosti izdelati zaposlitveni načrt v roku 15 dni po prijavi v registrirano brezposelnost. Okvir gospodarskih in socialnih reform za povečanje blaginje pa predvideva, da bo vsaka brezposelna oseba v roku 3 do 6 mesecev vključena v eno izmed aktivnih oblik obravnav pomoči. Za mlade pa je zagotovo tudi ta ukrep dober, ki smo predvideli v tej spremembi zakona o zavarovanju za primer brezposelnosti. Če gre bodoča mamica na porodniški dopust in delodajalec vzame brezposelno osebo, zlasti pa mlade, potem bo oproščen prispevkov za vsa zavarovanja oziroma vseh prispevkov. Mislim, da je to samo nekaj koristnih in dobrih predlogov, ki jih velja uporabiti. Če pa boste vi kakšne predlagali dodatno, pa mislim, da jih je tudi možno upoštevati.
Hvala lepa. Prosim, gospod Gulič, izvolite.
Gospod minister, hvala lepa za odgovore. Saj, na tiste uvodne ne bi bilo treba odgovarjati, ker pač niso bili napisani. Vendar me vseeno zanima in bi rad dopolnitev odgovora, in sicer ravno v zvezi z zaposlovanjem po končanem šolanju. Vemo, da nekatere panoge, branže - dobro, da je gospod Bručan tukaj, ki najbrž to ve - na nek način ne plačujejo ljudi oziroma se odločajo za tako imenovano neplačano pripravništvo, predvsem gre za tiste, ki prihajajo iz medicinskih šol. Kako boste take zadeve urejali? Tu gre vendar za razlikovanje ljudi po poklicu, torej [[...]]diskriminacija neke vrste, kljub temu da je kar naprej veliko govora o tem, kako so ti poklici deficitarni. Prosim.
Hvala lepa za postavljeno vprašanje. Tudi tega se bomo lotili v luči teh sprememb. Mislim, da bo še čas za to, da se bo tudi ta problematika, ki ste jo nakazali, pri čemer se z vami strinjam, rešila še za nekatere druge poklice, ne samo zdravnike, kar seveda pomeni, da bo naše skupno prizadevanje rodilo sadove. In jaz se zagotovo ne bi branil vaših pobud, če jih boste posredovali tudi v nadaljevanju bodisi vladi ali pa tudi sami, mislim, da je to ustrezno. Morda bo to priložnost pri zakonu o delovnih razmerjih, predvidoma tudi v ukrepih aktivne politike zaposlovanja, kjer razmišljamo tudi o dodatnih inštrumentih. Kot veste, je bilo spodbujanje pripravništva v začetku 90-tih let, ko smo ga uvedli, takrat sem kot delavec republiškega zavoda za zaposlovanje predlagal namreč ta ukrep v okviru takratne vlade in je bil tudi sprejet. In mislim, da ne bi bilo slabo, če ga morda ponovno vpeljemo. Je pa imel nekatere negativne učinke, namreč da so potem delodajalci računali zaposliti samo tiste, kjer je to bilo pač plačano pripravništvo. To je negativna podoba tega ukrepa in to lahko si preberete tudi v študijah v drugih državah. Tako, da ukrepe seveda razmišljamo še o nekaj drugih ukrepov v korist mladih, ker, so kar se tega tiče, v slabšem položaju, ravno tako pa tudi starejši. Za starejše smo uvedli podoben ukrep oprostitve prispevkov kot za mlade do 26 let in za bodoče mamice odnosno brezposelne, ki vstopajo na mesto, kjer je bila prej zaposlena mamica. To pa je že pravzaprav ena izmed oblik "job rotation" kar se poudarja v okviru te prožnosti zaposlovanja in izmenjavi možnosti vstopa v zaposlitev, tudi tistih, ki so na zavodu za zaposlovanje, da nadomeščajo nekatere, ki zapustijo trg dela zaradi porodniške, zaradi izobraževanja, zaradi tujine ali česa podobnega. To je tudi v okviru tega vseživljenjskega učenja.
Ministru za okolje in prostor bo postavil poslansko vprašanje gospod Alojz Sok. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani predsedujoči, spoštovane gospodje ministri, kolegica poslanka in poslanci! Danes smo že tukaj govorili oziroma ministri so odgovarjali na vprašanja v zvezi s ceno elektrike in v zvezi z uporabo vode za namakanje, sam pa bi želel postaviti ustno vprašanje ministru za okolje in prostor v zvezi z izgradnjo malih hidroelektrarn. Sicer ne vem, če je ministrstvo za okolje in prostor edino pristojno za to. Zdi se mi dokaj zapleteno vprašanje, ampak vseeno sem izbral to ministrstvo, in sicer bi vas, spoštovani gospod minister, vprašal sledeče, še prej bi želel narediti en krajši uvod. Poglejte, v Republiki Sloveniji se vsako leto poraba električne energije poveča, tam med 3 in 6 procenti. Eno od poglavij, področij, ki naj bi ga spodbujali, je uporaba čiste energije, uporaba obnovljivih virov energije in nedvomno je, da so male hidroelektrarne tisto področje, kjer bi lahko na tem segmentu, v tem delu gospodarstva bistveno več prispevali, kot je to v tem trenutku. Trenutno je situacija takšna, da te majhne hidroelektrarne po tistem, kar sem lahko tudi prečital v medijih, prispevajo na letni ravni nekako dvotedensko proizvodnjo električne energije, ki jo, recimo, proizvedemo v jedrski elektrarni Krško. Zadeva je takšna, če je verjeti temu, kar piše, da letno ministrstvo za okolje in prostor odredi kvečjemu enega do dva takšna projekta, medtem ko je zahtev bistveno več. Ne vem, koliko, jaz sem v tem svojem vprašanju napisal, da nekaj čez 30 vlog, ampak je teh vlog verjetno tudi veliko več. Mislim, da boste vi lahko povedali točen podatek. Na drugi strani je, recimo, bila podeljena koncesija dravskim elektrarnam, da začnejo postopke v zvezi z izkoriščanjem hidroenergije na reki Muri, kjer so določena nasprotovanja, predvsem s strani naravovarstvenikov. Torej, sprašujem vas, gospod minister: Zakaj to podeljevanje koncesij ne more steči hitreje? Kdaj se bo to zgodilo? Kakšne so prepreke? Zakaj ne sledimo praksami sosednje Avstrije in Italije? In če so birokratske ovire tisto, kar te postopke preprečuje in ovira, zakaj jih vendarle hitreje ne odpravimo? Hvala lepa za vaš odgovor.
Gospod minister, izvolite prosim.
Hvala lepa. Hvala na vprašanju. Gospod poslanec Sok, že iz vašega uvodnega dela vprašanja je razvidno, da je delno soodgovoren za to področje kolega minister, ki pokriva področje energetike, mag. Vizjak, vse kar pa je vezano na obnovljive vire energije oziroma del tega področja in še posebej racionalno rabo energije, to pa je po dogovoru ostalo v naši hiši, torej na ministrstvu za okolje in prostor. Najprej bi vam rad na kratko odgovoril na vaše vprašanje, ki je vezano na odločitev vlade glede pravice za potencialno možnost energetske izrabe Mure. Vodni režim mejnega odseka Mure in širšega odseka od Sladkega Vrha do Veržeja je zaradi prekinjenega toka plavin, ki je posledica delovanja hidroelektrarne na avstrijski strani, podvržen spremembam, še posebej so te vidne v izrazitem poglabljanju dna struge. Študije, ki so bile narejene, kažejo, da se je dno Mure na mejnem odseku z Republiko Avstrijo v zadnjih letih poglobilo tudi do 1,30 metra. Ta številka je zelo zaskrbljujoča. Vzporedno, ponovno kot že prej pri odgovoru kolegu Džubanu, pa se opaža naglo zniževanje gladine podtalnice vzdolž omenjenega odseka Mure. Na mejnem odseku Mure na lokaciji v Ceršaku pa imajo vodno pravico za energetsko izrabo Mure Dravske elektrarne, Maribor. Vodna pravica na tej lokaciji obstoja že skoraj 80 let. In v okviru načrtovanja obnove jezu in strojne opreme na mali hidroelektrarni so Dravske elektrarne, Maribor tudi nosilec vodne pravice in so sprožile pobudo za preučitev možnosti energetske izrabe dela vodnega telesa Mure na odseku od Sladkega Vrha do Veržeja. Republika Slovenija oziroma vlada Republike Slovenije ja na naš predlog to pobudo sprejela in se je odločila, da preučimo, ali obstoji možnost sanacije in vzpostavitev dobrega ekološkega stanja voda na tem področju in tudi eventualna morebitna energetska izraba Mure na tem odseku. Morebitni ukrepi pa bodo potem podrejeni doseganju najboljših efektov, poudarjam, tudi izboljšanje koroškega stanja voda Mure in ne bodo vplivali na vodni režim Mure tako v Republiki Hrvaški kot v Republiki Madžarski. Poslali ste mi pa tudi vprašanje, ki je vezano na število podeljenih koncesij za rabo malih hidroelektrarn. V skladu z zakonom o vodah jih podeljujemo in so urejene od leta 2003, ko smo sprejeli zakon o vodah. S koncesijskim razmerjem smo do sedaj uredili 456 obstoječih malih hidroelektrarn, ki so že obratovale pred spremembo zakona o vodah. Za 55 obstoječih malih hidroelektrarn pa se legalizirajo dovoljenja za poseg v prostor. Ko smo sprejeli zakon o vodah, od takrat naprej smo pa prejeli novih 151 pobud. V letu 2002 in 2003 jih je bilo 85, leta 2004 11, zanimivo, lansko leto 55. Morda so tudi nekateri trendi na področju cene fosilnih goriv dodatno spodbudili ljudi, da so bolj aktivni pri vlaganju teh pobud. Od novih pobud smo po sprejemu zakona o vodah rešili 65 vlog: leta 2003 55, 2004 3 in lani 3. Malo. V letošnjem letu obdelujemo 86 pobud, 30 jih je iz leta 2003, 8 jih je iz leta 2004 in 48 iz leta 2005. Sedaj pa ta odgovor, povprečna doba reševanja posamezne pobude je okoli leta in pol. Jaz kot minister menim, da je ta doba predolga. Za rešitev posamezne pobude pa je med drugim potrebno pridobiti tudi mnenje o posegu v vodni režim, ki ga pripravlja Institut za vode Republike Slovenije, ta vedno pridobi tudi mnenje Zavoda za ribištvo, o primernosti posega pa tudi mnenje Zavoda za varstvo narave o vplivih na naravo. Še en konkreten postopek za izkoriščanje koncesije za izkoriščanje koncesije, za izkoriščanje vode v eni od manjših hidroelektrarn nekje v Zgornji Savinski dolini. Pobuda je bila dana aprila lani, popolnjevana je bila do konca lanskega leta, od marca letos so bila spet vsa mnenja, pozitivna mnenja, in samo še preverjamo lastništvo vseh objektov na tej reki in ker je pobudnik zahteval še večji odvzem vode, kot je bilo predvideno v analizi vodnega režima, bo treba samo preko ekološko sprejemljivega pretoka oceniti, kdaj in na kakšen način se bo ta večji odvzem vode tudi določil. Jaz bom storil vse, da bi se število izdanih odločb v letošnjem letu bistveno povečalo.
Gospod Sok, izvolite.
Jaz nimam dodatnega vprašanja, želim vam samo dati pobudo, spoštovani gospod minister, da dejansko to pospešite in zastavite ves svoj ugled in hitreje to zadevo uredite, tudi če komu izdate negativno odločitev, tako da bo vedel, pri čem je. Hvala.
Ja, gospod minister, prosim.
Hvala, gospod poslanec. Kot povedano, tako bom ravnal. Ko sem povedal, koliko vlog je bilo rešenih, to ne pomeni, da so vse pozitivne, ampak da je postopek zaključen. Kajti, zavedati se je treba, da naši državljani in državljanke predlagajo včasih in gredo s pobudo za koncesijo za rabo malih hidroelektrarn tudi na takih vodotokih, kjer resnično ni zakonskih pogojev, da se to dovoli. Hvala.
Ministru za javno upravo bo postavil poslansko vprašanje gospod Ljubo Germič. Prosim, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Gospodje ministri, kolegice in kolegi. Moje poslanske vprašanje je in gospod minister, bom pričel z vašo oceno, ki govori o tem, kaj vas je v dosedanjem sistemu plač v javnem sektorju najbolj motilo. Najprej, precejšnja nepreglednosti. Kajti, plače so bile urejene z množico aktov, kolektivnih pogodb, zakonov, podzakonskih aktov in plače so sestavljali množica dodatkov, kar je to nepreglednost seveda podkrepilo. Drugič. Neenoten pristop oziroma parcialna plačna politika, da se je večkrat pojavil učinek domin, kar pomeni, da se ena plačna skupina poteguje za svoje pravice, da nek resorni minister parcialno obljubi sedaj tem, sedaj onim višje plače in potem je bilo to vedno na nek način v stampedu, ko so v tem kaosu so nastala tudi nekatere plačna nesorazmerja. Gospod minister, in prej še kot državni sekretar, v javnosti ste vseskozi zavzemali za enoten, pregleden in pravičen plačni sistem v javnem sektorju, zato ste zakonsko posegli v urejanje plač funkcionarja in direktorjev. Trdite, da se vlada ne namerava odreči enotnemu sistemu plač in zato ne bo privolila v ideje o oživljanju panožnih pogodb enostranskega zakonskega urejanja plač, saj bi, recimo, zdravnikov po enaki logiki sledili učitelji, igralci in še kdo. V luči aktualnih dogodkov vas seveda zato sprašujem: Zakaj sedaj odstopate od tega in ne zagotavljate enotnega sistema, kjer naj bi prevladovali parcialni interesni v plačni politiki po urejanju plač in kjer bi prevladovali pogoji za enakopravno partnerstvo, ki omogoča odkrit dialog med enakopravnimi partnerji? V luči aktualnih dohodkov bi želel opozoriti, da smo nedavno v parlamentu dopolnili zakon o sistemu plač v javnem sektorju in o odloku plače funkcionarjih. S tem vlada, namesto da bi odpravljala stare, ustvarja, po mojem mnenju, nova plačna sorazmerja. Zakon je bil prijavljen brez sodelovanja s pristojnimi sindikati. Kljub podpisanemu dogovoru med vlado in sindikati, da se spremembe in dopolnitve plačnega sistema ne bodo uveljavile brez oziroma pred novim dogovorom vlada tak dogovor ignorira in predlaga bistvene spremembe zakona. Namesto da bi uveljavili enoten plačni sistem, se v nekaterih pomembnih skupinah - sodniki, tožilci, pravobranilci - uvajajo nova pravila določanja plač in namesto postopnega uvajanja enotnega sistema, se ponovno vračamo na začetek, na borbo vsake posamezne skupine, da se za njega oblikuje posebne pravice. Na tej seji državnega zbora bomo obravnavali tudi spremembe zakona o zdravniški službi, kjer se ureja vsebina povečanega obsega dela in dežurstev kot posebne oblike dela, s katerim se zagotavlja 24-urno zdravstveno varstvo. Zakonska ureditev teh, po mojem mnenju, rešitev nujno potrebnih vsebin pa ni skladna z zakonom o sistemu plač v javnem sektorju, pri čemer opozarja na peto alinejo 32. člena in hkrati ne sledi dogovoru iz leta 2004 med ministrstvom za zdravje, Zdravniško zbornico na strani delodajalcev in sindikatom zdravnikov in zobozdravnikom FIDES na strani delojemalcev. Gospod minister, že vnaprej se vam zahvaljujem za odgovor.
Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Hvala, gospod podpredsednik. Hvala za vprašanje. Torej, v resnici vlada vztraja na enotnem, preglednem in pravičnem plačnem sistemu v javnem sektorju in tudi predlagane spremembe zakona o zdravniški službi od tega v ničemer ne odstopajo. Ta novi plačni sistem smo začeli uvajati v realno življenje z uredbo o plačah direktorjev, ki je začela veljati s 1. marcem, in direktorji v javnem sektorju so aprila že dobili prvo izplačilo v skladu z novo ureditvijo, ki je nedvomno pregledna in enotna, ker so v eni uredbi urejena plačna razmerja za vse direktorje v javnem sektorju. Urejene so tudi plače funkcionarjev, pri čemer veste, da nova ureditev čaka na dokončno odločitev ustavnega sodišča glede sodniških plač, vlada in državni zbor sta svoje oddelala, nova ureditev je sprejeta, morala bi bila začeti veljati s 1. marcem, vendar kot rečeno, zaradi odločbe ustavnega sodišča oziroma sklepa ustavnega sodišča sedaj čakamo na rešitev. Znano je, da je nova ureditev za funkcionarje šla skozi vlado, čeprav se plače znižujejo ministrom, šla skozi državni zbor, čeprav se tudi poslancem znižujejo plače, zataknilo pa se je v sodstvu, kjer se seveda plače ne znižujejo, ampak samo en del sodnikove plače postaja odvisen od delovnih rezultatov oziroma delovne uspešnosti. Zakon o zdravniški službi v ničemer ne posega v plačna razmerja, ker ne določa zdravniške plače, ne določa niti osnovne plače zdravnikov, ne določa niti dodatkov, pač pa odpravlja nekatere delovnopravne probleme ali razlike med zdravniki in drugimi zaposlenimi v javnem sektorju. Mislim konkretno na dežurstva, zaposleni v zdravstvu, ne samo zdravniki, tudi medicinske sestre in drugo spremljajoče osebje oziroma drugi zaposleni v zdravstvu, so edini v javnem sektorju, ki v času svoje prisotnosti v službi, torej takrat, ko so na delovnem mestu, ne dobivajo polnega plačila. Drugod se to ne dogaja. Torej, v času, ko recimo policist opravlja dežurstvo ali nočno službo, dobiva za to svoje delo polno plačilo. Carinik na Gruškovju, tudi v nočnem času, recimo, ko ni prometa in je dela pač manj kot čez dan ali v konicah, za svoje delo dobiva polno plačilo, za vsako uro svojega dela. V zdravstvu to ni bilo tako. Imamo judikat sodišča evropskih skupnosti v Luksemburgu, ki eksplicitno navaja, da je potrebno ure prisotnosti na delovnem mestu vštevati v delovni čas. In samo to rešuje zakon o zdravniški službi. Torej, ko je zdravnik ali medicinska sestra v službi in morda ni ves čas 100% obremenjen v času dežurstva, ne po lastni krivdi, ampak v službi pa mora biti, da za to dobiva polno plačilo. Zelo pa podpiram stališče, da je potrebno dežurno službo v zdravstvu organizirati na čim bolj racionalen način in da mora menedžment poskrbeti za to, da se ta dežurstva ne razpisujejo zaradi, če hočete, zaslužkov oziroma plač, ampak zaradi potrebe delovnega procesa. Druga stvar, plačna stvar, ki jo zakon ureja, ja plačilo za povečan obseg dela. To plačilo je danes že urejeno za javno upravo, urejeno je za področje šolstva, urejeno je v zakonu o sodniški službi, ki je zadržan pri ustavnem sodišču - in še več kot to! Jaz sem enako formulacijo in enako pravico ponudil reprezentativnim sindikatom javnega sektorja v obliki spremembe zakona v sistemu plač v javnem sektorju. Ponudba je očitno padla v neugoden čas, v čas pred sindikalnimi demonstracijami in imel sem občutek, da je to čas, ko so sindikati menili, da se z vlado o ničemer ne smejo dogovoriti. In tudi o tej izrazito ugodni rešitvi se takrat nismo smeli dogovoriti, vendar ponudba ostaja na mizi in javni sektor jo lahko kadarkoli vzame. In zagovarjam, da obstaja možnost plačila povečanega obsega dela za tiste, ki sprejmejo nadstandardni obseg dela, ki so pripravljeni delati več in bolje, da naj ta možnost obstaja v celotnem javnem sektorju. Ne samo za zdravnike, ne samo za uradnike ali učitelje, ampak naj velja za celotni javni sektor. Torej, z vso odgovornostjo trdim, da zakon o sodniški službi niti v eni točki ne ruši enotnega plačnega sistema. Hvala lepa.
Gospod Germič, prosim.
Hvala lepa. Seveda se, gospod minister, z vami ne morem popolnoma strinjati, hkrati pa razumem tudi iz izkušenj prejšnje vlade, da so pogajanja v okviru sistema plač težavna za ureditev sistema v kolektivni pogodbi in seveda si vsi želimo, da bi imeli sodnike, ki bodo dobro plačani in da bodo dobro opravili svoje delo, želimo si dobre in zadovoljne zdravnike, želimo si dobro plačane učitelje. Jaz sem vas konkretno opozoril glede na neskladnost v okviru tega, kar zapisujemo v zakon, in o načinu urejanja v odnosu do zakona v sistemu plač v javnem sektorju, kjer v peti alineji jasno govorimo v 32. členu, ga bom prebral, "višina dodatkov iz tega člena se za funkcionarje iz tretjega odstavka 23. člena," to so funkcionarji, "se določi z zakonom, za javne uslužbence pa s kolektivno pogodbo za javni sektor." V tretjem odstavku govorimo: "Javnim uslužbencem pripada tudi [[...]] [[Nerazumljivo.]] za čas pripravljenosti na domu, delovnem mestu ali določenim kraju tega dežurstva." Hkrati vas opozorim na dogovor iz leta 2004, sklenjenega, še enkrat, med ministrstvom za zdravje Republike Slovenije, Zdravniško zbornico Slovenije na eni strani in na drugi strani, kot predstavniki delojemalcev sindikata Fides, kjer so jasno zapisali v okviru 7. člena, kako bodo uredili določena vprašanja v kolektivni pogodbi, enkrat določena vprašanja v javnem sektorju, drugič pa v okviru kolektivne pogodbe za zdravnike in zobozdravnike. Seveda, zdaj se te stvari urejajo v zakonu. Pri tem bi vas opozoril tudi na izjavo gospoda Štruklja, ki govori o tem, da ostajajo odprta vprašanja večjega obsega dela oziroma nadpovprečne delovne uspešnosti. Kajti v zakonu, konkretno govorim o zakonu o zdravniški službi, se to prenaša v uredbo, ki jo bo sprejela vlada. Nihče ne pozna te uredbe in ta uredba ne bo podvržena kolektivnim [[opozorilni znak za konec]] dogovarjanjem med sindikati in, recimo, vlado na drugi strani. Zato me skrbi, ali so na ta način nekako kolektivna dogovarjanja o sistemu plač v javnem sektorju [[...]]
Gospod Germič, čas je potekel.
[[...]]postavljena na stran ali ne.
Gospod minister.
Kolektivna pogajanja so seveda edini ključ in edina pot do sklenitve kolektivne pogodbe za javni sektor, zato ta kolektivna pogajanja tečejo naprej. In to slikanje, kako sedanja vlada prekinja ali pa vodi slabši socialni dialog s sindikati javnega sektorja, je popolnoma iz trte izvito. Kajti edino vprašanje, o katerem se doslej nismo dogovorili in je šlo naprej neusklajeno, je zadnja sprememba zakona o sistemu plač v javnem sektorju, ki se je nanašala na plače funkcionarjev. In jaz sem takrat ocenil, da ko gre pa za plače funkcionarjev, predsednikov, poslancev, ministrov, da to pa res ni stvar kolektivnega pogajanja oziroma socialnega dialoga. Mi smo slišali stališča sindikatov o teh vprašanjih, niso želeli, da bi se funkcionarske plače urejale naprej, po mojem predvsem zaradi tega, ker smo z znižanjem nekaterih funkcionarskih plač postavili sebe kot vlado v ugodnejše pogajalsko izhodišče vis ŕ vis sindikatom. Vendar menim, da standardi socialnega partnerstva niso kršeni s tem, ko je vlada poslala v parlament neusklajen zakon v točki, ki se nanaša na plače funkcionarjev, neusklajen s sindikati. Glede zakona o zdravniški službi pa ponovno poudarjam: v tem zakonu ni ničesar, kar ne bi veljalo za celoten javni sektor oziroma česar ne bi mi ponujali celotnemu javnemu sektorju. Zato trdim, da ta zakon ne odstopa od koncepta enotnega plačnega sistema. Povečan obseg dela je nekaj, kar je ponudba, ki je stalno na mizi, sindikati jo lahko kadarkoli vzamejo, zapisali bomo to v zakon o sistemu plač v javnem sektorju. In ta element plače se mi zdi izjemno pomemben, zaradi tega, ker sem za enoten sistem, sem pa proti togemu administrativnemu in nefleksibilnemu sistemu. In trdim, da mora imeti delodajalec vedno možnost, da tiste, ki sprejmejo večji obseg dela, dodatno nagradi. Na ta način bomo v tej državi lahko reševali nekatere problem, kot je, recimo, problem sodnih zaostankov, kot je problem čakalnih vrst v zdravstvu. Preprosto, tiste, ki bodo sposobni, ki bodo znali in ki bodo pripravljeni sprejeti večjo količino dela in bodo to tudi naredili ter s tem prispevali k odpravi čakalnih vrst, zmanjšanju čakalnih vrst, odpravi sodnih zaostankov, tiste bomo tudi bolje nagradili. In davkoplačevalci bodo vedno točno vedeli, kaj za svoj denar dobijo. Tako da to še enkrat poudarjam. Kar se dežurstev tiče, pa je enako - kdor je prisoten na delovnem mestu, temu bomo v javnem sektorju zagotovili polno plačilo, ker nas k temu zavezujejo tudi judikati sodišča Evropskih skupnosti v Luksemburgu. Hvala lepa.
Izvolite, prosim, proceduralno.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kljub vašim dokaj natančnim odgovorom bi predlagal, da o tej vsebini opravimo na podlagi 246. člena poslovnika v okviru drugega odstavka razpravo o vašem odgovoru. Zakaj to predlagam? Jaz bi se z vami lahko strinjal, da vsebina, ki jo urejate, nekako ne odstopa od tega, kar želite doseči. Toda način, ki ga pri tem uporabljate, pa se mi zdi, da ni pravi. V okviru kolektivnih pogodb urejati vsebino, kjer je treba s pogajanji z delodajalci in delojemalci doseči nekako celovito rešitev za celotni javni sektor, je ne pogled na reševanje tega vprašanja. Vi ste ubrali drugo pot, da ste določene vsebine, namesto s pogajanji, ki bi jih urejali s kolektivno pogodbo, prenesli v vsebino zakona. In seveda, ali ob tem obstaja bojazen, da bomo o tem, o čemer sem čisto na začetku mojega vprašanja govoril, da govorimo o dominah, za katerega poznam vaše stališče, ste zelo načelno proti, torej da se zavzemate za enotnost, transparentnost in pravičnost, ampak ali so poti, da gremo in bomo po sektorjih urejali posamezne skupine v posamezni zakonodaji, ali se s tem ne vračamo nazaj na tisto pot iz leta 1994, ko smo v nekih konceptih stvar uredili, nato smo odprli zopet spiralo sektorskega dogovarjanja, zakonskega urejanja. Seveda, jaz si želim, tudi vam želim in želim tej vladi, glede na to, da je dve leti pa pol prejšnja vlada imela velike težave, da ste vi zdaj v letu dni pravzaprav izkusili težave tudi na svoji lastni koži, in seveda si želimo, da v zadovoljstvo celotnega javnega sektorja uredimo to področje; torej da odpremo dileme, ki bi lahko tukaj nastale, v dobrobit tega, da uredimo to na koncu s tem, kar bo treba definitivno narediti - torej sprejeti kolektivno pogodbo za javni sektor, ki bo opredelila vse vsebine, o katerih sva danes - vsaj v nekem delu - tukaj govorila. Hvala lepa.
O predlogu poslanca gospoda Ljuba Germiča, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za javno upravo, na njegovo poslansko vprašanje bo državni zbor odločal v okviru jutrišnjih glasovanj. Minister za okolje in prostor ter ministru za zdravje bo postavil poslansko vprašanje gospod doktor Mitja Slavinec. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovana ministra! Po vstopu Slovenije v Evropsko unijo so se zaradi poenostavitve in hitrejših postopkov pri prehodu meje z državami članicam Evropske unije bistveno spremenile nekatere ustaljene prometne poti in tako se je tovorni promet preko mejnega prehoda Dolga vas povečal za več kot trikrat in se približuje 100 tisoč kamionom na mesec. Seveda govorim samo o tistih preko mejnega prehoda brez lokalnega prometa in osebnih vozil. Tolikšen obseg prometa krepko presega pretočnost magistralne ceste G1/3 skozi Pomurje, kar ima zaradi zmanjšanja varnostnih razmer tudi škodljive in nepopravljive posledice na okolje in zdravje ljudi, ki živijo ob cesti. Tako so vsakodnevno izpostavljeni prekomernemu hrupu, tresljajem in emisiji škodljivih izpušnih plinov, kar je že pred leti pri veliko nižjem obsegu prometa skozi mesto Murska Sobota ugotovilo sodišče in z ustrezno pravnomočno sodbo omejilo obseg prometa skozi mesto ter tako vsaj delno zaščitilo pravice prebivalcev bo cesti. Kratek izračun tudi pokaže, da kamioni vsako leto med vožnjo skozi Pomurje pokurijo in v okolico emitirajo preko 10 milijonov litrov nafte. Poudarjam še enkrat, 10 milijonov litrov nafte. Razmere so še toliko bolj kritične, saj so mnoga izmed vozil starejšega datuma proizvodnje in niso v skladu s sodobnimi ekološkimi zahtevami, predvsem glede emisij izpušnih plinov. Le-ti kvarno vplivajo tako na okolje kakor na zdravje ljudi ob cesti, ki je še dodatno ogroženo tudi zaradi prekomernega hrupa in tresljajev. Spoštovana gospoda ministra, glede na vse našteto me zanima: Kaj bosta storila za zaščito zdravja ljudi, ki živijo ob magistralni cesti G1/3, in za preprečitev nadaljnje degradacije okolja? Za odgovor se vama zahvaljujem tudi v imenu vseh neposredno prizadetih državljank in državljanov, ki upravičeno pričakujejo take ukrepe, s katerimi boste po eni strani preprečili nadaljnjo ogroženost njihovega zdravja in po drugi strani degradacijo okolja. Hvala lepa.
Gospod minister Podobnik, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec! Poskušal bom odgovoriti na okoljski del vašega vprašanja; delno se potem dotika tudi zdravstvenega vidika in v delu presečne množice sva tu soodgovorna s kolegom primarijem Bručanom, res pa je, da smo nosilni na tem področju na ministrstvu za okolje in prostor. Rešitev problematike onesnaževanja okolja in vpliva na zdravje ljudi zaradi, kot sami ugotavljate, bistvenega povečanja tovornega prometa na magistralni cesti G1/3, je najbolj kratkoročna v tem, da se ta promet - in tu je odgovor zelo prometen - preusmeri na primernejše avtoceste oziroma hitre ceste. Skupaj lahko z veseljem ugotovimo, da smo bili v tem tednu priče pomembnemu podpisu in da se dinamika izgradnje le-te nadaljuje z napovedanim tempom. To je pozitivna informacija. Drugi ukrepi, ki bi lahko zmanjšali vpliv na okolje in zdravje ljudi in so izvedljivi, so pa dolgoročni. Če omenim izboljšanje tehnologije motorjev za pogon tovornih vozil, še posebej glede emisij snovi v zrak ali pa hrupa v okolje, ali pa še en sistemski ukrep, ki je tudi prometni, to pa je preusmerjanje cestnega prometa na železnice, kar je tudi evropska praksa. V svojem vprašanju omenjate tudi vozila starejšega datuma. Glede prekomernih emisij obstoječih tovornih vozil na nivoju Evropske unije ni vzpostavljene regulative, ki bi sama po sebi omejevala ali pa preprečevala uporabo takih vozil. Res pa je, da se sedaj sprejeti enotni emisijski standardi za motorje vozil nanašajo na proizvodnjo novih vozil; tu pa je Evropska unija zelo dosledna. Glede na strukturo tujih tovornih vozil v tranzitu ugotavljamo, da se bo stanje specifičnih emisij tovornih vozil v prihodnjih desetih letih vendarle izboljševalo in celo bistveno izboljšalo, kajti Evropska unija od držav pristopnic in držav, ki bodo v kratkem vstopile v Evropsko unijo, če omenim Bolgarijo in Romunijo, dosledno zahteva spoštovanje enakih emisijskih standardov, kot veljajo za vse ostale članice Evropske unije. Prav tako pa glede na pospešeno izgradnjo avtocestnega omrežja lahko pričakujemo, da se bodo torej obremenitve tovornega prometa na magistralni cesti bistveno zmanjševale in še posebej ob preusmeritvi na avtocestne povezave. Istočasno pa bo ta preusmeritev na avtocestne povezave dosegla še en ukrep, da se bo izboljšalo varstvo pred hrupom. Prav tako bi rad tu poudaril, da ima tovorni promet velik vpliv tudi na izvrševanje kjotskih zavez, ki jih je Republika Slovenija sprejela. In tu nas čaka kar nekaj dela. To pa ni vezano samo na vaše območje, ampak na celotno Slovenijo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister mag. Bručan, prosim.
Hvala lepa. Hvala lepa tudi za vprašanje in za predstavitev predsedujočemu. V zvezi s tem vprašanjem glede nivoja hrupa in kakovosti zraka ob magistralni cesti skozi Prekmurje je naše mnenje omejeno predvsem na nekatere ugotovitve, ki so se v zadnjem času s tem v zvezi pojavile tudi v okviru Evropske unije. Jaz razumem, vaša skrb je v tem smislu popolnoma upravičena in seveda je eden glavnih onesnaževalcev zraka nedvomno promet, ki ga, kot sami verjetno veste, tudi zelo težko, vsaj včasih odstraniti. Onesnaženost zraka kot dejavniku tveganja za nastanek bolezni je stalno ali občasno izpostavljen vsak prebivalec velikih mest Evrope. V Evropi je približno 90% mestnega prebivalstva izpostavljenega prekomernim vrednostim prašnih delcev, potem tudi NO2, ozona in benzona. Prav tako je hrup pomemben dejavnik tveganja za nastanek bolezni in bolezenskih stanj. Ministrstvo za zdravje nima neposrednih pristojnosti s tem v zvezi, kar se tiče te dejavnosti okoli tega hrupa in pa onesnaženega zraka v Prekmurju, vendar se je ministrstvo za zdravje aktivno vključilo v področje vpliva okolja na zdravje ljudi in sodeluje z ministrstvom za okolje in prostor. Na podlagi 42. člena zakona o varstvu okolja ministrstvo za zdravje izdaja mnenja o ustreznosti okoljskih poročil za nameravane posege v prostor in mnenja o sprejemljivosti posegov v prostor z vidika pristojnosti ministrstva za zdravje. To je predvsem z vidika varovanja javnega zdravstva v okviru direktorata, ki je za to pristojen, to je direktorata za javno zdravje [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]]
Hvala lepa. Gospod Slavinec, želite še dodatno obrazložitev? Prosim.
Hvala lepa. Žal sem vsaj prvi del odgovora razumel, da naj prebivalci počakajo tri leta, pa bo bolje. Ampak ta tri leta je treba preživeti in tudi težko bodo sprejeli dodatnih 30 milijonov litrov nafte v tem času pokurjene v njihovi bližini. Vidva sta ministra, zato sem od vaju želel slišati odgovore, ne pa vam predlagati kakšne zadeve. No, pa bom potem po Sokratovsko poskušal z vprašanji napeljati na morebitne rešitve, kot jih vidijo ljudje in ki so seveda možne. Že prej sem omenil omejitev prometa s pravnomočno sodbo, saj se lahko zavedamo, kako to vpliva na zdravje ljudi, hrup in tresljaji med njihovim nočnim počitkom. Ta primer že imamo skozi mesto Murska Sobota, najlažje po tem to razširiti za celotno Pomurje. Nadalje, ekološka taksa, ki se je pobirala ob prehodu občine Lendava, sedaj več formalnih razlogov ni. Vemo pa, da ob tehničnih pregledih motornih vozil na samem pregledu merijo tudi emisijo izpušnih plinov. Ena izmed možnosti je sigurno, da se na mejnem prehodu ob vstopu izmeri stopnja emisij izpušnih plinov in vozila, katerih emisije presegajo v Sloveniji veljavne predpise, enostavno zavrnemo in na ta način vsaj minimalno prispevamo k temu, da bodo kvarne posledice in škodljive za zdravje, kakor tudi za degradacijo okolja, čim manjše in dosežemo to, da bodo tudi tujci spoštovali zakone, kot so pri nas in za naše državljane.
Izvolite, gospod minister.
Samo na kratko bi svoj odgovor dopolnil. Prometni tokovi so dejstvo, ki nas določajo [[?]] v moderne načine komunikacije. In iz vaših poskusov, predloga nisem zasledil neke konkretne rešitve. Lahko pa skupaj ugotovimo, da največ, kar je slovenska država storila, je to, da je držala besedo glede tempa izgradnje moderne, hitre ceste oziroma avtoceste. To je prvi korak. Drugi korak je bolj strateški, da se bo del tovornega prometa preusmeril na železnico. Tretji korak je, da se bo dosledno zahtevalo od držav, ki bodo vstopile v Evropsko unijo, da bodo njihova vozila imela tako tehnologijo in take emisijske standarde, kot velja za vse ostale članice v Evropski uniji. To so neke zaveze. Kar se pa tiče ekološke takse na občinah, ki so obmejne, pa je znano, da te takse niso imele zakonite podlage in so bile zato ukinjene. Občine pa so iz teh virov lahko dobile nekaj potrebnih sredstev v zadnjih nekaj letih, ki so jih dobro porabile, še posebej za ureditev mejnih prehodov in nekaterih pomembnih infrastrukturnih objektov. Še posebej to velja za območja ob meji. Hvala.
Ministru za okolje in prostor bo postavil poslansko vprašanje, gospod Drago Koren. Prosim.
Hvala predsedujoči. Lep pozdrav ministrom in vsem tistim, ki še vztrajate ta večer v tej dvorani. V pravilniku o kriterijih za določitev vodovarstvenih območij je določena prepoved postavitve malih čistilnih naprav na vodovarstvenih območjih. Pravilnik v svoji prilogi izrecno navaja prepoved gradnje le-teh. Na tretjih vodovarstvenih območjih je možno postaviti nepretočne greznice, ker je potrebno odvažanje odpadne vode in izločenega blata v čiščenje oziroma obdelavo na komunalne čistilne naprave, kar pa je seveda povezano z zelo velikimi stroški. Na vodovarstvenih območjih stojijo velika naselja s hišami, ki imajo stare pretočne greznice. Vsakršen poseg v te greznice in njihova sanacija je skorajda nemogoča. O graditvah kanalizacijskih vodov in čistilni naprav pa ni ne duha, ne sluha. Vsekakor so komunalni plani zapisani na papirjih, saj jih zahtevajo tudi evropske direktive, realnost pa je bistveno bolj pereča. Marsikateri načrti za postavitev čistilnih naprav in kanalizacijskih vodov so zelo optimistično zastavljeni. V veliko primerih gre za naselja, ki so bila stihijsko grajena, se pravi gre za razpršeno gradnjo. Zato je postavitev takšnih sistemov težje in tudi zelo drago. Ena od možnih rešitev tega problema bi bilo omogočanje postavitev malih, tudi individualnih, čistilnih naprav. Razvoj le-teh je v zadnjem času močno napredoval in ta tehnologija sedaj že omogoča kvalitetno čiščenje odpadnih vod, ki dosegajo evropske standarde. Tako bi s tem, ljudem omogočili sanacijo obstoječih pretočnih greznic in obenem bolj zaščitili in zavarovali okolje. Prosim vas, če lahko podrobneje razložite razloge za prepoved postavljanja malih tipskih čistilnih naprav v vodovarstvenih območij, če so evidentno ekološko bolj prijazne kot pa obstoječe greznice. Kakšna je strategija trajne rešitve čiščenja odpadnih vod in ali vključujejo tudi male individualne čistilne naprave? Še na koncu. Kako je z delno oprostitvijo okoljske dajatve za onesnaženje okolja? Ali lahko pričakujemo, da bodo ekološko osveščeni državljani deležni določenih olajšav? Hvala lepa.
Gospod minister.
Hvala lepa. Ekološko osveščeni državljani so že deležni nekaterih olajšav, ampak glede na vaše vprašanje, ki bi ga lahko shematsko tako opisal, imamo evropske direktive, imamo komunalne plane, življenje je pa drugačno oziroma na kakšen način bi nove tehnologije, še posebej tiste, ki so očitno uspešno omogočile, da so male čistilne naprave postale atraktivne, kako bi jih uveljavili in pripeljali v slovensko prakso. In še posebej vi se predvsem dotikate vodovarstvenih območij ne pa celotne sfere. Vaše vprašanje se dotika pravilnika o kriterijih za določitev vodovarstvenih območij, zakona o varstvu okolja in pa pravilnika o odvajanju in čiščenju komunalne, odpadne in padavinske vode. Ko smo preverili področne predpise, ki sem jih ravnokar citiral, smo ugotovili naslednje. Splošne prepovedi gradnje malih čistilnih naprav na vodovarstvenih območjih, razen na najožjem, to je vodovarstvenem območju I, ni. Seveda pa pod predpostavko, da je voda očiščena v skladu z veljavnimi predpisi. Prepovedano pa je neposredno odvajanje odpadne vode v podzemne vode. Prav tako pa je prepovedano tudi posredno odvajanje komunalne odpadne vode v podzemne vode na najožjih vodovarstvenih območjih. Na ožjih in širših vodovarstvenih območjih pa, če tako določajo predpisi, ki urejajo vodovarstveni režim na teh območjih. Za obstoječe objekte in na območjih, kjer je gradnja dovoljena, pa se v posamezni uredbi o zavarovanju za posamezno vodovarstveno območje lahko določi ali strožji ali pa milejši vodovarstveni režim, če to zahtevajo neke posebnosti posameznega območja, geološke in druge, ki so ugotovljene na podlagi pravil za določitev takega območja, vsebuje jih pa pravilnik, ki sem ga prej citiral. Ukrepi na konkretnih vodovarstvenih območjih pa se oziroma bodo predpisani v posameznih uredbah, ki jih vlada za posamezna vodovarstvena območja sprejema za konkretna vodna telesa, kar nekaj jih imamo v vladi trenutno v pripravi. V skladu s tem pa morajo biti izvedene tako čistilne naprave kot tudi spremljajoča infrastruktura in objekti, cevovodi, ponikalnice, itd. Relativno zapleten odgovor. Na vaše vprašanje, kako se pa stimulira tiste, ki so ekološko osveščeni pa naslednji odgovor. Tretji odstavek 10. člena uredbe o okoljski dajatvi predpisuje, da se uporabniku storitev javne službe, če odvaja komunalno odpadno vodo skozi malo komunalno čistilno napravo, ki obratuje v skladu s predpisom, ki ureja emisije snovi z odvajanjem odpadnih vod iz malih čistilnih naprav, obračuna okoljska dajatev v višini samo 15% od enot obremenitve. To se pravi, v primeru male komunalne čistilne naprave, o kateri vi sprašujete, recimo, da obratuje na predpisan način, se lastniku take naprave že sedaj obračunava samo 15% od polne okoljske dajatve. Prav tako pa na našem ministrstvu predvidevamo, da bi v naslednjem proračunskem obdobju tako evropskem, torej novi finančni perspektivi in tudi slovenskem zagotovili finančne spodbude za gradnjo malih komunalnih čistilnih naprav. To so ukrepi, ki jih številne slovenske občine in območja zelo pričakujejo in na ta način bi seveda do predpisanih rokov, ki ste jih tudi omenili in so znani, zagotovili, da se bodo varovala vsa vodovarstvena območja, ki jih bomo s posameznimi uredbami tudi določili. Hvala.
Ministru za notranje zadeve bo postavil poslansko vprašanje gospod Aleš Gulič. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, cenjeni gospod minister, nekaj kolegic in kolegov! Moje vprašanje bo kratko, ampak vseeno bi nekaj obrazložil na začetku. Kar veliko smo pričakovali od novega zakona oziroma v lanskem letu sprejete novele zakona o varnosti v cestnem prometu. Pesimisti so rekli, da se to ne bo prav gotovo kaj veliko poznalo, optimisti so veliko dali na to, realisti so pa, upoštevaje tudi druge dejavnike, ki večajo varnost v prometu, na nek način videli minimalno. Ampak tega, kar se je zgodilo, pa mislim, da res ni nihče pričakoval. Namreč, od lanskega leta oziroma od začetka leta se je zgodilo že, recimo, če še današnje štejemo, kar tako v povprečju 140 prometnih nesreč, 9 oseb je umrlo. Letos je na naših cestah umrlo že 57 oseb, kar je 8 več kot v enakem obdobju lani. Vemo, da so te lokalne regionalne ceste po tej hudi zimi v zelo slabem stanju, da tiste službe, ki naj bi opravile svoje delo, tega še niso opravile ali pa zelo slabo. Predvsem gre za čiščenje peska, zdaj se je temu pridružila še zemlja, jaz še nisem videl, da bi jo kdo počistil za sabo, ko pride z njive na cesto, čeprav bi to moral storiti, in še kaj. Vprašanje je vezano predvsem na učinke novele zakona o varnosti v cestnem prometu, ki je začela veljati 1. prosinca lani. Ker so dejstva takšna, kakršna so: Kakšni bodo nadaljnji ukrepi za varnost na cestah, saj te kazni, ki jih vozniki dobivajo, dobivamo, bolj polnijo državno blagajno, kot pa povečujejo varnost? Se pravi, da ne učinkujejo niti zastraševalno. Hvala lepa.
Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Hvala lepa za vprašanje gospod poslanec. Če začnem s statistko. Statistka se zelo hitro spreminja, tako da od takrat, ko ste postavili vprašanje, do danes je statistika že nekoliko drugačna. Na žalost je še vedno število mrtvih praktično identično kot v lanskem letu. Včeraj ponoči je na slovenskih cestah ugasnilo še eno življenje, tukaj na ljubljanski obvoznici. Statistični podatek je takšen, da je v letošnjem letu en voznik več mrtev na današnji dan kot v lanskem letu. Vsaka takšna nesreča je zelo velika izguba za posamezno družino, kakor tudi druga škoda, ki nastane za državo. S sprejetjem zakona, ki je začel veljati v lanskem letu, so nekateri optimistično napovedovali, drugi pesimistično, v policiji so mene, ko sem nastopil mandat, zelo jasno opozorili, da učinki vsakega zakona, ki predpisuje nove višje kazni, kot jih je zakon v tem primeru, imajo kratkoročne učinke. Učinki so kratkoročni v prvem obdobju, nekaj mesecih, ko se ljudje bojijo tega učinka teh kazni. Kasneje pridemo v neko rutino in seveda kazni več nimajo učinka. Kdorkoli pričakuje, da bodo samo kazni in kaznovalna politika in strogo kaznovanje vseh voznikov s strani policistov učinkovali tako, da bomo imeli manjše število mrtvih na slovenskih cestah, se zelo moti. Problem varnosti na cesti je povezan z marsičem. Pa najprej če začnemo z nami samimi. Najprej z našim obnašanjem, potem je odvisno tudi od kvalitete cest, ki jih imamo, vzgoje, ki jo imamo skozi šolski proces, in ne nazadnje tudi od načina usposabljanja voznikov in eventualnega dodatnega usposabljanja v nadaljevanju vozniške kariere, če tako rečem. Tukaj so še nekateri drugi dejavniki, določeni ukrepi, ki bi jih lahko izvajali v večji meri, kot smo jih. Jaz sem z zelo veliko žalostjo lani pregledoval delovanje na področju varnosti cestnega prometa in zadnjega nekajletnega načrta in pri tem ugotovil, da je samo en organ, in to policija, uresničila v veliki meri tistega, kar je bilo v nacionalnem načrtu za prometno varnost začrtano in zastavljeno. Vsi ostali, ki so, ki bi morali pri tem sodelovati v različnih projektih, so svoje delo nekako potisnili na stran. Sedaj poskušamo zadeve potisniti naprej z nekim drugim momentom. Tako se že pripravlja na ministrstvu za promet, ki je nosilec, v sodelovanju tudi z ostalimi ministrstvi, ki morajo biti vključena, od notranjega ministrstva, policije, šolstva, zdravstva, nov večletni načrt oziroma program varnosti v cestnem prometu. Tukaj so tiste rezerve, s katerimi bi lahko celovito reševali ta problem. Področje kaznovanja je praktično izčrpano v Sloveniji. V Sloveniji je v zadnjih dveh letih praktično bilo, če vzamemo statistiko iz leta 2004, je bilo preko 600 tisoč voznikov kaznovanih, praktično vsak drugi voznik v Sloveniji je bil kaznovan, praktično tretjina slovenske populacije je bila kaznovana v lanskem letu. S spremembo tega zakona je število kazenskih ukrepov upadlo, ker se je povečalo število opozoril. Še vedno je ta skupen seštevek opozoril in kazni približno 600 tisoč, tako tukaj praktično nimamo več nobene rezerve, kako bi to naredili. Tudi policija nikoli ni imela in nikoli ne bo imela toliko sredstev, tehničnih, in tudi policistov, ki bi lahko stali na vseh koncih cest, tako da je delo policistov usmerjeno na tiste kritične točke, ki jih poznamo in ki jih zaznamo in potem tam bolj načrtno spremljamo varnost v cestnem prometu. Mislim, da je celovitost reševanja tega vprašanja v tem, da vsa ministrstva, vsi resorji stopijo skupaj, naredijo vse tiste korake, ki jih lahko naredijo in da poskrbimo za to, da bomo vsi mi, ki smo vozniki, veliko bolj strpni na cestah in si kulturo, ki mogoče ni na takšnem nivoju, kot bi si želeli, dvignemo na tak nivo, da bomo bolj strpno in previdno vozili.
Izvolite prosim, gospod Gulič.
Dopolnilno vprašanje je pravzaprav nastalo zdajle ob vsem tem, kar ste povedali, gospod minister. Govorite tudi o drugih dejavnikih. Kar se mi zdi zelo pomembno: Ali razmišljate o osvežitvenih tečajih za voznike pred podaljšanjem vozniških dovoljenj? Ali boste vključevali tiste, ki so bolj prizadevni, recimo iz civilne iniciative, kot so motoristični aktivisti Slovenije, ki prirejajo tečaje za nepredvidene situacije na cestah, ki se jih človek ne sme učiti na cesti, ampak nekje druge, ali so te zadeve v mislih ali kaj drugega? Vem namreč, da se tako na tiho ukinja svet za preventivo in naj bi se prestavil v agencijo, vendar se ne bo, če bi to lahko malo bolj natančno pojasnili, prosim.
Prosim, gospod minister.
Hvala. To je sicer drugo vprašanje, vendar bom nanj kljub temu odgovoril, ker mislim, da je prav, da se nanj odgovori. Prvi del, ki ste ga opisali, o čem se razmišlja. Ja, razmišlja se tudi o teh zadevah in tudi o takih možnostih. Na žalost je slovenska zakonodaja v preteklosti omogočila, da so nam vsem podaljšali vozniška dovoljenja do, ne vem, na primer, meni do leta 2040, in vsi veste, kako ste si to urejali. Tako da bo vendar treba tu poiskati neke moduse, kako pripraviti voznike, tudi tiste, ki so, če tako rečem, stari vozniki ali pa mladi z zelo malo izkušnjami, ki so zelo rizična skupina v prometu, kako jih pripraviti k temu, da bi se udeleževali teh posebnih oblik usposabljanja, izobraževanja praktično, kot imajo nekatere šole varne vožnje že v Sloveniji. To so poti, kako bi lahko čim večje število ljudi vključili v to, tiste vsakdanje voznike, ker s tem dosežemo svoj namen. Glede sveta za preventivo in vzgojo v cestnem prometu pa moram zelo jasno povedati, ne gre za nobeno tiho ukinjanje. Ne gre za nobeno takšno dejavnost. Gre za to, da se zadeve zakonsko uredijo, da bo svet deloval tako, kot je. Svet ne bo ukinjen, deloval bo tako, kot je deloval do sedaj. Obdržal bo zunanje sodelavce. Svet bo svojo dolgoletno tradicijo prostovoljnega dela [[njihovo delo je prostovoljno]] zadržal tudi na lokalnem nivoju in tu ne bo prihajalo do sprememb, kot jih nekateri verjetno poskušajo predstaviti. Res pa je, da tisto profesionalno jedro petih zaposlenih, ki so sedaj "v zraku", če tako rečem, bo zaposlenih na ministrstvu in bodo tam opravljali vsa tista dela, ki so jih že do sedaj opravljali za potrebe sveta, tako da ne bodo trpeli ne projekti, ki so bili v preteklosti načrtovani in že tečejo, niti projekti, za katere so se prijavljali tudi iz evropskih sredstev, in bodo tekli naprej, tako kot potekajo. Svet za preventivo in vzgojo v cestnem prometu bo pa še dalje igral pomembno vlogo, ki jo je odigral že do sedaj v slovenskem prostoru. Moram reči tudi to, da pri tem usposabljanju ravno turistov, če tako rečem, je policija odigrala kar neko vlogo. Kar nekaj akcij je izpeljala oziroma jih vsako leto izpelje, kjer poskušajo policisti, ki vozijo motorje, prikazovati posebne veščine. Pripravljamo razne takšne tečaje, če tako rečem, ali pa usposabljanja na terenu, kjer poskušamo pritegniti čim več mladih. Hvala.
Ministru za okolje in prostor bo zadnje vprašanje postavila gospa Breda Pečan.
Najlepša hvala za besedo. Hvala vsem štirim kolegom in kolegici, da ste ostali v dvorani, sicer bi z gospodom Podobnikom in podpredsednikom ter njegovim sodelavcem ostali sami in bi šli potem na pijačo. Rada bi vprašala v zvezi z evidentiranjem nepremičnin. Postavila bom vprašanje, ki se mi zdi izjemno pomembno in je zelo težavno pravzaprav. Gre za to, da imamo občine pred seboj zelo zahtevne naloge, ki se nanašajo na evidentiranje nepremičnin - zakon sprejemamo na tej seji - in kasnejše množično vrednotenje nepremičnin, obenem pa nam je zadnja sprememba stanovanjskega zakona med drugim naložila tudi vzpostavitve in vodenje registra stanovanj v povezavi s katastrom stavb, ki pa ga vodi Geodetska uprava Republike Slovenije. Izpostavljeni register stanovanj, ki bi ga morale na osnovi stanovanjskega zakona iz leta 1991 postaviti in voditi upravne enote, pa tega ni storila niti ena upravna enota v državi, ker baje niso imele na razpolago izvedbenih aktov. V občinah prihajamo do zelo nenavadnih ugotovitev. Tako je zelo običajna praksa, da geodetska uprava ne izvaja vseh navodil iz pravilnika o vpisih v kataster stavb, konkretno določil iz 29. člena, ki govori o prvem vpisu stavbe in tudi njenih delov in obvezi geodetske uprave iz drugega odstavka tega člena, ki pravi: "Zahtevo za prvi vpis stavbe v kataster stavb geodetska uprava zavrne, če zahtevi ni predloženo predpisano dovoljenje za gradnjo." Posledica tega je, da posamezni lastniki stavb navidezno legalizirajo posege v stavbe, s katerimi so predhodno brez gradbenega dovoljenja iz eno ali dvostanovanjske stavbe, iz kleti ali iz podstrešja ustvarili pet, šest ali celo večstanovanjsko stavbo, na geodetski upravi so dosegli vpis stavbe, njenih delov v kataster stavb ter tako spremenjeno stavbo vknjižijo v zemljiško knjigo ter prodajo nič hudega slutečim kupcem. Na ta način dodatno bremenijo komunalno infrastrukturo, pritisk na prej zasedena parkirna mesta se popeteri, pošesteri, prekupčevalec z nepremičninami pa se loti naslednjih stavb, s katerimi bo zaslužil v treh mesecih vsaj dvojno vsoto za prvotno vložena sredstva. Praviloma stanovanja, ki so proizvod takšnega veriženja, sploh ne odgovarjajo pogojem iz pravilnika o minimalnih tehničnih zahtevah za graditev stanovanjskih stavb in stanovanj, vendar se seveda na geodetski upravi ne vprašajo, kako to, da so predlogi za prvi vpis v kataster stavb v neskladju s predpisi. Zanima me: Kako boste ukrepali in preprečili prikrito legalizacijo črnih gradenj na obstoječih stanovanjskih objektih, ki jo nevede ali vede izvaja Geodetska uprava Slovenije? Ali boste ukrepali proti nepremičninskim agencijam, ki se najpogosteje ukvarjajo s tako nelegalno dejavnostjo in poskrbeli, da jim bo odvzeta licenca za opravljanje dejavnosti? [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]]
Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana poslanka Pečanova mi je postavila nocoj najtežje poslansko vprašanje. Na vaše zadnje vprašanje, ali boste ukrepali proti nepremičninskim agencijam, ki se ukvarjajo s to nelegalno dejavnostjo in poskrbeli, da jim bo odvzeta licenca za opravljanje dejavnosti, je odgovor: da. Če nepremičninska družba ali nepremičninski posrednik svojega dela ne opravlja v skladu s skrbnostjo dobrega strokovnjaka in če pisno ne opozori stranko na ugotovljene pravne in stvarne napake na nepremičnini, je to lahko razlog za odvzem licenc. Pri posredniku, kjer je bilo ugotovljeno, da je huje kršil pravila za varno in skrbno poslovanje v prometu z nepremičninami, tukaj je tudi dajanje napačnih, zavajujočih lažnih podatkov za nepremičnino, ki je predmet posredovanja, ministrstvo z odločbo o upravnem postopku odvzame licenco lahko celo trajno. Sedaj pa odgovor na prvi del vprašanja, ki je bolj zapleten, in sicer kaj bomo storili glede tako imenovane prikrite legalizacije črnih gradenj v obstoječih stanovanjskih objektih, ki naj bi jih izvajala Geodetska uprava Republike Slovenije oziroma o tako imenovanem veriženju. Po mojem trdnem prepričanju v veljavni zakonodaji geodetska uprava nima in ne more imeti nobene formalne podlage, da bi lahko v svojih postopkih prišlo do tako imenovane prikrite legalizacije črnih gradenj. Moram vam pa povedati, da to vprašanje, ki ste mi ga postavili, mi je bilo v zadnjih tednih, mesecih posredovano tudi z nekaterih drugih območij v bližini vaše občine. Imamo kataster stavb, to določa zakon o evidentiranju nepremičnin, državne meje in prostorih enot iz leta 2000, imamo tudi register stanovanj, stanovanjski zakon ga je uvedel. Občine tega ne vodijo več. Po naši oceni se register stanovanj izkazuje kot nepotreben. V prvi spremembi stanovanjskega zakona ga bomo ukinili. Sedaj se pojavi vprašanje, kaj geodetsko podjetje v elaboratu za vpis stavbe oziroma elaboratu za spremembo vrste rabe mora navesti: številko gradbenega dovoljena in ime organa, ki ga je izdal, številko uporabnega dovoljenja in ime organa in pa izjavo stranke, da gre za stavbo, za katero se šteje, da ima uporabno dovoljenje. Podatke o teh dovoljenjih, pridobi geodetsko podjetje po poizvedovanju od stranke, torej naročnika elaborata. Vprašajo ga. Če stranka izjavi, da nima dovoljenja oziroma podatka ne da, se v elaboratu zapiše, da ni podatka o gradnji stavbe. Toda tudi v primeru, če takšne pravne ureditve ne bi bilo, vpisi stavb v kataster stavb, za katere ni predloženo dovoljenje, ne pomenijo legalizacije stavbe ali dela stavbe. Če kdorkoli tako interpretira, absolutno napačno interpretira postopek in zakon. Za to je drugi postopek. Vodi ga upravna enota v skladu s predpisi, ki urejajo drugo področje. Torej z vpisom stavb, v tem primeru tudi nelegalno zgrajenih stavba in njihovih delov v javne evidence, sicer država pridobi nekatere pomembne podatke o vseh stavbah na območju Republike Slovenije, ampak ta vpis stavb, vpis stavb v kataster stavb ne pomeni, ponavljam, pridobitev lastninske pravice na teh stavbah ali delih stavb. Če bi se zgodila drugačna interpretacija ali drugačna praksa, potem je to razlog za nekatere druge postopke, ki jih imam kot minister na voljo. V vašem vprašanju izrecno navajate naslednje. Zahtevo za prvi vpis stavbe v kataster stavb geodetska uprava zavrne, če zahtevi ni predloženo predpisano dovoljenje za gradnjo. To je veljalo do leta 2003. Ko pa sta stopila v veljavo novi zakon o ureditvi objektov in nov ZUreP, pa te neposredne določbe, ki je govorila o dovoljenju za gradnjo, ni bilo več. Od takrat naprej se je očitno pojavila ta možna dezinterpretacija samega postopka. Ponovno poudarjam, geodetska uprava po mojem trdnem prepričanju nima nobene zakonite podlage, da bi v svojih postopkih lahko uveljavila prikrito legalizacijo črnih gradenj v obstoječih stanovanjskih objektih.
Hvala. Izvolite, gospa Pečan.
Jaz sem ta pravilnik snela s spletne strani ministrstva za okolje in prostor. Nikjer ni napisano, da pravilnik ne velja več. 29. člen tega pravilnika, njegov drugi odstavek še velja, sicer bi moralo biti zapisano nekje spodaj ali pa zraven, da ta člen ne velja več. Jaz bom konkreten primer povedala, ko je stranka, to je šlo za nepremičninsko agencijo in garantiram vam, da vam jo bomo prijavili, ko pridem nazaj v občino, bom poskrbela, da bo prijavljena na ministrstvu za okolje in prostor, jaz jo bom kar vam poslala, da bo ja sigurno prišlo v prave roke. Kljub temu, da hiša, ki se je spremenila iz dvostanovanjske v petstanovanjsko, ni imela dovoljenja za to gradnjo, kar bi morala imeti, ker so bili posegi v spremembo rabe in ker je šlo za dodatno obremenitev okolja, se nam je ta predstavnik agencije smejal v brk, češ, da geodetska uprava ni odklonila vpisa v kataster stavb in da je zato lahko agencija vpisala podatke v zemljiško knjigo in nato prodala stanovanja in nekatera od teh stanovanj daje v najem. Mi to izvemo zaradi zelo "hecnih" razlogov, ker pri nas je namreč praksa taka, odlok tak, da lahko tisti, ki je najemnik ali lastnik stanovanja na območju starega mestnega jedra lahko dobi posebno brezplačno dovolilnico za parkiranje v mestnem jedru z enim avtomobilom, ugotavljamo, od kod tem ljudem naenkrat šest stanovanj ali pa pet stanovanj v stavbi, kjer vemo, ker smo tam doma, da sta bili samo dve stanovanji. In to pomeni, da na geodetski upravi tega člena ne izvajajo [[...]] [[Izklop mikrofona - nerazumljivo.]] [[...]]
Hvala lepa. Torej še enkrat bi ponovil naslednje. Vpis v kataster stavb ne pomeni pridobitev lastninske pravice oziroma drugače, evidentiranje stanja v prostoru ni legalizacija. Sedaj pa še odgovor na vaše vprašanje, na vprašanje pravnih strokovnjakov, ki poznajo to področje, na decidirano vprašanje: ali je določba 29. člena pravilnika o vpisu v kataster stavb iz leta 2002 z dvema zakonoma, zakon o graditvi objektov in zakon o urejanju prostora, to določbo povozila. Njihov odgovor je bil da. Zakon o graditvi objektov je v svojih določbah, ker je zakon močnejši od pravilnika, torej da od takrat naprej, od leta 2003, ko sta stopila oba zakona v veljavo, ni bila več zaveza iz drugega odstavka 29. člena, da je zahtevo za prvi vpis stavbe v kataster stavb geodetska uprava zavrnila, če zahtevi ni bilo predloženo predpisano dovoljenje za gradnjo. To je odgovor pravnih strokovnjakov, na podlagi vašega poslanskega vprašanja. Se bom pa še natančneje poučil o celotni zadevi in vam tudi pisno odgovoril. Vesel bom vašega dokumenta, ki mi ga boste posredovali. Hvala lepa.
Hvala. S tem zaključujemo poslanska vprašanja. Predsedniku vlade in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. Zaključujem to točko dnevnega reda, zahvaljujem se gospodu Presečniku, gospodu Slavincu, gospodu Guliču, gospodu Mikoliču in gospe Bredi Pečan, da so vztrajali do konca, prav tako tudi gospodu ministru Podobniku, ki je bil danes kar naprej močno aktiven. Hvala lepa. Prekinjam 16. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10.00 uri.