Gospe in gospodje, dobro jutro! Pričenjam nadaljevanje 43. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Ivan Božič, Stanislav Brenčič, Franc Čebulj, Ljubo Germič, Zmago Jelinčič, Franc Kangler, Jurij Malovrh do 12.00 ure, Rudi Moge od 17.00 ure dalje, Alojz Peterle, Franci Rokavec do 12.00 ure, Majda Širca, Janko Veber do 13.30 ure, Dušan Vučko, Alojz Sok od 16.30 ure dalje, Ivan Mamić od 16.30 ure dalje in mag. Janez Drobnič od 16.30 ure dalje. Najprej bi vas obvestil, da ne bomo začeli z 8. točko, ker še ni pripravljena. Imamo pa od včeraj na dnevnem redu tri glasovanja. Začeli bomo s 1. točko. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda - vprašanja poslank in poslancev. V skladu s predlogom dr. Andreja Bajuka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru predsednika vlade mag. Antona Ropa na poslansko vprašanje dr. Andreja Bajuka glede odločbe ustavnega sodišča v zvezi z javnim podjetjem Holding." Glasujemo. Proceduralno? Prosim, proceduralno.
Če dovolite, spoštovani predsedujoči, bi postavil vprašanje, ali je odbor za finance do tega trenutka končal svoje delo oziroma ali so člani odbora še vedno na zasedanju tega odbora. To je pomembno, kajti dr. Bajuk je član odbora in mislim, da bi moral biti tukaj, če je seveda prost. Hvala lepa.
Če prihaja do navzkrižja med delom delovnih teles in plenarnim delom državnega zbora, je jasno, da je plenarno zasedanje primarno, ker danes glasujemo sproti, ni večernega glasovanja, zato bi morala biti ta seja zaključena do desete ure. Ali lahko ugotovimo, ali je ta seja bila zaključena do desete ure? Je končana. Če je seja končana, potem ni nobenih zadržkov, da ne bi šli na glasovanje in opravili tega, kar smo včeraj rekli, da bomo danes zjutraj storili. Prosim, da preverite svoje glasovalne naprave, če so kartice vložene, da ne bo potem zadreg. Torej ponavljam, glasujemo o predlogu sklepa, kakor ga je predlagal gospod dr. Andrej Bajuk. Obrazložitev glasu. Prosim, gospod Drobnič.
Moj poslanski koleg dr. Bajuk je postavil vprašanje v zvezi s Holdingom, v zvezi z državnimi organi, ki so bili kakorkoli vpleteni v razreševanje spornega delovanje Holdinga, njegovih podjetij, povezano s SIB banko in še marsikaj drugega. Poslanski kolega dr. Bajuk ni bil zadovoljen z odgovorom, kajti mandatar vlade je trdil, da ni to predmet razreševanja vlade niti državnih organov. Kar sevedani res. Vse tiste stvari, nepravilnosti, ki so se odvijale in se še vedno odvijajo, kajti Holding še vedno deluje, so tudi seveda v domeni državnih institucij. Posredno tudi Banke Slovenije, zagotovo pa računskega sodišča, revizijskih komisij in Vlade Republike Slovenije. Ravno zaradi takšnega odgovora, ki ni bil popoln, ki ni bil jasen in ki ni bi obetal ničesar, je potrebno opraviti razpravo, da se razjasnijo okoliščine. Zato bom ta predlog za razpravo v zvezi z odgovorom premiera na poslansko vprašanje, podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ali še kdo želi obrazložiti glas? Gospod Sok. Izvolite.
Hvala lepa. Saj boste, gospod Kremžar, tudi vi dobili besedo, če boste želeli in tudi večkrat jo dobite za različne obrazložitve, tako da bi vas prosil, da pustite, dobil sem besedo in lahko potem obrazložim svoj glas. Jaz bom glasoval za ta predlog, nikakor ne morem biti zadovoljen z odgovorom predsednika vlade. Bil sem tukaj navzoč, poslušal sem njegov odgovor in odgovor predsednika vlade se je glasil, da vlada ni odgovorna, če nekdo v tej državi, v tem primeru Mestna občina Ljubljana ne izpolnjuje in ne izvršuje zakonov oziroma ne sledi odločbam ustavnega sodišča. S tem se seveda nikakor ne morem strinjati, kajti ministrstva, kot sta ministrstvo za pravosodje, potem ministrstvo za notranje zadeve sta vsekakor del izvršilne oblasti, del vlade. Izvršilna oblast kot takšna pa mora že po svoji funkciji, po svoji ustavno zagotovljenih nalogah slediti in gledati, ali se zakonodaja v Republiki Sloveniji izvršuje in na kakšen način se izvršuje. Jaz mislim, da zaradi takšnega odgovora in zaradi takšnega gledanja vlade na probleme, ki se pojavljajo, imamo v tej državi številne probleme, ki jih ne razrešujemo. Zato bi bilo smiselno in pravilno, da o odgovoru predsednika vlade opravimo razpravo v tem državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo? [[Ne.]] Zaključujemo zdaj te obrazložitve glasu in prehajamo na glasovanje. Glasujemo o sklepu gospoda dr. Andreja Bajuka. Glasujemo prosim. Od 46 prisotnih je za glasovalo 15, proti pa 31 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. Drugi predlog sklepa. V skladu s predlogom gospoda Saša Pečeta bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru generalnega sekretarja vlade gospoda Mirka Bandelja na poslansko vprašanje gospoda Saše Pečeta v povezavi oziroma konkretnih posledicah nedeljskega referenduma. Lahko glasujemo? [[Da.]] Glasujmo. Od 47 prisotnih je za glasovalo 12, proti pa 34 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. Tretji predlagani sklep. V skladu s predlogom gospoda Jožeta Tanka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje, prostor in energijo mag. Janeza Kopača na poslansko vprašanje gospoda Jožeta Tanka o izvrševanju meddržavne pogodbe v zvezi z nuklearno elektrarno Krško. Lahko preidemo na glasovanje? Obrazložitev glasu. Prosim.
Hvala za besedo. Včeraj sem postavil vprašanje na temo izvrševanja meddržavne pogodbe. Dejstvo je, da gre v tem primeru za največji skupni projekt med Hrvaško in Slovenijo in dejstvo je, da se obveznosti predvsem hrvaške strani iz te pogodbe ne uresničujejo v skladu z načrtom in predvidevanji. Hrvaška ne vplačuje v sklad za razgradnjo, prav tako se ni naredilo posebno veliko na področju določitve lokacije za skladišče nizko in srednje radioaktivnih odpadkov. Odgovor ministra na moje vprašanje je bil v tem delu nezadosten in nepopoln. Prav tako se pojavlja vprašanje prejudiciranja slovenskega dolga do Hrvaške. V tem primeru, kote relacije niso še določene in definirane, se je zgodilo, da je minister že kar priznal del slovenskih obveznosti do Hrvaške. In mislim, da bi morali v skladu z postavljeno vsebino o tem tudi razpravljati na tem državnem zboru. Mislim, da je prav, da se državni zbor in pa tudi slovenska javnost seznani z vsemi dogajanji, ki so se zgodila v zadnjem času na relaciji urejanja razmer med Slovenijo in Hrvaško. Gre za pomembno vprašanje, ki zadeva tudi slovensko nacionalno ekonomijo, ki zadeva tudi stroške te države na področju energetike in zato apeliram na kolege, da podprejo predlog, da se opravi o tej temi splošna razprava.
Hvala lepa. Obrazložite glasu gospod Jerovšek.
Tudi sam podpiram predlog, da se o tej pomembni temi opravi splošna razprava, ker je bil odgovor ministra dejansko izredno piškav. Uresničevanje te meddržavne pogodbe o jedrski elektrarni Krško je izredno pomembno vprašanje za Slovenijo. Že v času priprave te pogodbe smo nekateri predvideli točno to, kar se sedaj dogaja - da je izredno slaba rešitev, da sta sklada za razgradnjo dva ločena, eden v Zagrebu, drugi pri nas. Sam sem napovedoval, da od takšne rešitve ni možno pričakovati, da bi se v tem skladu, ki je teritorialno ločen od kraja nuklearne elektrarne, karkoli nabralo. Gospod minister Kopač je že teden pred podpisom te pogodbe na tiskovni konferenci izjavil, da ne vidi slabe točke v tej pogodbi. Po tistem se je pogodba še poslabšala v škodo Slovenije, in sedaj smo soočeni s tem, da vlada nima pravih odgovorov oziroma sploh nima odgovorov na to, kako bo zagotovila uresničevanje te pogodbe, ki je po mojem mnenju slaba, kaj šele, da bi zaščitila slovenske interese. Poleg tega pa vemo, da o tej temi moramo razpravljati, ker je tudi preiskovalna komisija ugotovila 15 milijard povzročene škode pri odklopu električne energije. Mislim, da je to tako kompleksno področje, katerega obravnavi se državni zbor enostavno ne more izogniti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo za obrazložitev glasu? Gospod Kelemina, prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani! Moja ocena je, da je razprava o tem vprašanju zelo smiselna. Najmanj, kar bi morali storiti, je, da bi predsednik odbora za zunanjo politiko sklical sejo odbora ali pa uvrstil to problematiko na dnevni red seje odbora, kajti ta problematika, kolikor vem, se tiče tega odbora. In najmanj, kar je, bi moral odbor strogo slediti vsem izvajanjem te pogodbe. Polemik o tem je bilo ne samo na odboru, ampak tudi v državnem zboru, pa tudi širše, v javnosti izredno veliko interesa za reševanje tega aktualnega vprašanja. Mislim, da je državni zbor, najmanj pa seveda odbor za zunanjo politiko dolžan spremljati te dogodke in tudi ustrezno ukrepati, če je izvajanje pogodbe v neki krizi ali zastoju. Vemo, da to je v tem trenutku tako, in mislim, da je državni zbor upravičen, predvsem pa odbor za zunanjo politiko, biti natančno informiran, kaj se na tem področju dogaja, in da lahko sprejmemo tudi ustrezne ukrepe. Vemo pa, da dejansko se pogodba ne uresničuje v tistem obsegu in v tistem terminu, kot je bilo v sami pogodbi od začetka določeno. Mislim, da je čas, da zavzamemo neka nova stališča in neke nove usmeritve, kako naprej, vsem tistim pogajalcem in pa skupinam, ki na tem področju delujejo. Zato seveda ta predlog smiselno podpiram. Hvala.
Hvala. Gospod Peče. Obrazložitev glasu.
Spoštovani prisotni! Že samo obstoj možnosti o neizpolnjevanju meddržavne pogodbe s strani Hrvaške bi moral biti v interesu tega celotnega državnega zbora, ne pa samo v opozicije, da o tej temi razpravljamo. Posebej ob vedenju, kaj se je v preteklosti zgodilo ravno na tem področju, do česa so pomanjkljivosti oziroma neodzivnost in pa pasivnost, tako državnega zbora kot vlade Republike Slovenije v preteklosti pripeljali. Ob vedenju o nespoštovanju meddržavne pogodbe s strani Hrvaške, pa mislim, da je več kot nujno, da bi ta državni zbor podprl predlog koleg Tanka. V Nacionalni stranki bomo seveda predlog podprli. Hvala.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje? [[Da.]] Glasujmo. Od 52 prisotnih je za glasovalo 16 poslank in poslancev, 34 je bilo proti. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU PRED IONIZIRAJOČIMI SEVANJI IN JEDRSKI VARNOSTI, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade, ministru Janezu Kopaču, ki ga lepo pozdravljam. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Tudi jaz se včasih zmotim z ionizirajočimi sevanji, pa nič zato. Predlog zakona je izrazito tehnične narave. Do vstopa v Evropsko unijo moramo, kot veste, v celi vrsti zakonov uskladiti terminologijo in povedati, kaj je to carinsko območje Republike Slovenije, kaj je to trg, domači trg, kaj je tuji trg, kaj je uvoz, kaj je izvoz. Ta predlog zakona, ta novela govori samo o tem, zato se mi, če ne zamerite, ne zdi potrebno, da bi zelo podrobno predstavljal vse člene, ki jih novela prinaša. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Ali želi poročevalec odbora besedo? Gospod Branko Janc.
Odbor državnega zbora za infrastrukturo je na 55. seji dne 16. in 19. aprila obravnaval predlog zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti. Predloženemu zakonu je pisno mnenje podala zakonodajno-pravna služba državnega zbora in komisija državnega sveta za regionalni razvoj. Zakonodajna služba je opozorila na vrsto nedoslednosti v predlaganem zakonu k nekaj členom, tako da je odbor na podlagi pripomb obravnaval vse predlagane amandmaje, ki jih je predlagal kolega Zoran Gračner, poleg tega pa je tudi sam oblikoval vrsto amandmajev. Odbor za infrastrukturo je po razpravi sprejel vse člene zakona, skupaj s sprejetimi amandmaji, in predlaga državnemu zboru, da predlog zakona sprejme.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, ste želeli besedo? Nekaj postopkovnega je bilo. Se lahko izklopite gospod Janc?
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Glejte, po predlogu današnjega dnevnega reda bi morali začeti s predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah energetskega zakona. Jaz sem bil na odboru za infrastrukturo in vem, da je odbor ob pol desetih prekinil sejo in ni bilo pripravljeno za nadaljevanje, niti na odboru, čeprav je bil še čas. Zato me zanima, ali je ta točka zdaj vržena z dnevnega reda, ker enostavno je sramotno, da mi nek dnevni red, da kar tako brez besed gremo preko njega. Jaz mislim, da je ta točka avtomatsko izločena iz obravnave na tej seji, sicer pa moramo ljudem, ki nas gledajo in javnosti, podati neko obrazložitev, zakaj imamo tako poljubni dnevni red, da se ne držimo nobenega dnevnega reda, ki je napovedan. To je pravzaprav sramota za ta državni zbor, da uvršča točke, ki praktično ni šans, da bodo pripravljene po neki normalni proceduri. Zaradi tega dajmo pojasnilo javnosti, da vlada ni pravočasno predložila tega zakona, da ni pogojev za njegovo obravnavo in da smo ga preskočili in da ga ne bomo obravnavali na tej seji. Jaz mislim, da to smo dolžni storiti. Hvala lepa.
Predlog zakona je bil uvrščen na dnevni red kot nujni postopek. V primeru nujnega postopka je možna razprava delovnega telesa. V opombi, ki smo jo dali smo napisali, da bo zbor obravnaval predlog zakona, če bo pripravljeno s strani matičnega delovnega telesa. V pripravi so amandmaji, niso izdelani do konca. Ker odbor ni dokončal svojega dela, jutri ob devetih bo nadaljeval svoje delo, zbor pa še zaseda, je seveda možno pričakovati, da bo v teku zasedanja zbora ta točka uvrščena na dnevni red oziroma da bomo o njej razpravljali, ker je na dnevnem redu. Ta praksa ni nič neobičajna za ta državni zbor. Točke dnevnega reda smo doslej že velikokrat prenašali, prestavljali, ker vlada v tistem času, ko bi morala, ni pripravila gradiva tako, kot bi bilo treba, potem delovno telo ni moglo v roku opraviti svojega dela in smo potem prestavljali točke na prejšnji seji, na predprejšnji seji. To se nam dogaja praktično ves čas, tako da ni to nič novega in jaz o tem ne bi več razpravljal in tudi ne bi dopuščal razprave o tej zadevi. Sem pa jaz na začetku seje povedal, da ta točka danes ne bo na dnevnem redu, ampak jutri zaseda odbor naprej in bomo videli, če bo svoje delo opravil tako, kot je treba. Sledijo predstavitve stališč poslanskih skupin. Najprej ima besedo mag. Drobnič v imenu Nove Slovenije. Prosim.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Verjetno je že odveč poudarjati, da vlada ni pravočasno pripravila zakona, in to izrazito tehničnega zakona, v smislu priprav na vstop v Evropsko unijo. Ponovno poudarjam, da to ni zaradi Evropske unije. Verjetno državljani to razumejo, kot da se mi klanjamo pred njimi, vendar to delamo zaradi lastne varnosti. In te uskladitve zakonov bi morali pravzaprav sprejeti že prej, vsaj del določb. Nekatere določbe pa se nanašajo izključno na datum vstopa, vendar to še ne pomeni, da je zato treba en teden pred vstopom spreminjati 50 zakonov. Potem niti ministri ne vedo, kaj sprejemajo oziroma kaj zagovarjajo. Zadnjič se mi je na gospodarskem odboru minister resnično smilil, ker ni poznal, ker ni vedel za vse določbe, za vse spremembe. Ni mogel vedeti, saj so bile šele tik pred zdajci spremenjene, dopolnjene, usklajene, niti prevodi niso bili v redu opravljeni. In kako naj ta državni zbor potem prevzema odgovornost? Pa saj se delamo norca! V zvezi s tem menim, da je to zloraba postopka. In celotno dogajanje v aprilu je dogajanje izrednega stanja. Ob tem pa še menjava tretjine ali koliko vlade, nikoli ne veš, kdaj bo ponovno razprava o novih ministrih. Ta zakon se nanaša na uskladitev ionizirajočih sevanj v naši državi, na standarde, kriterije za zdravo življenje, za zdravo hrano, živila, kmetijske proizvode, pa tudi blaga in storitev, ki so nevarne za življenje in okolje. Veliko teh snovi kroži po razpadu komunističnega sistema. Problem ni toliko v tem, da te stvari niso registrirane, zdaj se pač spreminja, da je registracijska točka pač v katerikoli državi članici in velja za celotno Unijo, pač pa gre za to, da je ta prostor nepregleden. V času zadnjih petnajstih let je bilo v države Evropske unije vnesenih mnogo teh snovi, ki niso registrirane in kipredstavljajo resno nevarnost. Drugo so obstoječe kontaminacije v okolju, ki jih, žal, ne moremo odpraviti, stvari le nekoliko blažimo. Nekaj takih primerov imamo tudi v Sloveniji, ki pomenijo hudo kontaminacijo. Pa vendar upajmo, da bo s temi standardi to preprečeno. V Novi Sloveniji menimo, da so v zakonu kazenske določbe nesorazmerne, da so nekatere previsoke, nekatere prenizke, zato bi jih bilo treba mnogo bolj premišljeno določiti, tako prekrške kot tudi kazniva dejanja. Problem z evidencami. V zakonu bo zdaj opredeljeno, kako je z evidentiranjem vnosa in iznosa tega materiala, ki je opredeljen v zakonu, vendar pa za to ni potrebnih zahtevanih podzakonskih postopkov, niti niso službe usposobljene za resnično natančno in dobro vodenje teh evidenc, preganjanje kaznivih dejanj oziroma prekrškov in preprečevanja. Mi sicer v poslanski skupini Nove Slovenije ne bomo nasprotovali temu zakonu, ker spada v paket uskladitve, seveda pa mu predvidoma ne bomo dali podpore.
Hvala. Gospod Tanko v imenu Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Najprej bi rad povedal, da ne bo kakšnih nesporazumov in kakšne slabe volje, da bomo ta zakon podprli, čeprav smo že šele lani sprejemali zakon o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrskimi varnostmi in je imel tako kot ta novela tudi priloženo prilogo, da je evro usklajen, se srečujemo po slabem letu že z noveliranjem. V zakon je pač potrebno vnesti še nekatere popravke, da bo dokončno besedilo usklajeno z zakonskimi akti, ki veljajo na območju Evropske unije. Usklajevanje s predpisi Evropske unije tudi omogoča predlagatelju, da zakon vloži po nujnem postopku in si s tem zagotovi prednostno obravnavo v državnem zboru. Do tukaj je vse lepo in prav. Ko sem pregledal osnovno besedilo zakona, kolikor je dopuščal čas, sem ugotovil, da gre za zelo nezahtevne, več ali manj za redakcijske popravke. Nekateri členi se samo dopolnjujejo ali pa večina členov s pojmom Evropska unija, spet drugje se postavivejica, kot je to na primer v 5. členu, v 9. členu se besedica "prejšnjega" nadomesti s "prvega". Skratka, nič posebnega. Še največ popravkov se nanaša na globe za prekrške, in sicer kar v treh členih. In globe se dvigujejo za trikrat, iz 30 na 90 milijonov. Vendar bi rad ob tem opozoril, da je bil zakon o prekrških sprejet pred pol leta, pred sprejetjem zakona o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti, kar pomeni, da je bilo časa za vgraditev teh določb, teh kazenskih določb več kot dovolj Na osnovi besedila zakona, osnovnega besedila novele, se ne morem strinjati, da gre v primeru nepravočasnega sprejema novele za težko popravljive posledice za delovanje države, razen če zamuda pri sprejemu novele ne prinaša kakšnih nepotrebnih kazni za državo. S tem pa nas predlagatelj ni seznanil. Bilo pa bi prav, da bi tudi kaj vedeli o tem. Vse ostale stvari niso take narave, da bi šlo za težko popravljive posledice. Ko sem natančneje prebral uvodno obrazložitev in utemeljitev, pa moram reči, da sem bil še dodatno precej negativno presenečen, pravzaprav razočaran, kajti ta zakon je treba uskladiti z osmimi uredbami Evropske unije, ki so bile objavljene med leti 1989 in 1999. To pomeni, da moramo uskladiti manj kot leto dni star zakon z uredbami, ki sostare od 5 do 15 let. Dve uredbi sta iz leta 1989, dve iz leta 1990 ter po ena iz let 1993, 1994 in 1995. Resda se jih večina nanaša na kmetijstvo, vendar moram reči, da je pa rok tako dolg in da gre za tako zastarane stvari, da bi to brez problema uredili v lani sprejetem zakonu. Moram reči, da se mi zdi to zelo nerazumljivo, da tega nezahtevnega dela nismo mogli opraviti že prej, ko smo imeli bistveno več časa in bistveno manjši pritisk, in bi se lahko tudi zakonu, če bi nas predlagatelj pravilno obvestil in seznanil, posvetili bistveno bolj. Tako pa se sedaj obremenjujejo tako vlada kot poslanci in strokovne službe državnega zbora povsem brez potrebe. Zaradi nemogočih pogojev za delo v zadnjih mesecih in zaradi posiljenega uvrščanja točk na dnevni red odbora, smo člani iz Slovenske demokratske stranke to točko na odboru obstruirali in nismo pripravili nobenih dopolnil. Vendar se kljub temu vidi, da je bilo rekonstruiranja in popravkov deležnih več kot polovica členov od vseh 23 členov besedila, kar kaže,da v vladi in ministrstvu kar precej škriplje in da ni modro vedno opozicijo kriviti za zamude in za število amandmajev, kajti največ dela povzroča sebi in svojim podpornikom kar vlada sama. Kot sem rekel, bomo besedilo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Stališča Liberalne demokracije ne bo nihče predstavil. Stališče Slovenske nacionalne stranke, gospod Peče, prosim.
Spoštovani prisotni! Dovolite, da nadaljujem, kjer je kolega Tanko pred mano končal. Državni zbor je na predlog vlade Republike Slovenije, na predlog istega ministrstva zakon o varnosti pred ionizirajočimi sevanji in jedrsko varnostjo sprejel v lanskem letu. V uvodnem delu predloga zakona, torej po oceni stanja in razlogih za sprejem zakona, nam ta istipredlagatelj kot enega izmed argumentov, zakaj je treba zakon sprejeti po skrajšanem postopku, navaja nekaj uredb predvsem s strani sveta oziroma različnih svetov z različnih področij. Vse te uredbe datirajo iz let 1989, 1990, 1993, 1994, 1995 in nazadnjeena iz leta 1999. Zdaj pa sprašujem vlado Republike Slovenije najprej o smiselnosti njenega obstoja, če nam leta 2003 da osnovni zakon in v letu 2003 ne upošteva uredbe, ki so stare 10 let, čez pol leta se pa seveda zaveda, da je to pozabila narediti. Aliste pozabili ali je pa seveda v ozadju kaj več? Ampak glede na to, da gre po naši oceni, vsaj kar se tiče vsebine zakona, predvsem za tehnične spremembe, to nakazuje izključno nesposobnost sprotnega dela vlade Republike Slovenija oziroma na kampanjsko delo tega ministrstva. Drugi del, katerega bi se rad dotaknil v okviru te točke, poleg poudarka, da ne gre v bistvu za spremembo vsebine, gre po naši oceni predvsem za tehnične oziroma redakcijske popravke, kar nakazujejo tudi sprejeti amandmaji na matičnem delovnem telesu, zato bi rad izpostavil eno zadevo. Omenjeni zakon, ki je pred nami, je obravnaval odbor za infrastrukturo državnega zbora. Omenjeni zakon je obravnavalo delovno telo državnega sveta, je obravnavala vlada Republike Slovenije in je obravnavala zakonodajno-pravna služba. Kljub vedenju, da smo ta isti zakon sprejeli leta 2003, ker vlada ga takrat ni dopolnila z že deset let starimi uredbami, se s tem srečamo danes, medtem ko je pa pred pol ure ta državni zbor zavrgel možnost, da bi razpravljalo še kako pomembnem zakonu, torej o izpolnjevanju oziroma ko so vladne stranke zavrgle možnost, da bi se razpravljalo o še kako pomembnem zakonu. Hotel sem našteti samo institucije, ki so se ukvarjale v tej državi z redakcijskimi popravki. Ugotovili smo, da so se z redakcijskimi popravki ukvarjali vlada Republike Slovenije, državni svet, zakonodajna služba in navsezadnje državni zbor. V okviru državnega zbora delovno telo, v okviru državnega sveta delovno telo in pa plenarno zasedanje. Ta državni zbor pa se odpove temu, da bi se vlada Republike Slovenije, po vsej verjetnosti tudi državni zbor oziroma državni svet in državni zbor - ker ste prej izglasovali negativno - ukvarjal z eno, po moji oceni, najpomembnejših vsebin v okviru tega resornega ministrstva, torej z nuklearko, kljub jasnemu vedenju, včeraj dokazanemu vedenju, da se stvari ne odvijajo v skladu z meddržavno pogodbo. In to navkljub temu, da vemo, kakšne so bile izkušnje Republike Slovenije z Republiko Hrvaško glede Krškega. In seveda me zanima oziroma niti ne zanima me, ker jaz tako ali tako poznam smisel delovanja tega državnega zbora. Iskreno upam samo to, da vam je poslancem vladajočih strank, ki ste malo prej zavrgli resnično vsebino pogovora, zdaj se pa ukvarjamo, torej ne samo mi, ampak vse te institucije, ki sem jih malo prej naštel, s predlogom zakona, ki je izključno tehnične narave. V nacionalni stranki zakonu ne bomo nasprotovali, ker nasprotovati redakcijskim popravkom je po eni strani seveda nesmiselno. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Aurelio Juri, Združena lista.
Hvala, podpredsednik. Ko gre seveda za implementacijo prava Evropske unije v naš notranji pravni red, dileme, ali je novela potrebna, seveda pri nas ni. Opazimo samo, da je res temu tako in da sprememba oziroma dopolnitev, ki se jo predlaga, ne gre v škodo neke že utečene ureditve, ki je dobra, ki je morda tudi vzorna vis-a-vis naših evropskih partnerjev in ki je ni nujno zamenjati. Z novelo, ki je pred nami, nedvomno vstopamo v evropsko ureditev o varstvu pred ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti, izboljšujemo lastno tovrstno ureditev in povečujemo jamstva omenjene varnosti. Kot vemo, gre zlasti za vprašanje uvoza in izvoza radioaktivnih snovi in odpadkov, ki je med članicami Evropske unije urejeno drugače, kot to velja za pošiljke te snovi iz ali v države, ki niso članice skupnosti. Z novelo omogočamo neposredno uporabo uredbe sveta Evropske unije, ki te zadeve urejuje in enako še sedmih drugih uredb komisije in sveta EU pri ravnanju z živili, krmo in kmetijskim proizvodi, ki se radioaktivno kontaminirajo v primeru jedrskih ali drugih nesreč, ki povzročajo radiološko kontaminacijo. Nekaj dilem je bilo, zakaj šele zdaj in ne prej. Prej so veljala tudi različna tolmačenja pravne stroke, ali je bilo mogoče neposredno te uredbe uveljaviti ali ne. Končno ta dilema je zdaj odpravljena in zato imamo novelo pred seboj. Mi predlog spremembe in dopolnitve zakona o varstvu pri ionizirajočimi sevanji in jedrski varnosti v poslanski skupini Združene liste podpiramo. Na odboru sem jaz tudi opomnil ministrstvo na neko zadevo, ki je ta zakon ne ureja, ampak jo bomo morali prej ko slej tudi predebatirati. Gre za vprašanje nadzora nad jedrskimi objekti, ki občasno stacionirajo na našem ozemlju in do katerih seveda nimamo sistemskega pristopa. Mislimo na občasne obiske ladij z jedrskim pogonom in jedrskim orožjem, ki nedvomno predstavljajo potencialno nevarnost. Če smo že seveda tovrstne obiske z novelo pomorskega zakonika dovolili, bibilo dobro, da se ne zadovoljujemo z odgovorom, da našim jedrskim obiskovalcem zaupamo, ampak da vzpostavimo sistem, ki bo našo suvereno pravico nad tem nadzorom omogočil. Hvala.
Hvala lepa. S tem smo zaključili predstavitve stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da je zakon neusklajen. Tako lahko preidemo na glasovanje. Gospod Tanko, obrazložitev glasu.
Kot sem rekel, bom ta zakon sicer podprl, vendar moram reči, da gre v primeru tega zakona za izredno, lahko rečem, kar malomarnost vlade, kajti nedopustno je, da se pet pred dvanajsto, zadnjo minuto, srečujemo s popravkom in vgrajevanjem novel v nov zakon, in to usklajujemo z uredbami Evropske unije, ki so stare od 5 do 15 let. To je nedopustno. Drugo, da nekaj s temi procedurami v državnem zboru ni v redu, pa kaže tudi to, da je celo na tako izredno tehnično zadevo, kot je vgraditev določil iz teh uredb, vloženih na 23 členov kar 12 amandmajev. Skratka, to je povsem nedopustno. In očitno je, da tako vladna koordinacija kot tudi pravne službe znotraj resorja enostavno ne delujejo. Tako se poslanci srečujemo s povsem banalnimi zadevami pri obravnavi teh zakonov in jih potem naknadno vnašamo, diskutiramo in zapravljamo čas. To je izguba časa. Takrat, ko je bil čas, teh stvari nismo sprejeli. Prej sem omenil, da je nekaj podobnega tudi pri kazenskih določbah. Zakon o prekrških je bil sprejet pol leta pred tem zakonom in nikomur se ni zdelo potrebno, da bi določila, ki so tam zapisana, uveljavil v zakonih, ki smo jih sprejemali. In eno pomembno poglavje, 15% členov, se nanaša na urejanje kazenskih določb. Procedura, ki se je poslužujemo v državnem zboru v zadnjem času, je absolutno nemogoča. Prepričan sem, da na tak način ne moremo sprejemati dobrih zakonov.
Hvala. Želi še kdo obrazložiti glas? [[Nihče.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujmo, prosim. Od 47 prisotnih je za glasovalo 45 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O RUDARSTVU, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade, ministru Kopaču.
Hvala, podpredsednik. Tudi ta predlog zakona je vezan na vstop v Evropsko unijo, kjer je treba na novo opredeliti, katera je pravna oseba, ki ima sedež v Republiki Sloveniji oziroma spremeniti moramo to dikcijo v pravno osebo, ki ima sedež na območju Evropske unije, in tudi določiti, da se rudarska pravica lahko prenaša na fizično osebo, ki ima ne samo stalno bivališče na območju Republike Slovenije, ampak tudi na območju držav Evropske unije. To je ta tehnični del uskladitve z evropskim pravnim redom. Poleg tega pa sta v predlogu zakona pa še dve novosti, ki nista povezani s 1. majem. Ena je uskladitev določb o včlanitvi v inženirsko zbornico. Ta delček zakona je potreben zaradi tega, ker je s 1.1.2003 začel veljati zakon o graditvi objektov in je bilo to treba uskladiti z onim zakonom. In pa še ena mala sprememba je oziroma določba, paket členov, ki govori o novih inšpekcijskih pooblastilih, ki omogočajo na primer prisilno izvršitev nekega ukrepa v primeru črnih peskokopov in kamnolomov, da bi inšpekcija lahko delovala učinkoviteje. To so trije sklopi novosti, ki jih prinaša ta novela. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Želi poročevalec odbora besedo? Gospod Janc, prosim.
Hvala. Odbor za infrastrukturo je na 55. seji 19.4. obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o rudarstvu. Odbor za infrastrukturo je v skladu s 126. in 131. členom opravil razprave in glasovanje o posameznih členih in pri tem sprejel vrsto amandmajev, ki jih je predlagal kolega Miran Jerič. Poleg tega pa je sprejel tudi svoj amandma na amandma k 28. členu. Odbor je po končani razpravi sprejel tudi vse člene zakona in predlaga državnemu zboru, da zakon sprejme.
Hvala lepa. Sledijo predstavitve stališč poslanskih skupin. Najprej poslanska skupina Nove Slovenije, gospod Sok, prosim.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani minister, kolegice in kolegi. V Novi Sloveniji smo sejo odbora, na kateri je bil obravnavan ta zakon, obstruirali. Enostavno se ne strinjamo s tem, da se na takšen način in po takšnem postopku sprejemajo tako pomembne odločitve, kot je ta zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o rudarstvu. Iz tega razloga nismo želeli v odboru pod takšnimi pogoji sodelovati. Želim pa v tem plenarnem zasedanju povedati mnenje Nove Slovenije do tega zakona. V kratkem bi rekel, da doberšenj del vsebine tega zakona ni nikakršna uskladitev z zakonodajo Evropske unije, pač pa je, bi rekel, bolj interesno uzakonjanje določenih pravic na tem področju, ki jih v tej državi imajo določeni posamezniki. Takšno poglavje v tem zakonu je vsekakor poglavje o prekrških in pa inšpekcijskih nalogah. Čese dotaknem te vsebine na stani 24, kjer je predpisana kazen, če pravna oseba vrši izkop gramoza ali pa peskokop na črno, jo lahko inšpekcijska služba kaznuje z milijonom do 1,5 milijona. Rad bi opozoril, da so te kazni v primerjavi z nekaterimi kaznimi, ki smo jih uzakonjali v zakonodaji iz kmetijskega področja, izredno mile. Prva kazen je milijon ali pa milijon petsto, če pa potem ta prekršek ponavlja, potem pa za vsak nadaljnji prekršek plača 100 tisoč tolarjev. Se pravi, zakon pravzaprav napeljuje na to, da nekdo ki je že enkrat plačal en milijon za storjeni prekršek, potem to ponavlja, in sicer do sedemkratnika te prve kazni, se pravi 70-krat lahko ponovi ta isti prekršek, če pa se z inšpektorjem zmeni, da ga kaznuje z 1,5 milijona, potem pa lahko ponovi ta prekršek 105 krat. In vsakih plača 100 tisoč tolarjev, pri tem pa seveda odpelje iz določene parcele toliko in pa toliko gramoza. Jaz mislim, da to zgodbo iz preteklosti vsi poznano in takšna rešitev, kot jo prinaša ta zakon, je seveda popolnoma neustrezna. Pisana je na kožo določenim lobijem v tej državi in žal moram ugotoviti, da vsi, ki takšne odločitve sprejemate, pri tem tudi na nek način sodelujete. Rešitev v 6. členu, ravno tako nejasna, govori o tem, da če se pri gradnji odkopava gradbeni material, da se ta gradbeni material istočasno uporabi za gradnjo, in sicer pod pogoji, določenimi v gradbenem dovoljenju. Sprašujemo se, zakaj konec koncev teh pogojev nismo napisali v ta zakon. Zakaj prepuščamo, da neka birokracija v gradbenem dovoljenjuodloča, kje se bo uporabil gradbeni material, ki se pač pri gradnji nekega objekta odvzema z neke določene parcele. Jaz to govorim iz izkušenj, ko so na primer v bližini Ptuja gradili golf igrišče, so investitorji gramoz, ki so ga izkopavali pri gradnji golf igrišča, prodajali Darsu in so na neki povsem drugi lokaciji s tistim gramozom gradili cesto. Zakaj je šlo? Šlo je za to, da so istočasno, ko so izvajali to gradbeno delo, z gramozom služili, država pa seveda od tega ni imela nobene koristi. In v tem zakonu v 6. členu je pravzaprav to natanko tako zapisano. Tudi odgovornost lastnika zemljišča, ki odkrije, da se na njegovi parceli, na njegovem zemljišču dogaja črni peskokop ali pa je celo sam udeležen v tem dejanju, kar je v praksi največkrat, je po tem zakonu sankcionirana s 100 tisoč tolarji. 100 tisoč tolarjev plača nekdo, ki se enostavno odloči in na svoji parceli izkoplje, ne vem, 1000, 2000 ali pa celo več tisoč kubičnih metrov gramoza in potem ta gramoz po visokih cenah proda. Istočasno pa potem [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]za seboj ne sanira. Bom takoj zaključil, ker se mi je čas iztekel. Rešitve, ki so v tem zakonu zapisane, so, milo rečeno, čudne. V Novi Sloveniji jih ne bomo podprli, ker je na tem področju veliko problemov v Republiki Sloveniji in če so sankcionirani s tako milimi kaznimi, kot so tu navedene, s 100.000 tolarji, potem smo prepričani, da jih na takšen način ni možno tudi v bodoče razrešiti. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Franc Lenko, DeSUS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi poslanci! S sprejetjem zakona bo omogočeno hitrejše pridobivanje dovoljenj za nekatera rudarska dela, predvsem pri vrtanju globokih vrtin. V poslanski skupini DeSUS pa se težko strinjamo z dejstvom, da se veča odgovornost lastnika zemljišča, če lastnik ugotovi, da se na njegovem zemljišču izvajajo rudarska dela z namenom raziskovanja ali izkoriščanja mineralnih surovin, za katera ni dal izvajalcu nobenih soglasij za uvedbo postopka za pridobitev rudarske pravice. Sprašujemo se, kaj pa v primeru, ko lastnik ne ugotovi raziskovanja in izkoriščanja in se tako ne uvede inšpekcijski nadzor. V takem primeru se namreč za lastnika zemljišča šteje izvajalec rudarskih del pri raziskovanju ali izkoriščanju mineralnih surovin. V poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev menimo, da nosi lastnik zemljišča preveliko odgovornost. Teoretično se lahko zgodi, da gre lastnik zemljišča na dopust, izvajalec pa plitvo zvrta teren v globini 30 metrov, po možnosti na zemlji, ki je lastnik ne obišče ravno vsak dan, začne z vsemi potrebnimi dejavnostmi, ki so povezane z iskanjem; ko pride z dopusta in ugotovi, da se na njegovem zemljišču izvajajo rudarska dela, postane lastnik zemljišča izvajalec rudarskih del. Vsaj tako v poslanski skupini DeSUS razumemo novi 37.a člen. V poslanski skupini DeSUS se nam postavlja vprašanje primernosti oziroma smiselnosti višin glob, ki so določene za kršitev posameznih določb zakona. Ne glede na to, da se globe usklajujejo z zakonom o prekrških in da se imenujejo globe in ne denarne kazni, se po svoji višini približujejo prav tem. Ampak problem ni koncentriran samo na ta zakon. Smo pa pri tem zakonu dobili ponovno potrdilo za nerazlikovanje med tema dvema pojmoma. Zelo pa smo veseli določbe 32. člena zakona, ki zagotavlja dodatna sredstva za dokončanje programa sanacije vrtin in opuščenih rudarskih objektov od Nafte Lendava za njeno ekološko in tehnološko sanacijo v proračunu Republike Slovenije. Vlada v razlogih za spremembe in dopolnitve zakona navaja, da so spremembe nujno potrebne zaradi vstopa Republike Slovenije v Evropsko unijo, ki v svojem pravnem redu zahteva prost pretok blaga in storitev znotraj držav članic Evropske unije. Zato spremembe stremijo k odpravljanju ovir za prosto opravljanje storitev na enotnem trgu Evropske unije, kar naj bi odpravilo tudi pomanjkljivosti obstoječega zakona, ki ne dovoljuje tujim podjetjem ustanavljanja pod enakimi pogoji kot domačim. Ne glede na to, da se včasih zdi, da so zakoni v naglici pred vstopom v Evropsko unijo kdaj pa kdaj malomarno pripravljeni, na kar gotovo kaže tudi veliko pripomb zakonodajno-pravne službe, pa ne samo k temu zakonu, bomo predlog podprli, smo pa vendar opozorili na nekatere nedoslednosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Branko Kelemina, Slovenska demokratska stranka.
Hvala lepa. Spoštovani vsi skupaj. Naša poslanska skupina Slovenska demokratska stranka se s takšnim načinom sprejemanja zakonov ad hoc, pet minut pred dvanajsto ali celo pet sekund pred dvanajsto, ne strinja, tudi glede vstopa v Evropsko skupnost seveda je to mišljeno. Protestiramo zaradi takšnega načina dela in se sprašujemo ali sploh kdo vidi v tej državi, na kakšen način mi tako rekoč pet minut pred dvanajsto sprejemamo celo kopico izredno pomembnih zakonov, ki bi lahko že zdavnaj, zdavnaj bili obravnavani v državnem zboru in se sprašujemo, zakaj takšno posiljevanje državnega zbora, da enostavno ni mogoče vseh stvari natančno preučiti in jih tudi korektno obdelati. Zaradi tega pa seveda prihaja do velikih neskladij, slabih rešitev in trdno sem prepričan, da bo v nadaljevanju po 1. maju 2004 potrebna cela vrsta novih sprememb in novih popravkov slabo sprejete zakonodaje, da ne govorim o vseh posledicah, ki bodo zaradi takšne naglice sledile. Tudi eden izmed teh zakonov je takšen, da bi ga bilo možno pripraviti bistveno prej. Določbe tega zakona so sicer v nekaterih formulacijah oziroma v nekaterih predlogih ustrezne oziroma sprejemljive tudi za našo stranko, za našo poslansko skupino. Nekaj stvari je pa tudi takšnih, s katerimi se ne moremo strinjati, zato je nekako soglasje k temu zakonu z naše strani vprašljivo. Sprašujemo se tudi, kako so nekatere stvari, ki se danes s tem predlogom zakona spreminjajo, bile urejene do sedaj, če se zdaj ugotavlja, da ni bilo ustreznih evidenc, da gre za neke manjše popravke, ki bodo odpravljali posamezne nelogičnosti pri pridobivanju nekaterih dovoljenj in tako naprej, zakaj se marsikatera rešitev že do danes ni pravočasno uredila in od kod zdaj takšna potreba po uvedbi teh novih usmeritev oziroma novih določb. Dejstvo pa je, da na področju rudarstva v Sloveniji vlada izredno velika anarhija. To je definitivno vsaj do zdaj je tako bilo. V zadnjih letih pa tudi prej se je storilo ogromno posegov v prostor, ogromno uzurpacij prostora, zločinov nad prostorom in nihče za to ni sprejemal nobenih sankcij. Če je pa že, pa tisti, ki so najmanj krivi oziroma ki so največji reveži pri vsem tem, torej lastniki določenih zemljišč, ki velikokrat so zaradi pritiska ali lokalne skupnosti ali posameznikov ali kogarkoli dovolili, da se je na njihovem zemljišču karkoli dogajalo. Danes pa so na sodišču pred obravnavami, pred težkimi tožbami, kjer jih hoče sodnik kaznovati tudi z več deset milijonov kazni. To so pretežno revni kmetijski lastniki, ki jim grozi zaradi tega propad. Jaz sem trdno prepričan, da bi te stvari bilo potrebno, tako tudi naša poslanska skupina, rešiti nekako drugače, da tisto, kar je do nekega obdobja bilo storjeno kot prekršek, kar ni bilo dovolj natančno in pravočasno tudi s strani inšpekcije in tudi vseh ostalih ustreznih institucij obravnavano, da bi se te stvari ustrezno rešile. Naj opomnimo na eno rešitev, ki je v celoti nekorektna in neprimerna in tega nihče ni opazil. V 7. členu, ko ste zapisali v drugem odstavku, da bo lastnik zemljišča kaznovan oziroma odgovoren za izvajanje nekih rudarskih del na njegovem zemljišču, če ne bo tega opazil, in da se bo smatralo, da on, lastnik zemljišča, dejansko izvaja neko rudarsko delo ali raziskovanje, če ne bo prijavil tega inšpekciji. To je absurd nad absurdi. Kako se lahko nekaj takega sploh v zakon zapiše? Če ima nekdo, nek lastnik tudi svoje zemljišče, oddaljeno 10, 20, 50 kilometrov, tudi to se zgodi, da ima tako daleč svoje zemljišče, nekdo bo pa tam začel nekaj raziskovati ali delati, kaznovali bomo pa tistega, ki je lastnik zemljišča. To je nedopustno, lepo vas prosim. Kako lahko nekaj takega zapišete v zakon? In prav zaradi te določbe, če že zaradi katere druge ne, in ta člen sploh ni amandmiran in sploh ga ni mogoče rešiti, prav zaradi tega člena je vprašljivo, če bomo mi ta predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jerič, Liberalna demokracija.
Spoštovani podpredsednik, minister, spoštovane poslanke in poslanci. S predlaganimi spremembami in dopolnitvami zakona o rudarstvu bo v povezavi s sprejetim zakonom o urejanju prostora in pa zakonom o graditvi objektov omogočeno hitrejše pridobivanje rudarskih dovoljenj za nekatera dela. Hkrati pa ta predlog zakona pospešuje in poenostavlja nekatere postopke pri pridobivanju teh dovoljenj. Prav tako se želi z dopolnitvijo zakona doseči oziroma odpraviti omejitev nelegalnega pridobivanja mineralnih surovin. Obenem se s spremembami zakon dodatno usklajuje s pravnim redom Evropske unije, predvsem na področju prostega pretoka storitev, delovne sile in pa mednarodnih sporazumov. Zato bo poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije dopolnjeni predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o rudarstvu tudi podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Peče, Slovenska nacionalna stranka.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Vlada Republike Slovenije je v obrazložitvi omenjenega zakona, kot je tudi v povzetku Liberalne demokracije, zapisala, da sta novosti dve, in obe zelo pozitivni. In to v zapisu zakona, in sicer v taki obliki, da mu nihče, logično, ne bi mogel nasprotovati. Prvič, v obliki manjše administracije in s tem lažjega pridobivanja dovoljenj za opravljanje tovrstnih del. Drugič pa je vlada Republike Slovenije šla celo tako daleč, da je v svojem uvodniku k zakonu napisala, da bo ta zakon pospeševal tudi razvoj naselij. Torej, zakon naj bi po prepričanju vlade Republike Slovenije in prepričanju poslanske skupine, ki je pred mano govorila, imel izključno dva zelo pozitivna cilja; torej zmanjšanje administracije in razvoj naselij v naši državi. Žal pa mi je, ker se obnašamo, kot da imamo različne zakone. Kajti dejstvo je, da teh dveh ciljev, kot ju opredeljuje vlada in največja poslanska skupina, v vsebini tega zakona nikjer ne zasledimo. Govoriti o tem, da bo posledica sprejetja tega zakona razvojnaselij, se mi, milo rečeno, zdi smešno. Tako kot se nam v poslanski skupini zdijo smešni še nekateri drugi členi. Dovolite, da se jih nekaj dotaknem. Ko govorimo o kazenskih določbah, ki so se jih pred menoj že nekateri govorniki, ne vladni govorniki, pač pa poslanci iz opozicije, lahko zasledimo, da gre resnično za zasledovanje nekega selektivnega cilja kaznovanja, najsi bo podjetnikov posameznikov ali fizičnih oseb. In ta selektivnost je po moji oceni oziroma oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke v prid določenim kastam oziroma lobijem. In to je prvi razlog, zakaj tega zakona ne moremo podpreti. Zakon uzakonja oziroma predvideva po eni strani - poudarjam, po eni strani - tako mile kazni, da te povečujejo oziroma napeljujejo k neke vrste kaznivemu oziroma nelegalnemu početju. V potrditev mojih besed lahko v Poročevalcu, torej v gradivu, ki ga je v državni zbor predložila vlada Republike Slovenije, kot temeljni cilj zasledimo zelo zanimivo dikcijo, ki jo bom citiral: "Prav tako se želi," torej vlada Republike Slovenije kot predlagateljica gradiva, "z dopolnitvijo zakona," torej s to rečjo, s katero se zdajle ukvarjamo, "doseči omejitev obsega nelegalnega pridobivanja mineralnih surovin." Po naši oceni, če je cilj vlade omiliti nelegalno početje, je seveda to skregano s pravno državo. Osnovna naloga države bi bila preprečiti ne pa omiliti. Je pa res, da vsebina tega zakona tega ne more preprečiti zaradi takih kazenskih sankcij, kot so opredeljene v vsebini vladnega predloga. Ne moremo preprečiti, ker bomo po moji oceni določenemu segmentu ljudi, ki se s tovrstnim početjem, torej z nalogami in vsebinami, kot jih opredeljuje zakon, dali samo še zeleno luč, da se to nelegalno početje splača, ker so kazni zasnovane njim v prid. Po drugi strani bi se rad dotaknil tudi člena, o katerem so nekateri pred menoj že spregovorili, to je novi 37a. člen, ki je po naši oceni seveda mišljen kot hec. Žal pa je, da je kot hec mišljen v zakonodajnem postopku. Govornik pred menoj ga je delno citiral, jaz bom dal celega. "Če lastnik zemljišča ugotovi, da se na njegovem zemljišču izvajajo rudarska dela z namenom raziskovanja izkoriščanja mineralnih surovin, za katere ni dal izvajalcu nobenega soglasja" - poudarek, nobenega soglasja ni dal izvajalcu - "za uvedbo postopka za pridobitev rudarske pravice, kot to zahteva 33. člen tega zakona, je dolžan o tem nemudoma obvestiti rudarsko službo." Torej, nikjer v prvem odstavku ne piše, da je to prepovedano, ampak da lastnik pač mora obvestiti nekoga. Tistemu, ki pa izvaja - torej, nič glede izvajalca. Po drugi strani se seveda zelo zanimivo bere tudi drugi odstavek. Če lastnik zemljišča ne ravna po določbah prejšnjega odstavka, se piše oziroma se določa, da se šteje lastnik zemljišč kot izvajalec. Kaj to pomeni? Govornik pred menoj je dal razlago oziroma pokazal simulacijo, kako je, če je nekdo na dopustu. Nek drugi govornik je dal, kaj če je lastnik zemljišča oddaljen 30 ali več kilometrov. Jaz pa dam, kaj če je lastnik zemljišča, neka fizična oseba - primer - v bolnici 3 mesece. Med tem začne nek samostojni podjetnik izvajati rudarska dela na njegovem področju. On kaj bo - ta človek, ki je bil v bolnici, bo odgovoren in bo po predlogu Liberalne demokracije tisti, ki bo kaznovan, ker se bo štelo, da on izvaja ta rudarska dela. Oprostite, ampak to je za Nacionalno stranko popolnoma nesprejemljivo in tovrstnega zakona ne moremo podpreti. Hvala.
Hvala. Gospod Grošelj, Združena lista.
Gospod podpredsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovani minister, kolegice in kolegi. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov bomo zakon oziroma novelo zakon v celoti podprli. S tem bi seveda želeli tudi dodati, da so bile dosedanje določbe zakona usklajene s takratnim pravnim redom Evropske unije. Zato je seveda tudi veljavni zakon vseboval nekatera določila, predvsem tista, ki se nanašajo na 39. in pa 41. člen zakona, ki vključuje kot pogoj za pridobitev te koncesijske pravice, to je rudarske pravice, z registracijo pravnega subjektaRepublike Slovenije. Smo pred vstopom v Evropsko unijo in seveda, če bi bila ta določba v veljavi še naprej, se tudi po navedbi, ki je v tej noveli tudi napisana, ugotavlja, da bi s tem šlo tudi za kršitev 43. člena evropske pogodbe o pravici do ustanavljanja podjetij pod enakimi pogoji za vse. S tem bi seveda poskušali nekako združiti še dva zakona, ki sta bila v preteklem letu tudi sprejeta: šlo je tudi za spremembo zakona o graditvi objektov in pa tudi zakona o urejanju prostora, in tudi novelo tega zakona. Prepričani smo, da bo s tem tudi zagotovljeno oziroma omogočeno hitrejše pridobivanje dovoljen za nekatera rudarska dela, predvsem pri vrtanju globokih vrtin. Lahko ugotavljamo iz predložene novele, da se bo s tem to tudi z manjšimi popravki zakona poenostavilo in se tudi pospešuje nekatere postopke ter odpravlja nelogičnost pri pridobivanju nekaterih dovoljen. Kar se tiče posameznih določb mogoče samo še nekaj besed. Smatramo, da je primerno opredeljeno tudi v 4. členu, kjer se vlada tudi zavezuje, da če bo pravna ali pa fizična oseba, ki bo opravila pridobitno dejavnost s sedežem na območju Evropske unije ali državljan države članice, z EU vlogo, ki bo naslovljena na vlado, ki bo seveda zainteresirana za raziskovanje ali za izkoriščanje mineralne surovine, da mora vlada v roku 120 dni od dneva, ko je vlogo sprejela, tudi začeti postopek za izdajo koncesijskega akta. No, kar se tiče tudi 5. člena, mislim, da je s to dopolnitvijo tudi pravilno opredeljeno, da se rudarska pravica lahko prenese le s soglasjem vlade na pravne ali fizične osebe pod določenimi pogoji, ker ne nazadnje, ker tako, kot je pravica za pridobitev je seveda tudi pravilno, da se jo prenaša na naslednje osebe. Zdi se nam tudi primerno [[...]] [[nerazumljivo.]] [[..]]zaradi konkretizacije, kije navedena tudi v 5. členu, da se rudarska pravica ne sme prodati ali dati v najem, seveda ker v tem primeru je nad nosilcem rudarske pravice opravljen stečaj po zakonu, ki ureja stečaj, se pa lahko rudarska pravica prenese tudi na tistega prevzemnika, ki je od imetnika rudarske pravice, dolžnika, prevzel nepremičnine oziroma stvarne pravice. Kar se tiče odgovornosti lastnika zemljišč, seveda razumemo 7. člen tako, da gre v bistvu za zaščito lastnika zemljišča. Seveda daje se mu tudi možnost, ko ugotovi, da je bil poseg na njegovo zemljišče in se s tem izvaja tudi rudarska dela, seveda je normalno, če lahko temu tako rečemo, da je dolžan o tem nemudoma obvestiti rudarsko inšpekcijo, ker v tem primeru seveda je za to potreben tudi ta drugi odstavek, ker pa seveda tudi zavezuje tega lastnika, da če ne ravna po določbah, bi rekel, to kar ve, da se seveda dogaja, potem jasno se lahko smatra tudi da je to opravljeno tudi z njegovim soglasjem. Imamo nekoliko pomislek, če lahko temu tako rečemo, tudi k 32. členu, govorim o sanaciji vrtnin in opuščanju rudarskih objektov v teh primerih, ko gre za to ekološko in tehnološko sanacijo Nafte Lendave če je treba to v zakonu urediti, ker zdaj se je to reševalo v skladu z zakonom o izvrševanju proračuna, vendar imamo nekih resnih tudi pomislekov. S tem seveda kar sem povedal bomo novelo zakona v celoti podprli. Hvala.
Hvala lepa. S tem smo zaključili predstavitve stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Prosim? Izvolite gospod Kelemina, postopkovno, proceduralno.
Ja, proceduralno. Do obravnave členov oziroma samega zakona naša poslanska skupina napoveduje, da bo vložila oziroma napoveduje amandma in vsak trenutek bo vložen, in sicer k 25. členu, kjer predlagamo, da se črta v zadnjem odstavku.
Gospod Kelemina, oprostite! Prepozno. Žal je treba spoštovati poslovnik. Razprava ni bila odprta, bila so stališča poslanskih skupin, amandmaji niso bili vloženi, do začetka točke ni bilo nič narejenega. Zdaj smo tik pred glasovanjem praktično, in tu ni mogoče več vlagati amandmajev. Žal, ampak poslovnik tako določa in moja dolžnost je, da se tega držim.
Se strinjam. Potem pa naj bo pač zelo slaba rešitev sprejeta. Hvala lepa.
Hvala za razumevanje. Torej, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu, kot sem prej rekel. Ob tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da je zakon neusklajen. Ali želi kdo obrazložiti glas? Gospod Sok, gospod Jerovšek, gospod Peče, kar po vrsti.
Hvala lepa za besedo. Morda je res škoda, da bomo ta zakon sprejeli v takšni obliki, kot je predlagan. Več členov v tem zakonu je izredno dvomljivih. Enega od teh sem že omenil, to je sankcioniranje ponavljanja enega in istega prestopka. Še enkrat povem, če je nekdo, ki je pravna oseba, izvršil izkop na črno in ga je inšpektor kaznoval z enim milijonom ali pa z 1,5 milijona, potem ta prekršek ponavlja in je vsakič kaznovan s 100.000 tolarji. Torej, to je pravzaprav napeljevanje k temu, da če je že enkrat kaznovan da potem to za 100.000 tolarjev ponavlja. In pač vsakič odpelje toliko in toliko tisoč kubikov gramoza in plača tistih 100.000 kazni. To je dobesedno ponavljanje enega in istega prekrška. Druga zadeva, kar smo tudi načeli v uvodni razpravi, odgovornost lastnika zemljišča. Ta 37.a člen ni dobro rešen. Morate vedeti, da nekateri lastniki sploh ne vedo, da so lastniki zemljišča. Ne vedo. In če to velja, je potem, ker ni naznanil agrarni skupnosti, recimo, in tako naprej, ker niso po zemljiški knjigi urejene zadeve, ne vedo, da so lastniki, in je potem kriv in je v prekršku. Poleg tega bi vas rad opozoril, da je velikokrat lastnica zemljišča država. Ali to velja tudi za državo? Ali bo potem sama sebe kaznovala, ker ni naznanila, da se na njenem zemljišču izvaja nekakšen izkop gramoza? Torej člen, tako kot je zapisan, ni dobro rešen. Ampak na žalost pravite, da je to uskladitev z zakonodajo Evropske unije. To seveda ni nobena uskladitev z zakonodajo, kajti tako nedorečene zakonodaje, si upam trditi, v Evropski uniji ne poznajo. Takšno zakonodajo pozna edino naša država in naše ministrstvo za okolje in prostor, ki nas posiljuje s takšnimi zakoni, potem pa vsake toliko časa pride v državni zbor s spremembo. Samo še zaključim. V naši poslanski skupini - v imenu poslanske skupine sem namreč želel to obrazložiti - takšnega zakona, kot je pred nami, ne moremo podpreti in bomo glasovali odločno proti temu zakonu.
Hvala. Obrazložitev glasu, gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Tudi sam ne morem podpreti tega zakona, zaradi nekaterih členov, o katerih se je tu obširno diskutiralo in ki pomenijo, da so v zakon vgrajene takšne rešitve, ki bodo pravzaprav omogočale protizakonito izkoriščanje naravnih dobrin, rudarskih dobrin, in to v korist neke kaste, kot je bilo tukaj rečeno. Mislim, da je jasno, da gre za "liberalno -združeno kasto", ki si je v tem obdobju pravzaprav na račun tega, da se sklicuje na evropske smernice, na evropsko zakonodajo, prilagodila zakonodajo tako, da v nadaljnjih štirih, petih letih, tudi če ne bo izvoljena, bo lahko bogato koristila vse tisto, kar je vgradila v zakonodajo za svojo dobrobit. Glejte, postavili ste si direktorja policije za pet let, predsednika komisije za nadzor za boj proti korupciji, in to je vse skupaj eden konglomerat tega, kar se sistematično počne tukaj. Nadzorne institucije ste zabetonirali za nadaljnje obdobje, in tukaj v zakon se vgrajujejo takšne rešitve, ki omogočajo bogatenje, izkoriščanje naravnih dobrin brez prave sankcije. Te sankcije, na kar je bilo opozorjeno, so mizerne in so nesorazmerne v primerjavi s sankcijami proti nekemu kmetu, v nekem drugem zakonu. Hvala lepa.
Hvala, gospod Peče. Izvolite, obrazložitev glasu.
Hvala, podpredsednik. Torej eno so cilji, katere vidi v tem državnem zboru izključno vlada, Liberalna demokracija in pa Združena lista. Dejstvo pa je, da to ne bodo resnične posledice tega zakona. Kajti govoriti, da sprejemamo zakon pod pretvezo administrativnih omilitev in pa razvoja naselij, je seveda dokaj brezpredmetno in zavajajoče. Dejansko je predlagatelj, vlada Republike Slovenije, sama ugotovila oziroma povedala, kaj je cilj zakona - omiliti nelegalno početje. Poudarek je na "omiliti", ne na "preprečevati". In dokler bomo imeli vlado Republike Slovenije, ki ne teži k temu, da bomo preprečili neko nelegalno, neko nezakonito početje, potemtakem so taki zakoni dobri. V Slovenski stranki smo pač vedno trdili, da če vemo za neko nelegitimno oziroma se opravičujem nezakonito početje, ga je treba preprečiti in ne omiliti. Ampak seveda, ljudje so pač žal izbrali, po moji oceni, seveda niso vedeli, pač tako vlado, ki se ne trudi, da bi to nezakonito početje preprečili. Drugo, kar bi rad povedal, zakon vnaša tudi nov sistem kaznovanja, in sicer ne sistem kaznovanja v smislu preprečevanja, ampak sistem kaznovanja, žal, v smislu nagrajevanja. Sistem kaznovanja, kot ga uvaja vlada Republike Slovenije, pospešuje za posamezne subjekte v naši družbi torej kazniva dejanja. To je povsem skregano z zdravo logiko in pa z načeli najsibo vladavina prava ali pa s tem, da je v naši družbi lepo živeti. In pa še zadnji očitek, ki ga v Nacionalni stranki seveda naslavljamo na ministre in na vse tiste, ki nameravate zakon podpreti. To je odgovornost lastnika zemljišča v novem 37a. členu. Govoriti, da je odgovornost oziroma pripisovanje krivde za določeno kaznivo početje na strani lastnika, ko pa lastnik niti ne ve, kaj se dogaja na njegovem zemljišču, je seveda po naši oceni popolnoma brezpredmetno. Apeliramo, da državni zbor tega zakona ne sprejme, tudi v Nacionalni stranki bomo temu zakonu nasprotovali.
Hvala lepa. Kdo še želi besedo, obrazložiti glas? Gospod Kelemina. Prosim. Še kdo?
Hvala lepa. Spoštovani. Moja ocena je, da v takšnih pogojih in ob takšni naglici in ob takšnem posiljevanju državnega zbora ni mogoče sprejemati dobre zakonodaje, kar je pa najhuje, je pa to, da enostavno tudi ni pripravljenosti ali ni možnosti v tej agoniji, da bi lahko nekdo obrazložil, kako si določene stvari sploh predstavljati, kako jih bi rešili v praksi. Namreč, trdno smo prepričani, da bo v praski zaradi izvajanja tega zakona in tega predloga, ko bo sprejet, veliko težav in najmanj kar je, bi bilo korektno, da takoj po sprejetju tega zakona gremo v novo spremembo in določene stvari še enkrat proučimo in jih predlagamo kot spremembo - ampak ne glede na to zaradi takšne nemožnosti vplivati na spremembe in tudi nerazumevanja z druge strani, ki ima na razpolago dejansko popolnoma vse podatke, vse informacije in pa tudi dovolj strokovno usposobljene ljudi, ki bi lahko pravočasno zaznali vse probleme, ki se v družbi pojavljajo, in da bi jih tudi ustrezno reševali, prav zaradi takšne nenačelnosti, nedoslednosti tega predloga ne bom podprl. Hvala.
Hvala. Obrazložitev glasu, gospod Pucko.
Gospod podpredsednik, kolegice in kolegi. Podprl bom ta zakon iz razlogov, ker vzpostavlja vsaj določen red, usklajuje kazni z zakonom o prekrških in ker zagotavlja zakonsko osnovo za tisto, kar smo ob sprejemu proračuna za leto 2004 in 2005 imeli težave, daje zakonsko podlago za nadaljnjo sanacijo naftnih vrtnin v Prekmurju. Hvala lepa.
Hvala. Lahko zaključimo zdaj z obrazložitvami glasov? Ne še. Gospod Petan.
Hvala za besedo. Torej, nisem se mislil oglasiti, ampak bil sem pa vesel, da sem slišal predstavnika največje vladne stranke, da je povedal, zakaj bo podprl. In to zato, ker vzpostavlja nek določen red; to se pravi, da zdaj ni nobenega reda - to je veliko priznanje, tako da jim je to treba šteti v pozitivno, in pa, da vzpostavlja nek določen red. To se pravi, še vedno ne bomo imeli reda, še vedno bodo določene luknje, cele segmente, ki ne bodo pokriti, ki ne bodo tako ali drugače kontrolirani in še vedno se bo lahko delalo veselo tako, kot se bo nekomu zdelo in vsi bomo lahko rekli: zakon imamo slab, zato ker je pa slab zakon, se pa ne da ničesar narediti. Treba bo spremeniti nov zakon. Tako da v tem smislu štejem za pozitivno to priznanje, žal pa seveda potem tudi tega ne morem podpreti, ker očitno ni takšen, kot bi si ga želeli in kot so verjetno predlagatelji tudi mislili - to tudi si predstavljam, da so verjetno predlagatelji tako nameravali - ampak, žal, je pa tako izpadlo. Hvala.
Hvala. Zdaj pa lahko gremo na glasovanje? Lahko. Gospe in gospodje glasujemo o zakonu, jasno. Od 54 prisotnih je za glasovalo 40 poslank in poslancev, 12 je bilo proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. In s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O GRADITVI OBJEKTOV, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade. Bo to minister? Ja, gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Predlog zakona prinaša tri vsebinske novosti. Prva novost sledi odločbi ustavnega sodišča, ki nas je zavezalo, da moramo najkasneje do 10. aprila - ta datum je sicer že minil, ampak vlada je pravočasno poslala predlog zakona v parlament - opredeliti kriterije za določitev članarine, namenskost porabe članarine in nadzor nad njeno porabo v inženirski zbornici Slovenije. To je, skratka, eden od razlogov za obravnavo po skrajšanem postopku, kar neposredno izhaja iz poslovnika državnega zbora, če gre za uskladitev z odločbo ustavnega sodišča. Druga novost je uskladitev pogojev za izdelovanje projektne dokumentacije z evropskimi predpisi ter približevanje postopkov pridobivanja projektnih pogojev, soglasij in izdaje uporabnih dovoljenj, kakor tudi ureditve, povezane z obema zbornicama ter inšpekcijskim nadzorstvom, in še nekaterih drugih določb z evropskimi predpisi. Skratka, nekaj je novosti, ki so prav tako povezane s 1. majem, torej z vstopom v Evropsko unijo. Predvsem so tu najpomembnejše določbe, ki govorijo o sprostitvi trga projektantskih storitev. Tretja novost, ki pa ni povezana ne z odločbo ustavnega sodišča ne s 1. majem, pa so prehodne določbe veljavnega zakona oziroma nadgraditev prehodnih določb veljavnega zakona, ki se nanašajo na odmero nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča. Ta sklop novele pa sledi zavezi vas, spoštovane poslanke in poslanci, ki ste nas ob obravnavi predloga zakona gospoda Rokavca, ki je že noveliral zakon o graditvi objektov prav s tem namenom, zavezali, da to uredimo v noveli, ki se je takrat še pripravljala. Verjetno bo kaj več diskusije o posameznih členih pri obravnavi vloženih amandmajev k 1., 19., 31. in 32. členu, ti štirje členi so amandmirani. Amandma k 1. členu treh poslanskih skupin je bolj redakcijske narave in ga podpiramo. Svoje stališče k amandmajem SDS k 19. in potem k vrsti amandmajev k 31. in 32. členu pa bomo predstavili kasneje, pri obravnavi posameznih amandmajev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Kdo bo v imenu tega odbora dal poročilo? Gospod Janc, prosim.
Hvala. Odbor za infrastrukturo je na svoji seji 15.4.2004 opravil obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o graditvi objektov. Vlada je predlagala, da se zakon obravnava po skrajšanem postopku. Kolegij predsednika državnega zbora je tudi odločil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Državni zbor je poslal predlog zakona v mnenje županom občin in mestnih občin do vključno 12.4.2004. V predvidenem roku nismo prejeli nobenega mnenja županov, prejeli pa smo pripombe skupnosti občin Slovenije z dne 14.4.2004. K predlogu zakona je pisno mnenje podala tudi zakonodajno-pravna služba, ki je v svojem mnenju opozorila na nekatere nedoslednosti zakona. V razpravi je bilo največ pozornosti namenjene predlagani spremembi 1. člena zakona, ki predlaga obvezno organizacijo javnega natečaja za tiste objekte in naprave, za katere javni natečaj določa prostorski akt, za katere to obvezo določajo drugi predpisi, za objekte in naprave, katerih investitor je država ali lokalna skupnosti, vendar samo, če njihova ocenjena vrednost presega določeno vrednost in je po predpisih potrebna objava v Uradnem listu, glasila Evropske skupnosti. Odbor je k 1. členu predloga zakona oblikoval amandma, ki zagotavlja izvedbo javnega natečaja tudi za objekte in naprave transportne infrastrukture, cevovode, komunikacijsko omrežje, energetske vode ter objekte, pomembne za obrambo države, in objekte, namenjene za opravljanje varnostnega, carinskega in inšpekcijskega nadzorstva na mejnih prehodih, ko ti objekti vplivajo na spremembo in izgled krajine. Člani odbora so tudi menili, da so predlagane kazni v 148. členu predloga zakona o graditvi objektov v primeru določitve načina izvršbe s preselitvijo previsoke in jih je treba razumno znižati. Razprava o 31. in 32. členu predloga zakona je potekala v smislu rešitve vprašanj, ki se nanašajo na sprejem odlokov lokalnih skupnosti o plačevanju nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča in na predvideno dodatno povečanje lastnih prihodkov iz naslova nadomestila za 25 oziroma 50%. Glede na dejstvo, da 11 občin odlokov še ni uskladilo, so predlagali, da se rok za uskladitev podaljša do 31. julija. Ravno tako so menili, da je ob obravnavi predloga zakona na seji državnega zbora treba še dodatno proučiti in po potrebi uskladiti določbe četrtega odstavka 218. člena zakona o graditvi objektov, ki se nanaša na rok za uskladitev odlokov in na izpeljavo odločbe ustavnega sodišča Republike Slovenije, in novega petega odstavka 31. člena tega zakona. Pri 32. členu predloga zakona so člani odbora menili, da je treba dodatno proučiti rešitve 218.b člena, ki se nanašajo na hkratno plačilo nadomestila za uporabo zazidanega stavbnega zemljišča in nezazidanega stavbnega zemljišča, za zemljišča, ko se šteje, da je zagotovljena komunalna opremljenost. Odbor je po sprejemu svojih amandmajev in amandmajev kvalificiranih predlagateljev sprejel vse člene in predlaga državnemu zboru, da zakon sprejme.
Hvala lepa. Sledijo predstavitve stališč poslanskih skupin. Besedo ima najprej gospod Sok, Nova Slovenija. A, bo gospod Mamić. Prosim.
Pozdravljam vse prisotne, čeprav nismo v tem hipu sklepčni. Dopolnitev zakona o graditvi objektov, ki ga obravnavamo, smo pred dvema letoma temeljito popravili, toda kot pri vsakem zakonu vedno ponavadi ostane kaj nedorečenega, v tem primeru gre pa, za tako zvano višjo silo, da smo morali dodati določene stvari oziroma spremeniti. V poslanski skupini Nove Slovenije smo se takrat dobro zavedali, kaj ta zakon pomeni, zato smo se zanj tudi dobro pripravili in tudi dali svoj prispevek. To govorim o času izpred dveh let. Takrat je bilo mojih 33 sprejetih in se je zgodil čudež za opozicijskega poslanca. Res da ni moje ime nikjer vpisano, ker pač tehnika dovoljuje, da se tudi tako izpelje, je izpeljano, ampak važno je, da so amandmaji sprejeti in sem zelo zadovoljen, še danes ponosen na to. S tem smo dokazali, da je opozicija vedno pripravljena pomagati vladi in državi, da bi zakoni v tej državi bili kvalitetno pripravljeni in kot taki sprejeti. Na žalost, dostikrat je to opoziciji onemogočeno - vem zakaj. Zakon o graditvi objektov, ki ga seveda obravnavamo po hitrem postopku, je bil potreben popravil zaradi neskladja s 147. členom ustave Republike Slovenije, kar narekuje odločba ustavnega sodišča. Tukaj gre za način in pogoje financiranja zbornice za arhitekturo v prostor Slovenije in inženirsko zbornico Slovenijo oziroma za merilo o določitvi članarine, namesto, da bi to odpravila poklicna zbornica. Drugi razlog je bil usklajevanje nekih obstoječih odločb v zakonu o graditvi objektov s pogoji, tako imenovana evro arhitetka, ki veljajo za države članice Evropske unije, kar bo tudi Slovenija v 10-ih dneh v tej družini. In tretji razlog je zavrnitev predloga poslanca Rokavca v zvezi z 217 [[?]] členom tega zakona, ki ga je vlada zavrnila in sama naredila. Na odboru za infrastrukturo smo obdelali vložene amandmaje, ki po našem mnenju rešujejo vsaj globalno zahteve, ki so bile izpostavljene. Sami smo v Novi Sloveniji vložili nekaj amandmajev in s tem hoteli prispevati k boljšim rešitvam za dopolnitev tega zakona. Eden od naših amandmajev je bil sprejet, večina jih je bila brezpredmetnih, ker so tudi drugi amandmaji bili enake narave, vsebinsko, nekaj jih je bilo tudi zavrnjenih, bi rekel, spet kot ponavadi. Obžalujem, da med odprtimi členi tega zakona ni bilo 2. člena, ki obravnava definicije izrazov, ki zadevajo tudi ta popravila, kakor tudi 92., 108. in 110. člen obstoječega zakona bi lahko bil sam zakon bogatejši. Posebno 2. člen, če bi bil odprt, bi še kakšno stvar dopolnili, recimo konkretno, če govorim o cestninskih postajah, da se jih ne šteje med zahtevneobjekte, to je po moje absurd - zdaj je, kar je. Bi sigurno vložili z naše strani kar nekaj amandmajev, če bi te točke bile odprte, tako pa, če se ne da, se ne da. Seveda o teh stvareh ne bom govoril, ker je brez smisla. Torej taki predlogi zakona, kot sodanes pred nami, v naši stranki jih ne bomo zavračali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franci Rokavec, Slovenska ljudska stranka.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod minister, poslanke in poslanci. Pred nami je predlog sprememb in dopolnitev zakona o graditvi objektov, ki predvsem seveda rešuje dva sklopa vprašanj: eno vprašanje je uskladitev z odločbo ustavnega sodišča, drugo vprašanje pa je predvsem vprašanje, povezano z izvajanjem določb 218. člena oziroma bolj konkretno vprašanj, ki so seveda na podlagi sprejetega zakona pojavila z nezazidanim stavbnim zemljiščem, in seveda v tej povezavi tudi z odmero nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča za konkretna zemljišča. Rešitve, ki so pred nami v 31. členu, so nesprejemljive. Namreč, za zakonodajalca je nesprejemljivo, da 21. aprila določi, da so seveda občine, ki so v skladu z določbami prejšnjega odstavka pravočasno uskladili odlok o nadomestilu za uporabo stavbnega zemljišča in se seveda zato zapiše datum 31. marec 2004, pravočasno z določbami seveda tega zakona sprejele odlok. Menim, da je to neokusno, da državni zbor določa, do kdaj je bilo pravočasno sprejetje odlokov o nadomestilu za uporabo stavbnega zemljišča v občinah ki vključuje tudi seveda nezazidana stavbna zemljišča, z rokom, ki je seveda že pretekel v času ko sprejemamo ta odlok. Namreč, treba je seveda ob tem tudi poudariti, da je prejšnji rok šest mesecev po uveljavitvi zakona bil prekratek in ga večina občin dejansko ni mogla realizirati. Drugo vprašanje pa se zastavlja s tako imenovanimi penali v šestem in sedmem odstavku. Namreč, tu pa se občinam, ki do 31. marca letos - ob tem, da do danes ta rok še ni bil nikjer postavljen - niso sprejele teh odlokov in ne posredujejo podatkov za odmero nadomestila pristojnemu davčnemu organu, dodatno poveča izračun lastnih prihodkov za 25%. No, to so rešitve, ki so v zakonu dejansko nesprejemljive. Vendar bi v imenu poslanske skupine opozoril na neko drugo vprašanje, ki ga bom verjetno tudi glede na čas poskušal bolj temeljito obrazložiti v sami razpravi ob predloženih amandmajih. Gre za ključno vprašanje, da so prostorski plani občin neživljenjski in da so bili ti plani pred 20 leti marsikje narisani in planirani na pamet. V teh primerih pa menim, da je neprimerno, da država določa tako kratke roke oziroma je neprimerno, da država sili občine, da naj bi si še v letošnjem letu zagotovile dodatne prihodke. To je pač osnovni interes vsake občine, vsake lokalne skupnosti posebej, da si poskuša pridobiti v okviru danih možnosti čim večji obseg tudi lastnih prihodkov. Ni pa to dolžnost države in zakonodajalca, da na področju, ki je tako občutljivo, s predpisovanjem kratkih rokov pogojuje občinam, da morajo te rešitve sprejeti tako na hitro. Skratka, v poslanski skupini pričakujemo, da bodo po končani obravnavi sprejeti nekateri amandmaji. Ko bomo pri amandmajih, bomo to bolj podrobno obrazložili. In šele na taki osnovi bi bil potem ta predlog zakona lahko tudi primerna podlaga za sprejem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, ki jo bo podal gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Vse prav lepo pozdravljam! Zakon o graditvi objektov imamo v uporabi komaj dobro leto, pa se že srečujemo z novelo zakona, kar na nek način kaže, da se ukvarjamo bolj z numerologijo, bolj s kvantifikacijo kot pa s kvaliteto v teh postopkih. Če bi sodili po tem, kaj bi bilo smiselno sprejemati bi bilo zelo smiselno popraviti tudi zakon o urejanju prostora, kajti še vedno so postopki pri sprejemanju prostorskih aktov precej dolgi, neživljenjski in tudi včasih precej neprijetni, predvsem zaradi obveznih soglasodajalcev, ki ponavadi vztrajajo na svojih rešitvah, pa tudi nimajo urejenih obveznih izhodišč. Moram reči, da kar zadeva zakona o graditvi objektov, da gre večina določb, ki jih je predlagal vlada, v smeri poboljšanja zakona, to je pač treba priznati. Vendar pa moram reči, da se z nekaterimi stvari v naši poslanski skupini kljub vsemu ne strinjamo. Eno od področij, s katerim se ne strinjamo, so izredno enormno visoke kazni, ki jih predlaga vlada za posege v prostor. In moram reči, da te kazni niso usklajene z dejanskim stanjem, z možnostmi družbe in nimajo za cilj sankcioniranje kršiteljev in saniranje stanja, ampak imajo bolj za cilj uničenje posameznikov in družb oziroma zasebnih podjetnikov. Kazni morajo biti po našem mnenju take, da so vzgojne, da so primerne razmeram in teži prekrška. Ne moremo se strinjati, da je lahko kazen za barako, ki spada med nezahtevne objekte in je vredna recimo 500 tisoč tolarjev, v skrajni meri visoka 10 milijonov in to kazen lahko inšpektor izreče še devetkrat; skratka, kazen enormno presega vrednost objekta in je nesorazmerna tudi z vrednostjo posega. Skratka, predlagamo, da se te kazni spravijo v sprejemljivejše okvire in tukaj smo predlagali tudi amandma. Drugi sklop pa se nanaša na nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča in to za pozidano in nepozidano stavbno zemljišče. Mi smo mnenja, da je treba na tem področju napraviti ponovni premislek in da je možno v tem primeru, da se tudi zadeve drugače uredijo, kot so trenutno zapisane in tudi kot so z nekaterimi amandmaji predlagane. Mislim, da je vreden razmisleka predlog kolege Kelemina, ki je bil izrečen na odboru, da se to poglavje o nadomestilih črta. Kajti to nadomestilo vsem občinam, ki prejemajo finančno izravnavo, ne pomeni popolnoma nič. Prinaša jim samo dodatno delo in dodatne stroške, in država prisiljuje te občine, tudi s to določbo, da predvsem tiste, ki so na ogroženih področjih - teh je pa, recimo, 90% občin - da so prisiljenje "cuzati" še denar iz žepov tako obubožanih prebivalcev in s tem pa se dela izključno usluga državi, kajti ni ji trebanakazovati sredstev finančne izravnave. In s tem se prisiljuje prebivalce revnih območij, da financirajo delovanje prav tako revne občine, medtem ko bogate občine, teh je 10%, teh izravnav ne potrebujejo, jim ne gre v kvoto finančne izravnave, kajti imajože tako ali tako nadstandard in so nadomestila, ki jih iz tega naslova zberejo, namenjena samo še financiranju nadstandarda. S tem pa se ustvarjajo še dodatne razlike v razvoju posameznih območij. Dejstvo pa je tudi, da teh startnih zaostankov ni možno kompenzirati z nobenimi izravnavami, nobenim sofinanciranjem, z nobenimi spodbudami [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] [[Nerazumljivo.]] , da bi vlada poskrbela, da sama uredi svoje vire. Skratka, predlagam, da te tri amandmaje, ki smo jih predložili, tudi podprete. Hvala.
Hvala lepa. Stališča Liberalne demokracije ne bomo slišali, kot vidim. Ali bo kdo v imenu Liberalne demokracije? [[Ne bo.]] Stališče poslanske skupine Združene liste bo predstavil gospod Juri.
Hvala, podpredsednik. Veliko je razlogov, kot smo videli, za poseg v veljavni zakon o graditvi objektov oziroma za spremembe in dopolnitve. Ustavno sodišče nas je opozorilo, da so določbe veljavnega zakona, ki urejajo obvezno članstvo v zbornicah, zlasti za arhitekturo in prostor in inženirski, v neskladju z ustavo. Evropska unija nam je naložila vrsto uskladitev, ki pomenijo tudi velike izboljšave obstoječe ureditve, tako zaradi vprašanja poklicnih kvalifikacij na področju arhitekture kot zato, da se pospeši postopek ob ustrezni, zagotovljeni pravni varnosti projektantov in soglasodajalcev, ko gre za pridobivanje projektnih pogojev in soglasij, zato da se omogoči hitrejše opravljanje tehničnih pregledov in izdaja uporabnih dovoljenj. In ne nazadnje zato, da se izboljša sam inšpekcijski nadzor. Vemo, da se z novelo izboljšuje tudi ureditev v zvezi z nadomestilom za uporabo stavbnega zemljišča, zlasti s postopki pridobivanja podatkov o nepremičninah oziroma o zemljiških parcelah, na katerih so objekti. Brez tega, vemo, da ne bo mogoče izvajati pričakovanega davka na nepremičnine. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov zato podpiramo predloženi zakon. Podpiramo tudi podaljšanje roka za dostavo podatkov in podprli bomo vse amandmaje, ki so jih predlagale poslanske skupine koalicije. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo torej na drugo obravnavo. To je na razpravo o posameznih amandmajih in členih dopolnjenega predloga zakona. Spoštovane kolegice in kolegi, imamo dva dela teh amandmajev. Najprej imamo amandma na enem listu papirja, to je amandma SDS, poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 1. členu. In potem imamo še pregled amandmajev na treh straneh, datum 21.4.2004, tako da je čisto jasno, kako in po kakšnem vrstnem redu bomo šli. Najprej bomo razpravljali o amandmajih k 1. členu. Zato dajem v razpravo 1. člen in amandmaja; in sicer je to najprej amandma Slovenske demokratske stranke k 1. členu in amandma DeSUS-a, LDS-a in Združene liste, prav tako k 1. členu. Torej, odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Poglejte, mislim, da ni pravilno, da področje javnih naročil urejamo v vsakem od zakonov, v vsakem specialnem zakonu posebej. Mi smo nedolgo tega sprejeli zakon o javnih naročilih, mislim, da je bil objavljen, sprejet februarja in tam smo določili v 1. členu predmet urejanja zakona. In v 1. členu piše dobesedno takole: "Ta zakon določa obvezna ravnanja naročnikov in ponudnikov pri oddaji javnih naročil zanabavo blaga, oddajo gradenj in naročanje storitev. Ta zakon določa tudi obvezna ravnanja naročnikov in ponudnikov na področju oddaje javnih naročil pri nabavi blaga, oddaji gradenj in naročanju storitev na vodnem, energetskim transportom in telekomunikacijskem področju. Ta zakon določa način vodenja statističnih podatkov o oddaji javnih naročil. Ta zakona določa pristojnost in [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]za javna naročila in ta zakona določa tudi izjeme pri oddaji javnih naročil. Skratka, zakon o javnih naročilih dovolj celovito, dovolj zaokroženo rešuje vse tisto in ureja vse tisto, kar se na področju javnega naročanja sme dogajati. In mislim, da ni primerno, da v nekem drugem zakonu, zakonu o graditvi objektov, nekatere stvari urejujemo drugače, kot so urejenev zakonu o javnih naročilih. In je nedopustno, da se neke specialne rešitve, na pritiske ne vem koga, vnašajo v zakonske določbe, kar samo dela področja javnih naročil, ki je že tako ali tako izredno slabo izvajano, še bolj nepregledno in dopušča še večjeizjeme, še večjo nepreglednost in tudi še večje kršitve. Zato predlagamo s tem amandmajem, da se vse besedilo, ki je "za lokalno skupnostjo" enostavno briše in ostane samo stavek "javni natečaj je obvezen tudi za tiste objekte ..., katerih investitor je država ali lokalna skupnost."
Hvala. Gospod Kremžar.
Hvala lepa. Bojim se, da s tem predlogom kolegi iz SDS-a ne bi dosegli tega, kar kolega Tanko razlaga in ker se jaz z veliko večino tega, kar on razlaga, globoko strinjam. Če bi sprejeli to dopolnilo, bi to pomenilo, da so vsi objekti, kakršnikoli bodo, vključujoč vse objekte do milijona vrednosti, podvrženi javnemu arhitekturnemu natečaju. Seveda to ni bil namen razprave in ne naših želja in naših odločitev. In bi seveda ravnali v nasprotju s tistim, za kar smo se zavzemali v glavnem člani odbora. Gre preprosto za to - in to je vsebovano v našem predlogu amandmaja -, da omejimo razumno višino tistih objektov, za katere je potrebno to, da res ne pridemo v situacijo, ki je bila že videti nekako vmes glede na amandmaje, ki so bili, da bomo za vodovodno inštalacijo v neki občini ali kjerkoli morali imeti arhitekturni natečaj, enako za kanalizacijo in podobno reči in da bomo za objekt, vreden milijon ali milijon pa pol, morali najprej imeti arhitekturni natečaj potem šele ostale zadeve. To bi bilo popolnoma nesmiselno. Zato ta amandma, ki smo ga vložili tri poslanske skupine, gre seveda na nek limit in ta limit je v tem trenutku, ker je povezan, tako kot je zapisano, je v tem trenutku okoli milijard dvesto - mislim, da je tu nekje ta limit - in ta limit zagotavlja to, da bo seveda pri teh velikih objektih nujno, da se to naredi - in je prav, da se naredi -, da pri objektih seveda, ki pa niso tako veliki in se tem naj ne bi vplivali seveda toliko na to reč, pa ne. Je še ena varovalka notri, kot vidite v nadaljevanju, ministrstvo je zadolženo z 2. točko tega novega 43. člena, da pripravi pravilnik, in v tem pravilniku mora biti zapisano, kaj vse to je, da resnično ne bodo razne kanalizacije in vodovodi, ampak samo objekti, ki imajo vpliv na okolje, in je prav, da za te objekte tudi takšni natečaji so. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Kopač želi besedo.
Hvala. Ne bi se mogel bolj strinjati z gospodom Kremžarjem - skratka, ne bi mogel povedati več v prid amandmajev treh poslanskih skupin in proti amandmaju SDS, kot je povedal gospod Kremžar. Rad bi poudaril samo še to, da pri določanju obveznosti javnega natečaja, ki - mimogrede - ni isto kot javno naročilo po zakonu o javnih naročilih, to je čisto nekaj drugega, tako da se to ne ureja na dveh koncih ista materija, ampak različna. No, ampak pri določanju obveznosti izvedbe javnega natečaja ima seveda tisti, kidoloča poseg v prostor, to je pa ali občina ali vlada za državne objekte, vso ne samo možnost, ampak tudi obveznost, da v primeru, ko bi tak poseg pomembno vplival na izgled - tudi pri mnogi manjših investicijah tudi pri majhnih, ki so lahko cenovno zelo nizke, če gre na primer za ureditev nekega majhnega vaškega trga, ki je lahko za izgled tistega kraja zelo pomemben, pa je investicija morda vredna 10 milijonov tolarjev, tudi za takšnega lahko v prostorskem aktu ne samo lahko, je pravzaprav zadolžena -, da predpiše obveznost javnega natečaja. To pa, kar govori tekst, ki je bil izoblikovan na odboru za infrastrukturo in se zdaj nadgrajuje še s tem amandmajem treh poslanskih skupin, pa seveda samo preprečuje norosti, ki jih je nakazal že gospod Kremžar, da bi, na primer, morali za kanalizacijo, ki je zakopana v zemljo, pa je slučajno vredna več kot, na primer, 300 milijonov tolarjev, kar je bil dosedanji limit, obvezno imeti oblikovalski natečaj. Hvala.
Hvala. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o členu in amandmajih in prehajamo na odločanje. Najprej bomo glasovali o amandmaju poslanske skupine SDS, Slovenske demokratske stranke. Če bo ta amandma sprejet, bo drugi amandma postal brezpredmeten. Še sekundo počakajmo, da pridejo kolegice in kolegi v dvorano. Glasujemo o amandmaju SDS. Od 50 prisotnih je za glasovalo 13 poslank in poslancev, proti je bilo 34. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Sedaj bomo odločali o amandmaju, ki je zdaj pod zaporedno številko 2, to je amandma predlagateljev DeSUS, LDS in Združene liste. Glasujmo, prosim. Od 49 prisotnih je za glasovalo 38 poslank in poslancev, 5 je bilo proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 19. člen, kjer je amandma vložila poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. Odpiram razpravo o členu in amandmaju. Kdo želi besedo? Gospod Tanko, prosim.
Hvala lepa. Ob tem amandmaju bi samo nekaj malega dodal. Skratka, treba je vedeti, da imamo na področju urejanja prostora zelo problematične zadeve, saj so prostorski akti neurejeni, prostorske evidence so neurejene, da precej časa ali pa zelo dolgo obdobje inšpekcijske službe niso delovale - to se navsezadnje vidi tudi izodgovora na vprašanje, ki sem ga postavil gospodu ministru na prejšnji seji državnega zbora -, ko imamo izvršljive odločbe, stare po 4, 5 ali še več let in se niso objekti niti porušili. Skratka, v tem primeru povečevanja kazni na področju prostora, na področju graditve objektov, ocenjujem, da gre za zelo problematične zadeve, in predlagamo, da se kazni uskladijo z razmerami, ki so do sedaj vladale na področju graditve objektov, in z razmerami, ki v tej družbi sploh vladajo nasploh. Nemogoče je, da se za nek objekt, ki se mu reče enostaven objekt, in je po domače to lahko tudi baraka, ki stane 100.000, 200.000 tolarjev, predvidi minimalna kazen 2 milijona tolarjev in najvišja za ta primer 10 milijonov tolarjev. Skratka, gre za enormno kazen glede na vrednost posega v prostor, ki ne razvrednoti sorazmerno prostora. Dejstvo je, da lahko inšpekcija te kazni ponovi še devetkrat, to se pravi do desetkratnika kazni in za takšen primer v primeru neodstranitve presega kazen vrednost objekta tudi za stokrat. Skratka, popolnoma neurejeno področje. Tudi na drugih področjih, v drugih točkah tega 19. člena gre za podobno enormne kazni tako za tiste, ki izvajajo posege v prostor, kakor tudi za katerega drugega. Mislim, da je stanje nevzdržno, neprimerno in vsaj poskušati moramo, da te kazni uskladimo z razmerami, s plačami, z ostalimi stvarmi, ki v tej družbi vladajo, kajti v primeru, da se izreče takšna kazen, pomeni to avtomatsko bankrot 60%, 70% državljanov te države. To pa mislim, da ni cilj nikomur izmed nas, zato bi bilo smiselno, da se na tem področju kaj bistvenega tudi popravi.
Hvala lepa. Gospod Kremžar.
Hvala lepa. Cilj kazni gotovo ni to, da se napolni državni proračun, če je to, je narobe. Kazen je zato, da se ne bi delali prekrški, ona je posledica nečesa in zaradi tega seveda nikakršna višina po moji sodbi ni previsoka. In seveda povezovati kazen s tem, da nekdo ne zmore plačati te kazni, je malo cinično moram reči, saj nikomur ni treba prekrškov delati in v osnovi seveda se mi zdi, da kazni morajo biti visoke, morajo biti visoke, ker s tem preprečujemo, da ne bomo delali prekrškov. In povezovati socialo in kaznovalno politiko je po moji sodbi zelo zgrešeno, kar vidimo seveda iz politike kaznovanja na področju prometa. Ko smo vpeljali pred ne vem kolikim časom nov zakon z novimi, višjimi kaznimi, je v trenutku bilo lepše voziti po naših cestah, seveda ko se pa to razvodeni, pa ni več pravega efekta. Ravno tako v drugih državah tudi mi vozimo drugače, kot vozimo doma zaradi tega, ker se zavedamo, kakšne so kazni in si seveda tega ne privoščimo. In to je smisel tega, zato zniževanje kazni in povezovati jih s tem, ali nekdo lahko plača kazen ali ne, pa saj mu vendarle ni potrebe, ni treba narediti prekrška. Drugo kar je; te kazni so seveda izrečene takrat, ko se ne odzove na to, da odstrani objekt, da naredi s tem objektom nekaj - najprej je to! Ni avtomatizem takoj, ko je nekdo zagrešil prekršek, iz tega bo pa dobil kazen; najprej je to in če še kljub temu ne naredi, potem je to. Tako je teh stopnic vmes povsem dovolj in mislim, da bi bilo prav, da kazni ostanejo visoke. Če bomo imeli višje kazni, bomo imeli manj tovrstnih prekrškov, kar pa je seveda namen. Hvala lepa.
Gospod Kelemina.
Hvala lepa. Poglejte, osebno niti ne nasprotujem ne vem koliko temu, da se hudi prekrški, ki so storjeni na različnih področjih, pa tudi zdaj v našem primeru, v zakonu o graditvi objektov, da so ti prekrški oziroma te zagrožene kazni visoke. Strinjam, da so visoke, čeprav trdim, da so pretirano visoke. Bolj me moti to, da imate vi v vladajoči politični opciji, z vlado na čelu, za merjenje in izrekanje kazni posameznikom različna merila, različne metre, različne vatle. V tem je problem. In vi, gospod - no, ne bom tega govoril, ampak v glavnem nekateri, ki ste izredno veliki zagovorniki vladne politike, politike LDS in tako naprej, katerih vse govore že vnaprej poznamo, od prvega dne do konca mandata, je med drugim povedal, da nikomur ni treba prekrškov delati in pač ne bo kaznovan. Okej, se strinjam, naj bodo zagrožene kazni visoke, da bi vsakega odvrnile od prekrškov. S tem se strinjam. Vendar če nekdo prekršek stori in ga ne stori niti fizična oseba, ampak ga stori družba, in to družba, ki se koplje v denarju, ki se tudi ukvarja verjetno s korupcijo in vsemi drugimi nečednimi posli in pomaga financirati volilne kampanje, recimo, teh vladajočih struktur, takih se pa ne kaznuje. To je najhujša zloraba zakonodaje v našem sistemu, kjer so dejansko zagrožene visoke kazni za reveže in oprostitev kazni za bogataše. Zakaj to govorim? Govorim o konkretnem primeru, ki se je zgodil, ko sem se sam spustil v neko prijavo kršitve zakona o graditvi objektov, seveda veljavnega, kjer je nek investitor ranga, o katerem sem prej govoril, ki se verjetno precej ukvarja s korupcijo in financira volilno kampanjo vladajočim strukturam - in je še vprašanje, kaj vse drugega, tudi daje verjetno določene provizije, zato ker imajo pač določene ugodnosti - je storil nelegalno gradnjo. In kaj se je zgodilo? No, saj boste potem replicirali, gospod Lavrinc, ko bom povedal do konca, pa se boste opredelili do tega primera, če želite. To nelegalno gradnjo sem prijavil, inšpektor je ukrepal, izdal je tudi odločbo, s katero je v 60 dneh zahteval odstranitev tega objekta, in podal tudi v postopek sodniku za prekrške za kaznovanje, v skladu s 168. členom zakona. Po preteku 60-dnevnega roka ta investitor, ki je nelegalno zgradil objekt in dejansko storil zločin nad naravnim okoljem tako rekoč, o čemer sem že govoril, objekta ni odstranil, ampak je objekt še naprej deloval, seveda ne z elektriko, ker je ni smel priključiti, ker sem tudi to preprečil, da bi ga priključil na elektro priključek - je že bil izveden, in tako naprej. Pripeljal je agregat in so prek agregata poganjali ta objekt. Je bilo pa že zgrajeno vse električno omrežje in vse, samo priklopljeno ni bilo. Torej so tudi drugi kršitelji naredili napako oziroma druge družbe, drugi izvajalci, kar ne bi smeli. Ker če ni gradbenega dovoljenja, ne smejo izvesti priključka in ga seveda priključili niso, vklopili niso, so pa zgradili instalacije. Ne bi smeli tega narediti! Tudi tega bi bilo treba kaznovati. Kje pa! Daleč od tega. Tudi to se ni zgodilo. Skratka, po 60 - dnevnemo preteku roka, objekt niti ni bil odstranjen niti ni bila izrečena še nobena kazen, ker je pač bil postopek podan sodniku za prekrške. Potem sem jaz zahteval ponovno, da se objekt poruši, naknadno, s klici, s pismi inšpektorju. Inšpektor ni ukrepal v nadaljevanju s 148. členom zakona in ni desetkrat, kar bi imel pravico, izreči še dodatnih kazni. Tega ni storil. In kaj se je zgodilo po 6. mesecih od moje prijave od nelegalno zgrajenega objekta? Minister, gospod Kopač, in njegovi sodelavci so izdali veljavno gradbeno dovoljenje, brez tega, da bi mi občani oziroma krajani ali pa državljani imeli pravico kakorkoli sodelovati v tem postopku. Pa smo dejansko bili s tem objektom izredno, recimo, prizadeti! Celo trdimo, da je objekt škodljiv za okolico, tudi v smislu zdravja, čeprav so narejene neke študije, v katere jaz seveda nič ne verjamem, ker so narejene po navodilih naročnika. In potem sem seveda ukrepal, oziroma celo poklical inšpektorja, oziroma sodnika za prekrške, in sem ga vprašal, ali je izrekel že kazni in kakšne kazni. Povedal je, da je sicer vlogo prejel, ampak da kazni niso še bile izrečene in da ne ve, kdaj bodo, da ima pač zadevo, čaka zadeva na obravnavo. In kaj se bo zgodilo? Sedaj je poteklo že več kot eno leto, leto in pol skoraj, od tistega časa, še pol leta in zadeva bo zastarala, in potem seveda ne bo nihče plačal nič. No, sedaj pa poglejte. Kazen ni bila izrečena, nelegalno zgrajeni objekt je bil legaliziran, objekt se ni odstranil in tako naprej. Sedaj mi pa povejte, če niso tukaj zraven prisotni elementi korupcije in kdo še ve česa vse. Verjetno. Verjetno je to vse prisotno. Ker nihče ne bi smel niti, sploh pa ne država, minister za okolje in prostor, izdati gradbenega dovoljenja, veljavnega, če je objekt nelegalno zgrajen in je v nasprotju z zakonom o graditvi objekta. [[...]] [[Hrup.]] [[...]]Dvostranskost in to pokvarjenost te države in prav zaradi tega seveda jaz nasprotujem temu, da so kazni visoke. Če so pa takšne, kot so, naj se izrekajo v skladu z zakonom, naj se desetkrat ta kazen, v kolikor pride do kršitve, zaračuna, nelegalno zgrajen objekt pa poruši in odstrani in zemljišče spravi v prvotno stanje. Tako kot je bilo vekomaj in tako naj bo tudi tukaj. Ampak, kaj se dogaja? Tam, kjer imate interes, tam seveda stvari legalizirate, kjer pa nimate interesa in kjer hočete malega človeka zatolči, tam pa seveda dovolite oziroma zahtevate, da se postopa v skladu z veljavno zakonodajo. Skratka, mislim, da sem vam dovolj nazorno pokazal problem, nakazal problem. Upam, da ga boste - kot načelni poslanci, načelna oblast, načelna vladavina, prava - v tej državi tudi izvajali in uresničili. Toliko. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Sok. Replika? Vas ni omenil. Saj se boste oglasili v razpravi. No, dobro, replika gospod Kremžar.
Bolj enostavno je.
Prve tri črke ste omenili, dobro, v redu.
Bilo je opisano, kdo je tisti, ki je nekaj [[...]]
Prve tri črke vašega imena je je rekel [[...]]
[[...]]ker jaz dojemam dokaj hitro sem takoj ujel, da gre za mene in zato repliciram [[...]]
Prosim za mir v dvorani.
[[...]]na razpravo spoštovanega kolega Kelemina. Me je v polovički mojega priimka omenil in mislim, da je to dovolj, je pa seveda, kar mene zelo moti pri tem, zmešal stvari, ki se jih pač ne da in ni dobro, da jih med seboj pomešamo. Mi govorimo o višini kazni, ta zgodbica, ki jo je pripovedoval že na matičnem odboru, je lahko zanimiva in je zanimiva za poslušati in se z marsičem strinjam v njegovih ocenah tega. Ampak, tu preprosto ne gre za to. Mi se pogovarjamo o tem, naj bodo kazni take, kot so zapisane v predlogu, ali naj bodo te kazni nižje. Jaz šeenkrat pravim: naj bodo take, kot so, naj bodo visoke in bo potem doseženo tudi to, za kar se kolega Kelemina zavzema, da tega pač ne bo in da bodo kaznovani. Večji del tega, kar je kolega Kelemina govoril, je govoril v prid moji tezi, da naj bodo kazni višje in naj se to ali pa potem oblast oziroma tisti, ki so - ker ne izvaja oblast kaznovalne politike, ampak tisti, ki jo morajo izvajati; in če so tam zadeve, ki niso urejene, je to treba pri drugih rečeh upoštevati, ne pa pri tem členu in pa pri tem zakonu. Hvala.
Gospod Kremžar, to ni bila replika. Kakorkoli, gospod Sok.
Hvala lepa. Recimo, da je našim kolegom iz LDS-a dovoljeno več kot nam iz opozicije. Ampak, če poslušam kolega Kremžarja - ker sem tudi to vse, kar je danes povedal, slišal na odboru -, potem si seveda lahko predstavljam, da on kot zaveden Slovenec, državljan, ki spoštuje vse zakone, še nikoli v življenju ni naredil prometnega prekrška. Izvašega govora bi zaključil, da niste, ampak verjetno ga ni tistega tukaj v tej dvorani, ki ni naredil prometnega prekrška. Sedaj se pa odločimo in povejmo, kakšna kazen je potem za takšen prekršek! Ali je ta kazen takšna, da je ne moreš, recimo, plačati, ali je vzgojna, ali je ta kazen kaj drugega. In to načelo pravzaprav velja za vsa področja. Že večkrat sem pri sprejemanju zakonodaje s področja kmetijstva opozarjal na to, da sprejemamo kazensko politiko, ki je - ne vem, rekel bi, neargumentirana. Previsoke kazni postavljamo in ker so te kazni previsoke, jih potem tudi sodišča ne izrekajo; če pa jo izreče, pa taka kazen lahko pomeni za nekoga pravzaprav uničenje. To ni noben vzgojni ukrep, če vi nekemu malemu podjetniku ali pa malemu trgovcu izrečete kazenpar milijonov slovenskih tolarjev. To ni vzgojni ukrep, to je edino, da ga potem prestavite iz njegovega podjetja v največje podjetje, to je zavod za nezaposlene. In to se dogaja v tej državi. Vsakodnevno se dogaja, da ljudje zaradi nerešenih sporov na sodiščih, zaradi previsokih kazni in tako naprej, propadajo v svojih dejavnostih. Berite časopise! K meni hodijo v poslansko pisarno pripovedovat zgodbe, ki jih imajo z davčno upravo, ki jih imajo z upravnimi sodišči in tako naprej. Kazen mora biti seveda primerna, vsi se za to zavzemamo. Ampak prej smo sprejeli pri zakonu o rudarstvu, pred pol ure, če nekdo krši in na črno izkoplje toliko in toliko kubikov gramoza, se ga lahko kaznuje z milijonom ali milijonom in pol. Potem pa lahko ta isti postopek ponavljain vsakič plača 100.000 tolarjev! In ste rekli, to je v redu, želimo deloma urediti to vprašanje. Tu, v tem primeru pa se kazen, recimo, najvišja bi lahko bila, najmanjša 5, najvišja do 30, če bi bil amandma sprejet. Če pa amandma ne bo sprejet, pa so te kazni še znatno, znatno višje. Kakšen smisel ima postavljati previsoke kazni? Jaz mislim, da nobenega. In vprašal sem tudi gospoda ministra na odboru, vendar mi ni odgovoril, na kakšni podlagi, s kakšnimi izračuni sploh prihajajo ministrstva, s kakšnimi kalkulacijami, ko se odločajo za takšno obliko kaznovalne politike v zvezi s prekrški. Tudi eden od naših članov odbora je podal zelo dober predlog. Če mislite, da so neki prekrški finančno tako visoko ovrednoteni, zakaj pa potem teh zadev ne prekvalificiramo v kazniva dejanja; bi bile boljše rešitve, kot pa, da nekomu naložite finančno takšno veliko breme, da ga ne more poravnati oziroma da to za njega predstavlja dejansko uničenje. Če mislite, da je prekršek take narave, da ga je treba tako visoko kaznovati potem je bolje, da bi zadevo spremenili iz prekrška v kaznivo dejanje in bi s tem dali pravo težo dejanju, ki ga je povzročil. Zato mislim, da bi amandma, ki ga je predlagala opozicijska stranka SDS, zlahka, brez velike škode lahko podprli in nekako na tem področju omilili situacijo, razen, seveda, če ne mislite, da je treba amandmaju nasprotovati samo zato, ker so ga pač predlagali kolegi iz opozicije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Tri razpravljavce imamo še, gospod Lavrinc, gospod Kebrič in gospod Avšič. Gospod minister, kdaj želite odgovarjati? Lahko zdajle? Prosim, gospod minister ima prednost, ker se je že prej prijavil k besedi.
Hvala. Morda bom razčistil kakšen nesporazum, čeprav bom govoril isto, kot sem na odboru; tu se zdaj res ponavlja diskusija z odbora. Pri krškovni določbi v zakonu o graditvi objekta se s to novelo sploh ne spreminjajo niti z vašim amandmajem ne, poslanci SDS. Torej, če nekdo gradi na črno, so predvidene kazni, prekrški. Za fizično osebo je to od 300 tisoč do milijon tolarjev - za odgovorno osebo pravne osebe, posameznik je pa od 100 tisoč do 300 tisoč tolarjev. Za črno gradnjo. To niso drakonske kazni. Mislim, da se strinjate. To, o čemer pa sedajle govorimo, so pa kazni za prisilitev izvržbe. Torej, inšpektor ima možnost črnograditelju reči, torej ga poslati k sodniku za prekrške, kjer dobi od 100 do 300 tisoč tolarjev, vendar pa seveda lahko tudi gradbena inšpekcija angažira gradbeno podjetje, da podre to črno gradnjo. Lahko pa - o tem pa govori sedaj ta člen, to je pa tisto, kar je pomembno - naloži obveznost rešitve temu črnograditelju samemu in v kolikor on ne izpolni te obveznosti, potem pa mora plačevati te kazni, ki jih vi sedaj poskušate znižati. Skratka, to so kazni zaprisilno izvršitev. To niso kazni za prekršek. In nekdo, ki bo pač nekaj naredil na črno, ne bo deležen hudo velike kazni na način sodnika za prekrške, lahko se mu pa zgodi, se mu bo zgodilo, zgodila zelo velika kazen, če sam ne bo saniral stanja nazaj. Smisel tega je v tem, da seveda ne angažiramo prisilnih izvršiteljev za vsako najmanjšo črno gradnjo, ki jih je po Sloveniji veliko, pa jih tudi uspešno odstranjujemo, ampak to seveda stane, gre na račun proračuna in je seveda primerneje, da investitorji, črnograditelji sami to naredijo, in te kazni, ki so zares visoke, so namenjene temu. Napisane pa niso kar na pamet, ampak so v nekih razponih, ki pomenijo nek poskus ocene vrednosti objekta, za katerega gre, in zato seveda se nam zdijo primerne. Tudi, če bibile znižane, kot predlaga SDS, bi sicer bile še zmeraj visoke, cel sistem se nam ne bi podrl, to moram reči, ampak menimo, da so primernejše te, ki so v osnovnem predlogu novele. Da še na kratko odgovorim na dve stvari, ki nista neposredno s tem povezani, sta pa bili do sedaj izpostavljeni, v rudarskem zakonu. Gospod Sok, ste narobe brali. Tam je prisilitev, tako da je vsakič za 100 tisoč tolarjev večja kazen, ne da je naslednjič 100 tisoč tolarjev, ampak je za 100 tisoč tolarjev večja kot prejšnjič. Toje nekaj bistveno drugega. Kar pa se tiče diskusije gospoda Kelemine, pa moram reči, da pri nas seveda izdajamo gradbena dovoljenja, kjer je to le možno glede na prostorske akte, in to ne glede na to, ali gre za prvega, drugega ali tretjega operaterja mobilne telefonije. Kjer pa prostorski akt tega ne omogoča, tam pa seveda to ne gre in tudi kar nekaj postaj za mobilno telefonijo smo v preteklem letu in pol podrli. Sedajle točno ne vem števila, ampak se mi zdi, da se bliža številki 10. Tako je inšpekcija bila učinkovita tudi pri tem. Tudi v tem primeru bi nam zelo prav prišlo, če bi lahko enemu Mobitelu ali Simobilu za črno gradnjo predpisali obveznost odstranitve. Če pa tega ne odstrani, ne vem, v tednu dni, mu sledi kazen 30 milijonov tolarjev. Take kaznipotem res zdramijo črnograditelje.
Hvala. Gospod Lavrinc.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz sem sicer hvaležen ministru, da je zaradi medijev in objektivnih poslušalcev pojasnil, da pravzaprav sploh ne gre za tisto, o čemer sta razpravljala kar dva poprej. Če pa upa, da bi kogarkoli od teh karkoli prepričal, mu pa svetujem, da to upanje čim prej opusti. Zakaj? Zato, ker eni zares ne razumejo, za kaj gre, eni pa nočjo razumeti, pa je lahko še takopreprosto in lepo povedano. To je, kar se tega tiče. Kolega Kremžar me je prosil tudi, da povem, da je že storil prekršek, vendar ni tako kot, denimo, kakšen drug, ko je šlo za "šverc" z orožjem, klical kakšnega tožilca ali podobnega, naj ga vendar za božjo voljo pri miru pustijo. Toliko. Sicer pa bom povedal še gospodu Kelemini. Kdor ve, da je bilo storjeno kaznivo dejanje, pa tega ne naznani, je storil sam kaznivo dejanje. In seveda, ker gospod Kelemina ve za cel trop tatov, korumpirancev in tako naprej, mu svetujem, naj to čim prej opravi, sicer bo seveda sam lahko zašel v kakšen postopek. Sicer pa, torej, če se bolj resno lotim tega, kar je načel kolega Sok, vsa kaznovalna politika je vredna resne diskusije, vsa. Mi, bom rekel, da se mnogokrat, ko nam različni pripravljavci zakonov - to niso ministri, to so tisti, ki prav nomotehnično delajo zadeva in tako naprej -, da nam na nek način uidejo. Da nimamo nekega, kako bi rekel, postopka kjer bi te stvari natančno lahko preverili. Tako se nam je, recimo v nekem zakonu o varnosti v cestnem prometu zapisalo, da je samo zato, ker je nekdo pozabil podaljšati neko dovoljenje, treba plačati 90.000 tolarjev kazni. In če človek pomisli na populacijo, ki jo je imel v mislih verjetno tudi kolega Kelemina, je to grozljivo. In hvala bogu, da smo v zakonu o prekrških zapisali tudi to, torej, da je v takem primeru moč izredne omilitve kazni. Jaz bom prav hvaležen, da se tudi do teh vprašanj tako resno, da se o njih resno pogovorimo. Vendar, če se nekdo hoče resno pogovarjati, potem mora to tudi resno početi, ne pa z nekimi padalskimi amandmaji na vrat na nos zadnji trenutek in podirati nek koncept, ki pravzaprav na vsakem področju je. Definitivno pa je, da ima vsak ministrstvo, ker je tudi pri nas tako po ustavi, neke svoje kriterije in znotraj tega so tudi te kazni, ki so predvidene, recimo, v takem primeru. Mislim, da je prav okoljsko ministrstvo, kar se tega tiče, da lahko sodi celo kot primer, kako se rangirajo zadeve, kako se kaznuje tiste, ki so močnejši, če hočete, po denarnicah kot tiste, ki so šibkejši, in tako naprej. Hvala lepa.
Jaz bi prosil, da razpravljalci upoštevajo poslovnik in se držijo točke, o kateri razpravljamo, in amandmaja, o katerem razpravljamo. Replika, gospod Kelemina.
Hvala lepa. Repliciram seveda gospod Lavrincu. Prvič, člen je odprt. Je ali ni? Torej, če je člen odprt, imamo mi pravico, karkoli je v tem členu zapisano, amandmirati. To je naša pravica, vi pa lahko naš predlog seveda zavrnete kar boste tudi storili - ni nobenega problema. Mi smo člen odprli, predlagali spremembo, o njej razpravljali, vaša stvar pa je, kako boste stvar rešili. Drugo, to gospod Lavrinc, da vi meni grozite, da naj se pazim in da bom jaz kmalu v teh postopkih - v redu, ni problema, vi meni kar grozite, samo vam povem to; s prvim "šusom" me podrite, ker če me ne boste - težko vam. Hvala lepa.
Glejte, naslednji ima besedo gospod Kebrič. Besedo ima gospod Kebrič. Vem, ampak tudi sami ste zlorabili poslovnik. Gospod Kebrič.
Hvala, gospod predsedujoči, za besedo. Na dnevnem redu imamo 19. člen in amandma, ki se tiče kazni in o njem želimo in mislim, da je prav, da razpravljamo. Zakaj sem se prijavil k besedi? Predvsem zaradi tega, kajti socialna nota je v neki meri vgrajena v sam člen, ko je možnost, da se izreče finančno, bom rekel, kazen v razponu od tega do tega zneska. Socialno gledano je 100.000 tolarjev za tistega z nizkimi prejemki enako opozorilno kot 500.000 tolarjev za tistega bogataša, ki to z levo roko da. Zato je presoja podana tistemu, ki izreka kazen, da upošteva te okoliščine kot take. Da je kaznovalna politika v finančnem smislu, govorim o kaznih v finančnem smislu, različna, je pač smola naša, da še nismo uspeli poenotiti določenih kriterijev in da se, bom rekel, prometni prekrški čisto po drugem kriteriju finančno kaznujejo kot neki drugi prekrških iz drugih področjih. In dejansko je to v primerjavi s tujino, kjer imajo pa določene finančne sankcije bolj usklajene na vseh teh področjih. Jaz vidim ta problem z naslednjimi očmi. Predlagal sem ministrstvu za okolje in prostor, gospodu ministru Kopaču, že pred davnimi časi, ob predlogu zakona o prekrških, kako jih sankcionirati. Toda oni nočejo tega storiti. Dokazal sem jim, da imajo na letalskih posnetkih, kartah, vse črnogradnje jasno obeležene, pa kljub temu nočejo v to posegati. Zakaj? Verjetno zato, ker je veliko tudi državnih kršiteljev - razne gramoznice, mostovi in drugo brez gradbenih dovoljenj -, pa bi tudi tiste morali sankcionirati, pa bi tudi tiste morali finančno kaznovati. Zato tudi z raznimi zvezami pa, pod narekovaji, "korupcijami", ko ima nekdo črno gradnjo, pa se smeji vsem tistim, ko je bil sprejet zakon, da je bilo možno črno gradnjo legalizirati ob takratni določeni finančni kaznovalni politiki. Pa niso hoteli. Če vas spomnim, da je bilo treba dati depozite, pošteni državljani so dali depozit, so poskušali legalizirati gradnjo, v večini primerov se je to storilo, plačali so tisto minimalno kazen, ki je bila takrat res nizka. Danes se pa določenih noče kaznovati zaradi takih in drugačnih razlogov. Odgovor gospoda ministra - daj, povej konkretno, imenuj Frančeka pa Micko, pa povej, na kateri parceli je. Ali bomo res šli v to, da bomo drug drugemu - ne sosed, mejak, ampak vrag? Ne! Imamo institucije, imamo inšpekcije, ki naj posegajo. In za mene nobena kazen ne bo previsoka, če se bodo ustrezno diferencirale glede na socialni status in okoliščine. Kajti problem, ki ga vidim v tem finančnem kaznovanju in v tem amandmaju, je pa naslednji: tisti, ki ima črno gradnjo - ne bom pretiraval - že deset let, pa je do danes ni hotel legalizirati, jaz zastopam stališče, naj mu bo kazen tudi z ozirom na deset let uživanja v miru tega in smejanja vsem drugim, ki so svoje črne gradnje legalizirali, naj pa plača desetkratno kazen. Hvala lepa.
Postopkovno? Prosim, gospod Lavrinc.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Postopkovno, v skladu z 69. členom, vam bom povedal naslednje: da ste narobe tolmačili poslovnik, ki v 70. členu govori o pravici do replike. Ker sem bil posebej imenovan, celo sprevrgle so se besede v grožnje s strelnim orožjem, in seveda od nekoga, ki ne da priložnosti do govora, denimo, zvečer v neki garaži in užge prej, seveda ni mogoče pričakovati drugačnega besednjaka. Vendar mislim, da vi kot predsedujoči pa morate dovoliti, da takrat, ko želim replicirati in povedati tisto, kar je, to besedo dobim. In vas jeza, ker ste jezni name, če uporabim denimo primer Janeza Janše v tisti orožarski aferi, ko se je uporabila gospa Barbara Brezigar za to seveda, da ni bil niti zaslišan, ta vaša jeza ne more biti vzrok za to, da pa vi meni ne omogočite, da repliciram. In sem imel povsem korektno repliko, tudi glede tistega, kar se tiče tega člena oziroma tega amandmaja, se pravi primera, ki ga je tukaj ponudil gospod Kelemina. In še to. Če ste striktni, gospod podpredsednik, morate gospoda Kelemino, kadar takole naglas govori, in me moti pri upravičeni besedi, opozoriti. Hvala lepa.
No, dobro bi bilo, če bi predsednik odbora za notranjo politiko poslovnik poznal, če se že oglasi in vse poučuje. Sejo vodim jaz in jaz odločam o tem, kako bo tekla. In v 70. členu je zelo jasno zapisano, da "ima vsak razpravljavec pravico do odgovora na razpravo drugega razpravljavca, v kolikor se ta razprava nanaša na njegovo razpravo, če meni, da je bila njegova razprava napačno razumljena ali napačno interpretirana". V tem je pa seveda stvar popolnoma jasna, da predsedujoči, če smem citirati naprej ta 70. člen, "mu da besedo takoj, ko jo zahteva. Replika se mora omejiti samo na potrebno pojasnilo", in tako naprej. Torej, vidite, tu gre pa za to, da se moramo, prvič, držati poslovnika in govoriti o vsebini, ki je na dnevnem redu, ne pa govoriti o fantazmah, ki jih ima eden, drugi ali tretji. In tega jaz tukaj ne dovolim. In gospod Lavrinc, vi ste zlorabili tisti del poslovnika. In o tem ne razpravljamo več. Naslednji ima besedo gospod Avšič.
Hvala lepa. Tudi gospod Maks se bo pomiril, pa verjetno gospod Kelemina ne bo več grozil, ker to nič v poslovniku ne piše, da je treba prepovedati grožnje in podobne stvari, ampak mislim, da je dobro, da tega ne počnemo v parlamentu. Jaz bi se pa vrnil k izvirnemu delu naše razprave. In, žal moram ugotavljati tudi, tudi pozorno sem poslušal gospoda Kebriča, da kljub dvakratnemu pojasnjevanju ministra le nismo še vsi dojeli, kaj sploh te kazni pomenijo. Te kazni za prekrške so predpisane. Te postopke namreč dosti dobro poznam, pa verjamem, da marsikdo od poslancev ima tudi težave s svojimi volivci, ko mu pridejo v poslansko pisarno po pomoč, da bi pomagal, kadar so že odločbe o rušitvi pravnomočne. Prišel pa ni takrat, ko ga je inšpektor našel, kajti takrat bi se mu dalo še morda pomagati, kajti inšpektor ne napiše takoj odločbe o rušitvi, pač pa dopusti vse možnosti, ki jih zakonodaja ponuja, in seveda prostorsko-ureditveni akti, da se tak objekt legalizira. Če se le da legalizirati. Če se pa ne da, pa seveda običajno sledi odločba o odstranitvi objekta, in se določi tudi rok, v katerem času mora biti to storjeno. Ampak to so še vse tiste male kazni pravzaprav, ki govorijo, ki jih moraš plačati,če si zgradil nekaj na črno. Vendar se običajno, ko je odločba izvršljiva in rok za izvršbo poteče, zgodi to, da vsi, bi rekel, revnejši sloji prebivalstva to v resnici sami naredijo. In da so te kazni namenjene tistim bogatim, ki se delajo iz vseh norca,ki pokličejo novinarje, POP TV, cel cirkus naredijo, in seveda policija spremlja inšpektorja in tistega koncesionarja, ki bi moral to odstraniti, vesoljna Slovenija se zgraža, kar se nam dogaja, objekt pa še kar stoji. Spomnimo se nekoga sredi zaščitenih planinskih predelov v Sloveniji. In ta kazen naj bi bila za tistega, ki noče odstraniti, ki se posmehuje vsem, ki ima dovolj denarja, da mirno sedi in gleda kaj se dogaja. Vsi reveži bodo sami odstranili, kajti inšpektor, ko da naloga za odstranitev, tudi napiše, da bo sicer odstranjen s pomočjo države in koncesionarja, vendar na njegov račun. In ker nima denarja, pa odstrani sam tisti objekt, seveda kolne to državo in vse po spisku, ampak to naredi. Tisti, ki pa ima veliko denarja, pa niti ne kolne države,ampak se ji posmehujejo, se delajo norca in za te so te velike kazni namenjene. Samo za te in za nikogar drugega, ne za prekrškarje. Vsi tisti, ki pa govorite o tem, da bi bilo treba socialni položaj upoštevati pri prekrških, seveda, to hkrati to pomeni, da če prekoračiš hitrost na cesti, bi moral nekdo, ki se z mercedesom pripelje 30 kilometrov na uro, veliko več plačati kot drugi s škodo, ker to je nekako v korelaciji z stanjem v žepu. Vsi tisti, ki to trdite, se pa seveda vračate v nek sistem, ki smo gaukinili in se marsikdo nad njim še zgraža. Kajti spomnite se, da ko smo morali k sodniku za prekrške, smo morali nesti potrdilo o premoženjskem stanju, o plači in vsem skupaj. Na podlagi tega je potem sodnik odmeril kazen v nekem razponu. Torej, potem jebilo pa v prejšnjem sistemu pač zelo dobro in sedaj ni. Moramo se s tem sprijazniti, taka je situacija in prekršek je enakovreden prekršku, kdorkoli ga pač stori. Ta kazen je pa predvidena, verjemite mi, za tiste najbolj bogate, ki se delajo norca iz pravne države. Hvala.
Hvala. Gospod Tanko.
Hvala za besedo. Najprej bi bilo mogoče dobro, preden obdelamo koga drugega, da vsak malo pogleda vase in da pogleda svoje probleme in svoje prekrške in morda bi kdo začel s kakšno zebro in s kakšnim prekrškom na zebri, pa potem nadaljeval z vsemi tistimi ostalimi stvarmi, ki jih imamo za afere, pa še nikjer do sedaj niso bile opredeljene kot afere. Ni se zgodilo nič, kljub temu da vsi organi, ki so taki ali drugačni, pač,verjetno bolj vaši kot naši, ker imate povsod večino, bi lahko tudi že kaj v teh 10 ali pa v 5 letih dokazali in realizirali na koncu. Drugo. Predstavlja zadeva, da gre za "padalski predlog", za žalitev. Ker je bil predlog vložen za dopolnitev, za spremembo tega člena proceduralno pravilno, korektno, pravočasno, nikjer nisem od nikogar dobil nobenega namiga, da je zadeva neprimerna ali neusklajena. Skratka, takih sodb, ki jih posamezni, kolegi poslanci trosijo in razmetavajo po tisti pač, ki jim niso po godu, je skrajno žaljiva in neprimerna. In navsezadnje tudi tisto, kar zadeva "padalce" in "padalsko", je več ali manj v tem državnem zboru tudi že po svoje definirano. V predlogu, ki je napisan tukaj, smo predlagali znižanje zgornje meje kazni in predvsem pomembno znižanje spodnjega praga kazni. Mi ne ukinjamo popolnoma nobene kazni, ampak znižujemo zgornji in spodnji prag in dopuščamo, da se tiste, ki delajo prekrške, sankcionira. Vendar ne na način, da se jih uniči, da ne nastanejo reveži, da propadajo ljudje, da propadajo družbe, ampak z možnostjo, da se počne na nek bolj civiliziran, bolj sprejemljiv način. Verjetno je v tej državi zelo malo ljudi, ki si lahko privoščijo, da dobijo kazen 30 milijonov, da se jim ta kazen še devetkrat ponovi v relativno kratkem času. Zelo malo je takih. Ampak zelo malo je tudi takih, ki lahko plačajo kazen, katere spodnja meja je 30 milijonov, ne zgornja, spodnja meja. Mi smo predlagali, da se ta kazen - recimo, ki je po vašem predlogu od 30 do 50 milijonov, z možnostjo, da končna vrednost doseže desetkratnik, to se pravi 300 ali 500 milijonov - zniža na od 5 do 30 milijonov; in to za vse tiste kazni, tudi do posameznikov. Kajti, mislim, da je v Sloveniji zelo malo, 60% ljudi ne zasluži, da bi lahko plačalo kazen, ne vem, recimo, milijon tolarjev, skratka od privarčevanega. Mislim, da teh ljudi v Sloveniji ni prav veliko. Pač razmere so take, plače so slabe, šoloobvezni otroki in ostale stvari. In zato predlagamo, da bi te zadeve uskladili na neki primernejši ravni, ne pa, da bi jih popolnoma ukinili. Nekateri, ki se jim obesijo take kazni za te nelegalne zadeve, imajo tudi težave, kajti kljub temu da je izrečen ukrep rušitve, ti ljudje nimajo kam. Pač zgodilo se je, naredili so si nek objekt in si nimajo kaj pomagati, ga nemorejo porušiti, tudi denarja nima, da bi to plačali. In zato so zadeve neizvršljive. Prej smo sprejemali zakon o rudarstvu. Tudi v tistem zakonu je šlo za ponavljanje prekrška, tako kot gre v teh primerih. Gre najprej v osnovi za izrečen ukrep, za milijon pa pol kazni je bilo prej rečeno, in za vsako ponovitev, ki jo izreče inšpektor 100 tisoč dodatne kazni, pa gre tudi za nelegalne kope kot v teh primerih. V teh primerih pa so kazni 10-krat višje. Mislim, da bi moral tudi predlagatelj vse tiste stvari,ki iz svojega resorja predlaga, vsaj po horizontalu uskladiti. Da predlaga izhodiščno kazen oziroma isto kazen za podoben ali sličen ali pa celo enak prekršek in nima popolnoma nobenega razloga, da se tu obravnavajo kazni, ki so 10-krat na spodnji meji, ne vem, 6-krat, 10-krat višje, kot so tiste, ki smo jih v enem zakonu prej sprejeli za ponovitev nelegalnega kopa. Poslušajte, pa to je nesprejemljivo. Še na eno stvar bi rad opozoril, zakaj se mi zdijo te kazni izjemno visoke: prostorski dokumenti so izjemno slabi, to smo ugotavljali tudi že prej, zadeve ne funkcionirajo, ogromno zastaranih zadev in tudi preventivni ukrepi, ki bi jih morale ugotavljati, bi rekel, določene institucije in tudi pravočasno ukrepata, se ne izvajajo ali pa z velikimi zamudami. Tudi po tej plati je nesprejemljivo in nekorektno, da štartamo samo na te maksimume. Še eno stvar bi rad povedal. Predlog, ki smo ga predložili v sprejem, je usklajen z zakonom o prekrških, je usklajen z zakonom o prekrških. To, kar smo mi kot amandma predlagali, ni neusklajeno z zakonom o prekrških, s tem da ste vi uporabili možnost, da predlagate trikrat višjo kazen v primeru, če gre za okoljske zadeve, to ste pa uporabili. Vendar mislim, da je dovolj že - če že naš predlog popravka je visok za marsikoga ali pa za veliko večina ljudi, pa je usklajen z zakonom o prekrških. Mislim, da bi bilo dovolj modro od tega zbora, da vsaj v primeru tako drastičnih, da se zmanjšajo tako drastični predlogi, ko ste jih vi zapisali v vaš zakonski predlog.
Hvala. Gospa Krebsova.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani, veliko dela mi je pomagal opraviti kolega Avšič, pa vendar, predlagateljem amandmaja. Seveda je vložen popolnoma v skladu s poslovnikom, ampak se opravičujem, poslušam že eno uro, bila pa je obrazložitev, ki ste jo podali danes poslankam in poslancem, popolnoma neprimerna in zavajajoča in je sprožila seveda razprave kolegov poslanec, ki se natančno niso poglobili v vsako besedico, ki ni v skladi s temo, ki jo danes in ob tem členu obravnavamo. Gospod minister se je potrudil, skušal obrazložiti, pa je bila ponovno podana obrazložitev, ki ne drži, ki je bila zavajajoča. In gospod Tanko, ne gre za ponavljanje prekrškov, kot ste ponovno skušali obrazložiti, da gre za drug vatelj, ki ga vgrajujemo v ta zakon, v zakon o rudarstvu pa je bilo nekaj drugega zapisano. Začetek jasno pravi, da v tem delu pravzaprav dajemo orodje v roko inšpektorju, ko odloča. In treba je vedeti, da gre za črtno gradnjo, za katero je nesporno bilo ugotovljeno, v postopkih pred upravnimi organi, da legalizacija ni možna in je potrebna rušitev. In inšpektor mora po zakonu o upravnem postopku izrekati te ukrepe v okviru izvršbe od milejšega do najstrožjega ukrepa. In ta država si je izbrala tri možnosti: najprej, da da posamezniku, ki je kršil, možnost, da objekt, ki je nelegalen odstrani sam, druga možnost je, da ga poskuša prisiliti, da sam odstrani objekt z denarnimi kaznimi in o tem ta člen govori. Intretji ukrep, ki je najstrožji, da se opravi ta odstranitev po tretji osebi in se stroški, seveda, te odstranitve naložijo kršitelju. In v tem členu se torej določa višina in razpon kazni tega drugega srednje, bom rekla, hudega ukrepa, to je, prisilitev za odstranitev po samemu sebi, torej da sam pristopiš. In ne vzdržijo obrazložitve. In res lepo prosim, da poslanke in poslancev ne zavajamo in se po nepotrebnem ne obremenjujemo s stvarmi, ki nič ne pripomorejo k boljši ali slabši kaznovalni politiki v naši državi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ali lahko [[...]]Gospod Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani. Torej sam mislim, da če je takšen pristop, kot sem sedaj slišal k tej kaznovalni politiki, potem je nekaj narobe. Ne vem, ali naj to rečem, da je to replika ali je razprava, vendar nekaj bi želel povedati. Tisti, ki misli, da bomo s kaznimi kaznovali tiste, ki imajo ogromno denarja, da ne bodo bedarij počenjali, v tem smislu, tisti se moti, kazni so samo za reveže. V naši državi takšno stanje kot sedaj, so kazni izključno za reveže. Zato, ker tisti, ki bi imel toliko denarja, da bi lahko plačal tiste silne milijone za kakšno kazen, do tistega kazen sploh ne bo prišla, ker se bodo že prej izgubili spisi, sploh ne bo prišlo do spisa in podobne stvari. Čisto vse je v smislu te razprave - kazen bo plačal samo revež. In zato bi želel povedati naslednje. Sicer nisem pristaš tega, da bi kazen bila kot neka socialna kategorija, s tem se strinjam, ampak žal je treba upoštevati dejstvo, da je pri nas tako - in kmalu bom tudi sam začel zastopati to stališče, da kazen mora biti socialna, zato ker so pri nas kazni izključno samo za reveže. Kar se pa tiče same legalizacije. Tudi legalizacija je pa samo za bogate. Legalizacija za reveže ni, zato ker nikoli ne bo prišel do tega, da bi bilo nekomu, ki res nima veliko denarja, kaj legalizirano. Figo! Legaliziral bo lahko samo tisti, ki ima denar, da bo lahkotisto kazen plačal. Zato je to treba upoštevati. In če ste to vgradili v zakon, takšen pristop, potem je to napačen pristop. Glejte, kakorkoli hočete! Od kurjih tatov se še noben spis ni založil v omari, od ostalih se pa je. In zato je ta pristop napačen.Legalizacija za reveže ni mogoča, kazni so pa samo za reveže. Zato, ker tisti nima denarja, da bi karkoli lahko opravil, karkoli naredil, nima vizitke kakega ministra ali česa podobnega, da bi interveniral v njegovem imenu, da do tistega sploh ne bi prišlo. Zato so kazni samo za reveže. In, prosim, to upoštevajte. Zato je razmišljanje o tem, da se znižajo tiste najvišje kazni, ker jih ne bo nobeden od tistih silnih milijonarjev plačal, ki jih nekateri drugače imenujejo. Zato je smisel v znižanju. Hvala.
Glejte, spoštovane gospe in gospodje, zdaj gremo vedno bolj v širino. Kaj, če bi po tej obsežni razpravi enih in drugih argumentov prešli h glasovanju? Ne, da jemljem komu besedo, ampak moj občutek je, da nekako ne prispevamo več k razjasnitvi vprašanj. Če želi kdo besedo, jo bo seveda dobil. Gospa Krebsova.
Hvala lepa. Spoštovani gospod podpredsednik, seveda ste spet kolegu dovolili, da je šel čez. Pa vendar je trditev, da je vprašanje legalizacije v tej naši državi v nekem zgodovinskem obdobju, pa se ga vsi verjetno še spominjamo, bila podvržena testu, da reveži ne morejo, bogati pa lahko, popolnoma ne drži. Legalizacija vseh črnih gradenj v naši državi se je izvajala samo ob presoji dejstva umestitve objekta v prostor v skladu z občinskimi prostorskimi akti. Samo to, in trditev je popolna neresnica. Hvala lepa.
Gospod Pukšič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci, gospod minister s sodelavci! Del tega, kar je bilo predhodno rečeno, da so legalizacije možne za tiste, ki imajo denar, in niso možne za tiste, ki denarja nimajo, da bi predhodno poplačali vse potrebno, jasno izven zakona, delno drži. Pri tem je mogoče potrebno samo nekaj malegaše dodati. Namreč, sam mislim, da je predlog amandmaja s predlaganimi spremembami kazni pri izvrševanju, ko naloži gradbeni inšpektor za prisilno porušitev objekta, dovolj dobra, dovolj visoka, da bo tiste, ki bodo pač dobili takšno odločbo, resnično streznila. Pomembno je pri tem tudi, ali je možno ne samo izdati odločbo, ne samo izreči ukrep, ampak, ali je možno tudi na koncu to realizirati. Če seveda to ni možno, potem so takšni ukrepi, ki so samo na papirju, brezsmiselni. No, ampak tisto, kar sem hotel dodati, kar je pomembno, kdo lahko in kdo ne more nelegalno na črno zgrajenih objektov legalizirati in kdo mora ali pa ne more plačati teh kazni, je potrebno poleg denarja še imeti eno legitimacijo, ki se pa ji reče LDS ali pa Združena lista.
Ali obstaja možnost, da mi pred odmorom še glasujemo? Kdo želi še besedo? Ja, dajmo sedaj zabeležiti, kdo bo še razpravljal, ker bom naredil sedaj odmor. Sedaj bomo kar zabeležili razpravljavce. Torej, gospod Merlo. Kdo še potem? Nihče več. Ali obstaja možnost, da potem gremo na glasovanje po tem členu, pa potem odmor? Je v redu tako? Gospod Merlo.
Jaz bom zelo kratek. Brez populizma. Mislim, da je to tisti prvi udarec, ki sem ga dolgo pričakoval, ki ga je zadal danes s tem predlogom zakona naš minister. In sicer v smislu, da poželjno je bilo v tej državi postaviti kazni na pravo mesto. Jaz tudi si poželim, da bo manj mrtvih z resnimi kaznimi, bolj doslednim izvajanjem prometnih predpisov in še na drugih področjih. Manj bi bilo umorov, če bi se ljudje in zlikovci bolj bali represivnih organov. Zato podpiram predlog, ki ga je ministrstvo dalo, in zato zavračam ta amandma. Mislim, da smo šli preveč v populistične vode in da v tej državi je to eden od poskusov postavljanja reda, ker če ne udariš pač po "pertošlju", potem nič ne zaleže. Hvala.
Hvala. Lahko zaključimo razpravo? Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Torej, da bo jasno po vsej tej razpravi, o čem odločamo. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 19. členu. Glasujemo! Kot kaže, bo treba še enkrat glasovati. Lahko pogledamo, kako je z udeležbo. Ali so kartice vložene? V dvorani nas je dovolj, torej bi lahko še enkrat glasovali. Torej, še enkrat glasujemo! Še vedno nas ni dovolj. Glasovanje nadaljujemo tretjič takoj po odmoru. Sedajle je 13.05, ob 13.35 glasujemo.
Prosim vse kolegice in kolege, da pridejo v dvorano državnega zbora. Za hip bom počakal. Glasovali bomo namreč tretjič. Če bi bilo to glasovanje neuspešno, bom odredil daljši odbor in sklical vodje poslanskih skupin na posvet, tako da predlagam, da se temu izognemo. Poglejte, vsem je popolnoma razumljivo, da s takim tempom, kot dela že dalj časa državni zbor, ni mogoče ves dan in seveda tudi ponoči delati brezhibno. Rekel sem že, ne gre za izredne razmere, gre za izjemne razmere. Smo v finalu usklajevanja slovenskega pravnega reda z evropskim in samo ob velikem sodelovanju vseh in maksimalni potrpežljivosti nam lahko uspe, nam tudi uspeva in se zahvaljujem za to. Smo torej pri glasovanju o amandmaju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Gre za amandma k 19. členu. V dvorani nas je, če prav vidim, dovolj, vendar bi morali biti pri glasovanju vsi pozorni. Počakam še sekundo? Prav. Dobro. Kolegice in kolegi! Nadaljujemo z delom. Glasujemo o amandmaju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 19. členu. Glasovalne naprave so v redu. Glasujemo. 52 navzočih, 17 za in 33 proti. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Pri 31. členu imamo tri amandmaje. V primeru sprejema amandmaja, ki ga pod zaporedno številko 1 vlaga poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, sta seveda amandmaja pod številko 2 in številko 3 brezpredmetna. Želi kdo besedo v zvezi s tem? [[Nihče.]] Prosim, kolega Rokavec, kolega Kelemina.
Hvala za besedo. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo predlagali drugi amandma k 218. členu oziroma k 31. členu tega predloga zakona. Namreč, eno od bistvenih vprašanj pri sprejemanju tega zakona je predvsem vprašanje opredelitve, kaj pomeni nezazidano stavbno zemljišče. V osnovnem zakonu, ki ga je državni zbor sprejel v začetku lanskega leta, smo seveda v tretjem odstavku zapisali, da za nezazidana stavbna zemljišča so po tem členu z dnem, ko se začne uporabljati tudi ta zakon, šteje tista zemljišča, za katere je z izvedbenim prostorskim aktom določeno, da je na njih dopustna gradnja stanovanjskih in poslovnih stavb, ki niso namenjene za potrebe zdravstva, socialnega, otroškega varstva, šolstva, kulture, znanosti, športa in javne uprave in da je na njih dopustna gradnja gradbenih inženirskih objektov, ki niso objekti gospodarske javne infrastrukture in tudi niso namenjeni za potrebe zdravstva, socialnega, otroškega varstva, šolstva, kulture, znanosti in športa in javne uprave. Seveda, to je zapisano v tretjem odstavku. V četrtem odstavku je bilo zapisano, da morajo občine odloke, seveda v skladu z določbami tega člena, uskladiti najpozneje v šestih mesecih. Večinoma se je to zgodilo, razen redkih izjem so občine sevedanove odloke o nadomestilih za uporabo stavbnega zemljišča sprejele. Zato je bil pa peti odstavek popolnoma neuporaben, ker je pač določal, da v primeru, če občine tega ne storijo, pa seveda se bo zaračunalo nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča za celotno območje tudi nezazidanega stavbnega zemljišča, in sicer v višini, ki je predvidena za zazidano stavbno zemljišče. Seveda je potem o tem je teklo že veliko razprave v tem državnem zboru. Ampak, kaj je ključni problem v tem trenutku? Ključni problem v tem trenutku je to, da želi kljub vsemu vlada še vedno v tem vztrajati, da bi občine že v letošnjem letu in da morajo občine že v letošnjem letu tudi seveda pri odmeri nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča [[...]]Gospod predsednik, jaz resnično želim, davzpostavite nekaj več miru.
Mir v dvorani! Prosim.
Hvala. Glejte, ključni problem je v tem, da želi vlada potem v naslednjem členu in določbami novih 218.a do d člena opredeliti, da bi seveda občine morale v letošnjem letu zaračunati in odmeriti in seveda pobrati nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča tudi od nezazidanega stavbnega zemljišča. Tukaj je pa zelo veliko vprašanj, zelo veliko vprašanj. Poglejte, občine, kakor sem rekel prej, so sprejele odlok, sedaj v tem zakonu vlada predlaga spremembe opredelitve pojma nezazidano stavbno zemljišče in seveda tudi postopke. Tako v 218.b členu, kjer seveda govori, da se smatra za nezazidana stavbna zemljišča vsa tista zemljišča, ki so s prostorskim izvedbenim aktom določene, da je na njih dopustna gradnja določene vrste objekta. Seveda potem pa zraven še doda, če je za njih zagotovljena oskrba s pitno vodo in energijo, odvajanjem odplak, odstranjevanje odpadkov ter dostop na javno cesto in še bi lahko našteval. To jezelo pravilno, ampak občine teh določb v spremenjenih odlokih nimajo. Potem seveda vlada gre zelo pozitivno na roko, da se dejansko te določbe uredijo tudi z 218.č členom, kjer jasno opredeljuje postopek javnega naznanila in postopke, kako obvestiti lastnike zemljiških parcel, dati seveda v tretjem odstavku tudi zavezancem za plačilo nadomestila možnost enomesečnega roka od javnega naznanila, da predlaga vpis novih podatkov oziroma predlagati vpis sprememb podatkov iz prvega odstavka 218. č člena, vendar za to je potreben seveda čas. In jaz bi prosil, za božjo voljo, tudi če ni amandma Slovenske ljudske stranke najboljši, treba je dati čas občinam, da lahko uskladijo te dokumente z novimi dejstvi in z novim stanjem in tudi z novimi določbami tega zakona o graditvi objektov. Namreč, jaz bom vam povedal samo en primer. Izhajam iz občine, kjer smo se zelo resno lotili tega vprašanja in tudi sprejeli v odloku določbo, da lahko vsi lastniki zemljišč podajo pobudo za spremembo namembnosti zemljišča v drugo namembnost; tudi iz zazidljive v nezazidljivo do konca letošnjega leta in da seveda če bodo to določbo seveda posredovali do opredelitve, kakšna bo končan odločitev o tej naravi tega zemljišča, ne bo zapadlo plačilo za odmero nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča. In kaj se zdaj dogaja v naravi? Ko so se določali sedanji prostorski dokumenti oziroma prostorski plan, recimo bolj enostavno, so se marsikje po Sloveniji ti dokumenti risali v pisarnah izven dejanskega stanja. In na podlagi teh prostorskih planov so seveda občine sprejemale dopolnitve, spremembe dopolnitve in šele sedaj, ko so se občine resno tega lotile, se ugotavlja, ugotavljajo tudi lastniki zemljišč, kakšno je njihovo dejansko stanje oziroma njihovega dotičnega zemljišča. In potem pridemo do primera, imam ga tukaj, mogoče se bolj slabo vidi, ko je ta parcela zazidljiva, okrog nje pa je vse prvi razred kmetijskih zemljišč brez kakršnegakoli dostopa za javno cesto, za oskrbo s pitno vodo, ampak ta dotična parcela pa je v prostorsko izvedbenem aktu občine opredeljena kot možna za gradnjo. Seveda je tukaj lapsus. Tukaj so problemi, ki jih bo treba uskladiti še s postopkom sprememb novega plana oziroma novega prostorskega reda občine, seveda, da se bodo vsa že sedaj opredeljena zazidana, nezazidana stavbna zemljišča dejansko opredelila, katera so res lahko v funkciji določen čas. In zato bi predlagal, da tudi če ni naš amandma najboljši, da bi pa amandma poslanskih skupin DeSUS-a, LDS-a in Združene liste lahko še popravili in dopolnili do konca letošnjega leta. Občine, ki imajo usklajene te dokumente, ki imajo usklajeno tudi popolno evidenco, nov kataster tudi nezazidljivih stavbnih zemljišč, s tem ni nikakor onemogočeno, da že lahko pobirajo nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča tudi od nezazidanih stavbnih zemljišč. Ampak nesprejemljivo pa je ponovno določati rok v 31. členu, in to čisto splošen rok, ki spet nič ne pomeni, da seveda je potrebno do 31. julija 2004 uskladiti odlok in seveda tudi pristojnemu davčnemu organu posredovati podatke za odmero nadomestila. Sedaj je seveda z amandmajem koalicijskih strank preloženo na 30. september, ampak zamislimo se. 30. septembra bo neka občina posredovala davčnemu organu novo evidenco, ki bo podlaga za odmero nadomestila za letošnje leto. Davčna uprava bov tem primeru lahko izdala, seveda, odločbo in seveda samo v enkratnem znesku tudi obremenitev. Obremenitve bodo pa različne. Če bo stopnja zelo minimalna, se lahko zgodi, da bo za neko nezazidano stavbno zemljišče, jaz govorim konkretno samo za primer naše občine, pa vem, da smo šli z zelo nizko stopnjo, 0,2 točki, pomenilo to obremenitev za 1 hektar takšnega zemljišča lastniku 270.000. In če bo ta lastnik dobil odmero v enkratnem znesku in to še pred koncem letošnjega leta, si lahko zamislimo tudi, kakšne bodo reakcije. In sprejemljivo bi bilo to, da si dejansko na tem področju, ko se na novo uvaja tudi obdavčitev nezazidanega stavbnega zemljišča, da država potreben čas občinam. Še enkrat povem, občine, ki so to že uskladile, ki imajo tudi več svoje potrebne administracije, tudi usposobljenih uslužbencev, bodo s to odmero lahko šle tudi, če podaljšamo rok. Nesprejemljivo pa je, da občinam, ki tega niso ali bodo to površno, slabo storile, jih seveda prisiljujemo k temu, da bi to morale storiti na horuk. Zato bi bilo smiselno, da se seveda ta rok podaljša do konca letošnjega leta. Hvala lepa.
Kar nekaj rok sem videl. Ne vem, ali jih bom prebral po pravem vrstnem redu. Kolega Tanko, Kelemina, Sok. Sem prav videl roke? Kolega Kelemina, ste vi dvignili roko za razpravo? Prosim, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. No, v naši poslanski skupini in tudi osebno ugotavljam, da je na področju teh amandmajev, ki so sedaj pred nami, in teh členov, pa tudi po razpravi sedaj gospoda Rokavca, zaznati in prepoznati, da gre za izredno nedorečene stvari, nejasne stvari in da bo v praksi veliko, veliko problemov nastalo na tem področju. Zato mi hočemo prispevati k poenostavitvivseh teh postopkov in problemov in zapletov, ki se bodo dogajali na tem področju, in enostavno predlagamo, da se 31. člen črta. S tem bi seveda omogočili, da bi država lahko v miru pripravila neko drugo zakonodajo, ustrezno iz tega področja, in sicer; že leta in leta čakamo in pričakujemo, kdaj se bo zgodil davek na premoženje. To se ne zgodi. Obljubljeno je že bilo, ne vem kolikokrat, da bo ta predlog že zdavnaj izvršen. In s temi rešitvami, ki jih sedaj mi imamo v tem zakonu, dajemo samo nadaljnjo potuho vladi, da ne stori odločilnega koraka na področju zakona oziroma uveljavitve predpisov, s katerimi bi dejansko obdavčili premoženje v tej državi. In to bi bil edini pravičen zakon, za vse enak. Kakor je kdo bogat, tako pa naj tudi plačuje davke od tega svojega premoženja. S tem bi seveda bila smiselna, bo seveda smiselna ukinitev tudi edine občinske dajatve, verjetno, ki se na takem širokem obsegu nekako pobira v državi Sloveniji. Bila bi potem bolj pravična, prav gotovo, kot je sedaj ta predlog, s katerim je toliko, toliko nejasnosti, kot ste jih sedaj sami lahko v tej razpravi že zabeležili. Torej zelo enostavno: mi predlagamo, da se ta člen črta in da se čimprej uvedejo tisti davki, ki so bili že zdavnaj napovedani in jih ni od nikoder. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Tanko.
Hvala lepa za besedo. Sedaj, vsi tisti, ki nekoliko bolj poznajo financiranje občin, lahko ugotavljajo, da je to nadomestilo, ki ga morajo občine pobirati, pravzaprav bremeni samo tistih 90% občin, ki prejemajo finančno izravnavo. S tem določilom jih država enostavno prisiljuje, da pobirajo nadomestilo, kajti v nasprotnem primeru, če tega ne pobirajo, potem dobijo nižji znesek finančne izravnave in tudi so upravičeni do nižjega zneska primerne porabe. Tistih 10% občin, ki pa imajo zadosti virov za samofinanciranje, pa tega vira v bistvu ne potrebujejo in imajo ta vir kot dodatek na tisti presežek, ki ga že tako ali tako ustvarjajo iz pozicije, ne vem, iz funkcije lege ali pa koncentracije prebivalstva, pa tudi boljših dohodninskih razredov prebivalstva in vrste drugih dajatev, kot so, na primer, posledično tudi parkirnine in tako naprej. Skratka, predlagamo, da se ta dajatev, ki ne sodi v kategorijo izvirnih prihodkov občin, ukine. In da dejansko država sama poskrbi za tisto, kar prek tega zakona prenaša na občine, in to predvsem na šibke občine, na občine, ki prejemajo finančno izravnavo, kjer je zaradi tega, ker dohodnina predstavlja le manjši del ali pa polovičen del proračuna, pa nekoliko višji, vendar ne zadosten, da dodatno obremenjuje prebivalce in to potem kompenzira do tiste višine oziroma se to kompletira s skupno višino primerne porabe. To je potuha državi in mislim, da si reševanja problemov na tak način ne bi smeli privoščiti, to je na nek način nedopustno. Smiselno bi bilo, da se te zadeve ukinejo, s tem pa država prevzame tisto vlogo pri novih premoženjskih davkih, ki jo od nje pričakujemo, in s čimer bo poskrbela, da bodo zadeve enakomerno, enakopravno in enotno rešene na celotnem ozemlju države. Skratka, nima nobenega smisla, da obremenjujemo iz takih ali drugačnih razlogov predvsem območja, ki so slabše finančne kondicije, ki imajo razvojne problem, in ta sredstva, ki jih od teh ljudi poberemo dodatno prek tega davka, potem samo kompenziramo. Občine, ki prejemajo finančno izravnavo, v primeru, da se ta davek ukine, ne izgubijo popolnoma ničesar. Rešijo se dodatnega dela, dodatnega administriranja, dodatnih stroškov pri izterjavi, finančna izravnava pa jim v veliki večini primerov avtomatsko pripada do višine, ki je predpisana. Morda je nekaj primerov, ki bi bili izjeme, vendar velika večina nima od tega dela s pobiranjem te dajatve v tem finančnem smislu popolnoma nobene koristi kajti vse mora po izhodišču, po zakonu pokriti finančna izravnava. Zato je nesmiselno, da vztrajamo pri takih dajatvah. Sicer so drugi razlogi, ki so mogoče v drugo smer usmerjeni, ki jih tudi spoštujem in jih poznam, vendar primarna vloga te zadeve je predvsem kompenzacija finančne izravnave in razbremenitev državnega proračuna, da ne prispeva tistega dela v razvojno manj uspešna območja, ampak da si sami iz teh svojih revnih virov zagotavljajo višino, ki je predpisana z zakonom.
Hvala lepa. Kolega Sok.
Hvala lepa za besedo. Marsikaj od tega, kar bi sam lahko povedal o tem 218. členu in tej rešitvi, je pravzaprav že v svoji razpravi zajel kolega Rokavec. Torej, res je nevzdržno, da mi za nezazidana stavbna zemljišča, torej, za površine, ki jih lastniki nikoli sami niso predlagali kot nezazidana stavbna zemljišča, ampak so bila - ne govorim sedaj za mesto Ljubljana, ampak govorim za podeželske občine - ampak so bila res v nekih pisarnah na predlog nekih lokalnih funkcionarjev opredeljena kot taka, da mi na enkrat za nezazidana stavbna zemljišča predpišemo neko obliko nadomestila. V občini, iz katere jaz prihajam, imajo nekateri tudi več kot hektar v takih nezazidanih stavbnih zemljišč. Ta nezazidana stavbna zemljišča konec koncev tudi niso razparcelirana, v naravi so to danes njive, travniki ali pa vinogradi in seveda plačujejo lastniki davek po kmetijski liniji od teh zemljišč - sedaj pa smo naenkrat mi z 218. členom dali občinam možnost, da še dodatno obremenijo z neko točko, kolega Rokavec je prej povedal, da oni imajo točko 0,2, nekatere občine imajo več, ko sem sam na občinskem svetu razpravljal na tak način kot on danes tukaj v parlamentu, sem si to svojo razpravo prislužil dva opomina. Danes lahko tukaj brez tveganja, da dobim kakšen opomin, povem, da je taka zadeva in taka rešitev neprimerna, je nevzdržna. Mi v tej državi poznamo samo mehanizme, s katerimi naše državljanke in državljani - ali pa, če hočete občani - od časa do časa dodatno obremenimo. Niti ene odločitve nismo sprejeli, ki bo pomenila, da bi jih kje razbremenili, da bi bili kakšne obveznosti, kakšne dolžnosti razbremenjeni. Vedno se od časa do časa samo nalaga nekaj zraven. Če gledam te naše ostarele kmete, ki imajo velike površine, delati več ne morejo, morajo pa plačevati vse te dajatve - ja, od kod naj vzamejo? Enostavno se na takšen način ne da preživeti in to bi morali imeti tukaj v tem državnem zboru pred seboj, ko sprejemamo take odločitve. Torej nam, ki seveda imamo poslanske plače, se lahko to tudi zdi takole demagoško smešno, ampak tisti, ki dobi za neko govejo žival, ki jo zredi, ki jo mora, ne vem koliko dolgo hraniti, tistih nekaj 10 tisoč, tam pa je zgodba drugačna. Jaz bi lahko s tem, kakšne so cene za kmetijske proizvode, še nadaljeval, ampak na žalost je ta sestava državnega zbora, da vlade sploh ne omenjam, tako sestavljena, da nima posluha za problem malega slovenskega človeka. Torej, mi nalagamo samo nove in nove obremenitve. Sem vesel, da je prišlo do popravka tega 218. člena, da je sedaj tolmačenje tega 218. člena razvlečeno kar v pet novih členov na petih straneh so napisani ti členi, ampak zdi se mi, da je zadeva še naprej konfuzna in pa nerazumljiva. Jaz sem na odboru opozoril in bom tukaj še enkrat: poglejte, mi smo, da bi popravili ta 218. člen v zvezi z nezazidanimi stavbnimi zemljišči, napisali drugi odstavek novega 218.b člena, za katerega smo jasno zapisali, da morajo imeti nezazidana stavbna zemljišča, če hočejo biti pač predmet te neke oblike obdavčitve, to je plačila tega prispevka, da morajo imeti dostop na javno pot, da morajo imeti zagotovljen vodovodni in pa električni priključek oziroma priključek na kanalizacijo ali pa gradnjo greznice. No potem pa smo v istem členu napisali še en četrti odstavek, za kateregaminister pravi, da malo bolj pojasnjuje to situacijo, da je bolj jasno vse skupaj, jaz pa trdim, da je ta četrti odstavek napisan zato, da je vse skupaj nejasno. Ker, če bi ostalo samo to, kar je v prvem odstavku, v drugi alinei napisano, bi zadeva bila jasna. Tako pa ste še četrti odstavek pripisali in jaz ga bom prebral zaradi javnosti, sicer bo pa tako v Uradnem listu objavljeno in občine si bodo potem vsaka po svoje to tolmačila. V četrtem odstavku pa potem piše: "Šteje se, da je za zemljiške parcele iz druge alinee prvega odstavka tega člena zagotovljena oskrba s pitno vodo in energijo, odvajanje odplak in odstranjevanje odpadkov ter dostop na javno cesto, če je za območje, na katerem ležijo, sprejet državni ali občinski lokacijski načrt." Dobro, do sem je še v redu, tu je potem pika, potem pa je še en stavek: "Če je za območje, na katerem ležijo zemljiške parcele iz druge alinee prvega odstavka tega člena sprejet občinski prostorski red..." In potem pravi: "se šteje, da je za njih zagotovljena oskrba spitno vodo in energijo, odvajanje odplak in odstranjevanje odpadkov, če imajo takšne parcele urejen dostop do javnega cestnega omrežja, za njih pa je tudi možno izvesti priključek na javno vodovodno omrežje in javno energetsko omrežje." Jaz vas sprašujem in tudi sem vprašal gospoda ministra - ja za vsako parcelo je možno to izvesti! Če hočete, je možno iz Ljubljane izvesti na eno parcelo v Ormožu, če malo karikiram. Seveda je možno! Samo pod kakšnimi pogoji in za kakšno ceno! Jaz sem na to opozoril, ampak to ste pustili zapisano, tako da se bodo vprašanja v zvezi s tem vlekla naprej in ta 218. člen, kljub temu da je sedaj razvlečen na pet strani v Poročevalcu dolgega pojasnjevanja zadev, še vedno ne pojasnjuje dovolj natančno. Da zaključim, to, da se ta rok pomika na 30. september, v Novi Sloveniji podpiramo. Mi smo predlagali amandma do 30. oktobra, s tem se sedaj nekako sledi temu, da se da občinam dovolj roka, verjetno pa bo do tega roka treba zaradi vseh teh napisanih nejasnosti ta 218. člen, na žalost, še enkrat popravljati, še enkrat popravljati, kajti občine si bodo to, tako kot ste zapisali, ponovno razlagale različno: ena tako, druga drugače. In ni dobro, da državni zbor, ta je seveda tisti, ki to predlagate, sprejema takole dvoumne zakone, ki niso jasni, ker s tem seveda nič ne rešujemo, ampak samo zadevo dodatno zapletamo. Hvala lepa.
Naj povem, da je sedaj prijavljenih za besedo kar precej. Gremo po vrsti kolega Pukšič, Vizjak, Trofenik, kolegica Oražem, Pozsončeva in tako naprej. Želi minister tudi vmes kaj pojasniti, mogoče bo to kakšno diskusijo skrajšalo. Lahko damo besedo ministru za pojasnilo, prosim.
Hvala za besedo. Morda bom kaj pojasnil, čeprav glede na diskusijo pri prejšnjem členu ne vem, če bo kaj zaleglo. Najprej, vlada ne spreminja definicije stavbnih zemljišč. Ta definicija ostaja identična, kot je. Vse, kar je tukaj notri, so samo pojasnjevalne določbe. Podaljševanje prehodne določbe, kot to predlaga poslanec Rokavec, je nemogoče in ustavno nedopustno, ker je 218. člen v svojem četrtem odstavku dal rok 1.7.2003 in je ustavno sodišče po tem roku že začelo razsojati na podlagi tega člena. Tudi mi smo želeli podaljšati ta rok in smo v noveli, ki je bila objavljena v Poročevalcu, gotovo ste pogledal, zapisali šteje se, da je to bilo narejeno do 31.3.2004. To je bil naš poskus podaljšanja tega roka, pa nam je zakonodajna služba to vrgla ven in je odbor to popravil; skratka, je to nedopustno in to bi vam zakonodajna služba za vaš amandma,gospod Rokavec, tudi povedala. Ni pa to pravzaprav noben problem, zato ker občine imajo čas, ne samo do 31. marca, kot smo mi predlagali, ali pa do 31.12.2004, kot vi predlagate, imajo čas tudi še kasneje. Je pa seveda od njih odvisno, ali se bo. Zaenkrat bom rekel "kazenske določbe" [[v narekovaju]] , ki jo predvideva zakon o financiranju občin, ministrstvo za finance še ni uporabilo, lahko pa bi jo. In verjetno jo v prihodnjem letu, ne letos, tudi bo. Dejstvo pa je, da samo šest občin, šest v celi Sloveniji od, ne vem, 197 ali 198, še ni sprejelo tega odloka. Za tri pa ne vemo, ker ne odgovarjajo na našo pošto. Šest jih je pa eksplicitno reklo, da ga ni in da ga ne namerava. Vse ostale so pa to naredile. Zato se mi pogovarjamo o problemu šestih zelo majhnih občin, ki tega pač ne želijo narediti. Mislim, da je nepotrebno, da bi vse druge občine v Sloveniji se morale prilagajati tem šestim. Ko že govorimo o roku, smo pravzaprav ali pa je odbor za infrastrukturo skozi svoj amandma, ki se sedaj nadgrajuje še z amandmajem treh koalicijskih strank, pravzaprav določil samo rok za določitev oziroma za dostavo podatkov. Ta rok je sedaj predlagan na 30. september 2004, letos izjemoma, v bodoče - 31. marec tekočega leta. To je seveda edino, kar je pomembno, do kdaj seti podatki dostavijo, drugače pa občine same ne odmerjajo nadomestila za uporabo stavbnih zemljišč. To počne davčna uprava v imenu in za račun občin na podlagi podatkov, ki jih da občina. Kar pa se tiče amandmaja oziroma utemeljitve amandmaja poslanske skupine SDS, moram pa reči, da ga težko razumem. Vi ste rekli, naj se 31. člen črta, zato da se ukine nadomestilo za uporabo stavbnih zemljišč. To je bila vaša utemeljitev. In naj vlada že vendar prinese zakon o davku na nepremičnine. Če ste to želeli doseči, seveda tega s svojim amandmajem ne morete doseči. Nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča je ostalo pri življenju skozi določbe zakona o stavbnih zemljiščih, iz, mislim da, še 60-ih, ali 70-ih let skozi določbe zakona o urejanju prostora. Z nobenim amandmajem k temu zakonu o graditvi objektov vi ne morete ukiniti nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča. Lahko bi prilagodili kakšne določbe, spremenili. Če pa predlagate, da se črta 31. člen, pa s tem niste dosegli prav nič od tega, kar ste razlagaliv svoji obrazložitvi. No, in ko že govorimo o določitvi višine nadomestila za uporabo stavbnih zemljišč in o problemu, ki ga je izpostavil gospod Sok, je treba reči, da je občinam prepuščeno, da same določijo to višino. Na nekih območjih, ki so povsem neatraktivna, in ker to nekomu, kot ste rekli, lahko predstavlja 270 tisoč tolarjev za en hektar nezanimivega, sicer zazidljivega zemljišča, občina lahko reče - in prepričan sem, da so občine v tem primeru do svojih občanov zadosti fleksibilne - , da nadomestilo tam znaša nič tolarjev. To lahko občina reče. Nihče ji tega ne prepoveduje in tudi ni kaznovana za kaj takega skozi finančno izravnavo ali kaj podobnega. In prepričan sem, da bodo občine to naredile. To, da se pa določa nadomestilo za uporabo stavbnih zemljišč tudi za nezazidana stavbna zemljišča, je pa instrument aktivne zemljiške politike, ki je pomoč občinam. Poglejte, gospod Sok, vi večkrat pravite, kako se širi pozidava na najbolj kvalitetna kmetijska zemljišča. Pa tudi kdo drug večkrat izreče to kritiko. Ravno zaradi dosedanjih določb, do 1.1.2003, takrat smo potem to popravili, se je to dogajalo. Občine so želele v svojih prostorskih planih imeti čimveč nezazidanih stavbnih, torej zazidljivih zemljišč, zaradi tega, ker so občani to želeli, stalo jih to ni nič. In potem se je ta potencialna poselitev večala in širila, naselja so se tudi po nepotrebnem širila, pri čemer so ostajale nezazidane plombe, tudi zelo velike plombe sredi naselij. No, in instrument aktivne zemljiške politike omogoča občinam, da torej z določitvijo nadomestila za uporabo stavbnih zemljišč prisilijo lastnike teh zemljišč, da s temi zemljišči nekaj naredijo. Ali sami tam kaj zgradijo, kar je predvideno v prostorskem planu, ali pa jih prodajo nekomu, ki ga to zanima. Če pa ni interesa ne za eno ne za drugo, potem seveda pričakujemo interes občanov, da bodo občini predlagali, da tisto zemljišče neha biti zazidljivo in da občina svojo bilanco stavbnih zemljišč popravi tako, da tisto ukine, pobarva z zeleno, če smem tako reči, torej spremeni nazaj v kmetijsko zemljišče, nezazidljivo, in naredi cono zazidljivosti drugje. Seveda v skladu z urbanističnimi merili. No in ta aktivni instrument zemljiške politike so mnoge občine po Sloveniji z veseljem pograbile in ga tudi dobro uporabljajo - že v letu 2003 in nekatere so začele v letu 2004. To vidimo po odlokih, ki jih dobivamo v vednost od občin. Kot sem rekel, vse, razen šestih in morda še treh, torej morda razen devetih, so to naredile in so mnoge uporabile prav te določbe, recimo, konkretno se spomnim, ena prvih v Sloveniji, ki je ta aktivni instrument zemljiške politike uporabila, je bila najbolj mlada slovenska občina Šmartno pri Litiji, in uporabila ga je zelo dobro. Zato želim reči samo to: 31. člen črtati je nepotrebno oziroma s tem ne dosežete nič od tega, kar ste razlagali, da bi radi dosegli. Enako velja za 32. člen, sta samo pojasnjevalne narave, obveznost nadomestila že velja, občine ga izkoriščajo, in to v pravo smer. Podaljšanje roka iz prehodne določbe 218. člena obstoječega zakona je pa ustavno nedopustno, pa v resnici tudi nepotrebno. Zato ni prav nobene škode, poslanci SLS, če ta amandma ni sprejet. Bil bi pa res z zakonodajnega vidika nedopusten, ker je zakonodajna služba v parlamentu rekla, ne moreš podaljševati nečesa, kar je bila prehodna določba. In še ustavno sodišče je po tem že začelo presojati in bi zdaj bile občine v neenakopravnem položaju. Zato podpiramo amandma treh koalicijskih strank, predvsem pa osnovno besedilo, ki pelje v smer, ki sem vam jo poskušal razložiti. Hvala lepa.
Dobro, izgleda, da to ne bo skrajšalo, ampak bo še povečalo diskusijo. Kolega Pukšič je prvi, za njim kolega Vizjak in Trofenik.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, minister s sodelavci! Ob obravnavi tega zakona je mogoče dobro, če se spomnimo nekaj let nazaj. Leta 1998 je bil sprejet novi zakon o financiranju občin, ki je začel veljati s 1.1.1999. V tem zakonu o financiranju občin je bilo med izvirne prihodke zapisano tudi nadomestilo stavbnih zemljišč, ampak to se je začelo izvajati - ne bom se točno spomnil - nekaj kasneje, mislim, da z vladno uredbo, ali pa ministrsko, s katero je predpisala, da morajo občine na svojem območju zbrati najmanj toliko in toliko sredstev, torej neko povprečje, če tega ne storijo, ne dobijo za tisto povprečje finančne izravnave - torej za občine, ki so dobivale finančno izravnavo. V glavnem so se občinski odloki pripravili, bili so sprejeti na občinskih svetih in se pričeli izvajati - ne vsepovsod v glavnem pa - za nadomestilo stavbnih zemljišč, takrat, ko so prenehali tako imenovani samoprispevki. Ker je bilo nekako logično v občinah, da ne bodo seveda občank in občanov dvojno obremenjevali oziroma dvojno obdavčevali. V večini občin je seveda to pravzaprav povzročilo zmanjšanje v prihodkih, ker so bili ti 2% samoprispevki običajni. Zopet to ni posplošeno, ampak v veliki meri pa je tako bilo, so več doprinesli kot pa seveda nadomestilo stavbnih zemljišč. S tem našim predlogom; amandmajem, črtanjem tega smo pravzaprav želeli na nekaj drugega opozoriti, nekaj drugega povedati; da s tem črtanjem ne bi ukinili odlokov niti nič o zbiranju nadomestila stavbnih zemljišč, ampak če seveda tega ne bi bilo, se ne bi ta vir odšteval od tako imenovane primerne porabe. Zakaj bi ta korektur bil dober sedaj v tem času? Tudi zato, ker se je od 1999. leta pa do danes z marsičem obremenilo občine, s tem da se seveda viri niso spremenili. In če pogledate statistične podatke od katerekoli občine ali pa v povprečju občiniz 1999. leta pa, recimo, 2003, boste videli, da imajo občine v letu 2003, 2004 naprej še slabšo diferenco med tistim, kar je že vzeto, to pomeni, kar se da po zakonu in ustavi za financiranje [[...]]enostavnih obveznosti seveda bistveno, bistveno manj ostane za investicije, ki so v lokalni skupnosti potrebne. Tako kot so bili samoprispevki namenjeni v glavnem za določene, konkretne, jasne investicije, tako bi s tem ukrepom, nadomestilom stavbnih zemljišč nadomestili en del izpada dohodkov zaradi večjih in prevelikih obremenitev, ki smo jih v zadnjem času naredili s takšno zakonodajo lokalnih skupnosti. Ni nesprejemljivo, da pravzaprav s tem denarjem nadomestil stavbnih zemljišč pravzaprav pokrivamo domove ostarelih, vrtce, zavarovanje brezposelnih in prevoz otrok z avtobusi v šole itd. Skratka, to je bil naš osnovni namen. Zdi se mi dobro v tem toliko, ko se v drugi alinei 217.a člena govori, da pa od sedaj naprej niso upravičeni, da ne plačujejo nadomestila za stavbna zemljišča tisti, ki so gradili na črno. To je do sedaj bilo in pravzaprav se jih ni dalo obremeniti niti z nadomestilom stavbnih zemljišč, kaj šele, da bi se zadeve legalizirale oziroma da bi jih podrli in tako dalje. Tu na tem področju inšpekcijske službe žal res ne delujejo. Takšnih primerov je ogromno po občinah. In če bi si inšpektorji vzeli čas in naredili pregled, koliko takšnih odločb so po občinah izdali in koliko tega so realizirali, bi videli, da so po mojem pod 5% ali pa celo nižje. Po drugi strani pa je res, da s temi petimi listi dopolnitev 218. člena pravzaprav delate podlago ali pripravo in dodatno, ne vem, obvezo. Torej, rekli ste, da tako kot pač je, nadomestilo stavbnega zemljišča pobira davčna služba. Ampak seveda podatke za to dobijo od občin. Torej, kako spraviti pa realno prave podatke skupaj. Tako kot so kolegi že opozarjali na to, seveda, na takšne iste probleme naletimo, kot je govoril kolega Rokavec, pač v vsaki občini. Minister, vi ste rekli, lahko z odlokom rečete, da je tam stavbno zemljišče na tistem hektarju pač nula Ampak težko si je seveda predstavljati, da bi potem posamezne takšne parcele, ker bi jih potem morali v občini vse v bistvu našteti in če jih boš tako okvantificiral z 0 SIT, na koncu pa seveda ne bo tistega, kar vi predpišete, povprečja, ki ga pa občinamora zbrati, če ga ne, ne dobi iz tega vira, potem seveda tudi finančne izravnave ne dobi, je pač okrajšana za ta finančna sredstva. Skratka, to ne gre skupaj. Je pa res, da se v tem državnem zboru zadnja štiri leta govori o tako imenovanem zakonu o davku na nepremičnine, pa ga niste pripravili, ker je bilo na enem izmed seminarjev celo rečeno, da je to tako zahtevna stvar, da ministrstvo nekako ne ve, kako bi se tega lotilo, kako bi to pripravilo. No, sedaj pa imam občutek, da je pogruntalo sistem, tako da pač to prenese to breme na občine, da bodo občine vse to izvedle in seveda na koncu tudi sfinancirale z bazo podatkov, ki bo pa potem zbrana skupaj, pa boste mirne duše seveda lahko naredili ta zakon o davku na nepremičnine. To se mi zdi torej zaradi vseh teh razlogov, ki sem jih naštel, smiselno, da bi pač ta člen črtali. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Pukšič. Kolega mag. Vizjak.
Hvala lepa. Sam osebno vidim ta amandma SDS-a kot upor proti reševanju problematike stavbnih zemljišč oziroma tega nadomestila in seveda posledično tudi obdavčitve nepremičnin, kot si ga zamišlja že zdaj zadnja štiri leta, intenzivno pa zadnji dve leti ministrstvo za okoljein prostor. V koalicijski pogodbi te okrnjene koalicije, ki je še ostala, in tudi sicer je oblast napovedovala, da bo sprejetje zakona o obdavčitvi nepremičnin bistveno prej zagledalo luč, kot smo temu priča sedaj. Rezultat pa je ta, da se država, zaradi tega, ker ni sposobna to sestaviti, ne želi odreči tega davka, zlasti kar se tiče stavbnih zemljišč. Vso implementacijo pobiranja teh davščin vali na breme občin. Občine praktično niso ali pa zelo velika večina ni pobirala nadomestil, dokler to ni bilo treba; dokler niso začeli pavšal trgati od izravnave, ker so pač ocenili, da to bi morali pobrati in s tem so prisilili tudi občine, da so začele regulirati to zadevo. In potem se je država zmišljevala vse nove, nove in višje obdavčitve tega istega. Občine so zaradi tega, ker so pristopile k tem reševanju, seveda naredile baze podatkov, seveda, za to so plačala kar precej denarja, da ne govorim o nejevolji ljudi, ki je to povzročilo, ki je opravičena, kajti velika večina ljudi je sama gradila infrastrukturo, samoprispevki, z lastnim delom in tako naprej, na slovenskem podeželju - v Ljubljani, ne, v to sem prepričan. In rezultat tega je bil ta, da smo občine sprejeli tako ali drugače, težko in z veliko tudi firm odpora posameznih, in seveda ljudi, te odloke in obdavčili ljudi. In seveda sedaj govorimo zopet prek nadomestila o instrumentu prostorske politike, ko želimo obdavčiti tudi nepozidana stavbna zemljišča. Ampak zopet to počnejo občine na računa države, kajti država si je odrezala svoj del in govori oziroma da manj izravnave tistim občinam, kar pač reče i vi tako ali tako poberete to nadomestilo. Skratka, vse kar smo občine naredile iz tega cilje države, da bodo obdavčene nepremičnine, je rezultat ta, da imamo v občinah cele kopice problemov s tem, ker uvajamo davščine in to seveda povzroči odpor ljudi, po drugi strani pa ima država nek finančni izplen. Naredila pa za to ni nič drugega, kot v ta parlament prinesla ustrezno zakonodajo ali neustrezno zakonodajo. Jaz se strinjam z ministrom, ki pravi, da nadomestila ne bodo odpravljena s tem amandmajem, ker je to pač predmet enega zakona, ki je bolj ali manj invaliden, in ga vlečemo. Samo zaradi tega je še v veljavi, ker ni sprejetega novega zakona o obdavčitvi nepremičnin. Mislim, spoštovani minister, ta pot,ki ste jo tudi želeli ubrati tik pred novim letom, ko ste želeli dvigniti izravnavo oziroma dvigniti ocenjeno vrednosti tega pobranega nadomestila in s tem tudi zmanjšati izravnavo občinam in s tem še povečati oziroma še bolj prisiliti občine, da dvignejota nadomestila in obdavčujejo tudi nepozidana stavbna zemljišča, da to ni prava pot. Prava pot je, da pripravite in da opravite svojo nalogo. To je, da prinesete zakon, ki bo sistematično urejal to zadevo. Skratka, ne morem drugače razumeti teh aktivnostikot tako, da bomo lokalne skupnosti z vsemi problemi, ki so s tem povezani, na nek način uveljavile sistem preko, sedanjega nadomestila in preko svojih odlokov, ki ga bo kasneje povzel zakon, in država pravzaprav ne bo uvedla nič novega, temveč bo samo ustrezneje sistemsko regulirala obstoječe. To se pravi, vse slabo pade na lokalne skupnosti, ki sedaj mukotrpno uvajamo te davščine in praktično delamo tisto, kar bi morala delati država. In ta amandma je upor proti nadaljevanju takega pristopa. Kar se pa tiče obdavčitve nepozidanih stavbnih zemljišč, je to lahko dober instrument prostorske politike lokalne skupnosti. Samo, iz tistega, kar ste povedali, da če bo neka občina ocenila, da je neko nepozidano stavbno zemljišče nepotrebno in ga želi nazaj v kmetijsko zemljišče, to traja zopet štiri leta. Ja, ne vem. Kako spremeniti prostorske plane drugače, kot pa po postopku, ki je za to predviden. Če mi tu lahko svetujete, bom zelo vesel.
Hvala lepa. Besedo dajem Viliju Trofeniku.
Hvala za besedo. Najprej se nisem mislil oglasiti, ampak temeljni razlog je najprej to, da je bilo toliko povedano netočnosti, da se je človek pač prisiljen s tega vidika oglasiti, potem pa bi tudi rad o vseh treh amandmajih nekaj povedal na koncu, ker nobeden ni dober. Najprej, netočno in neresnica je, da občine ne rabijo tega prihodka. Od 193 občin dosega zadostne prihodke, glede na določeno primerno porabo - samo 6 občin ne rabi nadomestila. Nova Gorica, Šempeter-Vrtojba, Piran, Ljubljana, Trzin, šesto, pa oprostite, sem pa pozabil. [[...]] [[Glas v ozadju.]] [[...]]Ne. To je v celoti zmotno, da nadomestila ni treba, da bi ostali dohodki pokrili, v zakonu predpisani, primerno porabo. Zamenjuje se to s tistimi 22. oziroma 23., ki ne prejemajo finančne izravnave, ampak tisto je čisto drug problem ali pa vzporeden problem s tem. Drugič. Nadomestilo je nadomestni davek ali prihodek, ker nimamo davka na premoženje oziroma nepremičnine. Davki na nepremičnine so izključno občinski davki. In sedaj je čisto vseeno, ali se pogovarjajo o davku na nepremičnine ali o nadomestilu. To so občinski davki povsod v Evropi. In špekulacija, da bi se znebili davka ali tega nepopularnega prispevka, pa bi zato dobili več iz državnega proračuna; spoštovani kolegi, kateri to zagovarjate, je sprevržena logika. V sistemu mora občina zagotoviti lastne prihodke, samofinanciranje, tudi če hočete po evropski listini o lokalni samoupravi, in tista, ki iz opravičljivih razlogov tega ne zmore, je upravičena do pomoči, to se pravi, v naslednjem vrstnem redu je transfer iz državnega proračuna. Lepo je govoriti, gospod Sok in podobni, o špekulaciji, ne bomo predpisali, pa hočemo imeti več iz proračuna. Ampak to, kot bi kolega Hvalica nekoč rekel, je neevropsko in je sprevržena logika. Ni pa popularno o tem govoriti, tako kot jaz zdaj govorim, to pa verjamem; s tem glasov ni. In nehajmo se pogovarjati o tem tu, ker to sem ne spada. Problem financiranja, finančne izravnave, je resen problem, ki ga je treba rešiti, vendar ne s takimi špekulacijami. Naslednja neresnica, ne samo netočnost, je, da so se nadomestila začela leta 1999. To ni res! Nadomestila so po zakonodaji stara zaveza v proračunu. Včasih je bilo celo tako, da če ni bila izterjava 90%, ni bilo finančne izravnave v socializmu, bom povedal. V tej samostojni državi te sankcije, ki je tudi predpisana z zakonom, pa na žalost nikoli ministrstvo za finance ni v zadostni meri izvajalo oziroma sankcioniralo; če bi, potem teh špekulacij ne bi bilo. Zaradi špekulacij in neustreznih sankcij smo tudi pri tem, kar zdaj kritizirate, da je iz 218. člena nastalo nekaj strani. Jaz odgovorno trdim, da je 218. člen, kakorkoli je bil skromen, kdor ga želi razumeti, je v kombinaciji z vedenjem in drugimi predpisi lahko izpeljal občinske odloke korektno, brez problemov in uvedel nadomestilo, če je imel znanje, politično voljo in vse drugo. To je zdaj olajšava, nič novega ne nosi. Nekateri berete narobe, ker mislite, da nosi kako sprostitev ali kaj podobnega. Nič ne nosi v tem smislu. Nosi, zelo odkrito povedano, eno dodatno obvezo - veste, katero? - da bo treba od kmetijskih farm plačati, ker tam, kjer je bilo izdano gradbeno dovoljenje, ker praviloma se od kmetijskih objektov, kar ni biloprepovedano, do zdaj iz političnih razlogov nadomestilo ni pobiralo. To je ena izmed cvetk, če tako direktno povem, kar prinaša novega, drugače pa čisto nič. Če je kdo hotel, je lahko uvedel, seveda, kdor ni hotel, je špekuliral, da bo dobil od države več Te špekulacije so pa pri nas že neka slovenska značilnost, katera skupina bo več potegnila iz državnega proračuna, in zato smo tako daleč prišli. Drugače pa tu ne bo nobenih sprememb. Seveda, kar se pa rokov tiče, oprostite, tu pa so nekatere zmede. Zmede so se začele lansko leto pri enem drugem zakonu, zaradi napačnih tolmačenj davkarije same, ki ste ji pa nekateri nasedli. Gre za konkretno 31. marec. Ne morem razumeti, da nihče od stroke na to ne opozori. Ne! 31. december mora biti zadnja obremenitev,teoretično in praktično, po obstoječi zakonodaji. 31. marec je skrajni rok za izdajo odločb o obremenitvi. In mi smo vse pomešali. Začeli smo pri tisti energetiki oziroma nadomestilu, ki je šlo po zakonu ven, da ni več, in se je tam davkarija izgovarjala,ker nečesa ni napravila. In zdaj se to nehote vleče, po domače povedano, in je zdaj celo tu v amandma prišlo. Ni res! To je nesprejemljivo, da bi do 31. marca nosili podatke. Vrednost točke je treba sprejeti v tekočem letu za prihodnje leto, in takrat je tudi podatke treba imeti, ker drugače bodo spori. Celo davkarija je ravnala v preteklosti drugače. Ker pa davkarija nečesa sama ni naredila, se je potem sama skrila za to in daje to potuho. In vas prosim, da tega datuma ne uzakonimo ali ne uzakonite, 31. marec. Občinam nič ne pomaga. To je imelo še nek smisel v lanskem letu ali pa za letošnje leto, ker pač iz tega ali drugega razloga občine niso pravočasno opravile svojih nalog, ki bi jih morale. Da bi pa zdaj vsa naslednja leta nosili podatke do 31. marca,je nepotrebno in nesprejemljivo. Ker kaj to pomeni? To pomeni, da bodo zavezanci dobili odločbe šele enkrat poleti, sredi leta za tekoče finančno leto. In enostavno je to v škodo zavezancem, je tudi v škodo občinam, nikomur ne koristi, daje samo potuho. Za dober plan in odgovorno odločitev občinskega sveta o vrednosti točke, ki pa mora biti sprejeta po zakonu do 31. decembra, je nujno imeti vse podatke za prihodnje leto. Ne pa, da bomo do 31. marca - to je bilo prvič mogoče potrebno. Seveda pa cela zadeva izhaja iz neodgovornega ravnanja. Zdaj še neki drugi roki - tudi kolega pa moja poslanska skupina predlagajo napačen datum še iz drugega razloga. Po zakonu vlada mora dati izhodišča za proračun do 1. oktobra. In če nima podatkov o lastnih prihodkih občin, ne more tega odgovorno napraviti v proceduri priprave proračuna. Zato je tudi iz tega razloga vsak rok - že 30. september je vprašljiv, ampak bi bil do neke mere še sprejemljiv za to prehodno ali pa to sumljivo leto, če tako rečem, naprej pa nikjer. Zadevemorajo biti narejene v tekočem letu za prihodnje leto, sicer bo prišlo do negativnih posledic, o katerih sem že govoril in jih ne bi ponavljal. Vse drugo je pa, oprostite, špekulacija, kako ne obremeniti in biti popularen, pa to potegniti na račun državnega proračuna. To se pa seveda ne da delati, ker kakorkoli bo, slej ko prej bomo ta davek na premoženje, četudi ga v tem mandatu ne bo, na žalost, kot v prihodnjem, ker ni bilo politične volje in poguma, bo pa moral priti slej ko prej. Vendar, kaj bo takrat Če je bil iz preteklosti v sedanjost prehod iz zazidanih še k nezazidanim, ko bo davek na premoženje, bo še prehod na kmetijske in gozdne površine. Potem pa nobenih izjem ne bo, ker jih nikjer ni, ker je vse skupaj nepremičnina oziroma premoženje. Hvala.
Želite repliko? Prosim, kolega Sok. Saj, to ni razlog, da se morate oglasiti. Če je pa navedel kakšno stvar napačno in želite to popraviti, potem vam pa dajem besedo.
Ja, ja, zelo napačno je navedel. Torej, jaz nikjer nisem predlagal in zagovarjal tega, da se ta odlok, ta taksa ali kakor pač hočete, ta obdavčitev ukine. Sem se pa zelo zavzemal za to, da se nezazidana stavbna zemljišča, ki niso komunalno opremljena, ne obremenjujejo s to takso. Povedal bom, zakaj. Napačno je razmišljanje, da je treba nepremičnine obdavčiti. To je napačno razmišljanje, kajti nepremičnine, ki so si jih ljudje naredili, do njih prišli, so prišli skozi dohodke, ki so bili že obdavčeni. Logika pa je, da lahko država ali pa občina pobere neko nadomestilo za tiste stroške, ki jih ima z vzdrževanjem te nepremičnine. Se pravi, če je mimo tega javna pot, če je mimo vodovod, če je mimo kanalizacija in tako naprej. Takšna je logika nepremičninskega davka v zahodnoevropskih državah. Tako je, se pravi, za tisto se lahko zaračunajo, ne pa tako, da se pri nas pač ta 218. člen ljudem razlaga, češ država je uzakonila, občine pa moramo na podlagi tega obremeniti vaše nepremičnine. Sam sem bil roti temu. In še nekaj, kar se tiče finančne izravnave. To poznajo pač vse demokratične države. Občine, ki same z svojimi viri ne zberejo dovolj lastnih prihodkov, pač dobijo od države finančno izravnavo. Če tega ne bi bilo, potem se seveda podeželskim občinam zelo slabo piše in to bi seveda pomenilo nasprotje od tistega, kar mi želimo doseči s skladnim regionalnim razvojem. Ta novi zakon pa v 218. členu, vsaj jaz si ga tako tolmačim, veliko bolj natančno definira, kdaj so nezazidana stavbna zemljišča predmet te obdavčitve. Torej jaz razumem, takrat, ko so komunalno opremljena. Hvala lepa.
Smo sredi razprave, ni potrebno, da, kako bi rekel, z repliko pojasnite kakšno svoje drugačno stališče. Bom dal besedo tudi potem. Replika naj bo res namenjena samo pojasnitvi napačno navedenega stališča, odpravi nesporazuma, če je bil izrečen. Razprava pa teče naprej. Golega Trofenik, za njim kolegica Oražem.
Gre za repliko, izključno zaradi nerazumevanja, zaradi netočnih navedb. Nezazidano stavbno zemljišče ni sinonim za komunalno opremljeno zemljišče. To sta dve elementarno različni stvari. Hvala.
Dobro. Kolegica Oražem.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi, jaz bi bila tudi vesela, če bi lahko živeli v taki državi, kjer ne bi bilo nobenih davkov, kar seveda nekateri danes nam želijo dopovedati. Naprej bi nadaljevala rada in povedala, da se tokrat s kolegom Trofenikom v res veliki večini glede mnenja, ki ga je povedal, oziroma stališč, ki jih je izrazil, v celoti strinjam. In seveda da o tem, da je ta zadeva konfuzna in nerazumljiva, govorijo tisti, ki imajo popolnoma druge namene in želje. In ni korektno, da danes ostane v zraku nekaj zadev, kot jih je bilo izrečenih. Sama se v tej zgodbi vrtim več let in jaz vem, kako veliki so pritiski občin, da ob spremembah dolgoročnih planov dobijo in pridobijo čim več zazidanih površin. Seveda zdaj naenkrat, ko bi pa ta zadeva lahko tudi koga kaj stala, zdaj pa so ta zemljišča postala naenkrat nezaželena oziroma bi se jim najrajši odrekli. In jaz absolutno podpiram intenco, ki jo ta zakon ima, to je urbanizem in podporo urbanizmu v tem smislu, da lahko je ta zadeva tudi nekaj, kar stopi na prste špekulantom in tistim, ki so si pridobili velike nezazidane stavbne površine, ki so vseskozi brez funkcije, ostajajo nepozidane, naselja pa širimo na kmetijska zemljišča. In tudi moram reči, da prav iz ust tistih kolegov, ki jih mogoče pred pol ure slišiš na to vižo igrati, slišiš danes popolnoma drugo melodijo. In mislim da je prav, da se najprej, kar seprostorskega urejanja tiče, v Sloveniji stvari uredijo tako, da vendarle tiste, ki te površine imamo, na nek način prisilimo in njim damo v premislek, kaj na takšnih nezazidanih stavbnih zemljiščih početi. To so nekatere občine delale, že preden je bila dana za to zakonska možnost, ki, mislim, jo pozna tudi Evropa. Res pa je, tukaj se s kolegom Rokavcem tudi strinjam, da sprememb dolgoročnega plana, če se jih bo občina lotila šele v mesecu maju, potem jih pa res do konca leta ne bo možno speljati. To pa je dejstvo. Ampak mislim, da je pa prav, da se je ta proces začel. Da se je ta proces začel in da bodo tudi lastniki teh nezazidanih stavbnih zemljišč postali odgovorni lastniki. Kajti jaz mislim, da lastnina je ne nazadnje breme. Ne samo nekaj, kar je lepopridobiti, zaslužiti in tako naprej, ampak je tudi breme. Rada bi tudi povedala, da v večini slovenskih občin se je nadomestilo za stavbna zemljišča pobiralo že desetletja. Desetletja in desetletja. In največji odpor in največ besedičenja se pojavlja tam, kjer se pač to ni počelo in kjer te tradicije ni in kjer se tega tudi ne bi šli še naprej. Če bi se le dalo. Zato so bile potrebne določene finančne sankcije. Kajti tu gre pa ne nazadnje tudi za neenakost pred zakonom. Tu ne gre za stvari, eni revni pa eni bogati. Ker v eni občini niso vsi izključno bogati, v nekem drugem okolju pa vsi izključno revni. Ampak mi smo tako imeli stvari postavljene. In v Sloveniji je bilo, še mislim da do lanskega leta 42 občin, kjer tega nadomestila tudi pod razno niso želeli ali pa ne bi želeli zaračunavati, kajti ni problema, razlika do primerne porabe je prišla iz državne malhe. In tu pač seveda ni problema. In mnogi bi radi to tradicijo, dobro zanje, v narekovajih, še naprej držali. In seveda zato je danes toliko tega, konfuznosti in nerazumevanja tega zakona. Sama osebno sem vesela, da se je 218. člen v tistem segmentu, ki je opredeljeval nezazidana stavbna zemljišča, vendarle bolj natančno definiral. Tu je stroka opozarjala na težave. Mislim, bile so težave in mi smo opozarjali, podkrepljeni z njihovimi mnenji, da bi lahko prihajalo zaradi nejasnosti do morda večje množice pritožb, ki bi imele lahko tudi neko nepredvidljivo posledico, ki bi bila lahko težka. Zato se mi zdi dobro in da je kvalitetno sedaj opredeljeno. V bistvu je ta sprememba zakona samo nadgradila tisto, kar je bilo sprejeto, da je bolj natančno in da bo lažje pripraviti. Zato se mi zdi, da je prehodno obdobje v letošnjem letu absolutno nujno, kajti potrebno bo pripraviti sedaj v teh mesecih potem na lokalnem nivoju evidence, evidence za nezazidana stavbna zemljišča. Tista občina, ki danes nima evidence zazidanih stavbnih zemljišč, tista občina pa, oprostite, po devetih letih in pol lokalne samouprave v Sloveniji skoraj bi rekla, da ne izpolnjuje več pogojev za svoj obstoj. Če v teh letih ni uspela v treh mandatih te zadeve urediti in potem se pa človek res vpraša, ali so vse občine, če tako rečem, opravilno sploh sposobne in usposobljene. Tako, da gre izključno za ta del evidence. Tisto, da se pa ažurira sproti, to je pa pač stvar reda v posamezni občini. Vsako leto je treba ažurirati te evidence in seveda tukaj je neka odgovornost, ki jo imajo vodstva občin, zelo zelo različna. In tisti, ki bi radi te stvari še naprej pustili neurejene, pa bi se to nikjernič ne poznalo na financah, tisti bi radi še naprej v zvezi s tem zakonom in z določili, ki jih daje, delali v kalnem, ker pač bi to bilo izključno v to korist. Mislim pa še to, kot sama to zadevo poznam, resnično občina lahko sprejme zelo razumno obdavčitev. V naši občini smo se odločili, da bo recimo za začetek ta obdavčitev na približno povprečno nezazidano stavbno zemljišče velikosti 1000 kvadratnih metrov, kar je nekje povprečna velikost gradbene parcele, ta ekvivalentna oziroma enaka obdavčitvi za približno stanovanjsko hišo 120 kvadratnih metrov. To pomeni, da je to približno uravnoteženo. Seveda mora pa tukaj imeti nekdo nek "gušt", če rečem po domače. Ne more biti sedaj to nek prost lov, kjer bo potem ogromno slabe volje. Je treba v tem smislu zadeve razmisliti, koliko se obdavčijo in tudi, koliko je ta problem z urbanističnega vidika v posameznem okolju velik. Če so pritiski na pozidavo veliki, to se dogaja recimo v mojem okolju, potem je ta inštrument nujen. Če je to nerazvito okolje, potem mora biti to neka minimalna vsota, ki je komaj simbolična, če tako rečem. In ker smo različni v Sloveniji, potem moramo to zadevo imeti na ravni zakonodaje sicer enotno rešeno in jaz pozdravljam to, da pa zakon dopušča, da vsako okolje sebi prilagodi, kako bo to zadevo, bom rekla, bolj natančno definiralo okolje glede na interes in cilje, ki ga ima samo. In v tem je ta zakon dober, ker to dopušča, dopušča to svobodo lokalnim skupnostim. Hvala.
Dobro. Kolegica Pozsončeva, želite besedo?
Ja. Hvala lepa. Jaz mislim, da ta zakon zasluži zastavo za skladnejši regionalni razvoj, ker izredno pomaga. Kajti ta zazidljiva zemljišča niso v Ljubljani, niso v Celju, ampak tam nekje na periferiji, kjer bi morali pomagati na vse načine, ne pa še zadnji denar vzeti tistim siromakom iz žepa, ker tam ni nikogar, ki bi gradil. Zemlja je, ampak ni nikogar, da bi gradil. Recimo samo v Radmožancih je za 30% manj ljudi, kot jih je bilo pred desetimi leti. In še to, da če nimamo občutka mi za pravičnost, bi imeli vsaj zdrav razum, kajti ta pravi, da tam, kjer ni, vzeti ni mogoče, vi pa ravno to delate, z vašo pomočjo država vzame tistim na periferiji. Je izredno lepo dejanje.
Hvala lepa. Kolega Pukšič.
Hvala lepa. S tem zadnjim delom razprave se seveda ne strinjam v celoti. Dejstvo je, da bodo seveda ti davki obremenili tiste, ki nimajo, ki jim je že tako ali tako vse iz žepa vzeto ali pa so seveda ostali brez služb in tako dalje, sedaj bodo še s tem obremenjeni. Ampak, če mislite da je tako prav, boste seveda to žal tudi tako izglasovali. Daleč od tega, daleč od resnice in seveda namena prav pri tem odloku, pri tej spremembi zakona in pri tem členu pa je tisto, da so nekateri špekulirali desetletja in da se je nekje desetletja pobiralo in imajo že, v bivši Jugoslaviji smo imeli nadomestila stavbnih zemljišč, drugi pa seveda celo stoletje ne. Ali z drugimi besedami potem to pomeni, da je potem naše podeželje tam, kjer ni bilo nadomestila stavbnih zemljišč, torej razvito in imamo tako uboge, revne občine. Ni res. Res pa je, da se je špekuliralo in kradlo, če hočete, z zakonom o financiranju občin iz leta 1998, ko ste spremenili od 30 na 35% dohodnine, ko so mestne, velike, bogate občine dobile pet jurjev po prebivalcu, revne občine pa 500 tolarjev po prebivalcu in za vse veljajo isti zakoni, iste obremenitve. Tu je resnica. In res je, da 20 občin v Sloveniji ima primerne porabe tam do 80%, zato pa seveda lahko tudi kradejo v milijardah in se nikomur nič ne zgodi. Samo poglejte si poročila nadzornih odborov [[.....]]
Kolega Pukšič [[...]]
[[...]]ne govoriti, da se špekulira, ne govoriti, da [[....]] [[Izključen mikrofon.]]
Kolega Pukšič. Prosim vse za mir v dvorani. Vi imate besedo, vendar jo prosim odmerite tako, da ne bo to sprožalo ugovorov v poslanskih klopeh. Prosim.
Res je predsednik, se strinjam, ampak res je, da resnica boli. To je pa tudi res. In res je, da so [[...]]
Kolega Pukšič.
[[...]]imeli prek 30 let, jaz vem, ni bilo pravzaprav [[...]]
[[...]]Poglejte, [[....]]
[[...]]ene ure zaposlitve, da ne bi imeli samoprispveka katerega [[...]]
Kolega Pukšič.
[[...]]smo plačevali od občinskih do krajevnih samoprispevkov, ki so bili prek dveh ali treh [[...]]
Kolega Pukšič.
[[...]]ali štirih procentov. To so resnice.
Dovolite mi, da jaz povem. Zaradi vašega stališča ne vam ne nikomur drugemu besede ne bom vzel. So pogoji v poslovniku zato, da se besedo odvzame, če je žaljiva, neprimerna ali pa teče o predmetu, ki ni na dnevnem redu. Prosim vas, dajte nastopati tako, da pojasnite svoje stališče. Vse ostale pa prosim, da ga pri tem ne motite. Prosim, kolega Pukšič.
Zato govoriti in se strinjam, v prvi vrsti se strinjam z vsemi tistimi, ki govorijo, da bi bilo potrebno imeti tako davke naravnane, da bi občine vse samofinancirale, absolutno. Vendar s takšno zakonodajo, kot je danes, je to nemogoče. In razlike v razvoju - torej v našem regionalnem razvoju, kolegice in kolegi - statistični podatki kažejo, da se povečujejo, ne zmanjšujejo. Niti na mestu ne stojijo. In tudi tam, kjer so stale na mestu, pomeni seveda, da so se seveda zmanjševale. Po podatkih, ki so na razpolago, je pri nas približno 4% GDP na lokalni ravni v Evropi. In ko govorite in primerjate z evropskimi državami, kako je tam s financiranjem občin in seveda bitimanj odvisen od državne malhe, pa je seveda to razmerje drugačno oziroma so te številke drugačne, do 30%. Tudi ti podatki so jasni. Jaz sem že prej rekel, ne gre v tem primeru za samo slabe strani tudi tega člena, če hočete, dobro je, da se sedaj obdavči tudi tisto, kar je bilo nelegalno, ker do sedaj enostavno ni bilo možno tega narediti. In je seveda nekdo, ki ni imel niti dokumentov, seveda, ga še potem nisem mogel obremeniti z nadomestilom stavbnega zemljišča. Dejstvo je seveda, da ni res, da tisti, kise za to zavzemamo, računamo in želimo iz državne malhe več, ampak želimo obremenitve nekoliko porazdeliti, samo za to gre.
Kolega Rokavec ima besedo in za njim kolega Džuban.
Hvala za besedo. Prvo, da ne bo nesporazuma. Jaz sem že prej v svojem uvodnem nastopu povedal, da je bistveni problem rok in da dejansko apeliram za to, da tudi, če ne bi bil sprejet naš amandma, da bi bilo potrebno za amandma, ki so ga predložile tri poslanske skupine koalicije, podaljšati rok do konca letošnjega leta. Iz razprave, ki jo je imel že prej kolega Trofenik, bi verjetno kazalo razmisliti - jaz se strinjam z gospodom ministrom, da so lahko nekatere rešitve v našem amandmaju ustavno sporne, kjer so koncipirane še na prejšnji četrti odstavek 218. člena. Ampak drži pa tudi nekaj, da so pojasnila in pa postopki, ki so zelo jasno razdelani v novih členih od 218.a do 218.d člena, prinesli s sabo tudi nove naloge in način teh nalog za občine. Samo če pogledamo 218. člen, lahko ugotovimo na področju nezazidanih stavbnih zemljišč kakor tudi prej za že zazidana stavbna zemljišča, kakšna je procedura. Občine, ki so do sedaj na podlagi sprejetih odlokov seveda izvajale postopke, jih niso izvajale v skladu s tem, kar je sedaj tukaj predlagano. Zaradi hitrosti, da bi poskušali letos še zajeti te prihodke, bomo obšli tudi to možnost in potem seveda izstavili tudi višji račun. Tu je ključni problem. Zato, bi bilo potrebno, po moji oceni, če dejansko ni sprejemljiv naš amandma, da se sprejme amandma treh koalicijskih strank, da se pa v tretji obravnavi ta rok le popravi do konca letošnjega leta, ampak splošno, ne za letošnje leto, ampak za vsako leto in s tem bomo pa verjetno res napravili tudi več reda glede pač tudi teh datumov, do kdaj je potrebno tudi Durs-u posredovati potrebne podatke in seveda, da bodo tudi potem odmere nadomestila pravočasne. Toliko na kratko
Hvala lepa. In še zadnji razpravljavec, gospod Džuban, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Verjetno je vaša želja pa večine tukaj v tej dvorani, da se ta razprava zaključi in da sem jaz in vsi pred mano že odveč kot razpravljavci vsem razumnim ljudem v tej dvorani, pa verjetno tudi pred ekrani po Sloveniji. Ampak kljub vsemu ta demagogija, ki v državi traja oziroma v tem državnem zboru že dolgo časa, in če rečemo, pa še pol ure zraven, pa nič hudega, pa preidimo h glasovanju, pa kamor zadeva pade, pade. Županja in župan, ali bi me poslušala? Jaz sem vaju poslušal. Veliko tega, kar sem sam mislil reči, so razpravljavci v drugem delu rekli, vendar [[...]] [[Nemir v dvorani.]] Motijo me. Pri vseh teh zgodbah, ki jih poslušamo tukaj, bi si človek zaželel, da dobimo enkrat končno tisto vlado iz sence na sonce, pa da dobimo državo, ko davkov ne bo več in bomo državni proračun iz 1.500 milijard povečali na 2 milijardi in delili vsem, ki pač čakajo na pomoč od države. To bi bila idealna varianta. Seveda si tudi sam želim tako vlado, ki bibila to sposobna izpeljati, ampak v kolikor ne, bi se naj potem za večno odpovedala demagogiji in takemu vladanju. Poglejte, v razpravi imamo 218. člen in amandmaje, ki govorijo predvsem o rokih, ki jih mora izpolniti lokalna skupnost. Govorimo pa o vsem drugem, razen v tem zadnjem delu razprave, o tem, kar naj bi roki pomenili. Poslanski kolega je omenil, da je na občini Ormož bil kar dvakrat opozorjen na to temo, da je govoril o zgodbah, ki ne sodijo v točko razprave. Tu pa lahko v nedogled govorimo o vsem drugem, razen o 218. členu in amandmajih na ta člen, kar pomeni, da funkcioniramo slabše kot občina Ormož, s tem da ne mislim reči, da ni treba, da občina Ormož funkcionira na nivoju. In to traja že - koliko? - eno uro traja. In prodajamo zgodbe, kakobomo vse preobremenili, čeprav je kolega Pukšič lepo rekel. Samoprispevek smo nadomestili s prispevki za nezazidana stavbna zemljišča, ampak tega denarja je mnogo manj. Poslušamo pa v nedogled zgodbe, kako občane obremenjujemo. Istočasno smo tudi ugotovili, da smo pa ta prispevek že zdavnaj imeli, celo v Jugoslaviji, vesoljni Sloveniji pa prodajamo, da je to nov prispevek, čeprav ni nič res. To pomeni, da je namen te enourne razprave povsem drug, kot je 218. člen in amandmaji na ta člen, in da poslovnika sploh ne spoštujemo, da bi govorili o tem, kar želimo rešiti, čeprav je, če sem dobro doumel zadeve, skoraj vseeno, katera rešitev se sprejme, predvsem za tiste občine, ki normalno funkcionirajo in zadeve lahko izpeljejo. In da je nezazidano stavbno zemljišče tudi želja občanov bila ves čas, ampak, seveda, ko iz 10 tolarjev kljub vsemu prideš na obremenitev 3 tolarje na neko enoto, je to nek prispevek, ki ga mora občan dati, je nezadovoljstvo. Jaz tudi doživljam v občini, kako pa mi nič ne bomo izglasovali, da bi kogarkoli kakorkoli obremenili, ker nam država mora zagotoviti sredstva za naše funkcioniranje in preživetje. To je zelo všečna zgodba. Ampak tako ne funkcionira ne država ne občina ne družina in tudi posamezni subjekti ne. In seveda bi bilo dobro, ker je tudi moja želja, da preidemo h glasovanju, da enkrat zaključimo demagogijo v tej točki in da izglasujemo neko rešitev, ki bo potem veljala za vse enako. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim po sledečem vrstnem redu: najprej gospod minister, gospod Vizjak in gospod Kelemina. Gospod Kopač, izvolite.
Hvala. Čisto kratek bom. Javil sem se prej. Rad bi rekel samo to. Malo zakonov gre v javno obravnavo po vseh slovenskih občinah. Ta novela je šla. Mi smo dobili potrditev skupnosti občin Slovenije. Na te rešitve ni bilo niti ene, niti ene uradne pripombe iz občin. V enomesečni obravnavi. Zakon je šel na državni svet, predhodno. Komisija za lokalno samoupravo ga je soglasno podprla. Tako da, res, hočem reči, da smo se res potrudili narediti maksimalno možno obravnavo z vsemi zainteresiranimi. Zato res težko razumem tolikšno razpravo tu. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Vizjak, izvolite.
Jaz sem seveda želel ugovarjati gospodu Džubanu, pa ne morem po poslovniku, ker je bilo pač vmes že nekaj drugega. Vendar kakorkoli Jaz bi želel poudariti zelo drugačno videnje tega problema, kot ga pripisuje, recimo tudi sam sem se spoznal v njegovem izvajanju. Jaz ne govorim o tem, da je obdavčevanje stavbnih zemljišč, obdavčevanje pozidanih in nepozidanih stavbnih zemljišč nepotrebno, da ga je treba ukiniti in tako naprej. Jaz vem, da pač država ne more funkcionirati brez uvajanja določenega davčnega sistema, in prav to je tudi eden izmed predmetov, ki jih je potrebno obdavčiti in ki ne nazadnje so tudi obdavčeni. Pravzaprav jeobdavčitev nepozidanih stavbnih zemljišč celo zelo dober instrument prostorske politike občine. In je kot tak primeren. Vendar bistvo je v tem, da zamerim ministrstvu, res, in vladi, tudi vladi Republike Slovenije, da se tega problema ni lotila tako, kot je sama rekla, da se bo lotila, na začetku tega mandata. Preko obdavčitve nepremičnin. Jaz ne vem, kaj je bilo narejeno, razen enega poskusa, ki je temeljil na nekih ortofoto posnetkih v jeseni prejšnjega leta, ko so želeli ta pavšal prihodkov iz naslova nadomestil občinam še povečati. So rekli, saj vi poberete več. Zato vam bomo še znižali izravnavo. Torej tistim občinam, ki ne poberejo oziroma ki ne dosežejo primerne porabe. In potem smo zagnali vik in krik in seveda na nek način ohranili obstoječi sistem Želim samo povedati, da tak pristop, da se zdaj še celo spet kaznujejo občine, ki ne bodo to uskladile. Je verjetno res izhod v sili te garniture, ki odhaja čez pol leta. Vendar je pa hkrati nedopustno, da se ni lotila in ni v parlament dala sistemskega reševanja tega problema, ki smo ga vsi skupaj pričakovali glede na napoved, ki jo je sama podpisala v obliki pogodbe. Tako, da si tudi ne znam predstavljati davčne reforme, oprostite spoštovani kolegi iz LDS-a, ne znam si predstavljati davčne reforme brez tega izjemno pomembnega zakona, ne znam si je. Vi si očitno znate, ko smo opozarjali pri zakonu o dohodku pravnih oseb, o zakonu o dohodnini, ste rekli, to smo se mi tako odločili, da bomo parcialno se šli davčne reforme. Prvi korak sta ta dva povezana zakona, sledijo drugi. Kje so drugi zakoni? Ne, vi ste se odločili zopet "buzerirati", po domače povedano, občine, da one gnjavijo svoje ljudi in uvajajo davke. In trpijo vse stroške, povezane z evidencami, vse stroške, povezane s številnimi pripombami in nejevoljo občanov, da bo seveda na koncu se nekdo usedel z nekim davkom, ki bo pravzaprav pokril to, kar so drugi naredili. Ta pristop mi ni všeč in zato tudi ocenjujem ta amandma kot, bi rekel, protest proti obstoječemu pristopu kaznovanja, sedaj občin, če niso pohlevne in če ne delajo to, kar sta si en minister ali vlada zamislila.
Hvala lepa. In še gospod Kelemina. Izvolite.
Hvala za besedo. Jaz bi razpravljal o teh amandmajih k 31. členu. In sicer bi opozoril na to, da je eden izmed prejšnjih razpravljalcev dober poznavalec lokalne samouprave in pa tudi teh davščin oziroma obremenitev, občinskih dajatev kot takšnih, opozoril na to da bomo s tem zakonom mi zdaj dodatno obremenili nekatere objekte, ki do sedaj niso bili obremenjeni, to je predvsem kmetijske objekte, kot so recimo farme, pa tudi večja gospodarska poslopja, kot so hlevi in tako naprej. In če se ne varam, če se ne motim, je v Prekmurju takšnih objektov zelo veliko. In verjetno bodo prekmurski kmetje izredno veseli, da se bodo dodatno obdavčili in dodatno obremenili na teh objektih. In jaz ne vem, kako boste to v svojem volilnem okraju, gospod Džuban, opravičil. Ampak viv glavnem zagovarjate te obremenitve dodatne. Jaz pač trdim, da kmetje so tako ali tako že dovolj obremenjeni in da jih ni potrebno dodatno obremenjevati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mislim, da lahko zaključim razpravo o amandmajih. Lahko? Gospod Džuban, ste želeli besedo, izvolite.
Zakaj bi mi vedno popuščali? Kolega Kelemina je sigurno meni namenil to zgodbo, veliko praznih hlevov v Prekmurju in tako dalje, gospod minister je lepo navedel, kako se da zakon izvajati. In točno v okolju, kjer sem tudi v občini vpleten v te zgodbe, smo reševali tako zadeve, da smo kmetijski del spravili skoraj na nulo, ostali del pa po nekem sistemu. In je to dodatno demagogija, da uporabljate neko okolje, katerega sploh ne poznate, in da govorite zgodbe, ki sploh niso resnične.
Hvala lepa. Sedaj pa lahko zaključim razpravo o treh amandmajih k 31. členu. Prehajamo torej na odločanje. Najprej bomo glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 1, z opombo, da v primeru sprejema tega amandmaja postaneta amandmaja pod številkama 2 in 3 brezpredmetna. Glasujemo torej o amandmaju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 16, proti 37. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Zato prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 2, katerega predlagateljica je poslanska skupina Slovenske ljudske stranke. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 15, proti 36. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Zato odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 3, treh poslanskih skupin koalicije. Glasujemo. Prekinjam glasovanje. Obrazložitev glasu, gospod Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Jaz bom glasoval proti temu amandmaju. To pa zaradi tega, ker sem tudi prej povedal, je dober poznavalec lokalne samouprave in teh obdavčenj, poslanec državnega zbora, obrazložil, da to nima smisla in tudi sam kot občinskih svetnik, dvanajstletni, poznam to problematiko in vem, da ta določba, da bi do 31. marca te podatke pošiljali, ni sprejemljiva. Ni sprejemljiva, resnično. Jaz sem recimo, mi smo dobiliže za prvo polletje v naši občini recimo to za plačati. Jaz sem sicer plačal za oba kvartala oziroma za obe polovici, ker potem račune založim in izgubim. Tako pa ne bo mogoče pravočasno teh davščin plačati, jih tudi ne bo možno občinam koristiti. To bo zamik in nima smisla takih stvari predlagati, ki bodo stvari obremenjevale. Prosil bi tudi, da se opredeli do tega ministrstvo, če je možno, ampak sedajle smo pri obrazložitvi glasu, je bolj težko. Jaz skratka takemu predlogu nasprotujem, ker ne bo prispeval k ničemur, ampak samo stvari bolj zakompliciral. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 45, proti 4. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 32. členu in amandmaju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k temu členu. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Lahko zaključim razpravo? Razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 13, proti 40. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 1. in 31. členu. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom vložiti amandma? Gospod Anderlič, izvolite.
Da.
Hvala lepa. Prekinjam obravnavo te točke dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali kasneje, ko bodo vloženi amandmaji in jih bomo lahko obravnavali. S tem prekinjam obravnavo te točke dnevnega reda. Predstavnikom vlade se za sodelovanje prav lepo zahvaljujem. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZAVAROVALNIŠTVU, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Med nami lepo pozdravljam predstavnika ministrstva za finance, ki mu dajem besedo za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Mag. Sibil Svilan, državni sekretar v ministrstvu za finance, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke in poslanci, lep pozdrav! Vlada Republike Slovenije je pripravila in predložila v obravnavo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zavarovalništvu, ki je temeljni zakon, ki ureja to pomembno področje našega finančnega sistema. Primarni cilj predloga zakona je doseči uskladitev s pravnim redom Evropske skupnosti, in sicer v smislu dokončne uskladitve z direktivami, ki so bile sprejete in zaradi česar je tudi predlagan sprejem zakona po nujnem postopku. Od uveljavitve zakona do danes so bili namreč sprejeti evropski predpisi, ki se nanašajo na spremenjene določbe o kapitalski ustreznosti zavarovalnic. Na novo je bilourejeno delovanje zavarovalnih posrednikov in zastopnikov ter stečaj in likvidacija zavarovalnic. Poleg tega pa bo z novelo zakona o zavarovalništvu usklajen ta zakon tudi z zakonom o gospodarskih družbah, zakonom o javnih agencijah, zakonom o prekrških ter novimi slovenskimi računovodskimi standardi. V nadaljevanju bi želeli omeniti le nekaj bistvenih rešitev, ki jih prinaša predlog zakona. Skladno z novima direktivama o kapitalski ustreznosti zavarovalnic se predlagajo novi višji zneski zajamčenega kapitala oziroma novi višji pragovi, ki se uporabljajo pri izračunu zahtevanega minimalnega kapitala. Določene spremembe so uvedene tudi v samem izračunu zahtevanega kapitala. Obstoječe zavarovalnice, ki imajo dovoljenje za poslovanje na območju Republike Slovenije, bodo v skladu z novelo zakona morale spremenjenim kapitalskim zahtevam slediti in se prilagoditi, tako kot ostale članice Evropske unije, do tretjega meseca v letu 2007 oziroma bodo lahko od nadzornih agencij pridobile še dodatni rok dveh let za uskladitev. Ocenjuje se, da bo v prihodnosti zaradi tega potrebno izvesti dokapitalizacijo v nekaterih zavarovalnicah v Sloveniji. Nadalje se predlog zakona usklajuje tudi z direktivo stečajev in likvidacijo zavarovalnic. Bistvena novost, ki se predlaga zaradi uskladitve, je ta, da imajo posamezna dejanja v postopku likvidacije in stečaja, ko postanejo pravnomočne v državi članici, kjer je zavarovalnica dobila dovoljenje za opravljanje poslov, istočasno učinke tudi v vseh državah članicah Evropske skupnosti. Pomemben del predlaganih novih določb v zakonu se nanaša tudi na neuskladitev z direktivo o zavarovalnem zastopanju in posredovanju od leta 2002, pri čemer nove določbe natančno določajo in znatno izboljšujejo obveščenost strank in njihovo splošno varstvo v razmerju do zavarovalnic. Pri tem je potrebno zlasti omeniti odpravo predhodnega potrjevanja zavarovalnih pogojev za obvezno avtomobilsko in dopolnilno zdravstveno zavarovanje, odpravo sistematične ratifikacije zavarovalnih pogojev in premijskih cenikov, spremembo določb o lokalizaciji kritnega premoženja, dopolnitev zakona pri uporabi izvedenih finančnih instrumentov ter vzpostavitev sistema izvensodnega reševanja potrošniških sporov. Predlog zakona prinaša tudi določene novosti, primerljive s tistimi, ki so bile oblikovane v zakonu o zavarovalništvu, pardon, zakonu o bančništvu in zakonu o trgu vrednostnih papirjev. Tako se predlagajo spremembe v statusnih določbah in v delu zakona, ki ureja zavarovalne delniške družbe, kar je bistveni namen pri tem,poenotiti zakonodajo na področju finančnega sistema v celoti. Kot pomembno novost je potrebno omeniti, da se med določbami, ki urejajo opravljanje zavarovalnih poslov zavarovalnih držav članic v Republiki Sloveniji, agenciji za zavarovalni nadzor daje pooblastilo, da podružnici zavarovalnice iz države članice lahko postavi dodatne pogoje za opravljanje dejavnosti v Republiki Sloveniji, ki so v javnem interesu. V zvezi z opravljanjem zavarovalnih poslov v slovenski zavarovalnici v tretjih državah pa se s spremembo dopušča, da te posle opravlja ne le preko podružnice, ampak tudi neposredno. Med spremembami in dopolnitvami, ki pomenijo uskladitev z ostalimi predpisi Republike Slovenije, so bistvene kazenske določbe, ki pomenijo uskladitev z zakonom o prekrških, in pa določbe, ki se nanašajo na novi zakon o javnih agencijah in se nanašajo na razrešitev direktorja agencije za zavarovalni nadzor in njegovo imenovanje. Spoštovane poslanke in poslanci, predlagane določbe novele zakona bodo skladno z evropskimi direktivami v delovanju zavarovalnic pri nas vnesel določene višje zahteve, zlasti kar se tiče kapitalske ustreznosti, po drugi strani pa se predlagajo nekatere rešitve, ki bodo v zavarovalnici omogočale večjo svobodo pri razreševanju svojih poslovnih načrtov in jim tako omogočile, da konkurenčno delujejo podobno evropskim zavarovalnicam na skupnem evropskem trgu. Pomemben cilj predloga zakona je tudi nadaljnja izboljšava položaja šibkejših strank v zavarovalnem razmerju. Predlog zakona je bil usklajen z ministrstvom za pravosodje, zakonodajno-pravno službo državnega zbora, agencijo za zavarovalni nadzor ter zainteresirani združenji. To sta zlasti slovensko zavarovalno združenje in združenje zavarovalnih agencij. Izvajanje določil zakona ne bo imelo finančnih posledic za proračun. Odbor za finance in monetarno politiko pa je ob obravnavi zakona sprejel več amandmajev, ki predlog zakona ustrezno dopolnjujejo. V skladu z navedenim Vlada Republike Slovenije ocenjuje, da so predlagane rešitve oziroma spremembe ustrezne in zato predlaga, da državni zbor predlagani zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o zavarovalništvu sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Cirila Pucka, da nam predstavi poročilo odbora. Gospod Pucko, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Predstavniki vlade, kolegice in kolegi! V skladu s proceduro je odbor opravil obravnavo, drugo obravnavo predloga zakona po nujnem postopku. Pri tem smo se seznanili s številnimi pripombami slovenskega zavarovalnega združenja, agencije za zavarovalni nadzor, svobodnih sindikatov Slovenije in z obširnim in vsebinsko bogatim mnenjem zakonodajno-pravne službe državnega zbora. V razpravi smo prišli pri večini odprtih vprašanj do, po našem mnenju, najboljših rešitev. Pri tem smo upoštevali predvsem vse pripombe zakonodajno-pravne službe, in sicer k 1., 3., 4., 5., 7., 8., 10., 13., 15., 20., 21., 32., 40., 41., 42., 44., 46., 53., 54., 56., 57., 60., 62., 64., 65., 69., 76., 81., 83., 92., 93., 96., 99., k 100., k 101., k 105., k 107., k 121., k 132., k 134., k 138., k 138.do 148. členu, k 149., k 152., in k 158., členu. Člene sem našteval predvsem zato, ker so vsi ti členi spremenjeni in je bilo zato v skladu s poslovnikom možno k tem členom vlagati ustrezne amandmaje. Predlagam, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, da glede na to, kar sem ravnokar povedal, da je dopolnjeni predlog zakona toliko popravljen in tako usklajen med vsemi zainteresiranimi stranmi, da ga je vredno in potrebno podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Najprej bo stališče poslanske skupine Nove Slovenije predstavil doktor Jožef Bernik. Izvolite.
Gospa podpredsednica, hvala za besedo. Gospod državni sekretar s spremstvom, kolegice in kolegi! Nedvomno je to eden tistih zakonov, ki je izredno važen za našo družbo. Je pa dolg, kompliciran in besedilo je bilo slabo pripravljeno. Je pa tako, da se človek ob tem vpraša, kar je bilo ravnokar rečeno, da je naša zakonodajno-pravna služba morala pripraviti celo vrsto amandmajev, od 363 členov vsaj ena tretjina je morala biti spremenjena, za kar seveda gre naši službi zahvala. In tudi nauk, da moramo prej ali slej začeti te stvari boljše pripravljati in pošiljati v državni zbor. Namreč, če pogledate, in tisti, ki niste tega storili, tole spremno pismo generalnega sekretarja vlade, ko je poslal ta predlog v državni zbor, vredno si ga je ogledati, kajti je poln arogance in pa tudi izsiljevanje državnega zbora s tem, kaj bomo vse trpeli, če to ne bo sprejeto pred 1. majem. No, ta zakon je v sklopu cele vrste zakonov, ki so bili v zadnjem času poslani sem v glavnem iz davčne zakonodaje. In seveda tudi ti so zahtevali veliko dela in pa hitrega dela. Namreč, človek se vpraša, da pri tako kompliciranih zakonih, kot so ti, bi vendar morali razmisliti, ali delamo prav in pravico naši državi in našim državljanom, ker se tako na horuk moramo seznanjati s temi predlogi in še posebno, če dobimo v državnem oziroma v odborih besedilo amandmajev na klop prav pred začetkom seje. Naj omenim to, da je ta zakon v vrsti zakonov, ki imajo nekaj zgodovine, tudi slabe, saj za ta zakon bi moral reči, da je to področje bilo ves čas našega razumevanja oziroma obravnave do sedaj področje raznih konfliktov in tudi konfliktov interesov in pa tudi korupcije. Ta zakon je zelo kompliciran, bi človek skoraj moral imeti prakso v računovodstvu, da bi celo stvar dobro razumel, pa je razmeroma kar v redu sestavljen. Vendar moram reči, čeprav predlagatelj govori o tem, da, mislim, da je od petih direktiv Evropske zveze plus "PR review" [[?]] predlogov sprejel vse, ampak to ni res, kajti agencija za zavarovani nadzor je imela nekaj dobrih predlogov, pa niso bili sprejeti, in to je pravzaprav velika škoda. Naj omenim to, da nekatere stvari ostajajo nerazrešene in da jih bo potrebno prej ali slej urediti. Ena taka je zadeva pri razkoraku izravnalne rezervacije nasproti rezervam. Ker pa smo danes slišali eno novo krilatico, ki se pravi boljši je slab zakon kot pa noben, potem če gremo po tem, bi lahko rekli, da je ta zakon vredno podpreti, v kolikor upam, da bomo dobili še izboljšave kdaj v prihodnosti. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Stranke mladih [[...]]Ne želi. Stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije nam bo predstavil gospod Ciril Pucko. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Kolegice in kolegi! Liberalna demokracija Slovenije bo navedeni predlog zakona podprla predvsem iz naslednjih razlogov. Zato ker se dopolnjujejo določene statusne določbe glede pogodb po prenosu izločenih poslov in ustrezno urejajo pogoji za člane uprave delniške družbe. To je tesno povezano s poenotenjem zakonodaje, se pravi zakonom o bančništvu, zakonom o trgu vrednostnih papirjev in hkrati pomeni tako poenotenje poslovanja kot pridobivanje dovoljenj, tako v Sloveniji kot v evropskem prostoru. Podprli bomo ta zakon tudi zato, ker so v njem novi višji zneski zajamčenega kapitala, ki se uporabljajo pri izračunu zahtevanega minimalnega kapitala, s tem, da so določene spremembe uvedene tudi v samem izračunu zahtevanega kapitala. Prav tako je potrebno poudariti novost, da imajo posamezna dejanja v postopku likvidacije in stečaja ob učinkih v državi članici, kjer je zavarovalnica pridobila dovoljenje za opravljanje poslov, hkratne učinke v vseh ostalih državah članicah Evropske skupnosti. Pomemben del sprememb v navedenem zakonu se nanaša tudi na uskladitev direktiv o zavarovanju in zastopanj in posredovanju s tem, da se razširja tudi krog informacij, s katerimi mora zavarovalni zastopnik in posrednik seznaniti zavarovalnico. Vzpostavlja se, kar je po našem mnenju zelo pomembno, tudi sistem izvensodnega reševanja sporov med strankami in zavarovalnimi posredniki. Ob tem se določa zavarovanje odgovornosti posrednikov za škodo, ki nastane pri opravljanju njihove dejavnosti, kot novost v primerjavi s sedanjo ureditvijo. Iz vseh navedenih razlogov bomo poslanci Liberalne demokracije Slovenije zakon kot dopolnjen predlog s strani odbora za finance in monetarno politiko podprli, saj menimo, da bo takšen omogočal, da bodo naše zavarovalnice v trdem konkurenčnem boju s tujimi zavarovalnicami uspele oziroma bodo dovolj konkurenčne, da bodo tudi zadržale ustrezen krog zavarovancev.
Hvala lepa. Slišali smo stališča poslanskih skupin. Prehajamo na drugo obravnavo. Na klopi pred seboj imamo dva amandmaja, in sicer oba so vložile poslanske skupine koalicije. In sicer amandma k 134. členu in k 158. členu. Odpiram razpravo o 134. členu in amandmaju k temu členu. Ker ne želi nihče razpravljati bomo prešli [[...]]Ste želeli razpravljati o amandmaju, gospod Svilan? Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi samo na kratko povedal, da vlada podpira ta amandma, ker prispeva k jasnosti tega člena. Hvala lepa.
Najlepša hvala. Spoštovane poslanke in poslance, ki so v bližini, vabim v dvorano, ker bomo glasovali. Glasujemo torej o amandmaju treh poslanskih skupin koalicije k 134. členu. Vlada ga podpira. Glasujemo. V dvorani nas je sicer več. Lepo prosim ostale kolegice in kolege, samo še nekaj glasovanj je danes pred nami. Vabim vas v dvorano. Drugič glasujemo o amandmaju treh poslanskih skupin koalicije k 134. členu. Glasujemo. Žal tudi drugo glasovanje ni bilo uspešno. Zagotovo nas je v dvorani vseh skupaj zadosti. V skladu s poslovnikom bomo tretje glasovanje opravili čez 10 minut, torej ob 16. uri in 50 minut tretjič glasujemo o amandmaju k 134. členu. Ob 15. uri in48 minut glasujemo tretjič.
Spoštovani, spoštovane! Tretjič bomo torej glasovali o amandmaju treh poslanskih skupin koalicije k 134. členu. Prehajamo na odločanje. Lepo prosim za pozornost. Glasujemo. Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 43 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odpiram razpravo o 158. členu in amandmaju istih predlagateljev k temu členu. Želi kdo besedo? Ne. Razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 40 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 134. in k 158. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom morebiti vložiti amandmaje. Gospod [[...]]Amandmaje želi [[...]]Ne. Sprašujem predstavnika vlade, ali je zakon usklajen.
Hvala lepa. Ne želimo vlagati amandmajev oziroma karkoli v zvezi s temi členi in zakon je usklajen.
Hvala lepa. Ugotavljamo lahko, da zaradi sprejetih amandmajev ni prišlo do neusklajenosti predloga zakona, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 44 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnicama in predstavniku vlade se za sodelovanje lepo zahvaljujem. Mi pa prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA O UDELEŽBI ČEŠKE REPUBLIKE, REPUBLIKE ESTONIJE, REPUBLIKE CIPER, REPUBLIKE LATVIJE, REPUBLIKE LITVE, REPUBLIKE MADŽARSKE, REPUBLIKE MALTE, REPUBLIKE POLJSKE, REPUBLIKE SLOVENIJE IN SLOVAŠKE REPUBLIKE V EVROPSKEM GOSPODARSKEM PROSTORU V SKLEPNO LISTINO . Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko in zboru pisno poročal. Nobenih razpravljavcev ni. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o zakonu. Hkrati vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Prosim za pozornost. Glasujemo o zakonu. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI OPCIJSKEGA PROTOKOLA H KONVENCIJI O ODPRAVI VSEH OBLIK DISKRIMINACIJE ŽENSK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko in zboru pisno poročal. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima mag. Majda Potrata za predstavitev stališča poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predstavniki vlade! Poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov je večkrat opozorila na zamujanje pri ratifikaciji opcijskega protokola h konvenciji o odpravi vseh oblik diskriminacije žensk, zato bo zdaj zakon o ratifikaciji podprla. Do oktobra lanskega leta je opcijski protokol, sprejet 6. oktobra 1999 v New Yorku, podpisalo ali ratificiralo 56 držav članic Organizacije združenih narodov. Opcijski protokol je pomemben nov instrument za zagotavljanje učinkovitega pravnega varstva pravic žensk in odpravljanja njihove diskriminacije. Omogoča namreč učinkovito ukrepanje proti kršenju pravic, izhajajočih iz konvencije. Z njim se ustanavlja odbor za odpravo diskriminacije žensk, ki lahko sprejema in obravnava sporočila posameznic ali skupin, ki trdijo, da so jim bile kršene katerekoli pravice. Zato je njegova ratifikacija izraz zavezanosti naše države k spoštovanju človekovih pravic in odločenosti, da prepreči in odpravi kakršnekoli oblike diskriminacije žensk. Ker so človekove pravice in pravica do enakosti žensk in moških zagotovljene že z ustavo Republike Slovenije in z veljavno zakonodajo, v tem pogledu ni opaziti kakšnega primanjkljaja. Kljub temu pa ni mogoče prezreti pojavov neposredne ali posredne diskriminacije žensk tudi pri nas. Ker predstavljajo ženske v Republiki Sloveniji skoraj polovicovseh zaposlenih in ker se stopnja delovne aktivnosti žensk zvišuje, bi rada opozorila na raziskave, ki ugotavljajo vertikalno in horizontalno spolno segregacijo žensk na trgu delovne sile in tudi neenako plačilo, ki ga dobivajo ženske za enako opravljeno delo oziroma za delo enake vrednosti. V povprečju dobivajo ženske 12,2 odstotka manj, z univerzitetno izobrazbo pa celo 20,7 odstotkov manj kot moški. Zakon o delovnih razmerjih pa opredeljuje načelo enakega plačila. Prav tako pa prepoveduje neposredno in posredno diskriminacijo. Spolno nadlegovanje na delovnem mestu je po anketah zelo razširjen pojav, pri čemer je največja težava v tem, da je stopnja strpnosti do tega pojava zelo visoka. Tudi zaradi tega žrtve običajno izberejo neformalne načine reakcij. Formalizacija pa je prej izjema kot pravilo. Vendar zakon o delovnih razmerjih spolno nadlegovanje izrecno prepoveduje. Odklonitev takih ravnanj pa, denimo, ne sme biti razlog za diskriminacijo pri zaposlovanju. V morebitnem sporu pa je dokazno breme na strani delodajalca. Če delojemalka da odpoved zaradi spolnega nadlegovanja, ji mora delodajalec izplačati odpravnino. Prav tako pa je predpisana denarna kazen, če ne zagotovi varstva pred spolnim nadlegovanjem. Sprašujem se, koliko takih primerov uveljavljanja te pravice poznamo. Že večkrat je bilo opozorjeno na diskriminacijo pri vstopu na delo ob razpisih in izbiri. Tokrat bi rada opozorila na probleme, s katerimi se soočajo invalidne delavke. Na primer pri nadurnem delu, delu po normi, delu prek delovnega časa, pogosto se soočajo s hkratno diskriminacijo na več področjih, na primer pri dostopu do zaposlitve, na delovnem mestu pri dostopu do pomoči pri materinstvu. Zaradi pomanjkanja podatkov je težko oceniti položaj romskih žensk. Ali sploh iščejo zaposlitev ali ostajajo v tradicionalni vlogi skrbi za dom in družino. Iz srečanj z romskimi ženskami lahko le ugotovim, da se čutijo dvakrat diskriminirane: zaradi svoje etnične pripadnosti in zaradi svojega spola. Zakon o delovnih razmerjih prepoveduje posredno in neposredno diskriminacijo tudi zaradi spolne usmerjenosti, med nedopustnimi razlogi za odpoved z delovnega mesta pa spolne usmerjenosti eksplicitno ne navaja, čeprav so druge kategorije posebej navedene. Ob ugotovljeni nesprejemljivosti istospolno usmerjenih v naši družbi je nemogoče, da ne bi v praksi prihajalo do diskriminacije istospolno usmerjenih žensk. Usoda zakona o istospolni partnerski zvezi je zgovoren dokaz za to trditev. Čeprav sta vzgoja in izobraževanje na videz nediskriminatorni in naj zagotavljata enake možnosti otrokom obeh spolov, se v šoli, zlasti v organizaciji vsakdanjega življenja v šoli, v konkretni praksi in načinu poučevanja, komunikaciji med učenci in učitelji ohranjajo mehanizmi, ki naučijo deklice, kako izgubljati in ne kako zmagovati. Odpravljanje stereotipne miselnosti o vlogah spolov v družbi bo torej pomembna in dolgotrajna naloga. To je bilo samo nekaj opozoril na prakso, ki odstopa od zakonsko določenih pravil in ki kaže na to,da je ratifikacija opcijskega protokola pomembna tudi za varstvo pravic žensk pri nas. Hvala.
Hvala lepa. Moški kolegi so me opozarjali, da je nekaj pozitivne diskriminacije bilo prisotno ta trenutek, ko smo dovolili, da ste govorili minuto in še nekaj čez dovoljen čas. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu, ker ni niti obvestil o neusklajenosti zakona. Glasujemo! Navzočih nas je 54, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA - to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI POGODBE MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN REPUBLIKO AVSTRIJO O POLICIJSKEM SODELOVANJU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne.]] Predlog zakona je obravnaval odbora za zunanjo politiko in zboru pisno poročal. Prijavljenih razpravljavcev ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, razprave o členih in amandmajih ni, zato prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA - to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPREMEMBE ŠTEVILKA 1 SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO SLOVAŠKE REPUBLIKE O MEDNARODNEM CESTNEM PREVOZU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko in zboru pisno poročal. Prijavljenih razpravljavcev ni, ravno tako ni bilo sprejetih amandmajev v okviru druge obravnave. Zato ni razprave o členih in amandmajih. Prehajamo na tretjo obravnavo. To je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA ZA PREPREČEVANJE, ZATIRANJE IN KAZNOVANJE TRGOVINE Z LJUDMI, ZLASTI ŽENSKAMI IN OTROKI, KI DOPOLNJUJE KONVENCIJO ZDRUŽENIH NARODOV PROTI MEDNARODNEMU ORGANIZIRANEMU KRIMINALU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko in zboru pisno poročal. Prijavljenih razpravljavcev ni, sprejetih amandmajev ni bilo, zato prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA -NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA PROTI NEDOVOLJENI PROIZVODNJI STRELNEGA OROŽJA, NJEGOVIH SESTAVNIH DELOV IN STRELIVA TER TRGOVINE Z NJIMI, KI DOPOLNJUJE KONVENCIJO ZDRUŽENIH NARODOV PROTI MEDNARODNEMU ORGANIZIRANEMU KRIMINALU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želijo predstavniki besedo? [[Ne.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih razpravljavcev ni, zato prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. In prehajamo na 25. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA PROTI TIHOTAPLJENJU MIGRANTOV PO KOPNEM, MORJU IN ZRAKU, KI DOPOLNJUJE KONVENCIJO ZDRUŽENIH NARODOV PROTI MEDNARODNEMU ORGANIZIRANEMU KRIMINALU. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Javljenih razpravljavcev ni, ravno tako ni bilo vloženih amandmajev, zato prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Spoštovani, spoštovane! Najavljeni so bili amandmaji za edino nedokončano točko današnjega dnevnega reda. To je 26. točko. Vodja poslanskega kluba LDS gospod Anderlič je najavil pripravo amandmajev v tretji obravnavi. Ker jih še ni, bomo to točko opravili jutri po končani zadnji točki dnevnega reda. Dovolite, da vam prenesem še obvestilo predsednika odbora za finance in monetarno politiko. Želi vas obvestiti, da bo odbor za finance jutri 8.30 uri v velikem salonu. Vsem se za sodelovanje najlepše zahvaljujem. Prekinjam torej 43. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Hvala lepa in na svidenje.