Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje. Pričenjam z nadaljevanjem 16. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Anton Urh, Andrej Vizjak do 14. ure in Iztok Podkrižnik. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O OPRAVLJANJU KAPITALSKIH NALOŽB REPUBLIKE SLOVENIJE V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Pričakujemo ministra za finance ali boste vi obrazložili? Besedo dajem predstavnici Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima Mateja Vraničar, državna sekretarka na Ministrstvu za finance. Prosim.
Spoštovani, gospod predsednik. Spoštovane gospe in gospodje poslanci. Vlada Republike Slovenije je že julija 2009 sprejela politiko upravljanja podjetij v državni lasti in takrat pričelo s procesom preoblikovanja obstoječega sistema korporativnega upravljanja podjetij v državni lasti. Pomanjkljivost trenutnega sistema upravljanja je predvsem v veliki razdrobljenosti upravljanja z naložbami po različnih ministrstvih, kjer se oblikujejo sektorske politike in izvaja lastniško upravljanje, kar povzroča nasprotje interesov, nepreglednost in nepovezanost med posameznimi upravljavci naložb, neučinkovito in premalo strokovno upravljanje ter zapletene postopke sprejemanj odločitev na več ravneh glede izvajanja lastniških pravic v družbah. S Predlogom Zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije se navedene pomanjkljivosti odpravljajo. Namen tega zakona je vzpostavitev sistema upravljanja naložb po načelih učinkovitosti, preglednosti, odgovornosti in predvidljivosti brez vpliva politike in posameznih interesnih skupin. V zvezi s predlogom zakona je bila opravljena javna predstavitev mnenj, ki je potekala 19. marca 2010, na njej pa so bili predstavljeni cilji in temeljne rešitve predloženega zakona. Stroka je na javni predstavitvi mnenj jasno opozorila na odprte dileme in odgovorila na vprašanja smiselnosti ustanovitve agencije, ki je ustrezna v primeru jasne določitve odgovornosti. Predloženi zakon temu sledi in povsem jasno določa odgovornost Državnega zbora kot vsebinskega tvorca strategije upravljanja kapitalskih naložb, Vlade kot tvorca časovnega poteka njenega izvajanja in agencije kot tehničnega izvajalca tako sprejetih odločitev. Metode razpolaganja s kapitalskimi naložbami so jasno določene, vzpostavljen bo jasen in pregleden sistem upravljanja kapitalskih naložb države. Rezultat opravljanja javne predstavitve je bila dopolnitev predloga zakona z dodatno vloženimi amandmaji, s katerimi je Odbor za finance in monetarno politiko oblikoval dopolnjen predlog zakona. Na podlagi navedenega menimo, da je dosežen cilj predlaganega zakona, ki je v ločitvi izvajanja lastniške funkcije do drugih funkcij države. Pri vodenju naložb je izredno pomembno, da se vodijo gospodarno, v javnem interesu, po načelu učinkovitosti, preglednosti, odgovornosti in predvidljivosti in da uresničujejo cilje, oblikovane skladno s sektorskimi politikami. Odgovornost za te pa ostaja na resornih ministrstvih. Predlog zakona, ki je pred nami, ni pomemben zaradi nujnosti boljše ureditve zadevnega področja, ampak tudi zaradi prizadevanj Republike Slovenije za vstop v Organizacijo za ekonomsko sodelovanje in razvoj. Načelo OECD za upravljanje podjetij ter smernice OECD za upravljanje podjetij v državni lasti so bila zelo pomembna in upoštevana pri pripravi zakonodaje s tega področja. Spoštovani! Dovolite, da se pred koncem osredotočim še na amandmaje, o katerih boste danes odločali. Ključna rdeča nit predlaganih amandmajev je črtanje določb o agenciji in prenos pristojnosti za upravljanje s kapitalskimi naložbami na Ministrstvu za finance. Predlagani amandmaji bistveno posegajo v osnovni koncept in danes že večkrat poudarjen namen zakona, ki je dosledna ločitev lastniških od upravljavskih funkcij države. Sprejetje teh amandmajev bi pomenilo odmik od ciljev glede transparentnega in neodvisnega upravljanja s kapitalskimi naložbami in upoštevaje navedeno amandmajev Vlada ne podpira. Predlagamo, da Državni zbor podpre predloženi predlog zakona v obliki, kot ga je oblikoval matični odbor v dopolnjenem besedilu zakona. Prav tako predlagamo, da se v skladu s Poslovnikom Državnega zbora tudi tretja obravnava predloga zakona opravi še na tej seji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem članu Bogdanu Čepiču za predstavitev poročila odbora.
Hvala, predsednik, za besedo. Pozdrav državni sekretarki, sodelavkam, kolegice in kolegi poslanci. Odbor je predlog zakona obravnaval na 15. seji 10. 3. 2010 in na 16. seji 8. 4. 2010. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je podala konkretne pripombe k posameznim členom in večina pripomb je upoštevanih v vloženih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. K predloženemu zakonu je amandmaje vložila tudi Poslanska skupina SDS. Odbor je bil seznanjen še z mnenjem Državnega sveta in z mnenjem Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, ki zaradi nekaterih pomislekov predloženega zakona ne podpirata. Odbor je na 15. seji, še pred začetkom druge obravnave predloga zakona na predlog Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke sklenil, da se o predlogu zakona opravi javna predstavitev mnenj. Kot najpomembnejše vprašanje je bilo izpostavljeno vprašanje, ali je predlagana ustanovitev agencije za upravljanje kapitalskih naložb res najbolj učinkovita in gospodarna rešitev oziroma kakšen način upravljanja kapitalskih naložb bi bil za Slovenijo najprimernejši. Javna predstavitev mnenj je potekala v petek, 19. 3. 2010, na njej pa so poleg ministra za finance in državne sekretarke na Ministrstvu za finance sodelovali še mag. Mitja Gaspari, minister brez resorja, dr. Rajko Pirnat, Pravna fakulteta v Ljubljani, mag. Marko Pogačnik, mag. Marjan Cerar, strokovni svet SDS, ter Bogdan Čepič, poslanec Državnega zbora. Stroka je na javni predstavitvi mnenj, na kateri sicer predstavniki Poslanske skupine Slovenske demokratske kot predlagatelja predstavitve niso sodelovali in javno predstavili svojih stališč, je jasno opozorila dileme in odgovorila na vprašanje smiselnosti ustanovitve agencije, ki je ustrezna v primeru jasnih določitev odgovornosti. In nekatere ugotovitve so v nadaljnji razpravi bile upoštevane in vgrajene v zakon. Odbor je drugo obravnavo predloga zakona opravil na 16. seji 8.4.2010. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je v dodatni obrazložitvi mnenja izrecno opozoril na neupoštevanje pripomb k 37. členu predloga zakona, ki zadeva kadrovsko-akreditacijski svet kot telo, katerega ustanovitve in pristojnosti ne določa zakon, temveč podzakonski akt, sklep vlade. Služba je pri tem opozorila na pravnosistemsko spornost ureditve, da zakon povzdigne posamezen sklep na raven zakonske določbe. Predstavnik službe je v nadaljevanju predstavil še stališče do že večkrat izpostavljenih vprašanj v zvezi z uporabo pojma "agencija" za organ, ki se ustanavlja s predloženim zakonom. Po trenutni ureditvi obstaja vsaj pet različnih tipov javnopravnih subjektov, poimenovanih s tem pojmom, katerega uporabo pa bi bilo zaradi pravnosistemskih težav, ki jih povzroča, dolgoročno gledano, poenotiti. To pa je možno reševati le v okviru spreminjanja zakonske ureditve področja javne uprave, ne pa s posameznimi zakoni, kot je sedaj predlagani zakonski predlog. Ta namreč definira namen ustanovitve agencije, vprašanje njene pravne subjektivitete pa je rešeno že v primeru, da je opredeljena kot neposreden proračunski uporabnik. V razpravi o posameznih členih je odbor pozornost najprej namenil določbi 1. člena predloženega zakona in vloženemu amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke za črtanje ustanovitve agencije. Odbor je razpravljal tudi o vloženem amandmaju koalicijskih poslanskih skupin k 11. členu, na čigar podlagi naj bi bilo v tem členu jasno opredeljeno, da je agencija samostojen in neodvisen državni organ, ki skladno z določbo tega zakona odgovarja Državnemu zboru, pa tudi, da zanjo veljajo javnofinančni predpisi, če s tem zakonom ni drugače določeno. Odbor je na podlagi predlogov, podanih v razpravi, v skladu s 131. členom Poslovnika Državnega zbora sprejel svoje amandmaje k amandmajem koalicijskih poslanskih skupin k 29., 30., 31. in 37. členu. V okviru opredelitev do vloženih amandmajev je odbor sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin, amandmajev Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke pa bodisi ni sprejel bodisi se do njih ni opredelil, ker so zaradi sprejetih odločitev odbora postali brezpredmetni. Odbor je glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Sprejeti amandmaji so vključeni v dopolnjen predlog zakona, ki je sestavni del poročila odbora, ki ste ga prejeli kot gradivo za to točko dnevnega reda.
Hvala lepa. Ker je zbor na 13. seji opravil prvo obravnavo predloga zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo in odločanje o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi novega pregleda vloženih amandmajev z dne 19.4.2010. V razpravo dajem 5. člen in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Se želi kdo prijaviti? Ugotavljam, da ni želje po razpravi. Ker ne želi nihče razpravljati, razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za 21, proti 26. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. V razpravo dajem 9. člen, in sicer, ker je amandma k 9. členu vsebinsko povezan z amandmaji istih predlagateljev k 11., 12., 13., 14., 15., 16., 17., 18., 19., 20., 21., 22., 23. in 25. členu, k amandmaju številka 1 k 29. členu, k 35. členu, 36., 37., 40., 42. in 43. členu bomo o njih razpravljali skupaj. Torej v razpravo dajem 9. člen ter naštete vsebinsko povezane člene ter amandmaje Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ja, prosim za prijavo. Besedo in Franco Juri. Prosim. Se odjavlja. Besedo ima Rado Likar.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim, predstavnikom Ministrstva za finance! Tudi sam podpiram cilje, ki jih ta predlog zasleduje, to je predvsem načelo preglednosti. Vprašanje, ki se zastavlja, pa je, ali je agencija, ta primerna statusna oblika. Sam moram reči, da niti iz javne predstavitve mnenj niti s splošne razprave nisem zasledil oziroma dobil odgovora na vprašanja, ali in zakaj je ustanovitev agencije tista prava rešitev, kaj so prednosti in kakšna je dodana vrednost. Po našem mnenju bi se z ustanovitvijo agencije samo prenesla odgovornost lastnika, to je države oziroma vlade, na tako imenovano neodvisno institucijo. V razpravi je bilo povedano, češ sedaj pa ne bo več možno, da pride predsednik vlade k direktorju te agencije. recimo, in mu reče, sedaj bomo pa prodali to in to premoženje, ampak bo o tem odločil tako imenovani neodvisni organ oziroma svet, ki ima, mislim da, pet članov, in akreditacijski svet s sedmimi člani. Pri tem se sprašujemo, se sprašujem sam, kdo je pravzaprav predsednik vlade. Ali ni to oseba, ki naj bi imela največ zaupanja in ki ima v svojem kabinetu kompetentno ekipo? Ali ni to običajno predsednik stranke, ki je dobila relativno večino na volitvah? Ne, to po vašem mnenju ni neodvisen in ne more upravljati s premoženjem države. Neodvisni so/naj bi bili strokovnjaki, ki vodijo to agencijo. To si predstavljam približno tako, kot če bi jaz svoje premoženje dal v upravljanje nekomu drugemu, sam pa ne bi imel odločujoče besede pri razpolaganju s tem imetjem. Mnenja sem, da je samo lastnik odgovoren za svoje premoženje. Sicer ga lahko da v upravljanje oziroma razpolaganje nekomu drugemu, seveda pa je le-ta odgovoren izključno lastniku. Sam bom podprl rešitev, ki jo je predlagala Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, namreč, da se upravljanje in razpolaganje s kapitalskimi naložbami uredi v Direktoratu za javno premoženje v okviru Ministrstva za finance. Za to premoženje naj bo torej odgovorna Vlada, ki je obenem zavezana, da pri svojem delu tudi spoštuje vso pozitivno zakonodajo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Matevž Frangež, prosim.
Današnji zakon, upam, da ga bomo danes dokončno sprejeli, predstavlja prvi korak, prvo etapo korporativne reforme, reforme korporativnega upravljanja podjetij v državni lasti. Kot socialni demokrat si od tega zakona veliko obetam, in to prav zaradi dileme, ki jo sproža amandma, o katerem zdaj razpravljamo z vso navezavo na druge amandmaje, ki pravzaprav kažejo na to temeljno dilemo in razliko v pogledih med Vlado, koalicijo in opozicijo. Zakaj agencija kot neodvisen državni organ in ne Direktorat za javne finance znotraj Ministrstva za finance? Če že ne najdemo drugih razlogov, recimo zato, ker šefa Direktorata za javno premoženje s preprostim sklepom imenuje en sam človek. Na drugi strani pa svet in tričlanska uprava agencije za upravljanje kapitalskih naložb imenuje ta Državni zbor z minimalno večino 46 glasov. Takšen koncept imenovanja organov agencije jasno nakazuje na našo ambicijo, da želimo pri kadrovanju v agenciji za upravljanje kapitalskih naložb preprečiti takšna ali drugačna politična kupčkanja o političnem vplivu na to agencijo. Drugič. Za to, ker ima ta agencija v zakonu zelo jasno opredeljene pristojnosti, predvsem pripravlja strategijo upravljanja kapitalskih naložb, ki jo bomo nato na demokratičen in transparenten način obravnavali v Državnem zboru. Skozi to strategijo mora država kot lastnik končno definirati odgovor na tisto vprašanje, ki je ostalo skozi 20 let venomer neodgovorjeno, in to je, kaj želi država, Republika Slovenija, kot lastnik dosegati z nekim svojim premoženjem. Ne seveda samo nek finančni izplen v podobi dividend, ki naj polnijo državni proračun, ampak kakšne razvojne, ekonomske, socialne in tudi okoljske učinke želimo kot skupnost v podjetjih v državni lasti zasledovati. Odsotnost ustreznega strateškega upravljanja državnih podjetij je evidentna. Ure in ure bi lahko danes razpravljali o primerih podjetij, ki so ravno zaradi tega, ker je bila država kot lastnik anemična in to skozi celotno obdobje, imamo pa v tem obdobju večje ali manjše izostritve. Osebno sem globoko prepričan, da je do teh izostritev in do neke eskapade slabih primerov gospodarjenja prišlo ravno v minulem mandatu in v prid temu govorijo množice podjetij v državni lasti, tudi take, ki so bile še nedavno zgled dobrih podjetij, danes pa jih z debelimi črkami spremljamo v naslovih člankov, ki govorijo o kriminalističnih preiskavah o gospodarjenju in upravljanju teh podjetij. V tem pogledu se mi zdi, da je ključno, da na to vprašanje res premišljeno odgovorimo. Kot socialni demokrat želim, da s tem zakonom uresničimo ambicijo in dokažemo, da je država lahko dober lastnik podjetij; da je privatizacija državnih podjetij morda boljše le v primeru, če država ne zna upravljati dobro svoje premoženja. Zato je toliko pomembneje, da s tem zakonom, z doslednim uresničevanjem načel, ki smo jih zapisali v ta zakon, dokažemo, da je država lahko dober lastnik podjetij. In, da na to v nadaljnji razpravi, ki bo sledila ob sprejemanju strategije, jasno pokažemo, kaj razumemo kot strateške naložbe Republike Slovenije v slovenskem gospodarstvu, kaj predstavlja tisto razvojno hrbtenico, ki mora tudi v času krize aktivno povleči gospodarsko kolo naprej. Agencija je v tem pogledu, po mojem trdnem prepričanju, pravi pristop, zagotavlja neodvisnost upravljanja, medtem ko je direktorat pod vplivom vsakokratnega ministra, venomer izpostavljen izrazitemu političnemu vplivu. Mislim, da bo za uspeh tega zakona zelo pomembno, da bomo vsi skupaj ponotranjili in udejanjali tista načela in vrednote, ki so zapisana v tem zakonu. In v tem pogledu se mi zdi, da utegne kdo agenciji in konceptu, kot ga zasleduje koalicija, nasprotovati tudi zato, ker ve, da novi način korporativnega upravljanja državnega premoženja v državnih podjetjih preprečuje primere, ki smo jih lahko evidentno videli v preteklosti in kjer je eksponiran politični vpliv, ki ji ni sledila politična odgovornost, predstavljal mesto močnega slabljenja teh podjetjih na koncu koncev močnega slabljenja tudi javnega interesa. Prav to vprašanje je tisto, ki določa tisti okvir, ki mu moramo danes dati končno težo. Sam bom glasoval proti vsem predlaganim amandmajem, saj mislim, da je zakon, kot se je oblikoval skozi precej dinamično razpravo, tudi na zadnji seji Odbora za finance in monetarno politiko, dober zakon; sedaj pa je na Državnem zboru, da uveljavi to politično odgovornosti in da umakne politiko iz gospodarstva, ampak hkrati s tem ne umakne tudi države iz gospodarstva, ampak da država preko agencije, preko strokovne presoje o tem, kaj je pametno upravljanje, kaj so ciliji posameznega podjetja, kakšne razvojne ambicije želimo z državnim premoženjem v državnih podjetjih dosegati, oblikujemo to. Politična odgovornost je bila do zdaj premalokrat uveljavljena, celo v zelo jasno pokazanih primerih, ko se je s pomembnimi podjetji, ki predstavljajo prodajno polico za slovensko blago na prostoru celotnega zahodnega Balkana, se je politična odgovornost zelo, zelo jasno izmaknila. Državni zbor ima danes priložnost, da z uveljavitvijo neodvisne agencije za upravljanje kapitalskih naložb resno pokaže, da mislimo resno z umikom politike iz gospodarstva, ampak - še enkrat - ne hkrati tudi umikom države iz gospodarstva. Ker se bo v nadaljnji razpravi gotovo nekaterim na dolgo in široko razgovorilo o tem, kako agencija za upravljanje kapitalskih naložb predstavlja širitev javne administracije, je primerno, da že na začetku to jasno zavrnemo. Že koncept dosedanjih agencij, ki so prav tako naletele na neodobravanje v vrstah opozicije, je naša vlada sledila konceptu, da je takšne nove agencije treba popolniti z obstoječimi kadrovskimi resursi znotraj javne uprave. To je koncept tudi za to agencijo: brez širitve javne administracije doseči boljšo fokusiranost in sinergije med zaposlenimi, ki že danes znotraj javne uprave skrbijo za upravljanje kapitalskih naložb. Sam bom ta zakon podprl z veseljem, s ponosom, da prihajamo do tega pomembnega mejnika v času naše vlade in ne nazadnje tudi zato, ker sem trdno prepričan, da je ob vseh, precej stigmatiziranih razpravah v nacionalnem interesu v tej državi eden od ključnih interesov naše narodne suverenosti tudi vprašanje naše ekonomske samobitnosti in to ekonomsko samobitnost mora v tem težkem času ponovno zavarovati država kot odgovoren lastnik podjetij.
Hvala lepa. Besedo ima Zvonko Černač. Prosim.
Spoštovane kolegice in kolegi! Predsedujoči ni mogoče najbolj jasno na začetku povedal, da bomo v bistvu razpravljali samo o enem amandmaju, in to je k amandmaju k 9. členu. Predlagal bi, da se pred nadaljevanjem razprave ta del razčisti, ker mislim, da zadnja dva amandmaja nista nič povezana z 9. členom. Mislim, da je o amandmajih k 42. in 43. členu je treba razpravljati samostojno. Torej, ta zakon, ki ga imamo že nekaj časa na dnevnem redu v Državnem zboru, pomeni dokončno zaključek tako imenovane "prihvatizacije", ki se je začela nekje v letu 1992 in se intenzivno nadaljevala potem skozi vse naslednje mandate. Sedaj je pač treba dokončno olastniniti s strani tistih, ki so v enem prehodnem obdobju izgubili oblast za štiri leta, še tisto, kar je preostalo. Res pa je, da tega, kar je ostalo, ni tako malo in da gre v glavnem za temeljne strateške naložbe te države, da gre za ogromno premoženje, da pa se je seveda zaradi ekonomsko-gospodarskih razmer v zadnjem letu in pol vrednost tega premoženja bistveno zmanjšala. In če so nekateri v preteklih letih že olastninili posamezne sisteme, recimo, naj omenim samo te na medijskem področju, Delo, Večer, bodo zdaj nekateri drugi iz istega političnega pola to storili ponovno na podlagi tega zakona ali pa še na podlagi katerega drugega zakona, vendar za bistveno manjšo ceno. In ker vem, da bo danes v razpravi tudi omenjeno o deležih, ki so bili s strani Soda in Kada prodani v preteklih letih v neki živilski verigi, ki se ji reče Mercator, se bo ta prodaja zdaj zgodila za bistveno nižjo ceno in očitno bo tokrat prišla v prave roke, da o tem ne bo potrebne razprave ne v tem Državnem zboru, ne kje drugje. Kajti v tem zakonu gre samo za to, da bo politika imenovala organa agencij, tako svet kot upravo, celo Državni zbor, potem bodo pa ti odločali neodvisno od politike o prodajah vsega. Na podlagi strategije sicer, kjer ne bo konkretno opredeljeno, kako, na kakšen način in komu in na podlagi načrta Vlade. Mi smo zaradi tega predlagali, da naj se ta zgodba vsaj dela transparentno, če se jo bo že delalo, in to na tak način, da tisti, ki bodo odločitve sprejemali - v vsakem primeru bodo to politične odločitve, ne se slepiti, strategija bo politična odločitev - da prevzamejo tudi odgovornost. V tem primeru te odgovornosti ne bo, kajti tisti, ki bodo nastavljeni na ta odgovorna mesta v agenciji, bodo imeli izredno široke pristojnosti in nobene politične ali kakršnekoli druge odgovornosti. Zakon je bil iniciran zaradi tega, ker je bilo ugotovljeno v okviru OECD-ja, da Slovenija nima najbolj ustreznega načina upravljanja s premoženjem, ker je upravljanje tega premoženja alocirano na več različnih nivojih: Kad, Sod, Ministrstvo za finance, Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje in tako naprej. In priporočila OECD-ja oziroma načela govorijo o tem, da morajo države zagotoviti, da je upravljanje in razpolaganje s tem premoženjem pregledno, predvidljivo, učinkovito in odgovorno. Nikjer ni napisano, da mora država za kaj takšnega ustanoviti neko agencijo, neko paradržavno institucijo, celo več. Iz samega primerjalnopravnega pregleda Vlade izhaja, da je ta model, ki se predlaga tukaj pri nas v Sloveniji, prej unicum kot pravilo. In da imajo številne države, ki so že del OECD-ja, te stvari urejene na drugačen način, na tak način, da je v polni meri uveljavljeno načelo odgovornosti vsakokratne politične elite, ki ji je zaupano upravljanje države in s tem tudi poverjanja odgovornosti za upravljanje z državnim premoženjem. In iz tega razloga smo seveda predlagali neko rešitev, lahko bi bila tudi kakšna druga, ki bi po našem mnenju zagotovila, da bi se ta odgovornost na ustrezen način zgodila in sledila vsem tem načelom, ki jih mednarodne organizacije od nas zahtevajo. V obdobju te vlade smo priča, da se na različnih segmentih širi birokracija, da se večajo stroški za upravljanje države, namesto da bi se zgodilo nasprotno. In eden izmed teh primerov je tudi ta nova agencija za upravljanje s kapitalskimi naložbami, pri čemer je treba povedati, da izraz seveda zavaja, ker v tem zakonu je zelo jasno pojasnjeno, kaj pomeni upravljanje. Upravljanje pomeni vse, izključno razpolaganje s prodajo, se pravi, prodaja, nakupi, menjave se bodo dogajali v okviru te agencije na podlagi seveda neke splošne strategije, ampak treba je povedati, tisti, ki govorite o tem, da to strategijo že kar nekaj časa imamo. Prejšnja vlada je te stvari zastavila in je vse naložbe, ki jih kot država ima, razdelila v, poenostavljeno povedano, tri predale: eden predal je tisti, ki niso strateško pomembne in ki jih je pametno prodati ob doseganju maksimalne cene, drugi predal je tisti, ki niso, vendar je treba s prodajo počakati, da se bodo razmere izboljšanje. Tretji predal teh naložb pa je tisti, ki govori o tistem, kar je za državo pomembno toliko, da tega ni pametno prodajati. To strategijo imamo od leta 2005, sprejeta je bila v času Janševe vlade. Tako ne vem, o čem nekateri danes tukaj govorite, da ni bilo strategije, da se je delalo po domače. Nič se ni delalo po domače v tem obdobju! Bila so zelo jasna pravila igre, res pa se je v nekih obdobjih, ko je bil na čelu upravnega odbora ene od teh paradržavnih institucij, mislim da Slovenske odškodninske družbe, vaš novi evropski birokrat, gospod Milan M. Cvikl, prodalo kar nekaj stvari pod mizo, brez nekih ustaljenih, bi temu rekli, načinov in metod, ki so veljala za tako prodajo. In, kar nekaj družb je bilo v tistem obdobju prodanih, tako da ni javnost vedela, ne po kakšni ceni, ne komu, ne kdaj, ne zakaj. In nekaj podobnega se bo sedaj zgodilo s to agencijo. Javnost ne bo vedela o konkretnih prodajah ničesar, ne za kakšno ceno, ne zakaj, ne kje je bil temelj za sprejem odločitve: javnost bo vedela samo to, kar ve sedaj v okviru te strategije, ki jo že imamo. Če bi bilo odločanje bližje Vladi in bližje izvršni veji politike, potem bi vedela tudi podrobnosti o vsakem posameznem poslu, kar bi bilo nujno z vidika zagotavljanja načel, ki jih zahteva OECD: preglednosti, predvidljivosti, učinkovitosti in odgovornosti. V Slovenski demokratski stranki trdimo, da ta zakon teh načel ne zagotavlja in da je ta zakon ravno v nasprotju s tem, kar OECD pričakuje od nas. Deklarirano sicer da - normalno, vendar pa v praksi in vsebini pa ne. Te naložbe so številne. Prenaša se na to agencijo celoten delež v Novi Ljubljanski banki, 33.1% delež, V Novi Kreditni banki Maribor, 41% delež, celotna Kapitalska družba pokojninskega in invalidskega zavarovanja, Slovenska odškodninska družba, Aerodrom Ljubljana, Kontrola zračnega prometa, Luka Koper, Dars, DDC, Slovenske železnice, Holding Slovenske elektrarne, Elektro Slovenija, vsa elektro podjetja, ki so v 100% državni lasti, Telekom, Pošta, itd.; skratka, prenaša se na to agencijo državno premoženje v celoti. In da ne pozabim, z enim izrecnim členom se na to agencijo prenaša tudi tisti delež, ki so si ga upokojenci izborili celo preko referenduma v letu 2007, torej delež v Zavarovalnici Triglav, ki je bil prenesen na sklad pokojninskega in invalidskega zavarovanja s posebnim zakonom po tistem, ko je bil glede tega izveden v letu 2007 referendum. Skratka, vse to premoženje, s katerim bo upravljala tričlanska uprava, kar pomeni, da ga bo lahko na podlagi državne strategije prodajala, kakor bo želela in hotela, je v domeni te agencije. Iz tega razloga smo smatrali, da to ni dobro, in smo predlagali, da se zagotovi na eni strani učinkovitost, racionalnost, gospodarnost in na drugi strani tudi preglednost pri upravljanju tega premoženja. Iz tega razloga predlagamo, da se ti amandmaji sprejmejo in se prepreči škoda, ki bo državnemu premoženju nastala na ta način. Hvala.
Hvala lepa. Samo toliko, ker je bilo rečeno, da 42. in 43. člen nista povezana, dejansko sta povezana z amandmajem k 9. členu, ker sprejetje pomeni spremembo predpisov, ki prenehajo veljati, in enako velja tudi za vprašanje razveljavitve predpisa. Tako je ta sprememba povezana in bomo o njej tudi tako glasovali. Prosim, gospod Černač, proceduralno.
Glejte, spoštovani predsednik, 42. člen in 43. člen govorita o tem, kateri predpisi se prenehajo uporabljati v primeru uveljavitve tega zakona. V amandmaju k 42. členu predlagamo, da se ta člen spremeni tako, da se samo nekatere določbe uredbe prenehajo uporabljati. Ta člen ni v ničemer povezan s tem, ali bo za upravljanje delovala agencija ali se bo upravljanje dogajalo v okviru pristojnega direktorata Ministrstva za finance. V 43. členu pa se razveljavljajo nekateri členi, ki nimajo nobene neposredne povezave s tem zakonom, ne glede na to, katera verzija bo sprejeta, ali bo to agencija ali bo to direktorat za javno premoženje v okviru Ministrstva za finance. In naj vam povem samo en primer, s tem členom se ukinja nadzorni svet Darsa, nadzorni svet Darsa, 8. člen Zakona o Darsu se ukinja. Nobene potrebe ni za to, kajti Dars še vedno ostaja kot družba in bo še naprej posloval, jaz mislim, da je celo ta člen v nasprotju z veljavno zakonodajo, ker obglavlja enega izmed organov družbe, ki deluje v skladu z Zakonom o gospodarskih družbah. In nekaj podobnega je tudi pri členu, ki govori o Slovenskem odškodninskem skladu, kjer se odpravljajo s tem členom vsi organi, kljub temu da Sod ostaja kot pravna oseba. Zanimivo je, da se to ne dogaja pri Kadu, ki ravno tako ostaja kot pravna oseba. Zanimivo je, da se to s tem členom ne dogaja pri DSU-ju - pri Družbi za svetovanja in upravljanje, to je tista družba, ki gradi poslopje za policijo v 100% lasti države, zdaj se ta družba prenaša na agencijo in organi te družbe se s tem zakonom ne odpravljajo. Ta člen, najmanj kar je, je nekonsistenten, v posameznih elementih pa tudi v nasprotju z veljavno zakonodajo. Zato menimo, da je o teh dveh členih treba razpravljati in odločati samostojno, seveda amandmaje sprejeti, v postopku tretje obravnave pa jih dodelati na tak način, da bo zakon sam konsistenten. Hvala lepa.
Ja, zdaj je bilo jasno, bi rekel, brez moje pomoči pojasnjeno, da je razprava o teh amandmajih vsebinsko povezana, da so členi vsebinsko povezani in da bo seveda, če bo amandma k 9. členu sprejet, se glasovalo tudi o teh dveh členih. Tako tu ni nobenih dilem. Tudi strokovno smo s službami razčistili. Gre za povezavo, razpravljali bomo skupaj. Če bo amandma sprejet, se bo seveda glasovalo tudi o teh členih posebej. S tem zaključujem to zadevo. Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Še enkrat bom pritisnil. Preveč stvari delam hkrati, se opravičujem. Besedo ima Radovan Žerjav, prosim. Predlagam, da nadaljujemo s to listo in potem bomo dali še eno prijavo. Prosim, mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi. Naj uvodoma povem, da podpiram vstop Slovenije v OECD. S tem smo se namreč že začeli ukvarjati v prejšnjem mandatu - da ne bo tu slučajno kakšne dileme. Sem pa hkrati tudi absolutno proti ustanavljanju novih agencij, ker to preprosto pomeni povečanje javne uprave, pomeni novo, dodatno administracijo, pomeni nove, dodatne stroške. Namreč, vsaj v tem primeru ne ukinjamo pravzaprav ničesar. Po moji oceni je popolnoma nepotrebno ustanavljanje nove umetne tvorbe in velikega centra moči, kar ta agencija zagotovo bo. Strinjam se s tistimi, ki trdijo, da bi z državnim premoženjem, z vsem državnim premoženjem, morala direktno upravljati Vlada. Torej, govorim direktno, torej neposredno in ne preko neke paradržavne agencije. Seveda, v kakšni obliki, je drugo vprašanje. Po moji oceni bi bilo najbolje, da bi bila zadeva direktno pod predsednikom Vlade, tako kot je to primer na Finskem. Sicer pa se strinjam tudi s predlagano rešitvijo, ki je predlagana v tem amandmaju. Ko govorimo o agenciji, ne govorimo o posebni politični neodvisnosti in tudi ne govorimo o posebni strokovnosti, ker to z agencijo preprosto ne moremo zagotoviti. Kakšna politična neodvisnost, če bomo, prvič, tukaj v Državnem zboru sprejeli neko strategijo o razpolaganju s tem premoženjem, in drugič, da bo Vlada še hkrati dodajala tudi soglasja za posamezne prodaje. To niti ni mogoče. Saj, politika pa menda ja na volitvah prevzame odgovornost tudi za razpolaganje z državnim premoženjem - ali morda ne?! Morda takšna politična neodvisnost, kot jo imamo v primeru KAS-a. Danes zjutraj so me zbudila poročila ob sedmi uri zjutraj. Poslušal sem predsednika KAS-a gospoda Bogomirja Kovača, ki je razlagal o tem, kako takšen KAS deluje. Slišali smo veliko veliko besed o politični neodvisnosti, kar se tiče kadrovanja. Danes zjutraj smo slišali, da temu ni tako. Sam predsednik Bogomir Kovač je povedal, da je veliko veliko primerov, vedno več jih je, kjer se mnenje KAS-a ne upošteva. Sam sem že tako na začetku vedel, da s tem praktično ne bo nič in da je to pesek v oči. In danes imamo tukaj podoben primer. Velike besede, res velike besede, žal pa od tega tudi v prihodnosti ne bo nič. In kakšna posebna strokovnost, če hkrati v isti sapi povemo, da bomo prezaposlili ljudi z ministrstev ali drugih agencij in tako naprej? Skratka, šlo bo za iste ljudi in neke nove posebne dodane vrednosti ali strokovnosti ne moremo pričakovati. Hkrati izkušnje iz preteklosti kažejo, da takšne politične neodvisnosti niti ne more biti. Nimamo dobrih izkušenj niti s Kadom, niti s Sodom. To je treba priznati. Vse vlade do sedaj so se bolj ali manj uspešno skrivale za temi agencijami, če jih tako imenujemo, za njihovimi vodstvi, za njihovimi nadzornimi sveti in za njihovimi skupščinami, tudi takrat, ko je šlo za takšno ali drugačno prodajo državnega premoženja. To je takrat zelo zelo priročno, ko je treba prenesti odgovornost na nekoga drugega, politika pa je seveda čista in se dela, kot da nič ne ve, kot da je z drugega planeta, podjetja se pa prodajajo. To ni dobro. Tiste, ki trdite, da upravljanje z državnim premoženjem ni politično vprašanje, vas sprašujem: kakšno pa je? Zagotovo strokovno, ampak tudi politično. Kdo bo pravzaprav upravljal z vsem premoženjem države? Uprava agencije, nadzorni svet agencije? Torej, tukaj bomo sprejeli neko strategijo v Državnem zboru o upravljanju z državnim premoženjem, potem pa bomo nemo spremljali, kaj bo tam nek direktorček v tej agenciji počel s tem premoženjem. To je po moji oceni nedopustno. Vsaka od političnih strank ima svojevrsten odnos do državnega premoženja. Nekatere stranke bi prodale preprosto vse, kar imamo, nekatere stranke, denimo SLS, pa tega ne bi storile. In smo proti razprodaji državnega premoženja, še posebej nekaterih pomembnih finančnih inštitucij, infrastrukturnih podjetij in tako naprej. Zanimiv je konflikt v sami Vladi med dvema ministroma: med gospodom Gasparijem in gospodom Križaničem o prodaji Nove Ljubljanske banke. Ali bomo res prodajali našo največjo banko? Prvovrstni škandal! Pa bomo, menda, Slovenci ja imeli eno svojo banko in eno svojo zavarovalnico ali bomo pa vse dali drugim, da bodo imeli naše gospodarstvo kot na rentgenu?! Zato je pri tem pomembna odgovornost, predvsem odgovornost Vlade, tudi za premoženje te države, in to odgovornost je Vlada prevzela na volitvah in ji je bila dodeljena na volitvah. Ne vem, če si volivci predstavljajo ravno tako, da bodo odgovornost za upravljanje z državnim premoženjem podelili nekomu, tistemu, ki ga pravzaprav ne zanima, kaj se bo dogajalo s ključnimi gospodarskimi subjekti. Že danes imamo primere dobre prakse. Nekatera ministrstva direktno upravljajo z nekaterim državnim premoženjem. Jaz imam en primer iz izkušenj, tam, kjer sem prej delal, z Nafto Lendavo. Dokler je bila v lasti, večinski lasti Petrola, je vladalo, da temu tako rečem, 10-letno razvojno mrtvilo. Nič se ni dogajalo v podjetju, pa je bil lastnik, kot bi rekel - ne država. 10-letno razvojno mrtvilo, ničesar se ni smelo zgoditi, noben razvojni projekt se ni smel zgoditi, ničesar, ker je to bila politika lastnika. Šele, ko je podjetje prišlo nazaj v 100% last države se je začel razvoj, so se začele investicije. Hvala bogu! Ohranili smo nekaj več kot 500 delovnih mest. Sicer jih danes v Lendavi verjetno ne bi bilo več, pa gre za direktno upravljanje Ministrstva za gospodarstvo s tem podjetjem. Torej imamo izkušnjo in primer pozitivne prakse. Na odboru za finance sem dejal, pa nekdo me je že danes povzel, sam vidim to agencijo približno tako, kot če bi sam svoje premoženje, svoje prihranke dal v upravljanje svojemu sosedu in ga potem praktično ne bi smel nič vprašati, kaj z mojim premoženjem, z mojimi prihranki počne. Jaz mislim, da si tega ne smemo dovoliti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Renta Brunskole.
Najlepša hvala. Lepo pozdravljeni. Spoštovani gospod predsednik, vsi prisotni! Včeraj in danes se sprejemajo in se bodo sprejemale odločitve, ki so ključnega pomena za nadaljnji razvoj in delo Republike Slovenije. Kot je nekdo danes že izrekel, se zagotovo volivci resnično vprašajo, še posebej z območja ob schengenski meji, to je na meji z Republiko Hrvaško, od koder prihajam, se vprašajo o nekaterih odločitvah tistih, ki so včeraj, čeprav jim je bilo izkazano zaupanje, se odločili drugače, se odločili tako, da niso podprli Predloga zakona o ratifikaciji Arbitražnega sporazuma med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške. Danes je zagotovo sprejem navedenega sedanjega zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije zagotovo ključnega pomena, predvsem zaradi vstopa in prizadevanj Republike Slovenije za vstop v organizacijo za ekonomsko sodelovanje in razvoj, OECD. Na podlagi razprav, ki so bile danes podane, upam, ker je bila izražena beseda "zavajanje", da tisti, ki so razpravljali o tej besedi, niso sami sebe zavedli, ko so metali v isti koš besedi "upravljanje" in "razpolaganje", da ne rečem celo "pristojnost" v povezavi z razpolaganjem, pa tudi "prodaje". Mislim, da so te zadeve dovolj jasne in da vemo, da bo zakon o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije uredil sistem upravljanja z delnicami in deleži Republike Slovenije, s katerimi bo upravljala agencija, ne bo pa razpolagala kar tako, počez, brez sklepov in dovoljenja vlade. O tem je bilo veliko pestre razprave na seji Odbora za finance. Verjamem, da je tako tudi danes, vendar bodimo korektni. Pa tudi ne pozabimo tega - nekdo je maloprej celo izrekel "v povezavi s KAS-om in v povezavi s to vlado". Prepričana sem, ko je Državni zbor izkazal zaupanje predsedniku Vlade in mu dal mandat za sestavo ministrske ekipe, se je celoten Državni zbor, ki se je s tem strinjal, tudi zavedal, da je dal mandat tudi v zvezi s kadrovanjem ljudi, ki bodo imeli to veliko odgovornost, da bodo vodili delo te države tako, kot je treba. Oceno, ali je delo dobro ali ne, bodo pokazale ponovne volitve. Tako je bilo vedno, tako je bilo tudi na zadnjih parlamentarnih volitvah leta 2008. Osebno bom ta zakon o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije podprla. Podprla pa bom tudi amandmaje, ki opredeljujejo delo v taki smeri, da bo v dobrobit Republike Slovenije, tudi kot prispevek k nadaljnjemu razvoju države, ne pa, kot je nekdo rekel, "ali se bo vse, kar je državnega, samo odprodalo." Kam to pelje? Prepričana sem, da moramo zadeve peljati v pravo smer, ne da samo razprodajamo, kakor nekateri pravijo, ki verjetno sodijo po kakšnih preteklih dejanjih, morda po kakšnih ne najbolj pravih odločitvah. Verjamem pa, da ne bo storjenega ničesar v škodo Republiki Sloveniji.
Hvala lepa. Besedo ima Bogdan Barovič.
Hvala lepa. Slovenska nacionalna stranka je prepričana, da dopolnjen predlog zakona o upravljanju kapitalskih naložb nima nobenega ključnega, življenjskega, državniškega pomena. Prepričani smo tudi, da ta agencija ni potrebna, ker ta agencija ničesar ne spreminja. Ker v ciljih piše: Pomembno je, da država začne delovati kot ozaveščen aktivni in vzoren lastnik. Kaj do sedaj tega ni tako počela, ali kako? Ja, potem je nekaj narobe s to vlado in s to državo, če tega ni tako počela. Ta agencija je nepotrebna. Že januarja smo v Slovenski nacionalni stranki izpostavili vrsto pomembnih vprašanj, in sicer kolikšna je skupna vrednost deležev, ki jo bo prevzela točno ta agencija. Nikjer ni eksplicitno povedano, koliko naložb ima država natančno v lasti, koliko v KAD-u, koliko v SOD-u in tako naprej. Skratka, kup nejasnosti, zakon z mnogimi "zakaji", popolno nedovršenostjo. In ne nazadnje, še enkrat, zakaj agencija? Ali država tega ni sposobna? Ali Ministrsvo za finance tega ni sposobno delati? Ali tako kot piše v 9. členu, o katerem govorimo, ni moč, da bi to upravljal direktorat za javno premoženje? Ne boste me prepričali. Jaz ne bom rekel tako, kot kolega malo prej. Slovenska nacionalna stranka ovac pač ne bo dala čuvati volku. In to je ta zakon. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Bogdan Čepič.
Hvala za besedo. Seveda bi želel poudariti predvsem, kaj govorijo smernice OECD-ja za upravljanje podjetij v državni lasti. Ta zakon ni pomemben samo zaradi teh smernic. Pomemben je za naše ravnanje, kako in na kakšen način bomo z našim skupnim premoženjem ravnali in kako ga bomo poskušali oplemenititi ali pa iz naložb, ki jih imamo, iztržiti največ. To je cilj upravljanja vsakih kapitalskih naložb, kjerkoli jih imamo. Ampak vrnimo se k smernicam. Smernice za upravljanje podjetij v državni lasti opredeljuje in nakazujejo načine, kako najti ravnotežje med odgovornostjo države za aktivno izvrševanje njenih lastniških funkcij, kot sta na primer izbira in imenovanje nadzornih svetov, hkrati pa se vzdržati pred tem, da bi izvajali nedovoljeno politično vmešavanje v vodenje družb. Zdi se mi to izjemno pomembno. Namreč, mi smo danes imeli do sedaj prakso, da so bile sektorske politike, ki so bile največkrat tudi del politik nekaterih strank- Zato ker so bili posamezni resursi podeljeni znotraj strank. Zelo politično vodeni, ne samo sektorsko ali razvojno, ampak zelo zelo politično. In takšnih primerov bi verjetno lahko našteli kar nekaj. Smernice tudi predlagajo, da mora država svoje lastniške funkcije izvrševati preko centralizirane enote za lastništvo, ki mora delovati neodvisno in v skladu z javno razkrito lastniško politiko. In kaj predlagamo z ustanovitvijo te agencije? Prav to! Želimo seveda na enem mestu skoncentrirati tole upravljanje in vodenje le-tega, imeti jasno vizijo, sprejeto tudi v Državnem zboru, kar pomeni seveda politika - Državni zbor je politični organ - in to pomeni politiko, ki bo strateška, ki bo dolgoročnejša, zato da bodo drugi deležniki v lastništvu teh podjetij vedeli tudi, kakšna je naša politika na tem področju in sočasno odgovornost vlade, da bo seveda pripravljala sektorske politike, jih uskladila in predlagala tej agenciji za razpolaganje s tem premoženjem. Slišali smo danes v razpravi tudi, da agencija pomeni povečanje aparata itd. in sočasno tudi zanikanje le-tega. Vsi predlagamo oziroma predlagate, da se to na nek način koncentrira; eni kot agencijo, drugi bi dali to k Ministrstvu za finance kot nek urad za upravljanje s temi naložbami in tretji kot organ pri predsedniku. Torej, tukaj smo si enotni, da je treba to skoncentrirati, samo pri načinu, kako in kje skoncentrirati, nismo popolnoma soglasni. V vsakem primeru - in tisti, ki je prebral ta zakon, bojim pa se, da ga mnogi seveda v tem parlamentu niso do konca prebrali - ne povečujemo ali pa vsaj ni predvideno povečevanje ali neka nova agencija, ampak združevanje teh ljudi, teh moči, tega znanja z upravljanjem po različnih sektorjih na enem mestu. In na ta način seveda dopustiti, da bo to lahko nekoliko bolj transparentno vodeno. Vsi ugotavljamo, da je agencija nek center moči. Ali ne bi bil takšen center moči upravljanja ali pri Ministrstvu za finance ali pri predsedniku Vlade, s to razliko seveda, da mi ne bi imeli možnost vplivanja na vodenje te agencije, na svet agencije in na politiko. To bi bila vsakokratna politika ali finančnega ministra ali predsednika Vlade ali pa Vlade kot take, ne pa seveda Državnega zbora. In to prakso, seveda, smo poznali. Imeli smo takšne moči odločanja. Kolega Černač je prej govoril o lastninjenju nekaterih medijskih hiš, pa nekatere stvari, in spretno se je izognil lastninjenju Mercatorja, lastninjenju Slovenske industrije jekla, verjetno upravljanja v dravskih elektrarnah, kjer je nadzorni svet dovolil eni privatni družbi, da je dobila kredit za to, da bi odkupila delnice državne naftne družbe. To je bilo seveda takratno upravljanje ali pa takratno usmerjanje, kako in na kakšen način bi to. Tudi govoril o tem ali so bile dovolj visoke kupnine ali ne. Sedaj z zakonom o agenciji točno postopke določamo, kako in na kakšen način. Tukaj ni več možnost prodaje zato, da bo predsednik Vlade ali pa minister poklical kogarkoli in mu to naročil. Postopki so v samem zakonu o agenciji jasno določeni, tudi o višinah in tudi, kdaj je potreben skrben pregled in kdaj je potrebno soglasje Vlade. Žal, za mnoge, ki so to prakso imeli v preteklosti, je, da ni več sistema prodaje pod mizo, tega pa res ni več, zaradi tega, ker se želimo temu izogniti. Ne želimo netransparentne prodaje in ne želimo, da bi se nam zgodila še kakšna Slovenska industrija jekla, kjer se je, baje, prodajalo pod knjigovodsko vrednostjo in celo s krediti slovenskih banka, zato da je lahko tujec to kupil. Skratka, gre seveda za to, da zakon o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije potrebujemo ne samo zaradi vstopa v OECD, ampak zaradi našega obnašanja in našega ravnanja v smislu razpolaganja in upravljanja z državnim premoženjem. Ko pa že govorimo tudi o 43. členu, ki seveda nekatere člene obstoječe zakonodaje in tako dalje, ukinja. Seveda, ukinja predvsem tiste člene ali samo tiste, ki so do zdaj določali v različnih zakonodajah, kako in na kakšen način se imenujejo nadzorni sveti in organi upravljanja v teh družbah. In treba je seveda gledati tudi 44. člen, ki govori, da je treba v 6-ih mesecih v teh družbah, kjer bi slučajno prišlo do neskladja, uskladiti zakonodajo z Zakonom o gospodarskih družbah in na ta način je omogočeno, da bomo do konec tega leta, če bomo danes sprejeli, in prepričan sem, da bomo sprejeli ta zakon, imeti popolnoma drugačen sistem upravljanja in vodenja državnega premoženja v gospodarskih družbah.
Hvala lepa. Besedo ima Breda Pečan, prosim.
Hvala lepa. V eni od razprav predhodnikov v prejšnjem krogu je bilo zelo jasno razumeti, kaj pravzaprav poslance v Slovenski demokratski stranki moti v tem zakonu. Moti jih to, da v primeru, da jim bo znova uspelo priti na oblast, da ne bodo mogli več izvajati svoje politike, svojega načina razumevanja zmage na volitvah, kot carto bianco za prevzem lastnine nad celotno državo. Torej, če je država lastnica premoženja, če je država lastnica kapitalskih naložb, to ne pomeni, da je tudi zmagovita stranka na volitvah lastnica kapitalskih naložb, ki so v lasti države, ampak jih samo upravlja. In zaradi tega, da je to upravljanje kar se da jasno, čisto, transparentno, je treba od zmagovalne politike umakniti upravljanje teh naložb v roke ljudi, ki niso vezani na trenutno politiko. Zaradi tega seveda je bilo že na sami seji odbora zelo jasno razumeti, kakšni so pravzaprav cilji teh amandmajev, o katerih danes govorimo. In zaradi tega tudi ni, logično, možno pristajati na tak odnos do državne lastnine, pa naj bo to v kapitalskih naložbah ali v čemerkoli drugem. Mi smo pred letom dni, štiri leta nazaj, se pravi sedaj že pet let nazaj imeli priliko videti, kako poteka to delovanje države, kadar zmagovita stranka misli, da je dobila državo v last. In to želimo tudi s tem zakonom preseči in tudi preprečiti sami sebi in vsem tistim, ki bodo prihajali za nami. To je eno. Drugo. Ko govorimo, sicer je že kolega Čepič pojasnil, kar se tiče črpanja posameznih določil zakonodaje o specialnih zakonih, ki govorijo o sestavi nadzornih svetov in imenovanju nadzornih svetov, bi pa vendarle rada prebrala še to. 28. člen predlaganega zakona, ki na srečo ni bil spremenjen na odboru, govori o tem, kako agencija izvaja pravice delničarja ali družbenika, in sicer z uveljavljanjem glasovalnih pravic na skupščinah družb, se pravi, da tudi skupščina družbe imenuje nadzorni svet, se pravi, da po tem principu delujejo družbe, ki so v 100% ali v delni lasti države, s spremljanjem uspešnosti poslovanja na podlagi sprejetih letnih načrtov družb in doseganje ciljne donosnosti kapitala, s sodelovanjem s člani organov družb, z nastopanjem v prevzemnih postopkih, nastopanjem v postopkih pred sodišči, izvedbo skupščin pri enoosebnih družbah, to je konkretno primer Darsa. Se pravi agencija v bistvu predstavlja lastnika oziroma upravljavca enoosebne družbe in zaradi tega organizira skupščino tudi pri Darsu. In zaradi tega ti členi, ki govorijo o tem v posameznih zakonih, ki govorijo o tem, da Državni zbor imenuje del članov nadzornega sveta Darsa, niso več potrebni, ker bo agencija prevzela vlogo države, Vlade in Državnega zbora v tem primeru. Slišali smo, kako je grozno, ker bo upravo agencije imenoval Državni zbor. Za božjo voljo, potem je pa še bolj grozno, če za posamezne družbe, ki so v lasti države, imenuje člane nadzornih svetov Državni zbor. To je še bolj politično. Mislim, da je bolje, če bomo imenovali in tudi spremljali delovanje agencije v Državnem zboru, tako da boste kot konstruktivna opozicija, ki želi pomagati tej državi iz krize, lahko aktivno sodelovali pri upravljanju državnega premoženja, ko boste skupaj z nami sprejemali triletni program upravljanja tega premoženja oziroma kapitalskih naložb. Jaz sem vesela, da ste pripravljeni sodelovati pri tem, seveda pa so vaši amandmaji v tem primeru nekoliko zgrešeni, predvsem pa nameni, ki so skriti za njimi, so preveč prozorni, da bi jih lahko človek podprl. Jaz osebno jih ne bom.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Franc Žnidaršič. Prosim.
Lepa hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Amandmaja k 9. členu Poslanske skupine SDS ne morem podpreti zaradi tega, ker je usmerjen v to, da do agencije, ki naj bi bolj neodvisno, kot se je to do sedaj dogajalo, upravljala z državnim premoženjem. Ustanovitev agencije ne pomeni to, kar je bilo danes rečeno, da bo državno premoženje brezglavo prodano zavedno in bo država izgubila možnost črpanja ustreznega dohodka iz tega naslova. Mislim, da tudi denar od eventualne prodaje premoženja ne bo namenjen za nakup kakšnega dela, kot se je to zgodilo v prejšnjem mandatu, da bi preko njega lahko določena politična opcija imela pomemben vpliv v javnosti, pač pa se bo ta denar porabil za kakšne druge namene, skladno s programom, ki bo pripravljen in skladno s preglednostjo, ki se terja od agencije, agencije namreč ne morejo voditi politiki in zaradi tega ji je bolj zaupati. Nov peti odstavek k 29. členu, ki se navezuje na to isto zadevo, pa razumem kot slabo vest predlagateljev, ki so, denimo, v prejšnjem mandatu pod ceno prodali, torej prejšnja oblast je brezglavo in pod ceno prodala Mercator in s tem oropala Zpiz čez 20 milijard slovenskih tolarjev kupnine in porabila to za nakup Dela. In sedaj hočejo najbrž zaradi slabe vesti vrniti ta denar za Zpizovo blagajno preko neke druge prodaje ali drugih uspešnih naložb tega državnega premoženja. Tako, da je treba razumeti napore, da se do agencije ne pride v tej smeri, da bi politika vedno znova imela dovolj velik oziroma prevladujoči vpliv na to, kaj se bo z državnim premoženjem dogajalo in zaradi tega predlaga te spremembe k zakonu, ki je sicer za moje prepričanje dobro pripravljen in ga bo treba podpreti, ne da bi se spreminjal s tem amandmajem in s tistimi, ki so s tem amandmajem povezani. Kar zadeva premoženje Kada je pa drugo vprašanje, ali naj bi enako bil predmet upravljanja preko agencije, tam imam določene pomisleke, ampak to ni tema tega zakona, ampak enega drugega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Vili Rezman. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Sam sem v tisti fazi, ko se je šele pričelo razpravljati o tem predlogu zakona, imel tudi nekaj pomislekov. V glavnem so šli moji pomisleki v smer, da ima zelo ozka skupina ljudi pravzaprav mega moč kar zadeva opravljanje z državnim premoženjem. Vmes je proces tekel, na Odboru za finance so se sprejeli tudi določeni amandmaji, in sicer je predlog zakona, dopolnjenih, o katerem danes govorimo, šel v smer, za katero sem sam mislil, da bi bila pravšnja. Torej če podpiram predlog tega zakona, potem je jasno, da ne moremo podpreti amandmaja, ki pa pravzaprav v konceptu menja sam zakon. Tisto, kar ji kot glavna naloga ostaja, je potreba po čim boljšem upravljanju z državnim premoženjem, torej s pridobivanjem in z razpolaganjem in potreba, da se zadosti tudi nekaterim načelom OECD, ki jih lahko naštejemo takole, da govorimo o preglednosti, o predvidljivosti, o učinkovitosti in o odgovornosti, ampak če bi sprejeli ta amandma po moji sodbi, mu manjka tisto, kar pa je zelo pomembno, neodvisnost tistega, ki opravlja s tem državnim premoženjem. Če bi bil to direktorat ali kakšen drug sektorski organ, je jasno, da je to precej odvisen organ od aktualne, torej tudi od dnevne politike. Če imamo opravka z agencijo, pa se, če ne v celoti, pa vsaj bistveno bolj zagotavlja ta neodvisnost kot sicer. To se kaže tudi tako, da vlada na nekaterih področjih prevzema odgovornost, na nekaterih področjih pa nima moči, da bi direktno politično in to zelo operativno v smislu tekočega vodenja vplivala. Odgovornost, za katero se predlagatelj boji, da bo manjkala pri vladi, je zagotovljena že s tem, da mora Vlada ves čas sodelovati tako pri pripravi oziroma sprejemu strategije, tako pri letnem načrtu, sodelovati mora pri kadrovanju in vse to ji seveda nalaga določeno odgovornost. Bilo bi pa celo nesmiselno, če bi imeli, tako kot sedaj pač piše v tem predlogu zakona, nezdružljivost posamičnih funkcij z bivšo politično aktivnostjo in ingerence za opravljanje z državnim premoženjem na kakšnem direktoratu, katerega izmed ministrstev. Torej zato, ker se mi zdi, da je načelom, za katere zelo jasno zastavlja svojo besedo tudi OECD, bolj zadoščeno v tem predlogu zakona, kot je sedaj dopolnjen, predlagam, ne morem podpreti amandmaja, ki bi dramatično spremenil sam koncept tega predloga zakona.
Hvala lepa. Domnevam, da želite še razpravljati. Prosim za prijave. Besedo ima Jožef Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Ko imamo pred sabo ta zakon, za katerega je rečeno, da je na nek način tudi posledica naše želje po članstvu v OECD, je treba poudariti, da so načela OECD tudi kot vodilo upravljanja z državnim premoženjem, se pravi, predvidljivost, gospodarnost, načelo odgovornosti, načelo preglednosti in tako naprej, tista načela, o katerih danes, po dvajsetih letih ne bi smeli več razpravljati, dvomiti, ali se uresničujejo ali se ne uresničujejo. Vaša opcija je v dvajsetih letih imela oblast vsaj štirinajst let, brezpogojno, brezprizivno oblast, pa tudi v ostalih letih je imela nad upravljanjem podjetij totalen primat. In kaj se je zgodilo? Kar se zdaj z zakonom predlaga, agencija, smo že imeli, saj je bila SRD pravzaprav predhodnica tega. Zelo malo nas je takšnih ljudi, ki smo bili v gospodarstvu, ki smo se z industrijo ukvarjali kot inženirji. Bil pa je eden takih, ki je šel takrat na TGA Kidričevo, današnji Talum, v SRD, od katerega smo zaposleni, sploh tehnična inteligenca, pričakovali ogromno, da bo to transparentno upravljanje, da se bo dalo nekaj na razvoj. Poslabšalo se je. Od takrat naprej je bil Talum - današnji - transmisija državnega denarja, ki se je bogato koristil za politične namene. In od tam je odteklo največ denarja v Sloveniji, zagotovo, pa se nihče ni s tem ukvarjal. V tem pregledu Talum sploh ni posebej naveden, ali je to pod Elektro Slovenija ali kakšne so tam opcije. Mislim, da v tem pregledu pač ni podjetij, ki so direktno pod ingerenco Foruma 21 zajeta preko direktorjev, pa bi morala biti na seznamu. Ko danes poslušam te puhlice s strani vladajoče opcije, kako se zdaj dokončno umika vpliv politike iz upravljanja in kasneje iz privatizacije, mi gre pravzaprav na bruhanje. Obratno je, to je legalizacija ropanja državnega premoženja, le na drugačen način. In tu ste izvirni in dosledni nasledniki Kardelja. Vsaka štiri leta nova rešitev, metanje kosti ljudstvu, kako bo sedaj vse bolje, samo zaradi tega, da se čim več zamegli, da se v megli lažje pleni v korist centrov moči, ki s to opcijo upravljajo. Ko sem prej poslušal gospoda Frangeža, moram reči, da je odličen naslednik kardeljanskega razmišljanja. Tako zavzeto je govoril o reformi korporativnega upravljanja o preprečitvi političnega kupčkanja, itd. S to agencijo in s to reformo sedaj dokončno postaja vse pregledno. S takšno zagnanostjo je o tem govoril, da sem sedaj začel smatrati, da nekaj od tega celo verjame, da niso samo puhlice. Ampak dejansko, gospe in gospodje, govoriti o neodvisnosti te agencije od politike oziroma o popolni neodvisnosti in popolni odgovornosti, ki se bo tukaj znotraj naenkrat pojavila - pa, o čem govorite?! Če bo prej, ko nekega ministra še neka soodgovornost, še je nekaj možnosti nekega nadzora, kajti politična, se pravi, objektivna odgovornost je institut, ki v določenih situacijah tudi pri nas nekaj deluje in je odnesla, recimo sedaj, ministra Pogačnika in je neki vzor, pritisk in strah politike. Ko pa na tak način osamosvojite, je pa to prepuščeno samovolji oziroma opravljanju s strani tistih, ki ste pač tak zakon tako zapisali in tako naredili. In sedaj krinka je pa seveda želja po članstvu OECD, to pa je krinka, visoko zveneče. Zakaj ste pa toliko reformirali, zakaj nimamo danes optimalnega stanja, zakaj se je tako nepregledno lastninilo? Zakaj je gospod Korže, ki je bil direktor SRD postal sinonim za plenjenje v Elanu? To so vaši kadri in takšne kadre boste dali zopet na te agencije. Prenehajte s tem zavajanjem ljudstva. Situacija gospodarska je tako huda, da se ne smete iti takega zavajanja in kazanje goloba na strehi, ki je zelo daleč. Seveda ga lahko kažete. Ljudi moramo prepričati in vas prisiliti, da nehate na tak način lastniniti slovensko premoženje naprej. To je pokrivanje lastninjenja v korist centra moči, političnih centrov, ki so postali kapitalski centri. Zato si pustimo vsaj malenkosten vzvod, nisem idealist, da bom rekel, da tudi v takšni obliki preko ministrstev vi ne znate narediti tako, da boste izvedli točno tisto, kar kapitalsko želite. Vendar ta agencija je tudi mehanizem na kakršnega s petletnim mandatom postaviti svoje ljudi, ki bodo znali delati to v korist opcije, tudi potem, ko boste neminovno izgubili oblast na naslednjih volitvah. To je pravzaprav strah pred naslednjimi volitvami, ki ga kažete. Kajti, zafurali ste državo že tako daleč, da se iz te situacije več ne morete rešiti, da je podpora oblasti odšla. Zaradi tega je treba spremeniti, je treba dati možnost, da je vsaj delček [[...]]
Kolega Jerovšek, če bi se vrnili nazaj k amandmaju postopoma, prosim.
Kje se bo to upravljalo, s katerega centra. To je bistvo tega amandmaja. Jaz podpiram ta amandma, ker ne zaupam strukturam, ki so izropale slovensko gospodarstvo in slovensko državo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Ivan Grill.
Najlepša hvala. Že Churchill, mislim, da je povedal znani rek, da če želiš, da se nekaj ne razišče, ustanovi komisijo. Pri nas so pa očitno ta nova fama agencije, pa ne samo ta, tudi druge. Če želimo, da se nekaj dela na netransparenten način, da se bo dalo pod oznako neodvisno upravljati s premoženjem ali z nekimi resursi, se ustanavlja komisije. Tukaj potem tudi številne nezakonitosti, ki so bile prisotne in bodo tudi v nadaljevanju, dejansko odražajo tisti pravi namen. Govorimo, da naj bi se te komisija oziroma agencija sedaj imenovala kot neodvisna, da jo bodo vzpostavljali neodvisni strokovnjaki. Kdo lahko to zagotavlja? Ali ta navedba v zakonu, da ne more biti član sveta oseba, ki je bila štiri leta poslanec. Ali so poslanci tisti najbolj problematični? Ali ministri? Ali kdorkoli? Koalicija. poglejte si ključne ljudi, ki jih kadrujete, izmed katerih v Državnem zboru marsikdo nikoli ni sedel, nekateri so tudi, pa za trikrat, štirikrat, desetkrat večje plače, delajo v ozadju in ropajo državo Slovenijo. To je tisto, kar je zaskrbljujoče. In ta agencija je pot ali pa način, kako oropati še tisto, kar je ostalo v lasti države oziroma v lasti ljudstva. Očitate za prejšnji mandat Mercator, razne institucije, da so vse deležne številnih preiskav. Normalno, da so deležne teh preiskav. Kdo jih pa usmerja? Neodvisna ministrica za notranje zadeve z ekipo, ki po telefonu usmerja policiji, koga in na kakšne način naj preiskujejo. Ali je danes mogoče že prišla kakšna ovadba, konkretna z nekimi dokazi? Zakaj ne nadaljujete z raziskovanjem tistih afer, ki so bile v 2008, že takrat v postopkih, pa so se sedaj pometle pod preprogo in preganjate tiste ljudi, ki so takrat te afere tudi skušali obelodaniti. Kako boste te ljudi kadrovali? Vemo, da se, prvo kar je, išče politična pripadnost, politična kompetentnost. Priča smo ravno sedaj, vsaj tako je bilo v medijih zaslediti, da je tako imenovani strokovni organ KAS, ki je na podlagi strokovnih referenc predlagal ljudi, ki naj bi se imenovali na delovna mesta za te ključne funkcije, baje, da so predlagali tri, a minister Zalar ni izbral nobenega. Zakaj? Ker mu verjetno politično ne ustreza. In tukaj nam boste zdaj trosili pravljice, da se bo sedaj tukaj kadrovalo strokovnjake, neodvisne ljudi, ki bodo skrbeli za dobrobit Slovenije. Očitate, da si želimo sedaj zagotoviti, da po naslednjih volitvah, za katere ste prepričani sami, to je več kot očitno, da jih boste zgubili, da boste na teh institucijah imeli ljudi, ki bodo tudi po volitvah upravljali s ključnimi resursi. Glejte, to ni prava pot. Če bi bila to res želja, se da potem tudi na tak ali drugačen način zamenjati ljudi, kot ste jih seveda tudi vi. Ste direktorja Agencije za telekomunikacije in pošto zamenjali na nezakonit način in na to zdaj opozarja že tudi Evropska unija. Sedaj z vsemi silami iščete način, kako zamenjati verjetno edino coklo, ki vam onemogoča, da bi tožilstvo delalo izključno na tistih primerih, ki jih boste vi usmerjali, torej Barbaro Brezigar. To je tisto, kar se na ta način tukaj skuša doseči.
Prosim mir v dvorani.
Hvala lepa. Očitno so v koaliciji nervozni, ker je to [[...]]
Vi, gospod Grill, se pa vrnite k amandmaju.
Bom, ker je to očitno sol na boleče krvaveče rane, ki jih ima koalicija. In o [[...]]
Mir v dvorani.
[[...]]tako imenovanih neodvisnih institucijah, ki jih v tem mandatu tako ustanavljate, neodvisni preiskovalni urad - jutri ga bomo, spoštovana koalicija, zelo razgalili, in vedno bolj se meni poraja vprašanje, ali ni bil ta neodvisni preiskovalni urad ustanovljen zato, da se bo neodvisno financiralo nekaj ljudi, ki pripadajo - vemo kateri politični opciji. In takšni neodvisni ljudje bodo lahko po tem zakonu [[...]]
Kolega Grill, dajte se [[...]]
[[...]]in tudi po svetu [[...]]
[[...]]res vrniti k tej točki, saj bo jutri priložnost. Mislim, dajte, prosim.
Saj bom. Hočem povedati, poglejte, da bo takšna oseba, ki je recimo zdaj zagotovo vključena v takšne afere, po tem zakonu možno, da se imenuje pod strokovnimi referencami v svet te agencije. In pet, šest takšnih ljudi - "ta pravih tičev", bo potem vodilo takšno institucijo. Glejte, ta amandma, ki ga mi predlagamo - da se vrnem na ta amandma - zagotovo vsaj deloma skuša ta zakon popraviti, da bo bil sprejemljiv in kolikor toliko verodostojen. Tako bom seveda ta amandma podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Prijazen pozdrav gospe državni sekretarki in sodelavki in seveda želja po dobrem sodelovanju in uspešnem delu. Kaj reči o pomembnem predlogu zakona glede na predhodne razprave, ki jih je bilo slišati. Človeku gre na eni strani na smeh, na drugi strani pa ga seveda ob toliko črnogledosti, ob toliko sprenevedanja popadejo tudi kakšna druga čustva. Na podeželju, na kmetih, imamo en preprost pregovor, ki pravi, da "bolje en slab gospodar, kot dva dobra", jaz si seveda v bodoče želim v tej Agenciji dobrega, korektnega gospodarja, ampak povod, zakaj z zakonom uveljavljamo to agencijo, pa je gotovo ta, da smo do zdaj imeli razpolaganje z državnim premoženje v velikem delu te zgodbe razdrobljeno, da je vsako ministrstvo imelo svoj fevd, domačijsko upravljanje in zato so se nam tudi zgodile takšne zgodbe, kot so se nam. In recimo, pri Dravskih elektrarnah, Slovenski industriji jekla in v Luki Koper, Intereuropi, Mercatorju in še kje. In za to nam gre, da upravljanje premoženja skoncentriramo in da tam določimo skupino ljudi, njihova odgovornost in odgovornost do Vlade pa je povsem jasna. Če bodo na agenciji upravljali s tem premoženjem slabo, tega si kot državljan ne želim, potem bo link in odgovornost vsakokratne, ne te vlade, jasna in nesporna. In zato ta amandma, o katerem govorimo, ruši bistven kontekst tega zakona in ga podira in zato se tem prizadevanjem nikakor ne morem in nočem pridružiti in tako bomo ravnali tudi v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije. S centralizirajo upravljanja teh naložb preko imenovane agencije želimo doseči želene cilje, to pa so v prvi vrsti učinkovitost, v drugi preglednost, odgovornost, predvidljivost in v največji možni meri ločenost od različnih vplivov politike. Vsakdo, ki pa sedi v Državnem zboru, pa ve, da popolne ločenosti od politike na tem področju enostavno ne gre in ne more biti, kajti govorimo o vlogi Državnega zbora in govorimo v vlogi Vlade, to sta pa oba organa, ki sta politično imenovana. Pomembno se nam zdi povedati in se zavedamo, da ima agencija veliko moč, obenem pa tudi odgovornost, zato pričakujemo, in temu bo šel tudi naš glas podpore, da v Sloveniji končno vzpostavimo sistem, ki bo v teh časih omogočal kapitalske naložbe, ki jih bomo upravljali z najvišjo mero previdnosti in tudi skrbnosti. Še posebej ključno pa se nam zdi, da bo ta agencija znala kar najbolje upravljati s strateškimi naložbami, za kar je vgrajeno dodatno varovalo, in sicer bo ta agencija vezana na pridobitev in na soglasje Vlade. Dejstvo je tudi, ko govorimo o povezavah politike pri upravljanju državnega premoženja, je zagotovo, da upravljanje državnega premoženja je po sami definiciji že povsem politično. Je pa ta agencija zagotovo pozitiven korak, ki bo prispeval k celoviti obravnavi te problematike, predvsem pa se s sprejetjem tega zakona - amandma pa to ruši - vzpostavi jasna struktura odgovornosti, saj je ravno to tisti manko, ki se je do sedaj izkazal za največjo težavo pri upravljanju državnih naložb. Namreč za napačne odločitve, ne v tej ne v preteklih vladah, ne glede na to, kdo jih je vodil, seveda konkretno ni nihče odgovarjal. Tako je pa seveda pomembno, da sistem korporativnega upravljanja v Sloveniji, da je več kot nujno in pravi čas, da ga moderniziramo in spravimo na višjo, ustreznejšo raven, kajti za številne naložbe, številne odločitve, da se še enkrat vrnem na Intereuropo, Luko Koper, Dravske elektrarne, Slovensko industrijo Jekla in Mercator, je bilo seveda značilno, da se je to opravljalo tako rekoč, bi rekel, po domačinskem principu in optimalni gospodarski in pa ekonomski očitki niso bili bistveni. To so tisti ključni argumenti, zaradi katerih bomo ta zakon podprli. Tudi ta očitek je bil, da se bo moč skoncentrirala v eni, dveh, treh osebah. To seveda ne drži. Ravno v času usklajevanja so šle naše pobude, Poslanskega kluba LDS in pa strokovnih služb, v to smer, da direktorja imenuje Državni zbor z absolutno večino in ne na predlog Vlade, da se Svet agencije razširi na pet članov, prej smo razmišljali o rešitvi treh in da se funkcija direktorja razširi na tričlansko upravo. Mislim, da so vse to ustrezne varovalke, ki seveda dajejo največjo možno varovalko in pa jamstvo, da se bo upravljanje z državnim premoženjem vršilo na bolj transparenten, bolj pregleden, bolj odgovoren način, predvsem pa da bo dosegalo večje ekonomske učinke in da bo bolj opravičeno. Ker so seveda predhodne razprave bile kar pesimistične, nekdo je tudi rekel, da se na določenih ministrstvih upravljajo zadeve v določenih organih preko telefonov. To je normalno komunikacijsko sredstvo, zagotovo pa boljše kot v tistih časih, ko so ministri za notranje zadeve delali red na samem mestu kar z megafonom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Bogdan Barovič. Prosim.
Hvala. Bistvo amandmaja k 9. členu in seveda tudi amandmajev k členom od 11. do 43. je, res, da se v osnovi ruši kontekst zakona ali drugače povedano, bistvo teh amandmajev je, da z njimi izrazimo, da ta agencija ni potrebna. In to je tudi vodilo za našo, Slovensko nacionalno stranko, da bomo te amandmaje podprli. Edini razlog, ki bi ga lahko videli za ustanovitev te agencije - lahko, sem rekel -, bi bil ta, da bi res bila takšna navodila za vključitev v OECD. Vendar temu ni tako. Za dokončno opravičilo pravilnosti amandmajev k 9. in ostalim členom naj vam povem samo naslednje, pravzaprav preberem. Priznani gospodarski in politični analitiki so že kar nekaj časa nazaj akademsko proučevali dokončno tajkunsko razprodajo najbolj žlahtnega državnega premoženja in so izpostavili tudi naslednjo trditev: "Pri razprodaji pa se bodo vsi tisti, ki jo bodo želeli, sklicevali na navodila OECD, ki niso nič drugega kot napotki, kako naj bi že tako bogati posamezniki postali še bogatejši." Mislim, da je s tem stavkom povedano vse. Sam še vedno zaupam Vladi, ker jo je večina ljudstva imenovala. Prepričan sem, da sta pristojno ministrstvo za finance in ta vlada sposobna najprej vpeljati evidenco svojega premoženja, skrbeti zanj, preprečiti prodajo tega premoženja in nadzirati to premoženje. Za to ni potrebna nobena agencija in nihče na OECD noče te agencije. Vlada je politično oblikovana in tudi agencija bo politično oblikovani. Nič na tem svetu ni apolitično. Nič! Bolje je, da ostane tako, kot je, da sta Vlada in ministrstvo tista, ki bosta vedela, kaj država ima, kje to je in kako vsaj tisto največje bogastvo varovati. Sicer bo pa res tako - OECD navodila bodo napotki, kako naj bogati postanejo še bolj bogati in kako naj pokradejo še tisto malo, kar je ostalo. Zato bomo te člene, od 9., 11. do 43., v Slovenski nacionalni stranki podprli in tako izničili željo po ustanovitvi spet ene od agencij, ki - še enkrat trdim - ni potrebna. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Luka Juri. Prosim.
Hvala lepa. V tej razpravi se lahko kot vedno odločimo, ali se bomo skušali držati realnosti ali bomo poskušali imeti formo, čim bolj strokovno, kolikor pač poslanci to zmoremo, razpravo. Ali bomo govorili vse povprek in na koncu tvegali, da se osmešimo. Nekateri moji predhodniki so na primer govorili o rešitvah, ki so bile z amandmaji že spremenjene. Na primer, omenilo se je omejitev izvolitve bivših poslancev na določena pravna mesta teh agencij. Problem, ki je bil že rešen. Očitno ti kolegi ne vedo točno, o čem govorijo, in potem tvegamo, da vsi skupaj izpademo malo smešni. Tudi sam ne morem sebi zagotoviti, da je agencija dejansko najboljša rešitev. Vendar je pa boljša od ostalih, ki jih imamo na voljo, vsaj po moji oceni je tako. Kajti z ustanovitvijo agencije omogočamo dva pomembna učinka. Prvi, da bo lahko Državni zbor imel bistveno vplivnejšo vlogo pri določanju, kdo bo upravljal s tehničnim delom razpolaganja s kapitalskimi naložbami. S tehničnim delom. In drugo, s tem povezano, ustvarjamo tri nivoje upravljanja, ki zelo jasno razdelijo, katere so pristojnosti enega, drugega ali tretjega organa. Prvi nivo je strateški nivo, v katerem bo imel glavno besedo Državni zbor, saj bo sta sprejemal strategijo, na podlagi katere se bo razpolagalo s premoženjem. Drugi nivo je operativni nivo in se nanaša na program prodaje, katerega sprejema Vlada. In šele tretji nivo je čisto tehnični nivo. Gre za zelo pomemben del tehničnega izvajanja razpolaganja s premoženjem. In le-to je tisto, kar bo opravljala ta agencija. Je pa seveda zelo pomembno, kajti vemo, da se hudič skriva v podrobnostih, na kakšen način se ta tehnični nivo izvaja. To bi lahko delalo tudi ministrstvo, ampak vemo, na kakšen način se pri ne popolnoma definiranih razmerjih odgovornost rada prelaga. Na takšen način pa to prelaganje dejansko ne bo mogoče. Za agencijo bo jasno kdo jo vodi, kako jo vodi in kdo je odgovoren za takšno ali drugačno tehnično odločitev pri upravljanju naložb. In te osebe bodo lahko tudi zamenjane. Še enkrat, glavno besedo pri tem bo imel Državni zbor, kajti Državni zbor bo imenoval vodstvo te agencije. Bilo je rečeno, da je vprašanje upravljanja z naložbami politično. Odvisno od katerega nivoja, odvisno od nivoja na katerega mislimo. Namreč, strategija je zagotovo politično vprašanje in tu se tudi politične stranke rade delijo. Nekatere menijo, da je treba vse čim prej razprodati, nekateri drugim menimo, da je treba obdržati strateška podjetja v državni lasti, ker se držimo načela, če se drugim nekaj izplača kupiti in z njim upravljati, zakaj se potem to ne bi izplačalo državi. Vendar to je ta politični del. Agencija političnega dela ne bo izvajala. Ne bo se odločala kaj bo prodala, ne bo se odločala, kdaj bo prodajala. Odločala se bo le, na kakšen način bo izvajala odločitve o prodaji, ki jih bomo sprejemali v Državnem zboru in na Vladi. Zaradi tega je rešitev bistveno bistveno transparentnejša od sedanje in si upam reči ob optimizmu, da bo dejansko to tudi v dejanjih, to kar sedaj govorimo o besedah, revolucija v upravljanju državnega premoženja v naši državi. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Matevž Frangež.
V tej razpravi so mnogi Vladi pripisali ambicijo, da razproda državno premoženje. Več so govorili o razpolaganju kot o upravljanju. Morda vas zanima razpolaganje, to ste v preteklosti že kdaj dokazali. Recimo tedaj, ko ste v prejšnjem mandatu sprejeli strategijo privatizacije slovenske javne energetike. Sam sem tedaj po mariborskih ulicah zbiral podpise zoper takšno ambicijo. In vesel sem, da je danes bolj ali manj v političnem prostoru oblikovano zavedanje, da vsaj to temeljno infrastrukturo obdržimo v državni lasti. Sam mislim, da je lahko država odgovorna lastnica tudi v drugih podjetjih. Tudi v tistih, kjer ne govorimo o infrastrukturi, ampak govorimo o čisto tržnem pristopu. Temeljna zahteva za kaj takega pa je, da jasno ločimo funkcijo regulatorja in funkcijo aktivnega upravljavca. In to z agencijo na eni strani kot upravljavcem in na drugi strani, denimo, Ministrstvom za gospodarstvo kot regulatorjem, ki ima pod sabo specializirane ustanove za regulacijo trga, tudi dosežemo. Nekateri ste podajali zelo neprimerne primerjave. Da je to približno tako, kot da bi svoje premoženje dali v upravljanje sosedu. Agencija je še vedno od države. Še več, je državni organ, ki bo specializiran za to, da končno dosežemo pametno upravljanje državnega premoženja v državnih podjetjih. Funkcija torej, ki je na sistemski ravni v 20 letih nismo mogli doseči. Strinjam se s spoštovanim gospodom Žerjavom, pri tej temi naju veže nekaj skupnih pogledov na to, kakšna je prihodnost ekonomske samobitnosti slovenskega naroda; da so tudi primeri dobre prakse. Ampak v preteklosti so bili primeri dobre prakse osamljeni na tiste primere, kjer so podjetja vodili odgovorni ljudje, z nekim etičnim in moralnim odnosom do premoženja, ki so ga imeli v upravljanju. Ne dvomim, da je bil tak primer tudi v njegovem času Nafta Lendava. In v tem pogledu bi se želel vprašati, česa se pravzaprav bojite pri tej razpravi. Dosedanji model se je evidentno izkazal za napačnega. V dvajsetletni zgodovini slovenske države lahko na dolgo in široko preštevamo primere, kjer se je država izkazala za slabega lastnika. In dosedanji model je izčrpan, potrebujemo novega. Mi smo precej kreativno sooblikovali zakon, ki ima, mislim, dobre obete za to, da na premišljen način, z jasno delitvijo odgovornosti doseže dobro upravljanje. In mimogrede, v posamičnih primerih, ko pa bo prevladala ocena, da je treba neko premoženje odprodati, da država v nekem podjetju nima širše funkcije in da je brezpredmetno, da ohranja v tem podjetju svoj lastniški delež, 29., 30. in 31. člen predlaganega zakona zelo jasno definirajo, na kakšen način je mogoče izvesti prodajo. In še več, na predlog koalicijskih poslanskih skupin smo na Odboru za finance in monetarno politiko v 29. člen predloga zakona zapisali dodatno strožjo omejitev, ki glasi: "S posamično naložbo, katere skupna knjigovodska vrednost presega 20 milijonov evrov," to pa je na seznamu, ki ga nekateri omenjate, praktično vsaka naložba. In s strateškimi naložbami razpolaga agencija po predhodnem soglasju Vlade. To jasno kaže seveda tudi na to, da imamo v tem sistemu, v predlaganem sistemu vgrajen tudi, bom rekel, instrument te politične odgovornosti, ko mora Vlada kot nosilec izvršne oblasti povedati, ali se s prodajo posamične kapitalske naložbe strinja ali ne. V tem pogledu takoj odpadejo vsi tisti razmisleki o tem, da bo neka skupina interesno povezanih ljudi v ozadju odločalo o tem, kaj bomo počeli z državnim premoženjem. Ne, v tem mandatu in dokler mi vladamo v tej državi tega na tak način ne bomo počeli. Če nam očitate slabe namere pri tej točki, ne morem razumeti tega drugače, da ste nesposobni pogledali eni torej politiki dobrih namenov, da tukaj res naredimo korak naprej in da v naših namerah vidite samo svoj odsev v ogledalu. Mimogrede, jaz sem na odboru predlagal tudi poimenovanje Agencije za upravljanje kapitalskih naložb Republike Slovenije. Ta naziv je dolg. Predlagal sem, da ob registraciji tega neodvisnega državnega urada, organa uveljavimo skrajšano ime, A kot agencija, U kot upravljanje, RE kot republike in S kot Slovenije, AURES. AU je kemijski simbol za zlato. Res je latinska beseda za stvar, zlato stvar, nacionalna zlatnina, nekaj kar mi v tem Državnem zboru s sprejemom strategije upravljamo, ker smo samo imetniki tega, kar je last državljank in državljanov. Zadnje, na kar želim pristati, je to, da bi s slabim upravljanjem tega premoženja nadaljevali mnoge primere slabe prakse, ki smo jim bili priča v zadnjih 20-ih letih in so še svoj, bom rekel, vrh slabega upravljanja doživeli v štirih letih vlade Janeza Janše. Tega zakona ne potrebujemo zaradi OECD. Ta zakon potrebujemo zato, ker smo svojim državljankam in državljanom odgovorni za dobro upravljanje njihove lastnine. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ja. Prosim, za prijavo. Besedo ima Anton Anderlič.
Na prvi pogled izgleda, da so stvari precej preproste in da se prepiramo o tem, kdo je za to, da se proda državno premoženje oziroma kdo je tisti, ki je večji skrbnik ali ga bolj skrbi. Ampak to sploh ni vprašanje, ni dilema. Konec koncev je država - od nekdaj je to poznano - lastnik, ki je lahko dober, lahko pa tudi slab gospodar. Ta mnenja so silno različna in v tem primeru k sreči ne govorimo o tem, ali gre za to, da bo država še naprej lastnik ali ne in ali se odločamo o tem, da bomo takoj razprodali državno premoženje. Očitno je, da je razlikovanje med upravljanjem in lastništvom tudi za mnoge razpravljavce velika zadrega ali pa da gre za pojmovno zmedo. Prepričan sem, da v tem 9. členu in ta amandma, ki je predviden, je korak nazaj k tistemu, kar je iz smernic, ne glede na to, kako mi lahko uredimo upravljanje z državno lastnino. Doma je vendarle smiselno in prav, da upoštevamo smernice OECD-ja, ki konec koncev odpravljajo nekatere slabe prakse, kažejo na boljše primere in konec koncev se tudi pričakuje, da bo na nek način to upoštevano pri vseh tistih, tak način upravljanja, kot je to v tistih državah, ki so članice tega kluba. Konec koncev jaz verjamem, da nam je to v interesu in da 15-letna prizadevanja niso kar tako, ampak so z nekim ciljem in da bo to korist za Republiko Slovenijo. Verjamem, da je pri takih odločitvah treba pogledati tudi, kako imajo urejeno to druge države. Iz primerjave, ki je v obrazložitvi tega zakona zelo jasno napisana so od držav, kot so Nemčija, Francija pa do Finske, ki je nekako najbolj primerljiva s Slovenijo, primerjave take, da nam kažejo iti po tej poti, kot je to zapisano v že popravljenem 9. členu tega zakona. Ta amandma pravzaprav komplicira zadevo in tako rekoč odgovornost razprši tako daleč, da je sploh ni mogoče ugotavljati. Tako kot bomo imeli tudi, boste videli, čez dva dni ali kdaj imamo razpravo o letnem programu izgradnje avtocest, koliko vsega boste povedali o tisti točki, sem prepričan, sploh v luči zadnjih zgodb o kartelnem dogovarjanju. Ampak jaz trdim to že vsaj 10 let, da je nemogoče, da maja, junija meseca sprejemamo letni načrt izgradnje in obnove avtocest za tekoče leto, vsa dela so pa tako rekoč že pripravljena za oddajo ali so že oddane in se upravlja s tem, kot da je letni program potrjevanja v Državnem zboru samo alibi za odgovornost vseh tistih, ki bi morali biti odgovorni za vsako zadevo. Tukaj, če pogledate to konstrukcijo, ki jo želite vpeljati v upravljanje z državnim premoženjem, gre natanko za tako stvar. Najprej bodo gotovo agencija in organi upravljanja imel neko besedo zraven in bodo pripravil neke osnove, glede na to, da bodo s tem premoženjem upravljali, potem bo ta program naredilo finančno ministrstvo, ki ga bo posredovalo Vladi, Vlada ga bo potrdila in potem bo prišel še v Državni zbor, kjer bomo sprejemali neka poročila in po politični večini odločali, kaj je prav in kaj je narobe. Približno tako kot z zaključnim računom za leto 2007, kjer je bilo evidentno, da so neke številke, da so neke stvari, ki so jih ugotovile ustrezne institucije, s preglasovanjem v Državnem zboru ali pa še celo na popravnem izpitu pa prikrojimo ta rezultat in ugotovimo, kako uspešni smo bili, čeprav nismo bili. Zato ta amandma, kot je tu zastavljen, pravzaprav pelje v smer, kjer želijo predlagatelji, očitno, na eni strani razpršiti odgovornost, na drugi strani pa računajo, da bodo participirali pri tem odločanju, menda, ker zdaj tako na veliko napovedujejo spremembe v tej Vladi, da je treba narediti zakon tako da, ko bodo prišli tja, bodo lahko to upravljali naprej, po možnosti tako kot z nekaterimi naložbami, ki so se razpršile, razdelile ali odkupile, podarile ali uzurpirale, kakorkoli že, od Mercatorja naprej v prejšnjem mandatu. To je mogoče razbrati iz tega amandmaja, vsaj jaz tako to vidim. Odgovornost mora biti locirana na tistemu, ki neposredno upravlja, morajo biti mehanizmi kontrole in morajo biti mehanizmi nadzora tako daleč, da pride tudi do vsakokratnega odgovornosti. Zato jaz amandmaja k temu členu, ki pravzaprav zagotavlja ravno to osnovno funkcijo, ki pa je načrtovanje upravljanja in vsebuje vse, ko gre za upravljanje, od naložb do prodaj in še česa drugega, preprosto ne morem podpreti.
Hvala lepa. Besedo ima Zvonko Černač.
Ta zadnji očitek je res smešen, bil pa je izrečen že prej v razpravi s strani ene od poslank - da si opozicija dela s temi amandmaji podlago za takrat, ko bo vladala. Halo?! Mislim, zresnite se, lepo vas prosim, no! Se pravi, želimo narediti zadevo transparentno in odgovorno. Kdo ima do državnega premoženja in upravljanja z njim trenutno v tej državi največjo odgovornost - Vlada in Državni zbor, ne pa neka paralelna institucija, ki bo ustanovljena zato, da se bodo te niti zameglile. Res pa je, da si vi s tem, ko kreirate to institucijo z relativno dolgimi mandati sveta in uprave, želite trasirati pot, da boste s celotnim finančnim premoženjem države upravljali tudi takrat, ko ne boste več na oblasti. Se pravi, po vaše je bolje, da z državnim premoženjem upravljajo razni bratje, nečaki, ne vem kdo še vse, ki so locirani tako ali drugače v teh institucijah, od nekaterih, ki sedite danes tukaj, kot pa Vlada, ki je dobila mandat za to, da to počne, in s tem tudi odgovornost. In ni mogoče slepiti javnosti, da želi opozicija to odgovornost tudi uveljaviti v polni meri. Danes v celotni razpravi ni bilo slišati enega argumenta, zakaj je agencija kot institucija, ki bo daleč od politične odgovornosti in daleč od oči javnosti, primerna za upravljanje z vsem tem premoženjem. Razen enega, in ta argument se imenuje neodvisnost. Rečeno je bilo, agencija bo neodvisna. Lepo vas prosim. V Državnem zboru boste imenovali vse organe. V zakonu piše, da je posreden proračunski uporabnik in tako naprej, in agencija bo neodvisna. Ne bo. Zelo bo odvisna in podrejena posameznim političnim interesom, takim in drugačnim, ki pa ne bodo nujno istočasno tudi interesi politike, ki so ji dali zaupanje volivci na volitvah. In to je tisto, kar je v tem zakonu slabo in to je treba preprečiti na vsak način. Ker to derogira tudi ta načela, na katerih utemeljuje OECD upravljanje z naložbami države, ki govori o preglednosti, predvidljivosti, učinkovitosti in odgovornosti. Nikjer ne omenja tako famozne neodvisnosti, ki jo vi omenjate, ker je v tem primeru ni. Je odgovornost. Odgovornost je za upravljanje s tem, ker mora biti politična, če želi biti v polni meri uveljavljena. Kajti, tistim ljudem, ki bodo vaši sateliti v tej agenciji, ne bo treba polagati nobenih računov nikomur. V zakonu je zapisano, da če gre za razpolaganje s premoženjem, ki je večje od 20 milijonov evrov, je potrebno soglasje Vlade. Tukaj imamo danes na seji točko, ne danes, ta teden, kjer bomo odločali o razpolaganju s premoženjem države v višini več kot 300 tisoč evrov. Se pravi, o razno raznih relativno majhnih zadevah bo ta Državni zbor v okviru te seje odločal, ker je pač tak zakon, taka procedura, in ker ste v tem zakonu to uredbo izničili. V teh določbah govorite, da se določbe te uredbe o prodaji in drugih oblikah razpolaganja s finančnim in ostalim premoženjem, da se ta uredba črta, je ni več. Se pravi, na eni strani se bo Državni zbor ukvarjal z relativno majhnim vrednostnim obsegom in bo o njem vsakokrat odločal. O konkretnih zadevah, da ne bo nesporazuma, ne o strategijah, o konkretnih zadevah. Na drugi strani pa bo pri razpolaganju z enormnimi zneski z državnim premoženjem, ki je last vseh državljank in državljanov, kot pomembni deleži v finančnih institucijah, v energetskih stebrih in tako naprej pa odločala peščica ljudi. In samo, ko bo šlo za vrednost nad 20 milijonov evrov Vlada. Mislim, da to ni v redu, je tudi konceptualno zgrešeno in govori o tem, da dejansko je samo rjuha, pokrivalo pri tem zakonu uskladitev z načeli OECD, dejanski namen je pa popolnoma nekaj drugega. In to je točno ta, o katerem govorimo že ves čas odkar je ta zakon prišel v proceduro. Ogromno razprav je bilo na to temo in ogromno predlogov, ki so vsi govorili v tej smeri, da je treba zakon izboljšati, ker je tudi konceptualno slab in zagotoviti, da bodo na eni strani načela spoštovana v celoti, da bo uveljavljena politična odgovornost na tem področju in da bo zagotovljena tudi, če želite, transparentnost pri razpolaganju z velikim premoženjem države. Zavedati se moramo, da gre le za veliko premoženje, ker dejansko se v okviru tega zakona prenašajo vse največje naložbe, ki jih trenutno država ima. Ena izmed največjih je ta delež ZPIZ v Zavarovalnici Triglav, kjer s tem zakonom črtate določbo zakona, ki je bil sprejet v letu 2007 oziroma 2008 na podlagi izražene volje ljudi na referendumu. S tem, po mojem, tudi derogirate referendumsko voljo ljudi, kjer je napisano, da sredstva od razpolaganja s temi delnicami, z delnicami, ki jih ima ZPIZ v Zavarovalnici Triglav, da se namenijo za nadaljnje upravljanje s finančnim premoženjem ZPIZ. Vsakoletni čisti donos od upravljanja s premoženjem iz tega odstavka se prenese na račun ZPIZ. Ta denar se direktno pokojninski blagajni odteguje, odteguje pa seveda tudi upravljanje in takrat - spomnite se - je bil glavni problem ta, da je bilo prvotno namenjeno, da bo s tem upravljal Kad in so se upokojenci dvignili - s tem niso bili zadovoljni - in je potem bila ta sprememba, da direktno opravlja ZPIZ. Mislim, da je tudi ta del konceptualno sporen in bi ga bilo potrebno že iz tega razloga zavrniti.
Hvala. Gospod Anderlič se je javil k repliki. Izvolite.
Navedba gospoda Černača je napačna in jo je treba popraviti. Gospod Černač, jaz sem govoril o tem, da zagotovo je tako kot zakon predvideva in so navedeni cilji tako, da bo omogočil učinkovito, pregledno, odgovorno in predvidljivo upravljanje, ločeno od politike, od tistih, ki vsakodnevno preprosto odločajo o tem, kaj bi kaj storili in to tudi nepremišljeno. In če je veriga ministrstvo, Vlada, Državni zbor se ta odgovornost razprši v nasprotju s tistim, kar želi ta zakon. Zato seveda me ne morete razumeti, da sem govoril kakorkoli drugače.
Hvala. Besedo ima gospod Tanko.
Hvala lepa. Spoštovane, kolegice in kolegi. Običajno pri kakšnih pomembnih zadevah, ki jih obravnavamo v Državnem zboru sodelujejo tisti, ki so najvišji predstavniki v posameznih resorjih ali pa celo predsednik Vlade. Danes imamo pred sabo zakon, ki prenaša pristojnosti glede upravljanja in drugih postopkov v zvezi s premoženjem države na drugo institucijo, pa tu ni nikogar, ne ministra ne predsednika Vlade. Ko smo pred časom imeli razpravo o tem, ali bomo kupili enega ali dva hammerja, je predsednik Vlade prišel na odbor za obrambo. Ko smo imeli razpravo o tem, ali bo treba nabaviti dve vozili patria več ali manj, se je tudi predsednik Vlade pri tej strateški odločitvi udeležil razprave na matičnem delovnem telesu. Danes, ko razpravljamo o tem, kako bo potekalo upravljanje s tem premoženjem, ni nikogar od tistih najbolj odgovornih, ki so predlagatelji te točke in so tudi sprejemali odločitve, kako delovati pri tej zadevi. Žal je treba na podlagi tega tudi ugotoviti, da Državni zbor v tem mandatu pravzaprav postaja samo še protokolarno telo. Medtem ko evropski parlament pridobiva na pomenu in pridobiva pristojnosti, jih slovenski parlament po zaslugi te vladne koalicije izgublja. Pravzaprav na vsaki seji Vlade, na vsaki seji Državnega zbora, ki jo imamo, se zgodi nekaj, kar se prenaša iz pristojnosti Državnega zbora na Vlado ali celo na neke druge institucije. Dve seji nazaj smo imeli razpravo o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov, kjer so se ukinili pristojnosti Državnega zbora v pomembnem delu nadzora nad delom državnega premoženja. Danes imamo nek drug zakon, kjer se dogaja popolnoma enako. Državni zbor kot ključna nadzorna institucija nad delom izvršne oblasti pravzaprav izgublja pristojnosti. In tu se bomo ukvarjali samo še s tem, ali bomo glasovali o tem, da se bo neko vojaško premoženje, na primer, vojaško stanovanje, lahko prodalo, preneslo ali karkoli z njim storilo, ne bomo mogli pa glasovati o tem, kaj se bo dogajalo s kapitalskim deležem, recimo, Zavarovalnice Triglav ali pa v Novi Ljubljanski banki. O teh strateških odločitvah državni zbor praktično ne bo mogel kvalitetno niti razpravljati. Kar zadeva transparentnost, je pa že povsem absurdno. Imamo zelo velike težave, ko zahtevamo sklice sej delovnih teles ali plenarne seje Državnega zbora. Nekateri predlagamo, da bi o določenih konkretnih odločitvah ali pa dogodkih, ki so se zgodili, ali po namerah razpravljali v tej dvorani ali pa na delovnem telesu. Službe Državnega zbora ob močni podpori koalicije storijo pravzaprav vse ali pa na pritisk koalicije, da do teh razprav ne pride ali pa zelo po težkih zadevah in zahtevah in bitkah. Na tak način bomo mi težko zagotovili, da bo Državni zbor in država, Vlada pravzaprav delovala transparentno. Celo več, ko postavimo poslansko vprašanje ob tem, kakšne so kakšne pogodbe, povezane z državnim premoženjem, kakšne pogodbe imajo firme v državni lasti s firmami zasebnega prava, nam to Vlada zapakira pod stopnjo zaupnosti. Pod stopnjo zaupnosti. Celo tiste zahteve oziroma tiste stvari, ki so pravzaprav vezane na delo ministrstev. To pomeni, da se bo v tem primeru s to reorganizacijo upravljanja državnega premoženja pravzaprav čisto vse postavilo na neko stransko vejo, na nek stranski tir in parlamentarni del, parlamentarci pravzaprav ne bodo mogli niti postaviti poslanskega vprašanja, da bi dobili nek ustrezen odgovor, niti tega ne bo možno. Vlada ni dolžna poročati in tako naprej. Skratka, težave v tem primeru se nakazujejo že kar naprej in vsi tisti, ki govorite o transparentnosti, imate figo v žepu, te transparentnosti že do sedaj, ko je to zakonodaja omogočalo, ni bilo, ker so se te zadeve ovirale. Sedaj pa, ko bo to postavljeno v neko drugo okolje, ne neko agencijo, ki bo umaknila iz vseh ingerenc Državnega zbora, pa bo še toliko težje o tem govoriti. To je dejstvo. Nobenih elementarnih pogojev se s tem zakonom ne daje temu, da bi se upravljanje, prodajanje ali karkoli s tem državnim premoženjem delalo transparentno. Pozabite, tega ne bo. In ta zakon ponovno postavlja neko kartelno obliko upravljanja z državnim premoženjem. To bo kartel. To bo nekaj kar bo nekam postavljeno, kjer bo nekaj skrito in ker se bo v zelo ozkem zaprtem krogu pravzaprav odločalo. Ne bo več nobenih organov nadzora, ki bi jih imenoval, recimo, Državni zbor, ne bo več poročil Državnemu zboru, tako kot so bila sedaj v nekaterih primerih itn. In temu vi pravite transparentnost. Spoštovani kolegi iz koalicije, tudi vi ste govorili o marsikateri stvari. In jaz govorim samo o tem, zakaj predlagamo, da se zadeve vrnejo oziroma spremenijo s tem amandmajem tako, kot so amandmaji napisani, in ne da se upravljanje in razpolaganje s temi zadevami opravlja na neki agenciji, ki je postavljena v kakršnokoli sfero. Če želite transparentno upravljanje, če želite tudi to, da se bo na nekih primernih demokratičnih načelih to tudi vršilo, potem je potrebno te amandmaje sprejeti, saj so temelj za to, da se bodo te stvari dogajale na nek transparenten in pregleden način. V primeru, ko pa se to ne bo sprejelo, pomeni to umik iz vidnega polja Državnega zbora in umik iz vidnega polja državljanov. To bo vse potekalo pod nekim imenom strokovnosti in tako naprej. Imamo in že imate izkušnje, vi, kako v takšnih primerih te zadeve potekajo. Navsezadnje tudi nekateri poslanci v tem sklicu Državnega zbora so bili neposredno vključeni v razne oblike prodaj premoženja, recimo gospod Rop je desetletje nadzoroval, upravljal, nadziral in izvajal v tistih družbah, ki so bile ustanovljene in ki so upravljale z državnim premoženjem, bil je v Kadu, tudi v Sodu, tudi v Agenciji za prestrukturiranje, bil je državni sekretar za privatizacijo, praktično ves postopek je bil tisti s katerim je gospod Rop menežiral, pa tudi gospod Cvikl je bil v nekoliko manjši, vendar podobni vlogi. In sedaj se ta sistem postavlja na nek podoben temelj, na nek podoben način, ko se bo vse nekam umaknilo in se bo dogajalo po principu dogovorne ekonomije. To bo točno tak način, kot imate izkušnje, in to bo najbrž tisto kar bo omogočilo, da se bodo te stvari urejale na najbolj konkurenčen način. To takšne izkušnje najbrž imate, to boste tudi preko prostora, ki ga imate na razpolago najbrž demonstrirali, utrdili, izjavljali, praksa pa bo potekala v popolnoma nasprotni smeri. Nič od tega ne bo, še tisto kar je od tega premoženja ostala, se bo distribuiralo in razdelilo po nekih dogovorih na nekatere ključne zadeve, tako kot so se oblikovali v prejšnjih mandatih v začetku privatizacije. In še ta zadnji korak najbrž bo storjen na tak nepregleden in netransparenten način. Jaz bom amandmaje, ki smo jih predlagali, podprl, ker so temeljni oziroma elementarni, če hočemo na tem področju zagotoviti transparentnost, preglednost in tudi odgovornost. V nasprotnem primeru bo to vse potekalo pod mizo in na načine, ki ste jih uveljavili v preteklih obdobjih. Hvala lepa.
Hvala. Ker vidim še željo po razpravi, odpiram prijavo. K besedi se je javila predstavnica ministrstva. Gospa Pečan, moment. Izvolite. Boste na koncu? Gospa Pečan, izvolite.
Hvala. V 26. členu piše: agencija do 31. marca vsakega leta pripravi poročilo o izvajanju letnega načrta upravljanja kapitalskih naložb za preteklo leto in ga predloži Vladi in Državnemu zboru. Agencija poročilo javno objavi. Pomeni, da je na razpolago, nič ni tajnega. Nič ni skritega. Cela Slovenija, tisti del, ki je pismen, nepismeni ljudje tega ne morejo prebrati, ampak cela Slovenija lahko prebere javno objavljeno poročilo o upravljanju kapitalskih naložb države, ki jih upravlja ta agencija. Isto poročilo dobita tudi Državni zbor in Vlada. Se pravi ni res, da je to odmaknjeno od javnosti in ni res, da bodo lahko nekateri posamezniki delali z državnim premoženjem ravno tako, kakor bo komu pasalo. Da ne govorimo o tem, mimogrede, okoli Triglava in referenduma bi rada spomnila, zakaj je sploh do tega prišlo - zaradi tega, ker je takratna vlada želela Triglav privatizirati. In zato je bil upor upokojencev organiziran. na vso srečo, zaradi tega, ker bi danes Zavarovalnico Triglav upravljal bog si ga vedi kdo. Tako kot se je zgodilo pri javni prodaji delnic Nove kreditne banke Maribor. Tako smo videli, kako so potem razno razne družbe iz, jaz sem že pozabila, kako se jim reče, ker to strokovnjaki vedo, te, s Kajmanskih otokov in podobnih čudežnih dežel, kako so kupovale in potem takoj prodale z zelo dobrim dobičkom te delnice v imenu bog si ga vedi koga, v resnici, na tihem. Jaz mislim, da ta agencija zagotovo ne bo, tako kot smo slišali o nečakih in bratih. Nekaterim zgleda, je žal, da so v sicer zelo omejenem potencialu te države so pač možgani pač skoncentrirani pri nekaterih družinah, mi je prav žal, da se nekateri zaradi tega čutijo prizadete, bodo že morali morda poskrbeti za to, da bo njihov družinski krog postal bolj uspešen in z več znanja predvsem. Rada bi še to povedala, da neprestano ponavljanje enih in istih manter, ob tem, da se zelo jasno vidi, da je največja bolečina tistih, ki nasprotujejo temu zakonu, pravzaprav to, da se jim izmuzne iz rok možnost, da bodo lahko pod mizo prodajali različne zelo zanimive in zelo dobre naložbe, tako kot so to delali do sedaj, je seveda zelo značilno. Jaz mislim, da je tukaj še en razlog več, zakaj amandmaja zavrniti in zakaj zakon podpreti.
Hvala. Gospod Anderlič.
Predlagatelje sprašujem, ali je namen amandmaja predvsem, da se odmaknemo od tega, da bi država premoženje upravljala učinkovito, pregledno, odgovorno in predvidljivo in ali so za to, da Slovenija ne sledi ciljem, za katere se je prizadevala tudi prejšnja vlada, da se končno pridružimo organizaciji OECD?
Hvala. Še je želja po razpravi, zato odpiram, ponovno, prijavo. Prijava teče. Gospod Černač, izvolite.
Najprej glede slednjega. V Slovenski demokratski stranki smo v vseh dosedanjih razpravah poudarili, da ne želimo tega, kar je bilo sedaj ob zaključku rečeno. Vsa naša prizadevanja, ko smo predlagali drugačne rešitve, so šla v tej smeri, da se v maksimalni možni meri zagotovijo ta načela, ki jih predpostavlja OECD. Na zadnji seji odbora smo tudi povedali, da ne želimo, da se naša nasprotovanje tem rešitvam kjerkoli pojavi na tak način kot je bilo sedaj povedano, da želimo ovirati vstop Slovenije v OECD, daleč od tega. Ampak, to je očitno politična folklora in zaradi tega bodo nekateri tudi še naprej to zadevo zlorabljali. Povedali pa smo tudi, da tako, kot je zakon koncipiran, je skoraj unicum v primerjalno pravni ureditvi in da teh načel, tako kot je koncipiran v svojem bistvu, ne zagotavlja. Pred sabo imam ta zakon, ki govori o deležu Zavarovalnice Triglav, in ne drži, kar je bilo rečeno s strani gospe Brede Pečan, da je želela prejšnja vlada sprivatizirati to zadevo. Tukaj imam zakon. Šlo je za to, da je bilo še v času prejšnjih vlad odločeno, da bo določen delež Zavarovalnice Triglav prenesen na fizične osebe. O tem sta govorila šesti in sedmi odstavek 21. člena zakona, ki je določal: v roku 12 mesecev od uveljavitve tega zakona se s posebnim zakonom določijo kriteriji, po katerih bodo fizične osebe upravičene do delnic zavarovalnice, pokojninskih bonov ali police pokojninskega zavarovanja. In ker je bilo po strokovnih analizah ugotovljeno, da zavarovancem tega ni mogoče uresničiti zaradi pomanjkljivih evidenc, spomnite se, je bila sprejeta sprememba, po kateri je s tem deležem upravljala kapitalska družba, Kad torej, in sicer je bilo zapisano v zakonu, da mora Kapitalska družba pravice izhajajoče iz imetništva teh delnic Zavarovalnice Triglav, ki jih je prejela po tem zakonu, izvrševati z namenom zagotavljanja sredstev za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Se pravi, izključno v interesu pokojninske blagajne je bil zakon sprejet in upravljavsko upravičenje je dobil Kad. Kljub temu je vaš član, gospod Zlatko Jenko, kot takratni član Državnega sveta, sprožil v Državnem svetu pobudo za naknadni zakonodajni referendum, ki je bil tudi izveden v letu 2007 skupaj z volitvami predsednika države, na katerem ste politikantsko razglašali, za kaj gre. Zakon je bil zavrnjen in potem v letu 2008 spremenjen samo v tem delu, da s tem deležem neposredno upravlja zapis. In zdaj vi temu Zpizu ta delež jemljete, vi mu ta delež, za katerega so se ljudje odločili na referendumu, da mora biti v direktnem upravljanju, Zpizu jemljete. To se pravi, da ste povozili odločitev ljudi. Zaradi tega vas prosim, da vsaj v Državnem zboru ne govorite neresnic, ker so tukaj preverljiva dejstva, imam zakon, imam zahtevo gospoda Zlatka Jenka, vašega člana, na podlagi katere je bil potem sprožen ta naknadni zakonodajni referendum. S tem zakonom se pa zdaj ta delež upokojencem dejansko jemlje in tudi finančni učinki od tega deleža. In zanimivo, nihče temu ne nasprotuje, ne gospa Mateja Kožuh Novak, ki je bila v prejšnjem mandatu zelo glasna ob vsaki spremembi na pokojninskem področju. Zdaj se pokojnine zmanjšujejo, je tiho. Zdaj se jemlje ta delež, je tiho. V skladu s to evolucijo pričakujem, da bo počasi postala predsednica neke stranke. Ker je tiho. Vse reference so verjetno izpolnjene za to. Se pravi, v tem zakonu se tisto, kar je bilo na referendumu izglasovano, upokojencem na nek način odtujuje oziroma se odtujujejo od njihovega odločanja. In še nekaj, za vse ostale naložbe, tudi manjše, vse, ki presegajo 300 tisoč evrov, je treba odločitve sprejemati v tem Državnem zboru, tukaj je pa meja 20 milijonov evrov.
Hvala. Gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Slišal sem prej s predhodne razprave eno zadevo, ki me je pravzaprav presenetila, zelo, ko je gospa Pečanova dejala v zvezi s tem, kdo bo vodil te agencije in kako bo to vse pregledno in kako bo poročilo. Zdaj, če ljudem pravite, da bo na podlagi letnega poročila transparentnost zagotovljena, potem je to zavajanje par excellenceVemo, kakšna so ta poročila, in ne vem, kateri organ bo to poročilo pregledoval. To ni nadzor in to ni odgovornost. Ampak, gospa Pečanova, zapisal sem si, pa upam, da sem vse razumel, ker ste rekli "ob omejenem potencialu te vlade so možgani skoncentrirali pri enih družinah in Slovenija nečake in brate in tako naprej. Izgleda, da že veste, kako se bo pisala uprava, osebe, ki bodo v upravi, ali se bodo pisali Pečan ali Jamnik ali mogoče Jaklič. Tudi Jaklič je tako perspektivno ime za to koalicijo in tako naprej. Vse že veste. Malo vam včasih uide, ampak niso to možganski trusti, kot vi pravite, so bolj kapitalski trusti, tukaj povezani v teh režijah. In v teh kapitalskih trustih so pa nekatere družine in nekateri posamezniki tudi iz tega parlamenta, nek zelo pomemben poštenjak iz vaše občine mi je zadnjič rekel: "Veš, pri teh kartelskih dogovorih in kapitalskih posledicah so bili tudi posamezni poslanci iz te opcije zraven in še sedaj sedijo v parlamentu." In jaz verjamem, zgolj na podlagi poslanski plače postati solastnik SCT-ja ali pa kaj takega ni možno, praktično ni možno. Je treba imeti neke boljše povezave in neke boljše danosti, ampak to niso možganski trusti, to so kapitalski trusti in na kapitalske truste je vezana ta agencija. In hvala vam za to, da ste povedali, da se čutite del koncentracije možganskih trustov. Hvala.
Hvala. Replika, gospa Pečan, izvolite.
Gospod Jerovšek, izzval me je vaš kolega, ki je zelo jasno in zelo transparentno, seveda, s svojo privajeno in znano zlobo poskušal znova blatiti ljudi okoli sebe. Ampak nič ne de, vi mu tako ali tako greste za petami, gospod Jerovšek. Nič ne razumete od tistega, kar se govori, in zato vam replicirati sploh nima smisla, zaradi tega, ker razlagati vam, da boste kaj razumeli, je izgubljen čas in dobra volja.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite, gospod Černač.
Mi smo sicer že navajeni iz prejšnjega mandata, da poslušamo grobe žaljivke gospe Brede Pečan tako na odborih kot v tem Državnem zboru. Za eno se je v prejšnjem mandatu celo bila sposobna na nek malo izkrivljen način opravičiti, ampak vseeno je to zmogla. Tukaj, namesto, da bi se opravičila za tisto, kar je prej govorila, je dodatno blatila dva poslanca tega Državnega zbora, enega obtožuje, da je omejeno opravilno sposoben, drugega obtožuje nekaj podobnega, da ima neke zle namene, da je ne vem kakšen. Skratka, stalno poslušamo te obtožbe, ta nizkotna podtikanja ob tem, da nismo povedali nič drugega, kot samo tisto, kar drži in kar je povedal tudi moj kolega, da očitno je v nekaterih družinah, ne samo velika pamet združena, ampak velik, tak ali drugačen kapitalski potencial, ki želi obvladovati to Slovenijo in nič drugega ni bilo povedanega. Gospa Pečan se je tukaj prepoznala, to je njena suverena pravica. Mislim pa, da bi ji vi morali, spoštovani predsedujoči, v skladu s poslovnikom izreči opomin, ker smo bili nedavno tega deležni s strani predsednika Državnega zbora, da je enega našega kolega, ki ga danes ni tukaj, za bistveno bolj minorne zadeve, mislim, da celo dvakrat ali trikrat opomnil, mu celo vzel besedo in preprečil njegovo nadaljnje izvajanje. Tako, da pričakujem, da boste v skladu z določbami poslovnika gospe Bredi Pečan izrekli opomin. Hvala lepa.
Hvala. Jaz ne vidim nič grozljivega v tej razpravi. Malo bolj živahna je. Gospod Jerovšek, razpravo boste dobili, najprej pa ima gospod Žerjav besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Že v svoji razpravi sem omenil, da smo proti tej rešitvi, torej proti ustanovitvi agencije. Smo pa vseskozi tudi proti razprodaji državnega premoženja. In prenehajte, lepo vas prosim, metati vse v isti koš, ker to preprosto ni resnica. Tudi takrat, ko je šlo za Triglav smo se uprli temu. Najbrž se zelo dobro spomnite. In ni korektno in ni pošteno operirati s tem, češ, opozicija je pa tako vse eno te isto. Ni res! Vseskozi smo bili proti razprodaji državnega premoženja, še posebej finančnih in drugih inštitucij in infrastrukturnih podjetij. In to stališče imamo tudi sedaj. Nas pa resnično skrbi, da sedi v tej vladi minister, ki se zavzema za prodajo Nove Ljubljanske banke. Hvala bogu, da je v tej isti vladi tudi minister Križanič, ki se očitno bori proti temu, in na tej točki ima seveda minister Križanič našo popolno podporo. Hvala bogu, da je v tej vladi, ker sicer bi očitno vse skupaj razprodali. Hvala lepa.
Hvala. Prosil bi, da se nekoliko umirite in poslušate govornika. Še je želja po razpravi, kot vidim. Odpiram prijavo. Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Kolegici Bredi Pečan moram odgovoriti, da na smisel za goljufanje in pohlep se res ne spoznam. Tega nimam in tu me lahko zmerjate, da sem slab v razumevanju vas, ki je bilo vašim lastninskim meandrom, ko ste bili županja Izole, ko so državne sekretarke kupovale po dva hektarja kmetijskega zemljišča, ki je bilo potem spremenjeno v gradbeno zemljišče in tako naprej, tem vašim meandrom je bilo težko slediti. In tega smisla in te pameti in teh možganov verjetno nimam. Sva pa približno v istem času študirala. Jaz sem končal kemijo in sem bil dober študent in je veljala za nekoliko težji študij od biologije [[....]]
Gospod Jerovšek, to pa res ni amandma.
Ja, ko me žali, da tako nič ne razumem. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo o amandmaju k 9. členu in ostalim, ki so povezani? Odpiram prijavo. Prijava teče. Ali še kdo razen Černača želi razpravljati k 9. členu? Nihče. Gospod Černač, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Med tistimi določbami, ki se s tem zakonom ukinjajo - in ta del se mi zdi še posebej pomemben, zaradi tega, ker smo ves čas govorili, da je treba ohranjati avtonomijo v največji možni meri, to ste tudi vi govorili, ko ste bili v opoziciji, pokojninskega zavoda in pokojninske blagajne - so 246. in ostali členi zakona. S tem zakonom ukinjate določbo, ki govori: "Kapitalski sklad je pravna oseba, ki je ustanovljena z namenom ustvarjanja dodatnih sredstev za pokojninsko in invalidsko zavarovanje." Ta sklad se s tem zakonom s to agencijo ukinja.
Hvala. Še kdo? Ne. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje. Odločamo o prvem povezanem amandmaju Poslanske skupine SDS k 9. členu. Ker je amandma k 9. členu prvi od povezanih amandmajev vas obveščam, da bodo v primeru, če amandma k 9. členu ne bo sprejet, amandmaji k navedenim vsebinsko povezanim členom brezpredmetni. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 47. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 47 članov.]] Amandma ni sprejet. Sedaj prehajamo na 29. člen. Ker je amandma k 29. členu pod številko 2 vsebinsko povezan z amandmajem istih predlagateljev k 31. členu, bomo o njiju razpravljali skupaj. V razpravo dajem torej 29. in 31. člen ter amandmaja Poslanske skupine SDS k tema členoma. Odpiram prijavo za razpravo. Gospod Frangež, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Jaz mislim, da je namen dobrega upravljanja državnega premoženja v državnih podjetjih to, da to premoženje plemenitimo najprej tako, da državna podjetja naredimo za dobra podjetja, ki bodo ponos državi, državljankam in državljanom in od katerih se bodo lahko država obetala okoljske, socialne in okoljske koristi. Prvi princip mora biti plemenitenje tega premoženja. V drugem odstavku 29. člena predlagatelji predlagajo, da se kupnina od prodaje državnega premoženja nameni kot dopolnilni vir za izplačevanje pokojnin oziroma dopolnitev transfernih prihodkov na račun Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije. To bi pomenilo, da državno premoženje avtomatsko namenjamo v tekoče odhodke socialne blagajne, namesto, da bi kupnino od tovrstnega premoženja v tistih selektivno določenih primerih, ko bi se eventualno odločili za prodajo državnega premoženja v državnih podjetjih - gre torej takoj za nek tekoči odhodek - namesto, da bi s to kupnino to državno premoženje plemenitili in morebiti to kupnino naložili v novo naložbo, ki bo zagotavljala boljše donose državi in podobno. In v tem pogledu se mi zdi ta tretji amandma k 29. členu posebej škodljiv. V drugem amandmaju želijo očitno ponovno licitirati, kaj je tista meja premoženja, za katerega razpolaganje mora dati soglasje Vladi. Če pogledamo seznam premoženj pri vseh ključnih, vidimo, da je meja na 20 milijonih skupne knjigovodske vrednosti premoženja in ne nujno deleža države v nekem konkretnem podjetju primerno določena meja, ki smo jo prav na pobudo koalicijskih strank na odboru bistveno znižali. Kar se tiče prvega amandmaja nadaljuje zgodbo, o kateri smo že govorili, o smiselnosti agencije, da ali ne. Meni se zdi, da medtem ko imajo nekateri mnogokrat na ustih nacionalni interes, da sodeč po današnji razpravi v to državo ne zaupajo. Jaz v državo zaupam, želim si, da tudi s tem zakonom izboljšamo upravljanje državnega premoženja in zato bom glasoval proti amandmaju.
Hvala. Gospod Černač, izvolite.
Zanimivo je, da se v dneh, ko potekajo zelo velike borbe okrog tako imenovane pokojninske reforme tukaj, v Državnem zboru, dogaja zakon, ki bi lahko te borbe malo ublažil in mu vladajoča koalicija nasprotuje. Od kje pa bo prišel denar za pokojnine, če ne od učinkovitega upravljanja z državnim premoženjem? Je eden izmed virov, če ne, bo pa treba manjkajoči del zagotoviti nekje iz proračunskih virov oziroma to, kar vi zdaj počnete, z zadolževanjem. Za vas za enkrat ni problem, ker ste dobili dobro dediščino, 21,5% stopnja zadolženosti glede na BDP, zdaj ste že nekje na 45%, do konca mandata boste prišli na okrog 70 in niste potem zelo daleč od grškega scenarija. Ampak ta mandat še ne boste na grškem scenariju, ker je bila dediščina tako dobra. In eden izmed motivov za ta amandma je bil ta, da se učinkovitost upravljanja s tem premoženjem vidi neposredno v pokojninski blagajni. To ne preprečuje razpolaganja, gospodarjenja, menjave in tako naprej. Mimogrede javnost bo dobila poročilo, kaj se bo dogajalo, seveda, po zaključenih postopkih, po tistem, ko se bodo transferji, taki ali drugačni, v relativno ozkem krogu že zgodili. In samo v primerih, ko bo šlo za delež, ki bo vreden več kot 20 milijonov evrov, bo o tem svoje predhodno soglasje dala Vlada. V vseh drugih primerih, za vse minorne zadeve pa imate regulo 300 tisoč evrov. In ena izmed točk na tej seji je tudi ta, tega istega Državnega zbora, se pravi, tukaj, ko gre za velike deleže, velikansko premoženje je vrednost o katerem odloča ne Državni zbor, Vlada, 20 milijonov evrov, v nekem drugem primeru, ko gre za neke parcele in ne vem kaj še vse, avtomobile, je pa vrednost 300 tisoč evrov. In zaradi tega predlagamo, ker sta amandmaja povezana, da se vsaj na tej točki to popravi in da spravimo te zadeve v neke normalne okvirje. Tisto, ker je bistveno in kar si jaz ne želim, da se zgodi, intenca tega zakona pa tega ne preprečuje, je pa, da boste lahko delež, ki je bil dan na podlagi referendumsko izražene volje leta 2007 v zakonu 2008 upokojencem delež v zavarovalnici Triglav, sedaj, ko bo prenešen v ta okvir agencije lahko namenili, recimo, teoretično sklepam, za dokapitalizacijo Nove Ljubljanske banke zato, da bo lahko odobrila posojilo za financiranje projekta Stožice. Tega se jaz bojim in tega se bojimo v Slovenski demokratski stranki, da boste dejansko prelivali denar od upokojencev k nekim takim ali drugačnim novodobnim tajkunom. Tega si v tem zakonu ne bi smeli dovoliti, zaradi tega smo ta amandma predlagali.
Hvala. Želi še kdo? Ja, vidim še roke. Odpiram prijavo. Gospod Luka Juri, izvolite.
No, saj se je treba ponavljati, ker se očitno ne poslušamo. Vprašanje prenosov v Zpiz; je bilo že rečeno, je bilo odprto, ko se je poskušalo neko lastnino privatizirati. V tem primeru ne gre za nikakršno privatizacijo, ampak gre za jasno postavitev določenih meril, da do takšnih privatizacij ne bi prišlo. Zato, da država jutri ne bo morala interventno reševati in iskati rešitve zavoženih koncesij, kjer nam državljani drugih držav želijo kupiti, na primer, koncesijo Postojnske jame. Zavoženih koncesij, ki so bile podeljene, vemo kdaj in vemo na kakšen način - zelo napačno. Zdaj pa zanimivo, da tisti, ki so prispevali k temu, danes tako vehementno govorijo o naložbah in o napačnih naložbah. Tudi zato, da ne bo spet prišlo do primerov Mercator, ker se je, takrat ko se je zapisnik primerno postavil, se ni več snemalo oziroma zapisovalo, kar se je dogovarjalo, prodajalo deleže pod mizo. Zato, da ne bo prišlo do te plenilske razprodaje premoženja po načelu "dokler smo na vladi, bomo pobrali kolikor se da", ampak da se bo upravljalo naprej po načelu, da "tega, kar zdaj imamo, nismo dobili od naših predhodnikov, ampak smo si sposodili od naših naslednikov." Hvala.
Ja, še vidim roke. Odpiram prijavo. Prijava teče. Gospod Grims, izvolite.
Hvala. Zakaj je ta amandma tako zelo pomemben in zakaj bi bilo vredno podpreti predlog SDS, da se na ta način okrepi blagajna Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije? Preprosto zato, ker je koalicija v zadovoljevanju svojih političnih interesov, svojih čudnih, po mojem trdnem prepričanju, zgrešenih prioritet, to blagajno krepko oškodovala. Kaj je storila koalicija? Sprejela je poseben sporazum, ki je bil podpisan v Beogradu, na osnovi katerega prihaja do odlivanja sredstev, in sicer po oceni enega od osrednjih slovenskih dnevnikov - zanimivo je, da je edini objavil to oceno - v višini nekje 5,6 milijonov evrov mesečno, kar pomeni 60 milijonov evrov na leto v Srbijo, gospe in gospodje, obenem pa od slovenskih upokojencev zahtevate, naj se jim podaljša delovna doba, naj se zaostrijo pogoji za njihovo upokojevanje in naj znižajo penzije. Vi pa denar pošiljate na jug, tako kot nekoč, ker je to edino, kar znate. In še več, ravno v teh dneh je v parlament prišel že naslednji predlog sporazuma, tokrat pa še s Črno goro. V teh razmerah se znova predvideva, in to piše tudi v obrazložitvi tistega zakona, spet neto odliv iz penzijske blagajne, ker se bo pokrivalo razliko tistim, ki so bili nekoč uslužbenci na ozemlju Slovenije, pa še tem, ki tu živijo, se bo plačevalo razliko. Znova v škodo slovenske penzijske blagajne, v času, ko se zaostruje za slovenske upokojence, se pošilja denar na jug. To so vaše prioritete. In da bi se vsaj del tega, trdno sem prepričan, napačnega ravnanja kompenziralo, bi bilo dobro, da se blagajno okrepi na ta način, da se vanjo nameni ta namenska sredstva.
Hvala. Gospod Černač, izvolite.
Ta denar, ki ga boste na nek način odtegnili upokojencem, kljub temu, da so se ljudje okoli tega jasno opredelili; mimogrede, ponovno smo poslušali laži o neki privatizaciji Triglava v prejšnjem mandatu. Šlo je za to, da se je ta delež namenil upokojencem, zdaj ga pa vi jemljete. In ta amandma je namenjen izključno temu, da se ta denar usmeri nazaj v pokojninsko blagajno, še posebej ob tem, ko skoraj vsak dan poslušamo velike debate o tem, kako morajo tisti, ki si s svojimi rokami ustvarjajo vsakodnevni kruh in plačilo, delati še več, še več let in prispevati v to pokojninsko blagajno, da ne bo presahnila. Vi pa na drugi strani državno premoženje, ki bi moralo rezultirati v krepitvi te pokojninske blagajne, tem upokojencem jemljete in to tisto premoženje, ki jim je že bilo zagotovljeno in ki so si ga v preteklem mandatu zagotovili tudi s tem, da so se množično udeležili takratnega referenduma.
Hvala. Še vidim roke za razpravo. Odpiram prijavo. Gospod Frangež, izvolite.
Jaz sem vesel, da živim v razvitem svetu, kjer veljajo pri nekaterih stvareh načela vzajemnosti. In tako, kot mi za svoje državljane, ki so delali v tujini, dobivamo pokojnine od drugih držav, tako je treba za državljane drugih držav po načelu vzajemnosti poskrbeti, da dobijo za delo, ki so ga opravili v Sloveniji in so bili pokojninsko zavarovani v Sloveniji, svoj del pokojnine. Na eni strani mi dejemo, na drugih straneh pa tudi dobivamo. Če bi pristali na koncept, da kupnino od tistih eventualnih in selektivno izbranih prodaj državnih podjetij namenjamo avtomatsko v blagajno Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje za tekoče odhodke te blagajne, bi torej to pomenilo, da redno šibimo državno premoženje in da bo tega državnega premoženja vedno manj. Nasprotno, mi sledimo konceptu, da želimo s pokojninsko reformo, ne glede na to, v kakšni obliki bo na koncu predlagana v Državni zbor, slediti temu, da naredimo ta sistem trajnosten in da država ne bo rabila vsako leto intervenirati z milijardo sredstvi, da pravzaprav izravna izgubo pokojninske blagajne. Na drugi strani pa s pametnim upravljanjem državnega premoženja, z dobrim upravljanjem podjetij in donosi iz tega upravljanja dividend, ki jih država pobere od delitve dobička v teh podjetij seveda polniti kapitalsko pot te države, zato da bo vedno več sredstev namenjenih za pametno upravljanje tega premoženja in povraten tok v državni proračun. To je naša ambicija, to je trajnostno upravljanje in imamo v Evropi pa tudi drugje po svetu dobre primere držav, ki se na ta način odgovorno obnašajo do svojega premoženja, ne pa, da ga razprodajo, da od tega premoženja na koncu ne ostane nič. Takšnemu konceptu se bomo Socialni demokrati vedno s ponosom uprli. Hvala.
Hvala. Gospa Klasinc, izvolite.
Samo na kratko. Gospodu Grimsu bi povedala, da ima očitno težave samo s Srbijo. Nimamo pa nikoli težav, ko, recimo, naši upokojenci, ki so delali nekje drugje, v Avstriji, Nemčiji, Italiji, prejemajo njihove pokojnine. Samo srbski delavci ne smejo prejemati naših pokojnin ali pa imeti urejenih zadev s socialnim zavarovanjem, ki jih več kot 20 let niso imeli. Se pravi, to je posebno sovraštvo do teh upokojencev. Potem pa pridejo predstavniki srbske države v parlament na prijateljski obisk in tudi gospod Grims se prijazno z njimi pogovarja in nič ne reče ob tem, ko se nam zahvalijo za to, da smo podpisali socialni sporazum in tako dalje. To so, dragi moji, dvoličnosti. Jaz sem pa vesela in ponosna, da živim v državi, kjer spoštujemo mednarodnopravne akte.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala. Predlagam, da se razdeli vsem v dvorani tisto uvodno gradivo k predlogu zakona, ki je ta trenutek v proceduri, ki ureja spet odliv slovenskih sredstev, tokrat v Črno goro, pa bo jasno, za kaj gre. Po razpadu Jugoslavije se je namreč za celotno območje sprejelo načelo, da se je to urejalo po načelu stalnega prebivanja. Vse te pogodbe so na nek način nadstandard, so slovenska svobodna odločitev, vendar sprejemati take odločitve v času, ko se oškoduje vse slovenske upokojenke in upokojence, ko se zaostruje pogoje za vse slovenske zaposlene in se odliva sredstva na jug, to je popolnoma zgrešena politika in so zgrešene prioritete. Iz tega gradiva, za katerega še enkrat predlagam, da se ga zdajle da na mizo, bo to kristalno jasno, za kaj gre - ker gre za dvojni odliv. Mi krijemo vsem tistim razliko, ki živijo tu, in hkrati še pošiljamo denar na jug vsem tistim, ki so bili nekoč tu zaposleni. In ne gre seveda za kakšne gradbene delavce, gre predvsem za uslužbence centralnih zveznih organov, za Udbo, za JLA in za vse ostale.
No, tega proceduralnega predloga ne bom dal na glasovanje. Želi še kdo razpravljati? Gospod Čepič ima še besedo.
Hvala za besedo. Seveda, razprava, ki se je zdaj razvnela, glede amandmaja k temu členu govori o popolnoma drugih stvareh, ne o teh, ki bi naj bile predmet amandmaja. Ko govorimo o razpolaganju in o sredstvih, ki so namenjeni pokojninski blagajni, je seveda tukaj v tem zakonu zelo jasno napisano, kdo bo upravljal upravljavske pravice in od koga so prenesene, ne sredstva, torej vsa sredstva ostajajo, tako na pokojninski blagajni, ampak samo zaradi korporativnega upravljanja, zaradi celovitega upravljanja s celotnim premoženjem, se upravljavske pravice prenašajo na agencijo in samo ta del se odvzema iz zakona oziroma iz Kada, ki ga je sedaj upravljal. Kar se pa tiče premoženja, ki ga Kad upravlja za potrebe pokojninske blagajne, bomo pa obravnavali v nekem drugem zakonu, ne v tem zakonu. In tisti zakon nas še čaka v proceduri.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Vidim roko. Odpiram prijavo. Prijava teče. Govorimo o 29. in 31. členu. Gospod Luka Juri, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Temi je treba samo še nekaj specificirati, zato ker včasih ta razprava spominja na kakšne družinske razprtije, in ko sogovornik izgubi vse argumente, potem pa odpre nekaj drugega. Ja, ampak, pred dvema letoma, takrat pa te ni bilo tukaj. Potem pa, sem bil ja, ampak včeraj pa nisi pospravil mize. Na takšen način se ta razprava tukaj razvija. Ko potem pač odgovorimo na to, pa spet najdemo nekaj drugega. Jaz samo prosim, dajmo se držati argumentov. Ta amandma oziroma ta ureditev, tako kot je predlagana, nikomur nič ne odvzame, ampak samo dosti bolj transparentno, jasno in z določenimi pravili vnaprej postavlja pogoje, kako upravljati s premoženjem, ki se ga nikomur ne jemlje. Pa pustimo družinske razprave za drugod. Hvala.
Hvala. Še kdo? Ne. Potem zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje, in sicer odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 29. členu pod številko 2. Ker je ta amandma vsebinsko povezan z amandmajem istih predlagateljev k 31. členu, vas obveščam, da bo v primeru, če ta amandma ne bo sprejet, amandma k 31. členu brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 46. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. V razpravo dajem 29. člen ter amandma Poslanske skupine SDS pod številko 3. Odpiram prijavo za razpravo. Prijava teče. Prijavljenih ni. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje, in sicer odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 29. členu pod številko 3. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 24, proti 45. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Sedaj prehajamo na 32. člen in dajem v razpravo amandma Poslanske skupine SDS k temu členu. Odpiram prijavo. Prijava teče. Seveda samo tisti imate možnost, ki imate še čas. Gospod Potočnik, izvolite. Se odpoveduje. Gospod Posedel. Se odpoveduje. Prijavljenih ni. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanja. In sicer, odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 32. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 47. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi k dopolnjenemu predlogu zakona amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Prijava teče. Prosim, obrazložitev glasu v imenu poslanskih. Gospod Černač, izvolite, imate besedo.
V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo glasovali proti zakonu. Po našem mnenju nas bo sprejem tega zakona še bolj oddaljil do tistih načel, ki jih zagovarja OECD, to pa so načela preglednosti, predvidljivosti, učinkovitosti in odgovornosti. V nasprotju z nekaterimi v današnji razpravi izraženimi mnenji pa nas ta zakon oddaljuje tudi od tako imenovane neodvisnosti. Še kako bodo organi te agencije odvisni. Odvisni pa ne bodo od tistih, ki so jim volivci v tej državi zaupali in poverili mandat in odgovornost za upravljanje z državo, ampak s posameznimi takimi ali drugačnimi interesnimi sferami. To je tisto, zaradi česar bi bilo treba ta zakon oblikovati na tak način, kot ga je v primerjalnem pregledu prikazala ob vložitvi tega zakona v zakonodajno proceduro tudi Vlada. In da imamo prav, nas napotujejo tudi prehodne določbe tega zakona, ki govorijo o tem, da se bo v vmesnem obdobju do vzpostavitve organov agencije upravljanje dogajalo preko Ministrstva za finance, Direktorata za javno premoženje. Pomeni, v tem obdobju bo to mogoče, sicer pa to ne bi bilo mogoče. Zakona ne moremo podpreti tudi zaradi tega, ker je nekonsistenten, ker prinaša nekatere nesprejemljive rešitve, in ker posega s svojimi določbami v materijo, ki je bila obravnava nekega referenduma in ker ne omogoča zagotavljanja dodatnega vira za pokojninsko blagajno, kar se nam zdi v tem obdobju, ko potekajo zelo žolčne razprave okoli pokojninske reforme, še posebej pomembno. Mislimo, da bi Vlada s tem, ko bi prisluhnila predlogom s strani Slovenske demokratske stranke, lahko dala zelo jasen signal glede tega področja in s tem, ko bi učinke od upravljanja s tem premoženjem usmerili v pokojninsko blagajno tudi pokazala, da je pripravljen sama na nek način prispevati k zagotavljanju dolgoročne stabilnosti te blagajne. Ena izmed določb, ki izrazito štrli iz ostalih, je tudi ta, ki govori o tem, da bo soglasje Vlade in ne Državnega zbora, kot je to v drugih primerih. Na tej seji bomo odločali o razpolaganju s premoženjem v vrednosti nad 300 tisoč evrov, da bo v tem primeru soglasje Vlade potrebno samo pri odločanju o naložbah, ki bodo vredne več kot 20 milijonov evrov. Skratka, smo pred dokončno razprodajo, temu bi jaz rekel "prihvatizacijo" preostanka državnega premoženja. Gre za enormne naložbe, ki se bodo prodajale po relativno nizkih cenah zaradi obdobja, v katerem smo in v katerem bodo pripuščene samo posamezne elitne skupine v domeni vladajoče koalicije.
Hvala. Gospod Frangež.
Socialni demokrati želimo s sprejetjem tega zakona uveljaviti pogoje, da bomo dokazali, da je država lahko dobra lastnica podjetij. Pregledno, učinkovito in gospodarno želimo zagotoviti upravljanje državnih podjetij, kjer bo država s sprejetjem strategije v Državnem zboru definirala, kaj želi z naložbo v posameznem podjetju, na kakšen način želi to podjetje razvijati, zato da zagotovimo razvojno hrbtenico naše nacionalne ekonomije, ki bo hkrati tudi ekonomska podstat naše nacionalne suverenosti. Z novim, jasnim modelom upravljanja, ki prinaša tudi jasen sistem odgovornosti, želimo preprečiti morebitna mešetarjenja z državnim premoženjem, čemur smo bili priče v preteklosti. Jutri bo zasedal odbor Organizacije za ekonomsko sodelovanje in razvoj, ki bo presojal, ali je Slovenija naredila napredek za to, da se vključi v članstvo te ugledne mednarodne organizacije. S sprejetjem današnjega zakona bomo naredili še eno kljukico na seznamu stvari, ki jih mora Slovenija storiti za to, da pride do članstva v tem prestižnem razvojnem klubu. V tem pogledu pa želimo Socialni demokrati vendarle poudariti, da tega zakona ne sprejemamo zaradi OECD, sprejemamo ga iz odgovornosti do države in do premoženja državljank in državljanov, da uveljavimo odgovorno in gospodarno razpolaganje in upravljanje z državnim premoženjem. Zato bomo Socialni demokrati predlog zakona podprli.
Hvala. Odpiram prijave za obrazložitev glasu v svojem imenu. Gospod Sajovic, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Zakon bom podprl, predvsem zato, ker prinaša številne pozitivne učinke, predvsem pa povečuje učinkovitost razpolaganja z državnim premoženjem, preglednost, odgovornost, predvidljivost ter ne nazadnje tudi ločenost od dnevne politike, kolikor se v največji možni meri da. Če se vrnemo na amandma k 9. členu. Tu najglasnejši kritiki in predlagatelji amandmaja predlagajo, naj se ustanovi direktorat. Toda ravno to bi bilo tisto, kar bi bilo v še večji meri odvisno od dnevne politike, od enega samega ministrstva in enega samega ministra. In na drugi strani še en ključen argument, zakona ne sprejemamo zaradi vstopa Slovenije v OECD, pač pa ravno take rešitve, kot so vsebovane v tem zakonu, ta pomembna skupnost zahteva in nalaga. In tistim, ki so očitali, da se z zakonskimi rešitvami uvaja in potencira divje lastninjenje, retorično vprašanje: Ali mislite, da je divje lastninjenje eden od ciljev, ki jih zagovarja OECD? Zakon bom podprl. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo želi? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 47, proti 24. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PLAČILNIH STORITVAH IN SISTEMIH. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade, gospe Mateji Vraničar, državni sekretarki Ministrstva za finance. Prosim, da se umirite in da v tišini zapustite dvorano tisti, ki greste na kosilo!
Predsedujoči, spoštovane gospe poslanke, poslanci! Državni zbor Republike Slovenije danes razpravlja o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o plačilnih storitvah in sistemih, ki ga je v obravnavo posredovala Vlada. Dovolite mi, da v nadaljevanju na kratko predstavim glavni namen predloga zakona ter njegove bistvene vsebine. Glavni namen je prenos evropskih predpisov, ki so bili sprejeti oziroma objavljeni po sprejetju zakona o plačilnih storitvah in sistemih, julija leta 2009. Tako je bila na primer septembra 2009 objavljena uredba o čezmejnih plačilih v skupnosti na podlagi katere mora Slovenija do 1. junija letos določiti sankcije za kršitve določb uredbe. Uredba prav tako nalaga državam članicam, da določijo organe za izvensodno reševanje sporov ter imenujejo organ, ki je odgovoren za nadzor nad izvajanjem uredbe. Tako zakon predvideva, da se za reševanje sporov na podlagi uredbe uporabljajo določbe 218. člena Zakona o plačilnih storitvah in sistemih, Banka Slovenije pa bo odgovorna za nadzor nad izvajanjem uredbe. Glede na to, da je bil po sprejemu zakona o plačilnih storitvah in sistemih objavljen popravek direktive o plačilnih storitvah na notranjem trgu, ki je bila implementirana z omenjenim zakonom, je v predlogu zakona upoštevan omenjeni popravek. Predlog zakona v zvezi s tem določa možnost, da se ponudnik plačilnih storitev in plačnik, ki ni potrošnik, lahko dogovorita, da uporabnik ne more preklicati danega soglasja za izvršitev plačilne transakcije ali sklopa plačilnih transakcij. Skladno s spremenjeno direktivo o dokončnosti poravnave o vplačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev, pa predlog zakona opredeljuje povezane plačilne sisteme. To so tako plačilni sistemi, ki na podlagi dogovora med upravljavci plačilnih sistemov omogočajo udeležencem izvršitev nalogov za poravnavo v drugem povezanem plačilnem sistemu. Naslednja je sprememba direktive o plačilnih storitvah na notranjem trgu, kjer se s predlogom zakona širi krog ponudnikov plačilnih storitev, če so le-ti banke na podružnice bank, iz tretjih držav. Nenazadnje s predlogom zakona se v zakon prenašajo tudi določbe uredbe o izvajanju uredbe o podatkih o plačniku, ki spremljajo prenose denarnih sredstev, ki bo s tem razveljavljena. Razlog za urejanje tega področja v zakonu je Zakon o prekrških, saj ta določa, da lahko le zakon in ne uredba pooblasti prekrškovni organ, da izreče višjo globo od najnižje predpisane meje. V praksi se je namreč pokazala potreba, da se v določenih primerih, zaradi narave kršitev ali ponavljala le teh izrečejo višje kazni od najnižje predpisane. Poleg tega se s predlogom zakona zagotavlja večja kvaliteta podatkov v registru transakcijskih računov, ki upravičenemu uporabniku podatkov iz tega registra omogoča nedvoumno identifikacijo imetnika posameznega transakcijskega računa. Banke namreč identifikacijske podatke preverjajo le ob odprtju transakcijskega računa, zato je nadaljnje pravilno obdelovalne podatkov o imetnikih in s tem zaupanje v register mogoče zagotoviti le tako, da se podatki primerjajo in usklajujejo s podatki v matičnih registrih oziroma evidencah. Tako bodo podatki o imetnikih transakcijskih računov v registru usklajeni s poslovnim registrom, s centralnim registrom prebivalstva in z davčnim registrom. Spoštovane, poslanke in poslanci, Vlada predlaga Državnemu zboru, da predlagano besedilo Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o plačilnih storitvah in sistemih podprete. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsedniku odbora, mag. Radovanu Žerjavu za predstavitev poročilo odbora.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi. Odbor za finance in monetarno politiko je na 16. seji dne 18. aprila 2010 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o plačilnih storitvah in sistemih. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je besedilo proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnim pogledom in nanj v okviru poslovniško določenih nalog nima pripomb, ki bi zahtevala amandmiranje. Sicer je po mnenju Zakonodajno-pravne službe v besedilu potrebno opraviti nekaj manjših redakcijskih popravkov, kar bo služba lahko izvedla v sodelovanju s predlagateljema ob pripravi zakona za objavo. V okviru dodatnega delovnega gradiva je bil odbor seznanjen s pripombami, ki jih je v zvezi s 146. členom osnovnega zakona odboru s predlogom za amandma k 13. členu dne 18. marca posredovala Agencija za javnopravne evidence in storitve in analogen predlog amandmaja Združenja bank Slovenije k dokončno izoblikovanemu priloženemu besedilu z dne 1. 4. 2010. Ne tej podlagi so štiri koalicijske poslanske skupine k 13. členu zakonskega predloga vložile amandma. Amandma koalicijskih poslanskih skupin k 13. členu v novem petem odstavku 146. člena predlaga, da se bankam, Upravi Republike Slovenije za javna naročila in ostalim ponudnikom plačilnih storitev omogoči dostop in uporaba številk transakcijskih računov fizičnih in pravnih oseb iz registra transakcijskih računov tako z namenom preverjanja obstoja transakcijskega računa pri izvajanju plačilnih storitev in učinkovitega izvajanja plačilnih storitev. Dostop do ostalih podatkov o transakcijskih računih fizičnih oseb za namen upravljanja plačilnih storitev se ponudnikom omogoči, če so z določeno kombinacijo podatkov o imetnikih računa že razpolagali. S tem se izboljšuje kakovost izvajanja političnih storitev za uporabnike in tudi za ponudnike. Odbor je v obravnavi posameznih členov amandmaja štirih koalicijskih poslanskih skupin k 13. členu zakonskega predloga sprejel. V nadaljevanju je odbor na podlagi 128. člena Poslovnika glasoval o vseh členih zakonskega predloga in jih je sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega je navedeni amandma vključen. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Franc Jurša bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav velja vsem skupaj v dvorani. Poslanska skupina DeSUS bo obravnavano novelo zakona podprla. Novela ne uvaja nekih novih sistemskih rešitev, niti bistveno ne posega v obstoječi sistem plačilnih storitev in plačilnih sistemov, temveč gre za implementacijo evropskih predpisov. Bistvena sprememba se nanaša na opredelitev povezanih plačilnih sistemov ter na prenos določb, ki se nanašajo na pristojnost prekrškovnih organov, saj bosta na podlagi slednjega Banka Slovenije in Urad Republike Slovenije za preprečevanje pranja denarja dobila pooblastilo za izrekanje kazni, primernih naravi prekrškov, kar poslanci DeSUS-a smatramo in pozitivno in potrebno. Ostale spremembe, ki so vključene v to novelo se nanašajo tudi na zagotavljanje večje konkurenčnosti med ponudniki plačilnih storitev, izenačevanje Uprave Republike Slovenije za javna plačila z ostalimi ponudniki plačilnih storitev glede dostopa do podatkov o transakcijskih računih fizičnih oseb na izvajanje predpisov o kazni za kršitve in podobno. Novela je pripravljena strokovno in korektno, kar se odraža tudi v mnenju Zakonodajno-pravne službe, ki na besedilo ni imela pripomb. Smo pa v naši poslanski skupini prisluhnili pripombam Združenja bank Slovenije glede dostopa in uporabe številk transakcijskih računov oseb iz registra in smo podpisali amandma, ki je bil sprejet na matičnem delovnem telesu, saj smo ocenili, da bo s takšno opredelitvijo kakovost izvajanja plačilnih storitev za uporabnike in ponudnike plačilnih storitev boljša. Omejilo se bo število napak uporabnikov plačilnih storitev, z dodatnimi podatki pa bo omogočeno tudi preverjanje istovetnosti prejemnika plačila ter obstoj transakcijskega računa. Poslanci DeSUS-a glede podpore predlogu novele zakona o plačilnih storitvah in sistemih nimamo nikakršnih zadržkov, zato jo bomo soglasno podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa. V Slovenski nacionalni stranki nam pravzaprav ni všeč, da sprejemamo zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o plačilnih storitvah in sistemih, ki je začel veljati 1.11.2009, se pravi, pred štirimi meseci, in je jasno določal, da je za banke ukinjen dostop do podatkov o transakcijskih računih fizičnih oseb v registru transakcijskih računov. Po štirih mesecih, kdo ve iz kakšnih razlogov, spreminjamo zakon diametralno nasprotno - zakon, ki je star štiri mesece. Škoda je govoriti, ali prej nekdo ni vedel, kaj počne, ali pa zdaj nekdo ne ve, kaj počne. Res ne razumem tega. Štiri mesece je od takrat, ko je bil jasno ukinjen dostop, zdaj je pa potreben dostop. Prav tako nam v Slovenski nacionalni stranki ni všeč, da po dolgem in počez postajajo prekrškovni organi vsi, ki imajo pet minut časa in lahko določajo in delijo odpustke ali prekrške, kakorkoli se jim zdi. Zdaj sta Banka Slovenije in Urad Republike Slovenije kot prekrškovna organa dobila celo možnost, da bosta določala primerne kazni glede na resnost kršitev obveznosti in tako naprej. Obe navedeni vsebini za Slovensko nacionalno stranko nista resni. In še enkrat pravim, karkoli si mislite, 1. novembra lani smo nekaj ukinili, 20. aprila letos pa tisto, kar smo ukinili, vzpostavljamo nazaj. Prekrškovni organ bo kmalu že vsak trafikant. Delal bo lahko, kar bo hotel, in to v imenu zahteve neke Evrope, da mora neka država do nekega dne nekaj uvesti. Ne vem, če zahteva o teh spremembah, ki so vnesene, ki sem jih omenil, torej ti dve, ni bila jasna že novembra lani; mislim, da je bila. V Slovenski nacionalni stranki takšnim poskusom spreminjanja zakona, kakor se komu kdaj zdi, pa če je malo falil, pa bo drugič malo popravil - nasprotujemo. Imamo preveč drugih pomembnih zakonskih aktov, ki bi jih morali usklajevati, kot pa da bi se igrali z direktivami o direktivah, o direktivah, in to na račun lastne nevednosti in nesposobnosti. Zato za ta zakon sigurno ne bomo glasovali.
Hvala. Gospod Borut Sajovic bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, državna sekretarka in sodelavka! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo glasovali za predlagane spremembe in dopolnitve zakona o plačilnih storitvah in sistemih. S predlaganimi spremembami se v slovensko zakonodajo prenašajo določila evropskih direktiv in tudi evropske uredbe. Gre za implementacijo rešitev, za izenačitev Uprave Republike Slovenije za javna plačila z ostalimi ponudniki plačilnih storitev glede upravičenja do podatkov o transakcijskih računih fizičnih oseb. Prav tako pa se bo s spremembami zakona zagotovila možnost, da oba prekrškovna organa, v primeru ko to zahteva narava prekrška, izrekata višje globe od najnižje predpisane, ker so globe za prekrške po evropski uredbi določene v razponu. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo tudi mnenja, da so predlagane rešitve, ki so povezane z omogočanjem večjega števila ponudnikov plačilnih storitev, določitvijo pooblastil Banki Slovenije, prav tako Uradu za preprečevanje pranja denarja za izrekanje kazni in nadalje izenačenjem Uprave za javna plačila z ostalimi ponudniki plačilnih storitev glede dostopa podatkov, primerne in ustrezne. Zato bomo novelo zakona v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podprli.
Hvala. Gospod Bogdan Čepič bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Lep pozdrav državni sekretarki s sodelavkami! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o plačilnih storitvah in sistemih podprla. Naša podpora je predvsem zato, ker z novelo zakona o plačilnih storitvah in sistemih v veliki večini sprememb usklajujemo svojo zakonodajo z evropsko zakonodajo. Predvsem se podrobneje ureja izvajanje uredbe o čezmejnih plačilih v skupnosti in uredbe Evropskega parlamenta in Sveta implementiramo v našo zakonodajo. Z novelo se določa pristojni organ za nadzor nad izvajanjem uredbe, prekrškovni organ, pritožbeni postopek za uporabnike čezmejnih plačilnih storitev ter postopek za mirno reševanje sporov med uporabniki in ponudniki čezmejnih plačil. Prav tako se nam zdi pomembna sprememba zakona, ki je potreba zaradi prenosa direktiv Evropskega parlamenta in Sveta, ki podrobneje ureja vlogo bank, ki so odvisne od centralnih institucij, nekaterih postavk lastnih sredstev, velike izpostavljenosti, nadzornih režimov in kriznega upravljanja. Poleg določb, ki so vezane na uskladitev slovenske zakonodaje s pravnim redom EU, so pomembne tudi spremembe, ki se nanašajo na delovanje plačilnih sistemov v našem notranjem trgu. Predlog zakona namreč Agenciji Republike Slovenije za javna plačila omogoča upravičenje do podatkov o transakcijskih računih fizičnih oseb in jo izenačuje z ostalimi ponudniki plačilnih storitev, saj v tem pogledu ni razlogov za drugačno obravnavanje državnega organa, ki je pristojen za opravljanje plačilnih storitev za neposredne uporabnike državnega proračuna in proračuna samoupravnih lokalnih skupnosti. Pri spremembah Zakona o plačilnih storitvah je potrebno poudariti spremembe, ki jih določa 13. člen zakona, s katerim se dopolnjuje 146. člen zakona. Na podlagi Zakona o plačilnih sistemih in storitvah, ki se je začel uporabljati 1. novembra 2009, je bil za banke ukinjen dostop do podatkov o transakcijskih računih fizičnih oseb v registru transakcijskih računov. Banke so tako s 1. 11. izgubile informacijo o tem, pri kateri banki ima dolžnik odprt transakcijski bančni račun ter pri katerih od teh bank se izvršuje sklep o izvršbi. Ker zaradi spremembe zakona posamezna banka ne ve, kateri banki se izvršuje sklep o izvršbi, v primeru, ko kot primarna banka zaradi neaktivnega ali zaprtega transakcijskega računa vrne sklep o izvršbi, o tem obvesti le tiste banke, za katere iz sklepa o izvršbi ve, da ga še izvršujejo. Omenjena primarna banka pa zaradi onemogočenega vpogleda v register transakcijskih računov o tem ne more obvestiti ostalih bank, ki so sklep o izvršbi prejele v izvrševanje zaradi razširitve izvršbe nad dolžnikova denarna sredstva pri organizacijah za plačilni promet z novim transakcijskim računom in s tem je bila dana možnost tistim, ki jim je bilo potrebno z izvršbo denarna sredstva izvršiti, izvršbo ob spretnem izmikanju, da je bila pot mnogo daljša za izvršbo oziroma je mogoče sploh ne bi izvršili. Zaradi tega smo koalicijske stranke na predlog Banke Slovenije in Ajpesa z amandmajem v novem odstavku 146. člena predlagale, da se bankam, Agenciji Republike Slovenije za javna plačila ter ostalim ponudnikom plačilnih storitev omogoči dostop in uporaba številk transakcijskih računov fizičnih in pravnih oseb iz registra transakcijskih računov za namen preverjanja obstoja transakcijskega računa pri izvajanju plačilnih storitev ter učinkovito izvajanje plačilnih storitev in eventualnih izvršb, ki so s tem povezane. Predlagana sprememba, ki bo ponudnikom plačilnih storitev, ki je v skladu s 140. členom Zakona o plačilnih sistemih v Sloveniji, opraviti sklep o izvršbah omogočajo dostop do podatkov o tansakcijskih računih fizičnih oseb iz registra transakcijskih računov, bo zagotovila enostavnejše in tekoče izvajanje sklepov o izvršbah. Zaradi vsega navedenega bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o plačilnih storitvah in sistemih in upam, da bo s tem omogočila nekoliko lažji plačilni promet.
Hvala. Gospod Rado Likar bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav predstavnikom Ministrstva za finance in vsem ostalim! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o plačilnih storitvah in sistemih, ki ga je v parlamentarni postopek po skrajšanem postopku vložila Vlada, bomo v Poslanski skupini Slovenski demokratske stranke podprli. V bistvu gre za manjše spremembe v smislu prenosa evropskih predpisov v slovenski pravni red ter za nekatere druge spremembe, ki se tičejo izvajanja plačilnih storitev. Z novelo zakona bo tako Uprava Republike Slovenije za javna plačila izenačena z ostalimi ponudniki plačilnih storitev glede upravičenja do podatkov o transakcijskih računih fizičnih oseb za namene, opredeljene v 145. členu zakona. Nadalje bo Banki Slovenije in Uradu Republike Slovenije za preprečevanja pranja denarja kot prekrškovnim organom omogočeno na podlagi pooblastil v primeru, ko bo to zahtevala narava prekrška, izreči ustrezne oziroma višje globe od predpisanih. Doslej to ni bilo mogoče, saj so bile globe določene v razponu. Z razširitvijo kroga ponudnikov plačilnih storitev na podružnice bank iz tretjih držav se bo zagotovila večja konkurenčnost med ponudniki plačilnih storitev. Smiselna se nam zdi tudi dopolnitev 146. člena Zakona o plačilnih storitvah in sistemih, da se vsem ponudnikom plačilnih storitev omogoči dostop do podatkov transakcijskih računov z namenom preverjanja obstoja le-teh. S tem se bo zmanjšalo število napak plačnikov, zmanjšali se bodo stroški reklamacij in s tem povečala učinkovitost plačilnih storitev. Dostop do podatkov bo omogočen ponudnikom plačilnih storitev v primeru, da bo le-ta že razpolagal s kombinacijo podatkov o davčni številki ter imenom in priimkom ali pa s kombinacijo imena in priimka ter naslova prebivališča fizične osebe. Ta predlog zakona naj bi prinesel tudi izboljšavo pri instrumentu zavarovanja plačil, to je pri menici. Po besedah gospe Helene Kamnar na javni predstavitvi mnenj, takrat še v vlogi državne sekretarke, se naj bi s to spremembo preprečilo, da bi lastnik oziroma izdajatelj menice enostransko preklical le-to, medtem ko je dosedanji sistem to omogočal. Moram reči, da tega iz predloga ni mogoče jasno razbrati, saj je sprememba zgolj v tem delu, da se črta tretji odstavek 139. člena, ki pravi, da Banka Slovenije predpiše enotna pravila za izvrševanje plačilnih transakcij na podlagi plačilnega naloga za unovčitev domicilirane menice. Omenjene spremembe in predvidene spremembe na področju meničnega prava naj bi izboljšale stanje na področju plačilne nediscipline. Kot rečeno v uvodu, v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlog spremembe zakona podpiramo. Hvala
Hvala. Gospod Vili Trofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Spremembe in dopolnitve Zakona o plačilnih storitvah in sistemih, sprejetim julija lanskega leta, so potrebne zaradi uskladitve zakona s po tem roku sprejetimi spremembi evropskih predpisov. Roki za uskladitev nacionalne zakonodaje s spremenjenimi evropskimi predpisi potečejo v različnih terminih v drugi polovici letošnjega leta od 1. julija pa vse do 31. decembra. Na podlagi predlaganih sprememb zakona v okviru uskladitve s spremenjenimi evropskimi predpisi zakonske spremembe opredeljujejo povezane plačilne sisteme in omogočajo udeležencem povezanih plačnih sistemov, da se nalogi za poravnavo, posredovani v zadevni plačni sistem, izvršijo v drugem povezanem plačilnem sistemu. Na prekrškovnem področju zakonske spremembe omogočajo Banki Slovenije in Uradu Republike Slovenije za preprečevanje pranja denarja, da kot prekrškovna organa izrekata kazni glede na naravo storjenih prekrškov. Do sedaj omenjene prekrškovna organa namreč nista imela pravne podlage za izrekanje primernih kazni glede na težo prekrška. Predlagane spremembe zakona določajo poleg navedenega tudi pritožbeni postopek uporabnikov plačilnih sistemov in drugih zainteresiranih strani oziroma postopek za izvensodno reševanje sporov. Poleg tega bo z razširitvijo kroga ponudnikov plačilnih storitev zagotovljena večja konkurenčnost med ponudniki plačilnih storitev. Z vidika dostopa do podatkov o transakcijskih računih fizičnih oseb pa se Uprava Republike Slovenije za javna plačila izenačuje z ostalimi ponudniki plačilnih storitev. Z amandmajem, sprejetim na matičnem delovnem telesu, o dostopu do transakcijskih računov fizičnih oseb za namen opravljanja plačilnih storitev na podlagi razpoložljive kombinacije podatkov o imetniku računa, se zagotavljajo pogoji za izboljšanje kakovosti izvajanja plačilnih storitev. V naši poslanski skupini bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala. Gospod mag. Radovan Žerjav bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa. Spremembe in dopolnitve Zakona o plačilnih storitvah in sistemih so pripravljene glede na dejstvo, da je bilo od sprejetja osnovnega zakona objavljenih več evropskih predpisov, ki jih je po besedah predlagatelja treba prenesti v slovenski pravni red. Tako je osnovni zakon usklajen s tremi evropskimi direktivami in uredbo. Ravno tako vsebuje nekatere neproblematične prilagoditve določb, ki niso podvržene zahtevam evropskih predpisov. V Poslanski skupini Slovenske ljudske ne vidimo nobenih razlogov, da predlaganega zakona ne bi podprli. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PRENOSU POKOJNINSKIH PRAVIC. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Dr. Anja Kopač Mrak, državna sekretarka, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani poslanci in poslanke. Vlada Republike Slovenije je v sprejem Državnemu zboru posredovala zakon o prenosu pokojninskih pravic, katerega ključni namen je uskladitev slovenskega pravnega reda z zahtevami pravnega reda EU. Šele na podlagi sprejetja omenjenega zakona bo omogočeno neposredno izvajanje določb uredbe EU, ki določajo pravico do prenosa pokojninskih pravic vseh zaposlenih v institucijah, organih, uradih in agencijah EU. S pristopom Slovenije v EU leta 2004 so tudi za našo državo začele veljati določbe kadrovskih predpisov, ki so temeljni akt zaposlenih v institucijah in organih EU. V omenjenem aktu so določene pravice, ki izhajajo iz naslova zaposlitve, med katerimi so določene tudi posebnosti pokojninskega zavarovanja, ki se nanašajo na možnost prenosa kapitalskih vrednosti pokojninskih pravic iz pokojninskega sistema držav članic v pokojninski sitem EU in obratno. Republika Slovenija bo morala omenjeno pravico do prenosa kapitalskih vrednosti slovenskih zavarovancev, ki so se zaposlili v institucijah EU, zagotavljati že s 1. majem 2004, vendar pa dejanskih prenosov pokojninskih pravic do danes ni bilo mogoče realizirati, ker ni bilo možnosti za preračun pravic v kapitalske zneske, ki bi lahko bili potem predmet prenosa. Prav tako veljavna zakonodaja ne omogoča prenosa aktuarske vrednosti pokojninskih pravic iz pokojninskega sistema EU v slovenski pokojninski sistem, saj ne obstajajo pravne podlage, ki bi omogočale pretvorbo takšnih vrednosti v pravice iz naslova pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Zakon, ki je pred vami, rešuje ravno omenjeno problematiko. Z zakonom se namreč vzpostavlja pravna podlaga za preračunavanje pravic v kapitalske vrednosti, ki bodo predmet prenosa v pokojninski sistem EU in obratno. Določena je pravna podlaga za določanje višine pravic glede na preneseno aktuarsko protivrednost za slovenski sistem pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Naj za konec še poudarim, da je prenos že tako ali tako omogočen na podlagi uredbe Evropske unije, ki ima neposredno veljavo, ta zakon pa ureja le pravno podlago za preračun višine pravic. Hkrati s tem pa je treba pojasniti, da se v okviru preračuna upoštevajo vsa temeljna načela, na katerih temelji veljavni pokojninski sistem v Republiki Sloveniji. Natančneje to pomeni, da so pri izračunu upoštevana načela vzajemnosti in solidarnosti, odgovornosti države, delodajalcev in osebne odgovornosti zavarovancev, ki se jim za uresničevanje tega sistema zagotavljajo potrebna finančna sredstva. Hvala.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Besedo dajem predsednici odbora dr. Andreji Črnak Meglič.
Spoštovani gospod predsedujoči, državna sekretarka, kolegice in kolegi, lep pozdrav! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je obravnaval Predlog zakona o prenosu pokojninskih pravic v drugi obravnavi, ki ga je državnemu zboru predložila Vlada. Pri delu odbora sta sodelovala predstavnica predlagatelja, dr. Anja Kopač Mrak, ter predstavnik Zakonodajno-pravne službe. Odbor je bil seznanjen tudi s pisnim mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki je predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika. Pripombe ZPS so bile upoštevane v predloženih amandmajih poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 4., 5., 6., 7., 10., 12., 13., 14., 15. in 22. členu. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Državnega sveta z dne 17.3.2010, ki je predlog zakona sicer podprl, v svojem mnenju pa je izrazil tudi nekaj pomislekov. Odboru je bilo posredovano pisno stališče vlade do tega mnenja. Vlada v njem pojasnjuje, da je pokojninski sistem za zaposlene v institucijah EU urejen s kadrovskimi predpisi in njihovimi izvedbenimi akti. V njih so tako določeni pogoji za pridobitev pravice do pokojnine, prenos pokojninskih pravic, višina prispevkov in izračun pokojnin. V uvodni obrazložitvi predloga zakona je državna sekretarka predstavila razloge, cilje in načela, ki so vodili Vlado pri pripravi predloga zakona. Cilj predloga zakona o prenosu pokojninskih pravic je realizacija tistih pravic, ki izhajajo iz kadrovskih predpisov EU. Predlog zakona daje pravno podlago za prenos prispevkov, plačanih v pokojninsko zavarovanje v Republiki Sloveniji pred nastopom delovnega razmerja v EU, v pokojninski sistem EU. V primeru prenehanja zaposlitve pri instituciji, organu, uradu ali agenciji EU in vrnitvi v Republiko Slovenijo pa daje možnost prenosa sredstev iz pokojninskega sistema EU v pokojninski sistem Republike Slovenije. S predlaganim zakonom se zagotavlja uresničitev vseh načel, ki so zapisana v omenjenih predpisih, najbolj izrazito pa načelo vzajemnosti in solidarnosti. Prenos pokojninskih pravic v slovenski pokojninski sistem pa lahko zahteva oseba, ki je prenehala z zaposlitvijo pri instituciji, organu, uradu ali agenciji EU ter se obvezno vključi v pokojninsko in invalidsko zavarovanje v Republiki Sloveniji. Potrebna finančna sredstva bodo zagotovljene iz prihodkov od prispevkov Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, če pa bodo odhodki presegali prihodke, pa se bodo potrebna sredstva zagotovila iz državnega proračuna. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval amandmaje poslanskih skupin koalicije k 4., 5., 6., 7., 10., 12., 13., 14., 15. in 22. členu in jih vse sprejel. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval tudi o vseh členih predlog zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandma je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Le ta je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Miran Györek bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala za besedo, predsedujoči. Kolegice in kolegi! Z zakonom o prenosu pokojninskih pravic se slovenski pravni red dejansko implementira z zahtevo zakonodaje Evropske unije. V skladu tudi s kadrovskimi predpisi je Republika Slovenija dolžna osebam, ki so v Republiki Sloveniji že dopolnile zavarovalno dobo v okviru pokojninskega zavarovanja ali pridobile druge pokojninske pravice in v primeru, ko se zaposlijo pri instituciji EU, zakonsko urediti možnost, da lahko prenesejo te pravice v pokojninski sistem Evropske unije. Poleg tega je treba zakonsko urediti tudi položaj tistih oseb, ki jim preneha delovno razmerje pri institucijah v Evropski uniji in se vrnejo v Republiko Slovenijo. S sprejetjem Zakona o prenosu pokojninskih pravic se bo tako zakonsko uredila pravica zaposlenih v institucijah in organih, uradih Evropske unije, ki imajo že neposredno na podlagi kadrovskih predpisov pravico do prenosa pokojninskih pravic v sistem Evropske unije ter prenos sredstev iz sistema Evropske unije, v pokojninski sistem Republike Slovenije o prenehanju zaposlitve v institucijah Evropske unije kot je to bilo danes že dvakrat povedano. Gre torej tudi za izračun oziroma način izračuna zneska vrednosti pokojninskih pravic in valorizirano vsoto prispevkov za osebe, ki se bodo zaposlile pri teh institucijah, v organih, uradih Evropske unije in bodo po kadrovskih predpisih upravičene do prenosa kapitalizirane vrednosti pokojninskih pravic. Marsikaj je bilo že danes povedano, da ne bom ponavljal, v glavnem vse je utemeljeno in se v Slovenski nacionalni stranki s tem tudi strinjamo. Sicer predlog zakona podpiramo, lahko pa bi na nek način pritrdili mnenju Državnega sveta in njihovih članov, da naj bi se s takšnim načinom urejanja pokojnin uslužbencev v organih Evropske unije ustvarjal tudi sloj privilegiranih birokratov, kar pa ni skladno z ustavami posameznih držav Evropske unije, ki opredeljuje enakost pred zakonom ter pokojninskimi zakoni na načelu solidarnosti in vzajemnosti. Se pravi, da so določeni pridržki, zadržki, pomisleki okoli tega, ampak je ta uskladitev nujna in jo tudi moramo sprejeti. Hvala.
Hvala. Gospod Ljubo Germič bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem! Poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije sprejetje Zakona o prenosu pokojninskih pravic podpira. Z vstopom naše države v Evropsko unijo je začela veljati tudi uredba Sveta iz leta 1968 o določitvi kadrovskih predpisov za ureditev in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske skupnosti in treba je omogočiti dosledno izvajanje določb. Slovenska zakonodaja trenutno ne omogoča izvajanja določb kadrovskih predpisov, ki se nanašajo na prenos pokojninskih pravic. V skladu s kadrovskimi predpisi je Slovenija dolžna osebam, ki so pri nas že dopolnile zavarovalno dobo v okviru pokojninskega zavarovanja ali pridobile druge pokojninske pravice, zakonsko urediti možnost, da lahko prenesejo te pravice v pokojninski sistem Evropske unije. Poleg tega je treba zakonsko urediti tudi situacijo tistih oseb, ki jim preneha delovno razmerje pri Evropski uniji in se vrnejo v Republiko Slovenijo. Predlog zakona o prenosu pokojninskih pravic ureja to stanje in daje pravno podlago za prenos prispevkov, plačanih v pokojninsko zavarovanje v Republiki Sloveniji pred nastopom delovnega razmerja v Evropski uniji, v pokojninski sistem Evropske unije. V primeru prenehanja zaposlitve pri institucijah, organih, uradih ali agencijah Evropske unije in vrnitve v Republiko Slovenijo pa daje možnost prenosa sredstev iz pokojninskega sistema Evropske unije v pokojninski sistem Republike Slovenije. Načela, na katerih temelji ta zakon, se ne razlikujejo od slovenskega pokojninskega sistema, najbolj izrazito pa sta zastopani načeli vzajemnosti in solidarnosti. Potrebna finančna sredstva bodo zagotovljena iz prihodkov od prispevkov Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, če pa bodo odhodki presegli prihodke, se bodo potrebna sredstva zagotovila iz državnega proračuna. Kot sem dejal, v Poslanskem klubu LDS predlog zakona podpiramo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Marijan Križman bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Dober dan želim vsem skupaj! Spoštovane kolegice in kolegi! Pred nami je še en zakon, ki politično ni posebej zanimiv, je pa kljub temu pomemben. Zakon o prenosu pokojninskih pravic pomeni prenos zakonodaje Evropske unije, konkretneje kadrovskih predpisov v slovenski pravni red. V tem trenutku slovenska zakonodaja na tem področju namreč ni urejena s pravnim redom Evropske unije, saj osebam, ki so v Sloveniji že dopolnile zavarovalno dobo v okviru pokojninskega zavarovanja ali pridobile druge pokojninske pravice, ne omogoča prenosa pravice v pokojninski sistem Evropske unije. Z vidika priznavanja pokojninskih pravic je neurejena tudi situacija tistih oseb, ki jim preneha delovno razmerje pri instituciji, organu, uradu ali agenciji EU in se vrnejo v Slovenijo. Veljavna zakonodaja namreč ne določa način preračunavanja pravic v kapitalske zneske, ki bi bili predmet prenosa v pokojninski sistem EU. Prav tako ne omogoča prenosa aktuarske vrednosti pokojninskih pravic v slovenski pokojninski sistem, saj ne obstajajo pravne podlage, ki bi omogočale pretvorbo takšnih vrednosti v pravice iz naslova pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Vse to predlagani zakon ustrezno ureja in je s tega vidika njegovo sprejetje torej nujno. V postopku sprejemanja zakona na njegovo vsebino ni bilo pripomb in tudi v Poslanski skupini Socialnih demokratov se z vsebino zakona v celoti strinjamo in ga bomo zato z glasovanjem tudi podprli.
Hvala. Gospod Marijan Pojbič, bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovani! Naslov zakona namiguje na zelo pomembno materijo, a vsebina pokaže, da gre le za prenos EU zakonodaje. Tudi finančne posledice niso znane, saj je v predlogu zakona zapisano, citiram: "Potrebna finančna sredstva bodo zagotovljena iz prihodkov od prispevkov zavoda, če pa bodo odhodki presegli prihodke, pa se bodo potrebna sredstva zagotovila iz državnega proračuna." Primerjava z delovanjem trenutne vlade se ponuja sama po sebi. Ambiciozne napovedi, a vsebina postane prazna, nesprejemljiva za veliko večino ali kot v tem primeru, implementacija EU uredbe. Tudi mnenje Zakonodajno-pravne služba, ki je podala pripombe in mnenja k tretjini členov, kaže na trenutno delovanje vlade: hitre, a zmedene odločitve brez pravih učinkov. Škoda. Po mnenju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke je dr. Svetlik eden izmed najbolj aktivnih ministrov, ki poskuša pripravljati pozitivne predloge, a praksa kaže drugačne smernice, kot si jih na ministrstvu zamislijo, predvsem pa glas ljudstva prevečkrat pokaže rdečo luč, ki pa jo Vlada prepogosto spregleda. Ob koncu bi poudaril, da bo Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke predlog zakona podprla, na Vlado pa apeliramo, naj posluša glas ljudstva, da socialni dialog ne ostane le pri besedah, ampak tudi pri dejanjih.
Hvala. Gospod Vito Rožej bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi. Z vstopom Slovenije v Evropsko unijo so za posamezne državljane članic in tudi naše nastopile drugačne razmere pri vključevanju v redno delovno razmerje. Z našim aktivnim članstvom je veliko število državljanov Slovenije dobilo redno zaposlitev tudi v institucijah Evropske unije. Ureditev njihovega statusa in prenosa določenih pravic določa uredba Sveta o določitvi kadrovskih predpisov za uradnike in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev v Evropski skupnosti ter uvedbo posebnih ukrepov, začasno veljavnih za uradnike komisije, s skupnim poimenovanjem Kadrovski predpisi, kot je bilo danes že omenjeno. V skladu z njimi je Slovenija dolžna osebam, ki so pri nas že dopolnile zavarovalno dobo v okviru pokojninskega zavarovanja ali so že pridobile druge pokojninske pravice, zakonsko urediti možnost, da lahko prenesejo te pravice v pokojninski sistem Evropske unije. Prav tako je treba zakonsko urediti situacijo tistih oseb, ki jim preneha delovno razmerje, ko pri evropskih institucijah opravijo svoje mandate in se vrnejo domov. Slovenska zakonodaja za enkrat prenosa teh pravic v pokojninski sistem Evropske unije ne omogoča, tudi ne omogoča prenosa pravic v slovenski pokojninski sistem, zato je sprejetje tega zakona, ocenjujemo v naši poslanski skupini, nujno. Bistvo predloga je pravzaprav določitev načina preračunavanja pravic v kapitalske zneske, ki bi bili predmet prenosa v evropski pokojninski sistem in omogočanje prenosa aktuarske vrednosti pokojninskih pravic v slovenski pokojninski sistem. Le-ta temelji na dokladnem, tako imenovanem "pay as you go" sistemu, zato je prenos pravic možen zgolj na osnovi pavšalne vrednosti ponovnega nakupa, kar je ena od možnosti, ki jo ponuja tudi sodna praksa Sodišča Evropskih skupnosti. Ob tem mogoče ni odveč omeniti, če bodo sprejete rešitve, ki so zapisane v novi pokojninski reformi, bodo uvedeni neki fiktivni računi po skandinavskih zgledih, bi bilo tudi to preračunavanje v bodoče lahko bilo lažje, transparentnejše, preglednejše. V Poslanski skupini Zares ob tem poudarjamo, da vpeljava možnosti prenosa pokojninskih pravic še vedno temelji na načelu vzajemnosti in medgeneracijske solidarnosti, ki sta temelj našega slovenskega pokojninskega sistema. Mogoče še opazka, če bi podoben zakon veljal tudi v nekdanji federaciji, potem danes ne bi slišali razprav, kot jih je bilo pri prejšnji točki dnevnega reda slišati iz klopi opozicije; nerazumevanje pravic, ki izhajajo iz socialnega zavarovanja in obveznosti, ki jih posamezne države in posamezni pokojninski sistemi imajo do ljudi, ki so na področju, kjer ti sistemi pokrivajo socialno zavarovanje delali in vanje tudi prispevali. Z uveljavitvijo tega zakona o prenosu pokojninskih pravic pa je seveda treba tudi opozoriti, da je možno opraviti le en prenos v sistem pokojninskega zavarovanja pri Evropski uniji in en prenos pokojninskih pravic v pokojninski sistem držav članic, torej tudi v Slovenijo. Zaradi vsega navedenega bomo v Poslanski skupini Zares - nova politika ta predlog zakona podprli.
Hvala. Gospod Janez Ribič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovana gospa državna sekretarka, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da predlog zakona posega ne na zelo občutljivo področje, saj se zavedamo, da s prenosom pokojninskih pravic iz našega pokojninskega sistema lahko še dodatno oslabimo že tako prazno pokojninsko blagajno. Predlog daje pravno podlago v skladu s kadrovskimi predpisi za prenos prispevkov, plačanih v pokojninsko zavarovanje v Sloveniji in določa izračun sredstev posameznika, ki se prenašajo v pokojninskem sistemu Evropske unije. Vsak upravičenec do prenosa pokojninskih pravic se lahko odloči tudi za prenos sredstev, ki jih ima na računu dodatnega pokojninskega zavarovanja v Republiki Sloveniji. Po prenosu sredstev pa v Sloveniji več ne more uveljavljati pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Vlada v svojem mnenju oziroma odgovoru Državnemu svetu sicer zatrjuje, da se pri prenosu upoštevajo vsa temeljna načela na katerih temelji veljavni pokojninski sistem v Republiki Sloveniji: načelo vzajemnosti in solidarnosti, odgovornosti države, delodajalcev in osebne odgovornosti zavarovancev, ki za uresničevanje tega sistema zagotavljajo potrebna finančna sredstva. Nadalje Vlada zatrjuje, da se s predlaganim zakonom zagotavlja uresničitev teh načel in njihovih posledic, najbolj izrazito pa načel vzajemnosti in solidarnosti. Nikjer pa Vlada ne pojasni in ne utemelji, kako in s čim se zagotavlja izvajanje teh načel pri prenosu pravic. V zakonu bi po našem mnenju morali bolj določno določiti tudi vsebino administrativnega dogovora glede ukrepov, potrebnih za izvajanje tega zakona, kot so obrazci, potrdila, predvsem pa je pomembna določitev organov za zvezo ter druge podrobnosti glede izmenjave podatkov, ki so potrebne za izvajanje tega zakona. Zakon sicer na drugi strani ureja tudi možnost prenosa pokojninskih pravic iz sistema Evropske unije v pokojninski sistem Republike Slovenije za osebe, ki jim je prenehala zaposlitev v Evropski uniji in se vključujejo v obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje v Republiki Sloveniji. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke predlog zakona podpira. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Jurša v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav državni sekretarki, kolegicam in kolegom! Zakon v naš pravni red implementira pravila kadrovskih predpisov, ki so podlaga za realizacijo pravic, povezanih s pokojninskimi pravicami uradnikov, zaposlenih v organih, uradih, agencijah in drugih ustanovah Evropske unije. V skladu s temi predpisi je Republika Slovenija dolžna osebam, ki so v Republiki Sloveniji že dopolnile zavarovalno dobo v okviru pokojninskega zavarovanja ali pridobile druge pokojninske pravice, v primeru, da se zaposlijo pri institucijah Evropske unije, zakonsko urediti možnost, da lahko prenesejo te pravice v pokojninski sistem Evropske unije. Prav tako je treba zakonsko urediti tudi položaj tistih oseb, ki jim preneha delovno razmerje pri institucijah Evropske unije in se vrnejo v Republiko Slovenijo. Tako jim je treba omogočiti, da prenesejo pokojninske pravice iz sistema Unije v pokojninski sistem Republike Slovenije. Kadrovski predpisi so v Republiki Sloveniji začeli neposredno veljati z vstopom Republike Slovenije v Evropsko unijo, vendar pa prenosi pokojninskih pravic zaradi pomanjkanja pravne podlage v konkretnih primerih še niso bili dejansko realizirani. Republika Slovenija je zato že bila opozorjena s strani Evropske komisije, da bo, če tega področja ne bo primerno uredila, sprožen postopek za ugotavljanje kršitev pravnega reda Unije. Ker za omenjene uradnike ne velja enaka praksa priznavanja pokojninske dobe, kot velja med državami članicami, saj status zaposlenih v institucijah Evropske unije ni povezan s prostim pretokom delavcev in zanje ne veljajo pravila o uporabi sistemov socialne varnosti, je jasno, da je tudi to pravno dejstvo razlog, da se področje uredi, kot je predlagano. Seveda bo v začetni fazi obremenjen tudi naš proračun, saj je iz njega predvideno pokrivanje razlike med prihodki in odhodki blagajne ZPIZ. V prihodnjih letih pa se predvideva povečanje dotoka finančnih sredstev iz Evropske unije v našo pokojninsko blagajno. Tako se bo razlika med odlivi in prilivi v našo blagajno postopoma tudi zelo zmanjšala. V Poslanski skupini DeSUS menimo, da je dopolnjen predlog zakona ustrezno pripravljen in ga bomo tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o dopolnjenem predlogu zakona bomo opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VRTCIH, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospa Alenka Kovšca, državna sekretarka, prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je zakon o vrtcih, spremembe in dopolnitve. Rada bi opozorila samo na ključne rešitve, ki so predlagane. Prva se nanaša na zagotavljanje prostorov za vrtce, in sicer novi 10a. in novi 10b. člen. 10a. člen omogoča ureditev prostora vrtca v nenamenskih stavbah brez spremembe namembnosti objektov. 10b. pa določa za vse faze prostorskega načrtovanja v občini kot tudi financiranje izgradnje vrtca, kadar je investitor zasebnik. V dislociranih enotah vrtca, z enim oddelkom, se določa 6- urna hkratna prisotnost vzgojitelja in pomočnika vzgojitelja, kar dodaja novo vrednost in novo kvaliteto dela v dislociranih enotah. Tretjič. Poenostavlja se postopek vključevanja otrok v vrtce v primeru, ko je prostih mest premalo. Poenostavljeno je dopolnjevanje vlog staršev po elektronski pošti, telefonu ali celo ustno, objava prednostnega vrstnega reda in čakalnega seznama na spletni strani vrtca. Poenostavlja se vročanje obvestil in drugih odločitev vrtca staršem, navadna pošta in elektronska pošta. Za občine, ki so ustanoviteljice več vrtcev, kot na primer velike mestne občine, pa se določa potek enotnega vpisa v vse vrtce. Četrtič. Določa se javna objava podatkov o varuhih predšolskih otrok na spletni strani ministrstva. Petič. Poenostavlja se vodenje evidenc otrok v vrtcih z vidika načela sorazmernosti zbiranja osebnih podatkov. Šestič. V zakonu se povzemajo določbe Zakona o financiranju vzgoje in izobraževanja, s katerim se dokončno ureja delovnopravni položaj strokovnih delavcev, na katere je vplivala nova šolska zakonodaja z dne 16. marca 1996. Povemo še, da so bili v pripravo zakona ves čas vključeni predstavniki Skupnosti vrtcev Slovenije in Združenja ravnateljic in ravnateljev vrtcev Slovenije ter obeh reprezentativnih združenj občin, Skupnosti občin Slovenije in Združenja občin Slovenije. Tudi sindikati so podprli navedeni predlog, zato pričakujemo, da bi ga podprli tudi poslanci. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za kulturo, šolstvo, šport in mladino kot matično delovno telo. Besedo dajem predsednici gospe mag. Majdi Potrata za predstavitev poročila odbora.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani, gospe državni sekretarki, poslanke in poslanci! Odbor za kulturo, šolstvo, šport in mladino je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vrtcih obravnavan po rednem postopku, obravnaval na 16. seji 8. aprila letos. Zakonodajno-pravna služba je predloženi zakon preučila z vidika skladnosti z Ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika in dala pripombe k 12 členom. Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport je v svojem mnenju predlog zakona podprla, podprla pa je tudi opozorilo Skupnosti vrtcev Slovenije, da je treba z novelo zakona uskladiti pravilnik o normativih in minimalnih tehničnih pogojih za prostor in opremo vrtca in pripombo občine Domžale o nedopustnosti rezervacij za otroke, ki bodo šele med letom izpolnili pogoje za vstop v vrtec. Odboru so bila posredovana še mnenja občine Domžale, Mestne občine Ljubljana, občine Gorenja vas-Poljane in predlogi Skupnosti občin Slovenije. Amandmaje so vložile štiri poslanske skupine, in sicer Socialnih demokratov, Zares, DeSUS in LDS k osmim členom zakona in Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke k dvema členoma zakona. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja, to se pravi Ministrstva za šolstvo in šport, v njegovem imenu minister za šolstvo in šport, dr. Igor Lukšič in direktor Direktorata za vrtce in osnovno šolo Boris Črnilec, ter predstavnica Zakonodajno-pravne službe Nataša Voršič. Predstavnik predlagateljev je uvodoma podal dopolnilno obrazložitev k predlogu zakona, povedal, da se bo s sprejetjem novele izboljšala kakovost postopkov za vpis in sprejem otrok v vrtec, občine bodo lahko učinkoviteje zagotavljale prostore za potrebe vrtca, poenostavile se bodo evidence, ki jih vodijo vrtci, omogočeno pa bo tudi javno-zasebno partnerstvo pri njihovi gradnji. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da je večina njihovih pripomb upoštevana v vloženih amandmajih koalicije, na manjše korekcije in vsebinske premisleke pa je opozorila pri posameznih členih. V okviru razprave o posameznih členih so člani in članice odbora ter drugi vabljeni največ pozornosti namenili določbam 2. in 6. člena novele in k njima vloženim amandmajem. Razprava je potekala predvsem o problematiki v zvezi s prostori vrtcev v nenamenskih stavbah in o načinu vročanja obvestila o sprejemu otroka v vrtec oziroma o njegovi uvrstitvi na čakalni seznam. Glede zagotavljanja dodatnih prostorov je bila podprta rešitev o uporabi nenamenskih prostorov. Drugi razpravljavci so menili, da je treba dovolj zgodaj načrtovati prostore za vrtce, seveda pa so jih zanimali tudi stroški, ki jih imajo starši z varstvom tistih otrok za katere ni prostora v vrtcu. Pri razpravi o načinu vročanja pa je predstavnica Zakonodajno-pravne službe opozorila, da novela določa drugačen način vročanja odločbe, kot je to določeno v Zakonu o splošnem upravnem postopku. Del razpravljavcev je tako rešitev podpiralo, drugi del razpravljavcev pa je menil, da bi bila za pošiljanje odločb priporočena pošta bolj primerna kot navadna in naj se postopki še naprej vodijo po Zakonu o upravnem postopku. Po končani razpravi o posameznih členih predloga zakona in vloženih amandmajih je odbor sprejel amandmaje: prvi amandma k 2. členu, tretjemu, drugi amandma k 4. členu, k 5., 6., prvi in drugi amandma k 8. členu in amandma k 9. in 11. členu. Ni sprejel amandmajev Poslanske skupine SDS. Umaknjena sta bila dva amandmaja. Odbor je sprejel tudi tri amandmaje in na podlagi razprave in sprejetih amandmajev je bil pripravljen dopolnjeni predlog zakona, ki ga posredujemo članicam in članom parlamenta in priporočamo v sprejetje. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Ljubo Germič v imenu Poslanskega kluba LDS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Še enkrat lep pozdrav! Danes je splošno sprejeto strokovno stališče, da kakovostna predšolska vzgoja vrtcev pozitivno vpliva na razvoj in učenje predšolskih otrok. Vrtec otrokom nudi drugačne izkušnje, kot jo družina ali neorganizirano privatno varstvo. Eden pomembnejših ciljev organiziranja predšolske vzgoje je prav dopolnjevanje družinske vzgoje. Ker se starši vedno bolj zavedajo pomena vključenosti svojih otrok v vrtce, jih velika večina želi, da so otroci v vrtcu. Brez lažne skromnosti pa lahko tudi rečemo, da so naši vrtci kadrovsko, strokovno in vsebinsko eni boljših v Evropski uniji. Delež predšolskih otrok, ki so vključeni v različne oblike organiziranega varstva in programe predšolske vzgoje, se v zadnjih letih pri nas povečuje. Tako je bilo po podatkih statističnega Urada Republike Slovenije v šolskem letu 2008/2009 v vrtce vključenih že 70% otrok ustrezne starosti. Slovenija se tudi približuje barcelonskim ciljem, to je 90% vključenih otrok v drugem starostnem obdobju. Slovenska zakonodaja je že v osnovi iz leta 1995 sledila cilju, da družinam z raznoliko ponudbo omogoči, da izbirajo med različnimi vrtci in programi, kot pravi bela knjiga iz leta 1995. Pomembna cilja sta tudi zagotoviti demokratično organiziran sistem javnih vrtcev, ki so dostopni vsakemu predšolskemu otroku, ter ohraniti in po potrebi širiti kakovostno mrežo javnih vrtcev. Spremembe zakona, ki so pred nami, so namenjene nadaljnjemu uresničevanju ciljev na področju predšolske vzgoje, zato ga v Poslanskem klubu LDS podpiramo. Ker se je v zadnjih letih povečalo število rojstev, spremembe je povzročila tudi ureditev o brezplačnem vrtcu za drugega otroka, je v mnogih lokalnih okolij prišlo do pomanjkanja prostih mest v vrtcih. Zato se z novelo zakona poskuša olajšati položaj lokalnim skupnostim pri iskanju novih kapacitet za oddelke vrtcev. Tako bo lahko po novem občina prostore vrtcev zagotovila v stavbah, ki niso zgrajene za namene vrtcev, če je zanje že izdano uporabno dovoljenje, prav tako pa tem prostorom ne bo treba spreminjati namembnosti za opravljanje dejavnosti predšolske vzgoje. V njih bo dovoljeno odpreti največ dva oddelka vrtca. Dva oddelka v stavbi pomenita, da za njihovo obratovanje ni treba izvajati večjih del na področju instalacij, ni potrebno zagotovitev dodatnih parkirnih mest za starše in drugo, kar pomeni, da gre za še sprejemljiv vpliv na okolico. Več od tega pa bi lahko potegnilo za seboj določene težave; v skladu z določenim vplivom na okolico bi bilo treba pridobiti spremembo namembnosti objekta, s tema pa bi se porušilo bistvo rešitve, ki ga predlaga ministrstvo. Lažja možnost pridobivanja lokacij za nove oddelke pa ne pomeni, da se lokalne skupnosti lahko izognejo odgovornosti za gradnjo novih vrtcev. Ravno z novelo zakona se nalaga lokalnim skupnostim, da morajo v izvedbenem delu občinskega prostorskega načrta opredeliti površine, namenjene dejavnosti predšolske vzgoje, v nadaljevanju pa tudi gradnja novih kapacitet glede na potrebe. V Poslanskem klubu LDS bi želeli poudariti še druge dobre rešitve v noveli. Tako 3. člen zagotavlja uspešno izvajanje kurikuloma za vrtce iz leta 1999 v krajšem programu, ki ga bodo izvajal lahko vzgojitelj otrok, prav tako pa zagotavlja sočasnost navzočnosti učitelja in pomočnika vzgojitelja vsaj za šest ur oddelka v vrtcu, ki se nahaja na ločeni lokaciji. Prednost prinaša tudi bolj jasno zapisane določbe glede vpisa otrok v vrtec, pa tudi umeščanja otrok na sezname ter obveščanje staršev. Delno tudi poenostavlja obveščanje staršev ter s tem zmanjšuje stroške vrtcev, pri tem pa na nov postopek ne zmanjšuje pravne varnosti strank v postopkih. Podpiramo rešitev, ki so jo občine že nekaj časa pričakovale. Tako zakon uvaja sistem enotnega vpisa otrok v vrtec, ki jo izvajajo javno službe, torej vrtci, kjer je ustanoviteljica občina, in tam, kjer gre za vrtec s koncesijo. Z današnjo novelo zakona o vrtcih pa končno urejamo status nekaterim strokovnim delavcem v vrtcih, ki so po stari zakonodaji dosegali izobrazbeno stopnjo za posamezno delovno mesto, po novi zakonodaji pa ne. Za zagotovitev njihovega delovnopravnega položaja se sedaj vnaša sprememba v zakon o vrtcih, podobno kot je bilo to urejeno za učitelje z določbo, vnesemo v ZOFVI. V Poslanski skupini LDS bomo podprli vložen koalicijski amandma, ne podpiramo pa amandmajev, ki jih je vložila Poslanska skupina SDS. Ne podpiramo zakonske rešitve, da bi otroci, ki ne dobijo mesta v vrtcih, prejemali s strani lokalnih skupnosti denarno nadomestilo. Ker je predšolska vzgoja v pristojnosti lokalne skupnosti, le-te seveda smejo same odločiti, ali bodo dale takšno nadomestilo ali ne, država ne more nalagati takšne rešitve lokalni skupnosti. Rešitev pa je sporna predvsem z vidika pomena institucionalne vzgoje otrok. Občine bi s tem lahko odvrnili za gradnje novih vrtcev, saj bi bilo bolj enostavno dati staršem denar, kot pa graditi nove vrtce. To pa je v nasprotju z vsem strokovnim znanjem in vedenjem o pomenu institucionalnega varstva. Takšnega pristopa pa v LDS-u ne podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa mag. Andreja Rihtar v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Lepo pozdravljeni! Spoštovani gospod podpredsednik, državna sekretarka, kolegice in kolegi! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla predlog novele zakona o vrtcih. Temeljni cilj predloga je ustvariti pogoje za vključitev čim večjega števila otrok v institucionalizirane programe predšolske vzgoje. Številni domači in tuji strokovnjaki namreč ugotavljajo, da vključenost otrok v vrtce pozitivno vpliva na razvoj socialnih kompetenc, izboljša, pripravljenost na obvezni del izobraževanja ter vpliv na doseganje boljših rezultatov v nadaljevanju šolanja. Obiskovanje vrtca lahko nadomesti tudi morebitne primanjkljaje v razvoju in znanju, ki so posledica manj spodbudnega okolja, iz katerega ti otroci tudi prihajajo. Število otrok, vključenih v vrtce, se v zadnjih letih pri nas povečuje. Tako se je delež otrok vključenih v predšolsko vzgojo med letom 2000 in 2009 povečal za skoraj 14%. Spodbudnemu trendu, ki je posledica povečanega naravnega prirastka in pozitivnih ukrepov države, žal niso sledile investicijske aktivnosti nekaterih lokalnih skupnosti, povezanih z državo. Prostorska stiska v vrtcih se je v vsej razsežnosti pokazala minulo jesen, ko je po prvih vpisih na čakalnih seznamih še vedno ostalo kar nekaj tisoč otrok. Problematika torej terja hitro ukrepanje, ki pa ne sme biti razlog za morebitno odstopanje od uveljavljene kvalitete predšolske vzgoje pri nas, zato je Vlada pripravila predlog zakona, ki bo omogočil, da bodo lahko programi predšolske vzgoje potekali tudi v stanovanjskih in drugih objektih, brez da bi o tem morali spreminjati namembnost. Pri tem je treba posebej poudariti, da bodo to dislocirane enote matičnega vrtca z največ dvema oddelkoma, ki bosta delovala pod enakimi kadrovskimi in prostorskimi zahtevami kot velja za katerikoli drugi vrtec. S ciljem, da bi se v bodoče izognili neustreznem načrtovanju prostorskih pogojev predšolske vzgoje. Predlog občinam tudi nalaga, da mora pri pripravi prostorskih načrtov predvidevati prostore za dejavnost predšolske vzgoje, tako ne bomo več priča dolgotrajnemu iskanju primerne umestitve vrtca v okolje lokalne skupnosti, saj bo vrtec že predhodno predviden v prostorskem aktu občine. Ustvarjanje zakonske podlage za večjo vključenost otrok v predšolsko vzgojo pa je le ena izmed pomembnih novosti, ki jih prinaša predlog novele. Med njimi je zagotovo treba poudariti še enostavnejši in preglednejši postopek vpisa otrok v vrtec. Tako je predlagano skrajšane roka za odločanje o pritožbi in pocenitev stroškov, ki jih imajo vrtci v zvezi s postopki vpisa. Predlog sledi tudi težnjam po povečanju kvalitete predšolske vzgoje, tako bo po novem krajše programe vrtcev izvajal le vzgojitelj, ne pa tudi pomočnik vzgojitelja, kot je veljalo do sedaj. Zato, kot rečeno, bo Poslanska skupina Socialnih demokratov Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o vrtcih ter tudi amandma koalicijskih poslanskih skupin podprla, saj omogoča nadaljnjo rast deleža vključenosti otrok v vrtec ter hkrati zagotavlja kvalitetno izvajanje programov predšolske vzgoje pri nas. Iz razlogov, ki jih bomo verjetno navedli tudi v razpravi, pa ne moremo podpreti amandmajev Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Darko Menih, v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovani prisotni, vsem prav lep pozdrav! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vrtcih [[EPA 882 /V]] - zakon je bil sprejet leta 1996 in do sedaj štirikrat noveliran. Odpravljene so bile pomanjkljivosti, ki so jih predlagale občine kot ustanoviteljice in tudi sami vrtci. Poglavitni cilj predlaganega zakona je zagotovitev nadaljnje kakovosti predšolske vzgoje v javnih vrtcih in povečanje dostopnosti predšolske vzgoje, ki je še posebej otežena v okoljih, kjer se srečujejo s povečanim priseljevanjem in s tem povezano demografijo. Zato zakon vsebuje posebno poglavje, v katerem se opredeljuje zagotavljanje zmogljivosti vrtcev. Predlog zakona omogoča učinkovitejše zagotavljanje prostorov za potrebe vrtca, največ dva oddelka otrok se lahko organizirata tudi v enostavnejših objektih, stavbah, kot so s klasifikacijo vrste objektov uvrščene v skupino upravnih, pisarniških, stavb splošnega družbenega pomena, stavb za kulturo in razvedrilo ter stavb za zdravstvo, za katero je že izdano uporabno dovoljenje in zato ni potrebna sprememba namembnosti. Predlagamo, da se lahko glede na potrebe organizira več oddelkov kot samo dva. V predlogu zakona se občinam nalaga obveznost prostorskega načrtovanja vrtcev pri načrtovanju dejavnosti v prostoru, kar zagotavlja pravočasno načrtovanje vrtcev. Natančneje se opredeljuje postopek, ki ureja vpis in sprejem otrok v vrtec, kadar je v vrtcu premalo prostih mest za vse otroke. Praksa je pokazala, da je treba poenostaviti, skrajšati in poceniti izpeljavo postopkov ob zagotovitvi nezmanjšane pravne varnosti pravic staršev. Poenostavljajo se evidence, ki jih vodijo v vrtcih, tako da se podatki zbirajo z vidika spoštovanja načela sorazmernosti, torej le v obsegu, ki je potreben glede poteka postopka vpisa in vključitve v vrtec. Vrtec vzpostavi evidenco vpisanih in evidenco vključenih otrok. Podatke zbira vrtec na podlagi privolitev staršev. Spremenjen je pogoj starosti za sprejem otroka v vrtec, ki je sedaj najmanj 11 mesecev. Nova odločba omogoča vrtcu, da lahko sprejme otroka takoj, po izteku starševskega dopusta oziroma morebitnega naknadnega dopusta za varstvo in nego otroka. Zakon ne prinaša bistvenih lastnosti in ne rešuje temeljnega problema dejanske zagotovitve prostih mest za otroke, ki potrebujejo vrtec, saj v ničemer ne zavezuje občin, da uresničijo svoje prostorske plane in zgradijo oziroma drugače zagotovijo prostor. Čudno je, da Ministrstvo za šolstvo in šport ni vključilo ukrepa subvencije tistim staršem rezidentom, ki niso dobili prostora za otroke v vrtcu, ker občina ni zagotovila dovolj prostih mest. Taka rešitev uvaja načelo enakosti, saj sedaj nekatere občine, ki ne morejo zagotoviti dovolj prostih mest v vrtcih, staršem, katerih otrok ni dobil mesta v vrtcu, že ponudijo denarno nadomestilo v višini prispevka občine za tega otroka v vrtcu. Zakon s pretirano gostobesednostjo samo razteguje obstoječe člene, ki se nanašajo na postopek vpisa, saj obstoječi zakon že vsebuje vsa temeljna in potrebna določila. Tako so nova določila samo preslikava Zakona o upravnem postopku, v skladu s katerim se vpis tudi vodi oziroma se preslikava določil predpisov, ki urejajo socialno varnost in položaj družine. Takšno preslikavanje je nesmiselno, ker bo moral Zakon o vrtcih vselej slediti spremembam citiranih predpisov. Prav tako ta zakon s pretirano gostobesednostjo govori o centralnem vpisu, čeprav je ta že rešen v spremembah zakona iz leta 2008 in je del spremembe 20. člena. Kljub zavrnitvi amandmajev SDS bomo predlagani zakon podprli.
Hvala. Besedo ima gospod Vito Rožej v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani, gospod minister, državna sekretarka, kolegice in kolegi! Peto novelo zakona o vrtcih sprejemamo predvsem, zaradi odpravljanja pomanjkljivosti, ki otežujejo delo tako občinam kot ustanoviteljicam vrtcev kot tudi samim vrtcem. Predlagane spremembe obsegajo optimalen okvir rešitev znotraj veljavnega zagotavljanja predšolske vzgoje v vrtcih. Največji problem, s katerim se v občine v zadnjih letih spopadajo, je seveda pomanjkanje mest v vrtcih kot posledica uvedbe brezplačnega vrtca za drugega in vse nadaljnje otroke ter morda tudi za kanček višje rodnosti. Zato se nam predlog, da se omogoči delovanje največ dveh oddelkov vrtcev v enostanovanjskem objektu ali stavbi, za katero je že izdano uporabno dovoljenje in zato ni potrebna sprememba namembnosti, zdi nadvse primeren in potreben. Če bi v takšnih stavbah želeli organizirati več kot dva oddelka, bi bila za to potrebna tudi sprememba stanovanjskega zakona in še celo drugi zapleti bi se, verjetno da, s tem pojavili, da ne govorim o času, ki je potreben za to, da bi zakonodajo spremenili. Torej je to, kot prej rečeno, znotraj veljavnega sistema optimalni okvir, ki se ga je dalo s tako spremembo zakona doseči, s tem, ko se bo na ta način po ocenah predlagateljev organizirala dobra tretjina teh oddelkov v že obstoječih nenamenskih objektih, pri čemer zaradi omejitve na največ dva oddelka ne bo potrebno izpeljati postopkov spremembe namembnosti prostorov, bomo lahko hitro in učinkovito pridobili nova mesta, ob tem prihranili, po ocenah, približno pol milijona evrov na letni ravni. Za zagotovitev boljše dostopnosti vrtcev pa bodo občine kot ustanoviteljice v prihodnje morale pravočasno načrtovati vrtce oziroma površine za dejavnost predšolske vzgoje, kar do sedaj niso bile obvezane. Vsi vemo, da je v zadnjih letih, desetih, morda petnajstih letih, so kot gobe po dežju rastla nova stanovanjska naselja, v katerih pa vrtcev ni bilo v načrtu. To seveda ni izjema, saj po drugi strani morda tudi ekoloških odtokov ni bilo in še kaj drugega bi se našlo, kar je za neko infrastrukturo in kakovost bivanja nujno. Tako mnogi, ki so se priselile v ta naselja, čutijo to zdaj, ko otrok nimajo kam vpisati. Tako za starše kot za same vrtce bo dobrodošla predvsem sprememba, ki uvaja enostavnejši in preglednejši postopek: na eni strani bodo vrtci razbremenjeni nepotrebnih administrativnih postopkov in stroškov, po drugi strani pa se staršem zagotavlja pravno varnost pri obravnavanju in odločanju o vlogah za vpis otrok v vrtec, tudi v primeru, ko je - in ponavadi je temu tako - v vrtec vpisanih več otrok, kot je prostih mest. Velja pa to, seveda, tako za tiste vrtce v javni mreži, kot za tiste s koncesijo. Obžalovati je mogoče to, da zakon v določenih določbah ni smelejši, čeprav so seveda mnenja bila tukaj tudi drugače izražena; stvari, kot so centralna evidenca za različne vrtce v občinah, ki imajo več vrtcev, sedaj ne funkcionirajo in tudi po tej spremembi še eno leto ne bodo mogoče, kljub temu seveda se bodo, verjamem da, občine ustanoviteljice in vrtci trudili, da bi čim manj otrok, če sploh kateri, ostali brez - skratka, da bi vsi dobili mesta v vrtcih. Kar se pa tiče denarnih nadomestil, ki bi jih sprejemali tisti starši, ki otrok ne bi mogli vključiti v vrtce, - in ne, da zakon ne zavezuje občin, da v resnici zgradijo vrtce -, je seveda treba spomniti, da je skrb za varstvo otrok izvorna pristojnost občine in tega se mora zavedati vsaka občinska oblast in vsak župan. Glede na dejstvo, da so, recimo, letos lokalne volitve, bodo, verjamem, že sami občani in občanke znali presoditi, kateri je tisti župan, ki pravilno rešuje to stisko, kateri je ne, ali je upravičeno, da se dodeljuje občinske pomoči tistim, ki otroke niso mogli vpisati v vrtec, ali bi morda veljalo to stvar reševati na nek drug način. Mislim, da država tukaj v te pristojnosti občin ne sme posegati, bodo pa letos jeseni posegli tisti, ki to smejo in ne samo, da smejo, tudi morajo. V Poslanski skupini Zares smo mnenja, da so predlagane rešitve v predlogu zakona dobre, potrebne in jih bomo zato podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janez Ribič v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, vsi prisotni! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se zavedamo problematike prezasedenosti vrtcev v Sloveniji in že s tega vidika podpiramo ta predlog, ki bo nastalo situacijo vsaj malo popravil. Vemo tudi, da so nekatere občine v precejšnji zagati, ker nimajo prostorov oziroma ker niso načrtovale povečanih vrtcev. Da se nastale situacije ni dalo predvideti, verjetno ne drži. Vemo pa, da določeni postopki pač potrebujejo svoj čas in denar. Vsekakor ni prav, da se odgovornost za reševanje nastalega problema prevali na ramena staršev, ki se morajo na koncu mnogokrat posluževati dražjih variant zasebnega varovanja otrok. Podpiramo torej predlog, da se omogoči delovanje vrtca v enostanovanjskem objektu ali stavbi, ki je v skladu s klasifikacijo vrste objektov uvrščena v skupino upravne in pisarniške stavbe, stavbe splošnega družbenega pomena, stavbe za kulturo in razvedrilo in stavbe za zdravstvo, za katero je v skladu s predpisi o graditvi objektov že izdano uporabno dovoljenje in zato ni potrebna sprememba namembnosti. Se pa sprašujemo, čemu omejitev na največ dva oddelka in kakšen negativen vpliv na okolje bi prinesli trije ali morebiti štirje takšni oddelki. Strinjamo se tudi z mnenjem Skupnosti občin Slovenije, da je treba s spremembo Pravilnika o normativih in minimalnih tehničnih pogojih za prostor in opremo vrtca omogočiti fleksibilnejšo uporabo prostorov, namenjenih za predšolsko vzgojo ter v izjemnih primerih omogočiti odstopanje od določenih tehničnih pogojev za prostor, pri čemer pa se kvaliteta predšolske vzgoje seveda ne sme zmanjšati. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo torej podprla predlagane spremembe in dopolnitve zakona, ker zagotavljajo več prostora za vrtce in med drugim tudi poenostavitev postopka pri vpisu otrok v vrtec, kjer je do sedaj prihajalo do prevelikih finančnih in administrativnih obremenitev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matjaž Zanoškar v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani gospod minister, državna sekretarka, kolegice in kolegi! Dovolite, da predstavim stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vrtcih. V poslanski skupini smo soočeni s problematiko, ki jo imajo v tem trenutku mnoge slovenske občine. Ta problematika je nastala na podlagi spremenjenega zakona o brezplačnem vpisu otrok v institucionalno predšolsko vzgojo in varstvo in tudi na podlagi porasta natalitete in demografskih gibanj v Sloveniji. Zato se nam zdi, da je Ministrstvo za šolstvo in šport zelo hitro in fleksibilno reagiralo na vse te težave, s katerimi bi skozi novelo omenjenega zakona te težave ublažilo lokalnim skupnostim in predvsem našim staršem. Pomembno je, da je ministrstvo iz prakse ugotovilo, da je treba spremeniti in vnesti novele v naslednja področja, kot prvo: odprava oziroma ublažitev težav v zvezi z zagotavljanjem mest v vrtcih, torej povečati dostopnost institucionalnega predšolskega varstva. Kot drugo: zagotavljanje kakovosti predšolske vzgoje. Pod tretje: odprava administrativnih ovir v postopkih vpisa in drugačna ureditev evidenc. Kot četrto: zagotovitev izenačitve oziroma enake obravnave strokovnih delavcev, glede na priznanje njihove izobrazbene stopnje. V Poslanski skupini DeSUS menimo, da je predlog novele ustrezno pripravljen, saj sledi temeljnemu cilju oziroma poslanstvu vzgojno-izobraževalne politike predšolske vzgoje. Ta je zagotovo v tem, da so uporabniki institucionalnega otroškega varstva in vzgoje zadovoljni uporabniki. Namen novele je torej v prvi vrsti namenjen izpolnjevanju pričakovanj staršev, tako glede večje dostopnosti kot tudi glede zagotavljanja ustrezne kvalitete izvajanih programov. Rešitev glede prostorske stiske v slovenskih vrtcih, kot jo predlaga Ministrstvo za šolstvo in šport, je po naši oceni zelo dobro premišljena in racionalna poteza, saj je nedvomno nastala na podlagi upoštevanja ključnih dejavnikov, ki medsebojno vplivajo. Tako je vključeno upoštevanje demografije, vplivov na okolje in ekonomičnost vlaganja v nove kapacitete, prav tako pa je moč zaslediti sodelovanje v usklajevanju s predstavniki občin, predstavniki staršev in tudi ravnateljev vrtcev. To je vrsta novitet, ki jo novela prinaša v spremenjeni zakon in bo zanesljivo, po naši oceni - oceni Poslanske skupine DeSUS - bistveno prispevale k reševanju tega perečega problema, s katerim se v tem trenutku soočajo slovenske občine. Zato bomo v poslanski skupini ta predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Miran Györek v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala za besedo, predsedujoči. Kolegice in kolegi! Sam zakon o vrtcih, ki ureja predšolsko vzgojo, je bil od leta 1996 že večkrat spreminjan oziroma dopolnjevan, kar lahko pomeni tudi, da ni bil dovršeno pripravljen, lahko pa tudi, da se spreminjajo določene okoliščine in pogoji pri izvajanju zakona, na kar konstantno opozarjajo nekateri vrtci in tudi občine kot ustanoviteljice. S tega vidika so predlagane spremembe in dopolnitve nujne in utemeljene, kajti glavni namen in cilj spremenjenega zakona sta vsekakor višja kakovost predšolske vzgoje v javnih vrtcih kot tudi večja dostopnost predšolske vzgoje za starše. Naj naštejem samo nekaj pozitivnih rešitev in utemeljitev dejstev, katere v Slovenski nacionalni stranki sprejemamo in potrjujemo njihovo smiselnost. Nekaj od teh ste jih že tako ali tako predhodniki navedli, omenili, pa dovolite, da jih omenim še enkrat. Dostopnost vrtca je še posebej otežena v okoljih, v katerih se srečujejo s povečanim preseljevanjem in s tem povezano demografijo, zato je v zakon vključeno posebno poglavje, s katerim se opredeljuje zagotavljanje zmogljivosti vrtcev. Cilj predlaganega zakona je tudi odprava administrativnih ovir za javne zavode v primeru, kadar je vpisanih več otrok, kot je v vrtcu prostih mest. Nadalje s predlaganim zakonom se omogoča učinkovitejše zagotavljanje prostorov za potrebe vrtca. V zakon se vnaša novo določbo, s katerim se lahko največ dva oddelka otrok organizirata tudi v enostanovanjski hiši ali stavbi, za katero je že bilo seveda izdano uporabno dovoljenje in je za to tudi primerna zato namembnost. Smiselna je tudi sprememba, s katero se občinam nalaga obveznost prostorskega načrtovanja vrtcev pri načrtovanju dejavnosti v prostoru. Utemeljen je tudi v predlogu določeni postopek, ki ureja vpis in sprejem otrok v vrtec, kadar je v vrtcu premalo prostih mest za vse otroke. Rešitev je nujna, ker se v praksi v vrtcih kaže, da je potrebno poenostaviti, skrajšati in poceniti izpeljavo teh postopkov ob zagotovitvi nezmanjšane pravne varnosti staršev, povezanih z vpisom in vključitvijo otrok v vrtce. Spremembe tudi poenostavljajo evidence, ki jih vodijo vrtci, tako da se podatki zbirajo z vidika spoštovanja načela sorazmernosti le v obsegu, ki je potreben glede poteka postopka vpisa in vključitve v vrtce. Temeljni namen Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vrtcih je torej dograditev dosedanjih določb, na podlagi katerih morajo občine pravočasno zagotoviti zadostne zmogljivosti v vrtcih oziroma dodatna prosta mesta, ko se pojavi zadosti staršev, ki želijo otroka vključiti v vrtec, vendar občina nima dovolj zmogljivosti, ter tudi določb, s katerimi se ureja postopek vpisa in vključitve otrok v vrtec. Zakon z vidika spoštovanja načela sorazmernosti zbiranja osebnih podatkov v vrtcih opredeljuje dve ločeni evidenci, ki ju vodijo vrtci, in sicer posebej za vpisane otroke in posebej za vključene otroke. Na osnovi navedenega bomo v Slovenski nacionalni stranki Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o vrtcih vsekakor podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jih bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19. 4. 2010. V razpravo dajem 2. člen ter amandmaja Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Še kdo? Prijava teče.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Slišano iz mnenj poslanskih skupin bo predlog zakona dobil ustrezno podporo. Vloženi amandmaji pa kažejo, da se vračamo k razpravi, ki smo jo opravili že na odboru. Ponovno sta k 2. členu vložena dva amandmaja, ki sledita temu, kar je Poslanska skupina SDS zagovarjala že pri obravnavi na odboru. In tako kot sem v svoji razpravi na odboru povedala, da takšnih rešitev ne podpiram, uvodoma, tudi zdaj ne napovedujem podpore tema dvema amandmajema. Pri tem bi pa rada opozorila na to, da se je vlagateljem amandmajev verjetno storila neka neljuba napaka, ker so amandma, govorim pa najprej o prvem amandmaju, vlagali, po moje, k osnovnemu besedilu ne pa k dopolnjenemu predlogu zakona. Kajti, dopolnjeni predlog zakona ima dva odstavka in tako kot je amandma tu napovedan, pravi, da naj bi se črtal zadnji stavek novega 10.a člena. In če bi zdaj to črtali, bi črtali besedilo "za stavbe iz prejšnjega odstavka ni potrebna sprememba namembnosti za dejavnost predšolske vzgoje". Jaz domnevam, da predlagatelji tega niso želeli črtati zaradi tega, ker če bi to črtali, se pravzaprav pridobitev ali olajšanje postopka za pridobitev prostorov za dva oddelka v nenamensko grajenih stavbah izniči. Torej je to popolnoma nesmiselno, hkrati pa je videti iz tega, da predlagatelji amandmaja nasprotujejo samo omejenemu številu oddelkov, ki so v nenamenskih stavbah lahko umeščeni. Zakaj pa sama zagovarjam tezo o tem, da je v nenamenski stavbi lahko en sam ali največ dva oddelka? S kakšnimi zagatami se srečujejo v posameznih občinah v posameznih okoljih, zlasti v velikih urbanih okoljih, je jasno. In da je z delovanjem vrtčevskih enot v nenamensko zgrajeni stavbi lahko zvezano tudi sprejemanje ali nesprejemanje tistih, ki uporabljajo stavbo, je tudi znano dejstvo. Tako so, recimo, v Ljubljani prebivalci neke stanovanjske stavbe zavrnili to možnost, da bi lahko bile vrtčevske enote umeščene v stanovanjsko zgradbo, ker so menili, da jih bo motilo, ko bodo prihajali starši z otroki v vrtec ali ko bodo starši prihajali po otroke. Tudi skupina otrok verjetno prinaša v okolje neko novo dinamiko. Sploh smo državljanke in državljani te države zelo občutljivi za vse posege v naše življenje, eni ne bi šol imeli v svoji bližini, drugi vrtcev, tretji domov za starostnike in tako naprej. Zato se mi zdi, da je omejitev na dva oddelka smotrna. Posebej pa jo podpiram zaradi tega, ker se mi zdi, da je to začasna rešitev. Demografska gibanja so namreč, žal, takšna, da bo po sedanji rasti populacije, ki se vključuje v vrtce, pričakovano število rojstev spet upadlo. In tako se lahko s takimi oddelki v občinah hitreje prilagajajo dejanskim potrebam. Še bolj pa se mi zdi pomembno to, da je to vendarle neke vrste izhod v sili, ki ne more v nobenem primeru nadomestiti načrtov za ustrezno gradnjo vrtcev, po možnosti takih, ki bodo tudi energijsko varčni in ki bodo tudi sicer sledili sodobnim arhitekturnim zahtevam in tudi vsebini, ki jo vrtci imajo. Meni se zdi zelo pomembno, da ohranjamo prav to določilo, da pa ne glede na to, da ni treba dobiti novega dovoljenja, če ima ta stavba uporabno dovoljenje, da pa je v tem členu jasno zapisano, da morajo v takšni stavbi biti upoštevani normativi in standardi, ki veljajo sicer za predšolsko vzgojo. To torej ohranja zahtevo po nekem ustaljenem zagovarjanju kakovosti in možnosti za delovanje predšolske vzgoje. In sedaj bi želela razpravljati še o drugem amandmaju k temu členu istega predlagatelja. Tudi ta amandma ponavlja tisto, kar smo na odboru že zavrnili. Namreč, da bi starši bili upravičeni do denarnega nadomestila v višini, kot bi imeli otroka vpisanega v vrtec. Vem, da v nekaterih občinah, zlasti manjših, že s posebnim odlokom ali sklepom občinskega sveta to dejavnost opravljajo in verjetno v višini, kot bi jo dobili za otroka v vrtcu, namenjajo denar staršem za tistega otroka, ki v vrtcu prostora ni mogel dobiti. Ne morem pristati na to, da bi država oziroma ministrstvo v tem primeru ukazalo, da morajo občine to subvencijo plačevati, zaradi tega, ker se v državnem zboru vse prevečkrat sliši, kako država nalaga občini, da mora nositi finančna bremena za tisto, česar sama noče storiti. Sem pa vneta zagovornica odgovornega ravnanja lokalne skupnosti, ki po moje mora svoje osnovno poslanstvo opravljati in slediti potrebam po kakovostnem življenju v lokalni skupnosti. Potreba po kakovostnem življenju pa narekuje tudi dovolj zgodnje načrtovanje gradnje specializiranih, posebnih stavb za otroško varstvo, takšnih stavb, kjer bo tudi zagotovljena tudi dovolj visoka igralna površina na otroka - 3 kvadratni metri igralnih površin bi morali biti zagotovljeni na otroka. Vrtec bi tudi moral biti umeščen v ustrezno okolje, da zagotavlja možnost igranja na prostem, da ne govorimo o varnih poteh in še čem. Vse te stvari morajo biti zagotovljene, zato sem zagovornica namenskih gradenj stavb za predšolsko vzgojo in mislim, da če sledimo gibanju prebivalstva - recimo, sama prihajam iz druge največje mestne občine, jaz vem, da se zaradi zagotavljanja kakovosti življenja družine selijo v primestne občine. In te primestne občine ne morejo biti samo spalno okolje, ampak morajo zagotavljati tudi potrebe mladih družin. Zato se mi zdi, da je odgovornost na vodstvih občin, da v primernem času pripravijo ustrezne prostorske akte, tudi za to dejavnost in zdi se mi, da bi to bila samo potuha občinam, da ne bi starši preveč pritiskali na občinska vodstva, da bi zagotavljala ustrezne prostore. Če se ne motim, smo v eni od občin bili priča prav uporu civilne iniciative, ki se je zbrala kot pobudnica postavitve vrtca in je od lokalne skupnosti zahtevala, da morajo vrtec zgraditi. Mislim, da je naloga lokalnih skupnosti, da prisluhne željam in potrebam občank in občanov in če govorimo o tem, kje so tiste stvari, ki bi jih morali dobiti občanke in občani od svoje lokalne skupnosti, je to zagotovo tudi kakovostna predšolska vzgoja. Samo z ustreznimi prostori bomo dosegli barcelonski cilj, ki je za starostno obdobje od treh do šestih let 90% vključenost otrok. Zdaj, ko vidim ministra tukaj, se spomnim tudi, kako zadovoljen je prišel z obiska na Dunaju, kjer je ugotovil, da je vrtec na Dunaju za šestletnike obvezen ravno zaradi vseh teh ugodnih vplivov, ki jih predšolska vzgoja ima. S šestim letom se sicer všolajo, ampak v tistem času do vstopa v šolo, to leto, pa mora vendarle biti otrok tudi vključen v vrtec, da se lažje na šolo pripravi. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Renata Brunskole. Izvolite.
Najlepša hvala. Lepo pozdravljeni gospod minister, gospa državna sekretarka, predsedujoči, kolegice in kolegi! Današnja tematika o spremembah in dopolnitvah zakona o vrtcih je zame osebno, moram reči, prav poseben izziv na več področjih; kot osebe, kot matere, ko se spomnim, kako je potekalo vpisovanje mojih hčera v otroški vrtec, ko se spomnim svoje matere pred skoraj 40-mi leti, ko je rekla, da me je ob rojstvu vpisala v vrtec in do šestega leta ni bilo prostora zame v otroškem vrtcu, torej je morala iskati zasebno varstvo, do tega danes kar berem tukaj oziroma s čimer imam priložnost se soočiti kot odgovorna oseba v lokalni skupnosti. Zagotovo podpiram vse navedeno, o čemer je zelo jasno in nazorno in strokovno predstavila moja kolegica mag. Majda Potrata, predsednica Odbora za šolstvo v Državnem zboru. Zagotovo pa drži tudi dejstvo, da lokalne skupnosti bomo morale zagotavljati in zagotavljamo ustrezne prostore našim malčkom, torej predšolskim otrokom. Tudi sama prihajam iz takšne lokalne skupnosti, kjer smo se soočili z enim dejstvom, o katerem bo na nek način mogoče še v razpravi tudi kaj rečenega, vendar danes ni bilo prijave tistih kolegov razpravljavcev, ki so verjetno še prej, ko so bili poslanci, ko sama še nisem bila na tej funkciji, verjetno mogoče katere stvari predstavljali precej drugače, kot je sedaj v vloženem amandmaju oziroma vloženih amandmajih k 2. členu. Namreč, kot pravimo, vlade prihajajo in odhajajo, sprejeto zakonodajo, ki jo sprejme ta Državni zbor, ta visoki zbor, pa je treba upoštevati. In ko govorimo od naših najmlajših, pa tudi do najstarejših, mislim, da ni nikogar, ki ne bi podpiral dobrih sprememb zakona oziroma dopolnitev. Zagotovo tudi pri najmlajših, pri otroškem varstvu, pri predšolski vzgoji je temu tako. Vendar, ker smo danes v obdobju gospodarske in finančne krize, je treba upoštevati, da tudi lokalnim skupnostmi vedno ni najbolj enostavno. In ker ni najbolj enostavno in ker je v preteklosti bila sprejeta ena sprememba zakonodaje v smeri drugi otrok zastonj, drugi otrok v vrtcu zastonj, da je to pomenilo za lokalne skupnosti zelo veliko obremenitev. Glede na to, da je bilo prej tudi kar nekaj razprav o prihajajočih letošnjih volitvah, sem skoraj prepričana, da v 210 občinah ni zagotovo nobenega župana, županje, ki ne bi razmišljal oziroma tudi občinskih svetnikov in svetnic, ki ne bi razmišljali o podpori predšolskih vzgoji. Vendar - na kakšen način to zagotoviti? Mislim, da so predlogi Vlade v tej smeri, da znajo razumeti vse težave in vse tiste potrebne ukrepe, ki jih bodo tudi lokalne skupnosti zmogle. Ne samo, kaj bi mi hoteli, kakšne, recimo, amandmaje bi predlagali. Tako denarna nadomestila za občine - po enem letu ne bi vedeli, kaj je zdaj s tem denarnim nadomestilom. Pri teh nekaterih, kot je predlog amandmaja Poslanske skupine SDS, gre resnično za nedorečenost, ne ve se kaj bo po eno letnem prejemanju nadomestila. Kaj če lokalne skupnosti ne bodo zmogle izgraditi vrtca v tem času in tako naprej. Po drugi strani, ali bi to posledično odvezalo občine odgovornosti vključevanja otrok v vrtec oziroma tudi zagotavljanje kapacitet? Mislim, da sama ne morem podpreti tovrstnih amandmajev, pa tudi kot predstavnica lokalne skupnosti se zavedam tega, da je treba v čim večji meri prisluhniti staršem, jim v čim večji meri zagotavljati čim večjo vključenost naših malčkov v otroške vrtce, v predšolsko vzgojo, želimo slediti ciljem predšolske vzgoje, katere navaja tudi Zakon o vrtcih, torej tako razvijanje sposobnosti razumevanja in sprejemanja sebe ter drugih, upoštevanje različnosti in sodelovanja v skupinah. V povezavi s predlogom tudi v 2. členu v tem amandmaju, ki ga res ne morem podpreti, kjer je navedeno tudi, da ne bi bilo v stanovanjskih in drugih stavbah omejitve na zgolj dva oddelka vrtcev in v povezavi s spremembo namembnosti. Tukaj mislim, da je Vlada v čim večji meri poskušala prisluhniti temu, kaj zmoremo, moremo in kaj lahko naredimo v čim krajšem času, da resnično ne bi ti otroci in tudi starši bili prikrajšani v še kako pomembnih letih, kot pravimo, časa predšolske vzgoje. V tem času so naši otroci zagotovo sposobni se naučiti bistveno več kot mi potem v kasnejših starostnih obdobjih. Zatorej moramo omogoči kvalitetno oziroma v čim večji meri predšolsko vzgojo v tej meri, da ne bo zahteve, kot je bilo tukaj v amandmaju navedeno, da bi morala biti sprememba namembnosti itn. Naj povem konkreten primer iz življenja, ki sem ga imela priložnost videti v našem lokalnem okolju. Seveda, otroški vrtec je premajhen, možnosti lokalne skupnosti za prijavo petega javnega oziroma četrtega javnega razpisa dograditev otroškega vrtca. Vsa ta zadeva ne more steči kar tako, otroci pa so danes brez možnosti vključitve v vrtec. Na kakšen način to zadevo zagotoviti? V podružnični šoli obstaja prostor, obstaja učilnica in tam je, recimo, sedaj oddelek otroškega vrtca, konkretno Metlike. In vidim, da otrokom ni pomembno, da je ta vrtec najnovejši, ampak gre za to, da se zagotovijo tovrstne najnujnejše potrebe, ki jih ti otroci morajo imeti. In prej je eden od razpravljavcev prav lepo razpravljal, ko je rekel, in se moram strinjati s tem: ti otroci, ti malčki predstavljajo tudi v okolju, ko gre za podružnično šolo od prvega do četrtega razreda, kar poseben, dodaten nov življenjski utrip in zagon. Zatorej ne smemo odvračati, kot je povedala tudi mag. Potrata. Dejansko je tu treba biti razumevajoč, treba je biti strpen in izvajati podporo. Zatorej tudi s strani lokalnih skupnosti pa tudi stanovalcev posameznih območij ali pa tudi ostalih organizacij, kot so osnovne šole, če le imajo možnost zagotavljati predšolsko vzgojo, je potrebno to podpirati. Navedenih amandmajev k 2. členu zagotovo ne bom podprla. Podprla pa bom umestne in konkretne predloge Vlade, ki bodo danes reševale predšolsko vzgojo na območju lokalnih skupnosti. Hvala.
Besedo ima gospa mag. Rihter.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Mene veseli, da sedimo v parlamentu, da ne sedimo več v vrtcu in da odločamo za tiste, ki hodijo v vrtec. Na začetku v uvodni obrazložitvi sem že dejala, da ne moremo podpreti, in tudi sama ne morem podpreti, amandmaja k 2. členu, predvsem zaradi tega, kajti temelji cilj samega zakona o predšolskem varstvu je vključevanje čim večjega števila otrok v institucije vrtca in s tem nenazadnje tudi izboljševanje njihove socialne vključenosti, kompetenc, pripravljenosti na osnovno šolo. Namreč, predlog, da bi še tudi naprej pomagali z denarnim nadomestilom staršem, ki bi jih poklanjala ali nenazadnje sponzorirala lokalna skupnost, da se s tem nekako - da ne bom preveč groba - daje potuha občinam, ki se jim ni treba vključiti v pripravo ali nenazadnje v razmislek o novih gradnjah vrtcev, je za mene zaradi tega tudi nesprejemljiva. Občine in lokalne skupnosti, ker sama prihajam iz okolja Celja, kjer smo v preteklosti se seznanili z velikim upadom števila predšolskih otrok in smo veselo tudi vrtce in tudi posamezne enote zaprli. Pa ne samo zaprli; njihovo namembnost spremenili in danes imamo velik, velik problem s tem novim številom posameznih malčkov, kako za njih tudi poiskati prostor. Zato je občina, seveda iz kakršnegakoli drugega razloga, tista, ki mora ustvariti prostorske pogoje in zato tudi namenjati sredstva za vključevanje otrok v predšolsko vzgojo. Predlog, ki ga v 2. členu podajate, pač ne more biti vzgled, da bi občina plačevala nekomu drugemu, tretjemu znancu, ki čuva otroke, in ne nazadnje tako občina prihrani na račun teh staršev otrok, predvsem pa njihovega razvoja. Kako bomo sledili ciljem zgolj v vrtcih po razvijanju sposobnosti razumevanja in sprejemanja sebe in drugih ter upoštevanja različnosti in sodelovanja v skupini, če otrokom ne bomo predvsem ponujali razvijanje v večjih skupinah, razvijanje v skupinah, kjer podobno razmišljajo in ne nazadnje tudi čutijo. Razumevanje za razmere, kjer se družbena vključenost in izenačevanje izobraževalnih zmožnosti omogoča tistim, ki prihajajo prav tako iz šibkih okolij. Zato je treba še bolj slediti in podpirati vrednote solidarnosti, medsebojne soodvisnosti. Zaradi tega je sledenje ciljem predšolske vzgoje zelo zelo odvisno od posamezne ravni v lokalni skupnosti in s tem tudi spodbude samih lokalnih skupnosti, da bodo pri pripravi svojega strateškega načrtovanja predhodno pripravile vse projekte in dokumentacije, ne pa razmišljale šele takrat, ko bo nastopil problem oziroma manjko otrok, ki bi odšli v vrtec. In kaj je drugega v tem času, ko se bližajo ne nazadnje prav tako tudi lokalne volitve - razmislek o tem, da se predšolski vzgoji, prostorom in seveda posameznikom omogoči načrtovanje, pregled v prihodnosti. O tem bodo seveda odločale volivke in volivci. Moram pa reči, da je predlog, ki je zapisan v predlogu amandmaja Poslanske skupine SDS zaradi tega tudi nesprejemljiv in ga ne podpiram. Hvala lepa.
Gospod Menih, ste prej dvignili roko? Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Na občine pada kar veliko problemov. eden izmed takih problemov so tudi vrtci oziroma predšolska vzgoja. Prihajam s podeželja, kjer imamo velike probleme z vrtci. Vrtce imamo namreč na štirih lokacijah in sedaj v prostorskih aktih načrtujemo nov vrtec in bomo iskali vse možne variante tudi za sredstva. Da smo mi dali dva amandmaja k 2. členu, izhaja iz tega, namreč, prostorov: če občina že enkrat pridobi kakšno hišo - o katerih smo prej slišali, ki so primerne z gradbenim dovoljenjem, brez spremembe namembnosti -, potem se mi zdi smiselno, da če je možno, da se naredi več oddelkov kot dva. Namreč, pri tako veliki hiši in če je to mogoče, smo prepričani, da bi bil lahko še kakšen tretji oddelek v stiski ali pa celo četrti oddelek bil. Zato smo predlagali ta amandma. Drugi amandma je glede tega, ker občine ne moremo takoj zagotoviti vsem otrokom, da pridejo v vrtce. Tisti starši, ki ostanejo brez vsega, na cesti, tako praktično brez vsega, je zgolj zato naš predlog, da bi se jim dala denarna pomoč. Namreč, vemo, v kakšni krizi se nahajamo. To je zgolj nek protikrizni ukrep. Mislim, da bi to bilo za starše ugodno. Povem vam, da se srečujemo z res velikimi problemi. Ljudje nosijo razne položnice na občino in vsakršna pomoč v tem smislu bi bila dobrodošla. Mi bomo oba amandmaja podprli. Hvala.
Odpiram prijavo. Besedo ima gospa Andreja Črnak Meglič. Prosim.
Hvala lepa. Ponovno lep pozdrav! To, kar je vedno odlikovalo našo predšolsko vzgojo, je bila izredno visoka kvaliteta storitev. Moram reči, da še v preteklosti, ko se sem nekoliko bolj intenzivno ukvarjala s tem področjem, sem se v celo najbolj razvitih državah sveta lahko pohvalila z visoko strokovnostjo kadra, ki so zagotavljali predšolsko vzgojo in to v enovitem sistemu predšolske vzgoje, kar je zelo pomembno z vidika enovitosti kurikuluma. Ta kvaliteta je zelo pomembna zlasti, ko se v vrtec vključujejo otroci, ki imajo v svojih okoljih določene manjše spodbude za svoj razvoj. Ker sem ravnokar sodelovala v raziskavi. Raziskava o potrebah družin po različnih oblikah storitve, me je pravzaprav najbolj razveselil podatek, da so v vrtec nadproporcionalno vključeni otroci iz nižjih socialno ekonomskih slojev. To je zelo spodbudno, ker to pomeni, da tem otrokom pomagamo pravzaprav nadomeščati oziroma lažje premoščati ovire pri vključevanju v nadaljnji sistem izobraževanja. Obseg naše predšolske vzgoje postopoma narašča in jaz sem prepričana, da tudi s spremembami zakona, ki ste ga sprejeli leta 2008, to se pravi z vključitvijo drugega otroka na brezplačen način in s postopnim zniževanjem participacije staršev in povečevanjem participacije države, bomo zelo hitro ujeli pravzaprav cilj Evropske unije, da bo 90% otrok v predšolskem obdobju vključenih v vrtce. Seveda pa to pomeni, da že danes vemo, da bo treba intenzivno načrtovati nove kapacitete za predšolsko vzgojo. In spremembe zakona, ki jih imamo pred sabo, vidim točno v tem smislu, da želi ohranjati kvaliteto storitve na eni strani, na drugi strani pa veliko bolj fleksibilno urediti možnosti za prostorsko zagotovitev kapacitet za vrtce. Pripombe, ki se nanašajo na omejitev dveh oddelkov, bi nekako interpretirala tako, saj je možno spremeniti namembnost celotnega prostora in ga nameniti vrtcu in pravzaprav premostimo to oviro - pa ne mislim toliko govoriti o tem. Tisto, na kar bi se seveda ozrla, je predvsem amandma k 2. členu, ki govori o tem, da naj bi v času premoščanja oziroma zagotavljanja zadostnih kapacitet za otroke v vrtcih za vse tiste starše, ki jih v vrtce niso mogli vključiti, zagotovili subvencijo občine. No, vse skupaj bi opozorila, da določeno subvencijo ta država že zagotavlja, in sicer z 20% povečanjem otroškega dodatka za tiste otroke, ki v vrtec niso vključeni. Podatki raziskave pa kažejo, da pretežni del otrok, ki v vrtce niso vključeni, da so varovani pri starih starših, zelo mali del pri sorodnikih oziroma znancih in prijateljih, zgolj 4,3% staršev otroke pošilja v plačane oblike vzgoje in varstva otrok. In zato je toliko bolj pomembno, da zagotovimo čim krajše obdobje, da se otrokom omogoči vključitev v kvalitetno vzgojnoizobraževalne programe, ki jih zagotavljajo na eni strani javni vrtci in pa seveda tisti vrtci, ki so pridobili odobritev na ustreznih organih in seveda sodijo v zasebne vrtce. Skratka, ti imajo vsekakor prednost pred varovanjem v, bom rekla plačanih oblikah, še bolj pa v tako imenovanih sivih oblikah varovanja otrok. Kaj storimo s tem amandmajem? S tem pravzaprav odvzamemo odgovornost občin, da načrtujejo prostorske kapacitete vrtcev in da pravzaprav čim prej premoščajo razlike med ponudbo in povpraševanjem. Veste, z zelo veliko lahko se v določenih lokalnih okoljih sledi potrebam po urejanju komunalnih rešitev. Nekatere občine - moram reči, da sem bila zelo vesela, ravno kolega Zanoškar, že vaš predhodnik je rekel, da seveda več političnih točk nabereš na ta način, da urejaš komunalne pogoje, manj pa s tem, da urejaš pravzaprav tiste pogoje za tiste dejavnosti, ki zagotavljajo višjo kvaliteto življenja ljudi. Skratka, mislim, da s tem, ko ne podpiramo tega amandmaja, pravzaprav krepimo odgovornost občine, da v čim krajšem času zagotovi dodatne kapacitete za predšolsko vzgojo bodisi v javnih vrtcih bodisi v tistih vrtcih, ki dobijo ustrezno verifikacijo za izvajanjem svojih programov. In na ta način pravzaprav zagotovimo najoptimalnejše pogoje za razvoj naših predšolskih otrok. Hvala lepa.
Gospod Miran Jerič, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani minister, državna sekretarka, kolegice poslanke, kolegi poslanci! Sam amandmaja k 2. členu Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vrtcih ne bom podprl. Najprej kratka obrazložitev, zakaj ne drugega amandmaja, s katerim bi občine zagotavljale denarna sredstva za nadomestila, za tiste otroke, ki jih ni mogoče vključiti v vrtec. Jaz mislim, ne da je amandma slab, ampak ga je tudi nemogoče na tak način vlagati. Občinam je nemogoče naložiti neko finančno breme, če na drugi strani ne zagotovimo ustreznih finančnih virov. To skozi ta amandma ni postorjeno in mislim, da ga je zato tudi nemogoče sprejeti. Mislim, da je tudi slab, ker ta amandma ne stimulira občin, da bi začele razmišljati, na kakšen način bodo čim prej rešile prostorsko stisko, ampak pelje to zgodbo v obratni smeri. Mislim, da se je treba tega problema lotiti čim prej. Verjamem, da je v Sloveniji veliko občin, ki se srečujejo s prostorskimi problemi, pa ne samo zaradi zakonskih sprememb, ki smo jih v Državnem zboru sprejeli leta 2008, ampak tudi zaradi povečanega vpisa otrok v predšolsko vzgojo, kar mislim, da je dobro. Temu pa mora slediti tudi ustrezna občinska politika za zagotovitev ustreznih prostorskih pogojev. Na tej točki pa je treba opozoriti Vlado, da bo treba v proračunih za naslednja leta, ki bodo sledili proračunoma za leto 2010 in 2011, zagotoviti večja finančna sredstva za povečanje prostorskih zmogljivosti v lokalnih skupnostih na področju predšolske vzgoje. Mislim, da so ta sredstva premajhna, potrebe pa velike. Povem vam, da za lokalne skupnosti to ni majhno finančno breme. V občini, iz katere prihajam, približno 15% primerne porabe namenjamo za predšolsko vzgojo. Ali če pogledamo strukturo prihodkov vrtca: 74% denarja prihaja iz občinskega proračuna, nekaj manj kot 19% so prispevki staršev. Se pravi, da starši prispevajo pri tej ekonomski ceni okoli 19%, za vsakega otroka pa občina tako zagotovi 20% ekonomske cene. In vam povem, da v ekonomsko ceno ne vključujemo stroškov za izplačilo jubilejnih nagrad in za odpravnine, da na ta način zmanjšamo strošek staršev pri plačilu predšolske vzgoje. Razlog je tudi v tem, da je občina Hrastnik na socialnem področju ogrožena občina, zaradi česar so tudi prispevki staršev tako nizki. Kar se pa tiče prve zgodbe, glede prostorskih pogojev, mislim, da je rešitev, ki je zapisana v zakonu, dobra, pa tudi ostale rešitve. Navedeno rešitev vidim kot začasno rešitev, da bomo skozi občinske prostorske načrte, skozi izvedbena dela čim prej zagotovili primerne lokacije za izgradnjo novih vrtcev in zagotovili takšne prostorske pogoje, ki bodo zagotavljali res kvalitetno predšolsko vzgojo, saj je le-ta zelo pomembna za razvoj naših otrok. Dal bi samo še komentar glede investicij. Mislim, da je vsaka investicija znotraj lokalne skupnosti pomembna, tudi komunalne investicije so pomembne, saj dvigajo kvaliteto življenja. Mora biti pa prava mera investicij na komunalnem področju, cestnem področju in tudi investicij v znanje oziroma v predšolsko vzgojo. Kar mene moti, je, da je bilo pri spremembi teh operativnih programov ali ko smo v zadnjih letih razpisovali evropska sredstva za lokalne skupnosti, zelo malo ali pa nič razpisov [[razen zadnjega]] , na katerih si lahko konkuriral za evropski denar za izgradnjo novih kapacitet na področju predšolske vzgoje. Kot rečno, jaz ne bom podprl nobenega amandmaja k 2. členu, bom pa, vam že vnaprej povem, podprl zakon, ker se mi zdi dober, nekatere rešitve so začasne, za nekatere pa mislim, da so zelo dobre in se bodo v praksi pokazale kot ustrezna rešitev za reševanje problemov na tem področju.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmajih k 2. členu? Ugotavljam, da ne. V razpravo dajem 4. člen ter amandma poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 6. člen ter amandma poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS. Želi kdo razpravljati? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati o amandmajih, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 22.10 - piše - ampak upam, da prej. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARNOSTI CESTNEGA PROMETA, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Upam, da bo predstavnik Vlade hitro, kmalu prišel. Odrejam 5 minut pavze, da si malo oddahnete.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo prekinjeno 8. točko dnevnega reda. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod dr. Igor Jakomin, državni sekretar, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite, da v uvodu na kratko podam obrazložitev k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti cestnega prometa, za katerega je predlagana splošna razprava. Temeljni cilj spremembe Zakona o varnosti cestnega prometa je zagotoviti večjo učinkovitost delovanja sistema na področju varnosti prometa, s tem pa izboljšati varnost vseh prometnih udeležencev. Slovenija je ena izmed evropskih držav, ki je v zadnjih desetih letih s širšim družbenim prizadevanjem uspela zmanjšati število smrtnih žrtev s 335 v letu 1999 na 171 v letu 2009 oziroma za 49% v tem obdobju. Po statističnih podatkih je v prometnih nesrečah do 16. aprila 2010 umrlo 17 oseb manj kot v enakem obdobju lani, hudo telesno poškodovanih je bilo 78 manj, lahko telesno poškodovanih pa 730 manj. Za izboljšanje varnosti prometa in povezovanje področij, ki so sedaj v pristojnosti različnih organov, je bistvenega pomena neodvisnost oziroma avtonomnost. Strokovna presoja je pokazala, da je za uresničitev navedenih ciljev najbolj smiselna organiziranost organa za varnost prometa v obliki javne agencije, kar bi pomenilo naslednje: večjo vlogo univerz, društev, zavodov, fundacij in podjetij. Z združitvijo kadrov, financ in potencialov znanja ter izkušenj v javni agenciji bo zagotovljena večja učinkovitost in racionalizacija dela državne uprave. Zagotovljena bo večja stopnja strokovne neodvisnosti, skladno s standardi najbolj varnih držav članic Evropske unije. Agencija je posredni proračunski porabnik, ki bo del svojih stroškov delovanja ter nekatere prometno-varnostne ukrepe financirala tudi z lastno dejavnostjo ter s tem zmanjšala potrebe po proračunskem financiranju. Nadalje bo agencija zagotavljala analize in raziskave, kar bo predstavljalo podlago za stroškovno učinkovitejše načrtovanje, izvajanje in ocenjevanje ključnih nacionalnih prometno-varnostnih procesov. In nazadnje, z delovanjem agencije bo zagotovljena večja funkcionalna ter finančna sinergija delovanja z družbeno odgovornimi podjetji na področju varnosti cestnega prometa. V letu 2010 in 2011 ni predvidenih nobenih dodatnih zaposlitev v okviru javne agencije ter resornih ministrstev. Upoštevano je pa tudi 1% zmanjšanje števila zaposlenih v državni upravi v letu 2010 in 2011. Finančna sredstva javne agencije v letu 2010 in 2011 ne bodo presegala že odobrenih pravic porabe na integralnih sredstvih Ministrstva za promet, Ministrstva za notranje zadeve in Upravne enote Ljubljana. V letu 2013 se pričakuje, da bo javna agencija z lastno dejavnostjo ob zmanjšanju števila zaposlenih ter s povečanim obsegom dela zmanjšala višino proračunskega deleža financiranja za približno 201 tisoč evrov in ta delež z leti povečevala. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Predlog zakonodaje obravnaval Odbor za promet kot matično delovno telo, besedo dajem predsedniku gospodu Janku Vebru za obrazložitev poročilo odbora. Prosim.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem. Odbor za promet je na 10. seji, ki je bila 7. aprila, obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti cestnega prometa, tega pa je v postopek Državnemu zboru predložila Vlada. Odbor je poleg ustavnega gradiva prej omenjene Zakonodajno-pravne službe, skupno mnenje Komisije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj in komisije za državno ureditev Državnega sveta ter ugotovitve pripombe in stališča Republiškega odbora Sindikata državnih organov Slovenije. Predlog zakona so na podlagi 94. člena Zakona o lokalni samoupravi in prvega odstavka 145. člena Poslovnika Državnega Zbora obravnavale tudi Mestna občina Celje, občina Litija in občina Hoče - Slivnica, ki so tudi posredovale svoje mnenje. V uvodni dopolnilni obrazložitvi členov predloga zakona je minister za promet dr. Patrick Vlačič povedal, da se varnost v cestnem prometu zboljšuje, želeli pa bi zagotoviti, da bi tudi organizacijska shema varnosti prometa sledila drugim ukrepom za zagotovitev večje učinkovitosti delovanja celotnega sistema na področju varnosti prometa. Zato se s predloženim predlogom zakona predlaga nova organiziranost, s katero bi se združilo in povezalo več upravnih organov s pristojnostmi in odgovornostmi na področju varnosti cestnega prometa, ki sedaj delujejo na različnih lokacijah. V ta namen je predvidena ustanovitev javne agencije za varnost prometa. Katere prednosti so te agencije? Minister je poudaril, da gre za manjšo vlogo države na temu področju, da gre za združitev kadrov, financ in potencialov znanja ter izkušenj ter seveda tudi zagotavljanje večje stopnje strokovne neodvisnosti. V letih 2010 in 2011 ni predvidenih novih zaposlitev in tudi finančna sredstva javne agencije ne bodo presegla že odobrenih pravic uporabe na integralnih sredstvih Ministrstva za promet, Ministrstva za notranje zadeve in upravnih enot. Sam zakon je pregledala tudi Zakonodajno-pravna služba. Izpostavila je pripombe, ki se nanašajo na določbe v zvezi z ustanovitvijo javne agencije za varnost prometa tako glede pravnosistemske ureditve delovanja kot tudi glede opredelitve njenih nalog in organov. Pripombe službe so ustrezno upoštevane v predlaganih amandmajih, pomislek pa je ostal še pri 55. členu za prevzem nalog javnih uslužbencev. Tudi Komisija za lokalno samoupravo in regionalni razvoj in Komisija za državno ureditev Državnega sveta sta v svoji obrazložitvi povedali, da podpirata ustanovitev javne agencije za varnost prometa. Odbor je v okviru druge obravnave predloga zakona opravil razpravo in glasovanje o posameznih členih predloga zakona in vloženih amandmajih. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji poslanski skupin SD, Zares in Poslanskega kluba LDS ter Poslanske skupine SDS. Pri razpravi na odboru je bila obsežnejša izmenjava mnenj v okviru tega, ali potrebujemo agencijo ali ne, in o tem, kako zagotoviti vpliv politike na delovanje agencije na varnost v cestnem prometu. Rezultat te razprave je bil, da je odbor podprl vse amandmaje poslanskih skupin SD, Zares in Poslanskega kluba LDS, zavrnil pa je amandma Poslanske skupine SDS k 5. členu oziroma je ta postal zaradi sprejetja prejšnjih amandmajev brezpredmeten. Odbor je po opravljeni razpravi o posameznih členih predloga zakona ter po opravljeni razpravi in glasovanju o amandmajih v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora, glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na to je pred vami dopolnjen Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti cestnega prometa, v katerega so vključeni že prej omenjeni amandmaji. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod dr. Luka Juri v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa. Namen spremembe zakona je jasen in tudi dokaj enostaven, gre za ustanovitev javne agencije za varnost prometa, s katerim se želi doseči številne cilje. Točneje 7, 6 pozitivnih učinkov lahko dosežemo s tem, da na racionalen način združimo številne službe, ki se ukvarjajo z vprašanjem varnosti cestnega prometa v eno samo organizirano enoto. Kot prvo bomo dosegli večjo učinkovitost delovanja celotnega sistema, saj bo ta organiziran in integriran. Zagotovili bomo vpliv strokovne in civilne družbe pri soodločanju o ključnih rešitvah, saj bo s strani vlade na tem področju le en organiziran sogovornik, ne več številni in zagotovili bomo preglednost in nadzor delovanja. Štiri, vzpostavili bomo enotni informacijski sistem na tem področju. Pet, omogočili bomo tudi pridobivanje neproračunskih virov, saj bo na tem področju delovala ena sama agencija, ki se bo lahko za te vire potegovala. In šest, znižali bomo stroške dela državne uprave pri vodenju upravnih postopkov. Vse to bomo dosegli brez dodatnih stroškov na drugih straneh, razen seveda začetnih vzpostavitvenih, kajti v to agencijo - in to je pomembno poudariti - bomo kanalizirali kadrovski potencial, ki ga ima javna uprava že danes, ampak je razpršen na različnih ministrstvih in ne deluje usklajeno in organizirano. Torej s s tem se sledi načelu, ki ni novost v tem mandatu, da je dobro tiste ljudi, ki delajo na istem področju, imajo iste cilje, smiselno organizirano združiti in tako doseči pozitivne eksternalije. Zaradi tega Socialni demokrati predlog spremembe zakona podpiramo.
Hvala. Besedo ima gospod dr. Peter Verlič v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovani! Desetletna statistika prometnih nezgod kaže, da se trend števila prometnih nezgod v Republiki Sloveniji vendarle izboljšuje. Število vseh prometnih nezgod se je lani v primerjavi z letom 2000 skoraj prepolovilo, podobno se je prepolovilo tudi število prometnih nezgod s smrtnim izidom, tudi število mrtvih se je v primerjavi z letom 2000 približalo polovici. Statistika je mnogo slabša, ko pogledamo število prometnih nezgod s telesno poškodovanimi, kjer se je število nezgod v obdobju od leta 2000 do leta 2007 povečevalo in bilo v letu 2004 celo za 50% večje kot v letu 2000. Močan padec prometnih nezgod s telesno poškodovanimi, za približno tretjino, zabeleži statistika ponovno v letu 2008 glede na leto 2007. Verjetno moramo tak močan padec prometnih nezgod pripisati tudi spremembam zakona, ki so bile sprejete v prejšnjem mandatu in so uvedle ostrejše kazni, pa čeprav se še dobro spominjamo razprav tedanje opozicije, sedanje Pahorjeve koalicije, ki je udrihala po nekdanjem ministru za notranje zadeve, Dragutinu Mateju, da spreminja državo v represivno utrdbo. Toda človeška življenja, ki so bila rešena s pomočjo ostrejših kazni, so neprecenljiva. Toda namesto da bi se danes pogovarjali o vsebini, se pogovarjamo o obliki. Spremembe zakona o varnosti v cestnem prometu, ki jih imamo danes na klopeh, se ne dotikaj vsebine, ne govorimo o implementaciji vizije nič mrtvih na naših cestah, ampak govorijo o obliki. Ta oblika se skozi te spremembe zakona udejanja z ustanovitvijo nove javne agencije za varnost prometa. Dobili bomo novega direktorja agencije in nov svet agencije, seveda uslužne vladi in koaliciji, saj jih bo ona postavila. Uradniki se bodo prestavljali iz vseh možnih ministrstev in na koncu bo minister za promet ugotovil, da agencija potrebuje večje prostore, pa jih bo verjetno po vzoru Nacionalnega preiskovalnega urada preselil v kakšno novo stavbo in jo ustrezno plačal. Seveda bo zraven najbrž še ugotovil, da so na agenciji kadrovsko podhranjeni, kar bo pomenilo, da bo ta nova agencija potrebovala nove ljudi, podobno kot se je to zgodilo na Agenciji za železniški promet, kjer kljub vsemu varčevanju Vlada predlaga nove zaposlitve. Predstavniki Ministrstva za promet nas na odboru niso v ničemer prepričali, da je lahko nova agencija kaj boljša od na primer zgolj boljše notranje ureditve ministrstva. Niso znali pojasniti, koliko smrtnih žrtev manj bo na naših cestah, če bomo imeli še eno birokratsko strukturo več, ki se bo zajedala v davkoplačevalski denar. Za nas je bistveno, koliko žrtev manj bo na naših cestah, kako bomo reševali prometno varnost v naseljih na lokalnih in regionalnih cestah, kjer je žrtev največ. Ker gre torej pri ustanovitvi nove javne agencije za varnost v prometu zgolj za obliko in ne vsebino, temu zakonskemu predlogu nasprotujemo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franci Kek v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala za besedo. Spoštovani! Varnost je ključno vprašanje za udeležence v prometu, ne glede na prometno panogo. V koaliciji smo se zavezali, da bomo varnost udeležencev v prometu izboljšali, zato bomo ustanovili samostojen organ, ki bo skrbel za varnost v prometu in na podlagi strokovnih smernic dajal predloge za celotno verigo ukrepov. Zapisali smo, da bodo poudarki na vzgojnih ukrepih in krepitvi preventivnih akcij, na ustrezni kaznovalni politiki, zaradi ponekod neustrezne infrastrukture pa bomo prednostno obravnavali in rekonstruirali nevarne točke in odseke. Novela zakona o varnosti cestnega prometa sledi omenjenim prioritetam prometne politike. Pred pripravo novele je bila v okviru ministrstva izvedena tako imenovana predštudija o možnih oblikah organiziranosti na področju varnosti cestnega prometa, v kateri so analizirali tri možne oblike: direkcijo za varnost prometa, neodvisni strokovni organ za prometno varnost v obliki javnega zavoda in javno agencijo. Po navedbah ministrstva je strokovna presoja pokazala, da je najustreznejša oblika omenjene organiziranosti javna agencija, saj je za uresničitev ciljev bistvenega pomena neodvisnost oziroma avtonomnost. Glavne rešitve sprememb, s katerimi se v Poslanski skupini Zares strinjamo, so združevanje in povezovanje del in nalog s področja varnosti cestnega prometa, organizacija in izvajanje novih nalog na področju neodvisnega preiskovanja dejavnikov za nastanek prometnih nesreč, presoja varnosti cestne infrastrukture in raziskovalno analitsko delo. Novo organiziranost pa uvajamo tudi zaradi uporabniku prijaznejše, učinkovitejše in racionalnejše organizacije področja varnosti. V javni agenciji za varnost prometa se bo združilo in povezalo več upravnih organov, s pristojnostmi in odgovornostjo na enem mestu. Gre za povezovanje področij, ki so izrednega pomena za varnost, kar omogoča bolj kakovostno in premišljeno izvajanje ukrepov. Ne gre za političen organ, saj bo vanj vključena tudi stroka, predstavniki uporabnikov in organizacij civilne družbe. Vloga države bo manjša, poleg drugih prednosti bodo v njej združeni potenciali znanja, kar bo nedvomno zagotovilo večjo stopnjo strokovne neodvisnosti. V Poslanski skupini Zares bomo predlog novele in amandma koalicijskih poslanskih skupin podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janez Ribič v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani prisotni! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je zagotovo ena najpomembnejših prioritet na področju urejanja prometa zagotovitev varnosti v prometu. Že vrsto let se v Sloveniji trudimo, da bi zmanjšali število nesreč na cestah, da bi umirili promet v naseljih, preprečili prehitro vožnjo in vožnjo v vinjenem stanju. Prepričani smo, da bo to mogoče z izobraževanjem in ozaveščanjem voznikov za varno vožnjo. Poslanci Slovenske ljudske stranke pričakujemo, da bo Javna agencija za varnost v prometu učinkovita, da ne bo zgolj analizirali in raziskovala, saj to ne bo preprečilo nesreč. Treba je učinkovito ukrepati. V obrazložitvi predloga zakona je navedeno, da se je Vlada odločila za ustanovitev agencije na podlagi predštudije o možnih oblikah organiziranosti na področju varnosti cestnega prometa v Sloveniji, kjer je bila opravljena analiza treh možnih oblik: direkcija za varnost prometa, neodvisnega strokovnega organa za prometno varnost v obliki javnega zavoda in javne agencija. Strokovna presoja pa naj bi pokazala, da je najustreznejša oblika javna agencija, da je le-ta najbolj neodvisna in zato bolj učinkovita. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da bi to predštudijo morali videti tudi poslanci pred sprejetjem tega zakona. Ne prepriča nas argument neodvisnosti glede agencije za varnost, bolj pomembno bi bilo, da ima organ pooblastila in potrebna sredstva za ukrepanje. Ravno zaradi bolj učinkovitega ukrepanja v prometu opozarjamo, da bi v zakonu morali bolj jasno opredeliti sodelovanje državnih organov in lokalnih skupnosti, bolj jasno opredeliti vlogo občin v svetu agencije, vlogo občin pri ustanavljanju svetov za preventivo in njihovo sestavo. Pomanjkljiva je definiranost društev, ki delujejo na področju preventive in pomanjkanje standardov, kar lahko povzroči nekoordinirano delo in razdrobljenost. Opozarjamo tudi na pomanjkljivost, na katero je opozorila v mnenju tudi občina Litija, da manjka navedba potrebnega števila spremljevalcev pri prevozih skupine otrok v 92. členu. Podprli bomo tiste amandmaje, ki izboljšujejo določbe in upoštevajo mnenje zakonodajne službe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matjaž Zanoškar v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Spoštovani predstavniki ministrstev, kolegice in kolegi! Dovolite, da vam predstavim mnenje v zvezi s Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti cestnega prometa, ki ga imamo v Poslanski skupini DeSUS. V Poslanski skupini DeSUS podpiramo predlog novele zakona o varnosti cestnega prometa, s katero bo ustanovljena javna agencija za varnost prometa, kar je po naši oceni pomemben prispevek k prometni varnosti. Sedanji sistem je slabo neučinkovit in tog, saj je razdrobljen med Ministrstvo za promet, Ministrstvo za notranje zadeve, policijo, direkcijo za ceste in upravne enote. Slabosti se kažejo tudi v negospodarni rabi delovne sile in finančnih sredstev, prav tako pa so pomanjkljivosti tudi v njegovi informatizaciji. Vsako ministrstvo ustvarja podatke v svojih zbirkah, ki med seboj niso ustrezno povezane, kar pomeni, da isti podatki o vozilu ali voznikih v različnih informacijskih sistemih niso dovolj usklajeni. Agencija naj bi povezala vsa področja, ki pomembno vplivajo na varnost v prometu, ki pa se tudi sicer v zadnjih letih bistveno izboljšujejo v Sloveniji. V poslanski skupini DeSUS upamo, da bo Javna agencija resnično pripomogla k zmanjšanju števila smrtnih žrtev na slovenskih cestah, ki je že zdaj v primerjavi s prejšnjimi leti manjše za 40 %. Tudi sicer Slovenija sodi med prve štiri najbolj varne evropske države glede varnosti otrok v cestnem prometu. Kot že rečeno, bosta z združitvijo kadrov, financ in potencialov znanja ter izkušenj v javni agenciji zagotovljeni večja učinkovitost in racionalizacija dela državne uprave. Obenem se bo zmanjšala vloga države in politike ter omogočila večja vloga univerz, društev, zavodov, fundacij in podjetij. Na agenciji bodo skrbeli za vpetost Slovenije v mednarodni prostor. Nanjo pa se sicer prenašajo tudi upravne naloge, kot sta izvajanje programa vadbe varne vožnje ter vodenje upravnih postopkov na prvi stopnji, kamor sodijo odločbe o registraciji avtošol, izdajanje pooblastil organizacijam, ki opravljajo postopke registracije vozil in tehničnih pregledov. Javna agencija, katere ustanovitev ne bo povzročila dodatnih zaposlitev in dodatnih proračunskih sredstev, bo lahko kot posredni proračunski porabnik za izvajanje lastne dejavnosti ustvarjala tudi dodatne prihodke, seveda z izvajanjem dodatnih strokovnih nalog. Izpitni centri za voznike motornih vozil, ki so danes izven sistema varnosti v cestnem prometu in razdrobljeni med 16 upravnih enot, bodo z združitvijo v okviru javne agencije dobili možnost vključitve v sistem, ki zagotavlja enake delovne in druge pogoje. Torej, novela zakona prinaša veliko sprememb na pozitivni strani, zato ni razloga, da je v Poslanski skupini DeSUS ne bi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Silven Majhenič.
Spoštovani! Zakon o varnosti cestnega prometa, ki se uporablja od 1. januarja 2005, je bil deležen številnih sprememb in dopolnitev, s ciljem večje varnosti v cestnem prometu, ki pa, žal, še ni zadovoljivo dosežena. Že po navedbah predlagatelja je za sedanje stanje sistema varnosti cestnega prometa značilna razdrobljenost pristojnosti in odgovornosti med več upravnimi organi: Ministrstvom za promet, Ministrstvom za notranje zadeve, policijo, Direkcijo Republike Slovenije za ceste ter upravnimi enotami. Cilj obravnavanega predloga je zato združevanje ter povezovanje del in nalog s področja varnosti cestnega prometa, organizacije in izvajanje novih nalog na področju neodvisnega preiskovanja dejavnikov za nastanek prometnih nesreč s smrtnim izidom, presoje varnosti cestne infrastrukture in raziskovalno-analitskega dela. V ta namen se ustanavlja javna agencija za varnost prometa, ki bo prevzela določene strokovne naloge s področja voznikov in vozil, naloge s področja preventive in vzgoje v cestnem prometu, varnosti prometa in postopoma tudi naloge, ki jih opravljajo izpitni centri za voznike motornih vozil. Skrbela bi tudi za vpetost Slovenije v mednarodni prostor, za sodelovanje z mednarodnimi organizacijami in združenji, ki delujejo na posameznem področju, ter nacionalnimi organizacijami, s ciljem sistemskega povezovanja področij, ki obravnavajo voznike in vozila, v okviru enega ministrstva. Predlog zakona prenaša pristojnosti za oblikovanje politike, normativno urejanje tega področja z Ministrstva za notranje zadeve na Ministrstvo za promet. Po novi ureditvi bo resorno ministrstvo za področje voznikov in vozil Ministrstvo za promet, ki bo, kot resorno ministrstvo tudi odločalo na drugi stopnji o pravnih sredstvih zoper upravne akte, ki jih bodo izdajale upravne enote na prvi stopnji. Inšpekcijski nadzor, ki ga sedaj opravlja Inšpektorat Republike Slovenije za notranje zadeve, pa bo po novi ureditvi opravljal Prometni inšpektorat Republike Slovenije. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke upamo, da bodo predlagane spremembe prispevale k večji varnosti v cestnem prometu in posledično k zmanjšanju prometnih nesreč ter da ne gre za neučinkovito prenašanje pristojnosti med različnimi državnimi organi. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti cestnega prometa podpiramo, obenem pa Vlado tudi pozivamo na premišljeno pripravo prihodnje področne zakonodaje, zlasti zakona o voznikih, zakona o motornih vozilih in zakona o pravilih v cestnem prometu. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Miran Jerič.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, predstavniki Vlade, spoštovane poslanke, kolegi poslanci! Cestni promet poleg ostalih prometnih podsistemov predstavlja ožilje naše civilizacije in kot tak omogoča naše življenje v najširšem pomenu. Kljub svojim velikim okoljskim in drugim negativnim vplivom je cestni promet najpomembnejši prometni podsistem, znotraj njega pa prevoz z osebnimi vozili prepričljiv zmagovalec nad ostalimi oblikami javnega potniškega prometa. Poleg negativnega okoljskega vpliva ima cestni promet še en enako pomemben negativni vpliv na našo družbo, in sicer prometne nesreče, ki odnašajo človeška življenja in povzročajo gromozansko finančno in ekonomsko škodo. Zato mora biti izboljšanje varnosti cestnega prometa stalna naloga vseh nosilcev prometne politike, glavni in končni cilj pa nobeno izgubljeno življenje na cestah več ter nobena nova invalidnost zaradi posledic prometnih nesreč. Za čim hitrejše približevanje temu cilju pa potrebujemo učinkovit in racionalen sistem zagotavljanja varnosti cestnega prometa, v katerem imajo odločilen vpliv predvsem strokovne odločitve. Za dosedanje stanje sistema varnosti cestnega prometa v naši državi je žal značilna razdrobljenost pristojnosti in odgovornosti med več organov, in sicer med Ministrstvom za promet, Ministrstvom za notranje zadeve, policijo, Direkcijo Republike Slovenije za ceste ter upravnimi enotami. Strokovna stališča so marsikdaj potisnjena ob stran, v sistem prevečkrat nepremišljeno posega kar dnevna politika in to zaradi dnevno-političnih ciljev. Spomniti se je potrebno samo na podatek, kolikokrat se je v samostojni Sloveniji posegalo v zakon, ki je urejal oziroma še ureja varnost cestnega prometa. Zato v Liberalni demokraciji Slovenije podpiramo ustanovite javne agencije za varnost prometa, saj bo omogočila racionalno združevanje in povezovanje del in nalog s področja varnosti cestnega prometa ter organizacijo in izvajanje novih nalog na področju neodvisnega preiskovanja dejavnikov za nastanek najhujših prometnih nesreč, presoje varnosti cestne infrastrukture in raziskovalno-analitskega dela. Po našem mnenju je pomemben argument, ki govori v prid ustanovitve takšne agencije, prav potreba po zmanjšanju vpliva dnevne politike na sistem varnosti cestnega prometa ter povečanje vloge univerz, društev, zavodov in drugih organizacij civilne družbe, ki se ukvarjajo s to problematiko. Nadalje bo ustanovitev prinesla večjo učinkovitost in racionalizacijo dela državne uprave in preglednejšo odgovornost obstoječih organov in organizacij za stanje prometne varnosti. Ob tem želimo v Liberalni demokraciji Slovenije posebej poudariti, da se z ustanovitvijo agencije nikakor ne zmanjšuje odgovornost drugih organov in organizacij, ki še vedno ostajajo zadolžene za izboljšanje varnosti cestnega prometa. Uveljavitev predlagane rešitve bo prinesla tudi večjo neodvisnost stroke od državnih organov in od nje pooblaščenih organizacij, kar je rešitev, ki jo že poznajo v prometno najbolj varnih državah članicah Evropske unije. Agencija bo kot posredni proračunski porabnik financirala prometno varnostne aktivnosti tudi s prihodki iz lastne dejavnosti. Z analitsko in raziskovalno dejavnostjo bo agencija imela podlago za stroškovno učinkovitejše načrtovanje, izvajanje in evalvacijo v prometno-varnostnih procesov. Dejstvo je namreč, da Slovenija ta trenutek nima analitsko-raziskovalne dejavnosti na tem področju. Pomembno je tudi, da bo ustanovitev omogočila večjo funkcionalno in finančno sodelovanje z družbeno odgovornimi podjetji in z drugimi organizacijami, in sicer tudi v obliki donacij in sponzorstev, česar po oblikovanju Sveta za preventivo in vzgojo v cestnem prometu kot sektorja v Direkciji Republike Slovenije za ceste ni več. In še kadrovsko-finančni vidik predlagane rešitve. V Liberalni demokraciji Slovenije se nam zdi pomembno zagotovilo, da se kljub povečanemu obsegu nalog skupno število zaposlenih na ministrstvo in v novi agenciji v naslednjih letih v primerjavi s trenutnim stanjem ne bo povečalo ter da finančna sredstva nove agencije v proračunskih letih 2010/2011 ne bodo presegla že odobrenih pravic porabe s tega področja na treh ministrstvih, s katerih se bodo na agencijo prenesle naloge in kadri. Spoštovani, spoštovane, to so tudi glavni razlogi, zaradi katerih bomo v Liberalni demokraciji Slovenije predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19.4.2010. V razpravo dajem 5. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati o 5. členu? Prosim za prijavo. Besedo ima dr. Peter Verlič. Prosim.
Hvala lepa. Že v stališču naše poslanske skupine sem povedal, da se danes pogovarjamo o obliki in ne o vsebini. Torej, tudi ta naš amandma, ki smo ga vložili k 5. členu govori o obliki, ki po našem prepričanju vendarle lahko prispeva k temu, da Državni zbor imenuje svet javne agencije. [[...]] [[Nemir v dvorani.]] [[...]]Bo šlo lahko zdaj naprej? Hvala lepa za pozornost od predstavnikov Vlade, ker se mi je zdelo, da je malo smešno, kadar govori poslanec Državnega zbora. Tako bi vendarle prosil za pozornost. Namreč, za kaj gre? Po tem predlogu sprememb zakona bi svet javne agencije kot tisti najvišji organ imenoval ustanovitelj, tako piše v tem prvotnem predlogu in ta ustanovitelj je, če smo prav razumeli tudi na odboru, Vlada. Predlog našega amandmaja je ta, da teh 11 članov v svet javne agencije imenuje Državni zbor, in sicer na predlog poslanskih skupin. Kaj smo s tem želeli doseči? S tem želimo pravzaprav doseči, da se oblikuje neke vrste politični konsenz okoli prometne varnosti. Prepričani smo, da prometna varnost ni tako visoko politično vprašanje, da bi morali delati ne vem kakšne razlike, ampak je prav, da smo vsi, ki sedimo v Državnemu zboru nekako odgovorni tudi, ko gre za svet javne agencije. Se pravi, najmanj kar je, da se predlagajo pravi predlogi za člane sveta agencije in da pravzaprav ima to vlogo Državni zbor. No, na odboru je bilo seveda tudi v razpravi, predvsem od kolegov iz koalicije, rečeno, da pravzaprav to ni potrebno, da ustanovitelj, Vlada že ve, kako bo imenovala in da je pravzaprav to potrebno kar prepustiti Vladi kot ustanovitelju, da je takšen predlog na nek način tudi v neskladju z ostalo zakonodajo. Skratka, prepustimo to Vladi, Državni zbor se v vprašanja prometne varnosti, vsaj kar se tiče javne agencije za varnost cestnega prometa nima kaj vtikati, zaupamo torej Vladi. No, ta argument pravzaprav nekako zbledi po današnjem glasovanju o Zakonu o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije, kjer, zanimivo, se tudi ustanavlja javna agencija. V 18. členu lepo piše, ko govori o organih agencije, kdo imenuje člane sveta agencije - Državni zbor! Torej, pri zakonu, ki ste ga sprejeli dopoldan, kjer se zopet ustanavlja agencija in ki ima svoj svet in direktorja in člane agencije, tam seveda imenujemo svet in celo predsednika in člane uprave - imenuje Državni zbor. Čeprav je bil prvotni predlog zakona, da to imenuje Vlada, pa je potem skozi koalicijsko usklajevanje prišlo do spremembe, da to stori državni zbor. Torej, ko gre za zakon o upravljanju kapitalskih naložb, agencijo, ki bo za to skrbela, svet kot najvišji organ imenuje Državni zbor. Tukaj, pri tem našem predlogu pa Državni zbor lahko izključimo. Ne vem, zakaj dvojna merila, ko gre enkrat za kapitalske naložbe, drugič pa za prometno varnost. Zakaj enkrat, pri prejšnjem zakonu, Državni zbor imenuje člane sveta agencije, tukaj pri tem predlogu, pri predlogu agencije za varnost v cestnem prometu, pa to ni potrebno in bo to napravil ustanovitelj. Skratka - ne vem. Gre očitno za zadevo, pravzaprav za isto obliko po našem prepričanju, ampak enkrat Državni zbor je pristojen, drugič Državni zbor ni pristojen. Zakaj ne bi bil pristojen tudi pri vprašanjih prometna varnosti, če je lahko pri nekih naložbah? Ampak - ne bi rad delal zdaj vzporednic - gre verjetno pri kapitalskih naložbah za to, da se Vladi tam ali ne zaupa ali da je tam treba malo bolj kontrolirati, kaj bo Vlada predlagala v Državni zbor, da bo Državni zbor povedal, seveda z večino, ki jo ima koalicija, tukaj pri problemih prometne varnosti pa ne. Tukaj bo pa Vlada že sama poimenovala člane sveta, tako kot bo želela. In, seveda, še nekaj verjetno moti: moti, ker je v tem našem predlogu amandmaja "na predlog poslanski skupin". S tem se, seveda, povabi tudi opozicijo, da predlaga svoje člane, saj skladno z volilnim rezultatom tako ali tako ne bi tisti člani imeli odločujočih glasov, ampak vendar bi lahko tvorno prispevali tudi k delovanju sveta javne agencije za varnost v prometu. To je bila pravzaprav ta želja, ta namen, da res pokažemo ta konsenz, ki naj bi ga imel Državni zbor, kajti nobenega od nas, kadarkoli smo se pogovarjali o prometni varnosti, nisem slišal, da bi nasprotoval temu. Ampak nasprotuje se pa seveda večji vključenosti opozicije, ki bi se seveda skozi tak amandma, če bi bil sprejet, seveda potem pokazalo. Ampak, saj veste, koalicija in opozicija se menjata in morda pa bomo v prihodnjem mandatu pa dobili tak amandma na klopu z neke druge strani. Kakorkoli, če kaj moti, moti predvsem to, da recimo pri drugem zakonu Državni zbor imenuje člane sveta agencije, pri tem predlogu pa tega Državni zbor pač ne naredi. Skratka, enkrat Državni zbor mora sodelovati, drugič pa ne, pa imamo javno agencijo. Zato vendarle predlagam, da pravzaprav glede na to, da je bil dopoldne sprejet zakon, kjer Državni zbor imenuje člane sveta javne agencije, pač za kapitalske naložbe, da to zdaj popravimo tudi tukaj, in s tem amandmajem je ta možnost dana.
Hvala lepa. Besedo ima Branko Marinič, prosim.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! No, vedno kadarkoli govorimo o povečanju varnosti v cestnem prometu in tudi sicer na splošno, je moja osnovna predpostavka v tej smeri, da bi z določenimi vsebinami sprememb prišli do izboljšanja stanja varnosti v cestnem prometu. Na nek način to tudi uspeva, če pogledamo 10-letno statistiku ali enoletno, skratka cilj nas vodi k nič žrtev v cestnem prometu. K 5. členu je Poslanska skupina SDS predlagala amandma. Če bi želel vsebinsko obrazložiti, potem mi dovolite, da najprej povzamem drugo točko predloga 5. člena, ki govori o organih javnega agencije oziroma druga točka govori o sestavi sveta javne agencije. Veste, kaj nas je vodilo k temu, da smo predlagali, da bi bili Državni zbor tisti, ki bi imenoval člane sveta agencije? Preprosto zaradi tega, ko gledamo to drugo točko in ugotovimo, da 11 članov sveta, ki se jih predlaga za dobo petih let, šest članov sveta javne agencije imenuje neposredno, pet članov pa na podlagi javnega razpisa. Glejte, vnaprej v zakon taksativno število, določeno, daje občutek, kot da se to točno vnaprej ve, kdo, kateri profili oziroma kateri dosedanji ljudje bodo tu noter. Pušča ta dvom. V primeru, da prepustimo to odločanje Državnemu zboru, izključimo to možnost. Zakaj to povem? Če hočemo in če resnično želimo nek napredek, potem je verjetno dobrodošla neka svežina, sprememba. Tako pa predlagatelj izhaja z nekim konkretnim številom, ki ga določa in pušča dvom ali sum o tem, da so tu v tem številu že nekateri znani ljudje, ki se bodo, ko bo zakon stopil v veljavo, preselili z enega mesta na drugo mesto. Ni pa dosežena tista vsebina in nekaj inovativnega, kajti strokovnjakov za področje prometa v Republiki Sloveniji imamo kar nekaj. Tako pa s tem, ko se na nek način neko število določi v sami vsebini zakona in se že točno ve, kdo je tisti, ki bo o tem odločal, ne dovolimo in ne dopustimo, da bi se v nek organ vključili strokovnjaki, ki čakajo na svojo priložnost in možnost, da pripomorejo s svojim znanjem, ki ga imajo, k povečanju zagotavljanja varnosti v cestnem prometu. Saj je osnovno načelo, dokler se bodo kolesa na avtomobilih kotalila, toliko časa je potencialna nevarnost za nesreče v cestnem prometu, naš cilj pa je, kot smo dejali, zmanjšanje žrtev v cestnem prometu. Ampak dajmo vendarle možnosti nekaterim novim ljudem, novim strokovnjakom, ki jih v Republiki Sloveniji prav na področju cestnega in drugega prometa premoremo, jih imamo, velik nabor je. Tukaj pa zapečatimo usodo, damo petim možnost morda tako ali drugače, za šeste pa, kot da predlagatelji točno vedo, kateri so ti ljudje, da ne rečem iz katerih sedanjih združenj ali katerih drugih, bodo presedlali v svet javne agencije. Zato smo predlagali vsebino sprememb v ta 5. člen. Sam upam in si predvsem želim, da bi prav zaradi učinkovitega zagotavljanja povečane varnosti v cestnem prometu pripomogli tudi na tak način, da bi, če smo poslanke in poslanci Državnega zbora odgovorni in je to nacionalni nivo za zmanjšanje žrtev v cestnem prometu, potem izkoristimo to možnost in to priložnost, da bi na nek način omogočili tudi nekaterim strokovnjakom, ki čakajo na svojo priložnost, a jih ne vidimo, ali pa jim preprosto ne damo možnosti, da bi to znanje pokazali in verjetno bi s tem pripomogli k zagotavljanju večje varnosti v cestnem prometu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati ob tem petem amandmaju? Prosim gospod Veber, Janko Veber.
Hvala. Amandmaja k 5. členu Poslanske skupine SDS ne bom podprl. Namreč, amandma se glasi tako, da pravzaprav poteka imenovanje enajstih članov v svet javne agencije na predlog poslanskih skupin, sestava pa mora biti proporcionalna volilnemu rezultatu zadnjih volitev v Državni zbor. Mislim, da je resnično pri prometni varnosti zelo nepomembno, ali po cesti hodi politik leve, desne, srednje opcije ali pa se odvija promet v večini držav po levem pasu ali desnem in tako naprej. To imajo posamezne države s svojimi predpisi dobro urejeno. Prav je bilo tudi, kot je bilo povedano, na odboru opozorjeno, da je takšen predlog v nasprotju s slovensko zakonodajo. Če naredimo tudi primerjavo s tem, kar je bilo sprejeto že danes pri upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije, je bistvena razlika v tem, kar je bilo sprejeto pri tem zakonu. Med drugim je predlog SDS v tem, da pri upravljanju kapitalskih naložb na predlog Vlade Državni zbor imenuje člane sveta agencije, tukaj pa na predlog poslanskih skupin. In zagotovo je postopek, ki poteka samo skozi Državni zbor, skozi poslanske skupine v neskladju s pravnim redom. Na to smo bili opozorjeni tudi na seji za promet. S tega vidika tega amandmaja, kot je zapisan, ni mogoče sprejeti. Mislim pa, da tudi sicer je kljub vsemu pomembnejše, da damo možnost, da v svet zavoda pridejo na podlagi javnega poziva tako predstavniki uporabnikov, strokovnih organizacij in organizacij civilne družbe. To je v vsebini zakona, ki ga danes sprejemamo, omogočeno, in mislim, da je to tudi tista največja pridobitev pravzaprav, ko se odločamo o tem, da ustanovimo agencijo, da je ta agencija čim dlje od političnih interesov in da prevladuje pravzaprav stroka oziroma nadzor nad tistimi, ki izvajajo, recimo, po svoji politični funkciji prometno politiko. In ravno ta neodvisnost se je močno odražala ne nazadnje tudi v zadnjem obdobju, ko je bivši svet za preventivo in vzgojo v cestnem prometu bil vključen v Ministrstvo za promet in moram priznati, da je bilo kar nekaj časa, mogoče celo nekaj tri leta, zaznati da je bistveno manj prisoten v javnosti, kot pa je bil prisoten v javnosti s svojimi akcijami, preden je bil vključen v Ministrstvu za promet. To kaže, da če si samostojen, spremljaš dogajanja v prometu, poskušaš sprotno opozarjati na to in to je ta velika prednost, ki jo poskušamo ne nazadnje tudi uzakoniti na način, da se ustanovi agencija. Več bo dejansko možnosti, da stroka, in vsi tisti, ki aktivno spremljajo dogajanje v prometu, pravočasno opozarjajo in ne nazadnje tudi predlagajo pomembne vsebinske spremembe. Tako da, ko ste povedali, če se danes pogovarjamo o tem, kako nekaj oblikovati, bo ta agencija imela nalogo tudi, da predlaga vsebinske spremembe posameznih zakonov, ki so pomembni za to, da je varnost v cestnem prometu boljša oziroma se izboljšuje. Ukrep, ki ste ga omenjali in se nanaša na poviševanje kazni, je bil kritiziran v prejšnjem obdobju in mislim, ne mislim, ampak vem, da je bila kritika zgolj in samo zato, ker se nanaša samo na poviševanje kazni. Kje pa je vzgoja v cestnem prometu? To je tisto, na kar smo opozarjali v prejšnjem mandatu in te vzgoje seveda ni bilo v tistih ukrepih. Agencija bo imela ravno to nalogo in svet agencije predvsem tudi to nalogo, da sprejme program skozi katerega bo mogoče izvajati predvsem tudi vzgojo in odnos do vsega, kar se dogaja v prometu. In to je tisto, kar vsi pravzaprav potrebujemo, da bomo v čim večji meri spoštovali cestnoprometne predpise in s tem zmanjševali tudi verjetnost, da prihaja do nesreč, ki imajo pogosto tudi zelo usodne, tragične posledice. In če vključimo v to zgodbo Državni zbor, da se samo Državni zbor opredeljuje kot tisti, ki je dovolj strokoven za imenovanje predstavnikov v svet, mislim da to zagotovo ne bi bila učinkovita rešitev za varnost v cestnem prometu, zato tega amandmaja ne bom podprl.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne želi. Zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 55. člen ter amandma poslanskih skupin SD, Zares, LDS in DeSUS. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ni želje po razpravi, zato jo zaključujem. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, prekinjam 16. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali z glasovanji ob 17. uri.
Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo prekinjeno 3. točko dnevnega reda - obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o plačilnih storitvah in sistemih v okviru skrajšanega postopka. Ker k drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti 1. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 7. točko dnevnega reda - tretjo obravnavo Predloga zakona o prenosu pokojninskih pravic v okviru rednega postopka. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti nihče. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 6. točko dnevnega reda - drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vrtcih v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Najprej k 2. členu. Odločamo o prvem amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 43. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o drugem amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 40. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 40.]] [[Nadaljevanje]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 42. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. In končno odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 6. členu. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 63, proti 1. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. Predlagateljica državna sekretarka Alenka Kovšca predlaga, da se tretja obravnava opravi na isti seji. Zaključujemo pa drugo obravnavo predloga zakona. Ker je predlagatelj predlagal, da se tretja obravnava opravi na isti seji in ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga bo zbor odločil na podlagi 138. člena Poslovnika ali naj še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu ob nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Ob tem ponavljam, da je državna sekretarka javno podala takšen predlog. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v četrtek, 22. aprila 2010, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bo vključen sprejeti amandma k členu h kateremu je bil amandma sprejet. Amandmaje k tem členom lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Proceduralni predlog, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik! Sedaj se je prvič zgodilo, da ste imeli na zalogi vložen predlog predlagatelja, kako naj se nadaljuje obravnava te točke. Jaz mislim, da ni dobro, da predsedujoči, dopuščate, da v imenu predlagatelja, to se pravi ministrstva, minister ali državni sekretar na zalogo predlaga predlog, kako naj se glasuje. Če bi bili ti trije amandmaji, ki jih je vložila naša poslanska skupina, sprejeti, ne bi bil izpolnjen pogoj, da bi bili amandmaji sprejeti k manj kot desetini členov. Predlagam, da v bodoče ne dopuščate tak način dela Državnega zbora, ki ni skladen s poslovnikom. Rad bi vas opozoril, da ste v nekaterih drugih primerih izredno netolerantni, izredno nestrpni, kadar se predlagajo kakršnekoli zadeve ali pa predlogi. V tem primeru pa izredno benevolentno, vi in vaše službe tolerirate predloge Vlade ali pa tudi koalicijskih poslancev. To je unikum! To se še ni zgodilo, čeprav smo ta predlog podprli, ne želimo, da se zadeve komplicirajo, vendar predlagam, da se v bodoče take prakse ne poslužujete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej je treba reči, da je praksa bila tako v tem kot v prejšnjem mandatu, vendar če katera od poslanskih skupin temu nasprotuje, da državna sekretarka ali predstavnik Vlade pred tem že najavi oziroma poda predlog, potem tega ne bomo več počeli. Vendar se je to dogajalo v tem in tudi v prejšnjem mandatu. Do sedaj nobeden proti temu ni nasprotoval in se je to delalo. Če ena od poslanskih skupin temu nasprotuje, tega pač ne bomo upoštevali. Hvala lepa. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda - z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti cestnega prometa v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Odločamo o amandmaju poslanske skupine SDS k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 47. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanske skupine SDS, Zares, LDS in DeSUS k 55. členu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 2. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih, s tem zaključujem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Besedo želi državni sekretar. Prosim, gospod Jakomin.
Hvala lepa. Skladno z določbo prvega odstavka 137. člena Poslovnika Državnega zbora kot predlagatelj predlagamo, da se na tej seji opravi tudi tretja obravnava predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti v cestnem prometu. Hvala.
Hvala lepa. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka 137. člena Poslovnika zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 19. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 19.]] Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v četrtek, 22. aprila 2010, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bo vključen sprejeti amandma in člen, h kateremu je bil amandma sprejet. Amandmaje h tem členom lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO FRANCOSKE REPUBLIKE O IZMENJAVI IN MEDSEBOJNEM VAROVANJU TAJNIH PODATKOV. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za zunanjo politiko, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA - POTRDITEV URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA ZAKONA O EKONOMSKIH CONAH, URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA ZAKONA O TROŠARINAH, URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA ZAKONA O VARNOSTI V ŽELEZNIŠKEM PROMETU IN URADNEGA PREČIŠČENEGA BESEDILA ZAKONA O NADZORU DRŽAVNE MEJE. Uradna prečiščena besedila je pripravila Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora in jih Državni zbor potrdi brez razprave. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o ekonomskih conah. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je Državni zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o trošarinah. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je Državni zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o varnosti v železniškem prometu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se uradno prečiščeno besedilo Zakona o nadzoru državne meje. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je Državni zbor uradno prečiščeno besedilo navedenega zakona potrdil. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA - MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Zbor bo v okviru te točke obravnaval zahtevo Okrožnega sodišča v Mariboru o dovoljenju za začetek kazenskega postopka zoper sodnico Okrajnega sodišča v Slovenskih Konjicah. Prehajamo na obravnavo zahteve Okrožnega sodišča v Mariboru o dovoljenju za začetek kazenskega postopka zoper sodnico Okrajnega sodišča v Slovenskih Konjicah. Obvestilo je v obravnavo Državnemu zboru posredovalo Okrožno sodišče v Mariboru. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru predložila predlog sklepa. Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: Državni zbor na podlagi drugega odstavka 134. člena Ustave Republike Slovenije ter 99. člena Zakona o sodniški službi v zvezi z zahtevo Okrožnega sodišča Mariboru, opravilna številka Kpr 255/2007 z dne 6.8.2008 za odločanje o dovoljenju za začetek kazenskega postopka zoper sodnico Okrajnega sodišča v Slovenskih Konjicah Suzano Gril zaradi suma storitve kaznivega dejanja zlorabe uradnega položaja ali uradnih pravic po členu 261/III Kazenskega zakonika in kaznivega dejanja in jemanja podkupnine po členu 267/I Kazenskega zakonika ne prizna imunitete sodnici Okrajnega sodišča v Slovenskih Konjicah Suzani Gril in dovoli vodenje kazenskega postopka. Na podlagi 214. člena v zvezi z 207. členom Poslovnika zbora Državni zbor o predlogu sklepa odloči brez razprave. Glasujemo. Navzočih je 71, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda - vprašanja poslank in poslancev. V skladu s predlogom poslanca mag. Andreja Vizjaka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade, Boruta Pahorja na poslansko vprašanje mag. Andreja Vizjaka v zvezi s kartelnimi dogovori. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine SDS ima mag. Andrej Vizjak. Prosim.
Spoštovane kolegice in kolegi! Včeraj sem zastavil kar nekaj zelo konkretnih vprašanj predsedniku Vlade, povezanih s posledicami kartelnih dogovorov in posledicami postopkov, ki so bili v mandatu prejšnje vlade tudi uvedeni zoper odgovorne pri nečednostih pri gradbenih poslih. Na vprašanja nisem dobil konkretnih odgovorov. Dobil sem dogovore, češ "trudili se bomo, da bo vse v redu, da bodo odgovorni deležni ustrezne sodne obravnave" in podobno. To je odgovor na čisto vsako vprašanje, ki ga lahko da predsednik Vlade, in seveda nas ne more zadovoljiti. Iz ocen Računskega sodišča izhaja, da je bila posledica kartelnega dogovora pri gradnji avtocestnega križa astronomska za slovenske davkoplačevalce. Preplačali smo doslej zgrajen avtocestni križ za približno dve milijardi evrov, kar pomeni - sleherni državljan je ob tisoč evrov. Če Vlada, če predsednik Vlade ne bo storil res čisto vse, da se zadeva razčisti, da se postopki, ki so uvedeni, pospešijo, da pravica zadene tiste, ki jih mora zadeti, in da kazen doleti tiste, ki jih mora doleteti, potem bo šlo seveda vse po znanem reku Psi lajajo, karavana gre dalje. Da gre karavana dalje, pričajo tudi dogovori pri zadnjih poslih. Posel obnove brniškega letališča sta si spet razdelila SCT in Primorje po ključu 70:30. Pred nedavnim torej. Nihče resno ne jemlje boja proti kartelom, boja proti tajkunom in najbolj pa boli to, da so se s preplačanimi avtocestami dejansko olastninila ta gradbena podjetja, da so postali prejšnji direktorji zdaj lastniki in da veselo delajo nečednosti naprej. Še več, tisti, ki so v preteklosti preiskovali te kartelne dogovore in tudi zlorabe pri gradnji letališkega stolpa, so zdaj preiskovani. Ti so predmet preiskave s strani kriminalistov, ki sem jih poimensko tudi navedel. Boj proti kartelom se je spremenil v svoje nasprotje in karteli veselo delujejo naprej. Spoštovani! Predlagal sem, da opravimo razpravo o tem. Jaz mislim, da je to nedopustno, da nihče od nas tu v tej dvorani ne sme biti soodgovoren in soudeležen pri tem.
Hvala lepa. Glasujemo, glasovanje teče. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 41. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Radovana Žerjava bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Boruta Pahorja na poslansko vprašanje mag. Radovana Žerjava v zvezi z ukrepi za rešitev gospodarske krize. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 44. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Mirana Györeka bo zbor odločil o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Boruta Pahorja na poslansko vprašanje Mirana Györekav zvezi z neplačanimi prispevki za pokojninsko in invalidsko zavarovanje s strani delodajalcev. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 45. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Mirana Petka bo zbor odločil o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za promet dr. Patricka Vlačiča na poslansko vprašanje Mira Petka v zvezi s kartelnim dogovarjanjem na področju izvajanja del avtocestnega programa. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS Miro Petek.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Predloga poslanskega kolega Andreja Vizjaka niste podprli. Vsebina njegovega predloga pa je identična mojemu predlogu. In če niste podprli Vizjakovega predloga, je zagotovo tudi moj predlog ostal povsem brez upanja. Tako kot je brezupna tudi ta oblast. Hvala.
Hvala lepa. Najprej obrazložitev poslanskih skupin. Želi še katera od poslanskih skupin obrazložiti svoj glas? [[Ne želi.]] Obrazložitev glasu v lastnem imenu? Bom odprl prijavo. Prosim, prijava. Obrazložitev glasu Jožef Jerovšek.
Spoštovane kolegice in kolegi! Presenečen sem bil ob vaši brezbrižnosti ob glasovanju, ko smo predlagali, da se opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade. Sedaj imamo identično temo. Problem te teme je, da je morda bila bodočim rodovom ukradena prihodnost s takim načinom gradnje avtocest in s takim načinom dogovarjanja. Tukaj je ta velika koalicija prekosila metode nekaterih združb, za seboj niso pustile pisnih dokumentov. To se je, mislim da, prvič dogodilo, da so podpisali sporazum, ki je nelegalen, ki je kazniv, ki je v nasprotju z zakonom in meče čudno luč na celotno državo in na to vašo brezbrižnost, da za takšne velike denarje in za takšne rabote, ko smo očitno tudi gradili ceste, avtoceste po neprimernih trasah, ki so dražje, kjer je dlje časa bila gradbena projektiva na istem mestu in so bistveno lažje napihnili še predračune in koalicija je ob tem brezbrižna. Poraja se vprašanje, kdo vse je boter temu, tem velikim koalicijam. Kdo so botri, ki tukaj sedijo med nami tudi? Jaz mislim, da tisti, ki si želijo oprati vest, bodo glasovali za predlog kolega Petka. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Andrej Vizjak? [[Ne.]] Torej prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 42. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Vinka Gorenaka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje Aleša Zalarja na poslansko vprašanje dr. Vinka Gorenaka v zvezi s potovanjem uslužbencev Ministrstva za pravosodje v ZDA. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Živimo v času, ko naj bi oziroma ko želimo, tako tudi koalicijski poslanci, varčevati na vseh področjih. Pri potovanjih v tujino - sam sem na sejah Vlade vedno sodeloval in v prejšnjem mandatu je bilo vedno nepisano pravilo, ki se je izvajalo v popolnosti, da v tujino ne potuje več kot pet ljudi. Minister za pravosodje je prejšnji mesec objavil razpis za 20 letalskih vozovnic za Združene države Amerike. V razpisnih pogojih piše, da bodo obiskali sedež OZN. Tam naj bi se izobraževali. 18.000 evrov za letalske vozovnice. Ministra sem spraševal, koliko so ostali stroški: dnevnice, potni stroški, hotelske storitve in ostale neobhodno potrebne stvari, ki spadajo v tovrstna potovanja. Ministra sem spraševal, kaj je z namenom potovanja, zakaj 20 uslužbencev pravosodnega ministrstva oziroma pravosodne veje oblasti potuje v ZDA, čemu je to potrebno. Kakega pametnega odgovora nisem dobil. Namenoma pa je minister govoril o tem, da bo država plačala samo 6 ali 7.000 evrov, vse ostalo pa bodo sredstva Evropske unije. Kot da bi bila sredstva Evropske unije njegova. Tudi sredstva Evropske unije sodijo med tista sredstva, s katerimi je treba skrbno varčevati. Menim, da je nedopustno in skrajno neodgovorno, da si minister privošči in pošlje v tujino kar 20 uslužbencev. Zato predlagam, ne samo na to temo, ampak da tudi malo širše pogledamo potovanja ministrov, državnih sekretarjev in drugih javnih uslužbencev v tujino. Zato sem tudi predlagal tak predlog sklepa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 40. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Janeza Ribiča bo Državni zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor dr. Roka Žarnića na poslansko vprašanje Janeza Ribiča v zvezi z vzdrževanjem vodotokov in čiščenjem rečnih strug. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SLS, Janez Ribič.
Hvala za besedo. Rad bi dejal, da je razgovor potekal v zvezi z varnostjo ljudi pred poplavami na poplavnih območjih. Potekal je tudi v zvezi z razdelitvijo sredstev vodnega sklada, s katerimi se veliko dela, ne dela se pa tistega, za kar so namenjena. Zato sem danes prepričan, da boste mojo željo po razpravi tukaj v Državnem zboru in tudi varnost ljudi pred poplavami na samih območjih podprli, da se o tem pogovarjamo. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 44. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Aleksandra Zorna bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za kulturo Majde Širce na poslansko vprašanje Aleksandra Zorna v zvezi z nadzorom nad porabo prejetih sredstev za sofinanciranje programskih vsebin medijev. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 44. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Jožefa Jerovška bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za obrambo dr. Ljubice Jelušič na poslansko vprašanje Jožefa Jerovška v zvezi s stališčem do predlogov, ki izhajajo iz peticije Ukinimo vojsko. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, v imenu poslanske skupine? V imenu poslanske skupine. Jožef Jerovšek, Poslanska skupina SDS.
Hvala lepa. Čim bolj nepregledna in zamegljena politika na raznih področjih in beganje državljanov s kontroverznimi nedržavotvornimi odločitvami je očitno odločitev in taktika te koalicije in tudi verjetno zemunske koalicije. In nekaj podobnega se je zgodilo tudi na področju dolgoročne varnosti te države. Mi smo tukaj v tem zboru sprejeli strategijo nacionalne varnosti, smo jo kolektivno potrdili, ampak nekaj malo časa za tem so diametralno nasprotna stališča sicer doživela zavrnitev s strani Vlade, predsednika republike, predsednika Vlade, veteranskih organizacij in tako naprej. Stališča Vlade smo na odboru prelili v sklepe o dobesednem zapisu. In vladni poslanci štirih strank so to zavrnili z izjavo, da z gnusom zavračajo stališča, ki jih je napisala Vlada. Kdo je lahko bolj zbegan kot državljani te države, da ni neke jasne usmeritve na področju varnosti države? Sedaj je seveda obvisela v zraku dilema, ali ta koalicija res želi izstopiti iz Nata.
Kolega Jerovšek, obrazložitev glasu ne pa komentarji, prosim.
Saj obrazlagam.
Do zdaj nismo še nič slišali o tem, kako boste vi in vaša poslanska skupina glasovali. Imate še nekaj časa, da to poveste.
Mi bomo glasovali za to, da se opravi diskusija o izjemnih političnih posledicah takšnega ravnanja koalicije in o tako pomembnem vprašanju. Jaz mislim, da je absolutno važno, da se o tem izreče jasna beseda, ali je ta vlada, predsednik Vlade in ministrica za obrambo doživela jasno nezaupnico. Potem naj vložijo interpelacijo, zoper katere so glasovali. Na tako pomembnem področju ne more in ne sme biti nejasnosti zato predlagam, da se opravi razprava. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? V svojem imenu. Želi še katera druga poslanska obrazložiti svoj glas? [[Ne želi.]] V svojem imenu ima besedo Anton Anderlič.
Zelo rad bi podprl razpravo o odgovoru ministrice, ki ni mogla odgovoriti na vprašanja, ki jih je gospod Jerovšek zastavil. Zato seveda tudi ne vem, o čem naj bi razpravljali. Zelo jasno je, da se pri tej točki glasuje o tem, da se želijo odgovori na vprašanja, na katere ministri ne odgovorijo. Tukaj je bilo napaberkovanega včeraj veliko, kot imamo opravka s temi vprašanji že cel teden. Zato, če mi lahko še kdo v obrazložitvi glasu še kdo pove, kaj je tisto, o čemer naj bi razpravljali [[...]]
Gospod Anderlič, ne more.
Ne more? Gospod Jerovšek, izredno mi je žal, da ne morem podpreti tega, ker ne vem, kaj naj bi to bilo. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Ja seveda, ne morem tega podpreti, drugič je prav, da definirate vprašanje in kaj bi radi izvedeli.
Hvala lepa. Ampak mi smo zvedeli, da vi ne boste podprli tega sklepa, in to je namen obrazložitve glasu. Glasujemo. Glasovanje teče. Ni polemike. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 43. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da zbor sklepa ni sprejel. V skladu s predlogom poslanca Milana Čadeža bo zbor odločil v naslednjem predlogu sklepa. Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje Dorijana Marušiča na poslansko vprašanje Milana Čadeža v zvezi z izvajanjem nujne medicinske pomoči. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 45. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Franca Pukšiča bo zbor odločil o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za pravosodje Aleša Zalarja na poslansko vprašanje Franca Pukšiča v zvezi s pristojnostjo ugotavljanja neustavnosti in nezakonitosti predpisov. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 45. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 16. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob deveti uri. Nasvidenje.