Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Četvrtu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 72 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da su je u sali prisutno 86 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno najmanje 84 narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Dušica Morčev, Radojko Obradović, Milorad Stošić, Olgica Batić i Branko Ružić. Nastavljamo rad i prelazimo na zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačaka od 1. do 6. dnevnog reda. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz predloženog dnevnog reda po tačkama od 1. do 6, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno brojem narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Kako je na prethodnoj sednici narodni poslanik dr Janko Veselinović, na osnovu člana 97. Poslovnika, tražio da se vreme koje je predviđeno za raspravu udvostruči, stavljam na glasanje predlog narodnog poslanika da vreme predviđeno za raspravu pod tačkama od 1. do 6. bude dvostruko duže od onog koji je predviđen prema Poslovniku. Molim Narodnu skupštinu da se izjasni. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 32, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo 86 od ukupno prisutnih 119 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Po Poslovniku, narodni poslanik dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po Poslovniku član 85. Poslovnika i nekoliko članova Ustava koji govore o samostalnosti Narodne skupštine. Moj je predlog da Narodna skupština predloži, odnosno da Vlada povuče predložene zakone iz procedure, jer oni nisu pripremljeni u skladu sa članom 85. Poslovnika koji kaže da u predlog dnevnog reda sednice Narodne skupštine mogu da se uvrste samo predlozi akata koji su podneti u skladu sa Ustavom, zakonom i ovim Poslovnikom. Smatram da ovi zakoni nisu prošli ovu proceduru, da nisu prošli javnu raspravu, da nisu dobili mišljenja nadležnih skupštinskih tela i nadležnih nezavisnih institucija i da nije bilo dovoljno vremena da se o njima, pre svega, upozna javnost na koju se odnosi, na građane Srbije koji će ovim zakonima biti dodatno opterećeni, na lokalne samouprave koje će biti onemogućene da finansiraju neke osnovne nadležnosti. Mislim da se ovim zakonom na pravi način nije upoznala ni vladajuća koalicija, odnosno poslanici vladajuće koalicije, pre svega mislim na SNS koji su, čini mi se, i u međuvremenu dali amandmane na ove zakone. Vrlo je bitno što su vodili računa o advokatima, lekarima, naročito o onima koji imaju dobre prinadležnosti. Mislim da sa ovim zakonom nisu upoznati na pravi način ni predsednik Republike, ni prvi potpredsednik Vlade, koji danas kupuje avione u Sočiju. Hvala.
Vreme. S obzirom da su, metodološki gledano, zakoni predati u skladu sa Ustavom i zakonom,oni imaju prava da se nađu na dnevnom redu. Naravno, vi uvek imate mogućnost sudske zaštite. Ako smatrate da bilo šta nije u skladu sa Ustavom i zakonom, tražite i zaštitu od Ustavnog suda Republike Srbije. Po Poslovniku se javio narodni poslanik Snežana Stojanović Plavšić. Izvolite.
Poštovanje. Dobar dan. Dame i gospodo, reklamiram član 107. Poslovnika, koji ukazuje na povredu dostojanstva Skupštine. Zaista mislim da ne treba dan da počnemo ovako, ali sam morala da se javim da bih reagovala na ovo. Sada vidimo da DS danas želi da opstruira rad Skupštine, kako je to radila pre dva dana. Problem nije bio to što poslanici nisu imali dovoljno vremena da se pripreme, nego da je jednostavno na delu opstrukcija. Tada su tražili odlaganje i izađeno im je u susret. Imali su dovoljno vremena da se pripreme. Pozivam Skupštinu i sve nas da danas radimo, da predstavimo građanima ove ozbiljne zakone, koji donose priliku da stabilizujemo budžet Republike Srbije. Molim vas, predsedniče, da i danas, tokom čitavog dana, ovakve pokušaje opstruiranja rada u korenu sasečete.
Po Poslovniku, narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Reklamiram Poslovnik, član 107. Nije namera DS da opstruira sednicu. Naša namera je bila i pre neki dan i danas da zaštitimo građane Srbije i da im ukažemo na ono što radite. Ako sada očekujete da će DS da se javlja po Poslovniku, neće. Mislim da ste suviše senzitivni prema onome što radi DS, zato što smo vas uhvatili sa rukama u pekmezu, gospodo, i do ramena, ako hoćete. Sada vi kažete – vi opstruirate rad. Nemojte, molim vas, da ukažete na naše rekonzistentnosti i greške. Vi opstruirate rad Skupštine kada mi ukažemo na ono što radite. To radite vrlo nevešto. Nemojte nas sada izazivati. Nemojte nas izazivati. Nije stvar u pripremi. Stvar je u tome što smo ukazali na ono što građani moraju da znaju, i to samo kroz izlaganje gospodina Veselinovića, mog zamenika. Odmah je bilo nervoze - evo, krenuli su. Ne bojte se. Nismo mi ko vi da blokiramo Srbiju. Hvala.
Da li ste se prijavili po Poslovniku, gospodine Mikoviću? (Ne.) Po Poslovniku,gospodin Andrić. Izvolite.
Reklamiram član 107. Povređeno je dostojanstvo Skupštine. Prešli bismo preko ovoga, ali je očigledno je reč o jednoj zloupotrebi i manipulaciji. Mislimo da je dosta važno da se stvari razjasne. Ono što sto se desilo u sredu, naravno, nije bila u pitanju ni opstrukcija rada parlamenta, ali nismo tražili vreme da bi se poslanici upoznali sa materijalima. Mislim da je jako važno to, što je bio i zaključak kolegijuma.Tražili smo vreme da se javnost upozna sa materijalima, da bi bila svesna svih pozitivnih i negativnih efekata koji ovakvi predlozi donose. Prosto, jedna normalna i demokratska procedura donošenja zakona podrazumeva i javnu raspravu. Nismo bili zadovoljno odgovorom da se nešto nalazi na sajtu Ministarstva finansija, pošto se svašta nalazi na sajtu Ministarstva finansija, pa Skupština ne raspravlja o tome. Prosto, postoji jedan normalan period i način kako se zakoni donose. Oni se puste u skupštinsku proceduru, zatim javnosti, a pre svega stručna javnost bude upoznata sa tim predlozima. Podsetiću vas da ni Fiskalni savet nije stigao do početka sednice da uputi svoje mišljenje, nego tek kada je Skupština prekinuta. Zašto je to naročito povreda dostojanstva Skupštine. Zato što je odluku o prekidu, odnosno odlaganju sednice doneo Kolegijum Narodne skupštine, pa se ja pitam da li je moguće da Kolegijum Narodne skupštine opstruira rad Skupštine. Onda stvarno nema smisla ništa od ovoga što radimo. Znači, ja vas molim da ne dozvolite predsedniče, vama se obraćam, tu vrstu manipulacije. Dakle, ne radi se o još dva sata vremena da poslanici LDP ili neke druge stranke mogu da pročitaju zakon. To pustite nama, našu organizaciju. Radi se o vremenu potrebnom da se javnost upozna, da stručna javnost da svoje komentare i da zatim Narodna skupština može da radi onako kako treba da radi, a to je da svako ovde zna o čemu priča i ono što je mnogo važnije da je svako u ovoj sali svestan posledica koje će njegovo ili njeno glasanje imati na život svakog građanina Srbije.
Nastavljamo sa radom. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu, Predlogu zakona o izmenama i dopunama zakona o porezu na dobit pravnih lica, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana i Predlog zakona o izmenamai dopunama Zakona o akcizama. Da li predstavnik predlagača mr Mlađan Dinkić, ministar finansija i privrede želi reč? Izvolite.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, smatram da Skupština jeste svakako najvažnije mesto gde se raspravlja o ukupnoj ekonomskoj politici, a posebno o ovako važnim zakonima kao što je paket poreskih zakona i biću ovde sa vama narednih skoro nedelju dana, s obzirom da će u četvrtak biti i posebna sednica gde će čitava Vlada biti da sa vama raspravlja o ekonomskoj politici. Biću ovde povodom ovih zakona, a onda ćemo svi zajedno iz Vlade pred vama biti u danu za koji je dogovoren da bude posebna rasprava. Odmah da vam kažem da nemam ništa da krijem i da ću biti apsolutno otvoren kao i uvek prema vama i neću govoriti samo o ovom paketu fiskalnih zakona. Na ovaj paket fiskalnih zakona Fiskalni savet je dao pozitivno mišljenje. Međutim, Fiskalni savet je, kao što ste juče čuli, dao zabrinutost za ukupno stanje javnih finansija i zato neću da govorim samo o onome o čemu je dato pozitivno mišljenje, a to su fiskalni zakoni, koji jesu formalni predmet ove rasprave, nego hoću da vam kažem i kakva je situacija vezano za probleme, jer ne želim da bežim od problema, već želim da vam ukažem i pokažem da je ova vlada svesna problema, ali da je sposobna da ih reši. Ono što je činjenica je da se ekonomska politika ne samo u Srbiji već u čitavoj Evropi danas vodi u jako teškim uslovima. Nijednom ministru finansija nije lako. Međutim, to nije nikakvo izgovaranje. To je posao i on mora da se radi najbolje moguće u interesu građana. U svakom slučaju, situacija je jako složena i kompleksna i pokušaću ukratko da vam kažem šta su to pozitivni trendovi a šta su to negativni trendovi koje treba da rešimo. Šta je pozitivno u odnosu na prethodnu godinu? Prvi put imamo posle četiri uzastopna kvartala prošle godine blagi rast BDP. On je prema proceni Zavoda za statistiku bio 1,9%. To jeste skroman rast i apsolutno ne mislim da tome pridajem neku preteranu hvalu, ali je činjenica da je to prvi put da je trend preokrenut nakon čitave negativne prošle godine. Činjenica je da pozitivan rast u ovom trenutku u Evropi ima svega nekoliko zemalja. Bukvalno sve zemlje Evrope su u recesiji ili one koje imaju pozitivan rast, on je znatno niži od ovoga. Ono što je takođe nepobitna činjenica je da sve ono što se pričalo godinama kako Srbija treba da se razvija, da se pređe na izvozno orjentisani model rasta, 2013. godina je prva godina kada će se to pokazati i u praksi i kada se to dešava. Zašto to govorim? Zato što je rast izvoza u prvom kvartalu bio 22%, a rast uvoza 0%. Dakle, imamo rast izvoza bez rasta uvoza i smanjeni deficit tekućeg računa platnog bilansa za jednu četvrtinu. Dobra je stvar je da se taj rast izvoza zasniva ne na izvozu sirovina i polu- proizvoda, nego na izvozu gotovih proizvoda. Automobilska industrija vuče jednu petinu rasta izvoza, ne samo proizvodnja "Fijata" već i fabrike autokomponenti. Ono što je takođe dobro i različito u odnosu na prošlu godinu je da imamo stabilan dinar zahvaljujući politici NBS. Imamo trend usporavanja inflacije. Ima još jedna stvar i time nažalost iscrpljujem spisak pozitivnih stvari i preći ću na one koje su negativne. Dobra stvar je da srpski budžet u ovom trenutku ima odličnu likvidnost. Srpski budžet trenutno ima na računima milijardu i 258 miliona evra. Ko god priča o nekom bankrotu sutra ili prekosutra treba da pogleda cifre, milijardu i 258 milijardi evra jeste stanje na računima budžeta Republike Srbije na današnji dan. Imamo 922 miliona dolara, 257 miliona evra i 32,3 milijarde dinara. To kada preračunate u evre to je stanje koje trenutno imamo, jer ne želimo da dozvolimo za razliku od prethodne Vlade da krpimo mesec za mesec, nego imamo uvek za makar šest meseci unapred za sigurnu isplatu penzija i plata. Što se tiče sigurnosti, ona postoji. Nije pitanje šest meseci i tu Fiskalni savet i MMF upozoravaju, pitanje je održati ovu situaciju na dugi rok. Tu imamo probleme i te probleme ne želim da poričem. Šta je negativno u sadašnjoj situaciji? Puno je tih stvari. Najpre, ovaj blagi privredni oporavak je neravnomeran. Ima grana koje vuku ovaj oporavak, a to su pre svega grane lake industrije kao što su tekstil, obuća, nameštaj, automobilska industrija, deo hemijske industrije. Ali je čitav niz grana u velikom problemu, pre svega građevinarstvo. Takođe postoji značajan pad prometa u trgovini i to je jedan od najvećih uzroka manjih prihoda od očekivanih u ovom periodu, čak 16% u prvom kvartalu u odnosu na prvi kvartal prošle godine. Najveći problem, koji je postojao i ranije, a koji još uvek nije rešen, je visoka nezaposlenost. U prošloj godini ta stopa je iznosila, znate ga statistika da meri dva puta godišnje stopu nezaposlenosti po anketi o radnoj snazi, u aprilu preko 25%, u oktobru je izmereno 22,5%. Međutim, taj podatak nisam želeo javno da objavim jer mislim da nije realan. Mislim da je uključio i broj anketara koji su radili popis stanovništva. Nikada se nismo time hvalili. Mislimo da je veća stopa nezaposlenosti od tog oktobarskog podatka. Videćemo sada, u junu se obično objavljuje podatak iz ankete o radnoj snazi koja je izvršena u prošlom mesecu. Sigurno da je to najveći problem trenutno Srbije. Nizak je i standard stanovništva. To je nepobitno. Ono što nije dobro je da je porasla siva ekonomija imajući u vidu podatak o padu prometa u trgovini koji ne odgovara kretanjima u drugim sektorima. Dobro smo prognozirali da će rast BDP biti 2%. Inflacija jeste nešto niža od onoga što je prognozirano i to je dobro sa druge strane. Međutim, ova diskrepanca ukazuje da je veći pad u prometu u trgovini nego što je stanje u kretanjima zarada i penzija i to ukazuje na to da postoji rast sive ekonomije. Zbog svega ovoga imali smo u prva četiri meseca znatno manje prihode od planiranih. Prvo, najviše je podbacio porez na dobit jer kada je planiran budžet nije se očekivalo da će profit u 2012. godini preduzeća biti za više od 15% manji nego u 2011. godini. Očekivali smo da će biti manji, ali on je znatno viši od 15% manji nego što smo mi procenili u 2012. godini. Znate da 2012. godina nije rezultat rada ove vlade. Ostvareno je od poreza na dobit svega 60% od onoga što je planirano. Čak se i vraća deo akontacija iz prethodne godine zato što je faktički porez na dobit niži od onoga što je bio i u tom smislu prihodi od poreza na dobit su podbacili najviše od svih poreskih prihoda bez obzira što je povećana stopa sa 10 na 15%. Što se tiče akciza, porastao je prihod od akciza za 14% u ova četiri meseca, ali je bilo planirano 30%. Jedan deo prometa kod duvana otišao je na crno tržište, pre svega se radi o rezanom duvanu. Mi znamo da je situacija u Srbiji teška i da ljudi verovatno nemaju novca za skuplje cigarete i da su primorani, oni koji konzumiraju, da upotrebljavaju rezani duvan. Međutim, nije opravdano da se ne kupuje zvanični, legalni rezani duvan na koji se obračunava niža akciza. Zato smo pokrenuli aktivnosti zajedno sa policijom na pronalasku, ne onih koji prodaju na pijacama, nego oni koji faktički distribuiraju ovaj duvan i mislim da ćemo tu popraviti situaciju, ali ne možemo da otklonimo potpuno gubitak prihoda. Dakle, ukupno je naplaćeno 87% od plana kod akciza, pre svega zbog pada kod cigareta. Kod akciza na derivate nafte naplaćeno je onoliko kolko je planirano. Što se tiče PDV, porasli su prihodi od PDV u prva četiri meseca za 15%, ali je bilo planirano da oni porastu 24%, s obzirom da je povećana stopa PDV sa 18% na 20%. Šta se, međutim, desilo? Prvo, treba da znate da izvoz i poljoprivreda, koji su trenutno glavni generatori oporavka u Srbiji, koji jeste blag, ali postoji taj rast od 2%, nisu prihodno izdašnina kratak rok. Što je veći izvoz, to je veći povraćaj PDV. Što se više robe izvozi, više se i vraća privrednicima PDV i onda je efekat na naplatu manji nego da je manji izvoz. Dakle, jeste apsurdno, ali je tako. Što se tiče prihoda od PDV, oni su naplaćeni na nivou 92% od plana. Bilo je neplaniranih rashoda. Neki zbog toga što je uveden novi sistem budžetskog knjigovodstva, a neki zato što su ostali kao zaostavština iz prethodnog perioda. Naime, od ove godine se prvi put projektni zajmovi evidentiraju odmah kao rashodi, a ne tek na kraju godine. Svakog meseca uknjižavamo ono što se realizovalo na realizaciji, npr. infrastrukturnih projekata koji se rade zajedno sa Vladom Azerbejdžana ili sa Vladom Republike Kine na izgradnji odgovarajućih infrastrukturnih projekata. To se ranije nije beležilo na mesečnom nivou, nego se tek na kraju godine evidentiralo i prikazivalo u završnim računima. Sada imamo takvo knjigovodstvo da se ti rashodi odmah prikazuju i to je takođe dodatno povećalo rashode. Međutim, bilo je i nekih neplaniranih rashoda koji su posledica saniranja stanja zbog dubioza koji su nasleđeni od prethodne Vlade, da budem potpuno otvoren. Prvo, to su docnje, razno – razne, odnosno dugovi koji su isplaćivani, oko 11,5 milijardi dinara je plaćeno na izmirivanja dugova iz prošlosti putarima, zdravstvenim ustanovama, reciklerima, lokalnim samoupravama. Sve to zajedno je 11,5 milijardi rashoda koji nisu uobičajeni budžetski rashodi. Takođe, imali smo i troškove da spasimo depozite propalih banaka, kao što su "Agrobanka" i "Razvojna banka Vojvodine". Ukupno je direktan budžetski trošak radi spasavanja depozita, da ljudi ne bi izgubili svoje uloge, iznosio 18,2 milijarde dinara samo za Republiku, bez pokrajine Vojvodine. Ukupna šteta finansijska od propasti ovih banaka je 620 miliona evra. Ovo je direktan budžetski trošak, jer je i Agencija za osiguranje depozita isplatila 280 miliona evra, a ovo je samo ono što je bio trošak servisiranja obveznica koje su date. Dakle, kada sve ovo saberemo, kao posledica manjeg rasta prihoda od očekivanih, kao i nekih neplaniranih rashoda, mi imamo značajno veći deficit nego što smo planirali. Za četiri meseca konsolidovani deficit budžeta iznosio je 60 milijardi dinara, a republički 78, što znači da su pojedine institucije imale i suficit u prva četiri meseca, pre svega Fond zdravstva je imao suficit od oko devet milijardi dinara, zatim, lokalne samouprave su imale suficit od oko 8,3 milijarde dinara. Prvi put od kada pratimo javne finansije je konsolidovani deficit niži za prva četiri meseca nego što je republički. Međutim, naravno da to nas ne zavarava, jer znamo da taj suficit koji je ostvarenu ovim institucijama je privremeni i da suštinski moraju da se preduzmu odgovarajuće mere na strani rashoda, pre svega, kako bi se situacija stavila pod kontrolu. Mi smo predložili Vladi ovog meseca da nekih 32 milijarde dinara smanjimo na strani rashoda i to su mere koje Vlada treba da usvoji. Međutim, naš trezor je već krenuo da ih izvršava, tako što je smanjio kvote budžetskim korisnicima i izvršava prema novom planu, a ne prema originalnom planu, iz budžeta rashode, kako bi smanjili rashode već od ovog meseca. Ono što takođe predstoji jeste rebalans budžeta. Juče ste čuli da Fiskalni savet predlaže da to bude što pre. Mi smo prvo vreme razmišljali da samo ovim merama interne štednje Vlade napravimo, pa da onda radimo rebalans početkom septembra. Međutim, nije isključeno da ćemo ga uraditi u narednih mesec i po dana, zato što smatramo da su ocene Fiskalnog saveta i stručne i iskrene i dobre i smatramo da ih treba poslušati. Ono što takođe planiramo da uradimo, imajući u vidu rast sive ekonomije, preduzećemo ozbiljne mere da zaštitimo one koji redovno plaćaju porez državi. Pre svega ćemo iskoristiti mogućnosti i krenuti u ozbiljnu kontrolu neregistrovanih radnji, dakle, onih koji ne plaćaju nikakav porez, oni će biti prvi na udaru. Naravno da je važno da nam svi u tome pomognu, i vi koji sedite u Skupštini, ali i svi građani, da ne plaćaju račun ukoliko im se ne izda fiskalni račun. Zakon kaže – ako neko ne izda fiskalni račun, ne morate da platite robu, ne morate da platite piće u kafani. Dakle, pozivam sve kojima se ne izda račun da ne plate robu koju uzmu ili piće koje popiju. Jer, ako se ne uzme fiskalni račun, pre ili kasnije se dolazi dotle da moraju da se režu neki rashodi koji su mnogo važniji i to na kraju dođe i do plata i penzija. Bitno je da se uzimaju računi. Zašto? Zato što treba u istu ravan staviti one koji redovno plaćaju porez i oni koji to ne čine. Mi ćemo krenuti da, osim toga što objavljujemo spisak neredovnih platiša poreza, počnemo da objavljujemo i spisak najredovnijih platiša poreza, jer treba ljudi da znaju ko su ljudi koji redovno izmiruju obaveze državi. Takođe, izvršićemo odgovarajuće strukturne reforme koje će smanjiti određene rashode, a to je pre svega povlačenje države iz upravljanja određenim državnim preduzećima, samim tim i smanjivanje subvencija po tom osnovu. Konačno, potrebno je da se uspostavi ozbiljna finansijska disciplina. Finansijska disciplina je počela da se narušava još od 2007. godine. Zašto? Zato što smo u razgovoru sa ljudima iz Poreske uprave shvatili da od svih fiskalnih kasa koje postoje na terenu, a nakon ukidanja zanatlije, ostalo ih je još skoro oko 200.000, da niko živi u Poreskoj upravi već šest godina, od 2007. godine, ne proverava uopšte izveštaje sa GPRS sistema, niti vrši analizu, niti vrši kontrolu nakon toga. Takva praksa će biti prekinuta i biće izricane najstrože kazne onima koji ne šalju izveštaje. Kako da ne raste siva ekonomija ako je niko ne kontroliše, i to se ne čini u poslednjih šest godina? To je sada nešto što je iza nas. Situacija je takva da prosto nema prostora da se bilo kome popušta i ne sme biti tolerancije na sivu ekonomiju. Ono što je takođe jako važno, prvo ćemo uspostaviti, već smo krenuli sa uspostavljanjem discipline u samoj državi. Velika je finansijska disciplina. Evo, ova Skupština je krajem godine izglasala Zakon o redovnosti rokova plaćanja. Najveći deo državnih institucija se striktno pridržava zakona, da plaća preuzete obaveze u roku od 45 dana, međutim, ima i onih koji to ne čine. Blokirali smo ove nedelje izvršenje sredstava svim institucijama koje se toga ne pridržavaju. Nije veliki iznos obaveza koji nije plaćen, to je možda 1% od ukupno preuzetih obaveza, ali bez strogih sankcija neće biti discipline. Nemojte da se iznenadite što danas neće biti izvršeni transferi onim opštinama koje nisu ili njihove institucije nisu izvršile neke obaveze. Bolje kažite da se te obaveze izvrše i odmah će biti transferi izvršeni, a isto tako i republičkim institucijama koje kasne. Dakle, kriterijum će biti jednak za sve, ma o kome da se radilo, jer jedino kroz uspostavljanje finansijske discipline, kroz jednake uslove poslovanja za sve može se uspostaviti ravnoteža. Ako neko pita – odakle da platim, ako nema para, ne sme da se preuzima obaveza. To je osnovno budžetsko pravilo. Dakle, ne treba preuzimati obaveze koje ne mogu da se plate. Sada bih krenuo sa obrazloženjem konkretnih zakona. Ovi zakoni se rade nekoliko meseci u našem ministarstvu i prvobitna ideja je bila da se uradi reforma u ovoj oblasti, a onda kako je vreme prolazilo, postojala je potreba da se ovi zakoni iskoriste i kao jedna od mera fiskalne konsolidacije koju upravo preduzimamo. Zato su zakoni poslati po hitnom postupku. Dakle, oni jesu spremani još od nove godine. Vidite i sami da ovo nije moglo da se spremi na brzinu i za 15 dana, ali je činjenica da pojedini elementi zakona jesu urađeni pre mesec dana sa idejom da se izvrši fiskalna konsolidacija, kada se primetilo da će prihodi biti niži od plana i kada je potrebno deficit smanjiti. Koji su ciljevi ovih zakona? Jedan od ciljeva koji je jako važan je da se dodatno rastereti privreda, a posebno oni koji su najslabiji, a to su preduzetnici i mala preduzeća. Kako se to čini? To se čini na nekoliko načina. Najpre, smanjuje se stopa poreza na plate sa 12 na 10%, a iznos neoporezovane plate se podiže sa 8.700 na 11.000 dinara. Na ovaj način se poresko opterećenje najnižih zarada smanjuje sa 8,6 na 6,4%. Od ovoga će najviše koristi imati tzv. radno intenzivne industrije, gde su nažalost plate i najniže, a s obzirom da se sada neće oporezivati plata do 11.000 dinara, onda će oni imati najveću korist. Takođe, korist će imati i mali preduzetnici, tzv. paušalci. Podiže se cenzus za paušalno oporezivanje dohotka sa tri na šest miliona dinara. Ono što je još bitnije, predlaže se da preduzetnici sami izaberu da li će plaćati doprinose na ličnu zaradu ili na ostvarenu dobit. Do sada je zakon poznavao samo plaćanje na ostvarenu dobit, a sa ovim rešenjem da se uvede lična zarada preduzetnika, oni se izjednačavaju sa onima koji vode preduzeća i njima se efektivni poreski troškovi smanjuju za jednu trećinu. Dakle, efektivna stopa će im biti 30%, dok je sadašnje opterećenje 46%. U raspravi u načelu daću i primer kako se ovo obračunava i kako se dolazi do ovog efekta. U raspravi sa udruženjima privrednika svi preduzetnici su pozdravili ovaj predlog. To i jeste, da kažem, bila i njihova inicijativa koju smo mi ugradili u ovaj zakon. Predlaže se i potpuno ukidanje poreza na katastarski prihod za poljoprivrednike. On se briše kao kategorija iz zakona. Ono što smo takođe predložili, a što je, vidim, izazvalo već i pre nego što je počela ova rasprava amandmane više poslaničkih grupa, jeste da se iz sistema paušalnog oporezivanja izuzmu advokati, privatne stomatološke ordinacije, privatna lekarska praksa, marketinške agencije, računovođe i revizori. Bez obzira kako će se Vlada i parlament izjasniti prema tim amandmanima, ja sam protiv i neću odustati od ovoga što sam predložio, odnosno što je moj tim predložio. Ako vidite kakva je definicija ko je to paušalac – paušalac je obveznik koji ima promet manji od šest miliona dinara u novom zakonu ili po prethodnom manji od tri miliona i ko nije sposoban da vodi knjige, mislim da su advokati sposobni da vode knjige, kao i privatni stomatolozi takođe. Suština je da oni po ovom predlogu bi trebali da vode knjige, mogu da ih vode sami ako imaju mali promet, a ako imaju veliki, računovođa mesečno ne košta više od 30 evra, pa da onda iskažu koliki su im prihodi, koliki su im rashodi i da plate porez po stopi od 10% i doprinose isto kao preduzetnici koji vode knjige. Ako mogu da vode knjige oni koji prodaju novine na trafici, ne znam zašto ne bi mogli da vode advokati ili privatni stomatolozi ili privatna praksa. Ovo je pitanje elementarne pravednosti poreskog sistema. Ono što smo želeli da uradimo ovom reformom jeste uspostavljanje poreske pravde, odnosno tretmana poreskih obveznika srazmerno njihovoj snazi. Moram da kažem da je jedan dobar deo advokata već sada u sistemu PDV i oni su već u sistemu vođenja knjiga. Ako oni mogu to da rade, ne vidim zašto to ne mogu da rade svi? Da ne govorim o stomatolozima i o privatnoj lekarskoj praksi, jer sigurno ne možemo izjednačiti njihov poreski status sa statusom obućara ili stolara. To apsolutno mislim da nije opravdano. Ono što takođe predlažemo jeste da se u Zakonu o poreskom postupku i poreskoj administraciji pojednostavi procedura, tako da umesto da se svi porezi i doprinosi plaćaju na 35 obrazaca, kao što je danas slučaj, od nove godine se plaćaju na samo jednom jedinom obrascu, a umesto sadašnjih maksimalno 205 uplatnih računa, obaveza bude plaćena samo na jedan a da se onda sistemom elektronske uprave ti prihodi raspodeljuju prema onima kojima pripadaju. Sve ovo o čemu sam govorio donosi rasterećenje privredi od četiri milijarde dinara na godišnjem nivou. Što se tiče pojedinačnih zakona, u ovim zakonima ima još novina. Kod Zakona o porezu na dohodak građana predlaže se da se smanje dodatno administrativni troškovi tako što bi se uvelo samooporezivanje za preduzetnike koji vode poslovne knjige na kapitalne dobitke, na prihode koje isplaćuje platilac koji nije pravno lice, kao i u svim slučajevima u kojima isplatilac prihoda nema obavezu da obračuna porez po dobitku. Što se tiče Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, predlaže se povećanje penzionog doprinosa na teret zaposlenog sa 11 na 13%, dok na teret poslodavca ostaje 11%. Ukupno se stopa povećava sa 22 na 24%, što omogućuje veće prihode penzionom fondu za 15,4 milijarde dinara do kraja ove godine, odnosno za 25,3 milijardi na godišnjem nivou. Smatramo da je jako važno da se obezbedi stabilnost u funkcionisanju penzionog fonda i na dugi rok, odnosno da imamo sigurnost za penzionere. Koji su efekti ovih zakona na budžete Republike i lokalnih samouprava? Dakle, do kraja ove godine efekti su sledeći: Republika bi izgubila 3,4 milijarde dinara od poreza na zarade, lokal bi imao smanjenje od 12,3, Vojvodina 0,7, dok bi privreda dobila milijardu i 700 miliona, a smanjili bi se rashodi za penziono osiguranje za 15,4 milijardi, odnosno transfer iz budžeta ka penzionom fondu, zato što bi na ovaj način bili istovremeno i veći prihodi penzionog fonda. Zašto mislimo da je ovo pravedno rešenje? Iz razloga, kao što sam na početku napomenuo, što u ovom trenutku postoji suficit na računima lokalnih samouprava od 8,3 milijarde dinara, a imamo problem na republičkom nivou. Sa druge strane, u situaciji smo da ne možemo i ne treba da povećavamo opterećenje privredi, već je ideja da se smanji. Pošto će republička vlada biti primorana zbog ove situacije da štedi, već sam rekao da ćemo 32 milijarde dinara smanjiti naše rashode, a mislim da i lokalne samouprave trebaju da daju svoj adekvatan doprinos. Ono što takođe želim da naglasim da se proporcija u raspodeli od poreza na zarade ne menja. Gradovima i opštinama ostaje 80%, 20% ide samo Republici. To znači da kada je kriza ovo pogađa i Republiku i pokrajinu i lokal. Mi treba svi zajedno da se potrudimo da pomognemo da se u što više gradova pokrene proizvodnja, obezbede nove investicije i da dođemo do višeg rasta od ovih 2% jer onda će u takvom scenariju opet 80% od poreza na zarade ostajati lokalu. Do sada smo videli, nažalost, situaciju da veći prihodi koji su obezbeđeni upravo ovim zakonom, nažalost, nisu u svim opštinama, čast izuzecima, korišćeni za produktivne svrhe nego je bilo novog zapošljavanja u administraciji, bilo je većih troškova za reprezentaciju, bilo je povećanje subvencija za neke stvari koje možda i nisu nužne i bilo je daleko većih davanja nevladinim organizacijama. Kada pogledate analizu po opštinama više su dobile nevladine organizacije nego poljoprivrednici iz lokalnih budžeta nakon ovog povećanja. Zato smatram da kada se štedi, svi moramo da štedimo i da svako vodi računa o svakom dinaru gde će se davati. Ono što takođe predlažemo jeste izmena Zakona o porezu na imovinu. Napominjem još jednom da je porez na imovinu 100% lokalni prihod. Činjenica je da mnogi predsednici opština i njihova administracija se libe od toga da naplate porez na imovinu već očekuju da kompletne prihode dobijaju na lakši način. Zato što porez na imovinu ne daje ni 50% prihoda od onoga koliki je potencijal i kolika je praksa u drugim zemljama. Za to sam da svaka opština, znam da svi već imaju odgovarajuće zone, treba još jednom da se razmotri da li je progresivnost u porezu na imovinu dobro napravljeno? Da li, naprimer u Beogradu, oni koji stanuju na Dedinju dovoljno plaćaju ili mogu da plate i više? Naravno, pošto lokalna samouprava određuje i poresku stopu, ona je od nula do 0,04%, mislim da niko nije odredio maksimalnu stopu i ne kažem da treba da odredi, ali ta stopa može da varira i kroz zoniranje može da se podešava da različiti opterećenja budu u različitim delovima grada zavisno od socijalne strukture stanovništva. Ono što je novost i što će dati veće prihode lokalnim samoupravama od sledeće godine to je da se uvodi drugačiji način obračuna poreza na imovinu za pravna lica. Do sada je to vršeno na knjigovodstvenu vrednost preduzeća, što nije bilo objektivno, često knjigovodstvena vrednost nema nikakve veze sa stvarnom tržišnom vrednošću. Sada je uvedeno da se kod onih obveznika koji vode poslovne knjige osnovica za porez na imovinu bude fer, odnosno tržišna vrednost. Sve lokalne samouprave će biti dužne po ovom zakonu da do 30. novembra objave prosečne cene u prometu nepokretnosti i zemljišta po zonama i stope poreza kako ne bi bilo arbitrarnosti u naplati ovog poreza u narednom periodu. Takođe, uvodi se i mogućnost da obveznik koji vodi poslovne knjige vrši samo oporezivanje porezom na imovinu. U svim ovim zakonima sve više prelazimo na samo oporezivanje sa idejom da se smanje troškovi administriranja, a da se u naknadnim kontrolama onaj ko nije prijavio tačne iznose kazni. Menja se i Zakon o akcizama zato što je u međuvremenu utvrđena jedna pojava da postoji veliki uvoz biogoriva i biotečnosti na koji se ne plaćaju nikakve dažbine, odnosno ne plaća se akciza. Ovim zakonom uvodi se akciza na biogoriva i biotečnosti u iznosima, jednakim iznosima akciza na gasna ulja u koja se ona namešavaju. Takođe, daje se mogućnost za refakciju u zavisnosti od krajnje potrošnje kao i za dizel gorivo, odnosno gasna ulja. Ono što je takođe predviđeno je da po primeni propisa kojim se uvodi obavezna mešavanja biogoriva u gasna ulja, celokupan iznos plaćanja akciza će se vraćati za sve upotrebe do količine koja je propisana odgovarajućim tehničkim standardom. Konačno, u Zakonu o poreskom postupku i poreskoj administraciji ima dosta izmena, ali najvažnija je da umesto dosadašnje prekršajne prijave za one koji ne prijave imovinu radi unakrsne provere prihoda imovine određuju se stroge kazne. Kazna je novčana i iznosi 3% od vrednosti neprijavljene imovine. Dakle, činjenica je na poziv koji je dala poreska uprava se javilo mnogo manje obveznika čija je imovina preko 350.000 evra nego što ih u stvarnosti ima. Zašto? Zato što je nažalost, postojala rupa u zakonu. Kazne za neprijavljivanje, su bile zanemarljive, to su bile prekršajne kazne. Sad smo uveli obavezu da se ovo prijavljivanje izvrši do 30. juna, dakle, u narednih mesec dana. Ko ne izvrši prijavu imovine koja je veća od 350.000 evra platiće kaznu unapred, čim se to utvrdi da nije prijavio, u vrednosti od 3% od vrednosti imovine, plus ukoliko se u unakrsnoj proveri prihoda imovine pronađe razlika plaća se porez kao što inače ovaj zakon predviđa. Ovo su predlozi zakona i odmah da vam kažem da ovo jeste početak novog talasa fiskalne konsolidacije koja je očito nužna u Srbiji. Lično smatram da ovo neće biti dovoljno. To smatra i Fiskalni savet, to smatra i MMF. Ocena Fiskalnog saveta je veoma objektivna. Zato želim da ovde imamo danas otvorenu raspravu, jer ova situacija se tiče svih nas. I vas koji ste u opoziciji, nas koji smo u Vladi, a još više građana Srbije. Molim vas da slobodno kritikujete sve ono što objektivno treba kritikovati, ali da ne idete sa demagogijom tipa – smanjujete lokalu, ali zato porez na imovinu koji vam daje mogućnost da naplatite više i da nam nadomestite te prihode sad treba umanjiti za ovo ili za ono. Što se nas tiče u republičkoj Vladi ako želite da kompletno mogućnost proširenja osnovice za porez na imovinu stornirate, izvolite, to možemo da prihvatimo, ali nemojte onda sutra da se žalite što lokalne samouprave neće imati dovoljno novca. Ovde mora da se rasporedi teret, ne mogu samo ja da budem babaroga, da jurim ljude u sivoj ekonomiji, da uspostavljam finansijsku disciplinu, a da neki gradonačelnici sede opušteno i da daju pare nevladinim organizacijama i da troše na reprezentaciju. Prosto, ovde mora da se uspostavi i balans odgovornosti i balans o budućem radu. Odmah da kažem, postoje ovde sigurno poslaničke grupe koje će imati pravo na kritiku, to su oni koji nisu učestvovali u prethodnoj Vladi. Na tu kritiku, ili ću je prihvatati, ako je dobronamerna i objektivna, ili ću odgovarati ukoliko smatram da nije dobra. Međutim, činjenica je da u ovoj situaciji ne bi bili da nismo zatekli sve ove dubioze u neplaćenim računima razno raznih institucija, pri čemu odmah kažem, da nisu čak svi ni plaćeni i posebno da nismo imali preko 600 miliona troškova u bankrotu, u "Razvojnoj banci Vojvodine" i "Agrobanci". To je nasleđe koje se nije moglo izbrisati i to plaća cela država, plaćaju svi građani. To je istina. Hvala vam, nadam se da ćete podržati zakone. Zakoni jesu reformski i omogućiće da se spusti deficit, ali je činjenica da to neće biti dovoljno. Hvala puno.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Zoltan Peka. Izvolite.
Hvala lepo. Gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, izneću stavove naše poslaničke grupe o pitanju o setu zakona i to poreskih zakona. Danas vodimo raspravu o veoma značajnim zakonima koji utiču na našu ekonomsku situaciju u zemlji, a kao što smo čuli od gospodina ministra da nije baš ružičasto stanje što se tiče ekonomije naše zemlje. Ako gledamo da ovi zakoni utiču na prihodnu stranu budžeta, od najnižeg do najvišeg nivoa, ovde mislim na lokalne samouprave pa na Vojvodinu, pa na budžet Republike Srbije. Siguran sam da je trebalo doneti neke nepopularne mere da bi ekonomska situacija, da bi se poboljšala, ali kod ovih promena vidimo da će se neke poreske stope smanjiti, a neke dažbine i neki doprinosi će se povećati. Ako gledamo realno ono što gubimo na prihodnoj strani, što se tiče poreza na dohodak građana ili poreza na zarade, sa povećavanjem doprinosa onih 2%, skoro da je u ravnoteži, ali mislim da će PIO Fond dobiti više para nego što je do sada dobijao oko 25 milijardi dinara. Ovako bi se budžet Republike opteretio sa davanjem ovih para, što se tiče penzijskogfonda. Sa ovim potezom, mislim da smo dobili vremena o rešavanju socijalnih problema, naročito što se tiče penzionera. Prethodni dan sam čitao u novinama da je gospodin ministar dao izjavu da ove promene, što se tiče poreskih zakona neće uticati na građane, na obične građane Srbije, ne oduzimaju se pare od građana, ali će uticati na preduzetnike ili na lokalne samouprave. Ako ovu izjavu gledamo, to je izjava, gledajući sa jedne strane ili iz jednog ugla, ali ako pogledamo malo drugačije, nije baš tako da je istina. O tome ću posle detaljnije da pričam. Sada bih prešao na zakone pojedinačno i rekao nekoliko reči. Prva je promena Zakona o akcizama. Kada sam pročitao ove promene, odmah sam se setio, kada odem kod mojih prijatelja u Mađarsku ili Nemačku, stalno me pitaju kakvi su ovdašnji ljudi, a ja stalno pričam da smo mi takav narod da se svuda nalazimo, da možemo bilo gde i u bilo kom režimu da živimo, mi ćemo da preživimo. Mi smo takav narod da možemo da pronađemo rupu u zakonu. Dakle, da ostvarimo takve prihode što nije pokriveno zakonom. Ovde se govori, u ovom zakonu o rupi što su biodizel i biogas. Znači, naši snalažljivi preduzetnici su pronašli rupu i ovako su zaradili više desetina miliona dinara, možda evra. Sa ovim zakonom ćemo zapušiti ovu rupu i mislim da je to pozitivno, samo da ne utiče na džepove krajnjih korisnika, a ovde mislim na građane Srbije. Što se tiče poreza na dobit preduzeća, kao što smo videli, stopa poreza ostaje ista, neke povlastice su donete, a mislim da je pozitivno, da imaju preduzetnici povlastice, ako ulažu u osnovna sredstva u razvoj nove tehnologije itd. Što se tiče sfere kulture, obrazovanja, zdravstva, socijale, ako preduzetnici daju svoja sponzorstva, onda imaju pravo na povlasticu, sada ne 3,5% da se odbije od njihovog rashoda, nego 5% od ukupnih prihoda se odbija kao povlastica. Mislim da je to pozitivno. Isto je pozitivno da kod otvaranja novih preduzeća, da imaju povlastice i oni mali preduzetnici koji, da tako kažem, smanjuju nezaposlenost, tako što će angažovati ne 200 radnika, nego 100. Mislim da je to u neku ruku pozitivna stvar. Što se tiče Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, kada sam pročitao, odmah sam ustanovio da, rekao sebi da, ja sam za svaki takav zakon, jesam za njega ako je dobar, ako se vreme prijave poreske obaveze i uplate poreza smanjuje i sama procedura se pojednostavljuje. Kada naši obični građani čuju reč "administracija", i ako se to poveže sa rečju "birokratija", a to dalje znače redovi, gubljenje vremena, mislim da u našoj eri računara treba iskoristiti nove tehnologije računara. Postavlja se pitanje da li su naši građani i radnici koji rade u poreskim upravama, da li su osposobljeni da to odrade redovno i da li imaju određenu IT opremu i IT sistem. Znači postavlja se pitanje koliko para treba uložiti za usavršavanje ovih sistema, za obuku radnika i naravno, oni treba da imaju računare, određeno znanje, koji prijavljuju svoje poreze. Imao sam u mom životu, dok sam radio u banci, novi IT sistem smo uveli i za to je trebalo određeno vreme da se i sami građani i sami radnici, da prelaze sa jednog sistema na drugi sistem i mislim da bi trebalo ovde u ovom zakonu odrediti bar jedan prelazni rok. Još jednom bih istakao da pozitivno i objektivno i optimistički gledano je ovo što se tiče računarske pismenosti naše zemlje, jer zato je pozitivno i optimističko, jer mislimo da ćemo ovaj problem na neki način da prevaziđemo i da rešimo, ali ako gledamo neke zemlje kao što je Amerika gde je računarska pismenost na većem nivou od naše zemlje, a kod njih nije još uvedena isključiva prijava poreza elektronskim putem. Ako gledamo sa ovim optimizmom, siguran sam da ćemo biti jedna od svetskih velesila IT sistema i tehnologije. Što se tiče poreza na imovinu, treba istaći da su ovi porezi stopostotni prihodi budžeta lokalnih samouprava, odmah možemo naznačiti da ovde poreske stope nisu menjane, da ostaju iste, samo sa ovim zakonom ili predlogom zakona, lepeza osnovice se menja ili daje se više mogućnosti da se oporezuju one stvari koje nisu do sada tako rađene. Svi znamo da ove godine 31. decembra ističe tzv. naknada za građevinsko zemljište, što je jedan deo, manji deo prihoda lokalnih samouprava i sa ovim zakonom kao što sam čitao, preuzimale bi se mere da bi ovaj ponor prihoda, da bi potkrepili to. Ako realno gledamo situaciju, teško ćemo moći da odradimo, ne mi nego gradonačelnici ili predsednici opština. Kao što smo čuli od gospodina ministra, da ovaj deo poreza će povećati prema tome pošto smo do sada naplaćivali po nekoj osnovici. Što se tiče knjigovodstva, knjigovodstvena vrednost je uzeta u obzir, ali od sada će se uzeti tržišna vrednost, znači realna vrednost svih građevinskih zemljišta gde su oni objekti, ili nad kojima su ovi objekti. Ovde u ovom zakonu se izuzima ona povlastica od 10 ari. Znači, od primene ovog zakona svako građevinsko zemljište, svaki kvadrat građevinskog zemljišta će biti oporezivan. Za one koji nisu do sada ili neće voditi poslovne knjige, lokalne samouprave će odrediti jednu prosečnu cenu kvadrature i ovde je uvedeno da u ovu cenu se neće uzeti amortizacija objekata koji su na ovom zemljištu. Kao što znamo, lokalne samouprave moraju ili imaju obavezu da do 30. novembra da odrede zone u svakoj opštini, u kojoj zoni koja će biti osnovica za obračun ovih poreza. Ovde je još bitno istaći da sa ovim zakonom se menjaju, u nekom smislu reči, položaj javnih preduzeća, jer ovde je sada uvedeno da poresko oslobođenje od nepokretnosti u javnoj svojini se ukida. Znači, ona javna preduzeća koja imaju ovakvo zemljište od sada, koji su u sistemu konsolidovanog računa trezora ili opštine, oni moraju da plaćaju od sad porez na ovu imovinu. Mislim da je pozitivno da su izuzete one ili ona zemljišta koja se vraćaju nazad sa komasacijom i naravno, ovde se još misli i na zakup građevinskog zemljišta koji je u javnoj svojini i naravno poljoprivredno zemljište u državnoj svojini. Kao što sam rekao da su ovi porezi stopostotni prihodi lokalnih samouprava, ovako je sa ovim proširenjem lepeza što se tiče osnovice prihoda, prebačena je lopta kod naših lidera na manjim nivoima vlasti, znači, nepopularne mere će oni morati da donose. Oni će držati ili će morati izaći na kraj sa građanima i objasniti zašto će indirektnim putem povećavati uplate poreza, što se tiče poreza na imovinu. Što se tiče poreza na dohodak građana i ujedno Zakona o doprinosu za obavezno socijalno osiguranje, ovde svi znamo da su poreske stope smanjene sa 12 na 10%. Obično kada se donesu poreski zakoni, stalno se povećavaju porezi ili poreske stope, ali ovde kod ovog primera sad imamo smanjenje od 2% što se tiče stope, ali to je u stvari 20%, ako gledamo u dinarima. Ovde se još uvodi povećanje neoporezivanog iznosa od 8.776 dinara na 11.000 mesečno, onda imamo još uvođenje tzv. "lične zarade" preduzetnika, jer od sada se porez plaća na stvarno ostvareni prihod od samostalne delatnosti. Ovde bi izdvojio ono što je gospodin ministar rekao da se kod paušalaca povećava dozvoljena vrednost prometa na tri do šest miliona dinara. Mislim da je to pozitivno i lično mislim da ne bi trebalo staviti obućara i advokata u istu kategoriju. Kao što sam rekao da kod socijalnog osiguranja povećana je stopa sa 22 na 24% i ovako će PIO fond dobiti 25 milijardi dinara, bar po procenama. To znači da iz budžeta transferna sredstva možemo da smanjimo i to je neka pozitivna stvar, ali problem je u tome da tako ispada da podsticaj privrede se prebacuje na leđa lokalnih samouprava. Ovde ću istaći, kao što smo i do sada istakli, AP Vojvodinu. Zašto sam naveo Vojvodinu? Znate da od prihoda što stvaraju prihodi AP Vojvodine, mislim da je 18% prihoda od zarada, od ostalih. Ovde još mogu navesti da Zakon o budžetskom sistemu, ono što smo prošle godine prihvatili, i rekli smo da je osnovica za tih 7% smanjena, a gospodin ministar nam je objašnjavao da to nije tako, jer ćemo dobiti više para, nažalost mi smo tada glasali protiv i nažalost tako ispada da ćemo imati, da smo govorili istinu jer ova osnovica se sa ovim zakonom smanjuje u neku ruku. U to vreme, mislim da je bilo reči o tom principu a nije bilo u visini sredstava . Ovde u ovom parlamentu je neko slikovitije objašnjavao sa dve čaše vode, da je jedna puna a druga je polupuna i nije svejedno odakle se računa tih 7%. Znači, teret će nositi lokalne samouprave, Vojvodina i nažalost budžet republike. Ako dobro znate, a sigurno dobro znate da u 2011. godini ste vi imali jednu dobru kampanju što se tiče baš poreza na lični dohodak zarada. Tada ste imali jednu kampanju da će lokali dobiti od tih poreza 80%, znači vraćaju se opštinama. Pred izbore je ovo bila jako dobra kampanja, a kako su dobile opštine, oko 25, možda nije tačno, ali oko 25 milijardi dinara, što je trebalo da oni ulažu u infrastrukturalna ulaganja i onda su manje dobili sredstava iz republičkog budžeta. Sa ovim potezom, od tih 25 milijardi dinara, uzeto je 20 milijardi. Znači, tada smo govorili, tada ste govorili o nekoj decentralizaciji, ali sa ovim potezom vraćamo se na centralizaciju celog ovog sistema. Još jednom bih istakao da ste izjavili da teret ovih poreskih zakona neće osetiti građani, ali ako realno gledamo, ako će povećati u neku ruku lepezu osnovice za plaćanje poreza na imovinu, a pored toga javna preduzeća… (Predsednik: Vreme, molim vas.) Sad ću da završim. Ako gledam opštinu Senta, odakle ja dolazim, ova opština će da gubi 61 milion dinara. Pošto znate da smo u Senti u koaliciji, ja bih vam preporučio da dođete kod nas i da objasnite građanima Sente zašto neće biti ulaganja i infrastrukturnih ulaganja. Na primer, od ovih 60 miliona dinara, godišnje bi mogli da izbušimo jedan termalni bunar, za jedan mandat četiri bunara, sa tih četiri bunara bi mogli da grejemo celu opštinu Senta. (Predsednik: Molim vas, gospodine Pek, 21 minut.) Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jugović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, kolege i koleginice, poslanički klub SPO pokušaće da bude potpuno objektivan u sagledavanju novih mera Ministarstva za finansije i u tom pogledu konsultovali smo i profesore Kovačevića, prof. Stamenkovića, pokušavajući da damo i sebi odgovore zbog čega bi trebalo ili ne bi trebalo podržati ovaj zakon. Ovde postoje mnoge stvari koje stvaraju nedoumicu. Prvo, od političkog zalaganja ministra, koji je predložene mere danas u parlamentu našao za shodno da brani, jer još 2011. godine poslanički klub SPO i tada poslanici SPO su tada glasali za Zakon o fiskalnoj decentralizaciji, obećano je od tadašnjegG17 plus, koji kasnije prerastao u URS,da će se sve učiniti kako bi lokalne samouprave doživele onaj stepen autonomije da mogu iz svojih lokalnih budžeta da finansiraju svoje aktivnosti. Međutim, ovim merama, ovakvom fiskalnom politikom upravo ono za šta smo se zalagali i što smo glasali 2011. godine, poništava se. Naša obaveza je veća tim pre što smo kao politička stranka još 2007. godine, na glavnom odboru doneli Deklaraciju o decentralizaciji vlasti u Srbiji, što smo se dosledno sve ove godine zalagali, čak i podržali predlog URS ili inicijativu za decentralizaciju vlasti u Srbiji, da branimo upravo svoje političke stavove i svoja programska opredeljenja. Sad, tu se govori da više neće biti takse na građevinsko zemljište, ali će biti poreza na imovinu, pa kroz kompenzaciju, za koju ministar smatra da neće oštetiti građane Srbije, pokušaće da se budžet Srbije dopuni dovoljno kako bismo mogli kao država da funkcionišemo u narednom periodu. Mislim da ne treba dozvoljavati lokalnim samoupravama da same odlučuju o tome koliki će biti porez na imovinu, jer onda opet ostavljamo mogućnost nejednakog oporezivanja od shvatanja lokalne samouprave koliki taj porez bi trebalo da bude, pa ćemo se naći u situaciji kao sa firmarinama, gde su pojedine lokalne samouprave i po20 puta podigle takse na firmarine. Na ovo je ukazao i Fiskalni savet, jer on kaže - ukazujemo na mogućnost nastanka produbljivanja horizontalnih neravnoteža između lokalnih samouprava različitog stepena razvijenosti i veličine. Mislim da bi tu trebalo posebno obratiti pažnju na taj deo, jer smo se zalagali u nekom prethodnom periodu da se Srbija ravnomerno razvija, da Srbija bude decentralizovana, a lokalne samouprave da imaju najveći stepen ekonomske autonomije. Naplaćivanje poreza na imovinu nekako me podseća na još jedan od zakona ili uredbi Vlade, ne mogu se setiti tačno, kada je odlučeno da svaki vlasnik automobila preko dve hiljade kubika mora plaćati dodatni porez. Tada smo uvideli da je to najviše pogodilo siromašne, da je najviše pogodilo vlasnike, recimo, samostalnih zanatskih radnji ili samostalnih trgovinskih radnji koji su imali vozila za prevoz robe, a da se to nije mnogo odnosilo na bogate. Pitam ministra zbog čega, recimo, u ovom zakonu ne postoji gradska renta ili, kao što postoji u svim svetskim metropolama, da se porezi plaćaju na kubaturu, a ne na kvadrat? Bojim se da plaćanje rente na kvadraturu najviše pogoduje ljudima koji imaju velike trgovinske centre ili zgrade, a znamo ko su ti ljudi. Upravo ću svoje dalje izlaganje bazirati na tome, jer potrebno je, recimo, kao u Londonu, oporezovati prostor jednog tržnog centra ili zgrade, a ne kvadraturu, odnosno broj metara kvadratnih na kojima se te zgrade nalaze. Upravo to vodi ka ponovnom pitanju, koje sam postavio i u utorak – da li ministar smatra da je moguće u budućnosti oporezovati najbogatije, njihov kapital i imovinu, a sve u svrsi borbe protiv kriminala i korupcije? Govorili smo o tome da će SPO podržavati sve ono što je dobro. To podržavamo jer ne može agilnost i odlučnost jednog čoveka biti usamljena, već bi trebalo i da gospodin ministar finansija sve one ljude koji su, koristeći rupe u zakonu u prethodnom periodu, koristeći političke veze, obogatili se enormno oporezovati na drugi način i uvesti prave namete za sve njih koji ne mogu da dokažu poreklo svoje imovine. Podržavam i to što je potpredsednik Vlade rekao da će uskoro, do 15. juna, u parlament stići zakon o poreklu imovine, za koji se SPO zalagao u prethodnom periodu. Dakle, porez na imovinu i kapital bogatih trebalo bi da bude osnova budućeg ekonomskog oporavka Srbije u smislu da se stvori baza kako bi se budžet punio u narednom periodu. Evo, ja sam već petu godinu poslanik. Nijedne godine se nije desilo da nismo imali rebalans budžeta. Ministre, ako u vašem izlaganju kažete da ste mislili da su ove mere dovoljne, ove fiskalne mere promena fiskalnih propisa, ali da vas je Fiskalni savet dobronamerno upozoravao da će biti potrebno izvršiti rebalans budžeta, onda mi se čini da sami priznajete da ste pogrešili, da niste dobro procenili i da su možda ove mere bile i nepotrebne, jer je sve ovo moglo da se reši i rebalansom budžeta. Ne smatram da ste vi jedini odgovorni. Još jednom ponavljam, za ovih poslednjih pet godina bukvalno svake godine smo učestvovali u glasanju za rebalans budžeta, ali smatram da bi u celoj toj kampanji, koju vodite za ekonomski oporavak Srbije, trebalo da budete obazriviji i da više razmišljate o tome da svaki set poreskih zakona, sve ono što ste donosili u prethodnom periodu, išao je više na štetu građana Srbije, nego u njihovu korist. Ostaviću još vremena, da bih mogao da se javim na kraju ove sednice, s tim što ću reći da će poslanički klub SPO – DHSS podržati amandmana predsednika Skupštine Nebojše Stefanovića i da će podržati sve one amandmane koji će učiniti ove zakone boljim, ali da jednostavno ne možemo podržati predložene izmene zakona u celini iz razloga što smatramo da nisu korisne da u ovom momentu budu donošene da je moglo i na drugi način da se preduzmu mere kako bi se budžet efikasnije punio. Hvala vam puno.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dušan Petrović. Izvolite.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo poslanici, prilike u javnim finansijama su toliko teške i komplikovane da to nije samo stvar Vlade, koja je, naravno, najodgovornija, i gospodina Dinkića, koji je ministar finansija. Zbog toga što se to tiče svakog građanina koji živi u našoj zemlji, izražavam neslaganje sa pristupom i sa načinom kako je ovaj paket poreskih zakona došao u parlament. Mislim da svako u Srbiji treba da ima mogućnost i pravo da ima potpuno uvid u stvari šta se dešava zbog toga što će naprosto posledice pogoditi svaku porodicu. Mi imamo i to je juče Fiskalni savet javno izneo, vrlo veliki problem. Ako sam dobro razumeo, 55 milijardi dinara će biti manji prihodi u odnosu na ono što je projektovano budžetom koji je Parlament usvojio. Još oko 20 milijardi dinara će manje ući u budžet. Sa druge strane jedna dobra stvar, inflacija je manja nego što je planirana, ali to ima loše reperkusije na javne finansije. Oko 5 milijardi dinara je stvar povećanja sivog ili crnog tržišta i smanjena naplata. Ono što je suština ovog Predloga poreskih zakona jeste da u stvari, 20 milijardi dinara bude uzeto iz projektovanih prihoda gradova i opština u Srbiji, prihoda koji su kao takvi stavljeni u budžete lokalnih samouprava na kraju 2012. godine za ovu 2013. godinu. Toliko inače iznosi, kao posledica smanjenja poreza na zarade sa 12% na 10%. S druge strane, povećanjem doprinosa, penzijsko osiguranje kako u Predlogu zakona stoji trebalo bi da u Fond penzijskog osiguranja kao izvorni prihod uđe novih 25 do 27 milijardi dinara. Dakle, prosta je tu računica. U suštini će ovo povećanje u Fondu za penzijsko osiguranje najvećim delom pasti na teret lokalnih samouprava i to je Zajedno za Srbiju ne prihvatljivo. Ne prihvatljivo, jer to predstavlja smanjenje kapaciteta lokalnih samouprava, samouprave uopšte. Imajući u vidu kako smo se sreli sa ovim paketom poreskih zakona mi ćemo glasati protiv ovog zakona o porezu na zarade, kao i Zakona o izmeni stope doprinosa na penzijsko osiguranje. Ne sumnjivo je da je vrlo ozbiljna i velika tema da se otvori pitanje poreza na imovinu koji je izvorni prihod gradova i opština u Srbiji. Baš zbog toga mislim da je ovaj korak trebalo preduzeti tako što je na jedan dobar način i sa dovoljno vremena trebalo razmotriti šta se dešava, svaku tvrdnju i to da gradovi i opštine ne troše novac na adekvatan način. Da vidimo gde ga ne troše na adekvatan način? Da li imaju više zaposlenih u administracijama? Da li imaju neefikasna javna preduzeća? O čemu se radi? To je pitanje lokalnih samouprava. Duboko verujemo da nije moguće ništa temeljno promeniti u Srbiji ukoliko milioni ljudi nemaju potpuno jasnu sliku o tome šta se događa i ukoliko ne odlučuju. Na žalost sada nismo imali svi zajedno priliku da se suočimo sa onim što predstavlja bitne stvari u javnim finansijima. Gradovi i opštine da bi zadržali svoje budžete će morati da povećaju poreze na imovinu. Potpuna je istina da to ne moraju da učine i zakon im daje mogućnost da uopšte ne naplaćuju porez na imovinu. Vrlo je važno da znamo koliko će opštinskih i gradskih budžeta ući u neodrživo stanje kada budu izgubili ovih, kada se sa 12 spusti na 10%, 16% očekivanih prihoda od poreza na imovinu, koliko bi trebalo da dobiju? Šta to znači za sve ono čime se bave gradovi i opštine? To neću da licitiram, pošto građani manje ili više znaju i razvoj sela i obdaništa, socijalna zaštita, ali isto tako, naravno, infrastrukturni radovi. Bitno je da na jedan dobar način diskutujemo o svemu što se tiče našeg svakodnevnog života. Uvek je u politici moguće naći lake odgovore tako što budu optuženi ovi ili oni, ali to ništa u životu ne može da promeni, na žalost.Kada se to sve uprosti, najveći minus od ovih 55 milijardi smanjenih prihoda, u stvari manji prihod od PDV od onoga što je očekivano, što u životu znači da su građani manje trošili u prodavnicama. Smanjen je promet u maloprodaji pa je i manje plaćeno PDV. Po ovoj ideji, da bi ostali održivi budžeti gradova i opština isti ti građani će morati da plate porez na imovinu veći nego što su do sada plaćali na kuće, na zemljište, na ono što čini njihove okućnice. To je stvar o kojoj će svaki gradonačelnik i svaka gradska skupština morati da donese odluku. Mislim da bi bilo fer da smo to znali svi zajedno i kada je paket ovih zakona ušao u skupštinu u ponedeljak. Znam da su u stalnoj konferenciji gradova i opština, predsednici opština i gradonačelnici sa vama gospodine ministre, o tome diskutovali, ali to nije bila tema u javnosti. Dobro danas je tema i važno je da ljudi u Srbiji imaju jasnu predstavu da zbog toga što smo svi zajedno manje trošili u proteklim mesecima će se verovatno u najvećem broju gradova i opština suočiti sa činjenicom da moraju da plate više zbog toga što su vlasnici kuća i okućnica. Dvadeset milijardi dinara. Svako može da izračuna šta to znači za njegov kućni budžet. Da li je to opravdano ili neopravdano? Zbog toga mislim da je trebalo da razgovaramo o tome. To je važno pitanje. Mislim da je to jedan veliki resurs. Porez na imovinu je veliki resurs. To otvara i druga pitanja. Otvara pitanja zašto mi ne uspevamo da podignemo deo BDP tamo gde manje ili više ne zavisimo ili znatno manje zavisimo od spoljašnjih faktora, već imamo manje ili više stvari u svojim rukama. Govorim pre svega o proizvodnji hrane. Deset i po milijardi evra prošle godine smo zaradili u poljoprivredi i prehrambenoj industriji. Potencijal Srbije nije kako je to juče u štampi bilo 50 milijardi evra, već 100 milijardi evra u proizvodnji hrane. To su tri sadašnja BDP, od svega, uključujući "Fijat", "Železaru" koja ponovo radi i IT tehnologije i sve usluge koje pružimo. Prost primer, kao što manje više svi znaju, živim u Šapcu. Ima jedan brdoviti deo prema Krupnju koji se zove Pocerina. U ovom trenutku tamo 600 hektara pod jagodama. Pre deset godina bilo je 100 hektara. Ova razlika se desila zato što je grad zajedno sa proizvođačima našao način kako da izvuče vodu koja se nalazi na dosta ozbiljnoj dubini i to navodnjavanje je dovelo do ovog velikog povećanja proizvodnje. Za jedan hektar jagoda je potrebno da se uloži 10 hiljada evra, ili 12. to je maksimalan iznos koji se daje za podsticaj stranih ulaganja ili ulaganja uopšte. Zarada u poslednjih deset godina po jednom hektaru jagode je prosečno između 10 i 15 hiljada evra. Na 600 hektara manje ili više hiljadu porodica se bavi produkcijom ovog voća. Kada podelite 10 hiljada evra na 12 meseci to je ozbiljna zarada za jednu porodicu od 700 ili 800 evra. Nemaju nikakvog problema da posle tri godine vrate 10 hiljada evra koje bi dobili na ime nekog podsticaja, pošto je jagoda trogodišnja biljka. Ovo je samo paradigma. Kao što možete da zaključite, ovih šest stotina hektara puta desetak miliona evra je najmanje šest miliona evra čiste zarade, mada je i više i to tako što se sve proda na kvantaškim pijacama od Moskve do Brisela. Da se proda trgovinskim lancima u pakovanjima od po pola kilograma, ta zarada se udvostručuje ili utrostručuje. Tu ću završiti. Dakle, potencijal je 100 milijardi evra u hrani. Četiri milijarde evra svake godine izgubimo biomase zbog toga što ne održavamo šume kako treba i ne upotrebljavamo ostatke od poljoprivredne proizvodnje kao energente, četiri milijarde evra svake godine. Da ne bude zabune, u prošloj Vladi preduzete su mere i u pogledu stvaranja preduslova za povećanje obima hrane i u pogledu stvaranja uslova za temeljnu, ekonomski isplativu i ekološki održivu eksploataciju šuma i sakupljanje ostataka od poljoprivredne proizvodnje koji mogu da se koriste kao energent. Inače je prilično opasno ovde kada idete po Sremu posle žetve ili berbe kukuruza, možete i da stradate ukoliko naiđete na zapaljene ostatke od poljoprivredne proizvodnje. Sagorevaju i ovako i onako. Bilo bi bolje da pravimo struju od toga. Zbog toga je prošla Vlada angažovala dve stotine nezaposlenih šumara i 1600, ako se dobro sećam, nezaposlenih agronoma i imali bismo već sad značajne iskorake da te stvari idu kako je tada donete odluka. Dakle, pitanje je ovde koliko snažno idemo u navodnjavanje, jer je to suštinski preduslov da se poveća hrana. Imamo mogućnost da pod navodnjavanjem bude milion i 100 hiljada hektara. Prošle godine su naručeni projekti za dve stotine hiljada hektara. Mislim da ste, gospodine ministre, za neke od tih površina potpisali u Ujedninjenim Arapskim Emiratima ugovor da bi bili realizovani. Ponoviću, suštinska zamerka je u tome što nismo otvorili ovu raspravu, da prosto svaka porodica u Srbiji zna šta će biti posledice ovih zakona i zbog čega je do toga došlo. Zakon o poreskom postupku, poslanička grupa ZZS smatra da je intencija zakona dobra i da je dobro da se porez po odbitku u formalnom i u suštinskom smislu na nov način artikuliše. To će biti dobro za sve koji su obveznici i smanjenje troškova za ubiranje ovog poreza je vrlo važno. To je stvar koju ćemo podržati. Imamo primedbe na nekoliko odredaba. Zbog toga smo stavili amandmane, pre svega u pogledu dostavljanja. Ne znam kako će da izgleda ukoliko dostava bude uredna kad prođe 15 dana pošto bude predata pošti, to mislim da je protivustavno, ali o tome ćemo diskutovati kada bude rasprava u pojedinostima. Imamo nedoumice šta je ideja sa stvaranjem uslova da budu različite zarade za službenike poreske administracije u zavisnosti od mesta u kojem službuju i rade, ali to ćemo takođe debatovati kada za to dođe vreme. Takođe, smatramo da su u dobrom pravcu postavljene izmene Zakona o porezu na dobit pravnih lica, iako Fiskalni savet ima značajne primedbe. Mi mislimo da je dobro da se osnaže prilike i podsticaji koje zakon daje za finansiranje zdravstvenih, obrazovnih, humanitarnih, sportskih i drugih aktivnosti. Iskreno mislim da bi bilo dobro da smo suzili čak, a mislim da imamo priliku ovde amandmanima da oko toga nešto uradimo, mislim da je zaista loše za nas kao društvo sve zajedno da, pre svega, mladi ljudi i deca koji ne mogu da obave operacije koje su neophodne ovde u zemlji, već moraju da idu u inostranstvo. Na televizijama i novinama pokušavaju da obezbede taj novac. Bilo bi dobro da se ovde napravi jedno usredsređenje za takvu vrstu aktivnosti, da se motivišu svi oni koji su obveznici poreza na dobit pravnih lica, da za te svrhe dok ne budemo pronašli sistemsko rešenje izdvajaju novac. Smatram da je to pitanje solidarnosti i da je dobro da podstičemo da se taj problem reši na ovakav način, dok ne budemo našli način kako da razrešimo sve ono što je veliki problem u celokupnom sistemu zdravstvenog osiguranja i zdravstvene zaštite. Takođe, i podsticaji za ulaganja u razvoj novih proizvoda i tehnologija su za nas potpuno prihvatljivi. Mi ćemo glasati za ove stvari. I Zakon o akcizama je potpuno adekvatan. Crno tržište, nisam siguran da je samo pet milijardi. Moguće je da je i više od onoga što je Fiskalni savet procenio, ali svakako mislim da će ovaj Zakon o akcizama rešiti jedan deo problema, kao što je prošle godine bilo problema sa lož uljem, sada je sa bio-gorivom i ta stvar mora da se razreši. Za to ćemo podržati ovaj zakon. Danas ili sutra, evo pred nama je rebalans budžeta. O svemu onome što dotiče svaku porodicu, svaka porodica mora da ima priliku da dobije puno obaveštenje. Za to se zalažemo kao za najvažniju stvar u našem javnom životu, ne samo u politici. Smatramo da nema stabilne države, niti preduslova za stabilnu ekonomiju dok ljudi nemaju predstavu o svemu što je važno. Biće povećano opterećenje građana. Ljudi će morati da plaćaju više nego što su plaćali do sada. Bolje bi bilo da smo potrošili tri nedelje ili mesec dana da o tome diskutujemo. Debata ovde u parlamentu je finale onoga što predstavlja zaključke o tome šta bi trebalo činiti. Uvek ćemo imati mogućnost da sučeljavamo svoja mišljenja, ali je važno da ljudi znaju šta ih čeka. Zbog toga, još jednom kažem, nećemo podržati ova dva prva zakona. Nije pravično da državne uštede krenu prvo tako što se uskraćuje novac gradovima i opštinama, pa se onda otvara pitanje kako dalje da se pronađu pare koje moraju da budu predmet uštede, što ćemo ovde debatovati kada uđe Predlog zakona o rebalansu. Srbija vapi za samoupravom, za uključivanjem građana u odlučivanju, za otvaranjem prostora ljudima da znaju šta se dešava sa njihovim novcem. Siguran sam da Srbija ima znatno veći poreski kapacitet, ali ljudima novac ne može biti uziman prirodnim putem, niti možemo pridobiti građane za ozbiljne reforme ukoliko ih ne upoznamo sa svim što je za njih važno. Zato apelujem, pozivam, a mi kao poslanička grupa to i tražimo, da otvorimo sve ono što je bitno i što je važno, da bismo ljudima mogli da stavimo do znanja šta nas čeka u jednom velikom i zajedničkom poslu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić.
Poštovani gospodine predsedniče, uvaženi predstavnici Vlade, gospodine ministre, kao što ste i sami napomenuli, potpuno se slažemo da diskusiju po ovim pitanjima treba sa političkog, demagoškog prebaciti na ekonomski i to uvek podržavamo, ali baš iz tog razloga smo mislili da je trebalo da se ostavi malo više vremena da bi makar stručni savetu unutar stranaka ili neki pojedinci koji se siguran sam u svakoj stranci dobro razumeju u problematiku dali svoje mišljenje. Rokovi koje smo imali, nisu dovoljni da bi se na pravi način sagledala ova problematika. Ukratko ćemo se osvrnuti na predloženi set zakona koji je pred nama. Što se tiče generalne situacije u javnim finansijama, kao što svi znamo, ona je izuzetno složena i svi makroekonomski pokazatelji apsolutno nisu na našoj strani. Problemi su, prvo i pre svega, strukturne prirode i tiču se visokog nivoa javnog duga u odnosu na bruto društveni proizvod, koji je negde oko 19 milijardi sada. Naravno, tim odnosom se s vremena na vreme manipuliše zbog kursnih razlika, ali ne bih sada o tome. Nivo deficita je, sada vidimo, malo viši nego što se inicijalno planiralo, a imamo više penzionera nego zaposlenih i potpuno razumemo potrebu da se reformiše penzioni sistem, gde ste ovde i dali neke predloge, s tim što mislimo da oni definitivno neće biti dovoljni da bi se taj problem na pravi način rešio. Imamo trgovinski deficit, koji je prošle godine bio oko šest milijardi. Platno-bilansna pozicija takođe. Da nemamo dijasporu koju imamo i doznake, mislim da bi bili u još većem problemu. Nivo rasta je nepostojeći,ili negde oko 1%. Znači, da će nam trebati 50 godina da se vratimo na nivo, recimo, industrijske proizvodnje iz 1989. godine. U javnim finansijama je takođe prisutno to da se država zadužuje, odnosno javna preduzeća, po stopama gde se bankama ne isplati da finansiraju bilo šta drugo osim države, jer kamate koje ona plaća čine svaki drugi projekat potpuno neisplativim za finansijski sektor. O uzrocima ovih problema verovatno možemo da se i složimo, ali o načinu na koji bi oni trebalo da se reše, mislim da ćemo neke razlike i neslaganja imati. Korelacija postoji između faktora koje tretiraju ovi zakoni, čije ste izmene vi predložili, ali korelacija i uzročnost su dve različite stvari. Tako da, uzroci problema koji su prevashodno na rashodnoj strani u ovom domenu a ne u prihodnoj, mislim da treba da budu predmet razgovora, iako izmene zakona, koje predlažete, uglavnom tretiraju prihodnu stranu budžeta. Prevashodno bih se sada osvrnuo na porez na imovinu. Mislim da je on ključan u ovom setu zakona, iz razloga što tretira prihode lokalnih samouprava i vrši zahvatanja u delu gde ona ne bi trebalo da se prave, s obzirom da veliki broj opština ima dosta problema u finansiranju, prevashodno investicionih aktivnosti. Ovaj nivo sredstava, koji se sada izbija iz budžeta lokalnih samouprava, upravo će umanjiti investicione delatnosti u tim opštinama, što mislimo da definitivno nije dobro. Konkretno, u mojoj lokalnoj samoupravi to znači oko dva miliona evra, odnosno asfaltiranje nekoliko putnih pravaca, nekoliko kanalizacionih sistema vodovoda u selima koja to nemaju, jer 80% sredstava opština obično odlazi na finansiranje tekućih rashoda. Nakon Zakona, iz 2011. godine, o finansiranju lokalne samouprave, mislim da se sada trend preokrenuo, prvo ukidanjem parafiskalnih nameta, pa sada i ovim zakonskim predlozima i da se opštine svode na nekakve kancelarije republičke vlasti. Vrlo brzo ćemo doći u situaciju da bi lokalne samouprave manje-više mogle da se ukinu u velikom broju slučajeva, što stvarno ne mislim da bi trebalo da bude tekovina savremene demokratije, jer slobodni gradovi su postojali i u srednjem veku i ne vidim kako to nije moguće da bude i 2013. godine u Srbiji. Ono što je takođe problem sa Zakonom o porezu na imovinu je to što se ovde kažnjavaju uspešni gradovi sa velikim brojem zaposlenih, jer se smanjuje mogućnost da se nadomesti manjak u budžetu koji će nastati usled promene Zakona o porezu na dohodak građana. Beograd i Novi Sad gde su cene nekretnina izuzetno velike, moći će sa 0,2% i 0,4% da nadoknade manjak u budžetu, ali sam siguran da opštine gde je kvadrat stambenog prostora 200 evra to neće moći da učine. Nisam siguran da će te kompenzacije koje su predviđene da će se desiti, odnosno povećanjem Zakona o porezu na imovinu i smanjenjem poreza na dohodak građana, odnosno daće izuzetno negativne efekte po budžet svake lokalne samouprave, naročito manjih, kojih u Srbiji ima najviše. Ono što je takođe problem je što se ovaj zakon donosi na pola godine. Javne nabavke su već sprovedene u opštinama i budžeti su isplanirani. Sami ste doneli zakon koji vrlo ograničava mogućnost prolongiranja plaćanja prema dobavljačima. Sada će se, manje-više, lokalne samouprave imati problem što neće moći da ispoštuju rokove koji su sami zadali, zato što će se desiti daimaju manjak prihoda u lokalnom budžetu, što će takođe stvoriti velike probleme. Sve u svemu, ono što bi činilo nekakvu predvidivost, a strani investitori, koliko znamo, izuzetno su zainteresovani da elementarno mogu da planiraju ne samo političke nego i ekonomske prilike. Ukoliko postoji, recimo, dogovor sa nekom lokalnom samoupravom da se izvrše određene investicije u neku industrijsku zonu, pa sada te investicije ne mogu da se izvedu, mislim da će biti nekoliko loših primera u Srbiji gde će se nekolicina stranih investicija smanjiti iz razloga što lokal neće moći da ostvari ono što je obećao. Kao što sam rekao, umesto da se koncentrišemo na prihodnu stranu budžeta, ono što bi trebalo da analiziramo je upravo rashodna strana, a onda ćemo doći i do JAT,Srbijagasa, Železnica, EPS, a da ne pričam o republičkoj administraciji, zato su rashodi koji koštaju naš budžet i suverene garancije i zaduživanja i neracionalnosti od skoro milijardu evra gubitaka. Upravo su tu mogućnosti da se nađu dodatna sredstva, odnosno da se ne zahvataju iz sredstava lokalnih samouprava kojima su ta sredstva možda potrebnija. Jer, kada odete van Beograda, shvatite da postoje mnogo gradova i sela gde ne postoje elementarni uslovi za život, gde putevi gotovo da ne postoje, a o infrastrukturnoj mreži, kanalizaciji i vodovodu da ne pričam. Što se tiče ostalih zakona, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, tu smo predložili nekoliko stvari u amandmanima. Ono što je takođe interesantno je da svuda u svetu kamate koje građani plaćaju na kredite su odbitna stavka u porezu na dohodak građana. To je svetska praksa koja mislim da postoji u svim savremenim poreskim sistemima. Ne vidim razlog zbog čega to i kod nas ne bi mogla da bude mogućnost, pošto pravna lica imaju mogućnost da odbiju kamate jer im ulaze u bilans uspeha kao trošak, ne vidimo razlog zbog čega to ne bi mogli da učine i građani, da im se makar do 50% iznosa osnovice poreza na dohodak prizna plaćena kamata i da bude osnovica za taj iznos umanjena. To je nešto što svuda postoji i ne znam zašto ne može u Srbiji. Što se tiče Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, kao što znate i sami, situacija u penzionom sistemu je izuzetno alarmantna. Imamo više penzionera nego zaposlenih. Takođe, kada bi se izbili zaposleni u javnom sektoru i određene neracionalnosti u preduzećima koja tek treba da se privatizuju, mislim da bi ti odnosi bili daleko lošiji. U svakom slučaju, nije problem što ima puno penzionera, ali je izuzetan problem što ima manje zaposlenosti. Sa ovim nivoom nezaposlenosti, mislim da je penzioni sistem definitivno pred kolapsom. Ne znam kako aktuelna Vlada misli da se izbori sa tim problemom, ali znam da i mnogo razvijenije zemlje od nas imaju taj problem, pogotovo zbog negativne demografske strukture i prilično sam siguran da će vrlo brzo uslediti, možda i od međunarodnih organizacija, tipa MMF i Svetske banke, apeli da se u ovom sektoru nešto radikalnije i drastičnije preduzme, jer ovo što se sada radi možda reši nešto na kratak rok, ali dugoročno ostaje problem. Što se tiče poreza i doprinosa, oni su i dalje na vrlo visokom nivou i sa kim god pričate u Srbiji od stranih investitora izuzetno su nezadovoljni sa činjenicom da su zahvatanja u odnosu na neto dohodak izuzetno visoka. Ukoliko bi se ona smanjila po nama proširila bi se baza poreskih obveznika jer veliki broj ljudi u Srbiji radi na minimalcu, odnosno ne prijavljuju se stvarne zarade, a dobar deo zarada se isplaćuje na crno. Ne znam da li je neko radio preciznu analizu šta bi se dobilo kada bi se ozbiljnije smanjili ti izdaci, ali sam siguran da bi došli na nivo poreskih prihoda možda i veći nego što su to danas jer bi se konačno prijavile stvarne zarade zaposlenih a ne minimalci, što bi omogućilo ljudima da postanu u jednom trenutku i kreditno sposobni, što sada nisu. Poreske stope u Srbiji nisu regresivne, odnosno što više zarađujete, manja je poreska stopa. Obično su u svetu progresivne. Ovim setom zakona se to u nekoj meri malo menja, ali daleko od toga da je dovoljno, jer mislim da savremena praksa u domenu poreske politike da porez treba da se poveća, odnosno poreska stopa da bude viša što se više zarađuje. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, tu se slažemo da su predložene izmene dobre, da treba da se pređe na elektronsko poslovanje, odnosno prijavljivanje poreza i do sada je Poreska uprava daleko od toga da je sposobna da izvršava zadatke na način na koji bi to trebalo da radi poreska uprava u normalnoj zemlji. Kod nas je Poreska uprava kao crna kutija. Malo šta se zna. Oni su i tužilac i sudija i kada pričate sa preduzetnicima, mislim da ćete čuti dosta loših stvari o tome kako ih tretira Poreska uprava, tako da bilo koji nivo modernizacije u ovom aspektu i sektoru javne uprave je vrlo dobrodošao i to ćemo podržati. U svakom slučaju, ono što bi trebalo da bude krajnji cilj vaših napora da u ovom segmentu donesete neke promene je da građani Srbije konačno znaju šta je razlika između poreza i harača, pošto kao poreski obveznici imate određena prava i obaveze, da plaćate porez u državi koja će vam omogućiti da dobijete škole, bolnice, puteve, infrastrukturu itd. Stanje poreskog obveznika je nešto što je u normalnim zemljama stvar čime se građani ponose. Za sredstva koja državi plaćaju žele da dobiju određene usluge. Kada plaćate harač, plaćate ga samo zato što neko može da dođe i da vam zapali kuću i odnese sve što posedujete. U Srbiji i dalje postoji velika zabuna oko ta dva termina, jer i dalje građani doživljavaju porez na način na koji je to bio porez u srednjem veku, ali iz potpuno opravdanih razloga zato što realno ne vide gde se troše ta sredstva koja se slivaju u republički budžet jer se njima plaća svašta na vrlo netransparentan način, od aviona za haške optuženike, žirafe, Miladina Kovačevića itd. Ko god iole brine o tome da li treba da plaća porez, veliki broj građana verovatno ima znak pitanja kada to treba da učini. Sve u svemu, kao što sam rekao, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji ćemo podržati i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit ćemo podržati. Mislimo da su predlozi dobri. Za prva tri, što se nas tiče to su uglavnom kozmetičke promene i ne donose ništa novo osim manjka prihoda za lokalne samouprave. Lokalne samouprave su u izuzetno teškom stanju i o pokrajini ne želim ni da pričam. Što se tiče Lige socijaldemokrata Vojvodine, glasaćemo protiv. Zahvaljujem.
Narodni poslanik Vladimir Marinković. Izvolite.
Uvaženi predsedniče, uvaženi ministre, predstavnici Ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, naravno da o diskusiji o setu poreskih zakona, koju danas imamo na dnevnom redu, ne možemo govoriti ako ne govorimo uopšte o kompletnom ekonomskom kontekstu u našoj zemlji. Kolege koje su govorile pre mene, a i sam ministar je govorio i dao nam je osnovne činjenice i informacije o potrebi za što skorijim rebalansom budžeta, o tome da budžet nije napunjen kako je projektovano, pogotovo kada su u pitanju PDV i akcize. Želeo bih da unesem i jednu malu dozu optimizma za konkretnu projekciju ekonomskih kretanja u narednoj godini, ali i u narednom periodu i na šta sama Vlada RS i parlament treba da se usmere kako bi reforme mogli da izvedemo na kvalitetan i dobar način po našu zemlju i našu ekonomiju. Prvenstveno bih izneo neke podatke koji su pozitivni, a to je da imamo jedan veliki porast izvoza, koji je dao izvoz drumskih vozila, porast od 168 miliona evra, što je 50,8% ukupnog povećanja, električne mašine i aparati, uređaji 29%, mineralne vode i otpaci metala 26%, razni gotovi proizvodi 18%, proizvodi od metala 18%, telekomunikacioni aparati i uređaji 14, što predstavlja jednu dobru bazu da uz jednu politiku privlačenja dodatnih stranih direktnih investicija, ali i ono što je MMF kao preporuke dao u okviru njihove posete koja se desila prethodnih 20-ak dana, a to je da moramo dinamičnije da sprovodimo regulatorne reforme, da moramo dinamičnije da sprovedemo reforme javnog sektora i javnih preduzeća, pogotovo u okviru postupka i procesa korporatizacije javnih preduzeća i naravno ono što nam je preko potrebno, reforme tržišta rada. Što se tiče samog seta poreskih zakona koje imamo na dnevnom redu, ono što je dobro i što ćemo u svakom slučaju kao SDPS podržati je to da se radi i uvodi finansijska disciplina, da se jača stabilnost PIO fonda i da se jača poreski moral ne samo kod građana nego i kod onih koji pune budžet i stvaraju dodatnu vrednost, a to su pogotovo mali i srednji preduzetnici. Smatram da je ovo samo faza u procesu stvaranja jednog kvalitetnog ambijenta za razvoj sektora malih i srednjih preduzeća. Ono što je za SDPS jako važno je da se intenzivno radi na jednoj preraspodeli opterećenja koje imaju građani Republike Srbije i u okviru toga ćemo kao stranka sa našim strateškim partnerima iz Saveza samostalnih sindikata Srbije, ali i drugih sindikata, dati predloge i sugestije i za ovaj set zakona, ali i za zakone koji će se donositi u narednom periodu kako bi radno intenzivne grane industrije, kako bi oni koji najmanje zarađuju mogli da budu manje opterećeni, kako bi ta preduzeća koja zapošljavaju takve radnike mogla da budu rasterećenija. U svakom slučaju, podržavamo da ta preraspodela, kada su u pitanju opterećenja, ide na račun imovine u odnosu na rasterećenje, kada su u pitanju opterećenja na rad. Ono što bih ja dao kao jednu sugestiju i apel, ne samo Ministarstvu finansija i privrede, nego i svim drugim ministarstvima, je da ovakvi zakoni, koji se tiču suštinski socijalno-ekonomske politike ove zemlje, koji su od krucijalnog značaja za razvoj ekonomije, da moraju obavezno, kako je to praksa u EU i u svim razvijenim evropskim zemljama, da idu na diskusiju na socijalno-ekonomski savet, jer kao što svi znamo, i u okviru EU ni jedan ovakav zakon ne može da dođe u javnu raspravu i dođe u raspravu na parlament ako ne ode evropsko socijalno-ekonomski komitet i ako ga ne odobre "Biznis Jurop" i ako ga ne odobri Evropska konfederacija sindikata. Molim i apelujem da se i predstavnici radnika, dakle, sindikati i predstavnici poslodavaca još intenzivnije uključe u proces donošenja ovakvih zakona. Što se tiče poreza na dohodak građana, kolege pre mene su dovoljno govorile o tome. Imaćemo pojačanje stabilnosti PIO fonda kroz povećanje doprinosa sa 22 na 24%, smanjenje poreza na zarade sa 12 na 10%. Naravno, na taj način će lokalne samouprave izgubiti prihode, ali u svakom slučaju u tom nekom domenu će ostati nekih 10 milijardi dinara koji će pokriti i ona opterećenja i rashode koji će imati kroz ukidanje onih tzv. parafiskalnih ili kvazifiskalnih nameta i naknada. Ono što će biti predlog i za šta će se SDPS zalagati u narednom periodu i okviru ovog seta zakona koji imamo danas, ali u svakom slučaju novih zakona i izmena koji se budu donosili, to je da ćemo ići sa konkretnim predlogom i konstuktivnim predlogom za potpuno rasterećenje minimalne zarade. Naravno, ne na populistički način da mi to samo predložimo, naravno da moramo da nađemo taj novac i da ga kompenzujemo ako oslobađamo minimalnu zaradu na nekoj drugoj strani. Gde je ta druga strana? Ta druga strana se nalazi u onom broju ljudi koji primaju više od pet prosečnih zarada u Republici Srbiji, to je negde više od preko 300.000 dinara, gde ako jasno matematički izračunate, trenutna stopa oporezivanja zarada koje čine više od pet prosečnih zarada u Republici Srbiji je 48,3%. Mi podržavamo, u svakom slučaju, ovo smanjenje opterećenja na minimalne zarade, koje je sa 59,3% smanjeno na 58,9%, za prosečne zarade smanjen je taj procenat na 0,2% i na zarade od 100 i više hiljada 0,01%. Ali, mi moramo da radimo na jednom rešenju gde ćemo maksimalno rasteretiti i preduzetnike i velika preduzeća i radno-intenzivne sektore industrije, tako što ćemo uraditi i napraviti rešenje da se minimalne zarade potpuno stave van opterećenja za poreze. U svakom slučaju i ovo je pomak, i ovo smatramo kao jedan proces koji je pozitivan i koji će pomoći radno-intenzivnim industrijama i preduzetnicima da bolje i kvalitetnije prevaziđu probleme u kojima se nalaze. Jedna od najvažnijih izmena predstavlja i značajno administrativno unapređenje, smanjivanja administrativnih troškova, sprovođenje poreskih obaveza kroz samo oporezivanje na prihod od samostalne delatnosti za preduzetnike koji vode poslovne knjige i na kapitalne dobitke. Smatramo da ovo jeste nastavak i u svakom slučaju podržavamo sve ono što podrazumeva giljotinu propisa, a ta giljotina propisa odnosi se na deo koji smanjuje i količinu obrazaca koji se podnose, a njih je do sada bilo 35 za prijavljivanje poreza po odbitku i prijavljivanje elektronskim putem, tako da ćemo na taj način uvesti veću disciplinu, smanjiće se adminstrativni troškovi za 1,5 milijardu dinara i, u svakom slučaju, na ovaj način mislimo da idemo ka tom nekom stvaranju ambijenta, kada je administracija i birokratija u pitanju, koji je povoljan i koji je privlačan, kako za domaće, tako i za strane investitore. Kada govorimo o zakonu o izmenama i dopunama Zakona o porezu na imovinu, potpuno podržavamo eliminaciju distorzija i nepravilnosti usled različitog poreskog tretmana, definisanja nerealnih poreskih osnovica za oporezivanje imovine i, u svakom slučaju, realistično vrednovanje poreskih olakšica, naročito pravnih lica i poljoprivrednog zemljišta. Na taj način će se izvršiti jedna realnija, jedan bolja lokacija resursa i motivisaće se građani da onu imovinu koju imaju stave u korist stvaranja dodatne vrednosti, a ne da ta imovina stoji, da ne donosi nikakav novac, nikakva sredstva i da, na kraju krajeva, država ne ubire nikakav porez i nikakve tantijeme od takve imovine. U svakom slučaju, u okviru strategije razvoja ekonomije Vlade Republike Srbije imamo, i nadam se da ćemo dinamično raditi na tom projektu, stvaranje jednog preduzetničkog društva, društva gde ćemo uposliti sve kapacitete, kako ljudske, tako i finansijske i prirodne, a ne stvaranju i vraćanju na period od pre nekoliko godina, gde smo imali jedno službeničko društvo i gde su pogotovo mladi ljudi bili okrenuti isključivo javnom sektoru, a ne onom sektoru koji je najpotrebniji našoj zemlji, koji u svakom slučaju razvija ekonomiju svake države, a to je privatni sektor i privatna inicijativa. Kada su u pitanju preduzetnici, SDPS, kao što je svima poznato, je orijentisana i uvek će podržati zakonska rešenja koja se tiču podsticaja mikro, malim i srednjim preduzetnicima. Kada je u pitanju zakon o izmenama i dopunama Zakona o socijalnom osiguranju, podržavamo predlog da oni privrednici koji vrše samostalnu delatnost, da se uvede plaćanje poreza na zaradu, dakle, na lični dohodak i da se to odvoji od kapitalne dobiti. Na taj način, kako su projekcije i napravljene, smanjiće se opterećenje preduzetnika za jednu trećinu. Ovakvim setom zakona, ovakvim rešenjima koja na prvi pogled izgledaju, kao što su neke kolege rekle, kao kozmetičke promene, mislim da nisu. Mislim da naša zemlja mora da se razvija iz dana u dan. Mislim da treba da nam bude bolje iz dana u dan. Ako budemo donosili ovakve zakone i ovakva rešenja, biće dovoljno da nam bude bolje bar po malo svaki dan, da bi dostigli jedan nivo ekonomskog razvoja, da bi povećali BDP, da povećamo priliv stranih i direktnih investicija, kako bi mogli da izvršavamo svoje obaveze, kako bi mogli da smanjimo na jedan kvalitetan način i ekonomski održiv i fiskalni deficit i javni dug. U svakom slučaju to su neka rešenja koja će postupno, nadam se, dati neke realne i dobre rezultate. U svakom slučaju, ovaj set zakona se odnosi na sektor malih preduzetnika, na podsticaj, nadam se, i novom zapošljavanju, na stvaranje jednog kvalitetnog ambijenta kojim ćemo učiniti da Srbija postane jedna bolja destinacija za investicije, koja će, u svakom slučaju, uraditi i definisati stav SDPS, da se najveći problem naše zemlje reši, a to je problem o kojem je upravo ministar pričao, to je problem nezaposlenosti. On nije i ne možemo ga gledati kao problem i kroz metodologiju Međunarodne organizacije rada i definisati ga kao 22, 23, 25%. Svesni smo toga da u nekim opštinama, u nekim delovima naše zemlje nezaposlenost ide i do 70 i 80%. Zato sam ja umereni optimista i zato želim da dam podstrek i podsticaj i Vladi i ovom parlamentu, da imamo više "Fijata" i više "Kuper tajersa" i više "Falkija" i više "Gučija", jer samo na taj način, ne samo uz administrativno definisanje i poboljšanje fiskalne regulative i stvaranje jednog povoljnog ambijenta, naša zemlja može da se razvija i da razreši najveći problem naše zemlje, a to je problem nezaposlenosti. Socijaldemokratska partija Srbije, zajedno sa svojim partnerima iz Saveza samostalnih sindikata Srbije i drugih sindikata koji to podržavaju, u danu za glasanje će podržati ovaj set zakona, naravno, uz ove predloge i sugestije koje će i moja koleginica Slavica Savić u daljoj raspravi definisati, kako bi zakonski predlozi bili što bolji u interesu građana i u interesu države. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Veličković.
Gospodine predsedniče, uvaženi gospodine ministre, dame i gospodo poslanici, predloženim izmenama i dopunama Zakona o porezu na imovinu u velikoj meri se utiče na dosadašnji način i postupak primene ovog poreskog oblika, te mu se time daje na značaju u ukupnoj strukturi javnih prihoda naplaćenih na teritoriji Republike Srbije. Naime, ovaj poreski oblik do sada nije bio od velikog značaja, gledano u odnosu na druge poreske oblike, kao neizdašan oblik javnih prihoda. U određenoj meri to se promenilo donošenjem Zakona o finansiranju lokalne samouprave, kada je i utvrđeno da naplatu i kontrolu jednog njegovog dela tzv. poreza na imovinu u statici poreza na svojinu, na nepokretnost, zemljištu i drugim pravima preuzima lokalna samouprava, tj. lokalne poreske administracije, te je ovaj poreski oblik postao izvršni javni prihod jedinice lokalne samouprave. Izmenama i dopunama zakona koji su pred nama u velikoj meri se zadire u važne elemente bića tog poreza, tako što se uveliko proširuje predmet oporezivanja i menja način utvrđivanja poreske osnovice, što bi po projekciji predlagača trebalo da dovede do povećanja obima javnih prihoda ubranih po osnovu ovog poreza. Zakonom se proširuje predmet oporezivanja na taj način što predmet poreske obaveze, pored prava svojine i drugih prava na nepokretnim stvarima, sada postaju i određena faktička stanja – državina nepokretnih objekata. Ovakvo zakonsko rešenje nužno je iz dva razloga. Prvi razlog jeste činjenica da u Srbiji još uvek postoji mnogo bespravno izgrađenih objekata na kojima pravo svojine nije utvrđeno u korist lica koja su ih gradila, a što će u perspektivi biti učinjeno primenom odredaba skoro usvojenog Zakona o posebnim uslovima upisa prava na objektima izgrađenih bez građevinske dozvole. Ukoliko bi se doslovno primenile odredbe sada važećeg Zakona o porezima na imovinu, ovaj krug lica ostao bi izvan okvira obveznika ovog poreza, što bi dovelo do nepravične raspodele poreskog tereta. Drugi leži u činjenici da od 1. januara 2014. godine lokalnim samoupravama prestaje pravo da naplaćuju naknadu za uređenje i korišćenje građevinskog zemljišta, što bi moglo predstavljati teret za lokalne budžete. U tom smislu, predmet oporezivanja porezom na imovinu sada predstavlja i celokupno građevinskog zemljište na kome su izgrađeni objekti, a ne zemljište preko deset ari, kao što je do sada bio slučaj. Na taj način dosadašnja naknada za uređenje građevinskog zemljišta faktički se inkorporira u sam porez na imovinu koji će građani i pravna lica plaćati. U pogledu osnovice poreza na imovinu čini se zaokret u pogledu načina određivanja iste. Predlog zakona u tom smislu uvodi dve kategorije obveznika - obveznike koji ne vode poslovne knjige i oni koji ih vode, te shodno toj činjenici i određuje način utvrđivanja osnovice. Za obveznike koji vode poslovne knjige i u njima, shodno međunarodnim računovodstvenim standardima, vrednost nepokretnosti iskazuje primenom tzv. fer metode, tj. iskazuje njihovu tržišnu vrednost, osnovicu poreza predstavljala bi tako iskazana vrednost. U svim ostalim slučajevima osnovica bi se utvrđivala primenom jedinstvenih kriterijuma koje zakon predviđa. Ovakvo rešenje predstavlja radikalnu novinu u odnosu na postojeće odredbe, po kojima se za osnovicu poreza za obveznike koji vode poslovne knjige uzimala knjigovodstvena vrednost objekta u njihovim poslovnim knjigama i to iz razloga što se ta knjigovodstvena vrednost iskazivala po formuli – nabavna vrednost minus iznos amortizacije. Takav način određivanja osnovice bio je u raskoraku sa stvarnom vrednošću objekta upravo iz razloga što je mnogima od njih stvarana vrednost na tržištu višestruko premašivala iskazanu knjigovodstvenu vrednost. S tim u vezi, uvodi se obaveza jedinicama lokalne samouprave da izvrše tzv. zoniranje, tj. da delove svoje teritorije razvrstaju u teritorijalne pojaseve shodno komunalnoj opremljenosti, saobraćajnoj infrastrukturi, te da osnovicu poreza na nepokretnostima određuje na osnovu prosečne tržišne cene odgovarajuće nepokretnosti, što bi važilo za kuće, stanove, zemljište, poslovne zgrade itd, ostvarene u odgovarajućoj zoni od 1. januara do 30. septembra. Istovremeno predviđa se obaveza lokalne samouprave da akte kojim vrši zoniranje i određuje prosečnu tržišnu cenu po zonama za svaku kalendarsku godinu javno objavi u svom službenom glasilu i na internet strani. Istovremeno se uređuje i utvrđivanje poreske osnovice u slučaju kada lokalna samouprava nije odredila zone ili tržišne cene nepokretnosti po zonama. Na ovaj način stvara se određena izvesnost kako građana, tako i privrede, u pogledu visine poreske obaveze, sa jedne strane, dok se sa druge strane propisuje jedinstveni postupak i način na koji će lokalna samouprava ovaj porez obračunavati i preciziraju se odredbe koje uređuju poresku proceduru. U pogledu poreza na nasleđe i poklon proširuje se predmet oporezivanja na isti način kao i u slučaju poreza na nepokretnosti, tj. proširuje se obim prava i faktičkih stanja, koja su predmet prometa nasleđem i poklonom. Uređuje se šta se u smislu odredaba zakona ne smatra poklonom i definišu se poreska oslobađanja uvođenjem odredbe da se na prenos imovine, koja se vrši na osnovu deobe zajedničke tekovine između supružnika, porez ne plaća. Međutim, predložena odredba nije u skladu sa važećim odredbama Ustava i zakona kojima se uređuju porodični odnosi, te smo u tom delu intervenisali amandmanom sa ciljem njenog usaglašavanja sa pomenutim propisima i boljeg preciziranja. U pogledu poreza na prenos apsolutnih prava jasno se definiše predmet oporezivanja, kao i to koji se oblici prometa prava izuzimaju od oporezivanja. Istovremeno se određuju i poreska oslobađanja kod prometa prava koja se vrše u skladu sa odredbama Zakona o privatizaciji, eksproprijaciji i povraćaju oduzete imovine i planiranju i izgradnji, te se na taj način odredbe zakona usaglašavaju sa kasnije donetim propisima u ovoj materiji. Kao jedna od ključnih novina u postupku utvrđivanja naplate poreza na nepokretnosti zakon uvodi tzv. samooporezivanje za obveznike koji vode poslovne knjige. Na taj način poreski obveznici će biti obavezni da sami utvrde i u propisanim rokovima plaćaju porez, čime će lokalne samouprave ostvariti velike uštede izbegavajući da donose i štampaju posebna rešenja i iste obavezno lično dostavljaju poreskim obveznicima. Istovremeno time će se postići bolja dinamika naplate poreza, što će omogućiti lokalnim samoupravama stabilnije izvore tekućeg finansiranja. Istovremeno se produžavaju i rokovi za podnošenje poreske prijave za obveznike poreza na nasleđe i poklon i poreza na prenos apsolutnih prava sa dosadašnjih deset na 30 dana od dana nastanka poreske obaveze. Zakon predviđa i precizira obaveze svih državnih i drugih organa, a pogotovo sudova nadležnih za overu potpisa na ugovorima i drugim pravnim poslovima kojima se vrši promet nepokretnosti, da primerak ovih akata dostavljaju lokalnoj poreskoj administraciji radi utvrđivanja nastanka poreske obaveze, a tu obavezu ujedno i sankcioniše propisivanjem prekršajnih kazni za odgovorna lica u državnim i drugim organima. Istovremeno zakon uvodi obavezu javnih beležnika kao lica koja će od naredne godine isključivo biti nadležna za overe potpisa i stavljanje javnobeležničkih isprava kojima će se vršiti promet nepokretnosti, da ta akta dostavljaju lokalnoj poreskoj administraciji, čime se međusobno usaglašavaju odredbe ovog i zakona kojima se uređuju položaj javnih beležnika. Kao jedna od najvažnijih novina javlja se i obaveza lokalnih poreskih administracija da vode objedinjenu bazu podataka tržišta vrednosti i imovine ali i obaveza Poreske uprave da vodi objedinjenu bazu tih podataka na nivou Republike Srbije kako bi jednovremeno postojao pregled tržišnih cena nepokretnosti budući da se na tim podacima bazira primena niza propisa i ostvarivanje prava građana koji izlaze iz okvira poreske materije. To su propisi o socijalnoj zaštiti, obrazovanju, zdravstvenoj zaštiti, itd. U pogledu analize efekata zakona koje je predlagač izvršio stoji se na stanovištu da bi predložena rešenja trebalo da budu prihodno neutralna u odnosu na deo poreza na nepokretnosti koji se ubira od građana, odnosno bivših lica. Ovo s toga, kako je već istaknuto, od 1. januara 2014. godine prestaje pravo lokalne samouprave da utvrđuje i naplaćuje naknadu na uređenje građevinskog zemljišta. Ista bi, primenom odredaba ovog zakona bila inkorporirana u porez nepokretnosti koji bi građani plaćali. Međutim, tu imam nekoliko dilema u odnosu na pravna lica došlo bi do priličnog povećanja iznosa poreza budući da se menja način utvrđivanja osnovice koja bi mogla biti i do 2,5 puta veća. Ono što predlagač treba da ima u vidu jeste da će za pojedine kategorije ovo biti nepopularan zakon, odnosno nepopularan porez, porez koji zadire u sam supstrat imovine tj. neoporezuje ostvareni dohodak, već statiku. Samo pravo koje sam obveznik poseduje. S tim u vezi, mnoge zemlje u okruženju nemaju ovakav zakon. Druga činjenica jeste da se izmenama ovog zakona pokušava u određenoj meri nadomestiti gubitak koje će lokalne samouprave pretrpeti predloženim smanjenjem poreza na zarade sa 12% na 10% a taj porez je za njih bio jedan od najvažnijih izvora prihoda. Bez obzira na ovih nekoliko primedbi, lično ću podržati u danu za glasanje ovaj zakon. Nadam se da će mi se pridružiti i ostali članovi poslaničke grupe. Ostavio sam i vreme ako bude potrebno da učestvuje i u diskusijama po ostalim zakonima. Molio bih samo ministra, ukoliko može sada i da odgovori, radi mene lično, a i radi naših građana, da prokomentariše da li u odnosu na pravna lica stvarno bi moglo doći do povećanja poreza za 2,5 puta i da li će lokalne samouprave smanjenjem poreza na zarade nadomestiti gubitak tih samouprava. Kakva je vaša ocena u vezi sa tim? Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Dinkić. Izvolite.
Da iskoristim da odgovorim na ovo vaše pitanje. Svaka opština, svaki grad pojedinačno mora da sagleda svoju situaciju i da onda odmeri koje mere treba da preduzme. Činjenica je da će se ostvariti prognoza o rastu BDP od 2% u ovoj godini, ali je činjenica da su prihodi manji i za Republiku i za lokalne samouprave. To nije ravnomerno raspoređeno. Ovaj suficit o kome sam govorio na računima lokalnih samouprava u prva četiri meseca ostvaren je negde preko 100 opština, ali ima opština gde ima i deficita. One opštine koje imaju manje mogućnosti moraće više da štede. Prosto nema univerzalnog pravila, Zakon o porezu na imovinu omogućava da se napravi progresija, da se više oporezuju oni koji imaju više, a normalno oni koji nemaju da im se to opterećenje smanji. Znači, postoji čitav niz mehanizama za određivanje različite i stope, i kriterijuma kod primene poreza na imovinu. Što se tiče poreza na imovinu za pravna lica, sigurno će doći do povećanja te naplate i biće pravednija, jer knjigovodstvena vrednost preduzeća, a to se svi slažemo nije merilo prave vrednosti preduzeća, ali postoji zaštita od arbitrarne primene ove vrste poreza. Tako da činjenica jeste, opštinama i dalje ostaje 80% od poreza na plate. Ako pojedine opštine ne urade ništa da privuku nekog investitora kroz brže procedure za izdavanje građevinskih dozvola, kroz razna oslobađanja na davanju zemljišta za izgradnju novih hala, tu će situacija biti teška. Jer, u situaciji kada jedan od izvora prihoda, a to je 80% od poreza na plate u stagnantnom scenariju, jasno je da je to loše, ali to daje mogućnost za one koji se potrude da dovedu više investitora u svoju opštinu da se i tu napravi povećanje. Ima opština kojima ovo smanjenje stope poreza na zarade sa 12%na 10% neće praviti problem jer su u međuvremenu napravile više investicija, imaju više zaposlenih koji će izdvajati sa manjom stopom veću masu poreza. Problem je tamo gde nema takvih aktivnosti. Isto moram da napomenem da ova promena najmanje utiče na položaj najsiromašnijih opština jer one prevashodno ne zavise od ovog prihoda već od transfera koji su i dalje ostali potpuno isti. Tako da nema ovde univerzalnog pravila. Porez na imovinu jeste lokalni porez i stoprocentno opštine o njemu odlučuju, a Republika daje samo osnove i daje iznos maksimalne stope koja se može primeniti, a kroz razne varijacije u opštinskim odlukama može se napraviti ta selekcija. Mi smo samo želeli da imajući u vidu da se ukida i naknada za gradsko građevinsko zemljište od 1. januara, da opštine imaju instrumentarije koje mogu da koriste. Da li će to opštine koristiti? U kojoj meri će koristiti? Zavisi od odluka samih lokalnih samouprava.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, gospodine Dinkiću, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da odavno niste bili iskreniji, Dinkiću, od onih vaših prvih 15 minuta ovde u Skupštini. A kakvo je stanje u ovoj zemlji najbolje pokazuje atmosfera u Skupštini. Ovde nema života i to je ono što je problem. Raspravljamo o najozbiljnijem problemu u društvu bez ikakve energije. Ako nema energije ovde među nama, kako je može biti u zemlji, a da ona bude funkcionalna. Dosta toga ste rekli o tim porezima, ali kasnije ću govoriti o tome. Hajde, da pokušamo prvo da damo odgovor na pitanje – zašto je Srbija u kojoj ste dosta toga prećutali, uprkos onome što ste po prvi put rekli – zašto je ona ovakva kakva je danas? Mislim, gospodine Dinkiću, da mi imamo problem sa upravljanjem zemlje, sa liderstvom. Mislim da smo o tome razgovarali prošle godine u ovom periodu nakon izbora. Ko vodi danas Srbiju? Kad dobijem odgovor na pitanje da li su oni sposobni da je vode, onda ćemo se suočiti sa još težim pitanjem – a šta je cilj ove zemlje. Sve ono što se krije iza vaših poreskih zakona zapravo je cena koju zemlja plaća zbog nesposobnosti i odgovornosti političara koji su je vodili, ne bih to ograničio na Vladu koja je formirana prošle godine. Ta nesposobnost i nemoć ima mnogo dublje korene. Nažalost ona postoje gotovo genetska predispozicija naše politike. Vi ste zapravo u 15 minuta svog nastupa rekli da mi više nemamo javne finansije, da se sistem raspao i da je ovo što sada pokušavate da uradite, zapravo jedini način da se taj raspad prolongira. Godinama smo razgovarali o ovim pitanjima, gospodine Dinkiću. Nismo na toj temi bili usamljeni. Možda može sa Kosovom da prođe ono – lagali smo vas, pa šta. Ali, ne može sa ekonomijom. Ekonomija je beskompromisni kristalno jasan indikator, stanje u svakom društvu, pa i u ovom našem. Kakva je ekonomija ove zemlje? Ona je u rukama ljudi koje je vode, u političkom smislu, ali i u onom poslovnom. Ona nije u rukama poslovnog sveta. O sudbini naše ekonomije ne odlučuju špekulanti na Beogradskoj berzi, ona ne postoji. Mi sada treba ovde da donesemo zakone koji će omogućiti državi da nastavi po stvarom kako bi ova Vlada prolongirala nesporni slom, do neke druge. Mislim da vi kao ministar finansija ne možete sami da rešavate probleme u srpskoj ekonomiji. Gde nam je premijer? Gde je prvi potpredsednik? Jel ova tema toliko nebitna da nema ni jednog ministra pored vas? Pa kada govorimo o liderstvu, reći ću vam kada se naš premijer pojavi u Evropskom parlamentu, on ostavlja utisak deteta iz Diznilenda. I to je problem. Kada vam prvi potpredsednik Vlade, koji je zapravo premijer ove zemlje, preko tvitera poruči da ga baš briga za to što vam je budžet prazan i ga ne interesuje što njegovo obećanje košta 80 miliona evra, vas kao ministra finansija. Šta ćete vi učiniti? Hajde da vidimo kakva nam je Srbija danas. Pohvalili ste Narodnu banku. Zašto? Inflacija godišnja, april prošle godine, april ove godine 12%. Najveći u Evropi. Stopa ne zaposlenosti, najveća u Evropi. Stopa nezaposlenosti kod mladih, najveća u Evropi. Javni dug i dalje raste. Niste uspeli u svojoj nameri da ga zaustavite, niste uspeli u svojoj nameri da smanjite budžetske deficite. Zašto? Zato što oni koji vode zemlju žele da vladaju, ne da je menjaju. Govorite o nekim pozitivnim indikatorima, bez previše euforije. Mali rast bruto-društvenog proizvoda i sami znate na čemu je zasnovan, na radu jedne kompanije koja se pokrenula u Kragujevcu, govorite o rastu izvoza, iza tog rasta izvoza zapravo izvoz te kompanije i minoran izvoz pre nego što je ona počela da radi, ali istovremeno i sami znate da je to stanje već sada neizdrživo. Gde su rešenja? Neko od vaše pomoćnice Milice Bisić, ona je još neke resurse videla, pa je pokušala da oporezuje i drugi stan, pa sada uvodi porez na stan bez amortizacije njegove vrednosti i odgovornost za to prebacuje na lokalne samouprave.Pa, znate šta, kada definišete neko pravo onda ste vi odgovorni za to, a ne onaj ko se na to pravo poziva. Ne znaju danas ljudi o čemu se radi, ali će znati kada dobiju prve poreske uplatnice, pa kada vide koliko zapravo košta stan u centru Beograda. I to nije dokaz njegove vrednosti nego previsoke cene politike koja se ovde vodi. Sa načinom na koji vaša Vlada vlada, istraživači javnog mnjenja kažu da je zemlja zadovoljna i to je taj paradoks. Ljudi u vas veruju dok sve teže i lošije žive. Na čemu se zasniva to poverenje? Pa, to poverenje se zasniva na prebacivanju odgovornosti. Toliko puta ste rekli kriva je prethodna Vlada. Koliko puta su vaši koalicioni partneri rekli da je zemlja u lošem stanju zato što su je drugi opljačkali? Ali, to ne može predugo da traje. Potpisan je Briselski sporazum i time je ispunjena, zapravo jedina ozbiljna misija vaše vladajuće koalicije. To niko drugi nije mogao da uradi osim Nikolića, Dačića i Vučića. Ali, nije dovoljno i to pokazuje vaš set poreskih zakona. Ponuditi Srbiji odgovor na probleme od pre 20 godina, da bi ona danas počela normalno da funkcioniše. To što je danas navodna prednost i vrlina vaše vladajuće koalicije, nešto o čemu smo mi govorili pre 20 godina. Kao, što smo pre sedam godina, gospodine Dinkiću govorili, o reindustrilizaciji, restrukturiranju javnih preduzeća, profesionalizaciji javnih preduzeća, transformacija akcionarskih društava, zamrzavanje plata i penzija, kada su one bile na nivou 450 ili 500 evra, pa nije bilo spremnosti da se krene tim putem, u ciljanoj inflaciji od 2%. Došli smo sada, ovde gde se danas nalazimo. Govorite o ambiciji da reindustralizujete Srbiju. Ko će to da radi? Jel postoji jedan poslovni čovek u našem društvu koji nije išiban i provučen kroz blato? Zato što je to bilo politički jeftinije i korisnije. Ko će da radi to? Ili ćemo da ih uvozimo iz sveta? Pa koja je zemlja tako uspela? Govorite o potrebi ljudi da preuzmu obaveze i više ne izbegavaju zakone. Pa, vi ste stvorili preduslove za nešto tako. Vi ste povukli fiskalne kase iz jednog sektora naše ekonomije, koji je jednog trenutka kada je ostao bez te kase rekao – radim za keš. Ali, pre toga je treba da odgovorite na pitanje, znate to je ono što je rekao Voren Bafen - zašto sve svoje ostavlja Americi? Zato što sam sve stvorio uz podršku moje zemlje. Zašto ljudi plaćaju ovu zemlju? Da ih vodi stranputicama 30 godina? A, da im onda potpuno uništenim, skrhanim bedom nudi milostinju. Recite mi gospodine Dinkiću, kada govorite o izvozu. Evo, vidim to svi u skupštini podržavaju, prihvataju kao jedan razuman cilj. Kakva je perspektiva naše privrede na tržištu izvan Srbije, ako se zna da je na desetogodišnjem nivou depresijacija dinara 70%, a kumulativna inflacija 170%? Pa, to znači da je naša nacionalan valuta žestoko precenjena. Možda nije popularno to reći. Ali, ćemo teško mi pronaći svoje mesto na tržištu u svetu, dok ne postanemo konkurentni. A, kičma naše konkurentnosti je uz kvalitet, na žalost i cena. Jel imamo o tome dogovor sa sindikatima? Nemamo ga. Kakav dogovor sa sindikatima imamo? Da držimo u restrukturiranju 120 hiljada ljudi, da ta imovina propada godinama. Govorite o građevinskoj industriji i njenoj teškoj situaciji u kojoj se nalazi. Zašto se nalazi u teškoj situaciji? Hajde opet da vidimo ko su lideri u tom poslu? Oni koji o tome misle. Oni koji trebaju da kreiraju ambijent da preživimo. U ovom gradu je potrebno 100 hiljada stanova. Odrastaju generacije uz svoje roditelje pa dele one dečije sobice i tu formiraju svoje porodice. Kako je moguće da zemlja koja je toliko u infrastrukturnom smislu devastirana i mi stojimo na propaloj građevinskoj industriji, da ljudi nemaju posao? To je pitanje organizacije. Ne mogu klovnovi to da vode. Možda su nekada bili uspešni i stručni, ali danas su klovnovi, za zabavu služe. To ste sve vi kao političar dopustili glasanjem za takvu vladajuću koaliciju. Žao mi je, neka propadne vaša vlada pre nego ova zemlja. Možda bih vam ponudio da istupite iz te vlade pa da zajedno tražimo podršku od ljudi za neki drugačiji put u ovoj zemlji, da ne znam, da postoji dovoljno onih koji su spremni za svako malo da glasaju ukoliko im to garantuje neku političku sigurnost. Nije nam potrebna ova rasprava. Šta da vam kaže normalan čovek, kada ste došli sa idejom povećanja PDV, upozorili su vas na negativne efekte i istovremeno bilo je jasno da je to nužno jer su fondovi uništeni, prazni? Da li je važno ko je za to odgovoran? Naravno da jeste, ali kako je moguće da se mi danas bavimo "Sartidom"? Znate li gde je danas Nemanja Kolesar? Dva meseca je u zatvoru, pet puta mu se pominje ime u izveštaju od hiljadu strana. Tamo je zbog toga što je to cena koja treba da se plati da se ovom društvu još koliko toliko održi iluzija borbe za pravdu, koja treba da nadomesti prazne džepove. Da vas pitam nešto, kako je važnije ko je upropastio jednu fabriku od toga ko je upropastio zemlju i 20 godina našeg života? Zato što taj prioritet nameću oni koji su to uradili. Rešite prvo u svojoj vladajućoj koaliciji šta želite sa ovom Srbijom da uradite, pa onda dođite pred nas i kažite – teško je, novca nema. Svi mi, pored političkih razlika koje su velike među nama, imamo i puno toga što nam je zajedničko. U redu nas izdajnika, uvek će se pronaći mesto za nekog novog, u međuvremenu su vam se pridružili. Ta nesreća koja dolazi, to ne treba da sačekamo tako što će nam ona eksplodirati u lice. Ljudi u ovoj zemlji koji žive, treba da znaju da postoji parlament u kojem sede ozbiljni i odgovorni ljudi sa velikim političkim razlikama, ali nekim zajedničkim ciljevima. Vaša vlada nam to nije ponudila i zato tumaramo od danas do sutra, od rebalansa budžeta prošle godine do budžeta o kom smo razgovarali, svaki put smo govorili na isti način. Sjajne namere, neizvodljive. Zašto Fiskalni savet podržava, uz izvesne ograde, zabrinutost zbog načina na koji će sutra funkcionisati lokalne samouprave? Zašto podržava vaše zakone? Zbog onog što je rekao juče. Nikoga ne treba da brine spremnost nekoga da otvoreno govori o stanju u zemlji. Panika nije posledica teške situacije u kojoj se neko nalazi, nego osećaja bezizlaza, osećaja dezorijentisanosti, odsustva perspektive. Nema ovde plana. Ozbiljna poreska reforma može da bude efikasna jedino ukoliko je deo širok reformskog procesa koji ne postoji. Ne možemo da podržimo vaše zakone, pre svega zbog toga, ne zato što mislimo da ne treba vratiti u centralni budžet, pre svega, da centralni ima ona prava o kojima smo govorili i koje branili 2011. godine. Ne možete, gospodine Dinkiću, vi ste doneli zakon tada, to je bio vaš politički projekat. Vi govorite o tome kako je neko zloupotrebio tu slobodu koju ste mu vi dali. Vi ste za to odgovorni, upozoravali smo vas da će do toga doći. Ali sada, kada ovo radite, vi niste do kraja iskreni. Smanjujete porez na dohodak sa 12 na 10, nekih 16%, kolika je osnovica? Četrdeset pet milijardi. Podižete za PIO Fond takođe za 2 poena. Kolika je osnovica? Pet stotina pedeset milijardi. Ali, pre toga, neka se sastane to što se zove državni vrh. Evo ga predsednik skupštine, nađite tog predsednika države, Dačića, ko zna gde je u svetu, pa sedite i razgovarajte. Vi kažete da u budžetu imate milijardu. Da li to znači da je ta milijarda operativna ili je ta milijarda samo deo novca kojim vi raspolažete i koji je mnogo manji od ovog što su potrebe ovog društva. Mislim da je ovo drugo. Hajde da vidimo zajedno šta ćemo da radimo sa železarom u Smederevu. Evo je naša Ranka Savić, svaki dan je sa radnicima železare.To su ljudi koji bolje od svakoga od nas znaju koliko je održiv taj model koji im se sad nudi. Traži se investitor. Koliko će koštati to ovu zemlju? Možemo li da kažemo – ok, stali smo iza te železare, ali onda nije dovoljno 150 miliona. Moramo da vidimo gde je unutrašnje tržište za njene proizvode, jer na spoljnjem nema šta da traži pošto su veliki viškovi. Da li je ona tehnološki sposobna da opstane u ovom vremenu? Ako nije, zašto nije? Da podvučemo liniju i kažemo – koliko to košta? Ako je preskupo, da ponovimo alternativu. Imate jednu čudnu osobinu i vi i čitava vaša vlada. Po pravilu, vi mnogo više pažnje posvećujete javnom sektoru i onima koji ne rade, nego onima koji uprkos svemu još uvek opstaju na svojim nogama. Mislim da je sjajno to što je u periodu vaše vlade većina Srba shvatila da se lopovluk ipak ne isplati, i ako mislim da su često primeri koji su iskorišćeni zapravo žrtve, ali, pod vašom vladom, ne isplati se ni raditi. To je ono što je problem.
Vreme.
Završiću za minut. Teško je ovo vreme, a jasno je da vi sami na njega ne možete da odgovorite, ni ranije kada ste bili u mnogo boljoj poziciji to nije bilo moguće. Osuđujemo tako veliko nepoštovanje čitave vlade prema tako krupnom pitanju kao što je poreska reforma zemlje u ovako teškoj ekonomskoj situaciji. Ne dolazi u obzir podrška, ne računajte na razumevanje LDP zbog toga što je jasno da nikome od vas ne pada na pamet da promenite generalni kurs kojim se vodi ova zemlja, a koji vodi putem koji je Fiskalni savet, da ne budemo toliko lični, nazvao putem propasti i ekonomskog bankrota.
Hvala. Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Naravno, vaše je pravo da se odredite ovim zakonima, ako već pominjete Fiskalni savet i sami ste rekli da je podržao ove zakone, a vi opet nećete da glasate za njih, prosto ukazujem da niste koegzistentni, ali je to vaše pravo, kao što je pravo svakog poslanika. Ja sam bio vrlo otvoren, kao što znate. Rekao sam da je Fiskalni savet podržao ove zakone, znači logika bi trebala da bude da treba da se izglasaju, ali da je rekao da postoje drugi problemi o kojima treba da se razgovara i koji moraju da se adresiraju, što sam takođe rekao u izlaganju. Dakle, sa nekim stvarima, odmah da vam kažem, u vašem izlaganju se ja slažem, a reći ću sa čime se ne slažem. Prvo, situacija jeste teška, nije laka, to znaju svi naši građani, ali apsolutno nije dramatična niti je katastrofalana, kao što pokušavate to da kažete. Zašto to govorim? Čuo sam da je vaš poslanik, gospodin Đurić, održao pres konferenciju gde je rekao, ako je to tačno, zaista nisam bio lično tu da to čujem, tako mi je preneto, da navodno neće biti u narednih mesec i po dana para da se isplate penzije i plate. Ne znam da li je to tačno što ste rekli. Prosto, tako mi je rečeno da ste rekli na pres konferenciji. To nije apsolutno tačno ako ste to rekli, jer sam rekao u uvodnom izlaganju, ako ste slušali, da imamo operativan višak likvidnosti u budžetu na današnji dan od 1.250.000.000 evra ili u dinarima 140 milijardi dinara. Ako je deficit za prva četiri meseca, kao što sam rekao, bio 78 milijardi dinara na republičkom nivou, odnosno 60 milijardi na konsolidovanom nivou, lako je izračunati da 140 milijardi dinara je više nego dovoljno da se redovno isplaćuju plate i penzije u ovoj zemlji. Činjenica je da bi bilo bolje da imamo više manevarskog prostora za druge stvari, jer plate i penzije su nešto što se podrazumeva. One nisu visoke i to je nešto što nije problem da se isplati. Problem je kako smanjiti deficit i kako omogućiti na dugi rok da imamo stabilnost. Dakle, nikada, dok vodim javne finansije, neću dozvolite da razmišljam mesec za mesec. Uvek ćemo imati najmanje šest meseci unapred dovoljno novca i zanavljati ga, da bismo mogli da izvršavamo osnovne obaveze države, pre svega mislim na isplatu plate i penzija. Slažem se sa svima koji kritikuju i koji kažu, uključujući i Fiskalni savet, da to nije dovoljno i da su potrebne promene. Apsolutno se slažem da ministarstvo finansija, u ma kojoj državi, ne može samo da reši probleme. S čime se ne slažem? Ovo što se nama dešava o javnim finansijama, prvo, nisu se raspale. Jesu u problemu, ali se nisu raspale. Zašto se nisu raspale? Zato što imamo odgovor na problem i zato što ćemo taj problem ublažiti. Da li ga možemo eliminisati u kratkom roku? Ne možemo. Nasleđeni deficit iz prošle godine je bio 7,75% bruto domaćeg proizvoda. Ako čitate analizu MMF,to jasno stoji u njoj. Da li možemo da napravimo čudo? Pokušao sam, zaista. Napravili smo jedan plan. Nisam očekivao pad prihoda u toj meri. Bilo je grešaka u nekom planiranja, pre svega kod dobiti. Nismo očekivali da je toliko smanjena profitabilnost preduzeća, ali se desilo i dosta objektivnih okolnosti, a to je da 64% proizvoda mi izvozimo u evro zonu, a tamo su bukvalno gotovo sve zemlje u recesiji. Drugo, i ovaj izvoz, kao što sam rekao, što je povećan, povećali smo povraćaj PDV. Sve to kada se akumulira, rast sive ekonomije, takođe govori u prilog ovome što je šef vaše poslaničke grupe rekao. A to je da je nemoguće da jedno ministarstvo to samo reši. Dakle, ne može se siva ekonomija rešiti ako ministar finansija… On ima najveću odgovornost za to, naravno, ali mora da iza toga stane i čitav narod, a podrazumeva se i čitava vlada. Zašto čitav narod? Zato što kada budemo zatvorili neku našu ili kinesku ili ma koju nelegalnu prodavnicu, nemoj da mi kukaju sutra zašto je to urađeno, a ovamo se traži da imamo dovoljno novca za neke subvencije poljoprivredi, koje su važne, ili za kapitalne investicije. Dakle, ne može se ni iz čega finansirati nešto. To što ćemo krenuti da uspostavimo finansijsku disciplinu i što će mnogi kukati zbog toga, treba biti fer i pošten i reći – bez te finansijske discipline, bez zaštite onih koji redovno plaćaju porez, naša država nema šansu da bude bolja. Moramo tu da uspostavimo red. Nisu svi isti. One koji su dobri treba nagraditi, a oni koji krše zakon ili izbegavaju zakon, bez obzira na situaciju, prosto, moramo sankcionisati. Nisam, tu priznajem deo svoje odgovornosti, želeo da krenem odmah oštro, kao što sam to činio od 2004. do 2006. godine, kada sam bio minisar finansija, misleći teška je situacija, hajde da pustimo ljude, teško se živi. Međutim, na kraju krajeva, onda se dolazi do toga da ako nema para da će onda stradati neke važne javne funkcije, da će onda biti manje novca za neke vitalne investicije. Definitivno sam presekao sada, pre mesec dana, krenućemo i tu nema nikakve dileme. Ne sme biti tolerancije ni na sivu ekonomiju, a posebno ne na one koji neregistrovano obavljaju delatnost. Znam da oni koji, recimo, peku meso, a da ne plaćaju nikakve poreze nisu neki, bogataši, ali činjenica je da ima i onih koji plaćaju porez. Mora biti lojalna konkurencija. Ako mogu jedni, moraju da mogu i drugi. Ovo će zvučati možda kao jeres, ali ne mogu svi da budu preduzetnici. Ima sposobnih ljudi koji to mogu i vi ste u pravu da moramo da podržimo sposobne i poštene preduzetnike. Tu klasu ne smemo da žigošemo, ali ima i oni koji misle da su preduzetnici, a to su zato što ne plaćaju doprinose za penzije svojim radnicima ili im plaćaju plate na crno. To nisu pravi preduzetnici. Oni nisu dovoljno sposobni da bi bili preduzetnici. Istina je nešto za šta se ja zalažem. Druga stvar koju želim da vam kažem jeste da neću nikada dozvoliti dok vodim javne finansije u Srbiji, to sam pokazao i u prošlom mandatu, da se desi ono što ste vi nazvali da nesreća eksplodira u lice. Neće u Srbiji, dok ja vodim finansije, nesreća eksplodirati u lice zato što bi se to desilo da nisam predložio one zakone Skupštini, nego da sam se pravio lud i puštao da stvari teku i ukoliko ne bi, kao što hoću, predložio čitav niz mera Vladi kako da dodatno, osim ovoga što sada ovde radimo, smanjimo i troškove i budžetski deficit. Kada ste spomenuli Smederevo i Železaru i pitali koliko će to koštati zemlju, prvo, vi morate u okviru vašeg kluba da se dogovorite šta je vaše mišljenje o tome, jer Ranka Savić je više puta postavljala pitanje – kada ćete nešto da uradite sa Železarom, 5.000 porodica je u pitanju. Nisam rekao da se niste eksplicitno izjasnili šta vi mislite o tome, ali vas molim da kažete šta bi vi radili da ste na našem mestu. Da li biste Železaru zatvorili i time smanjili troškove države ili biste je pokrenuli, kao što smo uradili i imali troškove koje plaćamo, ali smo zato dali šansu da kada se promeni privredni ciklus, a činjenica jeste, i to ste dobro rekli, da je trenutno industrija čelika u svetu na najnižoj mogućoj tački i u ogromnim problemima? Zatvaraju se čeličane po svetu upravo zbog toga, ne zato što je ta industrija sama po sebi nepotrebna, nego kada postoji recesija u evrozoni, kada nema građevinarstva, prvo strada građevinarstvo. To je potpuno jasno i onda svakako da železare imaju najveći problem. Da li će to trajati večito, jednu deceniju, dve decenije? Pa, ako bismo tako razmišljali, onda bi trebali sve da pozatvaramo. Nismo oduševljeni što vodimo Železaru kao država. Nije to posao države i tu se mogu složiti s vama, ali otišao je strateški partner, sam, niko ga nije oterao, jer je imao gubitke. Mi sada imamo situaciju ili da prihvatimo deo tih gubitaka na državu i da čekamo oporavak ciklusa, da onda pronađemo strateškog partnera. Što se tiče tehnološke sposobnosti, ona je u odličnom stanju tehnološki. "US steel" jeste investirao tamo i to je istina. Nije problem tehnološke sposobnosti. Nije problem ni prodaje sa jednom visokom peći. Problem bi bilo prodati dve visoke peći. Zato dugo nismo ni palili. Sa 80.000 tona mesečne proizvodnje to je sve prodate i na domaćem i na stranom tržištu. To će se pokazati već u indeksima industrijske proizvodnje i BDP u maju i junu mesecu, a i u izvozu. Smatramo da ovo nije rešenje koje je trajno. Razmišljamo o tome i radimo aktivno na tome da pronađemo partnere. Ne bih imao ništa protiv da mi vi pronađete partnera za Železaru ako možete. To je sada najveći izazov. Ono što je pitanje odgovornosti je individualna stvar. Ne može se generalizovati. Dakle, "US steel" je bio dobar partner za Železaru, a da li je bilo tu prekršaja zakona od strane nekih individua, to je pitanje suda i pitanje činjenica. U to neću da ulazim. Ono što takođe želim da kažem jeste da ste potpuno u pravu kada tražiti restrukturiranje javnih preduzeća i u potpuno ste u pravu kada kažete da treba okončati proces restrukturiranja tzv. bivših državnih firmi. Mi ćemo to da uradimo, ali onda morate biti konzistentni i da podelite odgovornost makar delimično, iako je to nesrazmerno, priznajem, pa da kažete – nije to tako jednostavno uraditi. Ako kažete u finansijama ne možete sami, tačno je, ali evo i vi, npr. vaši kadrovi su ostavili veliki dug u "Beograd putu", a ovde opominjete građevinare, 500 miliona dinara. Ne kažem da ste vi lično odgovorni, ali govorim vam da je problem mnogo složeniji nego što izgleda. Rupa i problema ima u svim porama, a ne može niti jedan čovek kao što ste vi niti kao ja, niti neko treći sam to da reši. Slažem se apsolutno da je ovo pitanje za celo društvo. Ali, šta to znači? To onda znači da kada budemo zatvorili neko preduzeće koje pravi gubitke, isplatili otpremnine radnicima, onda ne želim da se liju krokodilske suze nad tim, jer je pitanje koliko se štete time pravi, a koliko koristi time što mogu da se otvore neka produktivna radna mesta. Ako me u tome podržite, biće mi lakše. Ako me ne podržite, ja ću svejedno to uraditi, zato što je to dobro za Srbiju. Ono što je takođe važno, niko neće da potcenjuje tešku situaciju što se tiče zapošljavanja. Nemamo najveću stopu nezaposlenosti u Evropi, ali ona je izuzetno visoka. Španija i Grčka imaju veću stopu nezaposlenosti od Srbije, ali to nije nama na čast, jer naša nije mnogo niža od njihove. Šta hoću da kažem? Ne morate da preterujete kada govorite o negativnim stvarima, jer su one dovoljno loše da ne mora i da se preteruje. Isto to važi kada se priča i o javnom dugu. Neće biti krize javnog duga sve dok Srbija redovno isplaćuje svoje obaveze, ko god da priča. Ali, da li postoji opasnost da se to desi, ako ne preduzmemo mere za smanjivanje deficita? Da. Ta opasnost postoji, ali prvo ta opasnost niti je blizu, niti će se desiti. Opasnost bi bila da sam sada rekao – ništa nećemo uraditi. Baš nas briga za upozorenja Fiskalnog saveta i MMF. Rekli smo sasvim suprotno. Fiskalni savet je dao stručnu i objektivnu analizu. Mi ćemo ovde izaći pred vas, ne samo ja, već čitava Vlada. Biće ovde i premijer Dačić i prvi potpredsednik Vlade Vučić i ja i svi ministri u Vladi. Nemamo razloga da se od bilo koga krijemo. Kao što nije lako Italijanima da izađu iz najgore moguće situacije u kojoj se njihova zemlja nalazi, Francuzima koji su u recesiji, pa nije lako ni nama. Ali, hoćemo pošteno da vam kažemo šta možemo da uradimo i da prihvatimo sve predloge i stručne javnosti, kao što je Fiskalni savet i vas iz opozicije i ljudi iz vladajuće koalicije da pomognemo. U tom smislu shvatam kao dobronamerne predloge SDPS. Ne kažu mi – nađipare, da ne oporezujemo minimalnu platu, nego daj rešenje kako to da uradimo. To su konstruktivni predlozi, a ne da se samo kaže – ovo treba, a onda odakle pare da se nema rešenja. Nemojte pogrešno da me shvatite. Mislim da puno stvari koje ste rekli jesu tačne. Nema razloga da se unosi panika. Jedino vas to molim jer, prvo, imamo likvidnost budžeta, imamo novca da redovno izmirujemo naše obaveze, ali moramo da štedimo, da smanjimo rashode. Rashodi moraju da se smanje na svim nivoima i finansijska disciplina da se uvede i u Republici, i u pokrajine i u lokalu. Ovde je bespredmetno pitanje da li će neko biti oštećen. Svi moramo da smanjimo naše rashode, ali da napravimo situaciju koja je održiva na dugi rok i situaciju gde ćemo minimizirati probleme od kojih ne možemo da pobegnemo. Kada neko pita kada u Srbiji može da bude bolje, neću da kažem da može da nam bude bolje dok u evrozoni vlada recesija. Ne može. Nemoguće, ne postoji taj čarobni štapić, jer političke odluke možete doneti za jedan dan, možete rešiti neki problem političkim dogovorima, a ovo ne zavisi od dogovora. Ovo zavisi od onoga što ćemo svi zajedno uraditi, od konsenzusa u društvu, ali i od spoljnih okolnosti. Ekonomija nije stvar koja može da se promeni preko noći. Nema trenutno odgovor Evropa na krizu. Ako neko kaže da su našli odgovor, nisu ga našli. Kada će ga naći, ne znam. Mi, kao mala zemlja, ne preostaje nam ništa, nego da se prilagodimo takvoj negativnoj situaciji, da prilagodimo naš budžet realnim mogućnostima za trošenje, da vidimo šta je ono što nije najneophodnije da se toga država odrekne, ali da štitimo one kojima je najteže. To su siromašni, to su ljudi koji imaju penzije. Moramo da vodimo politiku koja je odgovorna i, naravno, da eliminišemo sve loše stvari u upravljanju. Vi ste u pravu. Upravljanje državom može da bude sto puta bolje, ali na svim nivoima, ne samo u Republici, nego i u pokrajini i na lokalu. Činjenica je da imamo problema sa upravljanjem, posebno kada su u pitanju građevinske dozvole. Nije slučajno što je građevinarstvo u krizi. Činjenica je da je ovaj prethodni Zakon o planiranju i izgradnji samo još dodatno zakomplikovao inače veliku birokratiju u toj oblasti, ali činjenica je da niko ne može da amnestira našu Vladu ako taj zakon ne promeni i ne uvede skraćivanje tih rokova. Zaista sam otvoren za svaku dobronamernu kritiku, za sve dobre predloge, ali samo molba, nemojte da preterujete, jer je situacija inače dosta teška i nema potrebe da se zarcnjuje više nego što jeste. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, replika. ČEDOMIR JOVANOVIĆ: Drago mi je gospodine Dinkiću, što me očigledno shvatate ozbiljno, ali reći ću vam samo, apropo te tezi o panici. Ne govorim o noćnim morama koje imam dok razmišljam o ekonomiji, nego vaš koalicioni partner Vučić. Sve što sam vam rekao je ekonomska hirurgija. Možda vam se ne dopada ta slika. Ne kažem da je to samo vaša odgovornost, i sebe smatram odgovornim i nas ovde, zbog toga što nismo uspeli i vas koji donosite odluke i one koji su glasali tako pa su vama omogućili da donosite u takvoj Vladi odluke, da uverimo da pruže podršku nama da bi zemlju vodili drugi putem. O tome se radi. Fiskalni savet nije politička stranka. On govori o vaša tri zakona. Mi govorimo o stanju u zemlji, a vi unapred znate da nemate podršku za ključne zahvate u tom zakonu, vaših koalicionih partnera. Ko je napisao amandman o vraćanju paušala koji ste prebacili u PDV? Mi, ili vaš koalicioni partner? Ko je povukao iz poreskog zakona porez na drugu nepokretnost, LDP ili neko iz vaše vodeće koalicije? Pitali ste me šta da se radi sa "Sartidom"? Reći ću vam krajnje otvoreno. Prvo, nije Vlada smela da dozvoli da tako lako "US Steel" napusti "Sartid". Potrebno je bilo mnogo više pažnje, a mnogo manje klevetanja, intrigarenja i spletkarenja. Kada su otišli, mnogo manje političke demagogije i patetike, hvalisanja i pozivanja na Ruse, a mnogo više spremnosti da se otvoreno razgovara. Tražio bih rešenje ovde u Srbiji, zvao bih "Metal fer" i ponudio im da oni menadžuju fabriku, a da država pokrije razliku koja u ovom trenutku postoji između cene po kojoj se ta roba proizvodi i one cene po kojoj se prodaje na tržištu. Video bih gde su unutrašnja tržišta za tako nešto. Građevinska industrija, ne bih zatvorio Luku Beograd, nego bih eventualno raščistio, pa rekao Beku da ne može ni da živi u Srbiji, a nekom drugom dao mogućnost da tu radi. (Predsednik: Vreme.) Šta ćete sa "Deltom"? Tamo radi 7000 ljudi, 7000 porodica. Ništa ne duguje Mišković. Uhapšen je uz jedna obrazloženje optužnice, a nudi druga. On u zatvoru simbolizuje Srbiju u kojoj će svako biti uhapšen ukoliko se ne dopada onima koji su na vlasti. Vi to vrlo dobro znate. Ne mislim da je on moto razvoja Srbije, ima 70 godina. Neću da vam tražim, ne mogu da vam tražim partnera za "Sartid", vi znate za šta ću da nađem partnera i biće uspešan u tom poslu. "Beograd put" nije u dubiozi zbog toga što su naši kadrovi loše radili. Sa duplo manjim budžetom imali su veću realizaciju posla od nekoga ko je pre toga tamo bio. Niko ne govori o kriminalu u "Beograd putu". "Beograd put" je u dubiozi zbog toga što onaj koji je trebao da plati, nije platio izvršene poslove, a to je grad. Kao i čitava putna privreda. Đurašković je propao zato što je ostao dužan 300 miliona. Klovnovi su naručivali poslove (Predsednik: Gospodine Jovanoviću, vreme.) O tome se radi. Mi se bavimo politikom. Vaša Vlada je završila svoju misiju briselskim dogovorima. Svaki sekund njene vlasti će biti preskup za Srbiju. Prekomponujte to kao što ste čitavu zemlju prekomponovali. Pronađite sposobne i pametne, pa hajde zajedno nešto da uradimo. Nemojte da očekujete od mene da se klanjam pred Mrkonjićem, Ilićem, pred svim onim propalim menadžerima u javnim preduzećima koji uvoze struju po 50 evra, a izvoze istu tu struku za 30 evra, jer ne mogu u špajz da je stave. Tamo secite i tamo tražite rešenja. Nemojte da dolazite kod ljudi da im oporezujete okućnicu ili da skidate amortizaciju za stan, pa da neko u trošnom stanu ovde u centru grada plaća 800 puta veći porez. To je mogućnost, ne kažem da će tako biti i nema panike. Gospodine Jovanoviću, četiri minuta, dozvolio sam vam duže da odgovorite. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Gospodine ministre, drago mi je da se slažete sa gospodinom Jovanovićem da je upravljanje problem i da je liderstvo važno, ali nisam sigurna da ćete liderstvo izgraditi recimo ovakvim postupcima, da pokušavate ovu raspravu da skrenete na taj put, da prepričavate rekla-kazala šta sam ja nakon izlaganja gospodina Jovanovića rekao pred novinarima. Da li su vam preneli šta su me pitali novinari? Više sam pričao o tome koliko će veći porez na stan plaćati oni ili njihovi roditelji, nego o tome da li će biti plata ili penzija. Pošto pretpostavljam da vam je ili neko od novinara ili vaš portparol preneo nepotpuno šta sam govorio, da li vam je preneo šta je on rekao? Rekao je – lako je tebi, ti imaš argumente i u pravu si, šta ja da radim? Ako već prepričavamo razgovore iz hola Skupštine, hajde da onda idemo do kraja. Mnogo me podsećate na Mirka Cvetkovića. On je ovde tri meseca govorio kako neće biti bankrota jer je obezbedio dovoljno likvidnih sredstava. Onda ste došli vi, pa ste šest meseci tvrdili kako ne možete da se oslobodite dugova koje je napravio Mirko Cvetković. U međuvremenu ste napravili nove dugove i imate likvidna sredstva. Kada je sve ok, čemu sve ovo, gospodine Dinkiću? Ako će biti za plate i penzije, zašto viče Krkobabić – genocid nad penzionerima, genocid nad penzionerima? Mnogo vam je veći problem, gospodine Dinkiću, da razjasnite šta javno, polutajno ili tajno protiv vas nameštaju na naslovnim stranama vaši koalicioni partneri i lideri vladajuće koalicije, nego šta ja govorim javno pred novinarima u Skupštini Srbije. Dobro, biće za plate i penzije, a za koga neće biti? Ako neće biti za besmislene subvencije, radujem se, ali biće ih i vi to odlično znate, kao što ste odlično znali da nema ništa i od onog Zakona o javnim preduzećima, koji ste ovde usvojili i od amandmana naših koje ste prihvatili. U međuvremenu se nastavlja isti rusvaj u javnim preduzećima. Kad jurite male preduzetnike, onda jurite i velike preduzetnike koji raspolažu državnim parama, odnosno parama poreskih obveznika.
Gospodin Arsić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, zamolio bih sve svoje kolege narodne poslanike da se uzdrže bar od toga da plaše javnost i građane, a i one koji hoće pošteno da se bave privredom. Pogotovo mi je zasmetala izjava da će u ovoj Srbiji da bude uhapšen svako ako to vlast tako reši, odnosno politički vrh. Mislim da smo sa tim vremenom završili kada se ova vlada formirala, jer danas oni koji odlučuju o tome da li će nekome biti određen pritvor, da li će protiv nekoga biti podignuta optužnica, nisu ni sudije ni tužioci koje je birala ova skupštinska većina, nego ona prethodna. Tako da, možete da se obratite onima koji su glasali za te sudije i tužioce, a ne nama. Dalje, da li je gospodin Mišković nevin ili nije, ne bih hteo o tome da licitiram, zato što će to da reši sud koji je jedini za to i nadležan. A to da je štetadžija, jeste i to velika i to svi znamo. Svi znamo da u tim velikim sistemima, kao što je kompanija "Delta", koja je izgradila velike tržne centre po Srbiji, najveći je ovde u Beogradu, da se naplaćuje mesto u rafu, da su zbog određenih povlastica koje su tražili polako ali sigurno uništili sitno preduzetništvo gde god su se našli. Nije to baš samo dovitljivost preduzetnika, nego monopolski položaj na tržištu, koje je zatvaralo te sitne preduzetnike koji su najviše punili kasu Republike Srbije. Isto je tako bila sramotna izjava od tog istog gospodina Miškovića 2008. godine, kako će on svoje radnike da izvede na ulice ako mu država omogući da ne plati porez. Kad je uništio sitne preduzetnike, počeo je da prodaje skuplje nego što su ti preduzetnici prodavali svoju robu i usluge, a kada je to bilo malo, onda je počeo da pravi svoju imperiju tako što je koristio na jedan nepošten način zbog nedostatka konkurencije kapital onih koji su u Srbiji nešto pravili, pa su morali da se zadužuju kod banaka i da budu taoci bankarskih kredita i deviznog kursa dinara. Toliko o tome kako su ti veliki, sposobni i pošteni biznismeni radili i sticali bogatstvo u Srbiji.
Narodni poslanik Čedomir Jovanović, replika.
Nemojte, gospodine Arsiću, meni da govorite o monopolima. Zna se kada je parlament o tome raspravljao i kako je ko glasao. Nemam razloga da se bavim Miroslavom Miškovićem. On je za mene simbol i pojava u društvu. Verujte, imam dovoljno godina i mnogo više iskustva nego što bi to bilo normalno za moje godine. Apsolutno znam kakav je karakter društva u kome se odluke ne donose u institucijama nisu zasnovane na zakonu, nego su volja pojedinaca, koja se potom sprovodi kroz institucije. Da nemate one vikend racije koje se prethodno najavljuju u tabloidima, da ste doneli bilo koji zakon, onda bih zaista rekao – da, jeste, ovo je borba protiv onoga što je loše u našem društvu i u tome bih vas podržao, ali nije, gospodine Arsiću. Ovde sam pred vama i zbog toga što sam uvek vodio računa o toj granici. Nažalost, vi ste svojom politikom, ne vi lično, nego vaša vladajuća koalicija je tu granicu prešla i postali ste lični i podređujete društvo svojim političkim interesima. To je ono što je loše. Ali, nešto drugo morate da razumete. Kada je vaša vlada ovde formirana, uz kritike koje smo izrekli, koje je vreme potvrdilo, rekao sam da imam respekt prema svakom čoveku koji je izašao pred Skupštinu i traži podršku da bi vodio Srbiju u jednom teškom vremenu. Kada ste doneli teške odluke, veoma teške zbog grešaka koje ste upravo vi sa svojom politikom učinili u prošlosti, mi nismo gurali prst u oko. Vi ste rekli – to je moralo da se uradi. (Predsednik: Vreme.) Sada vam kažem – mislite unapred. Nema više prostora za naknadnu pamet.
Narodni poslanik Veroljub Arsić, replika.
Moram u nečemu da se složim, da podređujemo naš politički interes društvu u kojem živimo, a naš politički interes jeste da napravimo društvo koje će da bude pravedno i normalno. Da li u tome imamo problema? Naravno da imamo. Institucije države su bile urušene i svi to dobro znaju. Šta mislite, kako izgleda kada tužilac ili sudija zovu ministra pravde da ga pitaju šta treba da urade? Tu naviku nisu stekli kada je ova vlada izabrana, nego su tu naviku stekli od ranijih vlada. Sada im ministar kaže – radite po zakonu, ne interesuje me. Zato ste birani od te skupštine i od tih građana. Kada su u pitanju ekonomski ciljevi, kako mislite da ih ostvarimo ako ne možemo da dozvolimo da se konkurencija normalno razvija u Srbiji? Kako mislite da privučemo strane investitore ili domaće, ako im neko stalno traži nekih 10%? Kako te lokalne samouprave, koje se sada žale na prihode u budžetima lokalnih samouprava, nisu stvorile čak ni uslove da im dođe investitor u prethodnom periodu? Nije tako lako promeniti ekonomsku situaciju u Srbiji. Potrebno je puno rezova, puno zakona, a imamo i jedan drugi problem. Šta ćemo sa penzionerima? Šta ćemo sa prosvetom? Šta ćemo sa policijom? Šta ćemo sa državnim organima? Moramo od nekog da obezbedimo prihode u ovako jednom ranjivom i teškom sistemu, jako teškom. Zato se i donose zakoni. Teško je sve predvideti. Ne bih da kršim Poslovnik za vreme. U svakom slučaju, imaćemo prilika i u drugom delu rasprave.
Mislim da smo dovoljno replicirali na ovu temu. (Narodni poslanik Čedomir Jovanović, s mesta: To nisu pravila.) Dao sam vam četiri minuta da odgovarali gospodinu Dinkiću, dva minuta… (Narodni poslanik Čedomir Jovanović, s mesta: Potpuno me je pogrešno citirao.) Na osnovu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine o korišćenju prava iz tačke 1. i 2. ovog člana odlučuje predsednik Narodne skupštine i ima pravo da proceni da treba da zatvori krug replike, jer bi u protivnom… Gospodin Arsić nije pomenuo nikoga po imenu. Nije nikoga citirao. Gospodin Arsić ima pravo kao šef poslaničke grupe jer je dva puta pomenut gospodin Vučić koji je predsednik SNS. Narodni poslanik Zoran Kasalović. Izvolite.
Poštovani predsedniče, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, poslanički klub SPS u uslovima ekonomske krize smatra svakako dobrim odgovorom pristup Vlade javnim finansijama na način da planira i razmišlja na srednji rok i svakako da dobra rešenja i dostizanje strategijskih ciljeva nije moguće u kratkom roku. Prioritetni problemi su definisani. Pre svega stavljanje pod kontrolu javnog duga kroz kresanje deficita javnog budžeta i krajnji cilj strategijski je mogućnost uravnoteženja budžeta 2016. godine. Naravno da ovakav pristup javnim finansijama, način razmišljanja je nešto novo u novijoj istoriji kada su u pitanju javne finansije, ali da on nije održiv bez jednog zajedničkog političkog interesa koalicionih partnera koji je trenutno vidljiv i naravno opšte podrške u društvu koje je sam ministar napomenuo, jer javne finansije i ovako značajni ciljevi traže određeno vreme. U tom smislu predlog resornog ministarstva možemo shvatiti kao nastavak reformi u cilju dostizanja ovih strateških ciljeva. Uostalom, ocenu ovih zakona dao je Fiskalni savet na način da indirektno potvrđuje ovakve stavove, a dobar deo izmena u ovim poreskim zakonima lično prepoznaje i kao ostvarenje najave premijera Ivice Dačića u svom ekspozeu da će se smanjiti birokratske procedure i ubrzati rad administracije. Ovoga puta tema je Poreska uprava i da će se uspostaviti pravedniji poreski sistem, te stoga uvažavajući ove činjenice želim na početku da kažem da će poslanički klub SPS u načelu podržati set predloga izmena poreskih zakona koje su na dnevnom redu. Teško je o porezima amirmativno govoriti. Uverio sam se u to više puta i sam radeći i baveći se problemima poreza i govoreći u Narodnoj skupštini. Odavno je poznata izreka Franklina da su u životu izvesne samo dve stvari – smrt i porezi i mnogi mislioci i analitičari pokušavali su da obrazlože razloge za oporezivanje, a porezi i dalje ostali nepopularni i imaju jednu značajnu karakteristiku da u suštini ne daju direktnu vezu građanima plaćanja i koristi koje dobijaju za to plaćanje i često građani, pa i svi mi doživljavamo porez isključivo kao trošak, kao nešto – kao novac bačen niz reku, što svakako nije tačno i ni jedna država ne može da postoji bez poreza. Ovo je jedna konstatacija u kojoj se dovoljno dobro govori o razlogu velike preosetljivosti naših građana na postojanje sive ekonomije u RS, čije su posledice vidljive u oblasti utaje poreza, distorzije na tržištu i nelojalne konkurencije. Mi socijalisti zbog toga smatramo da efikasnom fiskalnom politikom treba suzbijati sve oblike sive ekonomije pogotovo i posebno rad na nelegalnom tržištu jer radniku koji radi na crno uskraćena su sva moguća prava, socijalna prava, izložen je čestim nehumanim uslovima rada i stalnoj pretnji od gubitka posla. Kroz tu prizmu pre svega sive ekonomije u Srbiji, o kojoj sam ja lično i poslanički klub SPS više puta govorio i iznosio svoje stavove, a na osnovu raspoloživih podataka o obimu sive ekonomije i uzrocima i mogućim merama za njeno suzbijanje u Srbiji, pokušaću da analiziram pojedine predložene mere izmena i dopuna seta poreskih zakona. Postoji više uzroka za pojavu sive ekonomije u Srbiji. Oni su institucionalno ekonomski u sferi finansijske oblasti gde se pojavljuje veliki broj gotovinskih plaćanja koji je teško kontrolisati, u domenu institucija tržišta rada, ali sa stanovišta današnje rasprave cenim da su za komentarisanje i diskusiju najvažniji fiskalni uzroci, a pre svega je jedan od osnovnih uzroka za pojavu sive ekonomije relativo visoka fiskalna opterećenja rada. U tom smislu predložena mera smanjivanja stope poreza na zarade sa 12 na 10% i povećanje neoporezivog iznosa plate sa 8.776 na 11.000 dinara čime se smanjuje poresko opterećenje najnižih zarada sa 8,6 na 6,4% je svakako dobra cenim da je ona u duhu smanjenja podsticaja i mogućih koristi poslodavca da se uključi u sferu sive ekonomije, odnosno da će uticati na smanjenje broja radnika koji će raditi na crno i sivo kada se samo jedan deo obaveza plaća. Inače, želim da kažem na nivou minimalne plate, trenutno poresko opterećenje u Srbiji je četvrto po visini među svim zemljama, što predstavlja podsticaj za neformalnu zaposlenost i stoga je značajno smanjiti troškove rada za nismo plaćeni rad i ta praksa je trenutno prisutna u većini velikog broja evropskih zemalja. Želim da kažem da je možda moguće razmisliti u budućnosti da minimalna zarada možda bude blago diferencirana tako da odražava različite regionalne troškove života u Srbiji, čime bi bio još jedan dodatni podsticaj za smanjivanje rada na crno. Želim da napravim jednu malu digresiju kao uvod o pojedinostima, mi smo podneli amandman na član 11. koji se tiče člana 15a. smatrajući da i zarade koje se ostvaruju preko studentskih zadruga i omladinskih trebaju biti uključene u sistem da 11.000 dinara predstavlja neoporezivi iznos jer takav rad prestavlja mogućnost da određeni broj pre svega mladih ljudi dođe do zarade, da preživi bukvalno u ovim teškim trenucima, a naravno da je nezaposlenost jedan od najvećih, a možda i najveći problem i svakako da na ovaj način i ovom merom bi se smanjio i rad na crno, odnosno sav teret ovakvog predloga prelio bi se na zarade mladih ljudi koji rade preko studentskih i omladinskih zadruga, a nikako na državu i to bi svakako bio možda jedan okidač za rad na crno ovog dela populacije. Svakako da na ovom mestu komentar zaslužuju i lokalne samouprave i ne treba prenebregnuti činjenicu da jedan broj lokalnih samouprava ostaje bez značajnih prihoda i treba vrlo biran pristup imati kada su u pitanju lokalne samouprave na način da na jednom mestu rešimo jedan problem, a na drugom otvorimo i sa tim u vezi svakako da treba respektovati i stav Fiskalnog saveta kada je ova tema u pitanju. Jedan od drugih fiskalnih uzorak pojave sive ekonomije su komplikovane i skupe poreske procedure. Predloženim setom zakona imamo mogućnost i propisuje se mera prepisivanja pojedinačne poreske prijave i objedinjavanja plaćanja poreza jednim nalogom, kao što smo već videli i čuli. Dakle, veliki broj uplatnih računa, veliki broj prijava, to je sve koštalo i u novcu i u vremenu. Svakako je otežavalo i samu kontrolu Poreske uprave i to je već, sam po sebi, veliki napredak, mimo ovog finansijskog koji se najavljuje u iznosu od 1,5 milijardi dinara. Ovde, ceneći da podaci govore i da se isplaćuju plate, a ne i doprinosi, u skladu sa zakonom, i da je u januaru bilo negde oko 6000 takvih slučajeva, smatram da je ovo uvođenje tzv. prijave doprinosa po službenoj dužnosti, kada poslodavac ne obračuna i ne uplati doprinos za obavezno socijalno osiguranje za prethodni mesec, obračunaće nadležna Poreska uprava i to će svakako dodatno destimulativno delovati na sve poreske obveznike, da nemaju motiv da ulaze u sivu zonu i da izbegavaju plaćanje doprinosa. Mi i sada, među 500 najvećih dužnika, imamo u tom smislu svakog devetog koji je vrlo aktivan. Postavlja se opravdano pitanje – zašto taj iznos od 12 milijardi dinara kod aktivnih poreskih obveznika nije moguće u ovom trenutku naplatiti. Jedan od fiskalnih uzroka za pojavu sive ekonomije je takođe i visok stepen tolerancije prema sivoj ekonomiji. O tome je već ovde bilo reči. Kao što sam rekao i u samom uvodu, SPS je apsolutno za strogo sankcionisanje i izbegavanje plaćanja poreza i minimiziranje tolerancije prema sivoj ekonomiji i zbog toga želimo da podržimo da se, kroz unakrsnu procenu poreske osnovice fizičkih lica, poreski sistem učini pravedniji. Svakako želim da kažem velikoj većini ovde poslanika, ali i građanima, golim okom su vidljivi određeni slučajevi, enormne nesrazmere između imovine i prijavljenih prihoda i dohodaka. Jednostavno, Poreska uprava u tom smislu treba da dejstvuje i predviđena kazna od 3% od neprijavljene imovine kod velikih poreskih obveznika, odnosno bogatih ljudi je dobra mera, treba dosledno da se primenjuje i ovde, u neku ruku, možda neće biti toliko bitan i taj finansijski efekat, koliko poruka građanima, svima onima koji gledaju u Republiku Srbiju, pa će država na taj način dati jasan signal da je spremna i odlučna da se uhvati u koštac, da suzbije sivu ekonomiju i utaju poreza. Složio bih se ovde sa pojedinim diskusijama, da je u tom smislu i početak rada Vlade, premijera Ivice Dačića, poslao jednu poruku, da se lopovluk u Srbiji ne isplati. Jedan od mogućih fiskalnih faktora takođe za pojavu sive ekonomije je nedovoljno obučena i opremljena poreska administracija. Jako je bitan elemenat povećanja verovatnoće otkrivanja utaje poreza i izvesnosti da će ona biti otkrivena. Tu svakako veliku odgovornost ima Poreska uprava i to zavisi od njene opremljenosti, od njene organizacije, od motivacije radnika u Poreskoj upravi, od metodologije rada, odnosno odabira predmeta kontrole. Tu želim da kažem nekoliko sugestija, koristili smo rasprave kada su bile javne finansije na dnevnom redu, da iskažemo želju da se Poreskoj upravi da podsticaj za njen rad i zaista smatramo da ovoga puta nekih 10% radnika Poreske uprave radi na neposrednoj kontroli. Mislimo da to nije dovoljno i da treba znatno veći broj radnika biti angažovan i treba uvažiti činjenicu da ti poslovi zahtevaju specifična znanja iz finansija, ekonomije i prava i određene veštine. Nekada je i u Poreskoj upravi postojala određena obuka kadrova koji su bili spremani za ovakve poslove. Možda treba razmisliti, u saradnji sa resornim ministarstvom, da se jedan obrazovni profil na određenim školama ili fakultetima osnuje, koji bi spremali ili specijalizovali kadrove za rad u poreskim upravama. Potreban je i motiv koji je izražen kroz adekvatne zarade ljudi koji direktno rade na poslovima kontrole. Ovde, na ovaj način, mi bi plaćali stručnost, razliku od nekih institucija koje smo mi cenili, isključivo nagrađivali njihovu nezavisnost. Ne kažem da i to nije potrebno. Međutim, stručnost treba da bude adekvatno nagrađena, jer ljudi koji dobro rade svoj posao, stručni su, uvek će izabrati posao koji je više vrednovan i sa te strane ove plate koje postoje u Poreskoj upravi svakako nisu ni dovoljno atraktivne, ali nisu ni motiv da ljudi na jedan dobar način rade svoj posao. Na ovom mestu želim da kažem, mi smo to više puta isticali, ne kao neku vrstu kritike. Imamo određenu nesrazmeru u platama i cenimo da je došao trenutak da naša Vlada zaista ozbiljno razmisli, da poput pojedinih zemalja u našem regionu jasno definiše šta su to državne funkcije, šta su javne funkcije, šta su ostale funkcije, i da u obimu predviđenih sredstava u ovom trenutku, definiše jasne parametre i odnose među funkcionerima, funkcijama i poslovima koji se obavljaju i dobićemo, u tom smislu, i ravnomerniju raspodelu zarada. Naposletku, kada je u pitanju metodologija izbora poreskih obveznika, čisto kao jednu napomenu, imao sam prilike da slušam jedno izlaganje i o studiji koja je izvršena o obimu sive ekonomije u Srbiji. Ona je pokazala da se profil onih koji ulaze u zonu sive ekonomije kreće u okvirima, da su to preduzetnici, mlade firme, privredni subjekti u građevinarstvu i sa sedištem u centralnoj Srbiji, obveznici koji su skloniji ulasku u sivu ekonomiju od ostalih poreskih obveznika. Zbog svega navedenog, u ovom trenutku želim da kažem da treba svakako, u cilju ostvarivanja ovih proklamovanih ciljeva, shvatiti ozbiljnu preporuku Fiskalnog saveta o trenutnim mogućnostima isključivog podnošenja elektronskih prijava do 1. jula 2014. godine, uvažavajući ovu argumentaciju koju sam izneo po pitanju potencijala, pre svega rada Poreske uprave, mada mislim da će ona pre odgovoriti tom svom zadatku, nego poreski obveznici koji će morati na ovaj način da se ponašaju. Smatram da predložene poreske mere koje sam naveo mogu doprineti suzbijanju sive ekonomije u Srbiji, što je veoma značajno, pre svega kada su u pitanju fiskalni uzroci, jer je ona, po nekim istraživanjima, najveća u regionu, a u poređenju sa visoko razvijenim zemljama gotovo duplo veća i iznosi negde oko 30,1% BDP. Svakako, vreme je da na ovaj način, a cenim i ovim merama koje sam izneo, se stupi u odlučnu akciju u borbi za suzbijanje i svođenje u neke realne i normalne okvire prometa u sivoj ekonomiji. Naravno da, zbog suštine koju sam izneo u dosadašnjem izlaganju i ono što sam potencirao, treba podržati ove predloge zakona, ali postoji i drugi niz predloženih mera koje vredi pomenuti, koje treba podržati. Mi, socijalisti, smatramo da pored stimulacije rada treba u Srbiji stimulisati preduzetništvo i smatramo da su dobre mere podizanja cenzusa za paušale sa tri na šest miliona dinara, što je olakšanje za veliki broj poreskih obveznika koji će na ovaj način dobiti mogućnost da budu paušalci. Naravno da se i ovaj izbor preduzetnika, kojim se omogućuje da doprinose plaćaju na ličnu zaradu ili na ostvarenu dobit, postižu ove uštedenegde do 1/3, kao što smo čuli, predstavljaju dodatni stimulans preduzetništvu. U svrhu pravičnosti sistema mogu svakako ubrojati i meru jednog uravnoteženog i pravičnog rešenja, kada je u pitanju utvrđivanje poreske osnovice za imovinu pravnih lica. Dakle, to nije više knjigovodstvena vrednost, već fer vrednost imovine koja se može postići na tržištu. To je svakako mera koja će omogućiti poreskoj upravi, kojoj je uvek cilj utvrđivanje faktičkog stanja na terenu, a na taj način će se svakako obezbediti određena pravičnost. Želim da pomenem i povećanje procenta priznavanja rashoda u poreskom bilansu sa 3,5 na 5% i apostrofiranje određenih oblasti u našem društvu koje se mogu na taj način pospešiti - zaštita životne sredine, zdravstvene, obrazovne, naučne, humanitarne, sportske i socijalne. Ovo opredeljenje da se praktično država odrekne jednog dela prihoda je verovatno u ovom trenutku lakše, nego ići direktnim merama subvencija, odnosno novca kojeg trenutno nema u ovoj oblasti. Fiskalni savet je izrazio određenu ogradu po pitanju ove mere, ali nije naveo zbog čega i koliki je taj znatan manjak prihoda u budžetu po osnovu ove mere. Mislim da u ovom trenutku nije veliki, a da može svakako da da određene rezultate u budućem periodu, da bude vrlo atraktivan za sve poreske obveznike. Uvođenje poreskog oslobođenje za vodno zemljište i vodne objekte svakako je nešto gde treba poljoprivredu, kao atraktivnu granu, podržati. Naravno, ne treba ni zanemariti dodatne prihode za penzije koje moraju biti obezbeđeni, jer su to zarađene kategorije i on mora biti održiv i u narednom periodu. Obzirom da mi je vreme isteklo, zbog svega što sam izneo i zbog toga što cenim da će se doslednom primenom obezbediti pravičniji sistem i potrebna izdašnost sredstava u narednom periodu, želim još jednom da kažem da će uz pojačanu kontrolu poreske uprave svakako biti još bolji rezultati. U tom smislu, poslanički klub SPS će podržati sve predloge izmena i dopuna zakona koji su na dnevnom redu. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi narodni poslanici, poštovani gospodine Dinkiću, sviđa mi se vaša ideja da govorimo otvoreno. Vi i ja smo uvek govorili otvoreno, i kada smo se slagali i kada se nismo slagali, direktno, otvoreno, muški i mislim da i danas treba tako da govorimo. Mislim da treba govoriti otvoreno o svim temama. Ovde pre svega treba govoriti otvoreno o problemima koji nas čekaju, a čekaju nas problemi ozbiljnih reformi, reformi rashoda budžeta i smanjenje rashoda budžeta. Mislim da ovde treba govoriti otvoreno o tome, zato što kod onih koji čine većinu u ovoj skupštini ne postoji saglasnost oko tih rashoda. Još od 2008. godine postoje oni koji bi nemilice trošili sredstva koja su u Srbiji oskudna, budžetska sredstva, od onih koji bi da se napravi raskid i da se krene jednom novom budžetskom politikom, jednom novom ekonomskom politikom. Mislim da je prevashodno važno videti u okviru vladajuće koalicije da li postoji saglasnost oko pravih poreskih reformi, budžetskih, ekonomskih i socijalnih. Mislim da te saglasnosti nema. Kada kažem da ne postoji saglasnost, ne mislim na to da li će se advokati, stomatolozi i privatni lekari paušalno oporezivati, jer je to trivijalna stvar u odnosu na to da li će doći do raskida sa bespotrebnim trošenjem sredstava, para zaradama koje se dele u pojedinim ministarstvima u visini od preko šest milijardi dinara godišnje, ili će se podvući crta i reći – od danas idemo drugačije i idemo dalje jednim putem koji će obezbediti Srbiji razuman budžetski deficit, rast proizvodnje i rashode koji će omogućiti Srbiji da ima sredstava za investiranje za kapitalne investicije koje mogu da podignu industrijsku proizvodnju. To je otvorena rasprava koju mi od vas očekujemo i za koju su nam potrebni vaši partneri ovde u Skupštini, da poresku reformu ne branite vi sami, nego da pored vas bude tu bar još jedan od ministara iz ostalih vladajućih stranaka, koji mogu adekvatno da odgovore na pitanja koja mi imamo ovde. Mi imamo poresku reformu u sred budžetske godine i narušavanje budžeta promenom ovih poreskih zakona u sred budžetske godine, što svakako neće doprineti da se do kraja realizuju projekti i planovi koji su usvojeni i koji su u toku. Hoćemo da se ovde govori otvoreno, ali da imamo otvorenu raspravu i celini i da u vidu imamo celinu, ne samo republički budžet, nego da imamo u vidu i budžete lokalnih samouprava i da imamo u vidu građane i to kako građani žive. Da li je jedini izvor pokrivanja budžetskog deficita guranje ruke u džep građanima? To je ona tema o kojoj mi danas isto ovde moramo da govorimo. Od vas smo čuli da je budžet pun, da imamo sredstava, što znači da deficita nema ili su to sredstva koja su već raspoređena i koja su nedovoljna da pokriju sve potrebe koje Srbija ima u ovom trenutku. Mi mislimo da Srbija nema dovoljno sredstava. To kaže i Fiskalni savet, to ste nam i vi rekli, a to nam kaže i MMF, uostalom. Da podsetim, DSS ništa nije imala protiv razgovora sa MMF u prošlom mandatu, ni u ovom mandatu, jer smatramo da MMF može da doprinese ograničenju nekih rashoda koji su štetni po državu. Čuli smo, takođe, da je slika prihoda sumorna i da se ni jedan prihod od planiranih nije realizovao 100%. Najbolje je realizovan prihod od PDV, kako ste rekli, u visini od 92%, a svi ostali su slabije realizovani. Uvodi se nova akciza na bio gorivo, što je u redu, da bi se popunio taj deficit po pitanju akciza, da bi se sa njime stiglo bar do neke stope koja može da omogući bolje punjenje budžeta. Ono što je meni zaparalo uši, to je da ste vi, na način na koji je Milošević izjednačio Beogradski univerzitet sa zemljoradničkom zadrugom, izjednačili advokatske kancelarije sa trafikama. Prosto, to nije normalno i to nije realno. Mislimo da advokatske kancelarije, šta god narod mislio o advokatima, znamo da neretko ne misle nešto naročito dobro, ali prosto advokati nisu isto što i trafikanti, odnosno advokatske kancelarije nisu isto što i trafike i ne možemo ih izjednačavati. Pretpostavljam da je to lapsus i zato se na tome neću duže zadržavati. Prilikom rasprave treba krenuti od budžeta. Mi smo prilikom rebalansa budžeta prošle godine i budžeta za ovu godinu imali razumevanja za ekonomske mere Vlade. Kroz naše rasprave kada se govorilo Zakonu o bankama, o Agrobanci, o Razvojnoj banci, o borbi protiv korupcije, nailazili ste na našu podršku i imali smo razumevanje za mere koje su se tada preduzimale. Imali smo jednu rezervu po pitanju prihoda - da li će se one ostvariti? Bili smo u pravu da su prihodi možda loše isplanirani ili da su rashodi veliki i da ste vi podizanjem prihoda hteli da smanjite projektovani budžetski deficit time što niste bili u mogućnosti da smanjite rashode. Rashodi su ogromni. Ostvareni prihodi ne mogu da pokriju nerealne rashode i onda nerealnim prihodima pokušavamo da smanjimo nerealne rashode. Znalo se već krajem prošle godine, kada je usvajan budžet za ovu godinu, da će taj deficit biti veći od projektovanih 3,5%. Mi bismo svi bili zadovoljni da je deficit 3,5%, jer to bi značilo da je Srbija izašla iz recesije, da se budžet bolje puni i da mi možemo da očekujemo da će iduće godine deficit biti još manji i da će se kroz neke reforme, koje ćemo dalje preduzeti, dalje to ograničenje nastaviti, sa smanjenjem deficita i sa popravljanjem privredne slike Srbije. Učešće javnog duga u BDP je 56,1%. U Fiskalnom savetu čujemo da je on sad i oko 60%, što je daleko iznad zakonske granice. U odnosu na sam spoljni dug Srbije, u odnosu na april prošle godine je povećan za 4,2 milijarde evra do ove godine. Slušali smo pravdanja da se mnogo povoljnije zadužujemo, što je tačno, ali ta sredstva su otišla u budžetsku potrošnju. Malo tih sredstava je završilo u pospešivanju industrijske proizvodnje, u kreditiranju, a verovatno je jedan deo završio u "Sartidu", ali malo toga je završilo u onoj oblasti koja može da doprinese rastu BDP i rastu industrijske proizvodnje. U toku prošle godine smo se zaduživali 149 evra u sekundi. Važno je reći da smo samo u aprili platili 16 milijardi dinara na kamate, što je više nego za celokupan dug koliko je plaćeno za kamate 2007. godine. Znači, mi kao jedan dužnik dolazimo u situaciju da nećemo moći ni kamate da se servisiramo u odnosu na glavni dug. To je jedan od problema koji ima Srbija. Zato kada govorimo o rashodima, morate da učinite sve da se poduče crta, da se ti rashodi smanje i da vodimo raspravu ovde, pre svega o rashodima, i ja očekujem da mi priču o rashodima imamo kroz rebalans budžeta, već narednog meseca i da to bude jedne od glavnih stvari o kojoj će se raspravljati u Skupštini Republike Srbije. Jer, šta je važnije, nego napraviti i videti koji su rashodi ti koji su preterani, koji su rashodi u javnim preduzećima koji su nepotrebni i koji rashodi mogu da se smanje. Za 16 milijardi koliko smo platili kamata, da bi građani znali koliki je to iznos, kolika su to sredstva to je 73 kilometra srednjeg profila autoputa, 14.600 radnih mesta po tarifi najvišoj koju vi isplaćujete to je 10 hiljada evra ili 73 hiljade visoko mlečnih krava koje bi davale na milione litara mleka koje bi mogle da se koriste. Tako da smo u situaciji da plaćamo puno za kamate, zbog kredita koje smo uzimali i zbog kredita za koji se i dalje zadužujemo. Mi se zadužujemo sa 4,2 milijarde evra od aprila prošle godine, do aprila ove godine. To je nešto što svakako treba da nas brine, jer mi rashode pokrivamo novim zaduživanjem i samo te rashode činimo još većim. Po podacima iz januara u Javnom sektoru radi oko 31% svih zaposlenih u Srbiji. Ta cifra raste i raste, s obzirom da u proseku 10 hiljada radnih mesta se izgubi svakog meseca. Tako da je ta cifra sada i veća nego što je bila u januru. U EU od 10% do 18% ljudi radi u javnom sektoru, kod nas je to 31% sa tendencijom rasta. Partijsko zapošljavanje nastavljeno, broj zaposlenih ako bi se uporedio sa brojem zaposlenih od jula prošle godine kada je ova Vlada izabrana, evo sa majem ove godine, videćete da se on povećao u Javnom sektoru najmanje između 5% i 10%. To sve ide na teret poreskih obveznika, a vi ovde govorite o tome da mi treba da štedimo. Međunarodni monetarni Fond govori o tome da mi moramo da napravimo uštede, pre svega, u Javnom sektoru. Vi se sećate da smo mi 2006. i 2007. godine u dogovoru sa Svetskom bankom smanjili za skoro 10% broj zaposlenih u Državnoj upravi i to je tada bilo dobro i to se pokazala kao ušteda tek 2007. godine, ali je to bila jedna mera koja je dala rezultat. Nakon toga, Vlada koja je došla posle toga, tj. krenula sa zapošljavanjem, ministarstva su napunjena i prepunjena, tako se nastavilo i sada. Mislim da je to jedan loš način kako se radi. Inflacija nam prelazi zacrtanu stopu, rekorderi smo po broju nezaposlenosti i to su podaci koji govore o ekonomskoj politici u Srbiji. Inflacija ako se uzme april mesec, prošle godine i ove godine je 11,4%. Kažete da smo izašli iz recesije i da nam je rast BDP i industrijske proizvodnje 1,9% u prvom kvartalu, čekamo da vidimo drugi kvartal. Prvi kvartal, kako kažu stručnjaci, a i vi ste to rekli, ima li rezervu, je takav zato što su prošle godine bile velike zime i poledice i industrija nije radila. Videćemo drugi kvartalda li će i tu biti porast industrijske proizvodnje, kao što ste rekli da je u prvom kvartalu i kao što ste se hvalili da je Srbija izašla iz recesije. Prosečne zarade, mart 2012. godine i mart 2013. godine, zarada je nominalno veća za 2,8% a realno je manja 7,6%. Građani siromaše, a država ne čini ništa da to spreči i zaustavi. Država i dalje ima nerazumne i neracionalne rashode. To je problem ove države, rashodi. Nisu problem ove države prihodi, problem ove države su rashodi. Januar i mart 2012. i 2013. godine, govorim o ovoj godini i o godini vaše Vlade, zarada je nominalno veća za šest, a realno manja za 5,4%. To su podaci koji sve nas ovde brinu. To su podaci o kojima mi moramo da raspravljamo. Mi moramo ovde da govorimo o rashodima, o trošenju para, a vi nas uporno navodite da govorimo o tome kako u budžet uterati još koji dinar. Prevashodna tema je kako iz budžeta sprečiti da ode neki dinar, a da ga tri puta ne premerite i ne pogledate. To je tema o kojoj mi moramo da razgovaramo. Da li je za neku opštinu bitnije da se plati koncert neke folk dive ili je bitnije da se te pare daju onima kojima su najpotrebnije. To je tema o kojoj mi ovde moramo da razgovaramo. Deficit budžeta je 76 milijardi, projektovan je na 121 milijardu za ovu godinu. Po procenama MMF on će biti 3,8%, po procenama Fiskalnog saveta će biti 5,5%, a u svakom slučaju će biti daleko veći od onoga što ste vi planirali. Opet kažemo, problem su rashodi, problem je trošenje, a ne prihodi. Ne možete iz suve drenovine cediti više, ne možete na kokošinjcima, štalama, ambarima i svinjcima praviti prihod koji će da pokrije trošenje sredstava za razne bahanalije, koncerte i ostalo, to se ne može raditi. Mi moramo da se okrenemo smanjenju rashoda. To je osnovna tema o kojoj ćemo danas govoriti, o smanjenju rashoda. Da li treba nakrcavati ljude u razna javna preduzeća i državnu upravu? Mi smo imali gašenje jednog broja agencija i ostalog, ali se otvaraju nove kancelarije, nove agencije. Šta je sa zaposlenima po tim agencijama? Da li su zaposleni iz tih agencija dobili otkaze? Nisu, oni su preraspoređeni u ministarstva. Mi ovde govorimo, treba da vidimo da li se broj zaposlenih u državnoj upravi smanjio? Nije, on se povećao od jula prošle godine i dalje se povećava dok mi ovde razgovaramo on se sigurno i dalje povećava. Srbija dakako zavisi od stranih investicija i taj prihod je za Srbiju nezamenjiv. Prema izjavama direktora "SIEPE" on kaže mi ove godine treba da očekujemo, odnosno planirani su dve milijarde stranih, sve sa onim investicijama koje su već trebale da se realizuju, to su Emirati, to je sve drugo. Znači, ove godine od investicija stranih nema ništa. Ili će one biti na kašicu gotovo zanemarljive. Zašto je to tako? Evo, šta nemačko privredno udruženje kaže među svojim članovima – utisci o Srbiji kao zemlji pogodnoj za investiranje pored kritike upućene na račun javne administracije, birokratije, korupcije, na kojoj se radi, ali očigledno nedovoljno, pominje se novi Zakon o preduzećima koji predstavlja hiperprodukciju, povećava obim suvišnog posla. Isto važi i za Zakon o radu u kome je mnogo primera zastarelih recediva pored zvanične časovne četrdesetčasovne radne nedelje koja uključuje i pauzu za vreme rada, tako da je ona praktično 37 sati. Srbija treba da radi. Ne treba da se oporezuju okućnice, štale i kokošinjci, Srbija treba da radi. Te pare umesto u rashode treba gurnuti u proizvodnju. "Sartid" je možda jedan od načina. Ne znamo koliko će biti uspešan eksperiment, ali svakako da Srbija mora da radi i to je ono što mi očekujemo. Podgrejavaju se velika očekivanja javnosti za dobijanje datuma. Ista priča je bila – samo da dobiju kandidaturu otvoriće nam se fondovi ovi i oni. To se kaže – sad kad dobijemo datum kreće blagostanje. Znate, datum se ne sipa u traktor i datum se ne baca na njivu. Srbiji treba posao, a ne datum i da vidimo da li će Srbija da radi posle tog datuma ili su potrebne neke druge mere da bi Srbija počela da radi. Ovaj zakon i ovaj set zakona ima za cilj da se smanji deficit. Mi vidimo šta ste vi uradili, vi ste uzeli lokalnoj samoupravi jedan deo prihoda, taj prihod ste prebacili u budžet, a lokalnoj samoupravi ste ostavili da oporezuje kokošinjce, štale, ambare i okućnicu, što nikada nije bilo. To je nešto sa čim mi u DSS nikako ne možemo da se složimo. Vi ste lokalnoj samoupravi uskratili ozbiljan iznos sredstava. Beograd će ostati uskraćen za preko šest milijardi, Pančevo za oko 400 miliona dinara. To su sve sredstva namenjena za kapitalne investicije lokalne, komunalne infrastrukture. Mi zagovaramo ravnomeran razvoj lokalne samouprave, a onda uskraćujemo lokalnoj samoupravi jedan siguran i stabilan prihod koji se ulaže u kapitalnu komunalnu infrastrukturu koja treba da privuče investicije kako bi se razlike između lokalne samouprave izjednačile. Mi sad taj prihod koji je siguran i stabilan uskraćujemo i stavljamo im jedan neizvestan prihod kroz koji treba da orobe građane za porez na imovinu da bi od toga mogli nešto da ulože. Mislim da je računica loša i da će se tek pokazati na terenu da je loša. Mi zagovaramo razvoj lokalne samouprave, a u stvari se oduzima jedno od osnovnih sredstava lokalnoj samoupravi, jedan od stabilnih izvora prihoda. Mislim da to nije dobro i da treba do kraja razmisliti na koji način da se smanje, povećaju prihodi, a da se ne zadire u džep lokalne samouprave. Isto tako, poskupljuju usluge i na način na koji je predviđeno da sa advokatima, lekarima, stomatolozima uvede, da uđu u sistem PDV, da im se ukine paušalno oporezivanje. Advokatske usluge su skupe. Stomatološke usluge su skupe. Lekarske skupe. Biće još skuplje kad se uvedu u sistem PDV. Advokatske takse su velike. Ja razumem građane koji se bune, ali će biti još skuplje ako uđu u sistem PDV. I, prosto nije krucijalna stvar za uspeh ovih reformi da li će advokatima da se uvede paušal ili neće. Srbi će još više imati kvarne zube, i još će više uzimati pravdu u ruke, ukoliko se uvede sistem PDV za advokate i za ostale. Tako da prosto razmilite o toj meri. Uvodi se porez na imovinu, na okućnicu, na sve ono što do sada nije bilo oporezovano, i davanja za porez će biti višestruko veća nego što su sada za građevinsko zemljište. Nikada u Srbiji nije bilo, ili bar u nekoj skorijoj istoriji Srbije porez na zemlju ispod 10 ari, na kokošinjce, ambare, štale i ostalo. To se prvi put uvodi i mislim da je to jedna loša mera, koja će i ovako osiromašene građane dodatno da ošteti. I, nakon ovog zakona jedino zemljište koje neće biti oporezovano je ono u saksijama i to onim manjim, pošto će one veće možda se naći u nekoj narednoj reformi na udaru, kamen u bubregu, i pesak u žuči. To je jedino što neće biti oporezovano. I prosto, treba ostaviti prostor građanima da dišu. I mi kao DSS vam predlažemo da povučete ovaj predlog zakona, da dođete sa predlogom rebalansa u ovu skupštinu, gde ćemo otvoreno, direktno da razgovaramo o rashodima, gde ćete imati našu podršku da se smanje rashodi i da krenemo putem pravih i poreskih i sistemskih reformi. Hvala.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite. Izvinjavam se ministre. Povreda poslovnika. Izvolite. Narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, javljam se povodom člana 87. koji se tiče rada Narodne skupštine, u kome se kaže da se radi od 10-18 i da imamo jedan čas pauze. Uobičajeno je da je pauza u 14 časova. I to ne govorim zato što je nama potreban neki odmor, već zbog toga što bi želeli da za vreme ove rasprave tu budu predstavnici vladajućih stranaka, pre svega stožerne stranke SNS, kojih je sada u sali jedan, dva, tri, četiri. Mi hoćemo njih da ubedimo da oni ne glasaju za ovako loše zakone, koji su kako je malopre rečeno, koji će oporezovati građane, uvesti nove namete, mi želimo da njih ubedimo da ne glasaju za te zakone. Mi smo tražili njihovo povlačenje. Ja vas predsedavajući molim, da odredite pauzu kako bi oni ušli u salu, s jedne strane, s druge strane, da se ne služite možda ne vi trikovima, ali neko ko organizuje rad u ovoj skupštini, da ovlašćeni predstavnik DS govori u vreme kada je gledanost mala i kada građani neće moći da čuju sve ono što ne mogu u ovom, mogli bismo reći, medijskom mraku, koji pomalo pada na Srbiju da čuju. Tako da vas molim, da odredite pauzu kako je uobičajeno, kako je uvek rađeno, od 14-15 časova, i ne znam zbog čega produžavate sada rad, pogotovo što predstavnika vladajućih stranaka sada nema u sali. Ne znam sa kim da diskutujemo. Nama nije cilj da samo kažemo Mlađanu Dinkiću, ministru, šta mislimo o ovom zakonu, nego da to kažemo i predstavnicima vladajućih stranaka, odnosno kako oni kažu stožerne stranke i manjih partnera, pa vas molim da odredite pauzu kako se ne bi javljali po Poslovniku. PREDSEDAVAJUĆI: Molim vas, ja smatram da nije povređen Poslovnik, članom 87. jeste predviđena pauza, radi se načelno u principu od 10-18 časova, i predviđena je pauza od jednog sata, ali nije precizirano vreme. Ja sam vas pažljivo slušao, u dosadašnjoj praksi je bilo određivljnje pauze i od 14, od 15, od 16 časova, nije striktno poštovan taj princip, da kažem da je uvek bilo od 14 časova. To što se tiče prisutnosti poslanika, nije garancija da će posle pauze biti veće prisustvo i ja ne mogu da garantujem vama, niti bilo kome. Prema tome, to je vaša želja i ja tu želju mogu da razumem, ali nemam ja tu moć da obezbedim veće prisustvo poslanika, jer je njihova volja kada će i koliko će prisutvovati. Prema tome, smatram da Poslovnik nije povređen. Možete, što se toga tiče, da glasamo u danu za glasanje, da se o tome izjasnimo. Izvolite. Povreda Poslovnika, Srđan Miković.
Član 27. definiše da predsednik Narodne skupštine se stara o primeni Poslovnika, a član 32. definiše nadležnosti potpredsednika Narodne skupštine. Upravo na molbu predsednika i zamenika predsednika poslaničke grupe DS, nisam danas na početku sednice hteo da ukažem na povredu Poslovnika, koja je postojala. Ali, sada moram da ukažem na sadašnju povredu Poslovnika. O čemu se radi? Pre dva dana je gospođa Kovač predsedavala, a ja sam ukazao na povredu Poslovnika i upravo, bez da mi pruži odgovor da li je Poslovnik povređen ili nije, dala je pauzu. Da je rekla u 14 časova da dođemo, ja sam uredno došao u 14,00 časova, seo u klupu, čekajući da dobijem odgovor. Tačno u 14,35 časova smo dobili obaveštenje – prekidamo sa radom i nastavljamo da radimo u petak 24. maja u 10,00 časova. Postavljam pitanje, zašto je tada prekinuta sednica, bez da dobijem odgovor, a sada kada poslanici isto traže, da bi normalno išao tok sednice, je drugačiji način? Mislim da odnos predsedavajućeg prema svim poslanicima i način vođenja treba da bude isti. Nisam hteo da ukazujem i da pitam da li je gospođa Kovač izvršila svoje obaveze, da li je objasnila gospodinu predsedniku Skupštine itd. Hajde da gledamo da prema svim poslanicima budemo isti, jer napominjem, ja još uvek nisam dobio odgovor u pogledu toga da li je povređene čl. 151, 153 i 167. u pogledu pripreme same sednice. Možda ću do kraja sednice dobiti odgovor i na to.
Gospodo narodno poslanici, jasno mi je, nije povređen Poslovnik, međutim ja ću da uvažim to. Dozvolićete samo da ministar da odgovor na diskusiju prethodnog poslanika i onda ćemo napraviti pauzu od sat vremena. Izvolite.
Kao što smo danas ceo dan razgovarali, nema potrebe da se bilo šta banalizuje, nego da budemo otvoreni. Cenim što ste otvoreni, jer ste neke tri stvari banalizovali. Najpre, banalizacija je da će biti oporezovani kokošinjci, ambar, i štale, jer to nije tačno. Pročitajte, molim vas, zakon, jer u članu 12. jasno stoji kod poreza na imovinu da je izuzeto sve što je vezano za poljoprivrednu proizvodnju, a i kokošinjci, ambari i štale su vezani za poljoprivrednu proizvodnju, koliko ja znam i to se ne oporezuje. Radi se o građevinskom zemljištu, jer su sve lokalne samouprave bez izuzetka, tražile da zbog prestanka važenja primene naknade za građevinsko zemljište se uvede neka kompenzacija i na njihov predlog ide ovo što smo rekli u porez na imovinu. Ako se gradonačelnici slože da im ovo ne treba, dajte svi amandman, nemoj sutra da se žale što nemaju prihoda od poreza na imovinu, ali, ne odnosi se na poljoprivredu, niti na kokošinjce, niti na ambare, niti na štale, niti na bilo kakvu okućnicu koja ima veze sa selom. Ono što je, takođe, netačno, možda nisam dovoljno dobro objasnio, ali evo pokušaću sada, budžet trenutno ima u rezervi likvidna sredstva od 140 milijardi dinara, uglavnom na deviznim računima i 32 milijarde dinara u dinarima. To znači, da se ta sredstva čuvaju da bi se pokrivao budžetski deficit u narednim mesecima, ne ono što je prošlo, jer je to već izfinansirano. Dakle, prva četiri meseca, i evo sada, do današnjeg dana sve što je finansirano, finansirano je iz prihoda, a razlika nadomeštavana iz ovih rezervi. Ovo je rezerva za buduće mesece i ona nije mala, ako uzmete u obzir da je sada, evo tu smo na kraju maja, a imamo u rezervi još 140 milijardi dinara. Ono što sam ja govorio, da to ne znači da ima mesta opuštanju i da treba tu rezervu da protraćimo na neke rashode koji nisu potrebni, jer će deficit biti zbog manjih prihoda veći i zato moramo da smanjimo deficit da bi nam ta rezerva što duže trajala i kako ne bismo morali da brinemo. Ali, ta rezerva je sasvim dovoljna da se finansiraju i penzije i plate u narednim mesecima, ali, moramo zbog opreza suštinski prihvatiti preporuku Fiskalnog saveta i ići na smanjenje deficita. Jedan deo tog napora svu upravo ovi zakoni i ako to nije kraj i ako će biti još mera koje ćemo doneti. Konačno, treća stvar, vezana za advokate. Ovim propisom se ne obavezuju advokati da uđu u sistem PDV, tako ste rekli, osim ako ne varaju i osim ako su im prihodi veći od osam miliona dinara. Svi u državi koji imaju prihode veće od osam miliona dinara moraju obavezno biti u sistemu PDV. To je obaveza. Advokati čiji su prihodi ispod toga, dakle oni koji imaju manje posla, neće ući ovim zakonom u sistem PDV, ali neće plaćati ni paušalni porez, nego će morati da vode knjige i da plate 10% poreza na razliku između prihoda koji ostvare i rashode. Dakle, ako su im rashodi jednaki prihodima, teoretski ne bi plaćali nikakva porez, ali moraće onda da evidentiraju istinu. Ne vidim ni jedan razlog zašto bi advokati ili stomatolozi u privatnoj praksi, lekari, marketinške agencije, knjigovođe i revizori bili protiv toga da evidentiraju svoje poslovne promene u knjigama, jer najveći broj njih to može i sam da radi. Ne radi se o komplikovanoj operaciji, imate prihode, imate rashode, na kraju se obračuna, na razliku se plati porez na 10%. Mogu, takođe da koriste ovo što će koristiti ostali preduzetnici, da imaju ličnu platu, pa da onda plaćaju odgovarajuće doprinose, a ne moraju, mogu da i dalje ostanu na oporezivanju samo dobiti, kao što je to i sada bila mogućnost. Dakle, sigurno da nije pravedno da isti poreski tretman, i o tome sam govorio, imaju sa jedne strane obućari, stolari, sajdžije, a sa druge strane advokati, marketinške agencije, privatni stomatolozi. Nije to pravedno. A, da li će skupština drugačije odlučiti, to je na vama, a moje je da vam kažem da niste u pravu ko god štiti. Znam da je advokatski lobi jak, tu nema nikakve dileme. Međutim, zašto samo štititi ne pravedno jednu kategoriju od drugih? Nema lobija stolara, nema lobija sajdžija, ali moramo prosto da se rukovodimo istinom i principom poreske pravde. Ako skupština izglasa da se ne izuzimaju iz paušalnog oporezivanja advokati i stomatolozi, to će biti legitimna odluka ove skupštine i tako će se i primeniti, ali to neće biti pravedno bez obzira na to.
Replika, Dejan Mihajlov. Izvolite.
"Nije šija, nego vrat", što bi rekao narod. Ne naplaćujemo advokatima ovako - onako, nego je suština da ovde treba da ostanu u sistemu paušalnog oporezivanja. Nisam deo ni advokatskog lobija, biću deo svakog lobija koji se zalaže za povoljnije rešenje za tu struku. Ako su to stolari, treba naći najpovoljnije rešenje za stolare, molere, limare, koga god hoćete i to je ono što je posao mene kao narodnog poslanika u ovoj Skupštini. Što se tiče viška od 140 milijardi, vi ste sami stvorili utisak da je to neki višak, a ovamo pričamo svi o deficitu. Prosto, razjasnite da to nije višak, da Srbija i dalje ima budžetski deficit, a da su to sredstva koja služe, da li su u budžetskoj rezervi, koja će služiti za plaćanje obaveza. Dobro je da Srbija ima sredstva na računu koja služe da se plate obaveze koje dolaze, ali svakako ćemo mi biti u deficitu, tu se razumemo, i vi i mi mislimo isto i znamo šta ste hteli da kažete, to je jedno. Treće, kada govorimo o poljoprivrednim objektima, mi ovde govorimo o poljoprivrednom zemljištu koje će takođe biti oporezivo, kao i građevinsko i to stoji, evo ga član 2. zakona koji je o ovome, u kojem se kaže – zemljište, građevinsko, poljoprivredno, šumsko i drugo; stambene, poslovne i druge zgrade; stanovi, poslovne prostorije, garaže i drugi nadzemni i podzemni građevinski objekti, odnosno njihovi delovi. Vreme koje je pred nama će pokazati, prilikom primene zakona o porezu na imovinu, ko je bio u pravu, da li će biti oporezovana garaža, ambar, štala, kokošinjac kao građevinski objekat na zemljištu ili neće. Poljoprivredno zemljište, naravno da niko neće oporezovati njivu, ali vode govorimo o zemljištu koje je vezano za kuću i okućnicu. Slažete se da nije negde na 10 kilometara od kuće na sred njive štala i kokošinjac, on se nalazi tamo gde čovek živi, na njegovoj okućnici, i o tome smo mi ovde govorili. (Predsedavajući: Vreme, gospodine Mihajlov.) Mislim da prosto treba razmisliti da li je ovo najbolje rešenje da se uteraju pare, da li u lokalni, da li u republički budžet i treba videti da građani moraju da prežive sve reforme pred koje ih stavljamo. U ostalom, cilj države je valjda da građani žive bolje, a ne da birokratski aparat, jedan deo administracije živi dobro, a da svi drugi rade za njih. Pedeset posto građana zaposlenih u Srbiji je u javnom sektoru. Znači, onih 50% što radi, od njih žive penzioneri, živi administracija, žive svi ovi. To će postati u jednom trenutku neizdrživo. (Predsedavajući: Molim vas gospodine Mihajlov, vreme.) Završavam. Treba praviti sistem koji je održiv i koji je održiv na duže staze, eto to je naš predlog bio i zato smo predložili da se povuku ovi zakoni, da raspravljamo o rashodima i nakon toga da pristupimo temeljnoj poreskoj reformi, ako se ustanovi da je neophodno.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stav 2 poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda sednice. U skladu sa članom 87. stav 1 Poslovnika, određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog sata, a sa radom nastavljamo u 15 časova i 40 minuta. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Da li još neko od ovlašćenih predstavnika želi reč? (Ne.) Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama. Prvi prijavljeni govornik je narodni poslanik Slavica Savić. Da li je tu? (Ne.) Sledeći prijavljen govornik je narodni poslanik Miodrag Đidić. Da li je tu? (Ne.) Sledeći prijavljen govornik je narodni poslanik Slobodan Jeremić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre i članovi ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, predloženim izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i o poreskoj administraciji nastoji se da se poreski postupak učini što efikasnijim, uz istovremene maksimalne uštede, kako na strani poreske uprave kao državnog organa nadležnog za utvrđivanje, naplatu i kontrolu poreza i drugih javnih prihoda, tako i na strani poreskih obveznika. Predloženim izmenama preciziraju se nadležnosti Poreske uprave i utvrđuje se položaj lokalnih poreskih administracija, koje ovaj zakon primenjuju u postupku utvrđivanja, naplate i kontrole svojih izvornih javnih prihoda, na taj način što se predviđa da u tim postupcima one imaju isti položaj, ovlašćenja i dužnosti koja ima Poreska uprava kada pokreće i vodi postupke u okviru svoje nadležnosti. Predviđa se obaveza Poreske uprave da u svom poslovanju primenjuje mišljenja i uputstva koja izdaje ministar nadležan za poslove finansija, kako bi se stvorila jednakost primene poreskih propisa. Kao ključnu novinu ovaj zakon uvodi jedinstvenu poresku prijavu za poreze koji se plaćaju po odbitku, a koji će se podnositi elektronskim putem. Predviđa se da Poreska uprava testira u periodu od 1. oktobra softverski sistem koji će obveznicima omogućiti da poresku prijavu podnesu u elektronskom obliku i koji će istovremeno vršiti matematičku i logičku ispravnost podnete prijave. Prijava se smatra podnetom kada Poreska uprava obvezniku dostavi potvrdu o prijemu sa evidencijom, brojem i pozivom na broj koji se upisuje u nalog za prenos novčanih sredstava, koje obveznik dodaje svojoj poslovnoj banci radi plaćanja obaveza po osnovu javnih prihoda. Na taj način znatno se ubrzava postupak utvrđivanja poreza, jer poslovni softver omogućava Poreskoj upravi automatsku kontrolu podnetih poreskih prijava. Obvezniku se pruža mogućnost da neće doći do greške prilikom plaćanje poreske obaveze i kasnijeg vođenja posebnog postupka za povraćaj pogrešno uplaćenog poreza. Propisuju se obaveze lokalnih poreskih administracija da Poreskoj upravi dostavlja podatke od značaja za utvrđivanje tržišne vrednosti nepokretnosti sa područja njihovih nadležnosti zbog formiranja objedinjenog registra. Propisuje se i obaveza organizacija nadležnih za registraciju privrednih društava, preduzetnika i drugih pravnih lica da podatke o registraciji tih subjekata dostave Poreskoj upravi u roku od pet dana od dana izvršeneregistracije. Propisuje se i obaveza državnog organa nadležnog za vođenje registra prebivališta, da podatke o prebivalištu i boravištu građana dostavlja Poreskoj upravi ili joj omogući pristup bazi podataka. Ono što se predviđa kao novina jeste obaveza organizacija nadležnih za registraciju privrednih društava, preduzetnika i drugih pravnih lica da odbiju zahtev za brisanje tih subjekata iz registra ukoliko isti nisu priložili uverenje Poreske uprave o izmirenim poreskim obavezama ne starije od pet dana. Ovakvu odredbu smatramo necelishodnom, jer je praksa pokazala da takve restriktivne odredbe uglavnom ne ispunjavaju svrhu radi kojih bivaju donete. Naime, takva odredba mogla bi dovesti do toga da osnivači privrednih društava, pre svega onih koja spadaju u tzv. društva kapitala, ne pokreću postupke likvidacije, jer ne mogu dobiti uverenje da su izmirili potrebne poreske obaveze, a da istovremeno postoji razlog za likvidaciju. Na taj način dobili bismo mnogo fiktivnih preduzeća i potraživanja države po osnovu javnih prihoda koja postoje samo na papiru i istovremeno se gomilaju, a ne mogu biti naplaćena. Ne tako davno donet je Zakon o uslovnom otpisu kamate i mirovanju poreskog duga, kojim se nastojalo da se upravo tako nešto izbegne i uvede preglednost i realna utemeljenost u sistemu javnih finansija. S toga smo u tom delu intervenisali amandmanom kojim se brišu pomenute odredbe, kao i odredbe kojim se za te radnje predviđaju prekršajne kazne. Takođe, predložene su i odredbe kojim se menja postojeći postupak i način donošenja poreskih akata. Smatramo da se predlogom da se poreski akti smatraju dostavljenim obvezniku i drugim učesnicima postupka protekom roka od 15 dana od dana predaje istih pošti, posebno ograničava pravo tih lica na ulaganje pravnog leka, odnosno na žalbe, a odgovornost za donošenje akta prebacuje se sa poreskog službenika, koji vodi postupak, na radnike pošte. Naime, budući da se može dogoditi ta pošta taj akt uopšte ne uruči, a da istovremeno Poreska uprava o tome ne traži nikakvu povratnu informaciju, nastavi sa postupkom, to bi neminovno dovelo do toga da poreski obveznik ili drugi učesnik u postupku propusti rok za žalbu. Time bi se u slučajevima u kojima bi žalba bila osnovana, poreskim obveznicima nanela šteta. U ovom delu smo predložili amandman kojim se predviđa brisanje navedenih odredbi budući da smatramo da su postojeće odredbe zakona prikladan kompromis između nastojanja da se postupak ubrza iz poštovanja prava i interesa poreskih obveznika. Nizom odredaba zakona se vrši pravno tehničko usaglašavanje istog sa u međuvremenu usvojenim izmenama pojedinih zakona i aktuelnih odluka Ustavnog suda, preciziraju odredbe kojim se uređuje kamata nadospele neplaćene javne prihode, uređuje pravo poreskog obveznika da podnese izmenjenu poresku prijavu i to najviše dva puta, da uređuje tzv. informativna poreska prava. Takođe se vrše izmene odredbi koje uređuju postupak javne prodaje, oduzetih stvari u postupku prinudne naplate poreza. S obzirom da iskustva pokazuju da su dosadašnja pravila javne prodaje bila neefikasna i proizvodila visoke troškove koji su pak naplaćivani iz vrednosti te imovine, te su na taj način najviše trpeli sami obveznici. Menjaju se odredbe koje uređuju ovlašćenja Poreske uprave u pogledu oduzimanja stvari u slučaju kontrole lica koje neovlašćeno obavlja dužnost u tom smislu da se sada ovlašćuje Poreska uprava da te stvari ostavi kontrolisanom licu na čuvanje u određenom roku, kako bi se izbegli veliki troškovi transporta i skladištenja tih stvari. Takođe, proširuje se obim akcizne robe koja može biti i predmet zaplene i oduzimanja. Konačno, odrediće se i tehnički pitanja same Poreske uprave, te se preciziraju odredbe o platama i nagrađivanju poreskih službenika i namesnika. Jednom rečju, predloženim zakonom, odredbama, nastoji se da se u meri u kojoj postojeći uslovi to dozvoljavaju, poreski postupak učini što efikasnijim, a odredbe zakona preciziraju radi lakše i efikasnije njihove primene. Hvala.
Hvala. Molim narodne poslanike za razumevanje, pošto u vreme kada je počeo rad posle pauze nisu svi šefovi poslaničkih grupa bili u sali, koji još nisu govorili. Molim vas da damo pravo i predstavnicima ostalih političkih grupa. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajuća. Istine radi i drugi poslanici nisu bili u sali zato što je predsedavajući počeo sednicu tri minuta ranije. Sada možete da diskutujete, ali suština je u tome da se mi danas nalazimo ovde, u ovoj sali gde je Vlada Republike Srbije donela set poreskih zakona koje DS neće podržati i za koje zahtevamo da Vlada hitno povuče iz procedure. Razlozi su brojni. Razlozi su i politički i ekonomski i egzistencijalni i razlozi standarda života građana i opstanka lokalnih samouprava i niza stvari što će poslanici DS na vrlo stručan i efektan način da predstave u svojim izlaganjima nakon ovog izlaganja. Dakle, nakon objavljivanja pokazatelja za prvi kvartal 2013. godine svima je postalo jasno da Srbija nezadrživo ekonomski posrće, jer je u martu došlo do pada industrijske proizvodnje u odnosu na februar. Broj nezaposlenih je za samo prva dva meseca porastao za 30.000. Još uvek nije realizovana ni jedna investicija nove Vlade. Promet u trgovini na malo u martu je niži za 18%, a plate za 8% u odnosu na prethodnu godinu. Rupa u budžetu, poštovane kolege, danas je 76 milijardi dinara i duplo je veća nego što je planirano. Javni dug je nova Vlada povećala za četiri milijarde, ili čak 26%, a skupih i neracionalnih projekata je nažalost više nego ikad. Rezultati ne treba da čude, pošto su vođenje ekonomije i sudbine građana u potpunosti Vlada SNS, SPS i URS prepustila gospodinu Dinkiću i njegovim merama, koje su u prethodnoj deceniji dovele do masovnog gašenja radnih mesta, zatvaranja fabrika i pada životnog standarda građana. Ministar finansija i privrede je na početku svog petog uzastopnog mandata sproveo poresku reformu za koju je naveo da će stimulisati privredni rast i povećati budžetske prihode, a desilo se, nažalost, upravo suprotno. Privreda je danas, poštovane kolege i građani, pred kolapsom, a budžetski prihodi na svim nivoima su realno niži nego u prethodnoj godini. Nažalost po građane Srbije i njihovu perspektivu, DS je upozoravala Vladu na sve ovo tokom rasprave u vezi rebalansa budžeta 2012. godine i budžeta za 2013. godinu. Naravno da nas niste poslušali, kao što verujem da nas nećete ni danas poslušati. Vlada danas najavljuje novu poresku avanturu koja je, takođe, osuđena na propast, jer nije zasnovana na ekonomskim principima, već dnevno-političkim interesima. Kako drugačije tumačiti poruku koja se šalje investitorima kada se na svakih šest meseci menjaju uslovi poslovanja i to na gore? Prvo je povećan PDV i porez na dobit, a sada se povećava i porez na imovinu pravnih lica. Čovek koji se do juče deklarativno zalagao za decentralizaciju, po drugi put za samo šest meseci u toku jedne budžetske godine, smanjuje zakonom garantovane prihode lokalnim samoupravama i time ih direktno tera na povećanje cena obdaništa, javnog prevoza i komunalnih usluga. U oktobru prošle godine ste građanima na lokalnom nivou oduzeli 50 miliona evra izvornih prihoda, gospodo iz vlasti. Ovim zakonom ćete im oduzeti dodatnih 200 miliona evra, a naredne godine još 50 miliona evra. To znači da će građani na godišnjem nivou, zbog ovakvog predloga i ovakvih zakona, imati 300 miliona evra manje za svoje predškolske ustanove, javni prevoz, socijalnu pomoć i lokalnu infrastrukturu. To je činjenica. Nakon bure negativnih reakcija od strane lokalnih samouprava, ministar finansija i cela Vlada SNS, SPS i URS je izjavila da se radi o neodgovornim opštinarima koji loše rade svoj posao. Pri tome javnosti niste rekli da su ti neodgovorni opštinari u Srbiji za prva četiri meseca ostvarili plus od 11 milijardi dinara, od čega opštine i gradovi osam milijardi, a Vojvodina tri milijarde dinara, dok ste vi, gospodo iz vlasti, napravili gubitak od čak 76 milijardi dinara. Sad ih treba kazniti zato što su domaćinski vodili svoje finansije za razliku od Vlade koja je pare razbacivala na gondole, ski-liftove, brodogradnju i tome slično. Vi ćete ih sad lepo kazniti, oduzećete im pare da zapušite rupu koja se zapušiti ne može. Nemate viziju, nemate politiku, nemate način, nemate znanje, nemate stručnost. Imate ruku duboko zavučenu u džep građana. Poslušajte malo šta vam govore privrednici, gospodo iz vlasti, predstavnici malih i srednjih preduzeća sa kojima smo i mi razgovarali. Verujem da ste i vi razgovarali sa njima, kojih se setite samo pred izbore. Kažu da im je posle svake vaše mere samo teže i teže i traže smenu ministra finansija. Nije ni čudo kada ste za podršku malim i srednjim preduzećima izdvojili samo 100 miliona dinara. Kroz novo rasterećenje privrede, kako ga vi zovete smanjićete troškove za rekordnih 80 dinara mesečno po radniku. Jel to vaš plan kako da Srbija izađe iz krize? Jel to sa ovom podrškom od 50 dinara po preduzetniku i uštedom od 80 dinara po radniku mesečno? To je vaša ekonomska vizija. To je vaš način kako da izvučete privredu i Srbiju iz krize. Nema u ovom Predlogu poreskih zakona nikakvog rasterećenja privrede. Radi se isključivo o otimanju para građana kako bi se ova rupa popunila. Javne finansije su u tako lošem stanju da država direktno priznaje da nema para za isplatu penzija i zato po hitnom postupku donosi zakone u kojima se građanima uzimaju pare za obdanište, javni prevoz i komunalne usluge, da bi obezbedila isplatu zakonom zagarantovanih penzija. Ovo je nešto vrlo lako što može da se desi ovih dana. Inače već su počele da kasne plate u prosveti, kao što znate i na drugim mestima, u zdravstvu. Zašto Vlada nije odustala samo od nekih projekata vaše neracionalne, ne stručne vlasti? Ne bi bilo potrebe za otimanjem para od lokalnih samouprava. Neke stvari od kojih ste mogli odustati su npr. budžet za razvoj turizma od 40 miliona evra, dodatno zaduženje za topionicu u Boru od 130 miliona evra, subvencije za "Fijat 500l" od 20 miliona evra, subvencije za brodogradnju od 11 miliona evra, čuvena gondola na Kopaoniku od 10 miliona evra, "Petrohemija" od 40 miliona evra. Mogli ste od toga odustati, ali niste želeli. Situacija u javnim finansijama je toliko loša da MMF ne želi ni da otpočne pregovore sa srpskom Vladom dok se rekordni gubitak u državnoj kasi ne sanira. Poseban problem predstavlja ogromno povećanje nameta građanima kroz osnovice na porez na imovinu. O tome ćemo detaljno govoriti, ali ono što je činjenica, nažalost, građana Srbije je da je ova vlada uvela porez na okućnicu, jer je ukinula ograničenje od 10 ari. Ovim se u suštini po osnovu starosti objekta i kvaliteta gradnje uvodi novi porez koji se, gle čuda, ciničnim i ironičnim komentarima prepušta lokalnim vlastima, a pre toga ste im oduzeli svake mogućnosti da dođu do izvora prihoda na lokalu. To vam je isto kao kada nekome ukradete pet dinara iz džepa, pa mu date pajser i kažete – uzmi sada ovaj pajser, idi prebi svog komšiju i sigurno možeš dobiti 10 dinara. To je vaša ekonomska politika. To je zbog istine. Građani moraju da znaju da je ovo vaša pajser ekonomija. Otimate pare od lokala i kažete – izvoli, idi tamo, opljačkaj komšiju, pa ćeš imati više. Koji gradonačelnik u Srbiji će da oporezuje okućnicu? To je vaš suptilni način da se obračunate s ljudima koji vam politički ne odgovaraju, samo što je to u koliziji sa vašom politikom regionalizacije i decentralizacije. Ali, ko još pamti vaša obećanja? Ono što je sigurno, nejasno je ostalo dokle će vodeće stranke tolerisati ovakvu ekonomsku situaciju i fiskalnu situaciju u Srbiji. Dokle, pitali smo se, ćete puštati ovog čoveka da izlazi pred vas, pred nas, u ime cele Vlade i da prima udarce i kritike potpuno opravdano? Pitali smo se dok niste jednoglasno na Vladi usvojili ovaj set poreskih zakona. Građani Srbije, znajte, i SNS i SPS i URS su potpuno jedinstveni u ovom do sada nezabeleženom pokušaju otimanja para građanima Srbije. Među njima nema više razlika. Inače se ministar Dinkić godinama žalio kako mu nije dosta da samo kontroliše resor ekonomije i regionalnog razvoja, zapošljavanja, spoljne trgovine, ekonomskih odnosa sa inostranstvom i da bi srpska privreda mogla da napreduje, on mora da kontroliše i sve finansijske tokove u zemlji. To mu je uspelo, gospodo, vašom zaslugom. Svaka čast, čestitam, samo što ćete sada vi iz SNS kad se vratite iz Sočija da odgovarate građanima zašto imaju 300 miliona evra manje na raspolaganju na svom nivou gde biraju ljude koji ih vode, između ostalog, i ljude iz vaše stranke. Kako ćete to uraditi? Vladate u preko 100 opština u Srbiji. Šta ćete im reći – kriv je Dragan Đilas za ovo, DS? Tu pesmu smo već naučili. Nećete moći, kako kaže jedan novinar, tamo gde svi duvaju u iste diple, muzike nema. Taj vaš raštimovani orkestar mi ćemo da naštimamo. Mi ćemo objasniti građanima šta radite u ovoj zemlji. Vaš strah me oplemenjuje. Inače, mi smo upozoravali, govorili smo, Fiskalni savet je upozoravao, ali džaba. Ništa od toga se nije desilo. Mi smo upozoravali na činjenicu da stranka koja ima 2% poslanika upravlja svim ekonomskim i finansijskim tokovima. Nikog to nije bilo briga u vlasti. Sva dobronamerna upozorenja su bačena u vodu. Gospodo iz SNS i SPS imate mogućnost da smenite ministra finansija ili, kako pišu vaše novine, da ga delimično razvlastite. Možda je to nešto novo u našem parlamentarnom političkom sistemu. Čekamo sa velikom radošću nastavak vaše neprekidne sage, vaše sjajne koalicije nestručnosti, suludih projekata i rupe bez dna u nacionalnom budžetu. Samo da kažem par stvari na šta su ova sredstva mogla da se potroše. To što ste uštedeli svakoj firmi 47 evra godišnje, svaka opština u Srbiji da nije ovakvog poteza vaše vlasti i Vlade, mogla je da izgradi moderno opremljenu školu i obdanište godišnje, svaka opština. Pet hiljada socijalno ugroženih porodica moglo je da dobije stanove za 300 miliona evra. Pomoć od 10.000 dinara mesečno za 20.000 porodilja i 250.000 građana koji imaju preko 70 godina a nemaju druge prihode. Svim osnovcima, srednjoškolcima i studentima u Srbiji nov računar godišnje, da svaki policajac dobije novi "Fijat 500 L" a ne samo ministar. Budžet za kulturu bio bi pet puta veći, ali vas za kulturu nije briga. Budžet za nauku bio bi tri puta veći, ali ni to vas nije briga. Svake godine bismo mogli da kupimo 10 MIG-29. Zamislite vi te sreće i radosti kada odete u Soči po 30 komada, a ne po 10. Inače, ova vlada prema podacima Nacionalne službe za zapošljavanje samo u prva dva meseca u ovoj godini je, kao što sam rekao, izgubila 30 hiljada radnih mesta, što znači, dragi građani, 500 ljudi dnevno gubi posao u Srbiji. Prosečna zarada je u martu realno niža za 7,6% u odnosu na isti mesec u prethodnoj godini, dok je za prva tri meseca realno niža za 5,4%, u prometu na malo je potrošeno čak 17,5% manje, u prva tri meseca 12% manje. Ovo je očigledan dokaz da se u Srbiji živi sve lošije i lošije i da ljudi više nemaju šta da kupe i šta da potroše, račune da plate ne mogu, ne mogu ništa da urade u Srbiji. Vi, umesto da ih rasteretite, na ovaj način pravite ovu do sada zaista nezabeleženu fiskalnu gimnastiku naših ekonomskih eksperimentatora, uvaženi koji sede pred nama i DS stoji ovde i gleda vas, očekujući potpuno pripremljena vaše, inače više puta iznete neistine o tome kako smo mi za sve krivi, samo što mi živimo u realnom svetu sada. Vi usvajate ove stvari za budućnost. Gospodo iz većine, vi ste svi za ovo krivi, ne samo jedan ministar. Od one odluke Vlade, svi ste krivi za to. Neće čak ni taj amandman da vam usvoje za advokate. Da li ste čuli malo pre? I taj amandman što ste videli od nas, ni to neće da usvoje. Ne znam kako mislite da promenite ovu situaciju? Inače, javni dug je za osam meseci dostigao 19,4 milijarde evra, što znači da je nova Vlada Srbiju zadužila za 4 milijarde evra. To smo više puta ponovili. Ministar Dinkić mislim da je to potvrdio na neki način. Još uvek čekamo onih vaših naprednjačkih 10 milijardi godišnje. Doduše, uspeli ste 100 miliona evra stranih investicija da dovedete, svaka čast. Ne znam koliko je to procentualno u odnosu na najavljeno. Mahom su to investicije ugovorene za vreme Mirka Cvetkovića i Borisa Tadića, ali dobro, nećemo cepidlačiti sada. Inače, mi smo uspeli 2,2 milijarde evra da omogućimo stranih direktnih investicija u poslednjoj godini našeg mandata. Vi ste uspeli 100 miliona. Bez toga, kao što znate, teško da će doći do nekog značajnijeg zapošljavanja. Svako domaćinstvo u Srbiji ste, gospodo, dodatno zadužili za 1.600 evra. Tri puta ste se brže zaduživali od prethodne Vlade. Te priče da je smanjen javni dug su marketinški trik. Vi se zadužite 4,4 milijarde, a vratite 400 miliona. Super, odlična stvar. Dugujete nekom hiljadu evra, pozajmite od banke za hiljadu petsto i kažete – evo, vratio sam hiljadu evra, a onih petsto nisam dužan, to u stvari ne postoji. To ste vi. Mislim da ne znate neke osnovne stvari, nažalost. Taj dug koji se vraća je gospodin Dinkić 2004. godine ugovorio. Red je on i da ga vrati. Samo toliko, radi istine. Naše investicije u Srbiji su se svele na nadu da će šeik iz Arapskih Emirata kupiti sve u Srbiji. Nismo bili protiv investicija iz Ujedinjenih Arapskih Emirata, nismo protiv nijedne investicije, ali pošto "Fijat" učestvuje sa čak 20% u celokupnom izvozu Srbije, cela privreda nam faktički zavisi od prodaje jednog modela automobila, pa i za mnogo srećnije zemlje od nas, to je zaista vrlo klimavo. Sa ovakvim trendovima i ovakvim pokazateljima na koje smo sada ukazali, ne vidim kako ćemo dalje da nastavimo u istoj konstalaciji snaga, sa istim uveravanjima od strane ministra da je sve ok, da je situacija teška, doduše, drago mi je da smo se tu složili, ali da nije katastrofalna, da je situacija loša, ali nismo propali, da je situacija zadužena, ali ne toliko, da situacija ide u ponor, ali ne baš brzo. Građani, opustite se, sve je ok. Imate sjajnog vozača Formule koji vozi samo 60 na sat, a ispred je provalija. Ako dodamo na 200, zaista ćemo stići brže, siguran sam. Ono što je sigurno je da je nažalost zabeležen pad industrijske proizvodnje od 1,3, i to u najjačoj izvoznoj kategoriji, a to je proizvodnja motornih vozila, jer je ostvaren spoljno-trgovinski deficit od 44 miliona evra u prva tri meseca. Izvoz 360 miliona, a uvoz 404 miliona evra. Izvoz poljoprivrednih proizvoda, ovo je tek skandalozno, u prvom kvartalu je niži za čak 46%. Posle mnogo godina opet imamo i deficit u trgovini poljoprivrednim proizvodima od 36,3 miliona evra. To su, nažalost, tužni pokazatelji ekonomske politike ove vlasti. Ova vlast nema znanje, nema stručnost, nema viziju, nema hrabrost, nema mogućnost da smanjuje troškove. Ona poručuje - sve ostaje isto, zadužujemo se. Nemamo gde da se zadužimo. Gurnućemo vam ruku dublje u džep, a inače to vidite sa lokalnim vlastima, nema to veze sa nama. Inače, radi ilustracije, zbog građana, jedan stan u Beogradu, recimo, u Starom gradu će biti na osnovu ovako predloženog poreza povećan za 622%. Poštovani građani, plaćaćete veći porez za 622%. Pa, neka uzme Đilas, pa neka uzme porez, to vi kažete. Ko će to da uradi? Možda neće Marković Palma, zato što ima donacije iz budžeta. Na koga vi mislite? Mislite da ovo u Srbiji niko ne razume šta radite. Stan od 50 kvadrata će biti skuplji za 622%. Pardon, porez. Druga stvar. Imamo nekih lokacija u Beogradu gde će porez biti povećan za 868%. Recimo, na Zvezdari će stan biti porez za sedamsto i nešto posto povećan, ako se ovo ostvari. To treba građani da znaju. Oni treba da znaju. Plaćali ste porez 2.000 na stan, ako se ovo usvoji, plaćaćete 36.000 dinara, i to najmanji stan, na najmanji mogući stan. Dobro, zahvaljujući, ako sam dobro razumeo, ispravite me ako grešim, penzionerki iz Čačka ili Vrnjačke Banje, koja vas je nazvala, niste uveli onaj porez na dodatni stan u kojem se živi, a možda i jeste. Ovde imamo različita tumačenja. Možda se taj penzioner zove Aleksandar Vučić, nisam siguran… (Predsedavajuća: Vreme.) U svakom slučaju, mislim da ulazimo u ogroman problem u ovoj zemlji – ekonomski, fiskalni i svaki drugi, koji će moći da se razreši ili vašim odlaskom, gospodine Dinkiću, ili padom ove Vlade, što građani Srbije, mereno ekonomskim kriterijumima, i te kako priželjkuju.
Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Očekivao sam da je vreme koje ste proveli van Vlade uticalo da postanete objektivni i da govorite istinu. Vi sada govorite više neistina nego ikada. Kao što ste videli, ovde je opozicija kritikovala zakone, ali su svi redom bili objektivni. Čemu potreba da ne govorite istinu? Čemu potreba da preterujete? Ne da preterujte, nego preterujete neviđeno. Hajde da idemo redom. Prvo, odakle vama uopšte moralno pravo da kritikujete budžetski deficit kada je Vlada, gde ste vi vodili kompletnu Vladu i Ministarstvo finansija, ostavilo budžetski deficit od 7,75% BDP? Najveći u istoriji. Završiće se i ova godina. Sabraćemo i videćemo. Neće biti onakva kakva sam predvideo, kakva je Vlada želela da bude, ali će biti bitno manji od onoga što ste nam ostavili. Da li je fer da vi koji ste napravili to čudo sa ogromnim dugom, znate li koliko ste zadužili zemlju za vreme mandata vaše Vlade? Devet milijardi dolara. Dug je, istine radi, porastao samo milijardu i 400 miliona dolara do sada. Fiskalni savet kaže da će ići dve milijarde do kraja godine, ali je rastao u prethodnim godinama daleko brže. Prošle godine – tri milijarde. Pretprošle – dve milijarde i 600. Pre dve, tri godine – dve milijarde i 300. Sve zajedno je devet milijardi dolara. Nemate prava da govorite vi o javnom dugu, kada ste suštinski ostavili praznu kasu, bez dinara rezervi, o kojima sada govorim i onda, šta, da li smo trebali da ostavimo da penzioneri ne dobiju penzije. Naravno, da smo morali odmah u septembru, oktobru, novembru da idemo na tržište i da uzmemo novac da potkrpimo deo rupa koje ste ostavili. Kako vas nije sramota – šesto miliona evra je šteta za građane Srbije, zbog vašeg lošeg rukovođenja i propasti "Agrobanke" i "Razvojne banke Vojvodine". Znate li šta je 600 miliona evra prevedeno na dinare? To je 70 milijardi dinara. Ovo nije nervoza, ovo je bes zato što nemate moralnu odgovornost, umesto da se izvinite građanima, da priznate svoj deo odgovornosti. Ja od svog dela odgovornosti nikada neću pobeći. Što se ne ugledate na druge lidere opozicije? Ne očekujem da vi mene gladite i mazite. Budite muško, a ne da govorite izmišljotine. Dalje. Da li smo pogrešili što smo ukinuli 138 parafiskalnih nameta privredi? Naravno da nismo. To što se Đilas žali što ne može više da naplaćuje takse radnjama, što ne može frizerima da naplaćuje to, što ne može da oporezuje sve živo i mrtvo, to je njegov problem. Ponovo bi ukinuli tih 138 parafiskalnih nameta, jer je nama interes da privreda bude rasterećena. Šta ste uradili u glavnom gradu, kada govorite o glavnom gradu koji vodite godinama? Najzaduženiji grad u Srbiji je Beograd. Ko je tu kriv? Ko je to vodio? Da li sam to ja vodio? Šezdeset posto od ukupnih prihoda je učešće duga grada Beograda. Koji veliki projekat je Đilas sam ugovorio? Ni jedan jedini. Most na Adi je ugovorio pokojni Nenad Bogdanović i njegova administracija je to ugovorila, a on je samo došao na otvaranje. Neću da ulazim u pitanje troškova za taj most, kolege iz SNS verovatno imaju tu šta da kažu, a verovatno imaju i neki drugi koji će se time baviti. Druga stvar. Kineski most – da li je možda Đilas to ugovorio? Naravno da nije. Ugovorili smo ga ja i gospođa Kalanović, uz podršku tadašnjeg vašeg predsednika, Borisa Tadića. Tada ste bili odani i Jeremiću i Tadiću, kao što ste i Đilasu na isti način, i to je vaš problem. Međutim, suština je da ne može grad Beograd da se razvija tako što će imati takse, poreze, namete, komplikovanu birokratiju, korupciju u javnim službama. Zašto hotel "Jugoslavija" stoji u onakvom stanju već 10 godina? Zašto se ne dozvoli da se uradi nešto u gradnji u Beogradu? Gde su veliki kapitalni projekti? Šta je sa gradskim prevozom? Zašto se to ne zapitate? Da li vam možda tu smeta Republička Vlada? Da li tu možda ne možete da uberete neke prihode? Ne možete samo da raširite ruke i da sačekate da vam padaju pare sa neba. Što se tiče drugih stvari, netačno je da je industrijska proizvodnja manja ove godine. Možda nije dovoljno porasla, ali je 5,2% veća u prvom kvartalu u odnosu na isti period prošle godine. To sigurno nije dovoljno, ali nije tačno da je manja. Isto tako, nije tačno da se bilo kakve pare troše na gondolu. Ako pratite izveštaje, videćete da se radi o javno-privatnom partnerstvu, koji i vama savetujem kada vodite Beograd. Šta to znači? To znači da privatnik ulaže, a država daje samo zemljište, ne daje pare za to. Nema nikakvog novca za brodogradnju. Ne znam gde vam je to palo na pamet. To ne postoji. Ne postoji nikakav dinar koji je predviđen da ide za brodogradnju, niti je dat, niti postoji. Samo vas molim da govorite istinu. Kada pričate da će navodno sada stradati obdaništa, kakva obdaništa, kada grad Beograd troši za subvencionisanje GSP 10 milijardi godišnje, maltene, što je jednaka subvencija za cele "Železnice Srbije" koje su uvek bile decenijama gubitaš. Zašto mora gradski prevoz da bude gubitaš? Deset milijardi, sto miliona evra godišnje ide za to. Zato što neko nema petlju da napravi reformu, a ovamo želi da drži reforme i da drži lekcije o tome kako treba praviti reformu. Za to sam da svako onaj koji nije učestvovao u vlasti treba i mora da kritikuje zato što se sporo sprovode reforme. Nemate vi prava koji nikakve reforme niste sprovodili u prethodnih pet godina niti u Republici niti u gradu Beogradu koji vodi vaš predsednik partije. U tom smislu je činjenica da je potrebno restrukturirati ne samo republička preduzeća nego bogami i gradska komunalna preduzeća. Da li smo promenili bilo kakvu proporciju u raspodeli poreza na zarade? Nismo, 80% ostaje gradovima i opštinama a 20% ide Republici. Umesto da terate investitore iz Beograda, gospodin Đilas treba da privuče njih, da stavi u funkciju hotel "Jugoslavija" i da onda naplati udeo koji ide gradu Beogradu od poreza na zarade. Apsolutna je izmišljotina da će porez na imovinu navodno da poraste, ne znam šta ste sve izmislili, 622% ili 800%. Gde to vidite? Koju ste to matematiku uradili? Niti se stopa menja u zakonu. Daje se mogućnost da se naplati veći porez na imovinu pravnim licima kroz procenu fer tržišne vrednosti. Hoćete reći da će 800% biti to što će se oporezivati 10 ari gradskog građevinskog zemljišta koje sada nije oporezovano? Naravno da neće, nego je to izgovor zato što će Đilas pre da naplati taj porez ljudima u Starom Gradu a neće ići na Dedinje da ubere porez tamo gde imaju oni koji su bogati. Srećom, da bi građani znali, ovaj zakon ne stupa na snagu ove godine. Stupa od 1. januara sledeće godine, tako da ćete videti da takav porez neće biti primenjen jer ga Đilas neće ni primenjivati. Neće više biti gradonačelnik Beograda od nove godine.
Zoran Babić, replika na izlaganje gospodina Stefanovića.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, meni je izlaganje ovlašćenog predstavnika DS izgledalo kao kada uđete u pozorište, zavesa je spuštena, sednete, čujete fantastičnu pesmu, odlična interpretacija, ali hajde da podignemo tu zavesu. Kada podignemo tu zavesu vidimo da je to u stvari plej-bek, da je to pušteno sa nekog kasetofona, čujemo mikrofoniju, šuštanje, krečenje i ništa konkretno. Hoću da pitam tog interpretatora – gde su te škole, gde su ti vrtići, gde su ti migovi bili do pre godinu dana? Gde su otišli? Zašto nisu u Srbiji? Zašto Srbija posle 12 godina vaše vladavine nije uređena bogata zemlja gde će deca ići u takve uređene vrtiće i u takve škole? Znam da nećete dati odgovor ni meni ni srpskoj javnosti. Reći ću vam ja. Eno su u "Agrobanci", eno su u Razvojnoj banci Vojvodine, eno su u Fondu za razvoj Vojvodine, sagoreni, potrošeni, uništeni, pokradeni. Sada su takvi pevači, takvi koji su brinuli samo o svojim honorarima, samo o sebi koji su brinuli, sada su se zabrinuli o vrtićima i školama i migovima koje će ova država i ova Vlada i da kupi i da napravi. Gospodo, ne pravi se kuća na provaliji. Mora prvo da se istamponira. Prvo mora ono što ste uništili i što ste odneli kućama, što smo videli kako se procesuira i kako se država bori protiv tih ljudi, da se zatvori pa tek onda kuća da se gradi. Prvo mora da se vrati 11,5 milijardi dinara koje ova Vlada i ovaj budžet moraju da vrate putarima zbog docnji. Železničarima dvanaestu platu za prošlu godinu niste ni predvideli. Za sačuvanje depozita za Razvojnu banku 18 miliona, kao i za "Agrobanku". Šta je sa time? To ćemo da zaboravimo. Tada ćemo da kažemo – vreme, puj pike ne važi se. Nije dovoljna politička cena koju ste platili.
Borislav Stefanović, replika. Izvolite.
Jako je inspirativno kada predstavnik SNS, zamenik šefa priča o pozorištu, ljudi koji su usvojili kontinuirani libreto – koliko volim svoga lidera. To na stranu. Ono što je sigurno, ministre Dinkiću, je da sam zaista iznenađen malo i grubošću vaših reči, malo možda u nekim delovima povećanim emocijama, ne znam zbog čega, ali više od toga me zapanjuje činjenica da ne poznajete vaš rođeni budžet, za koji ste rekli da je čedo ovde pred nama, i da apsolutno prvi put dignute glave stojite iza njega. Sada vidim da ne znate da na razdelu vašeg ministarstva stoji 1,1 milijarda za brodogradnju. Kako nema? Onda ne znate ili svoj budžet ne znate. Daćemo vam fotokopiju. Mislim da je činjenica da ste se samo vi, ova vlast u ovoj godini zadužila 1,5 milijardi evra. Činjenica je da ste se ukupno preko četiri milijarde zadužili. Činjenica je da je u prošloj godini porastao dug za tri milijarde, ali od toga dve milijarde od kada ste vi ministar finansija. Jeste za sedam milijardi evra porastao javni dug za četiri godine prethodne vlade. Ova Vlada za osam meseci, građani Srbije, četiri milijarde, pa sada vi računajte, i oni nama pričaju o pozorištu. Ono što je činjenica je da nije zgodno da pričate o lojalnosti, gospodine Dinkiću, jer ste vi u Vladi sa ljudima koji su vam nosili robijašku uniformu i nije zgodno da pričate o parafiskalnim nametima koji su ukinuti jer ste ih vi uveli. Gospodine Dinkiću, vaši pekari i frizeri sa spota vas jure po gradu zbog toga. Hvala.
Ministar Dinkić.
Govorite tačne cifre, devet milijardi je porastao dug za vreme mandata Vlade Mirka Cvetkovića, dok je ministar finansija bio isti Mirko Cvetković. Ako sam rekao dolara, pogrešio sam. Tačna cifra je devet milijardi evra. Porastao je za milijardi i 400 miliona evra javni dug od kraja prošle godine do sada. Ono što je činjenica je da ne možete računati da ako je Vlada stupila na snagu u avgustu i morala da plati u avgustu i septembru dugovanja, a ostavili ste praznu kasu da je to teret javnog duga ove Vlade. To je besmisleno. Da ste ostavili punu kasu pa da kažete – zadužili ste se toliko i toliko. Nije bilo novca 20 dana unapred. Bio je bankrot države i naravno da smo to izbegli. Situacija nije sada laka, to sam govorio, ali je samo molba da se govori istina. Činjenice su dovoljno teške da bi imalo potrebe da se preteruje. Ako hoćete da budete ozbiljni, govorite istinu. Teška je situacija. Za razliku od prethodnog perioda, nama bi dobro došao konsenzus da napravimo dogovor o tome kakve reforme da napravimo. Mi ćemo u reforme krenuti sa konsenzusom ili bez njega, ali smo duboko svesni da samo uz opšti konsenzus te reforme mogu da budu delotvorne i uspešne. Moramo da to napravimo zato što nećemo da dozvolimo da deficit ode na nivoe do kojih će stići ukoliko se ne režu rashodi. Ponavljam još jednom, moraju svi da štede. Mora da štedi i grad Beograd. Mora da štedi i Republika. Mora da štedi i pokrajina Vojvodina. Ne sme da se dižu porezi privredi. Ako privreda ne raste, niko iz države nema šanse. Moramo da damo prioritet privatnom sektoru u odnosu na javni. Moramo da skrešemo troškove u javnom sektoru. To je potpuno jasno. Sve što bi išlo tipa – hajde sada da cela personifikacija ovoga budu vaspitačice i obdaništa je demagogija. Mislim da smo ozbiljni ljudi i hajde da ozbiljno razgovaramo o svemu.
Borislav Stefanović, replika. Izvolite.
Apsolutno svi podaci, poštovani građani, drage kolege narodni poslanici, izneti ovde od strane DS i mene kao šefa poslaničke grupe pod punom moralnom, materijalnom i krivičnom odgovornošću tvrdim da su apsolutno 100% tačni. Šta ćemo sada? Vi kažete da nisu tačni. Građani će nažalost biti sudije toga kada vide koliko će im biti lošije posle ovih mera. To je problem. Možete da kažete sto puta da nije tačno, kada jeste. To je ono što nam se čini, da i pored toga što mi ukazujemo, sa jedne strane, na presek katastrofalnog stanja u ekonomiji i javnim finansijama, sa druge strane, dalje upropašćavanje građana Srbije predlogom zakona koji tražimo da povučete iz procedure, to je sa dve strane, i sa treće strane, vi nama sada govorite – to nije tačno, mi idemo u reforme. Reforme su, da prevedem građanima Srbije ono što ste rekli, pošto moram da im prevedem – nemamo para, zadužili smo se, više nam niko ne da ništa, moram da uzmem od vas da bi vam vratio posle te pare u penzije i plate. To je ekonomija vaše vlasti. To je ekonomija SNS. Vi ste stali iza toga. Ne pitajte nas vi za obdaništa. Samo u Beogradu, pod svim mogućim pritiscima i opstrukcijama, preko 40 obdaništa je napravljeno, da ne pričam o Vojvodini. To su ljudi koji su napravili višak u svojim budžetima, a vi sada hoćete sve to da im oduzmete. Obećali ste, gospodo, sve suprotno od onoga što radite. To je nezabeleženo u političkoj istoriji. Rekli ste decentralizacija, regionalizacija, pare na lokalu. Nema više para. Dragi građani, glasali ste za ORS – osiromašeni regioni Srbije. Uzeli su vam sve pare sa lokala, a rekli su suprotno. Dragi građani, srpska nestručna stranka … (Predsedavajuća: Vreme.) … obećala je napredak, reforme, milijarde, nema ništa od toga. Naša je dužnost da to kažemo, a bez toga, tek kad utvrdimo, gradimo kuću. Vi dok utvrdite, gospodo, oduvaće nas vetar sve. Hvala.
Ministar Dinkić ima reč.
Samo vas molim da podelite svim poslanicima Narodne skupštine i celoj javnosti tu vašu računicu, gde će stan u Starom gradu, da porez na imovinu poraste 622%. Zašto? Prvo, ako se to desi u Starom gradu, a ne desi se u Novom Sadu, ne desi se u Nišu, ne desi se u bilo kom drugom gradu Srbije, da li znate šta to znači? To znači da Đilas to radi, prosto i jednostavno. Ovo nije zakon za bilo koji grad ili opštinu pojedinačno. Porez na imovinu se određuje odlukama gradske skupštine. Ako Đilas odluči da napravi takvu preparcelizaciju u gradu, da digne koeficijente, da naplati u Starom gradu 600% porez, a to se ne desi u istoj oblasti u Nišu ili Kragujevcu, šta je to? To je onda zaklanjanje, ono što vi najbolje znate. Zaklonite se iza nekoga drugoga za vašu nesposobnost, a derete kožu građanima. Hajde to uradite, samo izvolite, ali kako ćete dokazati da je to objektivno i da to proističe iz ovog zakona, ako se nigde u drugom gradu ne desi. Nikakvu stopu nismo menjali, a u Starom gradu, je li ima okućnica, ako već pričate o okućnicama? Nema ih. Vi to možete da uradite jedino diskrecionom odlukom Dragana Đilasa. Ako to uradite, nazovite to pravim imenom, a ja sam protiv toga, odmah da vam kažem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Počeću isto kao što je moj kolega malo pre – pod punom krivičnom, materijalnom i bilo kakvom drugom odgovornošću, reći ću sledeću stvar. Grad Beograd 2008. godine je bio dužan 50 miliona evra. Za grad ove veličine, mislim da je to nešto što je normalno, što je prirodno i po broju stanovnika i po svemu ostalom. Grad Beograd, u ovom trenutku, 2013. godine, pod kontinuiranom vlašću tih stručnih demokrata, bez ikakvih opterećenja, bez igde ičega, u ovom trenutku je dužan grad direktno 450 miliona evra, javna preduzeća kojima je osnivač grad Beograd, 451 milion evra. Koja struka napravi 18 puta veći dug za mostove koji služe samo da bi svrake sletale na njega i da se kači neka rasveta? Ko prolazi tim mostom? Šta je rasterećeno? Šta je napravljeno? Gde su te škole? Gde su ti vrtići? Gde je tu potrošen ovaj novac? Za pet godina 18 puta. Koja je to stručna DS napravila takav dug? Hajde da pričamo o tome. Hajde da pričamo o detaljima. Javna preduzeća, 451 milion evra. Da li ste videli neki novi kamion? Da li ste videli nešto inovirano, nešto bolje? Kako žive Beograđani? Sve gore i gore. Osamnaest puta ste zadužili ovaj grad, 18 puta za ovih pet godina. Nemojte to više da radite. Nemojte da spočitavate neke stvari koje nisu istinite.
Bojan Đurić, povreda Poslovnika.
Povreda člana 27. Ovo već predugo traje i reagovao sam zbog toga što dozvoljavate da poslanici ovde tvrde kako nešto govore pod krivičnom, materijalnom i ne znam kakvom drugom odgovornošću, a pri tom poslanici su pod imunitetom ovde. Ako se već odriču imuniteta, onda da se vodi računa o tome šta se radi. Postoji ovde i ostatak opozicije. Slažemo se i sa jednima i sa drugima. Bila je katastrofalna prošla Vlada, ova je još katastrofalnija. Samo da prekinemo te besmislene rasprave o tome ko se brže zadužuje. Ako pričamo o Beogradu, postoje u Beogradu i neke opštine koje vode neke druge stranke, pa ću ja sada da otvorim pitanje Zemuna, tamo traje kampanja, pa se ova sednica nikada neće završiti. Kad gospodin Dinkić kaže da će nešto biti odluka gradonačelnika Đilasa, onda nisam siguran, pošto u toj vlasti sede i SPS i PUPS. Dobićete na kraju da postoje ovde dve stranke sa čistom politikom, to nije daleko od istine – DSS i LDP.
Pošto gospodin Đurić insistira na obrazloženju uvek, ja ću reći da mislim da nije povređen član 27. Poslovnika, jer svaki narodni poslanik u izražavanju svoje političke volje ima pravo da koristi način na koji misli da najbolje izražava tu volju. Ali, u jednoj stvari ću vas poslušati, gospodine Đuriću, s obzirom da smo se mnogo zadržali na ovoj temi, završila bih repliku i dala reč gospodinu Vladimiru Iliću, kao ovlašćenom predstavniku URS.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo počinje da liči na parlament i dopada mi se. Gospodin Jovanović je zamerio na manjku energije, slažem se sa tom konstatacijom. Mislim da smo dobili malo više energije nakon diskusije mog uvaženog kolege Stefanovića. Ali, moram da primetim da ste nastupili izuzetno hrabro, imajući u vidu sve ono što znamo o DS, o tome kako ste upravljali i Beogradom i Republikom. Pitam se – odakle vam hrabrosti da takve stvari govorite? Podsetiću vas šta ste rekli – da neko zavlači građanima ruku u džep. Hajde da pitamo građane ko im je zavlačio ruku u džep kada je u pitanju Agrobanka, Razvojna banka Vojvodine, kada su u pitanju malverzacije sa pomoći Kraljevu, kada su u pitanju Leskovac i mnoge druge stvari. Da li se pitate gde su vaše kolege iz DS, iz vrha stranke? Jedni su u zatvoru, jedni su pod optužbama, protiv nekih se vode ozbiljne istrage i to za zloupotrebe upravo budžeta Republike Srbije i upravo za zavlačenje ruku u džep. Meni je žao, spremio sam diskusiju za danas u potpuno drugačijem tonu, ali nakon ovoga što je gospodin Stefanović izneo, moja diskusija će biti nešto drugačija. Tema jeste ozbiljna. Složili smo se oko toga da je situacija u Srbiji teška i to niko ne spori. Ono oko čega nećemo da se složimo, to je sigurno – ko je odgovoran i ko je kriv zbog ove situacije. Jedni će da kažu – to je prethodna Vlada ili prethodne vlade, drugi će da kažu – to je ova Vlada, nećemo se složiti ni oko toga na koji način da se izađe iz krize. Izneli ste jedan veoma interesantan predlog. Uslovno bih se složio sa njim. Spomenuli ste ostavku ministra finansija i predložili ste zamenika, Dragana Đilasa. Mislim da je to dobar predlog, ali pod jednim uslovom, pod uslovom da nam vi i Dragan Đilas obećate da će on da uveća prihode budžeta Republike Srbije na isti način kao što je uvećao prihode svojih kompanija "Dajrekt Medija", "Multikom group" i evo ovde spisak petnaestak firmi, ako bude trebalo, pročitaću ih, za 1.000 posto. Prihodi njegovih kompanija su porasli 983% od momenta kad je stupio na političku scenu do danas. Vi ste spominjali te procente - 600, 700, 800, 900, 1000 puta će se uvećati nameti građanima. To je klasična zamena teza. To nema veze sa istinom. Usput, bavio sam se time pa znam. Porezi na imovinu u svim prihodima budžeta, svih nivoa vlasti, učestvuju sa manje od 1%, tačnije 0,7%.Dakle, to što pričate o nametima na građane, to nema nikakvog smisla, to je čista besmislica. Pitajte se zašto je Beograd u problemu kada ga vodi tako sposoban menadžer? Zašto je Beograd zadužen za više od 60% od svojih prihoda na godišnjem nivou? Zašto duguje 458 miliona evra? Na drugoj strani, 15 kompanija gospodina Đilasa beleže neverovatne rezultate u poslovanju, uvećavaju svoje prihode za više stotina posto. Zašto bežite od toga? On je uspešan čovek. To ga i kvalifikuje i ako garantujete vi i on da će na isti način uvećati prihode budžeta, nemam ništa protiv da on bude novi ministar finansija. Ali, bojim se da se on na taj način ponaša samo u svojim kompanijama, jer, da je drugačije, i grad Beograd bi imao daleko veće prihode. Sada da se vratimo na zakone koji su možda i najmanja tema danas. Niko ne beži od toga da je situacija teška. Fiskalni savet je dao mišljenje i o ovom setu zakona i o ekonomskoj situaciji u zemlji. Koje su ključne izmene zakona danas? Prva izmena jeste povećanje obaveznih doprinosa na penzije za 2%, smanjenje poreza na zarade sa 12% na 10% i povećanje neoporezivog dela zarade sa 8.700 na 11.000 dinara. O tome smo čuli u uvodu od samog ministra - šta su direktne posledice ovih mera? Direktne posledice su stabilizacija Penzionog fonda, uvećanje na godišnjem nivou od 26 milijardi, odnosno u toku ove godine za nekih 15 milijardi, na drugoj strani rasterećenje privrede, ne tako značajno, tu se slažem, ali ipak rasterećenje od 1,7% milijardu po ovom osnovu i sa preostalim delom paketa nekih četiri ili pet milijardi dinara će biti manji teret za privredu, kao i smanjenje budžeta lokalnih samouprava. To niko ne spori i niko nije srećan zbog toga. Oko toga je danas bila polemika, čak u pravcu da je to poništenje fiskalne decentralizacije i da je to upereno protiv gradova i opština. Situacija je takva da smo svi prinuđeni da radimo određene uštede, i Republika i lokal i svi podjednako moraju da podnesu teret ove krize. Ako biram, na jednoj strani, između smanjenja prihoda Republici i lokalu, a na drugoj strani mogućnosti bankrota, uvek ću izabrati prvo. Na kraju krajeva, svi mi ovde, pa i opštine i gradovi, zalažemo se za smanjenje poreza i doprinosa na zarade. Sada kada se tako nešto radi, sada se svi bune. Znam da nije popularno ništa kada su u pitanju porezi, nijedan narod, niko ne voli da plaća poreze, ali su porezi nešto što obezbeđuje da svi zajedno živimo u jednoj uređenoj zemlji. Ako očekujemo i redovnost plata i redovnost penzija, socijalna davanja, infrastrukturu, zdravstvo i prosvetu, onda moramo da budemo spremni da podnesemo taj teret. Dosta je bilo reči o porezu na imovinu. Već sam na početku rekao, zaista mislim da neko pokušava da zastraši građane da će im biti naplaćen porez na okućnicu, na svinjac, na obor, na štalu, ali to su besmislice. Istini za volju, time sam se bavio pa znam možda malo više od ostalih. Porez na imovinu u Srbiji je jedan od najnižih poreza u čitavoj Evropi, što sam već spomenuo. Dakle, 0,7% svih prihoda svih nivoa vlasti potiče od tog poreza. Normalno opterećenje ovim porezom za ostale države se kreće između 5 i 7%. Ono što je posebno važno i što treba reći, ovim porezom je obuhvaćeno ispod 50% svih objekata u Srbiji, zgrada, kuća i stanova. Naše lokalne samouprave jednostavno niti imaju hrabrosti, niti imaju volju, a to je samo pitanje želje i ambicije da se nešto uradi, da naplate ovaj porez. Lakše im je da dobiju od Republike sredstva bez truda, da se ne zamere građanima, jer, tobože, većina gradonačelnika ili predsednika opština se žali da će izgubiti izbore ukoliko naplati ovaj porez. Na kraju, želim da kažem da ćemo podržati ovaj set zakona, iz prostog razloga što su ovi svi zakoni reformski, deo su Fiskalne strategije koja je usvojena i naravno da će doprineti stabilizaciji javnih finansija. Ocenu o ovim zakonima dao je Fiskalni savet i pozitivno se izjasnio o svakom pojedinačnom zakonu. To je nešto što treba da bude i garancija da će zakoni imati sigurno efekta. Hoćemo li prevazići sve probleme ovim zakonima? Naravno da nećemo, ali treba podržati Vladu i treba doneti hrabre odluke. Očekujem od Vlade da u narednom periodu uđe ozbiljno u strukturne reforme, da ide ka smanjenju javne potrošnje, da uvede red u javna preduzeća i da na taj način doprinese ukupnoj stabilizaciji. Ne sumnjam da će Ministarstvo finansija i privrede, zajedno sa čitavom Vladom, istrajati na ovome. Zahvaljujem se.
Reč ima Borislav Stefanović, replika. Izvolite.
Uvaženi kolega, poštujem to što ste radili u poreskim organima, vi znate da je to jedno teško i časno zanimanje, vrlo nepopularno u Srbiji, ali je činjenica su izneti podaci apsolutno tačni, koji, inače, nisu podaci DS, već Uprave javnih prihoda. Dakle, sa te strane hoću zaista da pokušam da vas uverim da naša projekcija koju smo dali ovde nije zasnovana na fatamorganama, to je više zaduženje vas iz vlasti, a mi se ne bavimo fatamorganama. Inače, činjenica je, to smo sada čuli, da se ovaj zakon u stvari tiče jednog imena, koje ste vi zloupotrebili kao našu želju da bude ministar finansija. Mi ne želimo da Dragan Đilas bude ministar finansija u ovoj vladi. Smatramo da mnogo bolje pokazuje nestručnost, nesposobnost i sunovrat ove vlasti činjenica da vi obavljate tako odgovoran posao. Verujte nam da građani Srbije to uviđaju svakim danom sve više. Slažemo se da ima puno stvari koje treba istražiti. Slažemo se i oko "Agrobanke" i oko svih drugih stvari. Da ne zamaramo više građane, pustimo neka se tužilaštvo time zamara, ali takođe mislimo da treba da pređu malo i u Poštansku štedionicu, Komercijalnu banku i druge, da vidimo kako su oni davali kredite, koja su obezbeđenja, da jednostavno najzad prevaziđemo tu nepotrebnu politizaciju. Nadam se da nemate ništa protiv toga i da to isto treba da se uradi i u Poštanskoj štedionici, da vidimo koliko su dali za Razvojnu banku, za čega, za šta, koliko je tu bilo stvari i ko je tu kriv. Onda sam siguran da ćemo se tu složiti. Inače, ova vlast je, nažalost, kroz ove predloge zakona pokazala, time ću da završim, jednu jako, jako lošu motivaciju. Vi ste uveli politički pokušaj obračuna sa jednim čovekom. To je ministar sada potvrdio spominjući ime Dragana Đilasa šest puta. Kako će vaši u Trsteniku, gde ne radi 20.000 ljudi u "Prvoj petoletki"? Kako će vaši u Kragujevcu, gde se tuku sa policijom? Šta ćemo sa njima da radimo? Koliko su oni škola izgradili? Da li mislite da će oni moći ovo da izdrže? Ja sam siguran da neće. Tako da, ovo nije personalna stvar, ovo je stvar neznanja, ovo je stvar sunovrata srpskih finansija.
Vladimiri Ilić, replika.
Slažem se, gospodine Stefanoviću, da se istraže sve firme uključujući i Komercijalnu banku i koga god ste spomenuli, svako ko krši zakon ko se bavi kriminalom i korupcijom treba sankcionisati. Usput, setih se, kad ste spomenuli Trstenik, nezaposlene, spomenuli ste i to da prema podacima Nacionalne službe je broj nezaposlenih uvećan za 30 hiljada. Tačno. Pa ste rekli da su oni ostali bez posla. Samo čisto da vas ispravim. Svi oni koji se prijavljuju na evidenciju Nacionalne službe ne znači da su izgubili posao, neki od njih su završili škole pa se prijavili po prvi put, čisto da znate. Da vamobjasnim. Naravno, da je broj nezaposlenih u Srbiji ogroman, veliki, i svako ko je pojedinačno bez posla ništa mu ne znače cifre, znači mu da se stvaraju šanse da se nađe posao. Što se tiče lokalnih samouprava, ne bojim se za njih. Među njima ima i onih koji su sposobni da kompenzuju ovaj manjak prihoda, oni koji su kreativni zakonska rešenja koja su sada doneta stvaraju im mogućnosti da progresivno uvećaju porez. Ova razmera koja je bitna u porezu na zarade od 80% omogućava svakoj opštini koja obezbedi dolazak investitora ili zapošljavanje, da progresivno uveća svoje prihode. Budite sigurni da ni jedna lokalna samouprava neće imati problema sa finansiranjem do kraja godine.
Hvala. Sledeći govornik je narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, stvarno sam se danas naslušao nadahnutih govora i mogu stvarno da izrazim divljenje nekim svojim kolegama narodnim poslanicima kako uspevaju da izgovore neke rečenice, a da pritom, u pravom smislu reči, kako to naš narod kaže, ostanu živi. Kada su u pitanju javne finansije i javni dug Republike Srbije, to nije nastalo juče. Nije nastalo ni avgusta meseca 2012. godine, zato što dobar deo budžetskog deficita u stvari, odlazi na pokrivanje nekih drugih kredita u kojim ova vlada nije učestvovala. Isto tako, ne može neko da kaže šta god mu padne na pamet, ovde u Skupštini, a onda da zamoli narodne poslanike, pošto je završio svoju besedu o uspešnosti ili ne uspešnosti Vlade, da se vratimo na temu. Samo ću na nekoliko primera, pošto je neko, čini mi se, spominjao i avione MIG-29 M2, da kažem kako jedna grupa mangupa ukrala od Srbije dva takva aviona. Samo u jednoj aferi. U pitanju je Azotara, bivši ministar poljoprivrede, pa je tako nezakonito na ime 10 hiljada tona đubriva, 10 hiljada dinara po toni, isporučio PKB-u to đubrivo koje je na nezakonit i neregularan način steklo dobit u iznosu od 258 miliona 460 hiljada dinara. Znači, Đilasovo preduzeće je izvuklo iz budžeta ni manje ni više nego skoro 260 miliona dinara. Ili, nećemo da spominjemo imena nekih preduzeća koja nisu imala prava na regres, Azotara je izuzetno pedantno to naplaćivala iz budžeta Republike Srbije, i preprodavala seljacima po daleko većoj ceni. Primera radi, samo na jednom poslu 289. miliona 324 hiljade. Pa onda na nekom sledećem poslu 394 miliona 525 hiljada. Pa na osnovu toga je Azotara opet stekla pravo da naplati subvenciju iz budžeta Republike Srbije u iznosu od 646 miliona 592 hiljade.Pa je onda isporučila preduzećima, i to samo četiri preduzeća, veštačko đubrivo u iznosu od 2 milijarde 38 miliona 110 hiljada 20 dinara. Jedan ministar, jedan bivši ministar, mogu slobodno da kažem mangup, olakšao je budžet Republike Srbije za četiri milijarde dinara. Sada se čudite što smo u gubicima. Što se država ponovo zadužuje? Što nam je toliki deficit? Ili kada su u pitanju čuvene banke kao što je "Razvojna banka Vojvodine" ili "Agrobanka" iz budžeta Republike Srbije je isplaćeno 18 milijardi dinara, a iz drugih raznih fondova za osiguranje depozita razlika do 600 miliona evra. Ili, da opet slikovito objasnim, to je polovina deficita koji država ima projektovano Zakonom o budžetu za 2013. godinu. Sada da nemamo samo ovakve dve ili tri aferice, postavlja se jedno logično pitanje – da li bi morali da menjamo zakonodavstvo i da li bi morali da radimo rebalans budžeta? Pa, ne bi. U tome i jeste problem. Slažem se da mi ne možemo za neku budućnost da krivimo prethodnu vlast, ali dok plaćamo dugove prethodne vlasti spremni smo da prihvatimo odgovornost za ono što radimo, ali i da kažemo građanima zbog čega to radimo. Nemojte zato nas da krivite, o tome ste trebali da vodite računa dok ste vršili vlast. Ne bih da ulazim u neke velike polemike oko toga da će ovi porezi bukvalno da oderu kožu s leđa građanima Republike Srbije, ne bih se sa tim složio. Prvo, umanjuje se neoporeziv deo prilikom isplate ličnih dohodaka. Ne može tu neko da kaže da to nije određena stimulacija, da se siva ekonomija postepeno vraća u legalne tokove. Ono što para i oči i uši jeste ta čuvena priča da će da se naplaćuje porez i na štale i na svinjce, na kokošince. Iako u zakonu lepo piše da su poljoprivredni objekti izuzeti iz plaćanja poreza, ili neko nije pročitao zakon. Ta čuvena priča oko toga da će da se naplaćuje i okućnica i da je to vruć krompir lokalnim samoupravama. Dame i gospodo narodni poslanici, one lokalne samouprave koje su nerazvijene i siromašne i vrednost nekretnina kod njih je mala. Tako da ni stopa poreza ne može da bude velika. Osim toga one se najmanje finansiraju iz realnih izvora, nego se finansiraju iz transfernih sredstava budžeta Republike Srbije. Tako da nemojte da plačete na nekom grobu koji ne postoji nego ga izmišljate. Isto tako one malo ozbiljnije lokalne samouprave i malo bogatije moraće da se zamisle šta je posao lokalne samouprave. Da li da sređuje ulice? Jeste. Da li a ima komunalno infrastrukturu, znači, vodovod, kanalizaciju? Jeste. Toplifikaciju? Jeste, ali prva i osnovna namena jedne lokalne samouprave je ta da stvori uslove za razvoj svoje samouprave i u tom razvoju se najviše podrazumeva industrija. To danas lokalne samouprave najmanje rade. Ako hoćete pokušajte bilo gde, makar da predate zahtev da dobijete dozvolu za izgradnju nekog industrijskog objekta. Iznenadićete se koliko ćevam za to trebati vremena, zato mi iz SNS i planiramo kancelariju za brze odgovore, da bismo te procedure skratili, ali isto tako i rukovodstvo tim jedinicama lokalnih samouprava mora da se zamisli šta njihovi službenici rade, ili da budem plastičniji, jer je normalno da neka lokalna samouprava 2009. godine podigne kredite od 545 miliona dinara u evrima, dinarska protivvrednost naravno, i da svake godine ista direkcija za izgradnju te lokalne samouprave u budžet grada vrati 700 miliona dinara? Da li treba da kažem da je tada DS vršila vlast u toj opštini? Ili najmanji prihod, odnosno najveća razlika između planiranih prihoda i ostvarenih prihoda u budžetu Republike Srbije jeste po osnovu poreza na dobit pravnih lica. Da li je neko postavio razliku zašto je ta razlika toliko velika? Pitanje. A tema je pročitajte dnevni red, videćete da je i porez na dobit pravnih lica tema, tačka dnevnog reda. Očigledno vi ne čitate, ne samo zakone, nego ne čitate ni dnevni red, a tu ja ne mogu da vam pomognem. Doći će na red i Dragan Đilas. Razlog zato jesu kursne razlike koje su preduzeća morala da pokrivaju prilikom sačinjavanja završnog računa i stvaranja oporezivog dela dobiti ili da objasnim malo drugačije, mnoga preduzeća su se zaduživala u 2011. godini da bi opstala na tržištu u kreditima koji su imali deviznu klauzulu, a onda je došlo do skoka evra, sa i onako visokim kamatama i dobit preduzeća koja su stvarala u 2012. godini se istopila zato što su krediti iz 2011. vraćeni u 2012. godinu. Zato je tolika razlika. Kada je bio najveći kurs dinara? Poslednjeg dana guvernera Šoškića 119,04. Zamislite koliko je dug put od 119,04 do 111, koliko je trebalo jednom mnogo sposobnijem rukovodstvu Narodne banke da vrati kurs u realne okvire. Šta ćemo sa tim? Zato što su špekulanti radili sve i svašta na tržištu, zato što ste doneli loš Zakon o deviznom poslovanju, da može pravno lice da otvori ćerku firmu, npr. u Rumuniji, koja će da mu isporuči profakturu za robu i usluge, da iznese iz zemlje devizna sredstva i da nema obavezu da ih nikad vrati. Da li je bilo tako? Bilo je tako. Radimo izmene i dopune Zakona o Narodnoj banci. Prebacujete kontrolu deviznog poslovanja isključivo na Devizni inspektorat i Ministarstvo finansija u trenutku kada je ministar finansija bio Mirko Cvetković, kao i predsednik Vlade, da bi to moglo da se radi. Tako ste vodili državu. Zato sada imamo ove zakone, nismo srećni sa njima. Niko, ni ministar Dinkić, ni mi iz SNS, ali moramo nešto da uradimo da obezbedimo sredstva i za penzije i za prosvetu i za zdravstvenu zaštitu i za vojsku i za policiju. Moramo da obezbedimo sredstva da vratimo dugove koje ste vi napravili. U tome jeste problem. Da li su ovi zakoni nešto najbolje što smo mogli da izglasamo ovde u skupštini? Verovatno bi mogli još bolje, ali ne u ovom trenutku i toga ste vi jako dobro svesni. U tome i jeste problem. Imali biste pravo na nas gospodo da se ljutite da ste ostavili ne nulu u budžetu Republike Srbije, vi ste nama ostavili minus od dve milijarde i 400 miliona evra, samo u 2012. godini. Zato sada imamo ovakav budžet, zato imamo nisku proizvodnju, zato ne možemo da subvencionišemo sve što bismo hteli da subvencionišemo, da pokrenemo i reformišemo Srbiju, jer od ovih reformi srpski narod je ostao i gladan i žedan i bos i go i radimo makar na tome da zaustavimo to propadanje, ako ne možemo tako brzo da mu ponudimo bolji standard, tako da će SNS svakako u danu za glasanje podržati ovaj set zakona, ne zato što smatramo da je to najsrećnije rešenje, nego jedino moguće u ovom trenutku.
Reč ima narodna poslanica Slavica Savić.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, poštovani poslanici i poslanice, ovaj set predloga poreskih zakona nije prošao proceduru razmatranja na socijalno-ekonomskom savetu Srbije, zbog čega su Savez samostalnih sindikata Srbije i drugi sindikati nezadovoljni. U nadležnosti Saveta je razmatranje nacrta zakona i predloga i drugih propisa od značaja za ekonomski i socijalni položaj zaposlenih i poslodavaca i o njima bi trebalo da daje mišljenje i zaključke. Iz tog razloga sugerišem da se ubuduće tako nešto ne događa. Osvrnuću se na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana. Analizom opterećenja zarada porezima i doprinosima prema važećem zakonskom rešenju, prema predloženom zakonu o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, bez izmene stope doprinosa za PIO i sa izmenom stope doprinosa za PIO, može se zaključiti da je izmena Zakona vezana za porez, doprinose i pojedine kategorije zarada postignuto blago rasterećenje. Po važećem Zakonu opterećenje minimalne zarade prosečne zarade i neto zarade od npr. sto hiljada dinara iznosi 59,3%, 63,9 i 66,4%. Predloženim izmenama opterećenje bi iznosilo 58,9% odnosno 63,7% odnosno 66,3%. Dakle, kod minimalne zarade rasterećenje je 0,4%, kod prosečne 0,2%. Zarade od 100 hiljada dinara 0,1%. Opterećenje zarade blago raste sve do petostrukog iznosa prosečne zarade kada počinje strmo da pada. Na 100 dinara minimalne zarade koju zaposleni nosi kući izdvaja se 58,90 dinara poreza i doprinosa ukupno. Kod zarade koja je sedam puta veća od prosečne na 100 dinara izdvaja se svega 48,30 dinara poreza i doprinosa. Ako bi neoporezivi deo zarade umesto 11.000 bio 20.010, opterećenje kod minimalne zarade iznosilo bi 51,4, a kod prosečne zarade 60,3%, na ime poreza i doprinosa što bi dalo uštedu od 8,9 i 3,6 kod prosečne zarade. Dakle, kod visokih zarada trebalo bi uvesti progresivan poreski model, a minimalnu zaradu u celosti osloboditi opterećenja, jer poreski model mora podsticati zapošljavanje u realnoj privredi i svesti sivu ekonomiju na minimum. Siva ekonomija je 30% BDP trenutno i potrebno je smanjenje i podsticaj za novo zapošljavanje koje su podsticajne mere kada je u pitanju opterećenje na rad. Što se tiče prihoda PIO fonda, oni bi se povećali za oko 26 do 27 milijardi godišnje, te bi se učešće transfera iz budžeta Republike smanjilo. Transfer iz budžeta sredinom devedesetih godina bio je 14%, a recimo 2011. godine, 2012. godine oko 47%. Ali nije dovoljno smanjiti transfer iz budžeta samo na ovaj način, neophodno je da se deficitarno stanje fonda promeni kroz njegovo restrukturiranje primenom kratkoročnih i dugoročnih mera. Uz nekoliko dobrih elaborata stručnjaka iz ove oblasti, radna grupa Upravnog odbora Fonda uputila je pismo sa namerama koje je usvojio i Upravni odbor Fonda sa predlogom mera koje bi doprinele poboljšanju strukture finansiranja Fonda PIO, prenos obaveze finansiranja zdravstvene zaštite penzionera na budžet Republike, prenos obaveze finansiranja naknada za tuđu negu i pomoć, telesno oštećenje i naknada iz invalidskog osiguranja u sistem socijalne zaštite, ne uključivati obavezu države u finansiranju penzija po posebnim propisima i razliku do najniže penzije u transfere Republike. Isključiti iz dotacija, to su transferi Ministarstva finansija, nedostajuća sredstva za finansiranje isplate prava osiguranika poljoprivrednika i vojnih osiguranika i iskazati ih kao transfer resornog ministarstva, odnosno Ministarstva rada i socijalne politike. Ostvarivati prihode od imovine fonda koju poseduje u vlasništvu, tako i potencijalne imovine koju je fond stvarao decenijama, ali iz više razloga ne gazduje njome niti ostvaruje prihode. Oktobra 2011. godine, Narodna skupština Republike Srbije usvojila je Zakon o javnoj svojini sa predloženim amandmanom, kojim se propisuje da na stvari organizacija obaveznog socijalnog osiguranja, odnosno fonda, isključivo pravo svojine ima fond, te to pruža nadu da je restrukturiranje fonda moguće, a time i rasterećenje budžeta Republike Srbije. Socijal-demokratska partija Srbije podržaće ove zakone u danu za glasanje. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miodrag Đidić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, nema ministra, poštovane kolege narodni poslanici, pred nama se nalazi set poreskih zakona koji između ostalog imaju za cilj da smanje budžetski deficit, koji za prethodna četiri meseca iznosi čak 78 milijardi, što je dosta veliki iznos s obzirom na činjenicu da je planirani deficit za celu godinu 120 milijardi. Normalno je i logično što Vlada želi da smanji taj deficit, mi je u tome podržavamo, ali ne možemo da podržimo način na koji to radi. Po ko zna koji put, ponovo će se platiti oni koji su najslabiji, oni koji imaju najmanje novca. U ovom slučaju, to su pre svega većina građana Srbije, zatim određeni preduzetnici i lokalne samouprave. Reći ću vam da smanjenje poreza na zarade sa 12 na 10% će recimo pogoditi moj Kruševac za nekih 300 miliona. To znači da grad Kruševac neće moći da realizuje zacrtane projekte, mnogi građani će ostati bez asfaltnog puta, neki bez vode, neko bez ovog, neko bez onog. Vi možete reći da to može da se nadoknadi porezom na imovinu, ali ja vam odgovorno tvrdim da to ne može da se nadoknadi, tih 300 miliona ne može da se nadoknadi iz poreza na imovinu iz prostog razloga što građani jednostavno nemaju novca. Oni bi možda i želeli da plate taj porez, jer će od tog poreza biti finansirani njihovi projekti, ali jednostavno novca nema. Vi sada imate primer da u Kruševcu ljudi štrajkuju glađu jer ne mogu da se prehrane, ne mogu da prehrane svoje porodice, a sada novi namet poreza na imovinu. Dakle, ovo ne može da bude dobro i mi vam predlažemo da ove zakone skinete sa dnevnog reda. Takođe vam poslanička grupa ZZS predlaže način na koji možda možete smanjiti budžetski deficit, a da ne ugrozite građane Republike Srbije. Pre svega, veliki prostor imate u smanjenju rashoda i u uštedama, to samo zavisi od političke volje, političke hrabrosti pre svega. Ako imate političke hrabrosti, mislim da tu možete doći do dobrog izvora sredstava. Finansijska disciplina je na vrlo niskom nivou. Dakle, brža, bolja i efikasnija naplata poreza može da takođe smanji deficit i to je druga mera koju je moguće sprovesti. Ja sam u poslednja dva meseca puno putovao Srbijom osnivajući stranku ZZS i tada sam video da postoji jednakost u jednom delu između Beograda i ostalih gradova Srbije. Jednakost se ogleda u tome što većina ugostiteljskih objekata i u Beogradu, ali u Srbiji ne izdaje fiskalne račune. Dakle, apsolutno na štetu države, više hrabrosti, uđite u kontrolu i doći ćete do novca. Ono što ostavlja najviše prostora i gde takođe treba puno hrabrosti da se uradi, to je suzbijanje sive ekonomije. Nikada u Srbiji siva ekonomija nije bila na većem nivou nego što je to danas. Dakle, u svakom gradu, na svakoj pijaci možete nabaviti, kako bi narod rekao "od igle do lokomotive". Dakle, roba široke potrošnje, sve se može naći na pijacama, što znači da su granice Republike Srbije postale jako porozne. Dakle, uvozi se bez carina, bez poreza ogromna roba i to naravno ima direktan uticaj na budžet Republike Srbije, jer ponavljam, ne plaćaju se ni porezi, ne plaćaju se carine. S druge strane, na ovaj način ubijate i one koji plaćaju poreze, a to su mali privrednici koji bi želeli da pomognu, koji bi želeli da plaćaju i koji plaćaju, ali jednostavno više nemaju prometa, neki ne plaćaju, a neki odjavljuju svoje radnje. Dakle, suzbijanje sive ekonomije je vaš prioritetni interes i nadam se daćete imati snage i hrabrosti da to uradite. Nema ministra Dinkića, ali ja ću reći, pošto se on zalaže za centralizaciju da imam utisak da se ovim setom zakona vrši fiskalna centralizacija. Kada se vrši fiskalna centralizacija, nema govora o drugim oblicima decentralizacije i zbog toga će za ZZS u danu za glasanje glasati protiv Zakona o porezu na dohodak građana, odnosno njegovim izmenama i protiv izmena Zakona o porezu na imovinu. Može još puno da se priča, ali naša grupa ima malo vremena, pa ću ostaviti nešto da kaže i gospođa Sanja Čeković.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Andrić. Izvolite.
Hvala. Evo, ja sam hteo da predložim da sačekamo ministra, ali dobro je što je došao. Mislim da je važno to što imamo da kažemo i mislim da se danas vodila rasprava o jednom delu vrlo ozbiljno i konstruktivno, ali da je onda prosto to izletelo zbog očigledno pojačanih političkih tenzija. Prvo, hoću da dam jednu političku konstataciju i mislim da je to u ovom trenutku jako važno, prosto zbog načina na koji se ova rasprava vodi i na koju je ušla u parlament. Mi ovo ne doživljavamo kao predloge ili kao osnovnu odgovornost ministra Dinkića, odnosno predsednika jedne stranke vladajuće koalicije. Za nas je, tako ću govoriti u ovoj raspravi, ovo zakon Dačića, Vučića i Dinkića i bilo kakav pokušaj da se izbegne odgovornost za, po našem mišljenju, apsolutno loše posledice, koje će nastupiti donošenjem ovog zakona. Prosto, mi ćemo, nadam se i ostale poslaničke grupe iz opozicije učiniti sve da to sprečimo. Da krenemo sa jednom drugom političkom konstatacijom za koju mislim da je takođe važna, a to je da možemo da se složimo i sa Ministarstvom finansija, sa njihovim izveštajem od pre desetak dana, sa preporukama ili mišljenjem ili analizom fiskalnog saveta, sa mišljenjem većine opozicionih poslanika, ali ono što je problem, to je što očigledno mi vidimo različite načine da se na to trenutno stanje da odgovor. Dakle, ja ću pokušati da ilustrujem kako mi vidimo ove izmene zakona i siguran sam da one neće biti puno drugačije, kao i mnogim političkim problemima. Prvo, mislim da su ove mere nedovoljne i to je apsolutno prva konstatacija. Drugo, one su donesene, koliko god ste vi to spremali ranije, 1. aprila. To ste spomenuli kao datum od kada su objavljene. One su urađene na brzinu i one će dati samo kratkoročne rezultate. Ono što ste vi obećali ili rekli, da ne govorim u tim terminima, da ovo treba da prati jedan drugi deo reformi, a koji se tiče ušteda koje Vlada treba da napravi, mi to pred sobom nemamo. Sada možemo da govorimo samo o tome na bazi nekih vaših predloga ili onoga što vi govorite, ali, prosto, to ne postoji. Razlog više da sumnjamo u to, to je što je ministarstvo, ako se ne varam, objavilo da se, prvo, neće ići na izmenu budžeta, nego da će se te uštede omogućiti promenama samog Ministarstva finansija, koje će dati nekakve kvote u ministarstvima, da bi se kasnije, na insistiranje, pre svega, Fiskalnog saveta, ipak promenila odluka i da će se ići na rebalans budžeta. To je moguće, ali tako naravno i mora da bude. Ono što je važno iz te žurbe, iz te hitnosti kako ste ušli u Skupštinu, mislim da je to najveći pokazatelj koliko je situacija, ne mogu da kažem ni katastrofalna, ni ovakva, ni onakva, ali goruća i očigledno za Ministarstvo finansija iznenađujuća. Stvarno ne mogu da se složim sa tim. Mi smo ovde imali raspravu i o povećanju poreza na dodatu vrednost, ako se ne varam, u septembru ili oktobru prošle godine. Smatrali smo te mere nužnim, ne mogu reći opravdanim. Tada smo tražili od vas da povećanje PDV prati smanjenje poreza na zarade, ako se sećate, zato što je to prosto normalno. Nije to nikakva genijalna stvar. Prosto, tako je ta mera, između ostalog, i zamišljena. U zemljama gde se sprovodila tako je ona i sprovođena, jer je to na neki način trebalo da obezbedi da ne porastu cene. Danas Ministarstvo finansija dolazi ili Vlada Srbije i kaže da je iznenađena padom prometa u trgovini. Meni nije jasno kako možete da budete iznenađeni? Podsetiću vas da su u ovoj sali povećane akcize na duvan van redovnih ili planiranih povećanja akciza na duvan. Ne mogu sada ni da se setim kada je to bilo, ali da kažemo novembar. Tada smo u raspravi govorili da će to dovesti do pojave sivog tržišta. Tada je to bio jedan od argumenata, da se ne radi van planiranog, odnosno ukupnog regionalnog povećanja cena cigareta. Tada smo, između ostalog, i optuženi da lobiramo za duvanske proizvođače. Pa nije to tako. Ako su u Makedoniji duvan ili cigarete određene marke jeftinije,naravno da će ljudi donositi te jeftinije cigarete i prodavati u svom okruženju. Ti ljudi nisu kriminalci. Oni prosto nemaju novca. Za njih su te razlike značajne. Znači, proces rasta akciza na duvan do tog rasta nekog kakav postoji u EU, on mora biti sinhronizovan sa zemljama u okruženju, zato što tu ne govorimo o velikom organizovanom švercu cigareta, nego govorimo o ljudima koji žive u graničnom području, koji sigurno jedan deo mogu da dovedu. Danas se to isto dešava sa rezanim duvanom. To nije iznenađenje. Prosto, tu je razlika. Ako se oko svega ovog slažemo, baš na ovom mestu bih voleo da ukažem koja je ključna razlika pogleda na rešenje aktuelne situacije na nas i Vlade Republike Srbije. Dakle, po našem mišljenju, vi ne možete uzimati koliko mislite da možete od ljudi iz Srbije. Prosto, taj resurs je ograničen. Ljudi u Srbiji nemaju para, umorni su. U ovoj zemlji je kriza 23. godine. Novca više nema. Naravno da porez na imovinu ne diže vrednost poreza možda u ovoj meri u kojoj ste rekli, ali novi obračun ukida amortizacija. Porez na ljude koji žive u starim stanovima će biti veći od 1. januara. On će biti značajno veći. U tim starim stanovima ne žive Miškovići, već žive neki građani od kojih većina ili proporcionalno nema posao i ako ga ima, ta plata je mala. Ako je penzioner i živi u nekom stanu već 50 godina, ako ukinete amortizaciju koja je snižavala porez, pa kako će ti ljudi platiti taj porez? Kako? Na kakav način će se dvoje penzionera od 80 godina, koji žive negde na donjem Dorćolu, u zgradi staroj 50 godina, koji su plaćali 3.000 dinara, a sada treba da plate 15.000-18.000 dinara? Kako? Odakle im? Verujte, oni neće plaćati. Nemojte reći da nisu u dovoljnoj meri ostvareni prihodi u periodu koji nastupa. Mi vam danas kažemo – neće biti ostvareni prihodu. Tu se ne radi o kriminalcima. Radi se o ljudima koji novca nemaju. I vi i Fiskalni savet, tu dozvolite da se ne složimo sa Fiskalnim savetom, ste nazvali ovo smanjenje poreza na zarade rasterećenjem u privredi. To, prosto, zvuči paradoksalno zato što na prosečnu bruto platu iz marta, koja je iznosila 57.628 dinara, kada izračunate neoporezovani deo zarade, kada dodate 2% za PIO koji se uvodi i oduzmete 2% za porez na zarade, ušteda je 46 dinara po radniku. To zaista ne možemo zvati poreskim rasterećenjem privrede. Ako firma ima 10 ili 20 zaposlenih, pošto ste govorili o preduzetnicima, o malim i srednjim preduzećima, koliko je to? To je 800 dinara mesečno. Pa, neće niko ni propasti, ni uspeti za tih 800 dinara. Tu promene nema nikakve. Radi se očigledno o strukturnoj promeni u prihodima koje Ministarstvo želi da uradi i to, sa našeg stanovišta, možda nije problematično. Naravno da porezi na imovinu u ovoj zemlji su potcenjeni, ali oni nisu potcenjeni zato što neko neće da naplati, nego zato što je ova zemlja siromašna i jadna. Nije ona jadna zbog prošle vlade, nego je jadna zbog devedesetih godina. Pogledajte i nemojte to prećutkivati. Ova zemlja je propala između 1990. i 2000. godine. Od 2000. godine do danas ona ide napred, možda lošije ili sporije, ali nemojte zamenjivati teze. U tim stanovima, od kojih se sada očekuje da se nešto dobije, ne žive ljudi koji imaju novca da to plate. Oni plaćaju sve uspešne i neuspešne reforme u ovoj zemlji 23. godinu za redom. Oslanjati se na njih prosto nije fer. Ako vam smetaju bogataši, napravite tako da bogataši plaćaju. To, prosto, ne može biti kao tepih rasprostreto i čekati da se nešto desi, između ostalog, i zato što tako nešto nije racionalno očekivati. Kao što smo rekli, ne dižite PDV, ne dižite tako akcize. Ljudi će prestati da kupuju. Ne želim nikoga da branim, ali vi ste danas rekli – ne može svako da bude preduzetnik. Jel tako? Nije svako za preduzetnika? Znate šta, pa nije svako ni za ministra, ni za funkcionera. Ova vlada pokazuje svakim danom da svako može da bude i ministar i funkcioner. Ako želite da samo onaj ko je talentovan preduzetnik da samo on obavlja preduzetničku funkciju, onda krenite od vaše Vlade i od javnih preduzeća. To je duga tačka našeg neslaganja. Zajedno smo usvojili Zakon o javnim preduzećima. U ovoj zemlji ih ima 716. To je naša najveća zamerka ovoj vladi. Vaša Vlada je obećala da će doći do reforme tog sektora. U čemu se te reforme ogledaju? Dali ste jedno mesto u Skupštini u komisijama za izbor direktora javnih preduzeća. Koga ste izabrali na tom mestu? Šefa Kabineta Aleksandra Vučića. Taj je čovek izabran ovde u Skupštini Srbije kao neko kotreba da kontroliše Vladu. Ne poznajem čoveka i ne znam ko je, ali prosto nije normalno da u ovoj zemlji nije postojao ni jedan drugi ekonomista koji može da na neki način kontroliše Vladu u ime opozicije. Nikakve kontrole nema. Sve što se dešava je nastavak istog sistema kakav u ovoj zemlji postoji već dvadesetak godina – vlast se gleda kao plen, svaka moguća reforma se izbegava. Ono što je danas problem to je što iako smo sve prodali u privatizaciji, taj novac nismo iskoristili da sprovedemo strukturne reforme. Ako smo se posle toga zadužili, pa ni taj novac nismo iskoristili za strukturne reforme. E pa nema ga ni u porezu na imovinu, verujte, ali ono što je razlika, to je da danas te strukturne reforme moraju da se sprovedu. Ako tražite konsenzus sa predstavnicima opozicije oko toga, prvo dajte ciljeve i čemu mi kao zemlja težimo. Slažem se da to ne treba da bude mesto političkog prepucavanja, ali samo ako svi želimo slobodno tržište pravno uređeno na način kako su uređene zemlje EU. Ako ne želimo to, nema konsenzusa, konsenzus nije moguć. Dakle, kao prvi korak u tome ne mogu se zakoni podnositi, na primer, u utorak uveče, da bi bili na dnevnom redu u sredu. To nije evropski. Rekli ste da je pitanje poreza na imovinu pitanje za lokalne gradonačelnike ili lokalne samouprave koji treba da štede ili ne. Da ne ulazimo uopšte u vrednost tog poreza i da li su te procene tačne ili ne. Vreme će to pokazati. Očigledno je to Ministarstvo finansija zamislilo kao nekakav supstitut lokalnim samoupravama, kada izgube prihod od poreza na zarade. Znači, sigurno se tu radi o nekakvoj vrednosti. To je, između ostalog, i u obrazloženju zakona tako predstavljeno. Moje pitanje je sledeće – kako je moguće da Zakon o porezu na zarade stupa na snagu odmah, a Zakon o porezu na imovinu 1. januara sledeće godine? Ko će pokriti rupu od sedam meseci? Znači, opštine će prestati da imaju prihode prekosutra, kada mi ovaj zakon usvojimo, a neke nove koje su zamenjene kao nekakav supstitut tom gubitku, toj rupi, mogu da ostvare tek 1. januara 2014. godine, i to u zavisnosti od toga da li hoće ili neće. Šta je sa svim projektima u Srbiji koje su lokalne samouprave započele? Kako možete da nekome date budžet u januaru jedan a da mu 1. juna kažete da više tog novca nema? U isto vreme, vezano sa ograničenjem u roku plaćanja, to podržavamo, ali kako će se iz toga izaći bez nekog novog haosa? Ja prosto mislim da to nije moguće. Ne vidim racionalno rešenje. Tu nije važno kolika je razlika, neka je i 100 dinara, ta će razlika postojati od sledeće nedelje. Da li se u ovom parlamentu o tome priča? Šta me briga da li je Đilas ili nije. I vi naprednjaci, dosta o tome više. Vi ste vlast godinu dana. Obrazloženje da je DS nešto loše radila više nije opravdanje za vas. Kritikujte, šta me briga, ali, nemojte to koristiti. Ako je neko ubio čoveka, to ne daje nekom drugom pravo da dalje ubija. Ako smo se svi složili da je loše i u prošlom sazivu zajednički nastupali oko toga da bez javne rasprave ne treba zakoni da se usvajaju, šta se to desilo da ste danas vi to promenili? Koja je to promena? To što ste sada vi a ne oni? Nama je isto. Baš me briga i za Vučića i za Đilasa. Poslednje pitanje – ako Srbija nije 30 godina, kako vidimo, kupila avione, da li mora baš danas da ih kupi? Koliko god da koštaju, to me ne zanima, neke druge stvari me u životu čine srećnim i zadovoljnim, ali, kako je moguće da smo baš danas odlučili, u ovoj finansijskoj situaciji, da nam treba nekih 10 MIG-ova, H-800, itd, a svi ovde danas pričaju kako nemamo novca. Kako je moguće? Ako ih 30 godina nismo kupili, valjda je to zato što nisu jeftini. Sumnjam da je postojao neki ministar odbrane koji nije hteo da ima nove avione. Valjda je svaki hteo da ih ima. Koja je to razlika u odnosu na danas i kolika je cena? Koliko je to u odnosu na ovih 46 dinara rasterećenja u privredi po zaposlenom? Mi očekujemo te odgovore, a zapravo ih znamo. Znamo i šta se plaća kupovinom tih aviona. I to je politička cena. Ali, sve dok se političke greške plaćaju novcem građana Srbije, nikakvog rezultata neće biti. Hvala.
Hvala. Ministar Dinkić ima reč.
Samo da razjasnimo, vezano oko poreza na imovinu. Molim vas da malo pažljivije pročitate obrazloženje. U obrazloženju jasno kaže da se uvode ove promene u porezu na imovinu radi kompenzacije za ukidanje naknade za korišćenje građevinskog zemljišta, a ne ove promene u stopi poreza na plate. Dakle, tako piše i to jeste bila namera. Po Zakonu o planiranju i izgradnji, prestaje naplata naknade za korišćenje građevinskog zemljišta od 1. januara i zato stupa na snagu i ova promena kod poreza na imovinu od 1. januara. Dakle, da to bude razjašnjeno. Na ovaj način pravna lica više neće plaćati ovu naknadu za korišćenje građevinskog zemljišta, ali će zato plaćati porez na imovinu na fer tržišnu vrednost. Dakle, plaćaće više porez na imovinu nego što ga plaćaju danas, jer ga danas plaćaju knjigovodstveno, ali zato neće plaćati ovu naknadu za korišćenje građevinskog zemljišta. Što se tiče ukidanja amortizacije, to je bilo izričito na predlog Fiskalnog saveta jer smo mi prvu verziju zakona koju smo i objavili na sajtu pre mesec dana imali bez te odredbe. Zašto? Zato što se ide na novi način obračuna poreza na imovinu. Naime, sve lokalne samouprave su dužne da do 30. novembra ove godine objave prosečne tržišne cene u određenom delu, zoni grada i onda se pretpostavlja da ta tržišna cena prosečna obuhvata u sebi i amortizaciju. Prosto, ako je nivo prometa bio na jednom nivou on pretpostavlja da se stare zgrade promeću po nižoj ceni, nove zgrade po višoj ceni. Dodatno, lokalna samouprava može da interveniše i da sistemom koeficijenata iskoriguje ukoliko se negde desi problem u slučaju da pored neke stare zgrade je neka nova zgrada, pa onda prosečna tržišna cena može da odstupa, ali sistemom koeficijenata to je moguće iskorigovati. Dakle, suštinski porez na imovinu nije menjan da bi se lokalnim samoupravama kompezirao gubitak od poreza na plate. Ideja je da se ono što lokalne samouprave izgube od poreza na plate, da to uštede, zbog fiskalne konsolidacije. Isto kao što će republika uštedeti. Ne, ako je to bila ideja, malopre jednog poslanika, koji je rekao - porašće 600% porez na imovinu da bi nadoknadili sve ono što gube od poreza na plate, pa su izračunali da im treba toliko da to stave. Ne nije to bila ideja. Ideja je da se to ne potroši. Da se uštedi. Rekli ste da su mere rađene na brzinu. Nije tačno iz sledećeg razloga. Evo tu je Milica Bisić koja je vodila taj tim i rađeno je od nove godine. Dakle, nekoliko meseci. Šta jeste tačno? Želeli smo da uradimo baš ovo što ste predlagali u raspravi, odnosno da idemo samo na snižavanje stope poreza na zarade i povećanja neoporezivog dela plate, međutim kada smo videli u prva četiri meseca podatke o manjim prilivima u budžet, odlučili smo da izmenimo i Zakon o doprinosima i da povećamo stopu doprinosa za 2%.To je istina i nema razloga da je krijemo. Moja ideja je bila da više rasteretim privredu od ovih četiri milijardi dinara. Nije moguće u ovim uslovima. Morali smo da idemo na kompenzaciju da bi smanjili rashode PIO Fondu do kraja ove godine za nekih 12 milijardi dinara. Zato ide po hitnoj proceduri kako bi stupila na snagu ta odredba od 1. juna, jer svaki mesec nosi dve milijarde dinara uštede republičkom budžetu na ime toga. Da li će morati lokalne samouprave da rade rebalans? Moraće. Moraće da ga radi i republička Vlada. Da li je bilo moguće sve ovo predvideti? Možete reći da jeste, ali činjenica u svim drugim zemljama govori da to nije ni malo jednostavno. Ako pogledate poslednje objavljene procene kretanja BDP, budžetskog deficita, nezaposlenosti, u zemljama EU, to je drastično različito nego procene od pre tri meseca. Procene se u ovako teškim vremenima nažalost, menjaju jako često. Uopšte nije greh u ovim vremenima teške krize promašiti u proceni. Bitno je reagovati na vreme. Tu je ono što je Fiskalni savet rekao jako važno, da se ono što nije moglo da se predvidi pre osam ili kada je rađen budžet, u septembru ili oktobru kada je usvojen na Vladi, to što se nije moglo predvideti da se sada reaguje i da se ne dozvoli da deficit ode u neke zone kasnije koje bi bile teške da se vraćaju. Imam pred sobom i poslednji izveštaj Evropske komisije, njihovog odseka za finansije, stope rasta i budžetski deficiti u zemljama EU nemaju nikakve veze sa onim što je objavljeno pre tri meseca. Sve je pogoršano na gore. Rusija ima u zakonu obavezu da rade dva puta godišnje rebalans. Rade jednom na proleće u maju, drugi put na jesen i to im je u zakonu. Pošto su odustali, svake godine su radili rebalans, to su česte kritike, ali oni to imaju kao zakonsku obavezu. Možda je i za Srbiju to dobro. Da često budemo u skupštini, jer nije jednostavno, lako predvideti šta se dešava kada ne zavisi sve od vlade, posebno male zemlje kao što je Srbija. Moram da vam kažem da su i Fiskalni savet i MMF imali drugačiju prognozu kretanja PDV-a. Kod nekih drugih prihoda su oni ranije smatrali da će biti manje ostvarenje, kao što je porez na dobit ili neporeski prihodi, ali PDV je sve iznenadio i Fiskalni savet i MMF, jer taj pad u prometu u trgovini nije posledica samo standarda stanovništva. Mnogo je dublji od onoga što je problem u kupovnoj moći stanovništva i očito je rezultat sive ekonomije, koju smo sada identifikovali kao jedan od faktora koji je doprineo tom padu. Kad pogledate promet u trgovini, recimo, regularnih ili registrovanih velikih lanaca, on je porastao u prva četiri meseca, što znači da je pao promet u trgovini ili robom široke potrošnje, što je najčešći slučaj, ili je porasla totalno crna trgovina, što je verovatno činjenica, jer su mi rekli i u Subotici i u Pančevu i u drugim gradovima da tamošnji buvljaci nikad nisu bili u većoj aktivnosti i jasno je da ima puno robe koja ulazi i bez carine i bez poreza. U zemlji imamo šverc. To naravno nije problem opozicije, to je naš problem i odgovornost je naša da to zaustavimo. Rekao sam da ćemo raditi na tome. Samo pokušavam da realno kažem o čemu se radi. Što se tiče akciza, kod nas su akcize bile niže nego u zemljama u okruženja. Mi smo se sada otprilike izjednačili. Nije to razlog što je porastao šverc rezanog duvana. Dakle, što se tiče cigareta, naplata akciza ide kako treba. Problem jeste što je zbog nižeg standarda jedan deo stanovnika otišao na rezani duvan i što imamo šverc rezanog duvana, što ne kupuju legalni rezani duvan i to neće biti lako ni dalje kontrolisati, s obzirom da je poprilično usitnjena ta organizacija i tu nam je potrebna i pomoć drugih službi da bismo stvari stavili pod kontrolu. Ono što jeste stvar gde se apsolutno slažem sa vama je da su mere nedovoljne. Niti sam ja rekao da će ovo biti dovoljno. U uvodnom izlaganju sam rekao da je ovo samo deo paketa koje će Vlada usvojiti. Ovaj efekat mera na smanjenje rashoda do kraja godine je 12 milijardi dinara. To je apsolutno nedovoljno da bi mi smanjili budžetski deficit na okvire koji su preporučeni od strane Fiskalnog saveta. Mi smo predložili da se još dodatnih 20 milijardi dinara smanji na diskrecionim rashodima republičkih ministarstava. Verovatno ćemo morati da idemo još više od toga u rebalansu za koji sam rekao da sam mislio da ga radimo početkom septembra, a nakon ove preporuke Fiskalnog saveta, razgovaraću sa našim partnerima u Vladi da eventualno uradimo u narednih mesec i po dana, jer definitivno smo već pripremili dosta toga i nema razloga da to ne formalizujemo i kroz rebalans, iako smo već krenuli da štedimo na kvotama. Porez na imovinu kao kompenzacija za ukidanje naknade za gradsko građevinsko zemljište ne obuhvata objekte. To su već rekle i kolege, to je jako važno. Plus, poljoprivrednicima se ukida porez na katastarski prihod. Ovde je pitanje šta lokalne samouprave treba da rade. Činjenica je da je udobnije da stvaraju prihode na osnovu nečega što su zajednički prihodi Republike i lokala, jer tu nema neke velike odgovornosti, niti razmišljanja. Daću još jedan primer. Dao sam primer hotela "Jugoslavija". Prosto je neverovatno da, hajde pričaću o Beogradu, zašto npr. ova lokacija gde je bila bivša fabrika "Beko" ne može da dobije investitora koji treba da gradi hotele i šoping mol, grčka kompanija "Lamda" već pet, šest godina, zašto "Jugoslavija" ne može da dobije investitore? Zašto se tu ne uzme novac? Ne govorimo mi ovde o nekim staricama iz Starog grada, već pričamo o zemljištu u Starom gradu koje stoji neiskorišćeno. Zašto? Možda će neko vreme buduće dati odgovor zašto se ne izdaju dozvole investitorima. Da li se traži novac? Da li je nešto drugo u pitanju? Vreme će pokazati. Činjenica je da svako može u svom dvorištu i mi u Republici i gradonačelnici u lokalu da uradimo dosta da se stvari poprave, iako je situacija teška u svim zemljama. Nije lako dovesti investitore. Mi pokušavamo, ne znam, ako nam neko zamera što osim Nemačke, Italije i tradicionalnih zemalja s kojima imamo dobru saradnju u privlačenju investitora se okrećemo ka istoku, uključujući Rusiju, Azerbejdžan, Ujedinjene Arapske Emirate, Kuvajt, Katar, Tursku, mislim da ta zamerka ne bi trebalo da bude na mestu iz razloga što moramo da dovodimo investitore koji danas imaju novca i koji mogu u Srbiji da investiraju da zaposle ljude. Kamo sreće da imamo više investitora kao što je "Fijat". Govorio sam to više puta. Neko je rekao – samo se na jednoj fabrici sve zasniva. Nije tačno, jer imamo preko 150 kompanija iz oblasti automobilske industrije i 20% ukupnog izvoza ide iz automobilske industrije. Slažem se i delim vašu zabrinutost da ovo neće biti dovoljno. Međutim, ne treba davati neistinite informacije, ne mislim tu na vas sada, da će ovo ići po leđima građana. Ovde će se videti sposobnost i nas u republičkoj Vladi i onih koji vode lokalne vlasti da li u uslovima krize mogu da se prilagode i da štede na stvarima koje nisu neophodne, a da podstiču stvari koje znače zapošljavanje i investicije. Svima je lako kada nije kriza. Sada jeste kriza, traje dugo, ko zna koliko će trajati, jer dok nema oporavka u evrozoni, nema šanse da mi bitno napredujemo. U ovakvim uslovima moraju da se prilagode troškovi na niže. Kada krene uzlet, ostaje opštinama 80% od poreza na zarade. Ako se u budućnosti pojača zaposlenost, jasno je da će biti veći prihodi pre svega lokalnih samouprava. U tom smislu, sva pravila fiskalne decentralizacije, za koju sam se zalagao, ostaju, ali je činjenica da one daju rezultat samo ako je dobro celoj državi. Ne može biti dobro lokalu ako je loše republici. Jedna smo zemlja. Kada je kriza, svi moramo da štedimo.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, replika na izlaganje gospodina Andrića.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada je zemlja u jednoj krizi i političkoj i ekonomskoj, najbolja je pozicija narodnog poslanika u opoziciji. Možete da kritikujete šta god hoćete i da kažete – šta nas briga za sukob između SNS i DS, između Vučića i Đilasa, šta mi imamo sa Draganom Đilasom itd. Nije baš tako. Moj kolega Zoran Babić je rekao da je javni dug Grada Beograda u 2008. godini bio 50 miliona evra, danas je 900 miliona evra ili, da kažem, to je otprilike oko 3%, nešto malo manje od 3% BDP Republike Srbije. Dug je nastao dok je LDP participirala u vlasti u Gradu Beogradu. Kao što je to sadašnji predsednik Republike Srbije, gospodin Tomislav Nikolić, rekao u ovoj sali – svako od nas treba da ponese svoj krst. Tako vi nosite svoj, nemojte da ga bacate. Kada je ta čuvena priča oko tih aviona, već smo se i toga dotakli, rekoh, najlakše je kritikovati, da li treba da pitam da li nama još neki pilot treba da pogine? Koliko ih je izginulo u poslednjih nekoliko godina, a koje nisu bile ratne? Da li znate za međunarodne ugovore i obaveze koje ima Republika Srbijada bi mogla da ima prelet civilnih aviona? Možemo da biramo hoćemo li da imamo određeni deo avijacije koja će da bude funkcionalna ili da plaćamo da naše nebo štiti neka druga zemlja, a na ivici smo toga da nemamo takvu operativnu avijaciju. (Predsedavajuća: Vreme.) Znači, nije bitan samo politički cilj, nego nešto i da se u nekom pravom smislu reči kritikuje, iako je to bez razloga, a gospodin kolega koji je bio ministar i koji mi dobacuje za temu, ovo je replika, pa naučite malo taj Poslovnik.
Narodni poslanik Ivan Andrić, replika.
Dve replike, jedna ministru, jedan na ovo, kada ste tako dali reč. Prvo ministru. Govorim o različitim stvarima, samo ovo politički duboko verujem da danas u Srbiji ne može da se stvori država čiji je će glavni alati biti u rukama policije, poreskih inspektora, vojske, čega god. Da je osnovna uloga Vlade u društvu da pravi atmosferu koja će doneti nešto i uslove da se nešto desi, u tom smislu se slažem da je kada je u pitanju rast i kada imamo novca, da je svima lako, a kada je recesija, nije nikome lako. Baš zbog toga sam i rekao, možda malo nerazumljivo i preuzeću rizik na sebe, ali možete pozvati svakoga na štednju, ali prvo morate vi početi da štedite. Redosled i zašto smo se onoliko bunili u sredu, to je razlog. Da bi ljudi štedeli, oni moraju da vide od Vlade da štedi. Ne možete prvo doneti plan kako neko drugi da štedi, a reći – donećemo plan kako će Vlada štedeti, a sve one koji neće da štede, te ćemo, kako da kažem, cela rasprava se vodi u smislu kako treba više naplatiti poreza, što nije sporno. Ništa nije sporno – kako treba sprečiti ljude koji su u području, da tako nazovemo sive ekonomije. Ali ne sve. Još jedanput ću ponoviti, nisu svi ljudi kriminalci. Mnogi od njih se snalaze. Snalaze se kako znaju i umeju. Naravno da je to što rade nezakonito i nema nikakve sumnje da država mora u tome da ih sprečava. Ali, prvo dajte plan kako ćete uštedeti 30 milijardi, pa nas onda pozovite, i pozovite od Dragana Đilasa, do Subotice, svakog kako treba lokalne samouprave da štede. (Predsedavajuća: Vreme.) Do sada, to je samo demagogija. Ako mogu, sada bih hteo repliku gospodinu Arsiću, biću jako kratak. (Predsedavajuća: Nemamo taj običaj, gospodine Andriću, s obzirom da Poslovnik predviđa da replika najduže može da traje dva minuta.) Kako da odgovorim u dva minuta? Dobro, pozvaću se na član 107. Poslovnika – pogrešno tumačenje. (Predsedavajuća: Dobro, pozovite se na povredu Poslovnika.) Pozvao sam se na povredu Poslovnika, član 107. (Predsedavajuća: Izvolite, počinje vam vreme. Samo se još jednom pojavite.) Hvala. Uvek može komplikovanijim putem. Nemam nameru da polemišem sa vama i da ulazim u to, zato što mislim da to kvari jednu sliku koji je ovaj razgovor, bar u nekim trenucima, činio jako ozbiljnim. Pre nego što zamerite nama učešće u vlasti sa Đilasom, osvrnite se malo ovako oko sebe. Svi vaši koalicioni partneri su bili i učestvovali u toj vlasti. Svi do jednog, a mnogi i sada učestvuju. Prosto, pre nego što se bacite kamenom na nekoga, prvo pogledajte sebe. Kada sam rekao, mislim, ne sporim i ne želim to, pošto mislim da je stvarno demagoški da neko želi da ginu nekakvi piloti, to stvarno nije tako, pitao sam samo – da li je baš danas trenutak? Nisam sumnjao ni da je Šutanovac, ni da je Boris Tadić, koji je bio pre njega, i ne sećam se više ko su bili ministri odrane, da su svi oni to isto želeli što želi i gospodin Vučić, ali sigurno ima neki razlog zašto to nije urađeno. Vi ste sada rekli da je to poslednji trenutak. U redu, možemo to da uvažimo. Nije tako predstavljeno. Stvarno nije tako predstavljeno. U istom danu smo na vestima imali da smo se odlučili da kupimo avione i procenu Fiskalnog saveta o katastrofalnoj i velikoj ekonomskoj situaciji zemlje. To je, u krajnjem slučaju, neukusno da se u istom danu dešava. Stvarno ima nekih stvari koje možemo da preskočimo – od vožnje helikopterom funkcionera i hvaljenja time u "Večernjim novostima" i "Danas". Pročitajte to pre nego što nam se obratite i tražite našu krivicu. Još jednom vam kažem da vam stvarno ništa ne zameram. Samo mislim da takav način rasprave, u stvari stavlja u drugi plan argumente koji su mnogo važniji. Uostalom, vaša Vlada je došla jutros i pozvala nas na konsenzus.
Hvala. Gospodine Andriću, jasno vam je da ne treba da vam dajem obrazloženje, pošto ste ovo vreme koristili za repliku. Reč ima narodni poslanik Branislav Mitrović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo Kovač. Poštovani ministre Dinkiću, uvaženi predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, danas govorimo o setu poreskih zakona i uvek kada se govori o porezima, naša je obaveza još veća i sa još većom pažnjom i odgovornošću moramo pristupiti razmatranju i obrazlaganju ovih zakona. Na samom početku želim da istaknem jednu činjenicu koja je u današnjoj raspravi, ali i prethodnih godina, počev tamo negde od 2008. godine, veoma korišćena. Ta činjenica jeste da danas još uvek svetom vlada i hara velika ekonomska kriza. Ovu činjenicu ne iznosim kao nešto što se zove opravdanje, niti izgovor, već prosto kao jednu dobru osnovu za donošenje zakona, kao što je set poreskih zakona o kojima danas govorimo. Sama ekonomska kriza, kažu ekonomski analitičari, prevazilazi svoje okvire i postaje u ovom trenutku nešto što se zove promena svetskog ekonomskog poretka. Sve to ukazuje i tera sve evropske zemlje i one zemlje koje su danas mnogo bogatije od naše zemlje, da tragaju za najboljim rešenjima, kako bi našle izlaz iz ove krize. Da li one nalaze najbolji izlaz, nisam siguran. Svakako da sve te zemlje, počev od Španije, Italije, Portugalije, o Grčkoj da i ne govorim, pa čak i najjače ekonomije Evrope kao što su Francuska i Nemačka, danas traže spas u izmenama poreskog sistema. Teško je danas naći najbolje poresko rešenje kako bi se napunio budžet. Upravo punjenje budžeta svih ovih zemalja o kojima sam govorio, pa i naše zemlje koja je danas jedna, što ne reći, od siromašnijih zemalja u Evropi, veoma teško i svakako da je to posledica smanjene privredne aktivnosti, smanjene zaposlenosti i, naravno, u Srbiji danas imamo takve podatke koje imamo. Drugu činjenicu koju želim danas da istaknem jeste činjenica, bez želje da hvalim Vladu u kojoj učestvuje i naša stranka URS, jeste da ova Vlada ima hrabrost. Ova Vlada ima hrabrost da se suoči sa istinom i da se suoči sa svim onim teškim ne samo dugogodišnjim nego višedecenijskim problemima koji su godinama gurani pod tepih. Ova Vlada je pogledala problemu Kosova i Metohije u oči. Ova Vlada je pogledala problemu borbe protiv korupcije i organizovanog kriminala u oči, odlučno se suočila i upravo danas imamo jedno gledanje istini u oči što se tiče srpske ekonomije. Veoma me raduje ovakav pristup i moram da kažem da sam zadovoljan diskusijama koje su danas vođene. Ako izuzmemo neka iskakanja, to su uglavnom bile stručne diskusije, dobronamerne kritike i siguran sam da će ovakve diskusije uroditi plodom i dati jedan dobar rezultat, jedan dobar set poreskih zakona. Što se tiče samih poreskih zakona, a moram na početku da kažem da nam je veoma bitno da je ovaj set poreskih zakona podržao i Fiskalni savet, u nekoliko rečenica možemo reći da ovaj set poreskih zakona dovodi … Ako možete, gospođo Kovač, da opomenete kolege. (Predsedavajuća: Molim vas, samo malo tiše, da možemo da čujemo gospodina Mitrovića.) Ovaj set poreskih zakona dovodi do mnogo pravednijeg poreskog sistema i ne bih rekao da oporezuje bogate. Danas nam u Srbiji ne treba niko ništa da ima protiv bogatih. Zemlja Srbija treba da neguje bogate ljude, ali one koji u ovom trenutku imaju nešto više novca danas treba oporezovati na način da se taj novac prelije na stranu onih koji su danas siromašniji. Upravo ovaj set zakona danas pruža i nudi tu jednu pravedniju notu, jednu pravedniju crtu. Druga činjenica i druga značajna stavka samog ovog poreskog seta jeste pomoći rasterećenje privrede, a posebno preduzetnike i mala preduzeća. Siguran sam da ni u ovoj sali i ni u ovoj zemlji nema nikoga ko će biti protiv ovoga. Svima nam je jasno da danas moramo pomoći malim i srednjim preduzećima, moramo pomoći privredi, moramo gde god je to moguće rasteretiti, i ne samo finansijski, ne bih se složio sa onim kolegama koje su želele da minimiziraju to finansijsko rasterećenje, već jednostavno, možemo i ovim poreskim setom pomažemo preduzetnicima i u tom administrativnom smislu, gde ih rasterećujemo nepotrebnih barijera, administrativnih procedura. Svakako da je ovaj set zakona usaglašen sa preduzetnicima i da su oni dali svoju saglasnost na njega i da je on posledica tih dogovora sa preduzetnicima. Takođe posledica ovog seta zakona jeste stabilnije finansiranje penzionog fonda, veća sigurnost za penzionere, čime će penzioni fond imati više na godišnjem nivou oko 26 milijardi dinara. Svakako da u jednoj veoma teškoj krizi moramo podeliti teret te krize i najpre pomoći one socijalne kategorije koje nisu spremne danas da zarade i da sebi obezbede bar one osnovne uslove za život. Ima li značajnije i veće obaveze nas mlađih da pomognemo onim ljudima koji su gradili ovu zemlju, a koji su danas u nekim godinama kada ne mogu više da rade? Svakako da podržavamo punjenje penzionog fonda i stvaranje veće stabilnosti i sigurnosti tog fonda. Međutim, danas se dosta u ovom parlamentu govorilo o uskraćivanju finansijskih sredstava lokalnim samoupravama. Tačno je da ovaj set zakona u jednom delu, najpre smanjenjem poreza sa 12 na 10%, što se tiče poreza na zarade, ali i povećanjem neoporezovanog dela sa 8.500 na 11.000, lokalne samouprave će dobiti nešto manje novca nego što je to bilo predviđeno Zakonom o finansiranju lokalnih samouprava iz 2011. godine. Zarad istine i zarad naših građana koji slušaju ovaj prenos i koji će čitati ove zakone bitno je da kažemo da sam Zakon o finansiranju lokalnih samouprava se ni u jednom članu ne menja i da odredba od 80% poreza od zarada zaposlenih u opštinama i gradovima i dalje ostaje opštinama i gradovima. Naravno, biće smanjeno u onom delu gde ravnomerno Republika, pokrajina i lokalne samouprave moraju da snose teret ove krize. Bio sam poslanik i u prethodnom mandatu i 2011. godine neki poslanici, moje uvažene kolege koji danas izražavaju visok stepen zabrinutosti za lokalne samouprave su bili protiv donošenja Zakona o finansiranju lokalnih samouprava i krajnje je licemerno što danas izražavaju ogromnu zabrinutost da će nešto biti uskraćeno lokalnim samoupravama, a te 2011. godine su bili protiv tog zakona. Dolazim iz Zlatiborskog okruga iz Užica i te 2011. godine, sa ponosom mogu da kažem, zajedno sa još 10.000 Užičana smo uspeli da se izborimo da se ovaj zakon usvoji u ovoj Skupštini, naravno sa našim uvaženim kolegama iz drugih tada vladajućih partija. Danas kada govorim sa predstavnicima lokalnih samouprava iz Zlatiborskog okruga, iz drugih opština, imam osećaj da predstavnici tih lokalnih samouprava su svesni i da imaju razumevanje da teret ove krize moramo svi podjednako da podnesemo. Šta je još bitno reći? Bitno je reći da ovim umanjenjem nisu podjednako obuhvaćene sve opštine i gradovi. Obuhvaćene su više one opštine i gradovi koji su uslovno rečeno bogatije. One manje koje ne zavise od poreza na zarade imaju manje umanjenje. Ne mogu reći da sam srećan zbog toga, ali u ovom delu je zastupljena na neki način ravnopravnost prema opštinama i gradovima koji su manje razvijeni u ovom trenutku. Šta je još jedna od istina sa kojom mi konačno moramo da se suočimo? Konačno moramo da se suočimo sa istinom da naše lokalne samouprave ne funkcionišu na pravi način i da mi još uvek nismo ni počeli ni dotakli priču oko ozbiljne reforme lokalnih samouprava. Na žalost, neke lokalne samouprave koje su Zakonom o finansiranju lokalnih samouprava iz 2011. godine dobile značajna sredstva ta sredstva nisu utrošile na najbolji mogući način. Čak nisu uložile ni jedan dinar u investicije ili u nešto što bi privuklo investitore i omogućilo im da zaposle nove ljude. Navešću jedan konkretan primer, ne da bih kritikovao prethodno rukovodstvo grada iz kog dolazim, Užica. Primer se tiče regionalne deponije "Duboko" u Užicu u koje je do sada uloženo preko 15 miliona evra. U prošloj godini je u tu deponiju zaposleno preko 70 ljudi i danas da bi funkcionisala ta deponija neophodne su subvencije grada Užica, Čačka i ostalih sedam opština Zlatiborskog i Moravičkog okruga. Ne samo da regionalna deponija ne ostvaruje profit, kao što je to slučaj u celom svetu, već prosto je teret lokalnim samoupravama. Još jednom kažem da ne pričam ovo zbog kritike već veliki broj regionalnih lokalnih preduzeća danas u Srbiji jesu teret budžetima. U tom delu moramo mnogo više uraditi da reformišemo. Siguran sam da danas kada je kriza ta svest i kod nas i kod predstavnika lokalnih samouprava je svakako mnogo veća i konačno se mora krenuti u reformu lokalnih samouprava. Kada razgovaram sa građanima šta misle o ovom poreskom sistemu, šta o setu poreskih zakona, ni jednog trenutka nisam stekao utisak da u Srbiji žive ljudi koji nisu spremni da plaćaju porez. Ljudi ni jednog trenutka ne spore da se državi mora plaćati porez, ali postoji veliko negodovanje kod ljudi – zašto moraju da plaćaju brljotine, pljačke i sve ono što se dešavalo u prethodnom periodu u ovoj zemlji i što se konačno našlo pod udarom pravde? Neću sada pominjati ni "Agrobanku" ni Razvojnu banku Vojvodine. Neću pominjati ni pljačku u Ministarstvu poljoprivrede gde je ministar iz jedne političke partije sa špekulantima prodavao veštačko đubrivo, niti ću pominjati ministra iz jedne političke partije koji je uzimao proviziju za polaganje optičkog kabla. Nije mi interes da pominjem gradonačelnika jednog grada u kome je zemljotres zatrpao građane a on ih je u tom trenutku pljačkao. Želim da te negativne pojave pomenem u smislu da taj novac danas nedostaje građanima Srbije. Slažem sa uvaženim kolegama koje su rekle da tužilaštvo, policija i svi organi moraju da privedu pravdi ljude iz Razvojne banke, pa čak i onog ko je povećao cenu mosta na Adi. Ne znam ko je to, ali je neko povećao. Ljudi, danas nama fali taj novac u budžetu RS i mi danas zato radimo ovo što radimo. Da li je ovo najbolje, da li mi želimo ovo svim srcem? Naravno da ne, ali mi moramo zato što je neko u prethodnom periodu opljačkao Srbiju. Građani Srbije negoduju zašto moraju da plaćaju nečiju pljačku. Na samom kraju, svesni teške situacija, veoma teške ekonomske krize, svesni da je ovo samo početak, da je ovo samo deo paketa, podržavamo mi iz URS ovaj set zakona. Svesni smo da su pred ovom Vladom mnogi izazovi u narednom periodu. Od ove Vlade očekujemo hrabrost, smelost i suočavanje sa svim onim što je očekuje u narednom periodu. Imaćete našu podršku. Poruku koju danas jasno želim da uputim sa ove govornice građanima Srbije jeste sledeća – URS ne odustaju od decentralizacije i borbe za lokal. Nastavljamo istom merom. Svesni smo da danas finansijska situacija zahteva ovo od nas što radimo, ali u narednom periodu kroz reformu lokalnih samouprava učinićemo da decentralizacija učini da građani Srbije žive mnogo bolje. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Miroslav Petković. Izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Dinkiću, ja sam pravnik, vi ste stručnjak za finansije, zaista nemam nameru da polemišem sa vama o ciframa, o procentima, o milijardama. Vi ste ministar deset godina. Verovatno svaki dan deset sati radite ovaj posao, tako da, ne samo zbog kratkog vremena koje smo imali da se spremimo za ove zakone, siguran sam da poznajete dobro materiju o kojoj danas govorimo. Takođe sam siguran da bi vi verovatno bolje radili posao ministra finansija gospodina Cvetkovića koji je to radio u prethodnoj vladi, ali vi i vaša stranka ste glasali da on to radi, da bude i premijer i da bude ministar finansija. Vi ste nasledili jednu tešku situaciju od prethodnog ministra, a od sebe samog ste nasledili da vodite ekonomiju. Problem je što se danas mnogo govorilo oko toga da je prethodna vlada zadužila prekomerno državu Srbiju, o tome smo kao poslanička grupa DSS četiri godine govorili u ovom parlamentu, ali problem je u tome što i većinu ove Vlade čine isti ljudi, odnosno iste stranke koje su i u aktuelnoj Vladi. Mogu da donekle razumem program da se sada zadužujemo da bi se razdužili, ali nije mi jasno ako to radimo kako se javni dug u ovoj zemlji ne smanjuje. Ove zakone sam zaista shvatio kao vašu brigu za sve građane Srbije. Možda će oni dati rezultate o kojima ste vi danas govorili, a možda će njihov uticaj biti potpuno zanemarljiv, odnosno jednak uticaju koji ima vetar na korner zastavicu. Možda će ovaj novac, koji pokušavate da na ovaj način uvedete u budžet Republike Srbije, učiniti da građanima bude bolje, ali ono što je osnovna zamerka DSS jeste - kako se troši upravo taj novac? Mi smo i onda rekli - prihodi neće biti ostvareni u ovoj visini, kako ste ih predvideli, a sigurno će se sva sredstva potrošiti. Da li narod u državi Srbiji bolje živi, o tome možemo da polemišemo, ali siguran sam da nema nekog velikog napretka. Jedan kolega je rekao pre neki dan – plate su nam afričke, a cene galaktičke, i to je činjenica sa kojom moramo svi da se složimo. Da li je zaustavljeno nedomaćinsko raspolaganje javnim finansijama? Mnogo se o tome danas govorilo i po nama iz DSS, zaista suština ovih zakonskih izmena i svih narednih koje planirate, koje ste najavili ovde, jeste u trošenju budžetskih para. Da li je normalno da država daje garancije za neka javna preduzeća koja su stravični gubitaši? Da i su smanjene plate u "Srbijagasu"? Šta će biti sa platama u državnoj administraciji i šta će biti sa penzijama? Vaš kolega, potpredsednik Vlade, gospodin Krkobabić je rekao – ako se zamrznu plate, da će to biti genocid za penzionere. Kada je počela kriza, izašli ste sa predlogom da se ograniče plate direktora, funkcionera. Da li je to sprovedeno u delo, zaista nisam siguran. Nije normalno da direktori javnih preduzeća imaju dva, tri ili četiri puta veću platu od predsednika države. Da li je normalno da EPS isplati 13. platu zaposlenima? Često govorite da lideri stranaka treba da preuzmu odgovornost, zalažete se za departizaciju, ali na delu to se još uvek nije pokazalo. Mogu da razumem, vi to hoćete, ali koalicioni partneri vam ne dozvoljavaju da to sprovedete u delo. Šta znači kad neka stranka preuzme odgovornost za neko javno preduzeće u ovoj zemlji, recimo, za "Galeniku"? Onda vidimo iz medija da je bilo raznih zloupotreba. Odgovornost nakon toga podrazumeva da sudstvo odradi svoj posao, ali odgovornost podrazumeva da ta stranka više ne može da preuzima odgovornost da vodi javna preduzeća u ovoj zemlji. Da li ta stranka ima direktora u drugim javnim preduzećima? Ima, naravno. Stranke odgovaraju građanima. Vi ste, gospodine Dinkiću, izjavili da time treba da se bavi policija, Tužilaštvo i sudstvo. Mislim da time treba da se bavi i Vlada Republike Srbije. Da li to znači, ako ste vi deo tima, ako ste vi ministar Vlade, da ne odgovarate i za rad drugih ministara? Ako se, ne daj Bože, upropasti recimo obrazovanje, vi kažete – ne, ja sa tim nemam veze, ja nisam u tome učestvovao, za to je kriv ministar Obradović, koji je trenutno ministar prosvete. Za razliku od nekih javnih preduzeća, postoje i one firme koje se bore na tržištu, kao što je, recimo, "Telekom", koga je prethodna vlada pokušala da proda u bescenje. Na svu sreću to je sprečeno, pre svega inicijativom DSS. Zašto monopolisti, kao što je recimo EPS, imaju veće plate od ljudi u državnoj administraciji? U ovoj Skupštini doneli ste Zakon o javnim nabavkama koji je trebalo da omogući veću kontrolu finansijskih sredstava, veće uštede i to je verovatno dobro, ali prvi korak je pokazao da je zdravstvo, pre svega, naišlo na ogromne probleme zbog usvajanja tog zakona. Govorili smo danas ovde o budžetskoj rezervi. Vi imate diskreciono pravo da raspolažete sredstvima uz budžetske rezerve. Zašto neki gradovi, kao što je recimo Jagodina, imaju besplatan prevoz, a neke druge opštine nemaju? Zašto su samo pojedini gradonačelnici uspešni, kada toliko ljudi, koji rade taj posao čestito, ne mogu da se dokažu na terenu jer nemaju pomoć države, jer nisu iz vaše stranke ili stranke koja je trenutno na vlasti? Suština i današnje rasprave i ovih zakona i čitave poreske reforme koju ste pokušali da sprovedete od kada ste preuzeli finansije ovoj zemlji, trebalo bi da bude izvlačenje novca iz javnog sektora. Govorilo se danas o poreklu imovine. Ne znam šta se čeka sa tim zakonom, ali mislim da na taj način mogu da se spreče značajne zloupotrebe koje su na delu. Ako Srbija ima svoje tajkune, a ima ih, da se ne lažemo, da li su oni prikazali svoju dobit? Da li su oni platili porez? Jer, meni deluje smešno kada se Agenciji za borbu protiv korupcije prijavi da neko ima polovan automobil, da spava na tetkinom kauču i da li vi zaista verujete u takvu vrstu prijava? Ni ja ne verujem, siguran sam ni vi. Bojim se da ćete sa ovim paketom poreskih zakona napraviti veliki promašaj koji će platiti svi građani Srbije, kao što se to desilo i sa ekonomskim ambasadorom. Nikada nismo dobili izveštaj, koliki su njihovi učinci, koliko je to koštalo, kakvu su korist građani Srbije imali iz svega toga. To su pare koje su išle iz budžeta. To su pare koje su obezbedili takođe građani Srbije i platili kroz ovaj ili onaj vid poreza. Neko nema, nažalost, u ovoj zemlji za mleko, neko nema za lekove, neko ne može da kupi detetu nove patike, ali nema veze, Srbija ima novca da finansira neke ekonomske ambasadore. Šta se dogodilo sa značajnim sredstvima koja su se odlila zbog neodgovornosti prethodne Vlade, vezano za reformu pravosuđa? Godinama smo govorili o tome u ovom parlamentu. Da li su napravljene uštede? Nisu. Da li su ljudi vraćeni na posao? Jesu i trebali su da budu vraćeni. Da li ih ima više nego što je bilo pre reforme? Naravno da ih ima. To sve mora da se plati iz budžeta. I ova sredstva koja ubirate na ovaj način iskoristiće se jednim delom za sve to. Kada pričamo o porezima, mora zaista da se posmatra celovita slika, mora da se razmišlja o svemu, mora da se gleda unapred i mi ovde ne pričamo samo da bi upucali neko vreme koje imamo kao poslanička grupa, da bi se slikali na televiziji, već zaista što ozbiljno posmatramo i razmatramo problematiku koja pred nama. Verujem da svi narodni poslanici koji su danas govorili brinu o građanima Srbije i kako će se trošiti njihova sredstva i kako će ovoj zemlji sutra biti bolje. Ja ne volim da sanjam. Neki u ovoj Vladi sanjaju o nekom vodnom putu od Beograda do Egeja. Možda je to dobar projekat, ali mislim da je teško sprovodiv u ovom trenutku. Možda je bolje da određena sredstva uložimo u poljoprivredu, uložimo u navodnjavanje zemlje, ne one parcele i one posede koje će kupiti šeik iz Emirata, već da pokrijemo čitavu zemlju i premrežimo je sistemom za navodnjavanje. Pre neku godinu imali smo trošak zbog suše i štetu procenjenu na dve milijarde evra. To je iznos koji je dovoljan da se uradi sistem za navodnjavanje u čitavoj zemlji. Pričali smo o Fijatu. U redu, to je jedna fabrika, možda ih ima još nekoliko, ali mi imamo jednu fabriku koja svake godine može da donese ogroman prihod ovoj zemlji, a to jeste poljoprivreda. Jesu povećana ulaganja u poljoprivredu, ali siguran sam da nisu dovoljna. Zaista, ta praksa da od vlade do vlade se menja potpuno koncept i pristup vrlo bitnim problemima, meni to nije jasno. Za vreme vlade gospodina Koštunice, u kojoj ste vi ocenjeni kao jedan od najboljih ministara, pokrenut je projekat, između ostalog, i o navodnjavanju brane. Mene ne interesuje gondola na Kopaoniku. Mene interesuje brana koja će obezbediti da južna Srbija i Grad Niš imaju vodosnabdevanje, imaju odbranu od poplava, imaju sve ono što je ta brana trebala da pruži tom kraju Srbije, pa je onda u prethodnoj vladi obustavljeno. Vi ste sada doneli odluku, odnosno ova Vlada, da se taj projekat nastavi. Pričamo o brani, ne pričamo o nekim nevažnim stvarima. Razumem vašu želju da podignete IT sektor u Srbiji, ali da li smo mi baš konkurentni u toj oblasti sa SAD, sa Kinom, sa Indijom i sa nekim drugim državama? Imamo malinu, imamo višnju, imamo ljude koji, kada im je rodna godina, mogu da ostvare ogromne prihode na osnovu toga i država može da naplati porez od njih. Ali, u onim godinama kada oni nemaju mogućnosti da ostvare to, zbog suša, zbog grada, zbog raznih okolnosti na koje ne mogu da utiču, dajte da u tim godinama njima pomognemo i ova sredstva iskoristimo za to. Zaista bih voleo da čujem, recite mi iskreno, da li je normalno da na ovaj način usvajamo ovakav paket poreskih zakona? Ovo su zakoni zbog kojih jedna vlada ili pada ili dobija narodne izbore. U svakoj državi na svim izborima, pre svega, građani gledaju koliko će ih to koštati u narednom periodu. Mogu da razumem potrebu hitnosti, ali čitajući zakon, neke odredbe ovog zakona, recimo o imovini, stupaju na snagu 1. januara 2014. godine, a neke 2016. godine. Zašto nam niste ostavili, i nama i stručnoj javnosti, malo više vremena da o ovome ozbiljno razgovaramo? Poslanici DSS jesu opozicioni poslanici, ali su građani ove zemlje koji svaki dan idu na ulicu, idu na pijac, razgovaraju sa svojim komšijama i dele sudbinu svih građana Republike Srbije. Kada ste predstavljali vašu prvu knjigu ovde, to je bio budžet za 2013. godinu, rekao sam da vam želim da budete najbolji ministar u Vladi, da ova vlada ima suficit kao što je bio u Vladi koju je vodio Vojislav Koštunica, ali očigledno da to neće da se ostvari. Neće se ostvariti ni vaša projekcija od 3,5% budžetskog deficita, jer videli smo šta prognozira MMF i kakve su projekcije za Republiku Srbiju. Zašto nemamo hrabrosti da se oslonimo na sebe, da Srbija iskoristi sve svoje potencijale i da na taj način pokušamo da poboljšamo životni standard svih građana? Mi ćemo se još viđati, verovatno za mesec, mesec i po dana, kada budete došli u ovaj parlament sa predlogom rebalansa budžeta, ali nama će biti jednostavno da govorimo u toj raspravi, samo ćemo pročitati stenograme sa usvajanja budžeta i sa današnje sednice i videćete da ćemo ponovo biti u pravu. Hvala najlepše.
Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi gospodine ministre, sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, stav poslaničke grupe SPS u vezi predloga ovih šest poreskih zakona izneo je u ime grupe naš kolega Zoran Kasalović, a ja ću dati svoj prilog učešću u raspravi, posmatrajući to na još nekoliko načina. Primetno je bilo da je moj kolega Kasalović težište stavio na borbu protiv sive ekonomije i kroz to posmatrao predlog ovih poreskih zakona, koliko će doprineti da se ona smanji, jer smatramo da je to veoma važno pitanje, jedan najveći prostor gde mogu da se stvore nova sredstva za budžet. Kada je u pitanju budžet, ekonomska situacija i finansijska, sami ste, gospodine ministre, najavili narednog četvrtka da o tome detaljnije razgovaramo, a i rebalans budžeta. Želim da kažem samo jednu rečenicu, da ponovim rečenicu sa kojom sam završio izlaganje kada je bio budžet na dnevnom redu. Vlada je pokazala hrabrost, gospodine ministre, da onako projektuje budžet, imajući u vidu stanje u kome se nalazi ova zemlja. Tražio sam da pokaže i odgovornost u sprovođenju budžeta, pozvao da bdi nad njim svaki dan, da prati realizaciju budžeta i da se reaguje odmah. Šta hoću da kažem? Želim da vas podržim u tome. Zašto? Nije strašno da dođe do toga da se ne ostvaruje budžet onako kao što je zamišljeno. Ništa strašno nije da se pravi rebalans, dva rebalansa. Šta je to toliko strašno? Strašno je ako ne vidimo da to treba, a još strašnije ako vidimo, a ne preduzimamo mere. Zato želim od vas da zatražim i da vas podržim da nastavite na isti način kao što ste praveći ovaj budžet to činili. Želim da vam dam još jedno upozorenje, koje sam i tada dao, a to je da i dalje posvećujete najveću pažnju privredi, proizvodnji, rasterećivanju, stimulisanju na sve moguće načine. Nema u Srbiji boljitka bez privrede, bez proizvodnje, bez onoga ko pravi novu vrednost, ko pravi pare, ko puni budžet. Kada se to realizuje, onda može sve ostalo da se realizuje. Pozivam vas da nastavite tako da imate taj prioritet, jer bez toga nema novih para, nema boljeg budžeta, nema novog zapošljavanja, a zaposliti jednog čoveka danas je vrhunski prioritet u Srbiji. Takođe želim da se složim sa koleginicom iz SDPS, gospođom Savić, da u svim tim poslovima koji predstoje insistirate na društvenom konsenzusu, na socijalnom dijalogu sa socijalnim partnerima, jer sve te mere koje se donose, sve strukturne reforme koje su neophodne da se donesu, svi znamo da mora i ekonomska i socijalna reforma, ali isto tako vas upozoravam da morate da znate da nema ni jedne ni druge ako nisu socijalno pravedne. Zato je potrebno usaglašavanje svih tih mera sa socijalnim partnerima. Kada su u pitanju ovi poreski zakoni, imajući u vidu da su oni nastavak poreske reforme i stvaranje uslova za finansijsku konsolidaciju, želim da se pozovem samo na prvi od tri osnovna cilja. Povećanje horizontalne i vertikalne pravednosti oporezivanja dohotka građana, odnosno načela da pojedinci jednake ekonomske snage treba da snose jednako poresko opterećenje, te da bogatiji pojedinci plaćaju više poreza. Ako je ovo cilj za ove poreske zakone, mi ćemo apsolutno podržati i podržaćemo svaki poreski zakon koji ima ovo za cilj. Naš stav je već puno puta izrečen i ja ću ga ponoviti – treba da daju najviše oni koji imaju najviše, manje oni koji imaju manje, a oni koji nemaju ništa, država njima da da. Konkretno, kada se radi o ovim zakonima u načelu, daćemo podršku. Zadržaću se na nekoliko pitanja, iako želim da ukažem da, kada bude rasprava u pojedinostima, ima dosta prostora da se sagledaju sva rešenja, da se razjasne ili eventualno neka i promene. Kada su u pitanju izmene Zakona o porezu na dohodak, dosta je bilo govora o smanjenju stope poreza na zarade sa 12 na 10, povećanje neoporezivog iznosa na 11.000, smanjenje efektivne poreske stope kod minimalne zarade sa 8,6 na 6,4 i mi tu dajemo apsolutnu podršku, ali i očekujemo da i ovo bude samo neko seme, neka klica za dalje povećanje poreske progresije, za dalje pojačanje vertikalne pravičnosti, da se od onih koji imaju više uzme više, a od onih koji imaju minimalno uzme manje. Takođe, želim da naglasim, paralelno sa tim, povećanje ova 2%, kada su u pitanju doprinosi za penzijsko i invalidsko osiguranje, da je to u stvari na dobitku budžeta, jer jednostavno zato i jeste finansijska konsolidacija, zato što će toliko manje morati da prebaci Fondu PIO. Mi tu nemamo nikakve dileme. Ono što želimo da upozorimo i da kažemo – tačno je, najveći deo sredstava ide na račun lokalnih samouprava. Ja bih umesto međusobnih optuživanja, sa jedne strane lokalne samouprave i sa druge strane republičke vlasti, tražio da tražimo rešenje gde je stvarno napravljena velika razlika u odnosu na postojeće stanje. Molim vas, Beograd – pitanje sedam milijardi, ako uzmemo još skoro dve milijarde što su porez na izdavanje nepokretnosti prebacuju u porez na kapital, a nije onda vlasti prihoda isti. To su velika sredstva i tražim da se sedne sa Beogradom i da se razgovara. Odmah da se razumemo, baš me briga za Đilasa, ali me je briga za Beograd i za Beograđane. Dakle, dajte da sednemo i kod svake opštine tamo gde može da bude neka šteta. Ono što želim takođe da podržim, to je razdvajanje ukupnog dohotka po osnovu, na dohodak rada i dohodak kapitala kod malih preduzetnika. Dali ste puno obrazloženja, on se obavezuje da plaća porez na doprinose na ono što je njegova lična zarada, to bira, to je za apsolutnu podršku, kao što je povećanje dozvoljene vrednosti prometa sa tri na šest. Znam da će tu biti dosta polemike i hoću da budem vrlo jasan. Sužavanje obima delatnosti, kojima se pravo na paušalno oporezivanje može priznati, pa navodi tamo: računovodstvene, knjigovodstvene, revizorske, poreske savete, reklamiranje i istraživanje tržišta, pravne, zdravstvene delatnosti. Dajem punu podršku tome i ne vidim razlog zašto neko ne bi plaćao porez po stvarnom prihodu, što ja da plaćam porez po stvarnom prihodu. Ne traži se ni od koga da plaća porez duplo veći u odnosu na prihod koji ima, nego na stvarni prihod. A na koji to prihod hoćemo da plaćamo? Molim vas, kada to ne bi bilo, onda su vrlo diskutabilna povećanja ova sa tri na šest. Ogroman broj bi se tu proširio, onih koji bi to koristili. Ono što još vrlo kratko hoću da zadržim još jedno poresko oslobađanje i da vas prosto upozorim. To je oslobađanje do 5.214 dinara za uplatu premija za doprinos zdravstvenog osiguranja i penzijskog osiguranja. Do sada je bilo za dobrovoljnopenzijsko osiguranje i ovog puta se uvodi i premija za zdravstveno, ali ostaje ukupna suma 5.120. Jeste stimulativno za dobrovoljno zdravstveno osiguranje, ali je destimulativno za penzijske fondove. Zašto? Zašto smatram da treba tu tragati za još nekim boljim rešenjima? Zato što sami znamo da penzijski sistem nam je veoma napet, u teškoj situaciji i mi treba da stvaramo uslove da se ovaj treći dobrovoljni razvija, podsticali smo ga sa oslobađanjem od poreza i dalje se ljudi još uvek teško opredeljuju za to. Ovog puta kada zajedno učestvuju u tome, iako ni sada ne koriste onih 5.120, mislim da je prosek negde oko 4.400 za sve. Treba jednostavno povesti računa o tome. Ono što želim da kažem, kada je ovaj zakon u pitanju, a to je, naravno, ne mislim da ćete tako da radite ali tražim od vas mnogo veću, hrabriju, odlučniju borbu za naplatu svih obaveza. Nemojte da ova dva posto što povećavamo doprinosa plaćaju oni koji su i do sada plaćali na račun a ne oni koji nisu plaćali, pa baš ih briga koliko je. U Srbiji je nažalost razvijena kultura neplaćanja, da se ne plati porez, doprinos, plata, struja, televizija, ništa, a mi ćemo tražiti stalno neke načine kako ćemo to da kombinujemo. Molim vas da sami ste to danas, a imate našu punu podršku, mora da se naplaćuje, mora da se plaća, jer tada ne bi imalo potrebe da penzijski fond ovoliko vuče pare iz budžeta i da ne govorim o svim drugim stvarima. Dakle, mora plata da se isplati, mora doprinos da se plati. U drugim zemljama je to normalno, kod nas postaje normalno da se ne plati. Tu mora da se stavi tačka i da se to zaustavi. Da bih ostavio kolegama malo vremena, samo još jedno upozorenje kada je u pitanju imovina i porez na dobit. Kada je u pitanju pore na dobit, povećanje koje je uvedeno pred kraj godine, smatram da taj porez nije do kraja iskorišćen. Mislim da tu treba posvetiti veću pažnju, iz prostog razloga, ne radi se tu samo o povećanju prihoda, nego jednostavno o sprovođenju politike baš da daju više oni koji imaju više, a time da oslobodimo manje, slabije, da mogu da uđu u žešću konkurenciju. Znači, onaj koji ima najviše da da najviše, koji ima manje da da manje, onaj koji nema ništa da mu da država. Mislim da tu ima mnogo više prostora. Na kraju krajeva smatramo da treba ići ka tome da se povećava porez na kapital, a smanjuje porez na rad. Kada je u pitanju porez na imovinu, jedna jaka, snažna podrška kada je to u pitanju, a to je ispravljanje jedne velike nepravde i nepravičnosti zbog različitog poreskog tretmana na imovinu u vlasništvu fizičkih i pravnih lica. Zašto bi fizička lica plaćala po tržišnoj vrednosti, a pravna ne? Zato tu imate našu podršku. Inače, kada je u pitanju porez na imovinu kod fizičkih lica, mislim, i to želim da vam kažem i predložim da tu ima prostora za mnogo hrabrije poteze. Neće možda mnogo ukidanje amortizacije koja je do sada bila uticati, ali činjenica da se to posmatra ravno. Molim vas, da imate više hrabrosti da uđete u oporezivanje imovine po snazi, po vrednosti. Ne znam zašto ste odustali od oporezivanja imovine, one koje imaju kuće, vile, pet, deset, treba da budu oporezivani žestoko. Ne onaj koji ima mali stan, živi u njemu, rodio se u njemu i ništa drugo nema. Mislim da tu ima prostora za mnogo jače, žešće, kako bih rekao napasti, u smislu, opet se vraćam na početak, uzeti od onih koji imaju najviše, manje od onih koji imaju manje, a dati onima koji nemaju ništa. Hvala lepo. Naravno podržaćemo ovo.
Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, od ovog seta zakona za koji ste čuli, seta poreskih zakona da ih DS neće podržati najviše fokusirati na zakon koji se odnosi na porez na imovinu koji se tiče svih građana Srbije. Mislim, da slobodno možemo da nazovemo ovaj zakon, zakonom o pljački građana Srbije. Dakle, ovim zakonom, bez obzira što vi prevrđete očima, se pljačkaju građani Srbije i to nije ništa novo. Kroz istoriju je Srbija i paljena i razarana i pljačkana i vi ste samo jedni u niz koji će opljačkati građane ove zemlje. Objasniću i zašto. Naravno, pljačkaju se svi građani na teritoriji cele Srbije, a najviše se pljačkaju oni gde URS nije prešao cenzus. Dakle, to je Beograd, niste prešli cenzus najviše i porez na imovinu pogađana građane Beograda. Pogađa i građane Novog Sada gde niste prošli cenzus, pogađa i građane Kruševca. Dakle, vi na jedan perfidan način promenom načina obračuna poreza na imovinu pljačkate građane. To nisu razumeli mnogi u ovoj sali i mnogi u ovoj sali ne mogu to da shvate jer je to sakriveno iza odredaba gde se kao poreska osnovica uzima mnogo veća vrednost nego što se uzimala ranije. Pri tome ukinuli ste amortizaciju. Ne znam da li je to predlog Fiskalnog saveta ili nije. Čiji god da je to predlog, predlog je monstruozan. Dakle, isto vredi stara kuća od 50 i sto godina i stan u staroj kući od 50 i sto godina kao i ovaj nov novcat koji je izgrađen juče, prekjuče ili pre dve, tri godine. Nema reči o tržišnoj vrednosti, dva puta smo čuli taj odgovor, tržišna vrednost. Vi ćete uzeti za ceo jedan kraj prosek. Prometovali su se novi stanovi po nekih dve hiljade, tri hiljade evra i onda ćete na tu istu osnovicu, razrezati i onome ko živi u kući pored čiji stan ne vredi ni hiljadu i po evra. To možda ima u idealnim delovima vlasništva na stan pa ne može ni da ga proda. Šta vi hoćete da uradite ovim zakonom? Vi hoćete da one koji imaju stanove, koji nemaju gde drugde da žive, koji žive u tim stanovima i nežive sami. Vi znate, vrlo dobro da mnogo građana Srbije živi, tako što imate tri četiri generacije u stanu. Pa ne žive oni svi u istom stanu zato što neće da plate porez, nego zato što nemaju para da kupe drugi stan. Isti ti građani Srbije nemaju para da plate struju, nemaju para da plate info stan, a sada im namećete nove poreze. Da li vi ste svesni u kakvoj zemlji živite? Da li vi stvarno mislite da građani mogu pored ovih troškova koje imaju da plate veći porez i za 50%, veći porez i za 100% nego što su plaćali do sada. Očigledno niste, jer projekcije koje su rađene, nije ih radila DS, radila ih je uprava prihoda, govore vrlo precizno o tome da se povećava porez na stan, na Savskom vencu, na 868%. Povećava se na Starom Gradu za 622%, povećava se u Zemun polju za 384%. Jeste li to krenuli u izbornu kampanju u Zemunu tako što će svi plaćati 384% veći porez na stan. Ljudi to nije normalno. To stvarno nije normalno. Molim vas, da pokušate da usvojite neke amandmane da to ispravimo. Nije normalno da mi dođemo u situaciju, koliki god da je taj porez, da plaćamo osam ili devet puta više. Ne znam kako to ne razumeju naše kolege iz PUPS-a. Pa, kako će penzioneri da plate godišnji porez 60 hiljada dinara na stan. Dakle, projekcija vam je na Novom Beogradu, kod starog Merkatora, u starom stanu, 80 kvadrata, 40 hiljada dinara porez? Na Starom Gradu 80 kvadrata 65 hiljada dinara porez. Na Savskom vencu 104 hiljade dinara porez godišnji. Ljudi, ko će da da hiljadu evra? Znači, svako mora da odvoji 100 evra mesečno, već od onoga što nema da bi platio porez na imovinu. Vi kažete mi treba da štedimo. Mi jedino da štedimo od hrane da bi platili porez na imovinu. Znači, nije normalno. Imamo rešenje za to. Ako svi oni amandmani, a čuo sam da ni jedan amandman neće te da prihvatite, ima jedan amandman koji smo podneli danas koji kaže – uredu je da budu povećanja, ali ne više od 10% godišnje. Hajde neka se povećava porez, ali za 10% godišnje, da naredno rešenje za 2014. godinu ne bude veće od 10% nego ono u 2013. godini. Pa da uredimo zemlju, ali da uredimo to postepeno. Nemojte nam davati povećanja 800%. Nije ovo porez protiv Dragana Đilasa, ovo je porez protiv građana Srbije i protiv građana Beograda i nemojte da podmećete tu tezu. Nije ovo porez protiv bogataša. Da li Mišković plaća tri hiljade evra, ili pet hiljada evra? Njemu je svejedno. Ali, oni koji živi od plate u ovoj zemlji i koji nemaju para za struju i za osnovne potrebe njima je ovo nešto što ne mogu da plate. Ako uvedete poreze koje građani ne mogu da plate, pa nećete ih ni naplatiti. Zašto unosimo haos? Neće se naplatiti porez ni u Beogradu, ni u većim gradovima gde su cene stanova mnogo veće. Ne možete naterati nikoga na kraju da proda, jer nema ko da kupi. Verujem da vam je ideja da ljudi prodaju pa da se isele u neka druga mesta gde su stanovi jeftiniji. Ko će da kupi te stanove? Tržište je palo. Druga stvar, bilo je dosta polemika oko okućnica. Naravno, da se ovim zakonom uvodi porez na okućnice. Ljudi, nikada nije bio, od 1945. godine u ovoj zemlji ne postoji porez na svojinu, na zemljište do 10 ari. Bilo je pokušaja ranije, zajedno smo sedeli u ovim klupama i pre nekoliko godina i sprečavali amandmanima da se uvede porez na zemljište do 10 ari. Zašto do 10 ari? Pa, uglavnom su okućnice četiri, pet, šest, sedam ari, dakle, do 10. To je ono što je oko kuće, to vam je dvorište, to vam je bašta. Zašto se sada to oporezuje? Ko se to genijalno setio da treba da se plati porez i na stan u odnosu na kuću i na ovo zemljište do 10 ari? Ljudi, nije bilo. Pogledajte prethodni zakon. Kažete - nije to je na gradsko-građevinsko zemljište. Pa, nemojte obmanjivati terminima ljude. Stavili ste vrlo lepo i čak precizirali šta znači zemljište, zemljište i gradsko i poljoprivredno i šumsko i drugo. Tako stoji u zakonu. Znači, sve vrste zemljišta se oporezuju, plaća se porez na pravo svojine. Kakav porez, ona naknada što se plaćala na korišćenje, koja je išla kao katastarski prihod? Pa to je nebo i zemlja. Ljudi moji, svaka kuća u Srbiji koja ima dvorište, pored toga što plaća porez na kuću, koji će biti nekoliko puta viši, mora da plati i porez na to zemljište oko kuće. Pa, će da dođe poreska uprava i proceni – vama vredi zemljište, na tom mestu, toliko i toliko hiljada evra i na to će da primeni progresivne poreze. Jeste li ostavili progresivnu poresku stopu? A, na to možete da odgovorite – što ne smanji lokalna samouprava. Zašto mi ovim zakonom dajemo lokalnoj samoupravi mogućnost da odere građane? Evo, mi smo poslanici, ovde sedimo, hajde to da sprečimo. Ne mora da smanji lokalna samouprava, možemo mi sada da smanjimo progresivnu stopu za građane. Druga stvar, uvodite porez za pravna lica na svojinu. Zašto tu niste stavili progresivnu stopu? Hajde objasnite zašto Miškovićeve firme i druge firme tajkuna, svi imaju i kuće, stanove, zgrade na firme, zašto oni nemaju progresivnu stopu oporezivanja, a građani imaju? Zašto smo mi građani gori nego firme? Kolega Petronijeviću, uvaženi, kaže - podržavam da firme plaćaju. Podržavam i ja da firme plaćaju. Prošli put sam stavio amandman, pre tri godine, pa je jedna poslanička grupa to nikako nije htela da prihvati. A, zašto oni plaćaju 0,4%, a građani mogu da plaćaju do 2%? Što su građani gori od firmi? Da li ste razmišljali o tome kada ste ovo otvorili da treba da postoje neke poreske olakšice, poreski krediti? Ne postoji nikakva olakšica za to što živite u tom stanu. Ne postoji olakšica što živite sa jednim, dvoje, troje, četvoro, petoro ili 15 članova domaćinstva. Može te da mi odgovorite – postoji. Da, ali do 20 hiljada dinara. Pa, kada mi razvežete porez od 300 hiljada, neću da platim 300 nego 280 hiljada. Pa, izbacite onda iz tog člana 20 hiljada dinara. Bilo je ranije 40 posto za onog ko živi i 10 posto po članu porodičnog domaćinstva, najviše do 75 posto. To je nešto što bi omogućilo ljudima da žive, da li vi shvatate da mi imamo pravo po Ustavu da živimo negde i da imamo pravo da živimo u tim stanovima, u kojima živimo 20,30,50 i 100 godina. Nisu svi kupili nove stanove, pa imaju 200 ili 300 hiljada evra da su mogli da daju pre dve ili tri godine, sada oni plaćaju isti porez kao i ovi što žive 50 godina u tom istom stanu. Nemaju ljudi leba da jedu, a treba da plaćaju porez na imovinu. Ovo ne može da prođe, ali je to važno da shvate i druge poslaničke grupe, jer nije ovo stvar političkog programa DS, URS, ovoga ili onoga. Ovo je stvar svih nas i svih građana Srbije. Nije donet nijedan zakon od 2007. godine, koliko ja sedim ovde koji na ovakav način ugrožava građane Srbije, direktno bije po džepu. Šta još treba da se uradi? Hajde, omogućite ljudima posao da rade, pa da mogu da rade i zarade, da plate neki porez. Ovako, mislim da nećemo uraditi ništa. Imate amandmane na svaki član, imate različite verzije amandmana, pisali smo različite verzije da vidimo da li bi neku od tih verzija mogli da prihvatite. Iz onoga što je ministar rekao, vidim da on nije radio projekcije, pa ne znate kako se ovo prelama, prosto ovo je na osnovu projekcija kako se prelama u Beogradu, po različitim opštinama i kako se prelama po većim gradovima Srbije. Dakle, ovo je katastrofa. Molim vas, razmislite još jednom i zato smo tražili povlačenje ovih zakona, prosto mislim da nije fer ni prema građanima da u ovakvom jednom političkom trenutku gde se rešavaju mnogo bitnije stvari, u zemlji, vi praktično podmećete jedan zakon koji će uticati na sve nas. Hvala.
Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Pre sat vremena sam vas molio da mi date tu računicu, nećete da mi je date. Ovde sedi žena koja je radila sa koleginicom zakon. Zašto ne date da pogledamo to? Nemoguće je ako ne menjate ni jedan bitan parametar u Zakonu o zakonu o porezu na imovinu, stopu, ukidaš amortizaciju, ali menjaš način kako se utvrđuje. Pretežna tržišna cena je ta koja uključuje i amortizaciju već u samoj sebi. Dajte mi računicu. Dajte pokažite tih 868%. Ako ste u pravu, apsolutno nije namera, ali ne možete biti u pravu. Sakrili ste to. Dajte mi te papire sa kojima ste mahali. Što mi ne date to da pogledam? Služi vam za političku propagandu. Nemam ništa protiv da stoji u zakonu i granica da ne može preko 10% godišnje da se za porez za fizička lica povećava. Nemam ništa protiv toga. Nije namera ovde bila da se povećava porez na imovinu za fizička lica. Namera je bila da pomognemo vama koji vodite lokalne samouprave, da imate kompenzaciju za gubitak naknade za građevinsko zemljište kod pravnih lica. Ako ni to ne želite, ne morate. Izbrišite i taj član. Da vidim od čega će onda da se finansiraju gradovi. Nemojte da idete u demagogiju i nemojte da idete u neistinu. Radi se o ozbiljnim stvarima. Dajte mi tu računicu odmah. Dajte da ljudi koji su radili zakon pogledaju. Radili smo simulacije, to ne proizilazi apsolutno, jer jedina dva parametra koja se menjaju, za ljude koji žive u zgradama, ne postoji 10 ari ovog zemljišta koje se ne oporezuje. Dakle, to ne utiče. Može da utiče jedino to što nema više amortizacije, ali uvođenjem tržišne cene, to se niveliše. Pa, kolika je tržišna cena npr. u bloku 45 prometa? Ne može ona biti izmišljena. Koliko se prometalo, to je cena. Ona uključuje implicitno i amortizaciju, jer je niža nego, recimo, tržišna cena na Dedinju. Znate šta ste vi ovde radili? Vi ste verovatno računali koliko bi trebalo da stavite porez na imovinu ljudima da bi nadoknadili eventualni gubitak od smanjenja učešća u porezu na zaradu, ili ste možda pobrkali lončiće, pa vam je Gradska poreska uprava rekla- da, izgubićete na ukidanju naknade za građevinsko zemljište toliko, pravna lica će platiti umesto toga ovoliko koliko kažete. Da li se radi o stanovima za poslovne svrhe, za firme, ili se radi o građanima? Molim vas, izađite sa istinom. Ono što je sigurno ne radi se ni o kakvoj pljački. Pljačka je kada uništite "Razvojnu banku Vojvodine" i "Agrobanku", pa svi građani plate. Dajte tu računicu, inače ćutite. Nemojte da vam sat vremena tražim računicu da pogledamo, jer mi ne vidimo kako je to moguće o čemu vi pričate, kako to da samo Đilas vidi i vi te cifre, a da ne vidi ni jedan drugi grad? Zašto ni jedan drugi grad nije dao primedbu? Nemoguće je. Ovaj zakon nije promenio poresku stopu. Znate i sami da možete imati nultu poresku stopu na imovinu, ako hoćete, 0,1, 0,3, 0,5, 70,4. Znači, ako vam je bilo kakva sumnja u pitanju, neka stoji ograničenje da ne može za fizička lica porez na imovinu biti u toku jedne godine povećan za više od 10% i to je za nas u Ministarstvu finansija apsolutno u redu. Napominjem da ni jedan dinar tog poreza ne ide u republički budžet. Sve ide gradovima i opštinama. Bolje proverite još jednom. Dajte nam te računice, prosto, radi se o ozbiljnim stvarima i sa takvim stvarima pre nego što izađete u javnost, sedite sa našim stručnim službama, proverite, nećemo da se igramo sa takvim stvarima.
Replika, Nenad Konstantinović. Izvolite.
Nije bilo javne rasprave, kao što znate, tako da niko nije imao mogućnost da sedne sa vašim stručnim službama, da uporedi bilo kakve podatke, niti ste pitali lokalne samouprave, niti ste sa lokalnim samoupravama ukrstili podatke, napravili simulacije, pa videli kako se to prelama. Neću da ćutim ni ja, neće niko da ćuti. Ne možete kao ministar da ućutkujete poslanike i da im govorite da ćute i da ne govore u Skupštini. Stan na Savskom vencu od 80 kvadrata je 104.000. Dakle, nisu ovo napamet rađene projekcije. Rađene su po realnim cenama. Kolike su realne cene, kada realnu cenu ukrstite sa parametrima koje u zakonu niste menjali. Vi ste jedan deo menjali. Vi promenite način obračuna, ali ostavite istu progresivnu stopu. Promenite način obračuna, ali ne pustite nikakve olakšice. Sve ono što sam izneo su realne projekcije. Realne projekcije da će biti kod vas u zgradi 100.000 dinara porez na imovinu. Vi ćete jednu vašu ministarsku platu dati na porez na imovinu. Nemaju svi u ovoj zemlji ministarsku platu, a mislim da je nenormalno da jednu platu jedan ministar mora da da na porez na imovinu na stan. Od čega živite tog meseca ako date platu za porez na imovinu? Kupovali su ljudi stanove na kredite, pa možda otplaćuju i kredit, pa možda jedva skrpe za tu ratu da plate kredit. Jezive su projekcije kada ih pogledate i kada vidite i na 50 kvadrata i na 80 kvadrata, da ne pričamo o 100 i 150 kvadrata. Hoću da vam se zahvalim na tome da je Ministarstvo spremno da prihvatimo svi zajedno i donesemo taj amandman da nema većeg povećanja od 10%. Ako mislite da ste na ovaj način dobro uredili sistem, u redu, ali da nemamo povećanje veće od 10% svake godine. Rešenje za sledeću godinu da ne bude više od 10% veće, nego što je bilo za prošlu. Molim i druge poslaničke grupe, pretpostavljam da će URS to podržati, s obzirom da ministarstvo podržava, da i druge poslaničke grupe podrže jedan takav amandman. Hvala.
Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
O Zakonu o porezu na imovinu moj tim je razgovarao sa Stalnom konferencijom gradova i opština već nekoliko meseci. Rekao sam vam da od 1. januara sledeće godine prestaje da se primenjuje naknada za korišćenje gradskog građevinskog zemljišta i da je morala da se nađe kompenzacija i faktički su ove odredbe urađene zajedno i uz konsultacije sa Stalnom konferencijom gradova i opština. Ne vidim ni jedan jedini razlog zašto tu računicu, o kojoj govorite, ne želite već više od sat vremena da nam date. Nećemo napamet, sasvim sigurno, prihvatati vaše amandmane. Dajte mi računicu. Siguran sam da nije tačna. Nema razloga da dižete paniku. Dajte da pogledamo cifre. To je matematika.
Reč ima narodni poslanik Jelena Travar Miljević. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani predstavnici Vlade, danas, kada govorimo o poreskim zakonima verovatno nije laka rasprava i sigurno nije, jer kada raspravljamo o poreskim zakonima i o novcu, to uvek izaziva burniju raspravu i veće obraćanje pažnje. Pet poreskih zakona, koji predstavljaju nastavak mera u pripremi neophodne reforme poreskog sistema Srbije predstavljaju nastavak mera reformi poreskog sistema Srbije. Ovo je samo jedan od segmenata koji je neophodan srpskoj ekonomiji, pored regulatorne reforme i pojednostavljenja složenih zakonskih procedura. Teško je danas preuzimati odgovornost u Srbiji i građani ne žive dobro u Srbiji. To je nešto što oni osećaju svakodnevno. Ne treba to niko da im kaže iz parlamenta, ili sa TV ekrana. Ono što jeste dobro, jeste činjenica da ova Vlada ne gura probleme pod tepih, jeste činjenica da je neko uvideo šta je to što će u narednom periodu stvoriti problem i čini sve ono što je neophodno kako ne bi došlo do kulminacije problema. Naravno, da ni lokalnim samoupravama nije jednostavno, ali u krizi moraju svi da štede. Solidarnost je nešto što mora doći do izražaja kada imamo krizu svugde, a koja se posebno oseća u Srbiji. Ciljevi ovih zakona jesu rasterećenje privrede, veći nameti za bogatije, stvaranje pravednijeg poreskog sistema, veća sigurnost za penzionere. Kada govorimo o lokalnim samoupravama, naravno da i tu postoje razlike. Imamo lokalne samouprave koje su svoje budžete veoma mudro rasporedile i potrudile se da stvore još veće olakšice za privredu i povećaju stopu zapošljavanja. Imamo lokalne samouprave koje su zaista uložile u izgradnju vrtića i kapitalna ulaganja. Ali, isto tako, i to mogu da tvrdim sa punom sigurnošću, imamo lokalne samouprave koje su u prošlogodišnjem budžetu potrošile za reprezentaciju više od novca koji će im biti kroz ove reforme uskraćen. I to je ono što je žalosno u Srbiji. Žalosno je što nemaju svi jednak osećaj za rešavanje lokalnih problema. Žalosno je što ljudi i dan-danas glasaju za partije a ne za pojedince. Jer, i dalje sam uverena da samo oni ljudi koji mogu da osete probleme i ponude njihovo rešenje treba da vode lokalne samouprave, a ne oni koji će budžete koristiti na veće reprezentacije, na veće dotacije javnim preduzećima i, možda će biti suviše grubo, zapušavanje rupa koje nastaju. Tu je i zapošljavanje, gde se to jako puno zloupotrebilo u prethodnom periodu jer, jasno, bila je predizborna kampanja. Ono što karakteriše ove zakone je smanjenje stope poreza na zarade sa 12 na 10%. Ja se izvinjavam kolegama, ako moraju sada da razmenjuju mišljenja oko računice poreza na imovinu, da li bi mogli da izađu pa da to tamo rade ili da mi dozvole da završim govor, pošto mi je ostalo još dva minuta? (Predsednik: Još minut.) Hvala. Znači, ove zakone karakteriše smanjenje stope poreza na zarade sa 12 na 10%, povećanje neoporezivog iznosa plate, povećanje stope doprinosa za obavezno penzijsko-invalidsko osiguranje, kako bi se stvorio preduslov za održiv penzioni sistem, podizanje cenzusa za paušalna oporezivanja sa 3 na 6 miliona dinara. Kada sve ovo sagledamo, pošto nemam još mnogo vremena, ne bih volela da raspravljamo o tome da li će lokalne samouprave imati manje sredstava. Ne bih volela da raspravljamo o tome ko je kroz političke eksperimente oštetio ovaj budžet kroz "Razvojnu banku" i "Agrobanku". Volela bih da raspravljamo o tome kako da stvorimo preduslove da mala i srednja preduzeća ostvaruju rast i dobit, da im se olakša, da ne podnose 35 prijava nego jednu, da reše svoje poslovanje elektronskim putem i da to postane obaveza. Jer, samo povećanim brojem ljudi koji će biti upošljeni, povećavaće se i budžeti i samo time ćemo dovesti do toga da građani Srbije dođu do boljeg života. Zato ova vlada koja ume da prepozna probleme i da rešenja na iste, nema razloga da ostane bez podrške URS i moje lične podrške. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, po Poslovniku. Izvolite.
Vrlo ću kratko. Formalno reklamiram član 108, mada niste vi, gospodine Stefanoviću, prekršili član 108. Ja sam bio najglasniji dok je koleginica Travar-Miljević govorila. Raspravljali smo o zakonu i želim da joj se izvinim ukoliko smo je ometali dok je govorila. Samo sam toliko želeo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Sanja Čeković. Izvolite.
Poštovani predsedniče, gospodine ministre sa saradnicima, ja bih se po mom trebala vratiti na temu. Sve što je do sada pričano, čini mi se da zaobilazi glavnu temu, a glavna tema je da nas je ministar finansija Mlađan Dinkić danas obavestio da je deficit veći od planiranog. On nam je rekao i razloge, on nam je rekao i uzroke i ono što sada pokušavamo da radimo je da nađemo način kako da se smanji deficit koji je u Srbiji otišao mnogo izvan planiranog budžeta. Razloge zašto je deficit toliki ministar je našao u padu prometa u trgovini na malo. Onda je rekao da su prihodi mnogo pali upravo zbog toga što se i povezuje. Rekao je da je jako nizak standard građana i da se pokrenula siva ekonomija. Prilikom povećavanja stope PDV sa 18% na 20% svaki ekonomista je znao da će to ostaviti veliku posledicu na promet, pogotovo na promet na malo. U zemljama koje se nalaze u ovakvoj ekonomskoj situaciji, svaka povećanja stope poreza na promet dovodi do pada prometa. Kada padne promet, onda se uzroci traže u lošoj ekonomskoj situaciji stanovništva i stanovništvo u tom slučaju kreće da se snabdeva na sivom tržištu, odnosno buvljaci postaju mesto gde se obavlja trgovina kao nekad. Ponuda današnjih zakona u Skupštini Srbije je jedan od rešenja koje nudi ministar. Dakle, on je današnjim zakonima ponudio da deficit smanji za izvestan procenat, za izvestan iznos, a nakon toga je rekao da je druga mera štednja, a treća mera je rebalans budžeta. Pošto smo svi, nadam se, svesni da je deficit veliki i da dovodi zemlju u veliku ekonomsku opasnost, na nama je bilo danas da sugerišemo ministru i da međusobno razmenimo mišljenja da li predloženi zakoni mogu uspešno da smanje deficit koji je izvesno veliki i deficit koji zemlju može da dovede u izuzetno tešku situaciju. Kada smo suštinski sagledali svi danas šta se u stvari predlaže zakonima, primetili smo da deficit pokušava u ovom trenutku da se smanji oduzimanjem prihoda koji su nekada pripali lokalnoj samoupravi, a lokalnoj samoupravi prepuštamo vrlo neizvestan zakon o porezu na imovinu koji će možda doneti prihode, a možda i neće.
Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković. Izvolite.
Hvala, predsedniče. Koleginice i kolege, poštovani predsedniče, uvaženi ministre, set od šest zakona koji je danas pred nama i koji je predmet današnje rasprave, predstavlja dalju demonstraciju namere da se naše javne finansije dovedu u red i da se, koliko je to moguće, isprave neke nelogičnosti koje su postajale u dosadašnjim poreskim politikama. Prostora za unapređenje naravno da ima. Dalji rad je neminovnost i od nečega moramo da počnemo. Socijalistička partija Srbije podržava predložene izmene, jer one donose mnogo više kvalitetnih rešenja, nego što se može dati prigovora. Prva stvar koja je za nas bitna je da se povećava neoporezivi iznos zarade, čime se delimično uvažava činjenica da je siva ekonomija boljka Srbije i da se taj problem najbolje rešava tako što se ljudima, koji, nažalost, žive na marginama društva, daje šansa da rade i da za svoj rad, pored novca koji dobijaju na ruke, jednostavno dobijaju prava koja im sleduju iz zaposlenja. Mišljenja smo da poreska opterećenja za one koji zarađuju malo treba da budu minimalna upravo da bi im se dala šansa da budu punopravni građani naše zemlje, što danas možemo da vidimo da faktički i nisu. Osoba koja mesečno zaradi 20.000 dinara, mora da budi suštinski manje opterećena porezima i doprinosima. Drugo, duboko podržavamo ideju da se štedi jednako i na lokalu i na nivou Republike. Izmene koje imamo idu u tom pravcu, a na lokalnim samoupravama je da se odluče kakve politike žele da vode. Ne svodi se štednja u lokalnim sredinama samo na obdaništa i druge socijalne prinadležnosti lokalnih samouprava. Štednja je moguća na različite načine. Otvoreni su novi putevi ubiranja izvornih prihoda, a postoje i mehanizmi koje lokalne samouprave mogu koristiti da učine bolji život svojim građanima u tim opštinama. Ne govore isključivo budžetski prihodi o kvalitetu jedne lokane samouprave. Usko sa ovim je povezano i ispravljanje i jedne od vrhunskih nepravdi ovog društva, a to je da pravna lica mogu faktički da ne plate porez na imovinu, a građanima nije bilo omogućeno da to mogu. Ne postoji ni jedan razuman razlog ako oporezujemo imovinu, da se imovina koja na tržištu vredi milione, a koja je u poslovnim knjigama amortizovana, ne oporezuje na način kako se to radi prema fizičkim licima. Ovakvim rešenjima se izbegava davanje nakaradnih podsticaja da se lična imovina prikazuje kao poslovna, a još više i ovde se u opštinama ostavlja mogućnost da same izaberu šta žele, više javnih prihoda ili više radnih mesta. Ako biramo da li će penzioneri sami sebi da plaćaju pre penzije što se dešava kroz finansiranje penzija kroz budžet ili će to da rade kroz PIO fond, onda je naravno ovo drugo rešenje kud i kamo svrsishodnije. Opterećenje za poslodavce je isto ako ne računamo uvećanju neoporezivu osnovicu, inače blago umanjeno, tako da je ovo rešenje na pragu logike da se stvari moraju nazivati pravim imenom, da se zna šta služi za šta, šta se iz čega finansira i uopšte da se nastavi sa nečim što bi se moglo nazvati stvaranjem elementarnog reda u javnim finansijama, privredi i našem društvu. Samo ako stvari budu na zdravim nogama pa makar nam neka slika u fiskalnom ogledalu izgledala ružna možemo prepoznati šta su uzroci problema, i probleme rešavati umesto da se isti kamufliraju iza velikih parola koje jednostavno ništa ne znače kada bi se primenile u realnom svetu, stvarnom svetu. Nažalost, niko ne voli da saopštava loše vesti, niko ne voli da radi stvari koje su bolne. Ali, ako ne budemo u stanju barem da stvari nazivamo pravim imenom stranputica će biti naša realnost. Naša realnost je da smo društvo koje stari, da je pitanje penzija izuzetno bolno pitanje i da nigde nećemo stići ako ne pokušamo da fingiramo da je moguće imati sistem u kojem penzioneri žive pristojno, što je danas slučaj, i da imamo niske doprinose. Jednostavno to ne ide tako, želje su jedno, a mogućnosti su danas drugo. Set izmena vezan za porez na dobit je posebno vezan za poreske olakšice i mislim da je morao biti bolje i pažljivije planiran i to je sigurno potrebno i trebalo bi razmisliti o detaljima. Meni si čini da su firme koje nabavljaju opremu na lizing nepravedno isključene iz sistema poreskih podsticaja. Ovde se obavlja fino prilagođavanje poreske politike, pa je zaista potrebno da se o ovakvim stvarima ne raspravlja u skraćenom, da ne kažem hitnom postupku. Mnoge stvari tako mogu da promaknu i da se stvari koje se rešavaju zakonima budu premošćavanje podzakonskim aktima, odnosno da imamo još nekih od nepotrebnih izmena zakona. Ono što je interesantno je da se jako malo pažnje pridodaje suštinskim promenama u poreskoj administraciji koja će Srbiju primaći državama za koje mogu sa pravom da kažem da imaju e – Vladu i e – poresku administraciju. Izmene koje se predlažu će osloboditi resurse kako preduzeća tako i državnih službi koje su sada uposlene u aktivnostima koje su čist gubitak dragocenog vremena stručnih ljudi, a ti ljudi su ključni resurs našeg društva. Ko se bavi privredom znam o čemu govorim. Posebno to znaju mali privrednici koji ne mogu da prenesu ove poslove na specijalizovane službe ili im to čini jedno veliko preopterećenje. Kada se implementiraju predložena rešenja naši resursi će se osloboditi za mnogo svrsishodnije namene, a uz dalju implementaciju e – rešenje imaćemo podatke u gotovo realnom vremenu o tome kuda idu naše javne finansije, koji su efekti određenih mera, a biće i teže izbegavati da se plate usluge koje naša država pruža svim građanima i pravnim licima. Žao mi je što se o ovome više ne govori, jer su ovo ključne izmene i žao mi je što se ne sagleda na pravi način naš put stvaranja nekih novih vrednosti, novih šansi, pa makar i nepovoljnim uslovima u kakvim se nalazimo, umesto da se fokusiramo na mere koje su u suštini preraspodela neke muke koja je trenutna. Podržavamo ovaj paket jer smatramo da on postavlja neke delove naših javnih finansija na zdrave temelje i čini poreski sistem socijalno pravednijim. Žao nam je što nismo imali vremena da se ove izmene i dopune kroz amandmane dodatno poboljšaju, jer ovde nema visoke politike. Ovo su jasna životna pitanja. Bilo bi lepo u našem društvu postoji širok konsenzus o što većem broju pitanja. Samo tako možemo doći do kvaliteta kada raspravljamo o detaljima koji su i danas bili na dnevnom redu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić.
Poštovano predsedništvo, poštovani predstavnici Vlade, kolege i koleginice narodni poslanici, kada smo septembra 2012. godine razgovarali o setu poreskih zakona, izrazila sam bojazan o brisanju naknada iz Zakona o finansiranju lokalne samouprave, isto tako i Zakona o budžetskom sistemu, naknada koje se odnose na izvorne prihode lokalnih samouprava za korišćenje i uređenje građevinskog zemljišta. Rekla sam da se bojim da će biti ukinute te naknade s obzirom da se ti termini brišu iz tih zakona. Tako se dešava sa naknadom za korišćenjem građevinskog zemljišta. Bojim se da će se nešto slično desiti i sa naknadom za uređenje građevinskog zemljišta u budućnosti, da se ona više neće slivati u opštinski budžet. Sve u svemu, dolazimo u situaciju da je ovo opet udar na građane. Obrni, okreni taj običan prosečni građanin Srbije uvek nadrlja. Od tih prosečnih građana nisam čula u ovih nekoliko dana ni jedan pozitivan komentar. Izdvojila bih jedan zanimljiv koji sublimira sve ostale. Kaže – samo nastavite da gulite, za koju godinu i onako neće biti nikoga u provinciji da vam plati sve te dažbine, što je sigurno istina. Vidimo da ta decentralizacija finansija poslednjih par godina nije bila u potpunosti iskrena i iz najbolje namere, a sa stanovišta jedne male lokalne samouprave iz koje dolazim, govorim o stalnom menjanju pravila u toku igre gde mi iz lokalne samouprave ne možemo nikako da se snađemo. Kada se promeni pravilo odmah mora da se ispoštuje, naravno, ako se ne ispoštuje, odmah sledi kazna, sledi nametanje novih obaveza, nadležnosti, kazna zbog racionalizacije, odnosno ne ispunjavanja obaveza racionalizacije, ali samo u opštinskim upravama. Nekako se to ne dešava u državnim preduzećima. Nekako mi dolazi na pamet svrha postojanja lokalnih samouprava. Zašto one uopšte i postoje ako im pare polako uzimamo, a sve nove i nove nadležnosti i nove obaveze im namećemo. Ako se sećate i znate šta sve namećemo kroz zakone o lokalnim samoupravama, nije tačno da nemaju nove namete. Prvo, lokalne samouprave moraju da održavaju i javne površine, da rade komunalnu infrastrukturu, jer kako i na koji način će da dođu investitori koji će da ulažu u proizvodnju, u nova preduzeća, da pokrenemo privredu na lokalu ukoliko nemamo osnovu, ukoliko nemamo tu komunalnu infrastrukturu. Opštine neće biti u mogućnosti da grade bez ovih sredstava i da ulažu u nju, tako da ministarstvo i Vlada na ovaj način šalju jednu indirektnu poruku investitorima – nemojte dolaziti kod nas zato što mi nemamo elementarne osnove, niti bilo kakvu bazu da vi uložite kod nas, a još manje da vam se te investicije i vrate. Kada smo ukinuli naknade 2012. godine lokalnim samoupravama, a opet istovremeno povećali prihode u republičkom budžetu, nije bila rasterećena privreda, niti su bili rasterećeni građani. To vidimo zato što ovo povećanje od PDV-a, od akciza, poreza na dobit se moglo videti samo zbog toga što smo povećali stopu, ali ne i naplatu. Građani nisu videli nikakav boljitak zato što nije bilo smanjenja cena. Lokalne samouprave danas moraju da preuzmu primarnu zdravstvenu zaštitu i domove zdravlja, takođe moraju da preuzmu isplatu jubilarnih nagrada, da preuzmu i dodatno povećanje plata svim zaposlenima u vrtiću, moraju da održavaju regionalne puteve. Istina je daje za ovu godinu ministarstvo odredilo deo sredstava za održavanje tih regionalnih puteva, ali verujem da tako neće biti u narednoj godini. Pored toga, ukoliko žele da se razvijaju opštine moraju da opredele sredstva za protivgradne rakete, za rekonstrukciju zgrada i objekata, vrtića, domova zdravlja, apoteka na svojoj teritoriji, jedinica MUP-a odnosno policijskih stanica, vatrogasnih stanica, takođe da vode računa da prilikom elementarnih nepogoda, da ulaže sredstva u rekonstrukciju elektromreže, izgradnju trafo stanica. Većina ovih stvari je obaveza Vlade, odnosno ministarstava, ali ne postoji mogućnost da se to uradi u neko dogledno vreme ukoliko lokalne samouprave poput Opštine Čajetina žele da se razvijaju brže, možda mogu brže od ostalih, one nemaju mogućnost da država uloži u ove određene investicije, kapitalne projekte, već opština mora sama da odvaja sredstva. Neki deo imamo ali država mora da nam pomogne i da nas bar pusti da ona sredstva koja uberemo na našoj teritoriji da tu i ostanu. Verujem da većina lokalnih samouprava, pa i onih manjih, govorim na primeru Opštine Čajetina, ali sigurno i u ime većine lokalnih samouprava koje su sasvim slične da mogu od tih prihoda da se razvijaju, da ulažu, ali nemojte nas ometati, nemojte nam odmagati. U svakom slučaju, ne morate odmagati. Oštećene lokalne samouprave su zato što je podignut ovaj neoporezivi deo zarade. Takođe, porezi, odnosno stopa poreza na zarade koja se smanjuje, znamo da to sve ide u lokalni budžet, bez obzira što je taj procenat podignut na 80%, u svakom slučaju, konkretno Opština Čajetina npr. će biti oštećena 31 milion dinara u odnosu na planirani budžet upravo po ovoj osnovi. Takođe, ograničili smo firmarine, takse, a da ne govorim da je još jedna obaveza koja se nameće lokalnim samoupravama isplata po presudama po osnovu restitucije, odnosno povraćaja zemljišta. Da li se to možda dešava u nekoj prećutnoj saglasnosti sa predstavnicima ministarstva ili ne, zaista ne znam, ali opštine sada dobijaju obavezu da plaćaju te presude za neko zemljište koje je oduzeto pre 20, 30, 40 godina i vredelo je mnogo manje nego danas. Isto imamo od par stotina miliona jednu presudu koja čeka na naplatu, samo ne znam odakle. Tu se nadovezuje priča o besplatnoj legalizaciji, upisu prava objekata, upisu prava svojine nad objektima koji su izgrađeni nelegalno, što sve uvodi u anarhiju, a obaveza je lokalnih samouprava, ponavljam još jednom, da grade komunalnu infrastrukturu i da održavaju te javne površine, ali kako i od kojih sredstava kada sve nove i nove namete na njih navaljuju. Takođe, imam i primedbu na transferna sredstva, obzirom da su od polovine 2009. godine kada je doneta ta Uredba o transfernim sredstvima koja se umanjuju u svim opštinama, pa i u mojoj opštini za oko 50% i dalje sva ta sredstva koja su se prebacivala u obliku transfernih sredstava su u velikom iznosu oštetila lokalne samouprave i na taj način su im umanjeni prihodi na koje su oni računali, iz kojih bi svakako mogli da ulažu u neke određene kapitalne investicije na lokalnom nivou, jer opštine prave povoljan ambijent u svojim sredinama da dođu investitori i na taj način mogu da se dalje razvijaju, možda i brže nego neke druge. Ne znam zbog čega bi lokalne samouprave plaćale tolike poreze, a verujte, sa Zlatibora se velika količina PDV slije u državni budžet, ako već nema nijednog dinara da se vrati kroz neke druge vidove alokacija za lokalne samouprave, poput određenih konkursa koji se u ministarstvima raspisuju, na koje mogu da konkurišu lokalne samouprave. Tu dolazimo do situacija da opštine postaju zavisne od republičkog budžeta. Opet dolazimo na osnovni kriterijum, a to je politička podobnost. I prošli put sam molila da ta politička podobnost ne bude osnovni kriterijum za odabir opština koje će dobiti sredstva na određenim konkursima, kako se to dešavalo u vreme dok je neka druga stranka bila stožer vladajuće većine u prethodnom periodu pre ovih majskih izbora, kada smo zaista osetili veliku diskriminaciju svih opština koje nisu imale vladajuću većinu kako je to bilo na državnom nivou. Samo se bojim da se tako nešto ne nastavi. To ne bi trebalo. Trebalo bi da se napravi otklon od te prethodne vlasti, kako su se oni ponašali i da se transparentno prikaže kakvi su to kriterijumi po kojima lokalne samouprave dobijaju neka dodatna sredstva po osnovu određenih konkursa, ko se nalazi u tim komisijama koje biraju te projekte i slično. Svakako morate znati da ljudi na lokalnom nivou, ljudi koje su ti njihovi sugrađani neposredno birali najbolje znaju koje to projekte bi trebalo finansirati, koji su to projekti koji su najbolji, koji će učiniti da razvoj određene lokalne sredine bude unapređen i da se poveća broj investicija u tu lokalnu sredinu, da se unapredi zapošljavanje i da ta lokalna samouprava prihoduje više nego do tada, a pre svega iz privatnog kapitala, kao što je to u Opštini Čajetina slučaj, gde uglavnom ulažu privatni investitori, jer smatraju da im je tu investicija sigurna zbog povoljnog ambijenta koji smo do sada stvorili u prethodnih desetak godina. Uz dužno poštovanje, predstavnici ministarstva koji sede ovde u Beogradu ne mogu da znaju da li je taj neki projekat sa kojim aplicira određena lokalna samouprava, a nije politički podobna, da tako kažem, ima svu potrebnu dokumentaciju, to podrazumevam, dobar ili nije dobar, to najbolje znaju ljudi na lokalu. Svakako, vi možete da pokažete da se razlikujete ukoliko budete neki dinar sredstava opredelili za odgovarajuće projekte ili za ono za šta vas mole lokalne samouprave, pa iako nisu u saglasnosti sa vladajućom većinom. Takođe, ovakvim merama možemo da dođemo u situaciju da se opštine ponovo zaduže još više zato što su planirale određene projekte za 2013. godinu i možda dođemo u situaciju da one tim novim zaduživanjima i kamatama uvale i lokalne samouprave i državu u dubiozu. Htela sam još da postavim pitanje – da li znate zbog čega se samo sedam opština javilo da se pokriju ti gubici, odnosno da se pokriju troškovi koji su nastali za izvođenje radova u prethodnom periodu, pre donošenja ovog zakona o novčanim transakcijama, odnosno rokovima plaćanja? Dakle, to je sedam opština, koliko sam dobila informaciju. Mislim da je to najviše zbog toga što su kamate ogromne, da je to kamata od nekih 25%, kada smo gledali konkurs tako je bilo, a još više to što predstavnici izvođača radova nisu hteli da potpišu izjavu u kojoj kažu – saglasni smo da prenesemo te obaveze na državu. Dakle, oni veruju lokalnoj samoupravi više nego državi. Zaista ne znam šta će kolege iz vladajuće koalicije koja će glasati za ovo da kažu svojim sugrađanima zbog čega su se smanjile investicije u njihovoj lokalnoj samoupravi, zbog čega su budžeti manji i zbog čega se neće ostvariti određeni planovi. Iz privrede ljudi kažu – ko je plaćao do sada, plaćaće i dalje, ko nije i dalje neće, tako da ne verujem da će biti nekog boljitka. Svakako treba da se steže kaiš. To moramo da radimo, ali moramo gledati da se ne šteti ni građanima, ali da se ne šteti ni privredi. Mi imamo rešenje. Rešenje je da se restrukturiraju gubitaši, da se izvrši racionalizacija u državnoj upravi, da se ulaže, pre svega ovi zajmovi koje uzimamo, da se ulažu u proizvodnju, u domaću proizvodnju, da ulažemo u investicije, u nešto što će nam se vratiti, da se reši pitanje inspekcija, da se reši pitanje sive ekonomije. Na taj način ćemo napredovati. Iz Stalne konferencije gradova i opština čini mi se nisu ovaj put uzeti u obzir, kao što je bio slučaj kada smo pričali o ograničenju firmarina. Puna su nam usta reči departizacija, decentralizacija, a sada kao rezultat svega imamo devalvaciju svih vrednosti. I dalje ove reči ostaju mitovi u Srbiji. Ako zaista ne mislite da se svi mi preselimo u Beograd i da živimo, hajde da se zaista pozabavimo pitanjima problema na lokalu, jer na lokalu se odvija onaj realni život. Sačuvajmo opštine, sela i svako domaćinstvo. Na taj način ćemo sačuvati Srbiju. Hvala.
Narodni poslanik Branislav Mitrović, po Poslovniku.
Član 107. Malo pojašnjenje i siguran sam da koleginica iz Čajetine nije namerno ispustila neke stvari koje su jako bitne zbog javnosti [[Božidar Đelić, s mesta: Ne može replika.]] Moram da pojasnim. Nije dobro prezentovana informacija. Ako se koleginica ne buni, zašto se vi bunite? Želim da joj pomognem.
Obrazložite povredu Poslovnika.
Toliko toga je Vlada uložila u Zlatibor, da je sigurno Zlatibor i ceo Zlatiborski okrug imao koristi i siguran sam da će to koleginice potvrditi. Verujem da će i ova Vlada to učiniti i na Torniku i na Stopića pećini, na mnogim drugim destinacijama, od čega je Zlatibor imao velike koristi.
Molim narodne poslanike da ne zloupotrebljavaju Poslovnik. Ovo nije bila povreda Poslovnika. Pravo je narodnog poslanika da iznese svoje mišljenje, a što se vi sa tim mišljenjem ne slažete, to je drugo pitanje. Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić, replika.
Hvala. Zahvaljujem se kolegi Mitroviću. Mi smo zaista dobro sarađivali u prethodnom periodu. Moram da se složim sa tim i sa količinom ulaganja u Zlatibor, pre svega u Ski centar Tornik i odličnom saradnjom sa skijalištima u Srbiji koja je bila i još uvek traje. Vrlo smo zadovoljni radom. To ne dovodim nijednog trenutka u pitanje. Nadam se da će tako i da se nastavi i da ćemo proširiti Ski centar Tornik, proširiti i ski staze i to zonu za veštačko osnežavanje, što smo do sada uradili, uraditi i još neke žičare. Nadam se da će ministarstvo pomoći još nekim investicijama koje radi opština Čajetina i trudi se maksimalno da i dalje razvija taj povoljan ambijent. Ono o čemu sam govorila i složićete se, kolega, to je o nepovoljnim situacijama u koje ulaze sve lokalne samouprave. Nismo sigurno jedan primer koji je reper za sve. Opština Čajetina je relativno uspešna opština, jedna od najuspešnijih u Srbiji po budžetu koji imamo po glavi stanovnika, ali svakako mislim da se mora više voditi računa o toj decentralizaciji i da sredstva koja se uberu na teritoriji lokalne samouprave, svakako treba tu i da ostanu da bi se još bolje razvijale. Jer, ponavljam, ljudi na lokalu, a svakako i vi najbolje znate, i u Užicu i mi u Čajetini, šta je to za našu sredinu dobro.
Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, u ovih nekoliko minuta bih komentarisao ne samo ovaj paket nego i generalnu situaciju javnih finansija sa kojom su oni veoma tesno povezani. Čini mi se da su tri reči prava karakteristika ovog paketa. To su bahatost, neznanje i šteta. Pošto su to ozbiljne reči, hteo bih da podsetim da država,, to su pre svega policija, odbrana i pravda, a da bi se to finansiralo, nužne su javne finansije. Bez zdravih javnih finansija, nema ni države. Zbog toga govorimo dan posle upozorenja MMF, koji je bar ovde neutralan, da će nam budžetski deficit biti 8% BDP i istoga dana upozorenja Fiskalnog saveta, da je ova Vlada pogrešila za 90 milijardi dinara, 800 miliona evra pogrešne računice u prihodima. Situacija je izuzetno ozbiljna. Mislim da bahatost kao prva reč nije na mestu.Nama je predloženo da diskutujemo o ovom bitnom paketu za jedan dan. Demokratska stranka i druge stranke opozicije su obezbedile da to bude dva dana, ali to sigurno nije način na koji možemo i moramo da raspravimo o ovako bitnim temama. Bahatost je isto i vređanje inteligencije građana Republike Srbije. Samo ću na nekoliko jasnih primera, koje smo čuli ponovo danas, pokazati gde se nalazi ta bahatost. Bahatost je reći da se ništa ne menja zato što stopa od 80% u Zakonu o finansiranju lokalne samouprave se ne menja, a istovremeno smanjiti osnovicu sa 12% na 10%, tj smanjiti te prihode za 20%. To je bahatost i to je potcenjivanje građana Republike Srbije. Bahatost je isto kada se kaže da ovo rešava probleme penzionog sistema, kada znamo da ovo što se prebacuje sa lokala u penzioni sistem je jedna četrnaestina ukupnog jaza u našem penzionom sistemu.Jedan mesec, malo manje. To uopšte neće rešiti penzioni sistem. Bahatost je isto govoriti o tome da je na lokalnim samoupravama da reše problem prebacivanja 300 miliona evra iz njihovih budžeta koji su već alocirani i gde su već mnogobrojne javne nabavke i po novom zakonu raspisane. Bahatost je reći da moraju da budu efikasniji, naročito kada to dolazi od onih koji su pre dve godine žarko branili suprotne teze i onoliko koliko se sada oduzima lokalu, borili se da se u tom momentu njima da. Bahatost je isto kada se kaže – ovo će pomoći kulturi, zato što sa 3,5% se povećava na 5% ukupni iznos koji može u prihodu da se alocira u aktivnosti u domenu kulture, kinematografije, sporta itd, kada znamo da je ove godine kinematografija ravno dobila nula dinara u budžetu i da je ovo najslabiji budžet za kulturu od 5. oktobra. Bahatost je reći da će ovo pomoći tehnološkim firmama zato što se proširuje podsticaj i mogućnost da se 20% ukupnih investicija u istraživanje u neke nove tehnologije tretira na isti način na koji su se tretirala osnovna sredstva, kada se istovremeno odustaje volšebno od onoga što je diskutovano sa tom industrijom. Možda nije bilo najbolje formulisano, ali mogu vam reći da oni koji se danas raduju tome jesu Bugarska i Rumunija, zato što one imaju i te kako jasne podsticaje za investicije u ekonomu znanja. Bahato je isto govoriti o tome da je ovo povoljno za poljoprivrednike, zbog toga što se navodno ukida porez na katastarski prihod. Jedna veličina koja je bila toliko mala i toliko je bila zapuštena da nikada nije bila revalorizovana i svake godine smo u ovoj Skupštini odlagali naplatu tog poreza. Niko neće da kaže, ja ću to da kažem, da se uvodi poljoprivredno zemljište na isti način kao i sve druge forme zemljišta i, poštovani poljoprivrednici, vrednovaće vam se po tržišnoj vrednosti, pa ćete na to platiti porez. Bahato je govoriti o tome da, eto, porez na imovinu to je da se nadokandi, tj. ove promene, ono što je ukidanje naknade za upotrebu građevinskog zemljišta. Neću mnogo o tome, jer mislim da je moj kolega malo pre briljantno rakskrinka i tu bahatost i pokazao da ne može, kada se ukine amortizacija, kada se ide na tržišno vrednovanje, reći da to ništa ne menja – i te kako menja, i to će 1. januara videti naši građani. Nadam se da će Vlada, možda, do 31. decembra, bar u ovom slučaju koji je bitan, uslišiti ono što je glas razuma i obezbediti da se i ovaj zakon promeni. Priznajte i ovu grešku. Mogao bih još mnogo govoriti o bahatosti. Mislim da iza bahatosti, u suštini, stoji neznanje. To neznanje je neznanje koje dovodi do toga da Srbija danas ima, pogledajte sajt MMF, najveću promenu u proceniti budžetskog deficita u svetu danas – Republika Srbija. Ako neko misli da to neće čitati rejting agencije, ako neko misli da to neće dovesti do povećanja cena našeg duga, taj se nikada nije bavio finansijama. Još nije kasno. Ako sve ovo bude, od reformi javnih finansija, odgovorno tvrdim, loše nam se piše svima zajedno. Neznanje je nepostupiti po onome što svako ko radi na bilo kojoj pumpi u našoj zemlji zna već mesecima, a to je da se bio goriva mešaju sa evro dizelom i da se to prodaje kao evro dizel. Šta vam je trebalo toliko vremena? Sami priznajete da je 100 miliona evra izgubljeno za budžet Republike Srbije. Neznanje je isto brutalno povećanje akciza. Svi smo govorili da ovako povećanje akciza, i nije tačno da se u Srbiji ubira malo akciza - možda u nekim proizvodima to izgleda malo prema nekim razvijenim zemljama u onome što je konačna cena, ali je danas Srbija zemlja koja ubira najviše u proporciji sa BDP i akciza. Onda nemojte da dolazite danas i da se iznenađujete zašto odjedanput postoji velika siva ekonomija. To je nestručnost, to je neznanje, to je amaterizam. Želim da kažem da je veoma bitno da i neke stvari koje mislim da su urađene nehotice, a ovaj paket je prepun tih stvari. Na primer, porez koji se plaća u zakupninu je možda metodološki korektno sada klasifikovan kao jedan porez na kapital i mali detalj, onda pripada republičkom nivou a ne lokalnom nivou. Gde je ta računica? Ko će to nadoknaditi? Čak i neke dobre ideje, a dobra ideja je ta pojedinačna poreska prijava, mene je strah kao izuzetno iskusnog poreznika, kada vidim da se pozivaju neki obveznici da na nekom pilon projektu, tamo negde u oktobru, probaju da li to stvarno funkcioniše. Hajde da se ne kockamo i sa onime što je ključna poreska forma u našoj zemlji, koja je i dalje i te kako bitna za lokalne budžete, a boga mi i za republički budžet. Da li ste vi to stvarno dobro spremili? Sve mi se čini da niste. Pošto ne znate koji će biti efekti poreza na imovinu, pošto očigledno, a to vidimo iz obrazloženja izlaganja, niko ovde nije siguran da će stvarno ta forma uspeti da nadoknadi ukinutu, sasvim sigurno, od 1. januara 2014. godine, naknadu za gradsko građevinsko zemljište. Mislim da bi bilo najpametnije da se ceo ovaj paket, zbog njegove bahatosti i nestručnosti, povuče, da onda lepo uzmemo tih nekoliko nedelja i da ga analiziramo, da vidimo šta se stvarno u njemu dešava, da vidimo sa svakom opštinom kakve će biti posledice, jer valjda je sada jasno da od ove decentralizacije nema ništa. Kada para nema, nema ni decentralizacije. Naravno, nestručnost je i to što nam se kaže do danas da nam za ovo nije potreban rebalans. Naravno da treba. Ako se menja prihodna strana budžeta, pobogu, mora da se menja i budžet koji ima tu prihodnu stranu. Ako menjate prihode, formu prihoda penzionog sistema, to bi kolege iz PUPS mogli da kažu, i te kako mora da se usvoji finansijski plan penzionog sistema i sve ono da se menja, i iznos i način i količina naročito novca, a da ne govorim o rashodnoj strani jer nije budžet izglasan u ovom visokom Domu, da posle toga Vlada volšebno odluči da li će da potroši ili neće da potroši. Da, mi pričamo da postoji maksimum, ali ako je nešto izglasano to mora i da se izvrši. To je ono što je odlučila ova Skupština. Ne može neki ministar sam da odluči ko će dobiti više, a ko će dobiti manje. Da bi to odlučio mora da ima podršku ovoga doma i zbog toga rebalans mora da bude izglasan što pre. Šteta je već velika. Kredibilitet Republike Srbije kroz ove stalne promene je i te kako okrnjen. Jedan broj naših ljudi koji imaju kredibilitet u javnim finansijama bi morali da se zapitaju da li žele da učestvuju i dalje u ovom eksperimentu. Mogu samo da kažem jednu stvar – đavo je odneo šalu. Kada je rupa milijardu evra, kada je budžetski deficit jedan od najviših sada u Evropi, i dok svi drugi smanjuju naš se povećali i odonoga prošlogodišnjeg, onda moramo da svi zajedno sednemo, nadam se već u četvrtak sledeće nedelje, na sednici koju je inicirala DS da vidimo šta nam je činiti. Sada metodološki – nemojte da odgovor na obe činjenice bude "držte lopova". Ako ima lopova uhapsite ih i nemojte da bude jedini odgovor – vi ste krivi. Dobro se sećam da su ovome domu ova vlada i ovaj ministar govorili da u potpunosti preuzimaju odgovornost za budžet za 2013. godinu. Napokon, budite ministri, budite Vlada, mi ćemo biti opozicija, mi ćemo dati ideje. Ali, ova zona opasnosti u koju ulazimo je bez presedana u poslednjih deset godina. Apelujem na sve poslanike prisutne nezavisno od njihove političke orijentacije da što pre zaustavimo ovo propadanje, da sednemo i da pokušamo da vratimo javne finansije na pravi put. Hvala puno na vašoj pažnji.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Već ste pričali i o bahatosti, neznanju, pominjali ste, jel tako, i amaterizam, a ja ću vam reći šta je profesionalizam. Verovatno je profesionalizam ono što je urađeno sa Razvojnom bankom Vojvodine, da se navali ... saslušajte do kraja pa kažite da li je to bilo amaterski ili profesionalno. Znači, profesionalizam je baš napraviti građanima gubitak od 220 miliona evra, a onda vaša stranka bez ijednog dinara obezbeđenja da dobije kredit od 3,5 miliona evra. To je baš profesionalno bilo. To nije bilo amaterski. Svaka čast. Da držite sada lekcije na tu temu, 600 miliona evra gubitka je napravljeno u "Agrobanci"iRazvojnoj banci Vojvodine, a još 20 miliona Privrednoj banci Beograda. To je tema jer taj trošak neko mora da plati. Ko to plaća? Plaćaju građani. Umesto da se izvinite građanima, vi još pričate o nekom amaterizmu jer ste vi to jako profesionalno uradili. Bez ijednog dinara garancije stranka je uzela 3,5 miliona evra kredita. Da li su ove druge stranke mogle tako da urade? Niko živ to nije mogao da uradi. Svaka čast na profesionalizmu. Što se tiče decentralizacije, ko brani Đilasu, vašem novom predsedniku, da izda duplo više građevinskih dozvola u Beogradu i da naplati novac? Zašto čeka da izdaje građevinske dozvole po nekoliko stotina dana? Zašto Đilas to ne uradi? Što ne izda više građevinskih dozvola, što na takav način ne podstakne privredu i što ne napuni budžet? Šta je takođe amaterizam? Ova vaša izmišljena računica o navodnom rastu poreza na Starom Gradu za 700% ili 800% koje ne možete ni da date javnosti već dva, tri sata zato što ste izmislili. Ako izmišljate to, zašto bi uopšte bilo kakvu vašu reč smatrao verodostojnom? Znači, izmislili ste. Pročitaću zbog vas gospodine profesionalcu tekst koji je napisao Fiskalni savet, koji svi danas zajedno cenimo, a vezan je za ocenu Nacrta zakona o izmenama i dopunama Zakona poreza na imovinu. Za razliku od vas koji ste izmislili i krijete neke računice o navodnom rastu poreza na imovinu sa 800% Fiskalni savet kaže sledeće – predložene izmene i dopune Zakona o porezu na imovinu imaju za cilj da eliminišu velike distorzije i nepravičnost usled različitog poreskog tretmana imovine u vlasništvu fizičkih i pravnih lica, kao i da omoguće realističnije vrednovanje poreske osnovice, naročito u slučaju pravnih lica. Fiskalni savet pozitivno ocenjuje predložene izmene ovog zakona jer će to pojednostaviti procene vrednosti imovine u vlasništvu fizičkih lica i omogućiti da procenjene vrednosti objektivnije odslikaju stvarnu vrednost imovine. Objektivnije vrednovanje imovine će imati višestruko pozitivne efekte. Unaprediće se pozitivna horizontalna poreska pravičnost, tako da obveznici iste ekonomske moći plaćaju iste poreske obaveze, a unaprediće se i etika slabijih lokacija ekonomskih resursa, jer će se pojačati motivi za iskorišćavanje do sada neiskorišćene imovine poput neobrađenog poljoprivrednog zemljišta. Onda kažu nešto što ste vi kritikovali – ukazujemo, međutim, na to da pri vrednovanju nekretnina umanjenje poreske osnovice za stopu amortizacije od 0,8 do maksimalnih 40% godišnje predstavlja suvišni element koji bi izazvao sistematsko potcenjivanje poreske osnovice u odnosu na stvarnu tržišnu vrednost. Naime, tržišna cena prometovanih nekretnina u sebi implicitnoj sadrži odgovarajuće smanjenje za prosečnu starost prometovanih nekretnina, tako da će eksplicitna amortizacija predstavljati dvostruko umanjenje poreske osnovice. Otuda predlažemo da se pri vrednovanju nekretnina kompletno eliminiše stopa amortizacije kako bi se omogućila realističnija i pravičnija procena nekretnina, odnosno stvarne ekonomske moći obveznika. Na kraju, Fiskalni savet pozitivno ocenjuje zakonske izmene kojima se poreski tretman na imovinu u vlasništvu fizičkih lica proširuje i na pravna lica, što će značajno unaprediti horizontalnu poresku pravičnost i izdašnost ovog poreskog oblika. Dakle, ako govorimo o profesionalizmu, ako se pozivate s pravom na jednu instituciju koja kritikuje što je budžetski deficit veći od plana, što mi takođe prihvatamo i dajemo rešenje kako ćemo to da smanjimo, onda morate da prihvatite kompletno mišljenje. Inače ste veliki profesionalac ako to ne učinite. Ne postoji selektivnost. Ako se zalažete da imamo moderan zakon o porezu na imovinu, poput ozbiljnih zemalja na svetu, moramo da eliminišemo neke stvari koje nisu bile adekvatne. Činjenica da ste namerno želeli da zaplašite narod lažnim računicama koje ne smete da pokažete ni poslanicima Skupštine ni nama koji smo pravili ovaj zakon govori da vi prosto samo u želji da nešto pokušate da politički ušićerite ne govorite istinu. To govori o vašoj kredibilnosti. To govori o vašem znanju, a o šteti koju ste napravili sa Razvojnom bankom Vojvodine, "Agrobankom", docnjama ste ostavili ovoj Vladi i ne želim o tome više da govorim s obzirom da sam više puta to ponavljao. Želim da svako ko je dobronameran u ovoj sali, bilo da je iz vladajuće koalicije, ili opozicije pomogne i to mnogi i čine. Meni nije prijatno uvek kada se čuje nešto nije dobro, ali je dobro i da čujete nešto što je dobronamerna kritika. Dobronamerna kritika se usvaja, ali politikanstvo onih koji su čuda napravili i zbog toga jedan dobar deo ljudi iz njihove stranke sada leži po zatvorima, šta je to? Zar to nije bahatost, da pored toga vi držite lekcije? Držite lekcije nekom drugom a ne nama. Hvala puno.
Narodni poslanik Božidar Đelić.
Znate kako, nijedna količina vike, besa, drhtanja ne može da opovrgne činjenicu da imamo istog čoveka koji je pre nekoliko meseci govorio da ćemo dovoljno povećati PDV sa 18% na 20%, porez na dobit preduzeća sa 10% na 15%, akcize i da će sve biti u redu, da manje plaćamo naš dug i da će se to stabilizovati. Evo nas sada sredinom maja i vidimo da nam MMF najavljuje probijanje 65% nivoa kaže da se pokušava prikazati dug niži nego što on jeste, zato što se prikazuje sa BDP koji još nije napravljen. Kada već čitate kao osnovac ono što piše Fiskalni savet, hajde da vam dodam još malo. Evo šta je rekao juče – razdevica u 2013. godini, stanje javnih finansija loše, deficit preko 5,5%, javni dug iznad 60%. Kriza javnog duga je veoma moguća. Čitajte i to ako čitate ovo prvo. Zašto čitate samo ono gde Fiskalni savet? I da ste stvarno vi ekspert ikada bili, onda bi pročitali ono što je pre dve godine taj fiskalni savet napisao i na zakon koji je doveo do posledica koje se sada ovim izmenama zakona menjaju. Ali to nećete da uradite. A ja mislim da je situacija dovoljno ozbiljna da prestanemo da lažemo jedni druge, da kažemo istinu. Istina je da ne ide u javnim finansijama uopšte na način na koji je ova vlada predvidela. Istina je, to kaže i Fiskalni savet, evo pokloniću vam i ovo ako niste pročitali juče, to je dostupno svim građanima Republike Srbije, da ni jedna ozbiljna reforma nije preduzeta od početka rada ove vlade. Istina je isto da niste doveli ni jednog jedinog novog investitora… (Predsedavajući: Vreme.) …Istina je isto da imamo povećanje nezaposlenosti i brutalni pad potrošnje. I istina jeste da, ako je jedini odgovor koji imate- držite lopova i krivi ste vi, loše nam se piše. Hvala.
Ministar Mlađan Dinkić.
Istina je, nažalost, da vi niste ustali na vreme i da niste čuli sve što sam pričao pre podne. To što vi niste čuli ono što sam ja govorio i u vezi sa ocenama Fiskalnog saveta i u vezi sa problemima sa kojima se država suočava i u vezi sa onim što ćemo učiniti, ne daje vam sada za pravo da govorite kao da ste bili u sali. Što niste ustali na vreme? Što se tiče novih investicija, naravno da ima novih investicija. Trebalo bi da ih bude više. Rekao sam da nije lako okruženje. Na primer, "Geoks" o kome se samo pričalo za vreme mandata prethodne Vlade, potpisao je ugovor o gradnji fabrike u Vranju za vreme mandata ove Vlade. Takođe, kompanija "Kerni" koja ima brendove "Guči", "Puma", "Iv Sen Loran", "Brioni", potpisala je ugovor za vreme mandata ove Vlade. Potpisali smo ugovor sa Al Dahrom iz Ujedinjenih Arapskih Emirata. Znate šta, možete razgovarati o tome da li je neka investicija realizovana ili ne tek kada prođe određeno vreme, jer činjenica je da je ovo prva godina kada investicija "Fijata" daje puni efekat, a prošlo je više od četiri godine od kako je ugovor potpisan. Nažalost, u ekonomiji stvari ne mogu niti da se realizuju, niti da se dogode preko noći. Ali, rekao sam to i nekim drugim poslanicima, ima puno stvari koje nisu dobre i koje treba isticati, zato što to daje svima koji su dobronamerni želju da stvari poprave. Nemojte da preterujete i nemojte da govorite neistine, jer ima i puno istine koja je dovoljno loša, zato nema potrebe za preterivanjem, nema potrebe za ciframa, da lokal gubi 300 miliona evra. Gde ste to izračunali? Pročitajte izveštaj Fiskalnog saveta, ako niste slušali moje uvodno izlaganje. Efekat preraspodela je na godišnjem nivou 20 milijardi dinara. To nije 300 miliona evra, ne znam koji kurs koristite. Budite pažljivi, budite profesionalac, ako već drugima držite lekcije.
Po Poslovniku Srđan Miković. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, smatram da je povređen član 107. Poslovnika Narodne skupštine, pošto je govornik na sednici Narodne skupštine dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Malopre sam hteo da se javim. U toku diskusije, taj koji se obraća direktno narodnom poslaniku, taj koji pokušava da ućutka narodne poslanike, taj koji praktično tonom pokušava svima nama da preti, da li očekujući da će neko od nas da odustane od svog govora i iznošenja činjenica ovde, taj se grdno vara. Smatram da je predsedavajući dužan da opomene tog, bez obzira da li je to ministar ili poslanik ili bilo ko, da ne može da se narodni poslanik dovodi u situaciju da ne može da iznese svoje mišljenje, da mu se zabranjuje, da se prekoreva, što ovde iznosi argumentovano svoje mišljenje. Činjenica je da, u Pančevu samo, na osnovu ovoga što se predlaže ovim poreskim zakonom, doći će do nedostatka, smanjenja za 400, 450 miliona dinara i ta sredstva otići će u republiku, da praktično Ministarstvo finansija može sa time da raspolaže. Činjenica je, u okviru dva minuta držaću se diskusije, nama se zamera, vraćam se na povredu Poslovnika, nama se zamera da to ne smemo da iznesemo. Direktno se vređaju poslanici. Ja koji sam prijavljen za govornika pitanje da li ću smeti da izgovorim da će 450 miliona da se otme od građana Pančeva.
Dužan sam da vam odgovorim. Smatram da nije povređen Poslovnik, iz prostog razloga što je prethodni govornik, iako sam ja bio u dilemi da li da ga opomenem zbog načina diskusije, korišćenja reči – bahatost, neznanje, amaterizam, pomalo vređa i ovu skupštinu i ministarstvo. Ako vi kažete da je neznanje, onda se vređa kompletna institucija. Ja sam to prećutao. Ministar je, smatram, odgovorio adekvatno, on nije ni koristio te reči, već je iskoristio reč – profesionalizam. Profesionalizam, kako ste ga vi shvatili, to je drugo pitanje, ali je govorio o profesionalizmu. Da li smatrate da Skupština treba da se izjasni o povredi Poslovnika? (Ne.) Po Poslovniku, Vladimir Ilić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, pozivam se na član 27. i želim da kažem tim povodom da je danas više puta prekršen Poslovnik. Naravno, nismo hteli da reagujemo, ipak je ovo parlament, pravo na reč mora da bude svetinja u ovoj kući. Danas ste dali pauzu na insistiranje poslanika mimo Poslovnika. Danas se promenio redosled. Vaša prethodnica, gospođa Kovač, je nakon završetka izlaganja ovlašćenih predstavnika, mimo Poslovnika, dala pravo, što nemam ništa protiv, ali samo spominjem i kažem da se ovde zloupotrebljava pravo na povredu Poslovnika. Ono što je žalosno i tužno ovde jeste da neko seiri i likuje nad time što u Srbiji nije dobra finansijska situacija. To je problem. Tome ne treba niko da se raduje. Ne treba zbog svoje lične sujete sada neko ovde da seiri i da likuje, zašto u našem budžetu nema dovoljno para. Zbog toga treba da budemo zabrinuti svi. Zabrinut je i ministar finansija, to znači i svi moramo da brinemo zbog toga. Pozivam vas da ne dozvolite više zloupotrebe Poslovnika. Hvala.
Dužan sam odgovor, pošto je reklamirana povreda Poslovnika. Želim da kažem da sam pauzu dao po Poslovniku. To što je bila malo kasnije, to je drugo pitanje. Moja procena je bila da je bilo umesno da u to vreme damo pauzu. Što se tiče povrede Poslovnika u toku naknadne rasprave, to nije moj problem, ja tada nisam predsedavao. Prema tome, meni ne treba da upućujete tu vrstu povrede Poslovnika. Ivan Jovanović, povreda Poslovnika.
Poštovani predsedavajući, javljam se po članu 108. - o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine. Molim vas da dovedete u red predstavnike Ministarstva, odnosno predstavnika, jer ne može na ovaj način da se obraća poslanicima. Kako mogu na ovaj način da se vređaju poslanici u Domu Narodne skupštine? To vi ne treba da dozvolite, jer vi ste zaduženi da zaštitite integritet Narodne skupštine. Kako možemo da raspravljamo ako ovde dođe ministar da nas uređuje? Na kraju krajeva, taj ministar je član svih vlada od 2000. godine, učesnik svih afera od 2000. godine i on ovde nekom drži lekcije. Kako je to moguće? Vi ga ne zaustavljate u tome. Hvala.
Molim vas, zadržite se na povredi Poslovnika. Što se tiče reda na Skupštini, koliko je moja odgovornost, slažem se da je moja odgovornost kao predsedavajućeg najveća, ali ponašanje poslanika i vaše ponašanje u mnogome utiče na tok sednice. Prema tome, moramo upristojiti. Slažem se potpuno da na Skupštini treba da bude dostojanstvena rasprava, sa svim argumentima i primedbama na zakon, u bilo kom smislu. Prema tome, upućivati samo na jednu stranu, a ne videti sebe, mislim da nije korektno. Zbog toga smatram da nije izvršena povreda Poslovnika. Ako želite, možemo se izjasniti i o toj povredi. Za reč se javio Srđan Miković, po povredi Poslovnika. Izvolite.
Predsedavajući, smatram da ste tokom diskusije, odnosno sada prilikom ukazivanje na povredu Poslovnika od strane gospodina Ilića prekršili Poslovnik, zato što ste mu dozvolili da svoju misao vodi do kraja. On je pomenuo član 27. Međutim, ja sam ukazao na povredu Poslovnika i nakon toga je gospodin Ilić reagovao, a ne može ukazivanje na povredu Poslovnika da se odnosi na onog ko je ukazivao na povredu Poslovnika. Razumem potrebu čuvanja lika i dela od strane članova pojedine poslaničke grupe, ali taj koji ukazuje na osnovu člana 103. na povredu Poslovnika može da ukaže na povredu Poslovnika neposredno po učinjenoj povredi. Znači, ako je neposredno učinjena povreda, odnosi se praktično na moje ukazivanje na povredu Poslovnika. Zbog toga vas pozivam da se striktno držimo Poslovnika, da bi diskusija u vezi svega ovoga, u vezi svih ovih šest zakona tekla nesmetano, da ne budemo u prilici da ukazujemo i na mnoge digresije koje su otišle daleko, daleko, van teme dnevnog reda, i to mahom od onih koji su trebali da brane Predlog zakona, a govoreno je o sasvim drugim temama. Upravo zbog toga smatram da vi, gospodine potpredsedniče, u skladu sa čl. 27. i 32. Poslovnika, treba na određeni način da usmeravate ovu diskusiju, da se ne bi i dalje javljali po eventualno daljim povredama Poslovnika.
Samo mogu da se složim sa izrekom da poslanik ne može povrediti Poslovnik. Molim vas, uvek sam dužan da odgovorim da li je Poslovnik povređen ili nije, da kažem moje mišljenje. Nisam shvatio da je narodni poslanik Ilić ukazao na povredu Poslovnika od strane narodnog poslanika, nego da sam ja povredio Poslovnik i tako sam mu i obrazložio. Prema tome, smatram da u tom smislu nije povređen Poslovnik. Ako hoćete, možemo u danu za glasanje da se izjasnimo? Nećete? Dobro. Molim vas da povrede Poslovnika svedemo, stvarno više gubi smisao. Za reč se javila narodna poslanica Snežana Stojanović Plavišić, po povredi Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem se. Reklamiram član 107, povredu dostojanstva Skupštine. Vi ste povredili, naravno, a ne bilo ko drugi, zbog toga što ste dopustili kolegi da nam drži predavanje o tome kako se može prijavljivati povreda Poslovnika, kolegi koji je danas prijavljivao povredu Poslovnika staru dva dana i to mu je dopušteno. Sada mi dozvolite da kažem još par reči o tome šta je bahato a šta je profesionalno, pošto su te reči takođe ovde korišćene. Bahato je da se ovde govori o tome da nije priznat Izveštaj Fiskalnog saveta. Naprotiv, ministar je danas o tome jasno govorio. Dozvolite da pročitamo Izveštaj Svetske banke koji govori o …
Gospođo Snežana, molim vas…
Molim vas, nemojte da me prekidate, vreme mi nije isteklo. Nemojte me prekidati, javiću se ponovo.
Neću vam dozvoliti repliku [[Snežana Stojanović Plavšić, s mesta: To nije replika.]] Ne, to je replika čim govorite o bahatosti koja je prošla, a možete da govorite samo o povredi Poslovnika. Izvolite.
Mogu da obrazlažem povredu Poslovnika kako ja želim. Obrazložila sam zašto sam se javila, vi ste mi dali reč i molim vas da me pustite dva minuta da govorim. Onda neću koristiti reč "bahato", koristiću reč "bezobrazno". Dakle, ono što je bezobrazno, to je da se ne pominje javni dug Beograda koji je mnogo veći…
Molim vas, neću vam dati reč. Reč ima narodni poslanik Srđan Šajn.
Poštovani predsedavajući, povredili ste odredbe člana 103. na taj način što ste istoj poslaničkoj grupi nekoliko puta uzastopce dali mogućnost da govori navodno o nekoj povredi Poslovnika. Molim vas da to ne radite, jer o njihovoj stručnosti govori to koliko je gospodin Đelić, kao predsednik Saveta za integraciju Roma, stručno vodio to i pustite čoveka koji je stručan da vodi stručnu Srbiju. Jer, ako ne znate integraciju Roma, ne možete ni Srbiju da vodite. Hvala.
Gospodine narodni poslaniče, pravo na povredu Poslovnika se daje po redosledu prijavljenih, u onoj meri koliko ja to mogu. Molim vas, nema veze da li je iz jedne ili iz druge stranke, nego po redosledu. Prema tome, mislim da nije povređen Poslovnik. (Srđan Šajn, s mesta: Ali, iz iste poslaničke grupe može samo jedan.) Ako želite, možemo da se izjasnimo u danu za glasanje? (Srđan Šajn, s mesta: Ne želim da se izjasnimo u danu za glasanje.) Reč ima narodna poslanica Slavica Saveljić, po povredi Poslovnika.
Zahvaljujem, posle 10 minuta, ali dobro. Gospodine predsedavajući, reklamiram povredu člana 128, a opet sve u cilju ove profesionalnosti reći ću nebahatosti, jer svakako nije profesionalno da poslanici DS drže poslaničke kartice u poslaničkim jedinicama, skoro čitavog dana nekoliko kartica stoji unutra, a da poslanici uopšte nisu prisutni, te vas molim da naredite ili zamolite stručne službe da u cilju profesionalnosti do kraja dana vode intenzivno računa o tome.
Prihvatam vašu sugestiju i molim stručnu službu da izvadi kartice poslanika. Reč ima narodna poslanica Snežana Stojanović Plavšić.
Hajde da krenemo iz početka, poštovani gospodine predsedavajući. Dakle, reklamiram član 27, jer ste vi dužni da se brinete o redu na ovoj sednici.
Moram da vam kažem da ste vi već jedanput reklamirali član 27.
Ne, reklamirala sam član 107.
Izvolite.
Znači, reklamiram član 27. – dužni ste da brinete o redu na sednici Narodne skupštine. Ne možete da dozvolite da neko vređa poslanike govoreći da mi ovde branimo nečiji lik i delo. Mi ovde branimo svoj stav i svoje mišljenje. Da li ste saglasni samnom da to jeste povreda Poslovnika? Ako jeste, mogu li da nastavim da govorim dalje? Znate li šta je zaštita lika i dela? To je kada štitite nekog ko ima 15 firmi koje ostvaruju prihode koji su veći za 2.300%. To je profesionalno. Dakle, firma koja od 2005. do 2009. godine povećava dobit za 800%, a poslovni prihod za 2.300%. Onda, gospodin ima i drugu firmu koja od 2003. do 2004. godine poslovni prihod povećava za 534%, a od 2003. do 2006. godine, kada je gospodin Đilas obavljao funkcije u državi, povećala je svoj prihod za 4.460%.
Moram da vam kažem, ako tako nastavite počeću sa izricanjem opomena, jer ovo već nema smisla. Reklamirali ste povrede Poslovnika, a prelazi se na replike. Neću to dozvoliti. Molim vas. Srđan Miković, izvolite. Replika? Da li još neko ima povredu Poslovnika? (Nema.) Božidar Đelić, replika.
Hvala vam gospodine predsedavajući, da kažem, budimo egzaktni, 200 miliona evra otimate sada, a dodatnih 100 miliona otimate tako što ukidate naknadu korišćenja građevinskog zemljišta i ukidanjem parafiskalnih nameta. To je ono što je ministar malo pre rekao i repliciram na to. Mislim da stojim veoma čvrsto na izrečenim rečima, zato što jeste vređanje inteligencije kada vam se stalno prikazuju stvari na suprotni način onoga što je prava realnost. Kaže se da se razdužujemo, a Srbija ima 4,5 milijardi evra duga više. Da vam kažem, kada govorimo o stručnosti, nije sporno da u ovom paketu ima nekih stvari koje su možda poželjne. Daću jedan primer – jeste, dobro znamo mi u DS da jeste evropski standard, da kada neko gradi za dalju prodaju može da to čuva samo godinu dana, a da ne plati porez. Znamo, to jeste standard. Postavljam vam pitanje – da li je ovo momenat, sada kada u Srbiji ima toliko napravljenih, ne prodatih stanova, sa građevinskom industrijom koja je na kolenima? Da li stvarno iko ovde prisutan misli da je ovo idealan momenat da postojeću odredbu, da investitori mogu da čuvaju taj stan u zalihama i da ne plaćaju porez, da li ovo vreme, kada moraju u roku od godinu dana da plate porez na ono što svi, dobronamerni gospodine ministre, dobro znamo da ne mogu da prodaju te stanove? Niko ne može da ih proda u ovom momentu. Zašto ih guramo da plaćaju porez na nešto što u napred znamo ne može da bude prodato? Jeste, evropski standard, danas nije primenjiv. Povucite ovaj paket. Vreme je da stručno, mirno razgovaramo, bez uvreda, ja nikoga ovde nisam i nikada neću lično uvrediti, ali ono što mene brine i nas u DS to da svakog meseca vidimo da jaz u javnim finansijama se produbljuje, vidimo da polako panika nastaje.
Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Kažete otimamo 100 miliona evra zato što je ukinuta naknada za uređenje građevinskog zemljišta. Znate li vi kojim je zakonom ta naknada ukinuta? Izmenom zakona o planiranju i izgradnji, koji je doneo gospodin Oliver Dulić. Znam da ste vi napustili Tadića. Možda ste i Dulića napustili. Ali, gospodin Dulić nikada nije bio ni u jednoj od ovih stranaka koje sada vode Vladu. Uzgred, budi rečeno, mislim da je dobro što je ukinut, ali to nije otimanje, jer je to ne transparentan način oporezivanja. Ali, prosto nemojte da imate dvostruki aršin, jer jake reči otimate. Jasno je da ako se ukinu parafiskalni nameti, da je dobro za privredu. Za vas je reč otimanje, ako vi rasteretite privredu pa ste oteli, ne znam, nekom nesposobnom gradonačelniku. Znam na koga mislim. Nije to otimanje, kada ukidate namete privredi, to je rasterećenje. Ono što su se žalile sve lokalne samouprave, ne znam od kuda vam sada ovo? Bukvalno sve lokalne samouprave su se žalile da firme fiktivno drže u knjigama preduzeća, da je neka imovina za dalju prodaju, a u stvari ne prodaju kako bi izbegli plaćanje poreza. Mi sada to onemogućavamo. Kažem, imate pravo to da držite maksimalno godinu dana. Jer, ako imate neku imovinu koja je zaista za dalju prodaju, prodajte. Opštine su to tražile. Gradovi gube novac od toga, jer su firme fiktivno prikazivale dobar deo imovine da je navodno za dalju prodaju, a uopšte nisu imali nameru i nemaju nameru da prodaju, da bi izbegli plaćanje poreza. Ovo se ne odnosi na građane, odnosi se na firme. Dobro je rešenje i ostaćemo kod njega. Ali, birajte reči, molim vas, jer mogu da shvatim da želite da kritikujete ljude sa kojima ste do juče bili, kao što je na primer Dulić. Ali, reč otimate, ne znam, u ovom slučaju nije opravdano, čak ni kada je on u pitanju.
Gospodine Đeliću daću vam repliku i završavamo, molim vas.
Hvala. Da kažem da ono što je trebalo da sudi, što ste vi najavili kada je krenula da radi ova Vlada to je da će se veoma brzo doneti veoma jasni propisi kojima će se taj namet nadoknaditi. Evo, to je tek sada. Vidimo i po vašem obrazloženju da niko zapravo ne zna koliki će biti efekti. Hoćete da čitam iz vašeg obrazloženja. Kažete pošto se sve to nalazi na nivou lokalnih samouprava, očigledno niste sarađivali sa njima da vidite koji su pravi efekti, niko ne može danas da sazna za tačnošću ni približnu cifru koliko će se novca ovde nadoknaditi. Pa se ide u neke zone, pa se onda ide na neke transakcije itd. Moram da vam kažem, ako hoćemo da budemo egzaktni, mi smo proverili, u budžetu koji ste nam predložili i koji je usvojen na kraju, u brodogradnji za koju kažete da je nema u obrazloženju tog budžeta one i te kako postoji, milijardu i dvesta. Tako da hajde prvo da dobro znamo zakone koji su ovde usvajaju i onda kažemo istinu jedni drugima. Istina danas jeste da smo u mnogo težoj situaciji nego što ste nam ikada hteli da kažete i da bi bilo mnogo bolje da ne pod pritiskom MMF-a, nego zato što je to nacionalni interes, pre leta, posle sednice koje ćemo imati u četvrtak, gde ćemo mi kao DS dati predloge, i videćete malo kritikovati, predloge ćemo dati da vidimo kako možemo, verovatno u nekoj drugoj konfiguraciji izvući Srbiju iz ovako teške situacije. Hvala.
Gospodine ministre, izvolite.
Ova stavka za brodogradnju nije nikad primenjena, skinuta je već početkom godine zato što smo smatrali da ima važnih stvari, to smo objavili. Znam da ste vi bili na odmoru na Karibima, pa niste čuli za to, ali to smo još početkom ove godine eliminisali, nijedan dinar nismo potrošili za brodogradnju.
Borislav Stefanovi, replika.
Evo vidite kako se to dešava. Moram da repliciram. Kada vam ljudi iznesu egzaktne podatke. Prvo ste rekli to nije istina, to nigde ne piše. Onda ste rekli – piše, ali ne u tom delu. A sad ste rekli – to je bilo pa smo izbacili. To je ta dinamika vašeg političkog razvoja. Vi na mesečnom nivou menjate svoje izjave i stavove i računate da niko živ u Srbiji se ne seća šta ste pre toga rekli. Koristite uvrede, napadate DS, govorite potpune neistine. Govorite ljudima ovde najgore moguće stvari. Šta vam to sada znači? Vi niste ovde došli da se svađate sa DS nego da nam odgovorite na pitanja koja smo vam postavili i na stvari koje su potpuno egzaktno vama predstavljene. Vi ne morate da se složite sa tim. Ali, ne razumem odakle vam pravo da govorite stvari o tome ko je koga napustio. Pa, vi ste napustili Labusa koji se zaduživao pa smo mi vraćali vaše dugove. Pa, generacije će vraćati vaše dugove, gospodine Dinkiću. Pa, nemojte vi o napuštanju stalno pričati, ko je gde bio na letovanju. To mislim da zaista prevazilazi sve pristojne okvire. Mi nećemo da se javljamo po Poslovniku zato što želimo da se nastavi sednica, ali dajte molim vas, uđite u meritum, razgovarajte sa nama o onome što vam govorimo. Činjenicu su tu pred vama. Vi kažete nije tačno, ne sviđaju mi se činjenice. U redu, ali ne znam odakle sada izvlačite ove stvari. Draga Đilas neće biti gradonačelnik. Znate šta, možda Dragan Đilas neće biti gradonačelnik 2014. godine, a to gde ćete vi biti, to ćemo da vidimo. Mogu da vam garantujem da vi ministar biti nećete. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nataša Vučković.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, neko je ovde rekao da opozicija likuje zbog loše finansijske situacije u Srbije. Daleko je od toga da bilo ko likuje zbog ono kakvo je danas stanje u Srbiji, ali osnovi je zadatak parlamenta, on je zbog toga i nastao, da kontroliše Vladu kakve nove poreze nameće narodu i građanima. To je suštinski naš zadatak ovde i mi se time ovde bavimo svih ovih dana od kad su ovi zakoni ušli u proceduru. Po našem mišljenju nedopustiva je procedura po kome su ovi zakoni ušli po hitnom postupku, bez javne rasprave i ova naša današnja rasprava u načelu dokazuje koliko smo u pravu kad tvrdimo da nije primenjen ni jedan parlamentarni standard, jedan evropski standard kada smo započeli raspravu o ovim zakonima, bez obzira što to možda jeste po Poslovniku, ali je suprotno svakom principu i praksi dobrog upravljanja. Mislim da će se tu složiti svi građani koji nas gledaju. Naše suštinsko mišljenje je da Vlada nije dobro odmerila efekte ovih zakona. Ono što je rečeno ovde da je mesecima Vlada radila na pripremi ovih zakona, nama to ne deluje tako. Nama deluje da je ovo po priličnoj meri jedna improvizacija. Najbolji dokaz za to je ona mera koja je bila predložena pre dve nedelje u javnosti. Pre podne je predstavnik ministarstva rekao da će se uvesti porez na imovinu na drugi stan, da bi tokom večeri predstavnik ministarstva to porekao. Ukoliko se na taj način mesecima radilo na pripremi zakona, nas zaista to dovodi u vrlo osnovanu sumnju da se nije ozbiljno radilo na pripremi ovih zakona i da efekti zakona nisu na dobar način izračunati. Primera radi, ukida se taksa za korišćenje građevinskog zemljišta i ona se mora nadomestiti porezom na imovinu. O tome da nisu do kraja izračunati efekti ovog plana govori, na kraju krajeva, i Fiskalni savet, citiram: "Fiskalni savet predlaže da se do početka primene sprovedu detaljnija istraživanja o fiskalnim efektima, integrisanja naknade. Ukoliko se proceni da pojedine lokalne samouprave neće biti u mogućnosti da prihode od naknade za korišćenje građevinskog zemljišta adekvatno nadomeste porezom na imovinu, moguće je razmotriti opciju da se stopa poreza na imovinu dodatno poveća." O tome mi govorimo, kada govorimo o tome da efekti zakona koji su danas u proceduri, o kojima mi raspravljamo, nisu do kraja sagledani. Zbog toga smo govorili o ovim projekcijama poreza na imovinu. To su radili ljudi koji nisu amateri. Radili su ljudi koji se nalaze u poreskim upravama. Oni su to radili, naravno, na brzinu, kao što su i ovi zakoni ušli u proceduru na brzinu. Mi bi voleli da vidimo projekcije koje je imalo Ministarstvo finansija, da ih uporedimo. Zato bi bilo dobro da smo imali javnu raspravu. Zato bi bilo dobro da smo imali mogućnost da stručni krugovi o ovome razgovaraju, da se animiraju građani, da imamo priliku da mi kao narodni poslanici sa građanima u svojim sredinama o tome govorimo. Da možemo da prenesemo i njihove brige i njihove interese. Zato mi ovde služimo. Nije Fiskalni savet nešto iza čega mi sada treba da se zaklonimo. Oni su stručni ljudi. Govore u okviru svoje nadležnosti. Takvi su njihovi izveštaji. Ali, kada bi Fiskalni savet se pitao da li treba neki zakon usvojiti, onda bi oni bili parlament. Ne, zakone usvajamo ovde. Suočićemo se, čitamo izveštaje fiskalnih saveta, ali pažljivo, kao što vidite. Rečeno je ovde da se ovi zakoni ne tiču građana, nego da se tiču nekih alokacija budžetskih sredstava sa lokala na centralni nivo, itd. To je apsolutno netačno. Svi fiskalni zakoni se na ovaj ili onaj način, neposredno ili posredno tiču građana. Kada govorimo o izmeni svakog poreskog sistema mi moramo da vodimo računa o nekim osnovnim pravilima i karakteristikama onoga što čini jedan normalni poreski sistem, a to je da on mora da bude, pre svega, predvidljiv i da mora da bude podnošljiv kao namet. Mi ovde stalno imamo promene sistema takve, da kada građanin, investitor ili bilo ko u ovoj zemlji hoće nešto da kupi, da uloži novac, da negde investira, on ne zna sa kakvim će se realno fiskalnim sistemom, sa kakvim porezom na imovinu, sa kakvim porezom na dobit, suočiti za godinu ili dve. Znači, poreski sistem mora da apsolutno bude stabilniji ukoliko mi želimo da imamo bilo kakav progres u ovom društvu. Ukoliko na bilo koji način mi ovo dovodimo u pitanje, mi suštinski ugrožavamo i pravnu i imovinsku sigurnost građana, onda se ulazi u sivu zonu, onda se ulazi u zapošljavanje na crno, onda se utaji porez itd. Mi ljude godinama podstičemo stambenim kreditima i na druge načine da ulažu u nekretnine, a sada im uvodimo znatno veće poresko opterećenje. Možda su u pravu oni, žalim duboko ukoliko su u pravu, kada kažu da se ovde u ovoj zemlji ne vredi ni ulagati i bilo šta graditi, nego je bolje čuvati novac u nekoj slamarici. To je poražavajuće za jedno društvo ukoliko dođemo do takvog zaključka. Želim da verujem da mi kao društvo i kao država ne želimo da takvu poruku pošaljemo. U modernim državama, kojima mi želimo da se pridružimo, građani se upravo podstiču da ulažu i u stanogradnju, time oni povećavaju, naravno, i doprinose rastu građevinske industrije, plaćaju porez na dodatu vrednost i sve. Znači, doprinose da njihova ušteđevina, da ono što je nasleđeno bude ukrupnjeno, da se investira i da se na taj način doprinosi zajednici. Mi na ovaj način, uvođenjem mnogo oštrijih i težih poreskih opterećenja za građane dovodimo čak u pitanje i onu poruku koju smo poslali donošenjem Zakona o restituciji. Mnogi su sada povratili svoja porodična imanja i vlasništvo, pa je poruka koju im sata šaljemo sa ovim velikim poreskim opterećenjima na imovinu. Dakle, nije tačno da se ovim izmenama poreza na imovinu ne stvara dodatno poresko opterećenje. Ono se stvara time što se ukida ograničenje da se 10 ari okućnice ili dvorišta neće oporezovati. Povećava se opterećenje time što se ukida amortizacija, a i dalje se ne vodi računa o jednoj vrlo važnoj socijalnoj komponenti stanovanja, a to je da je sasvim različita situacija kada vi imate u jednoj nekretnini gde živi sam vlasnik, a sasvim drugačije ukoliko on živi sa članovima svoje porodice, dvoje, troje, četvoro, itd. Nije u redu da na jednak način budu poreski opterećeni. Mi smo podneli neke amandmane koji u tom smislu predlažu veću pravičnost. Mislim da je, takođe, vrlo važno da se naglasi i ovde u ovoj raspravi i u medijima rečeno je da je maksimalna poreska stopa 0,4%. To nije tačno. Član 11. koji se ne menja ovim Predlogom zakona o porezu na imovinu ne menja član 11. Mi nismo na taj član mogli da podnosimo amandmane, ali suštinski je da nepravda ostaje, a to je da je stopa poreza na imovinu za lica koja vode poslovne knjige, znači, za privrednike ostala do 0,4%, dok je za fizička ona od 0,4%, odnosno sve do 2%. Ukoliko neko zaista želi da oporezuje bogataše, onda mislim da bi bilo pravedno da se i stopa poreza na imovinu za ljude koji vode poslovne knjige, a vlasnici su nekretnina, usaglasila sa poreskim stopama koje plaćaju fizička lica, zbog toga što nije redak slučaj, da upravo na firme bogati ljudi kupuju i kuće i vile i svu drugu imovinu koja predstavlja luksuz, a ne plaćaju porez na imovinu po progresivnim poreskim stopama. U ovako ozbiljnoj ekonomskoj krizi u kojoj smo mi, u ovako rastućoj nezaposlenosti, svaki novi vid oporezivanja građana predstavlja neprijateljstvo prema građanima, u najmanju ruku. Rečene su ovde i teže reči, ali ja mislim da je vrlo važno imati u vidu da će po našem najdubljem uverenju svaka lokalna samouprava imati ne veliki problem da se snađe kako da ovaj zakon ne primeni. Mi smo podneli amandmane, mislim da su oni u najboljem duhu saradnje i konstruktivne opozicije podneti i ja molim Vladu da na njih obrati pažnju, jer mi ćemo, naravno, glasati protiv ovih zakona, ukoliko ni jedan od naših amandmana, odnosno, suštinski ne budu usvojeni, a u narednim danima sa građanima ćemo vrlo intenzivno razgovarati o efektima ovih zakona. Hvala.
Reč i ma narodni poslanik Aleksandar Senić.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, predloženi set poreskih zakona predstavlja po meni osvedočenje kraha poreskih i privrednih reformi koje sprovodi ova Vlada. Po ko zna koji put se potvrđuje da ova Vlada nije sposobna da sprovede poreske i privredne reforme u ovoj zemlji. Novi porezi za građane Srbije znače da će oni koji imaju platu preko 200.000 dinara imati manji porez, a da će porez na imovinu biti povećan i do osam puta. Očigledno je, da je obzirom preko noći doneta odluka da se zakoni puste u skupštinskuproceduru, da nisu rađene projekcije i obračuni poreza na imovinu, po promenama zakona koji se predlažu. Želim da saopštim neke cifre koje nije radila DS, već stručni ljudi iz poreskih organa, da stan na Starom gradu od 50 kvadrata koji je do sadaplaćao porez na imovinu 3.600 dinara, porez na imovinu od 2014. godine će biti 26.000 dinara. Stan kod starog Merkatora površine 50 kvadratnih metara koji je do sada plaćao porez na imovinu od 2.900 dinara će plaćati 16.000 dinara. Stan u Zemun Polju, i sa tim verovatno URS ide u kampanju za lokalne izbore u Zemunu, će biti oporezovan sa sadašnjih 1.650 dinara sa 8.000 dinara sledeće godine. Dakle, ništa nisam izmislio, ovde su papiri koje su neki ljudi potpisali. Nemam potrebe da izmišljam, što ćete videti tokom mog daljeg govora. Demokratska stranka je stalno upozoravala da se Srbija previše zadužuje, da je budžetski deficit preveliki, itd, i tvrdnje za tako nešto su proglašavane kao nedobronamerne. Moramo priznati da je budžet nestručno sastavljen. Planirani prihodi su inicijalno značajno precenjeni. To znači da je potcenjen budžetski deficit. Pročitao sam analizu MMF-a i oni za naše finansije kažu da je vršeno loše planiranje, pre svega daju ocenu da je izvršena loša procena poreza na dobit. Dalje, daju ocenu da je veoma loša koordinacija fiskalne i monetarne politike, tj. da Narodna banka i Ministarstvo finansija nemaju dobru komunikaciju i usklađenost u svom radu. Sledeće što MMF zamera je nepoznavanje, lutanje i improvizacija u radu Poreske uprave, određivanje rokova, njihovo odlaganje za reprogram dugova i otpis zateznih kamata. Takođe, bilo je i neplaniranih rashoda, na primer, po osnovu plaćanja glavnice garantovanih kredita za "Srbijagas". Mislim da je za "Srbijagas" naročito kriva DS, da li je tako? Postoji i jedna pogrešna politika u Ministarstvu finansija, a to je prevaziđeni način privlačenja stranih investicija direktnim subvencijama i izvršnim poreskim olakšicama. I dalje dajemo ogromne direktne subvencije za radna mesta gde su plate 20.000 dinara i dajemo ih stranim kompanijama koje iznose svoju dobit iz Srbije, a ne dajemo domaćim preduzećima. Privlačenje stranih investicija se postiže preko reformi poreskog i privrednog sistema, koje su doživele krah. Drago mi je da ministar priznaje da je preterano opterećivanje privrede oslabilo fiskalnu disciplinu. Dakle, mi umesto 30% sive ekonomije imamo sada i 50% sive ekonomije. Ove zakone ne treba nazvati rasterećenje privrede, već ih treba nazvati pravim imenom. Ovo je prelivanje 20 milijardi dinara iz budžeta lokalnih samouprava u centralnu kasu, ali to ne važi za sve lokalne samouprave. Ministar predlaže da poreska stopa na imovinu bude nula posto ako su neke lokalne samouprave sposobne da to sebi priušte. Nisu sve lokalne samouprave sposobne da to sebi priušte, sposobne su samo neke. Jedan od tih, pretpostavljam, lokalnih samouprava je Opština Rača, čija predsednica je član predsedništva URS i koja je 10. maja na svom fejsbuk profilu pozvala građane. Citiraću, zajedno sa svim gramatičkim greškama: "Ja vas lično pozivam da dođete u prostorijama opštine i da se lično uverite koliko smo sredstava za razvoj opštine dobili od ministarstava, čiji su ministri članovi URS". Šta će URS krediti za kampanju? Oni mogu i da ukinu porez na imovinu. Zato sam pozvao kolegu Babića da dođe u salu jer sam hteo nešto da ga pitam, kako ovo dozvoljavate? (Zoran Babić, s mesta: Šta?) Što me niste slušali? (Zoran Babić, s mesta: Pročitaću stenogram.) Dakle, finansijska politika ove Vlade se svodi na to kako će URS preći cenzus, a ne na dobro planiranje i smanjenje rashoda i na dobro gazdovanje javnim finansijama u Srbiji. Dakle, svaki trošak je opravdan ako URS pređe cenzus i ja vas pitam zašto to dozvoljavate, pitam vas u ime građana? Vidim da su vam poslaničke klupe… (Predsedavajuća: Koga pitate, gospodine Seniću, s obzirom da po Poslovniku nemate pravo da se obraćate poslanicima direktno, pa vas zbog toga molim.) Ja se obraćam poslaničkoj grupi, izvinjavam se. Vidim da su poslaničke grupe naprednjaka prazne, vidim da su se verovatno odrekli ovakve reforme i da ih više to ne zanima i apelujem na njih da prekinu da podržavaju finansijsku politiku u Srbiji, kako URS da pređe cenzus? Hvala.
Hvala. Da li neko od prijavljenih želi povredu Poslovnika? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, trudio sam se da shvatim poentu diskusije mladog kolege… (Predsedavajuća: Molim vas, gospodine Babiću, samo član Poslovnika?) Član 107. Lepo ste ga opomenuli da nema pravo obraćanja direktno. Mislim da smo svi ovde da bi štitili interese građana, a ne da bi razmišljali da li će neka druga poslanička grupa preći cenzus ili da li će neka druga politička opcija preći cenzus ili neće preći cenzus? Više bih voleo da mladi kolega razmišlja o cenzusu DS, jer po onome i po onim stvarima koje su radili u prošlosti, vidim da žestoko tonu ka borbi za cenzus. Prema tome, politika SNS je vrlo jasna, hrabra, eksplicitna. Građanima uvek izađemo sa tom politikom i uvek izlazimo sa našim stavovima, ne plašeći se da zbog reformi koje želimo da sprovedemo možda rizikujemo sutra i gubitak vlasti. Ne vidim tu nikakav problem. Ni poslanička ni ministarska ni bilo koja druga funkcija nije naša dedovina pa da moram da ostanem u njoj. Više mi je cilj i više mi je stalo do cilja i do onoga što ćemo postići na taj način, a mislim da smo i kroz borbu protiv korupcije za koju niko u Srbiji ne može da kaže da ne postoji i da ni institucionalna, ne može niko da kaže da se nismo hrabro odnosili i iskreno prema građanima Srbije koji žive na Kosovu i Metohiji i prema ostalim građanima Srbije, da nismo hrabro iznosili naše stavove i našu želju da se taj problem reši. Prema tome, nemojte molim vas, odnosno, kada pominjete SNS, dobro razmislite, stavite prst na čelo, kažite sve i pohvalite ono sve što smo uradili u prethodnom periodu, jer mnogo je toga za pohvalu. Što se tiče cenzusa, razmišljajte o svom cenzusu, a videćemo kako će taj cenzus biti dalek i u Kosjeriću i u Zemunu.
Hvala. Reč ima Borislav Stefanović, replika. Izvolite.
Stvarno se ne bih javio, ali ova količina helijumskih balona se ne mogu izdržati u jednoj prostoriji, ili što bi narod rekao "Što je Babiću, to mu se i snilo". To koliko bismo mi dobili, da li ćemo preći cenzus, to prepustimo građanima Srbije. Pošto ste vi toliko sigurni u sebe, znate, citiraću vam jednog velikog vojskovođu koji je rekao "Kad neprijatelj pravi greške, nemoj mu odmagati", a to upravo ja vama poručujem. Mi lepo vama kažemo, rezultati toga što puštate da pređu cenzus su katastrofalni po srpsku ekonomiju. Vi ste saučesnici u uništavanju srpske ekonomije. Vi ste saučesnici u uništavanju srpskog budžeta, a vaš odgovor na to je – šta se vi brinete o njihovom cenzusu, brinite se o svom. Razumem da se javio Vlada Ilić, ali vi sad imate takvu stožernu ulogu, plus kompleks niže vrednosti, da je ovo neizdrživo, pa onda morate da pokažete da smo mi jadni svi na ivici cenzusa, a vi ste svi moćni, stojite na vrhu planine. I mi smo nekad imali takav osećaj. I da vam kažem jednu stvar, shvatite ovo kao prijateljsku mudrost i savet. Jedan od razloga pada sa tog Pijemonta, sa tog Obeliska je čovek koji sedi ovde. I kad vam mi to kažemo, mi to ne govorimo zato da bi mi nešto sa vama pravili dogovore, već da spasite građane Srbije, ali ne tako što ćete reći – DS se bori za cenzus. Zamislite! Umrećemo od vaše brige. Brinite malo o nekom drugom. Tražite malo lopove među vama. Tražite lopove među koalicionim partnerima. Pokažite tu nedoslednost i beskompromisnost. Ja znam šta ćete vi reći – budite sigurni da će to tako biti. Ali, građani godinu dana slušaju tu vašu priču – budite sigurni da će tako biti. Ali, ništa od toga nema sem tog helijuma koga ste puni, gospodo. Hvala.
Narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Postoji jedna izreka u srpskom narodu, a ona glasi – čovek se uči na svojim greškama. Mislim da je prevaziđena. Vreme je prevazišlo tu izreku. Sad postoji nova greška – pametan čovek se uči na tuđim greškama. Videli smo i bahatost i nestručnost i sve što je oslikavalo vlast proteklih 12 godina. Naučili smo se, gospodo, nemojte da nas vi učite kako i šta treba. Ne treba nam ta vrsta brige. Ovde smo zbog građana Republike Srbije. Imam jednu poruku koju ću i po treći put da ponovim: prvih 20 godina će vam biti teško u opoziciji, posle toga ćete da se naviknete.
Hvala. Narodni poslanik Vladimir Ilić, replika. Izvolite.
Zaista sam hteo da se uzdržim, ali, kako da vam ne kažem? Treći put se nudite Naprednjacima za koaliciju i treći put – korpa. Znači, teško to ide. Što se vi brinete za naš cenzus? Niko nas nije nahvalio kao vi večeras. Vi ste sada priznali i pokazali da smo mi vama upravljali. Kako taj jedan mali G-17 ili URS može jednu tako moćnu i veliku DS da vodi? Nismo mi upravljali vama, znate vi šta ste uradili. Kad odgovorite građanima Srbije gde je taj novac iz "Agrobanke" i "Razvojne banke Vojvodine", to će biti početak vašeg oporavka. Kada gospodin Đilas objasni kako je moguće da njegovih 15-ak firmi, ako mi dozvole, ja ću da pročitam kako se zovu, nije mi teško, "Multikom group", "Multikom rent", "Bella team", "Direct media", "DM marketing international doo", "Big print", "Frendee", "Emotion production", "Ovation advertising" itd, i (5.00.00) i sama činjenica da su sve engleski nazivi govori o prirodi tog čoveka. Šta će njemu, ako su to srpske firme, ti engleski nazivi? O čemu se radi? Kako je moguće da je uvećao prihod ovih firmi za 800%? Kako je moguće da se obogatio od 2004. godine do danas toliko da niko ne može da izračuna koliko novca ima? Neki kažu preko 100 miliona evra. Neka nam on objasni odakle mu taj novac. Kako je moguće da mi imamo najskuplji most na svetu? (Predsedavajuća: Vreme.) Eto, to su teme. Nemojte da se brinete više za URS, brinite se, što kaže Babić, za vaš cenzus.
Hvala. Narodni poslanik Borislav Stefanović, replika. Izvolite.
Samo radi pojašnjenja. Dakle, ne brinemo se mi za vaš cenzus, molim vas, istine radi, mi se brinemo za Srbiju i njene građane i ukazujemo na činjenicu da vi koristite finansije ove zemlje, sistematski uništavate ekonomiju ove države da biste prešli cenzus. Što se nas tiče, ako građani Srbije misle, imajte vi i 50%. Samo nemojte to da radite ovakvim metodama. Mi smo na to ukazali. Druga stvar – firme koje ste nabrojali 90% nemaju nikakve veze, a možda i više, sa Draganom Đilasom. Ali, i to nema veze. Evo, nabrojte 200 firmi. To ne može nikako da potire činjenicu da vaš lider Mlađan Dinkić ima samo jednu firmu i to već 12 godina a ta firma se zove "Srbija", koju on drži za vime kao kravu i muze. To je razlika između nas i vas. To je činjenica. Može neko da ima i engleske nazive, može da ima i japanske nazive firmi, ako pošteno radi, plaća porez i napravi nešto pre politike. Ali, kad neko uđe u politiku sa pantalonama na faltu i sa crnom rolkom i izađe iz politike tako što mora da bude 12 godina u njoj, u jednoj firmi koja je njegovo lično vlasništvo – e, to ste vi. Nismo mi vama opsednuti. Naš neprijatelj i politički oponent je stožerna stranka. Mi ovo govorimo zato što su postali vaši saučesnici preko grbače građana Srbije, da učine nešto ako mogu, a mogu, a ne da mi uđemo s njima. Vi ste super počeli, što bismo vam smetali? Nastavite ovako. Neće niko, verujte, brinuti o cenzusu kad ljudi najzad vide šta im radite svaki dan.
Narodni poslanik Vladimir Ilić, replika. Izvolite.
Pošto pitate, evo, pročitaću vam. Struktura vlasništva – 25% Dragan Đilas, 25% Milica Delević, 42% Dragosav Ilić, 8% Nebojša Gavrić. Ta firma "Multikom group" učestvuje u kapitalu svih ovih petnaestak firmi i to... (Srđan Miković, s mesta: Tema.) To je tema. Čovek me je pitao, a ja mu odgovaram. Replika.
Molim narodne poslanike da ne dobacuju s mesta. Ja vodim računa o tome. Replika je i, prema tome, pustite gospodina Ilića da replicira.
"Multicom group" 93%. To je firma Dragana Đilasa. Silvana Mandurović – 1%, Jovan Stojanović – 1%, Jadranka Drinić... neću da čitam, Gojko Đilas – 1%. "Direct media public relations Beograd", "Direct media public relations doo Beograd". Ulica Antifašističke borbe. Eto, ulica je na srpskom. Struktura vlasništva: "Direct media" – 65%, Nevena Kurtović – 35%, "Direct media Skoplje", "Direct media Sarajevo", "Direct media Podgorica". Da li je moguće da jedan čovek kontroliše sve medije i sav medijski prostor u Srbiji? Da, moguće je kada vlada DS i to je trajalo i traje dan danas, nažalost, ali je pet godina intenzivno. Dragan Đilas kontroliše 80% medijskog prostora Srbije, zajedno sa Šaperom. Zbog toga treba da ćutite.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Nemojte, kolega, molim vas, to – ćutite. To nije prikladno. To smo rekli i vašem ministru. Zamolili smo ga. Nemojte to. Ućutkivati narodne poslanike nije zgodno. Druga stvar, ako se sad mi spremamo da usvojimo zakon o poreklu imovine, to će biti jako interesantno zato što sve to što ste nabrojali je neko stvorio pre ulaska u politiku, uredno plaća porez, ali plus što pola, ponavljam, više od pola firmi nemaju veze s tim čovekom. Ali, i da imaju, ako usvojimo ovaj zakon o poreklu imovine, lepo proverite sve, pa da vidimo sledeću stvar: kako ministar može da ima od ne znam koliko stotina kvadrata, da živi od ministarske plate, da plaća kredit, da plaća kredit na auto, npr, pa kada vidimo kako je poslovala "Nacionalna štedionica", da vidimo kako je poslovalo... Ovde mogu da vam čitam spisak žrtava ekonomije URS, vaše ekonomske politike. Spisak žrtava je daleko impresivniji od toga, od ovog spiska koji ste vi pročitali, za građane Srbije, ne za nas. Nas ne fascinirate šta god da kažete. Zamislite, drage kolege iz Demokratske stranke, mi smo na vlasti jer vladamo medijskim prostorom? Mi, koje devet meseci provlačite kroz blato na najorganizovaniji način? Kažete da mi u stvari kontrolišemo medije koje nas provlače kroz blato? Pa, mi smo fenomen svetske politike. Svaka vam čast. Da ovo danas nisam čuo,ne bih verovao. Znači, Dragan Đilas provlači sebe kroz medijsko blato devet meseci? Budite ozbiljni, molim vas. Svi u Srbiji znaju šta se dešava. Gledaju nas ljudi i reaguju sa ogorčenjem na ono što im spremate na ekonomskom fiskalnom polju, da budem precizan. Ne možete to pokriti tim pričama, neistinama i svim onim što sada pokušavate da radite. Ponavljam vam, ako neko ima deset firmi, plaća porez, uredno je registrovan, ne može se porediti sa vama, kojima je jedina firma država Srbija 12 godina i iz nje ste izvukli sve što ste stigli. Pa,to svako dete na ulici zna.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Ilić. Izvolite.
Izvinuću vam se ako mi pokažete i dokažete kako je uspeo da uveća svoje bogatstvo za hiljadu puta. Sve podatke koje čitam čitam iz APR. Objasnite mi kako je moguće da jedna firma u Srbiji, odnosno 15 firmi, od toga dve ključne, uvećaju svoj ukupan prihod za 1000% a da pri tome nemaju zaposlene? Kako je to moguće? Kako je moguće da neko ima promet od više milijardi dinara i to baš u trenutku kada je ušao u politiku, od 2004. do 2012. godine? To mi objasnite i dugujem vam izvinjenje.
Sledeći prijavljeni govornik je Ivan Jovanović.
Hvala poštovana predsedavajuća, poštovani predstavnici, dame i gospodo narodni poslanici, set poreskih zakona koji se danas nalazi u Narodnoj skupštini Republike Srbije u plenarnoj diskusiji je u stvari posledica lošeg stanja u privredi naše zemlje, posledica lošeg stanja u našoj ekonomiji. Danas imamo još jedan eksperiment ministra finansija i ekonomije, koji je ministar ekonomije i finansija ili finansija već 15 godina ili činilac Vlade, učesnik svih afera u ovoj zemlji i danas drži lekcije, dok sa druge strane pokušava da zavuče ruku u džep građana tako što sredstva koja se oduzimaju lokalnim samoupravama, sredstva koja su bila namenjena za investicije, samim tim i za privredu koja jedino od tih investicija može nešto da radi, ta sredstva pokušava da nadomesti tako što povećava porez na imovinu građana. Danas je stanje u našoj imovini takvo da je državni deficit 61 milijardu dinara od predviđenih 132. Samim tim očekivani deficit će umesto 3,6% biti barem 5,5%. To je nešto što govori Fiskalni savet. Mi smo vam govorili slične stvari kada je usvajan budžet za 2013. godinu. Kada je usvojen rebalans budžeta za 2012. godinu, govorili ste – nemate prava sada da kritikujete, ovo je vaše, mi samo pokušavamo da ispravimo. Iako je i tada, većina sadašnje koalicije, bila u toj vladi, nemate prava da kritikujete, vi ste bili stožer. Ko je danas stožer a ko je iz te vlade ostao u ovoj vladi? Nakon toga usvajate budžet 2013. godine i tvrdili ste – mi smo sada odgovorni, od ovog budžeta će biti naša odgovornost. Šta je sada sa tom odgovornošću? Danas smo tu, govorili smo vam da će u proleće biti rebalansa. Niste verovali. Govorili ste – nije tačno, govorite neistine. Govorili smo da je prihodovna strana nerealna i da ne možete ostvariti ove prihode, da će veći deo privrede otići u sivu zonu zato što ste podigli PDV za 2%, zato što ste podigli akcize. Nije bilo moguće da to ostane na istom nivou. U realnom sektoru u prva dva meseca ove godine bez posla je ostalo 30.000 radnika. Istovremeno po izveštaju Fiskalnog saveta prihodi od zarada su povećani za 0,5%. Od čega? Naravno, od zapošljavanja u javnom sektoru. U ovoj državi je dovoljno sada da imate lažnu diplomu i partijsku knjižicu neke od stranaka vladajuće većine da dobijete mesto u bilo kom javnom preduzeću u javnom sektoru. Zadužili smo se 4,5 milijardi u prethodnih 10 meseci. Od toga 400 miliona smo vratili za dug iz 2004. godine koji je takođe napravio Mlađan Dinkić. Prekjuče smo tražili, kada ste došli u Narodnu skupštinu i tražili raspravu o setu ovih zakona, tražili smo da se raspravlja o rebalansu budžeta, jer tako stoji u Ustavu Srbije. U Ustavu Srbije stoji da ne možete raspravljati i menjati rashodelnu i prihodovnu stranu dok se ne promeni i budžet, odnosno tražili smo rebalans budžeta. To je juče rekao i Fiskalni savet, da je potreban rebalans budžeta uz ove zakone. Niste želeli da slušate i samo ste odložili sednicu za danas. Kakvim manirima se koristi ova Vlada? Kakvu politiku i kakva dela baštini Vlada iz devedesetih godina? Kod sebe imam zaključak Vlade od 28. februara 2013. godine kojim se menja rok iz zakona. Predložio ministar finansija i privrede, Vlada donela zaključak kojim menja zakon koji smo doneli u Narodnoj skupštini. O tome smo govorili kolege narodni poslanici, govorili smo vam da je ovo opasno i da Vlada pokušava da uzurpira Skupštinu. Niste nam verovali i to se nastavlja. Danas nemamo rebalans i nemamo mogućnost da raspravljamo o ekonomskim politikama, privrednim koje će omogućiti da ova zemlja krene ka oporavku. Mi iz DS smo se reformisali. Izradili smo program za izlazak iz krize. Imamo pripremljene mere i hoćemo o njima da razgovaramo, ali ne možemo bez predloga rebalansa. Kada bude predlog rebalansa, onda možemo o njima da razgovaramo. Zašto se vi niste reformisali? Evo, radikali su skinuli bedž, a vi niste čak ni to. Mislim da ne možete prebacivanjem odgovornosti na druge da izađete iz ove situacije. Građani Srbije nisu nimalo naivni, svesni su svega onoga što se dešavalo prethodnih godina, svesni su toga da nema ništa od hiljadu evra akcija. Tada ste imali razne izgovore, ekonomska kriza, EU. Danas čujemo isto, EU se vraća u krizu, opet je u krizi, ne možemo da računamo na prethodne projekcije. Kriva je ili kriza ili EU ili Dragan Đilas. Nikada vi niste krivi, a vi ste jedini činilac Vlade prethodnih 13 godina. Na osnovu toga smatram da ova katastrofalna politika koju vodi Vlada Republike Srbije, čiji je stožer SNS i u kojoj ekonomsku politiku i dalje vodi Mlađan Dinkić, neće moći da ugasi požar koji je nastao u našoj ekonomiji. Ovaj set zakona je samo privremeno rešenje. Čašom vode se ne gasi požar. Podneli smo amandmane. Sigurni smo da oni mogu da poprave ove zakone kojima se planira pljačka građana Srbije, ali smo takođe sigurni da ih vi iz razloga zbog kojih ste ih i predložili na ovaj način, nećete prihvatiti. Hvala.
Reč ima ministar Dinkić.
Kažite mi najpre jednu jedinu reformu koju ste sproveli dok ste Vladu vodili? Samo jednu jedinu mi navedite, ako ste se reformisali. Reformu pravosuđa koju je EU ocenila kao najgoru moguću. Tražilo se od nove Vlade da to poništi. Šta ste uradili? Ima jedna stvar, priznaću to. To je reforma vojske, profesionalizacija vojske, ali to je čovek kome je vaš sadašnji šef tražio da vrati mandat ovoj Skupštini, Šutanovac. Druga stvar, u Zakonu o porezu na imovinu za fizička lica je na preporuku Fiskalnog saveta promenjena samo jedna jedina stavka, a to je da se ne ide i ne priznaje amortizacija, s obzirom da se vrednuje tržišna vrednost. Šta ću sada uraditi? Da ne biste širili vašu demagogiju, kao što već satima nećete da nam date računicu na bazi čega tvrdite da neke stope rastu 800%, kako to da baš sva računica vam dolazi iz starog Merkatora, Starog Grada? Gde vam je računica iz Kruševca, iz Niša, iz drugih gradova? Jasno je, napisao vam je to Đilas i kao papagaji to ponavljate. To je vaš posao. Tako ste naučili. Ako je to reformisana stranka svaka čast. Papagajska stranka koja ponavlja nešto besomučno bez ikakvog argumenta, ali da ne bi bilo nikakve dileme uradiću nešto što nisam želeo. Želeo sam da poslušam preporuku Fiskalnog saveta. Vratiću amortizaciju u zakon, da nijedan jedini element ne bude promenjen za porez na imovinu fizičkih lica. Predložiću, ako se usaglase poslanici da na Odboru za finansije usvojimo da se vrati ta jedna jedina promena koja je u Zakonu o porezu na imovinu, a to je da se prizna amortizacija za stanove, pa da onda vidimo šta će se događati. Znam koja je vaša strategija bila. Da Đilas sam nakarika ljudima i da ih odere sa 800% povećanja, pa da kaže to je uradila Vlada Republike Srbije. Kako to može da uradi ako je zakon ne promenjen? Nećemo menjati zakon i dosta je više demagogije.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, još nisam video u političkom životu da neko toliko voli ministra Mlađana Dinkića kao DS. Ako bismo uzeli minutažu, to je od prilike tri-četiri puta spominjanje njegovog imena u minuti i to po onoj narodnoj – ko se bije taj se voli. To stvarno ne mogu da razumem. Mogu da razumem da krenete u neke argumente u kritikama zakona. Evo, možda ste ostvarili neku malu političku pobedu. Nećemo u tome da vam smetamo. Nemojte da vređate narodne poslanike SNS zato što nisu svi došli iz SRS. Neki su došli i iz DS, neki su došli iz drugih stranaka, neki nisu bili ni u jednoj stranci pre toga. Trude se ljudi da zaborave sami svoju ružnu prošlost. Što se reformi tiče u DS, voleo bih da ih vi sprovodite iskreno, onako kako treba, ali će sve prilike biti da vama reforme ne sprovodite vi, nego vam sprovode nadležni državni organi za sve ono što ste radili dok ste bili na vlasti. Kada budete sami počeli one koji su pravili štetu po Srbiji da sklanjate iz stranke, onda možemo da vam poverujemo. Do tada, ipak dozvolite nam da zadržimo pravo da sumnjamo u tu iskrenost vašu.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Nismo mi zaljubljeni u Mlađana Dinkića, verujte. Samo ukazujemo na jednu politiku u kojoj ste vi aktivni učesnik, koja upropašćava ekonomiju Srbije, upropašćava i ovako malo zaposlenost, uništava lokalne samouprave. Nismo mi voleli Mlađana Dinkića koliko ste ga voleli toliko da ste mu pravili robijaško odelo, gospodine Arsiću. To je vaša stara ljubav i mnogo ste ga spominjali češće nego mi u prošlosti, složićete se, ali i to na stranu. Pustite DS. Ona se obraća svojim biračima, građanima Srbije. To je stranka kojoj pored svih vaših želja, uslova koje nam postavljate u vetar, ne možete da naudite više nego što ste joj već naudili sa salvom laži, uvreda i medijskom kampanjom do sada neviđenom u Srbiji. Ako mislite, ministre, da je papagajska stranka, to se zove ona autoprojekcija koju spominje gospodin Vučić, to vi mislite u stvari na vašu stranku. Vi izađete sa kandidatima za potpredsednike u jednakom broju, sa kandidatom za predsednika u istom broju, dakle, jednom, tj. vi i tamo svi dignu ruke kao papagaji i ponove – URS, jaka Srbija, samo niti ujedinjenih, nit regiona, niti Srbije posle vas, ni decentralizacije, ni ekonomskog prosperiteta, ni zaposlenosti, ni protivkandidata ni vama ni potpredsednika. Vidite, u DS sve to ima i kod nas se ljudi biraju direktno i tajno između više kandidata, za razliku od svih vas koji vaše ručice dignete kada lider uđe u salu. Zato, nismo mi papagaji, nego se to zove autoprojekcija i to je činjenica. Kada u ovoj Srbiji vi završite sa poslom koji ste počeli, gospodo iz vlasti, možda će ostati samo jedne papagajke da onaj koji ostane preseče kavez da može da izađe iz ove zemlje.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Neću više da se javljam. Medijska hajka za koju govorite da se sprovodi protiv DS, čitao sam zvanične podatke iz optužnice protiv bivšeg ministra u Vladi Republike Srbije Saše Dragina. Velika je razlika između osumnjičenog i okrivljenog. On sad upravo postaje okrivljeni. O tome kako ste vladali govori činjenica, rekoh u zasedanju, da samo štete u "Razvojnoj banci Vojvodine" i u "Agrobanci" iznose 600 miliona evra. To je pola našeg deficita. To je 75% duga koji je Đilas nametnuo Beograđanima. Znaju već mnoge moje kolege, imam preduzeće 20 godina, ali nemam ni blizu, ni 0,3% bogatstva koje ima Dragan Đilas. Odakle? Pošteno. Znate, napravite razne transakcije i mahinacije, povlašćen položaj i onda kažete – ja sam platio ovaj porez. Da nije bio gradonačelnik, da li bi to mogao? Da nije bio Crkvenjakov direktor televizije, da li bi to mogao? Da li bi mogao ovaj što nam pravi ove spotove za Zakon o javnim nabavkama u oblasti kulture? Da li bi on mogao? O tome se radi. Gde god da ste se uhvatili, upropastili ste. Možete da se zaklanjate, da se pravdate. Možda niste vi lično, ali vlast u kojoj je DS bila je najodgovornija. Pričate o deficitu, četiri milijarde evra se zadužila ova Vlada u trajanju od godinu dana. Ne, samo devet meseci, ali od tih četiri milijarde, dve milijarde i 800 su vaši dugovi koje je ova Vlada morala da plati. Možete da klimate glavom, ali tako je.
Narodni poslanik Ivan Jovanović, replika na izlaganje ministra.
Drago mi je da je bilo edukativno ovo što su govorili poslanici DS, ali samo za jedan stav oko martizacije. Mislim da je potrebno mnoge stavove ovih zakona izmeniti i da to nije dovoljno da spasimo građane od ove štetočinske vlade i njihovih štetočinskih predloga. Nema razloga da se služimo demagogijom, da se prozivamo zbog afera. Mislim da ima mnogo nerazjašnjenih stvari. Danas se u Srbiji živi daleko gore, pa ne znam šta je u pitanju, zaista. Ako je nulta tolerancija prema korupciji, zaista ne znam šta je u pitanju. Zašto je to tako? Ko je onda doprineo tome i ko čini da danas u Srbiji ima 17% manje prometa u maloprodaji nego prošle godine u ovo vreme, da je nezaposlenost došla na 30%, da su cene osnovnih životnih namirnica poskupele 30%, da je potrošačka korpa poskupela 25%. Ne znam ko je kriv za to. Da li je i za to kriva DS, koja nije u vlasti? Ponavljam, vi ste preuzeli vlast, vi ste u Vladi, vi ste odgovorni građanima. Oni su toga svesni. Ne možete praznim pričama to da promenite. To su prazne priče. Nije Dragan Đilas svemoćan. On je gradonačelnik jedne lokalne samouprave Beograda, a to što vi pokušavate da prebacite odgovornost na drugog, to vam neće uspeti. Hvala.
Narodni poslanik Vladimir Ilić, replika na izlaganje gospodina Stefanović.
Samo mladom kolegi, cene ne mogu da poskupe, mogu da porastu ili da padnu. Ima jedna kineska mudrost koja kaže - o čemu god čovek da govori, uvek najviše govori o sebi. Vi ste toliko toga o sebi rekli večeras svima nama, da ja zaista ne želim da komentarišem. Sve ono što ste maločas izgovorili za URS, zapravo se odnosi na vašu stranku. Mi smo nekako skupili kandidate, izabrali rukovodstvo. Sumnjam da ćete vi da imate dovoljno kandidata za vaše rukovodstvo, jer će većina biti pohapšena i već je pohapšena. Ako mene pitate, podržavam Šutanovca, mada mislim da je za nas bolji kandidat doktor Šapić.
Hvala. Narodni poslanik Borislav Stefanović, replika.
Vidite šta se dešava kad, kako kažu uvažene kolege iz druge strane, istina zaboli. Onda kreću uvrede. Nažalost, nije prvi put i stvarno sam iznenađen, zaista. Prošli put sam vas zamolio, pokušajte bez tih uvreda, nepotrebnih stvari, ali ne vredi, to je jače od vas. Sad se brinemo oko toga da će, kako kažete, naši svi funkcioneri biti pohapšeni. Hajde da se dogovorimo, hajde vi lepo sve nas obeležite jednom trakom. Neću o bojama, da ne bih nešto implicirao. Onda, neka narod na ulici lepo presuđuje onako kako vi kažete, pošto uvaženi kolega, šef poslaničke grupe SNS sada vadi optužnicu protiv Olivera Dulića, a nije njegov advokat, a koliko je meni poznato, nije mu branilac, niti radi u tužilaštvu, koliko mi je poznato, ali čovek vadi optužnicu mrtav ladan u Skupštini Srbije. To vam je današnja vlast. Optužnice su u rukama onih koji ne treba da budu i na mestima na kojima ne treba da budu. Vi ih pišete, gospodo, vi ih čitate javno, vi presuđujete, iznosite kao presudu u tabloidima i onda dođete u Skupštinu i kažete – vi ste lopovi. To ste nam rekli prošli put. Niste se izvinili. Sada nam kažete ponovo. Da vam kažem jednu stvar. Vi ste krenuli jednim putem koji je jako opasan po građane Srbije, opasan po vašu političku perspektivu. Može se dogoditi da se svi jako iznenade, a može se dogoditi da se ne iznenadite odmah, ali iznenadićete se sigurno. Šta onda treba, da se obrnu uloge? Šta onda treba, da mi vas etiketiramo da ste lopovi, da mi govorimo šta ste sve vi radili za ovih malo osam meseci što ste upropastili Srbiju? Zaista niste svesni gde vode tako teške reči, kolega, to tako reći za jednu političku grupaciju. Mogu da kažem da ste nestručni, a jeste. Mogu da kažem da se borite za cenzus - borite se. Mogu da kažem da lažete građane - lažete. Ali da vas ovako optužim direktno, mogu samo neke od vas za koje sam 100% siguran. Znači, time će već Tužilaštvo da se bavi, kada se najzad pokrene beskompromisna borba protiv korupcije.
Vreme, gospodine Stefanoviću. Zahvaljujem se. Gospodine Jovanoviću, po kom osnovu vi želite reč? Ko vas je pomenuo? (Ivan Jovanović, s mesta: Replika. Pomenut sam.) Izvolite.
Nisam imao nameru da, na neki način, nastavljam ovu besmislenu raspravu, ali samo ću ponoviti još jednom - 17% manji promet u maloprodaji , 30% povećane cene osnovnih životnih namirnica, 25% povećana cena potrošačke korpe, 30% nezaposlenost. To su vaši rezultati. Ne možete se pozivati na DS. Potpuno je jasno da nakon ovih političkih prozivki i hajki koje je započeo vaš kolega Mitrović, a vi nastavili, šta je po sredi. Slažem se sa Borkom Stefanovićem, sigurno će sve afere dobiti epilog, kada dođe međunarodna vlada.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Ne čitam i ne pišem optužnice, to čitaju tužioci, čitaju advokati, čitaju sudije. To su najobičniji novinski članci i podaci koji su prepisani iz optužnica. Ali, nisam ih ja prepisivao, prepisivali su ih oni isti urednici koji su radili za vas. Recimo, u "Telekomu", na "Mondu" skinu sa interneta, ništa naročito. To što ste radili dok ste bili na vlasti i vrapci više znaju. To ne treba da se krije. Još nešto, imam prava da sumnjam i u vaše i u predsednika, zato što po onome kako naš narod kaže – ko laže, taj i krade. Ne znam kako se to nije znao njegov vlasnički udeo, u "Presu", pa je morao pod hitno da gasi list, i to još sa Miškovićem. Izvinite, stvarno imamo pravo da sumnjamo u vašu iskrenu i dobru nameru da pomognete građanima Srbije. To ste trebali da radite pre četiri godine. Kada spominjete ekonomsku situaciju, jako bih voleo da neko ko ima kredite, kao građanin koji ima kredite, da mu nađemo posao i da otplati kredite za devet meseci i da živi kao bogataš. Da li postoji takav u Srbiji? Ne postoji. Ne postoji nigde na svetu. Ti vaši podaci da li se u Srbiji živi bolje ili gore – u Srbiji se živi teško. Da li se živi bolje? Verujemo, makar malo bolje. Ako pogledate koliko su samo građani plaćali na ime kredita zbog nerealnog i visokog kursa evra, a samo na hiljadu evra je ušteda od osam hiljada dinara glavnice. U privredi isto tako. (Predsedavajuća: Vreme.) Gde to ide? Ne ide u slamarice, ide u život, u usluge, u robu, u dobra, dok je zbog spekulanata, kakve ste vi podržavali dok ste bili na vlasti, završavale u njihovim slamaricama. U tome je razlika između vas i nas. Polako, ne bojte se za Srbiju, biće bolje.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Gospodine Arsiću, zvanični podaci i brojke vas demantuju. Realno, u svim segmentima je u Srbiji gore. U tome sada nije ničije zadovoljstvo, verujte. Ovo ne govorim zbog toga da bi vas sada ubeđivao u nešto što građani već vid - sada kada ste rešili kosovsko pitanje, sada kada nemate previše presuda, osim oslobađajuće za one koji su ranije počinili krivična dela, sada kada ste pustili kriminalce iz zatvora, sada kada ste pustili partijsku vojsku u javna preduzeća, sada kada ste pokazali da ste u stanju da desetine hiljada novih nezaposlenih napravite u Srbiji, sada kada ste pokazali da svi ekonomski parametri pokazuju apsolutno totalni pad, sem izvoza zbog Fijata. Kada vam sada kažem da uvozite struju po jednoj ceni, pa je izvozite po nižoj, sada kada vam kažem da ste celu zgradu EPS u centru Beograda napunili stranačkim kadrovima, a bila je prazna do pre šest meseci, zamislite vi vaš kapacitet kada ste uspeli celu zgradu da napunite sa novim ljudima, mahom iz "Granda", to ljudi znaju u Srbiji i o tome se radi. Imate prava da sumnjate. To niko ne može da vam oduzme. Ali, morate voditi računa pre nego što optužite nekoga, jer za to služe neki drugi organi, a ne vi i ja. To je jako ozbiljna stvar. Taj koji laže, taj i krade, ali to vi znate od raznih vaših predsednika od ranije. Nemojte vi da pričate o laganju i nemojte vi da pričate o krađi i o moralu. Samo nemojte to, molim vas. Imali smo snage i kapaciteta i mi uvek menjamo ljude iz DS, jer je stranka iznad svakog pojedinca. Tek čekamo da vidimo vas. Već vidim da živim ljudima pravite kipove po Srbiji. Zaleteli ste se malo s tim. Nije u redu da s te pozicije držite predavanja. Razumeo bih da ste kritični, ali niste. (Predsedavajuća: Vreme.) Razumete, mogu da prihvatim neki vaš argument, ali niste ga dali. Izvolite, prestanite da se bavite Pere policajca i vodite ovu zemlju. Nemojte više da nas zamarate sa tim. Pustite ljude neka rade istrage.
Hvala. Gospodine Šajn, samo mi recite po kom osnovu želite reč? (Srđan Šajn, s mesta: Po Poslovniku, član 107.) Izvolite.
Javljam se po Poslovniku koji je neposredno povređen. Uz sve poštovanje, zaista bih zamolio sve kolege u ovom domu da ne spominju trake. Mene trake podsećaju na žute trake, a onda odmah nakon toga da kaže da kada oni budu došli na vlasti, oni trebaju da nas obeleže trakama. Niti da govorimo o trakama, niti o obeležavanju kuća ... (Predsedavajuća: Molim vas, gospodine Šajn.) Dozvolite mi. Trebali ste to da prekinete. (Predsedavajuća: To kako ste vi razumeli, ja nisam tako razumela. Molim vas, nemojte.) Dozvolite mi da završim do kraja. Zaista vas molim ovog puta, vaše osmehe koje šaljete na to i kritike na nas kada govorim o tome, to je neprimereno. Ovo je ozbiljna povreda Poslovnika, ovo je ozbiljna povreda građana i žute trake ne možemo da zamenimo plavim paketima na izborima, već moramo o tome da vodimo računa, a vi kao predsedavajuća prva. Hvala.
Gospodine Šajn, duboko ste me uvredili sada što ste mi rekli da šaljem neke osmehe na to. Da vam kažem nešto gospodine Šajn, mene kamera ne snima sve vreme. To što ste sada izgovorili, velika je uvreda. Neću vam dati opomenu, zato što bi to bilo suviše lično. Molim vas da ubuduće poštujete dostojanstvo Narodne skupštine jer ste narodni poslanik. Budite dostojanstveni. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, prihvatam deo odgovornosti za ovih devet meseci dok smo u Vladi. Hajde da tu inflaciju od 12 meseci da izmerimo koliko ste vi bili u Vladi. Što ne kažete da je inflacija za prvih šest meseci, do prošle godine dok ste držali vlast i koja i sada ulazi u obračunsku vrednost inflacije, bila 5,5%. O čemu pričate? To je vaša zasluga. Ova Vlada je formirana tek početkom avgusta prošle godine. Te vaše loše vaše rezultate vi hoćete da prikažete kao naše. Kako kolegu nije sramota da kaže – inflacija u Srbiji 24%. To je sada rečeno. Zvaničan podatak – 12%. Taj zvaničan ste isto vi iznosili. U tih 12% pitam – koliko je vaših posto? To mi odgovorite. Odgovorite i za onaj haos u ekonomiji i privredi, koji je nastao 1. januara 2012. godine i počeo da se završava krajem avgusta 2012. godine, koji ste vi napravili zato što ste gurali sredstva iz budžeta Republike Srbije u kampanju. Još nešto, kada neko govori o lažima, u stanju sam mnoge stvari da istrpim. Ono što većina građana Srbije neće da istrpi i dok ste na vlasti mnogo toga možete da uradite, i što je lepo išto je ružno, verovatno će narod na nekim izborima to davam oprosti, ali neće nikad, kad gurnete ruku u džepove tog istog naroda, pocepate te džepove,… (Predsedavajuća: Vreme.) …a onda to što je bilo u džepovima stavljate u svoje. To neće da vam oprosti i ne treba nikome.
Reč ima narodna poslanica Gorica Mojović. Borislav Stefanović, malo ste se kasno javili, hteli ste repliku. Izvolite.
Završavam sa replikama. Samo ću vam reći jedan podatak. U martu 2012. godine, kad su raspisani izbori, inflacija je bila 4,4%. (Veroljub Arsić: Do marta.) U martu 2013. godine, inflacija je 14,1%. (Veroljub Arsić: Do marta, ne u martu.) Ja sam vam lepo objasnio, za četiri godine koliko se zadužila prethodna vlada, a kolko ova za osam meseci. Apsolutno, na žalost građana Srbije, podaci pokazuju da nemate kompetentnu stručnost da ne znate to da radite, da hoćete istovremeno i da stisnete i da pustite. Pa to ne ide. Nemojte me pogrešno razumeti, zaista ovo iskreno kažem. Ne možete istovremeno da ovde držite potrošnju, da gurate partijske kadrove, da SNS pumpa pare u vašu stranku koja 1000 evra dnevno ima po selima za kampanju, odakle? A nemate donatore. A nemate donaciju od Univerzal banke, koja nema nikakve veze s Miškovićem. Jel i to tačno? Jel nema nikakve veze? Nemojte gospodo. Znači, to što vi radite pokazuje samo parametre i brojke, a činjenica je da ste se zadužili preko četiri milijarde evra za osam meseci, da preko 30 hiljada nezaposlenih ima za tri meseca, novih nezaposlenih. Jel sad niko nema pravo to da vam kaže? Jel niko nema pravo? Jel niko ne sme da ukaže na te brojke? Jel niko nema pravo na kritiku? Zbog čega? Kako mislite da nam zpušite usta? Kada sve zaustavite i kada u ovu stranku spustite sve vaše medijske, da ne kažem šta, opet ćemo mi stajati, demokrate ispred vas i govoriti vam ko ste i šta ste, gospodo… (Predsedavajuća: Vreme.) …opet ćemo se boriti protiv vas. I noge kad nam slomite ćemo se tući sa vama.
Veroljub Arsić.
Opet bih zamolio da se iznose tačni podaci. Nije inflacija bila mart 2011-mart 2012. godine, 4,1%, nego januar 2012.-mart 2012. godine 4,1%. To je, morate da priznate, rekord. Kada pričate o kampanji, nije SNS uzimala kredit kada je znala koliko će para da dobije iz budžeta Republike Srbije na osnovu rezultata koje je ostvarila na izborima, pa je uzela više nego DS, i to gle od koga je uzela, od Bojana Pajtića, pa je posle Bojan Pajtić morao da vas blokira. Šta da vam radim? Po meni jako liči na jednu smešnu i žalosnu priču, da nije stvar ozbiljna. Kada spominjete dugove, desi se da sin nasledi oca. Nasledi i dugove. Nasledili smo od vas dugove, samo nam niste vi očevi, hvala Bogu. Nasledili smo dugove koji nisu bili projektovani na prihodnoj, ni na rashodnoj strani budžeta, gde je kršen i Zakon o budžetu, gde je kršen Zakon o budžetskom sistemu i sada nas krivite što smo morali da podignemo kredite za račune koje ste vi potpisali. Stvarno vam je dobar način razmišljanja i dobru logiku imate. Ostavite se te priče. Jedino što od vas tražim je – kritikujte, ali argumentovano. Pogledajte koliki je bio evro prošle godine, a pogledajte koliki je sada. Svakako da to utiče na inflaciju, samo ne u onom smislu u kome ste je vi pravili… (Predsedavajuća: Vreme.) …nego može da se desi da čak bude i negativna.
Predrag Marković, povreda Poslovnika.
Poštovana predsedavajuća, molim vas, imate jasne članove 103, 106, 107. i 27. i svo pravo, upravo radi očuvanja dostojanstva Skupštine da odlučite kada ćete dati repliku u odnosu na to šta je danas tema, a podsećam vas da je danas Dan slovenske pismenosti, pa nema razloga da nam se usmeno prepričava šta je ko čitao na fejsbuku ili ko koje podatke ima, podatke neka ljudi prilože, ali dajte da mi nastavimo posao zbog koga smo danas ovde. Hvala.
Kao i uvek, gospodine Markoviću, vi ste u pravu, poslušaću vas. Zato dajem reč ministru Dinkiću. Izvolite.
Narodna skupština je mesto gde moraju da se daju tačni podaci i da se koristi ista metodologija. Vi, kada govorite o Vladi Mirka Cvetkovića, koristite jednu metodologiju za obračun inflacije, a kad pominjete sad ovaj period, potpuno drugu. Govorite o međugodišnjoj inflaciji kada je u pitanju naša vlada, a govorite o mesečnoj inflaciji kada je u pitanju Vlada Mirka Cvetkovića. Šta je istina? Istina jeste da je inflacija još uvek visoka, ali da je usporila u odnosu na prethodni period, jer u martu mesecu, koji ste pominjali, inflacija je bila 0%. Gospodin Arsić je u pravu kada to govori. Takođe, nije tačan iznos javnog duga. Više puta sam to pominjao, ponoviću još jednom. Rast javnog duga u prethodnom mandatu, u prethodnoj vladi Mirka Cvetkovića je iznosio devet milijardi evra. Naša vlada je odgovorna za dodatni rast od 1,4 milijarde evra, jer nije jednostavno u uslovima nasleđenog deficita od skoro 8% BDP iz prošle godine, neplaćenih raznih dugova, troškova za spašavanje depozita Razvojne banke Vojvodine i Agrobanke, nije jednostavno voditi ekonomiju i rešiti probleme. Tačno je da mnogi ekonomski parametri nisu dobri i svi ovde govorimo o tome da je situacija teška, ali je činjenica da ima nekih pomaka o kojima sam jutros govorio, a ponoviću vam zato što ste rekli da nema nikakvih pomaka. Prvo, izvoz je porastao 22%. To ne bi moglo da se desi da je samo Fijat u pitanju. Nije tačno da je to samo zato što je Fijat doprineo tome. Njegov dopisno je veliki ali 22% rasta izvoza ne bi bilo moguće da je samo jedna kompanija u pitanju, već je ipak u pitanju jedan broj kompanija koji treba da bude veći, ali je zato i ovo na neki način rezultat, jer uvoz nije rastao, ostao je 0% i smanjen je deficit tekućeg računa platnog bilansa za ¼. Činjenica je da je stabilan dinar i činjenica je da jedan dobar deo privrede je imao problema zbog negativnih kursnih razlika u prošloj godini, jer nije postojao predvidiv ambijent. Konačno, mislim da nije u redu kad vi meni zamerate na tonu, na načinu obraćanja, a kao da ne čujete kako se vi obraćate, kojim tonom i koje reči govorite. Kada pominjete pitanje mog stana apsolutno se zalažem da, na predlog ljudi koji se godinama bore protiv korupcije, se donese taj zakon o ispitivanju porekla imovine, da vidimo kako sam ja stekao, ja tu nemam nikakav problem. Svaki dinar ću dokumentovati. Nemam stan od nekoliko stotina kvadrata, kako ste neistinito rekli. (Borislav Stefanović: Nisam to rekao.) Rekli ste. Druga stvar, hoću da vidim kako je vaš lider, kako ste vi, kako je gospodin Đelić stekao koju imovinu i da li je imovina npr. koja je privatna imovina uknjižena kao imovina firme, da li je to urađeno po zakonu ili ne. Znate vi za vilu na Senjaku koja se vodi kao poslovna imovina, a u stvari, do pre nekoliko godina Đilas je čak tu i živeo. Hajde da vidimo ko je ko i ko je šta i da ne pričamo prazne priče. Na kraju, čovek koji daje naloge za hapšenja, kao tužilac, nije ga postavio ni Aleksandar Vučić, niti sam ga ja postavio, Miljka Radisavljevića, tužioca, postavili ste vi, tako da, ako govorite o nekoj neobjektivnosti, ne možete se žaliti na čoveka koga je postavi potpredsednik vaše stranke Miki Rakić. On je i danas potpredsednik vaše stranke. Dakle, očito da čovek radi nepristrasno, da radi po zakonu i to je jedini način da se to nastavi. Zameram šefu mog poslaničkog kluba što je izrekao ono vezano za hapšenja. Nije na poslanicima da bilo šta najavljuju, niti da bilo šta govore o tome. U njegovo ime vam se izvinjavam, ali činjenica je da treba pravosuđe da nastavi da radi svoj posao. Samo je molba da u ovoj skupštini govorimo o činjenicama, istinito, bez prejakih reči, jer situacija je dovoljno teška da ne mora da se preteruje, dovoljno je govoriti istinu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, replika. Izvolite.
Samo ću kratko. Tužioca Radisavljevića je postavio Tužilački savet. Dakle, ne postavlja ga ni jedna stranka, ni jedan potpredsednik i tu ste malo zaobišli istinu. Sa druge strane, mi smo ukazivali na ono što sam vam zahvalan što ste i vi videli grešku kod vašeg šefa poslaničke grupe, jer to upravo potvrđuje to, nažalost, pravilo današnje Srbije u kojoj živimo, gde političari i mediji pod njihovom kontrolom osuđuju ljude, iznose neistine, upropašćavaju živote i kada se to završi nikom ništa. O tome se radi. Danas je ovde na par mesta izrečena najstrašnija moguća laž, izrečene su mnoge neistine i izrečene su stvari tipa - ima svi da budu pohapšeni. Ako sam vas sada dobro razumeo, vi se slažete da to treba da rade ljudi u tužilaštvu i policiji. Ako je to tako, onda mislim da tu nemamo nikakav problem. Poreklo imovine i provera porekla je stvar za koju se zalaže DS, uvek smo se zalagali, zalažemo se i sada i čini ćemo to i u buduće. To takođe znači da, kao što je red, prvo budu provereni najviši nosioci državnih funkcija. Tu će onda biti zanimljivih stvari, ne u smislu kako ste kupili stan, ne vi lično, ne govorim o vama, nego razni drugi činioci vlasti, a kako žive svaki dan, to je u teškoj disproporciji. Inače, ljudi koje prozivate ovde ceo dan su pošteno radom stekli i imaju dokaze za to i plaćaju porez svojoj državi, za razliku od mnogih drugih koji plaćaju poreze negde drugde. Tu je razlika u kojoj se mi očigledno ne možemo spojiti. Hvala.
Hvala. Reč imanarodni poslanik Neđo Jovanović, po povredi Poslovnika.
Pozivam se na član 27. i od člana 103. do 107. Imajući u vidu da danas ulazimo u 12 sat raspravljanja na sednici na kojoj smo trebali i te kako kvalitetnije i efikasnije da radimo po dnevnom redu, očigledno je da se od tog dnevnog reda odstupalo sporadično gotovo ceo dan i očigledno je da niko ne može biti aboliran za povredu Poslovnika po tom osnovu, imajući u vidu da se od tačke dnevnog reda znatno odustajalo. Obzirom na broj prijavljenih, postavlja se pitanje do kada ćemo da radimo večeras? Apel je na sve poslanike da se vratimo ili na dnevni red i da dovedemo do kraja ono zbog čega smo inače dužni da radimo, ili da vi, predsedavajuća, odredite prekid sednice u 22,00 časa, kako bi mogli da nastavimo sutradan što kvalitetnije da radimo, jer ovo postaje iscrpljujuće. To je jedan apel za sve poslanike i molba da se u daljem raspravljanju zaista vežemo za ono zbog čega smo ovde danas, a to je rasprava o zakonima koji su na dnevnom redu. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Gorica Mojović. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, spremala sam potpuno drugačiju diskusiju, ali moram da kažem da me je današnja rasprava, posebno u poslednjih sat i nešto vremena, inspirisala da shvatim da bi se teško moglo reći da mi raspravljamo o ovim poreskim zakonima kao o setu reformskih zakona, već bi oni mogli da se nazovu – zakoni kako srušiti Dragana Đilasa. Tim pre što smo upravo pre neke minut čuli od ministra Dinkića da će on baš za inat Draganu Đilasu da ukine tu amortizaciju ili stanove, da vidi šta će on da radi. Gde vam je gospođa Milica Bisić, gospodine Dinkiću? Da vam nije slučajno ona u međuvremenu, upravo u kontaktu sa poreskom upravom, javila da su ovi podaci, za koje vi dva sata tvrdite da su lažni i netačni, a vezani za obračun poreza na imovinu, negde tačni? Kao što ceo dan slušam – ko je kriv – Dragan Đilas. Aman, ljudi, taj Dragan Đilas može da ode sa mesta gradonačelnika, možete i da ga smenite, ali hoće li to popuniti beogradsku kasu? Kako da je popuni? Tri milijarde su otišle iz te kase zahvaljujući tome što su ukinute takse, nameti parafiskalni, hvali se ministar Dinkić. Tačno je, gospodine Dinkiću, ukinute su takse i za obućare i stolare i za frizere i za pekare, ali su ukinute i nadoknade za splavove na Savi i Dunavu, nadoknade koje je naplaćivao grad Beograd. Ta zabavna mesta sa pevanjem, pucanjem i ubijanjem, ali to je turizam, a sve je za turizam. Milijarde za gondole i žičare, tri milijarde taksi. Milijardu i po, sad sam saznala, možda nije tačno, ali to je od poreza na zakupnine. Vi ste rekli sedam, a neki kažu devet milijardi od ukidanja ovog dela poreza na plate koji pripada lokalnoj samoupravi. Primenom zakona o promenama zakona vezanih za nadoknadu za građevinsko zemljište još nekoliko milijardi, odnosno devet milijardi. Od čega će se puniti budžetska kasa? Šta ste ostavili Đilasu, ali i svim drugim gradonačelnicima? Da uvodi porez na imovinu, na okućnice, na bašte, na kućice za ptice, a za splavove nema. Odmah da vam kažem, nije tačno što ste rekli da ovi zakoni neće pogoditi građane, da će pogoditi lokalne funkcionere, a naročito Đilasa. Neće Đilasu ni dlaka sa glave faliti, ali pogodiće neke druge. Pogodiće trudnice, porodilje, roditelje, đake, penzionere, vozače, pešake, šetače, sportiste, kulturnjake i vas će pogoditi. Neće više biti para za veštačku oplodnju. Neće više biti para za bebi pakete za novorođenu decu. Neće biti para za besplatne udžbenike za đake. Neće biti para, ne vidim kolege iz PUPS, za penzionere sa najmanjim primanjima. Neće biti para za nova dečja igrališta. Neće biti para za sportske objekte, a o kulturi neću ni da govorim. Od ovih para, koje su obezbeđene zakonima od pre dve godine, grad je finansirao ove potrebe. Rekao je ministar Dinkić – neka štedi lokalna samouprava, neka racionalizuje svoje troškove. Ovi troškovi nisu propisani zakonima i nisu, kao što bi on rekao, neophodni, ali su i te koliko olakšali život građanima Beograda, i to onim najugroženijim kategorijama. Sa ovakvim smanjenjima dosta je bilo. Šta je bilo, bilo je, vratiti se neće. Ove kategorije koje sam nabrojala ostaju bez tih projekata, i to u polovni godine. Pomenuh i ove moje kulturnjake. Oni su posebno ugroženi, i to posebno ustanove čiji su osnivači lokalne samouprave. Nije baš ni na republičkom nivou, ali da sada ne obrazlažem, samo ću reći sledeće, pošto i republički budžet za kulturu nije bog zna šta. Nekako se uvek para nađe. Nema za otkup knjiga, ali ima, gospodo, 340, a možda i 360 miliona za Milanski edikt, iz neke tekuće, iz neke budžetske rezerve iz Ministarstva finansija. Sada da vas pitam – da li lokalne samouprave treba da se ponašaju racionalno, odgovorno, da štede, da ne plaćaju sve što nije neophodno, što nisu zakonske obaveze, a odakle se plaća onih 250 raskošnih, unikatnih kostima za operu "Aida" i ona velelepna građevina amfiteatar u Viminacijumu? Ko odlučuje o tome šta je neophodno, šta su prioriteti, šta je važno i gde treba da se štedi? Znate šta, sve ovo podseća na jednu pozorišnu predstavu, i to naročito iz ovog pravca postmoderne, ima mnogo improvizacije, mnogo eksperimenata, mnogo mešanja žanrova, ali u toj predstavi, takođe sam htela da kažem našim kolegama iz SNS, pojavljuju se neki isti glumci koji su u prethodnim predstavama, odnosno u prethodnim mandatima i prethodnim vladama bili prisutni. Promenili su pozorišne kostime, promenili su maske, ali su isti ljudi. Zato vam kažem, ono što se nama dešava zaista liči na pozorišnu predstavu i na promenu žanra. Počelo je kao "Vodvilj". "Vodvilj" je bio kad smo usvajali budžet. To je bilo zabavno, to su bila velika očekivanja, to je bio vatromet želja. Nije završen prvi čin, ušli smo u tragediju, u antičku dramu i ne znam kako ćemo završiti. Hvala vam.
Reč ima ministar Dinkić.
Da ne bi dramili, odnosno da ne bi govorili opet nekim emotivnim rečnikom, a ne jezikom činjenica, postavio bih sledeća pitanja koja demantuju zapravo ono o čemu ste govorili. Prosto je pitanje – kako se danas finansiraju kulturnjaci, dok ovi zakoni još nisu ni usvojeni. Kad kažete kulturnjaci, mislite verovatno na Atelje 201, na Beogradsko dramsko pozorište, na Terazije, na muzeje, na galerije. Drugo, kako se danas finansiraju obdaništa? Kako se danas finansiraju sve aktivnosti koje ste pomenuli? Da li ima novca za to? Ima. Moje pitanje je sledeće – da li se isplaćuju penzije najsiromašnijim penzionerima? Isplaćuju se. Znate li kakav je rezultat u prva četiri meseca u finansijama Grada Beograda? Prihodi 26,5 milijardi dinara, rashodi 22,8 milijardi. Suficit 3.760.000. Šta hoću da vam kažem? Hoću da kažem da sve to što Grad Beograd danas finansira, moći će da finansira i sutra, jer uz ovo finansiranje svih tih potrebnih stvari, on ima još višak na računima. Koliko Grad Beograd danas drži novca u bankama, na računima? Da li se budžetska sredstva koriste da bi se poboljšao standard vaspitačicama, da bi se finansirali programi pozorišta, ili se oročava u bankama da neko zarađuje na kamatama? Koliku kamatu dobija i u kojim bankama drži sredstva? Očekujem od vas odgovor, jer ovaj višak sasvim sigurno ne stoji. Banke imaju trenutno na računima 17 milijardi dinara lokalnih samouprava. Ne kažem da ne treba višak sredstava da se drži u bankama, ali hajde da budemo realni. Neće Beogradu, ako mu bude manjkalo para, manjkati zato što se usvajaju ovi zakoni, zato što se snižava porez na zarade, zato što su ukinuti parafiskalni nameti, zato što su ukinute firmarine obućarima, frizerima i svima ostalima i splavovima, naravno, nego zato što Grad Beograd nema ljude koji su sposobni da ga razvijaju. Nema ljude koji su sposobni da stave u funkciju neiskorišćeno gradsko građevinsko zemljište, da puno placeva stoji prazno. Pitajte se zašto nije u Višnjici izgrađen tržni centar "Plaza", a jeste izgrađen u Kragujevcu. Isti investitori su u pitanju. Pitajte se. Vi to sigurno ne znate. To ne zameram vama. Pitajte se zašto stoji ovaj hotel "Jugoslavija"? Šta su sve tražili investitorima da bi ih pustili da grade i da ga renoviraju, da ga stave u funkciju? Nisu dovoljno ponudili. Da li je to izgovor? Ljudi, suština je, Grad Beograd ima problem upravljanja. Ima problem upravljanja iz prostog razloga što se svi kapitalni projekti finansiraju uz garancije Republike i kineski most Zemun- Borča i podržavali smo sve druge projekte, a sve ono što treba Grad Beograd da uradi, zapravo očekivao je da mu padne sa neba. Dok je to nebo bio Boris Tadić, Dragan Đilas je mogao da se prikazuje kao veliki spasilac Beograda. Sad kada se to ogolilo i kada ste ostali vi koji ste iz nekog razloga i dalje sa njim, to je sada više nego jasno najzaduženiji grad sa 60% duga u odnosu na tekuće godišnje prihode. Govorim u relativnom smislu, ne u apsolutnim iznosima. Ne pričam ja ovde. Jasno je da je Beograd najveći, naš glavni grad i treba da ima apsolutno najveći dug, ali u relativnom smislu ima najveći iznos duga. Najveći, ubedljivo ima Beograd. Šta samo hoću da vam kažem? Činjenica je i to su rekli i poslanici danas, da situacija nije laka, ali je nemoguće da teret snosi samo republička administracija. Moraju teret da snose i opštinske administracije. Zašto? Zato što živimo u istoj zemlji. Ne može na jednom mestu da bude loše, a ne drugom da bude loše, to je nemoguće. Izlaz iz ove situacije, da se primeri trošenje i u Republici i u gradovim, količini novca koja je realno na raspolaganju. Da se odustane od nekih stvari koje nisu neophodne i da se racionalnije troši, da se smanje subvencije komunalnim preduzećima, da se reformišu, da se prestane sa prijemom ljudi u administraciju jer od toga građani nemaju korist ako se administracije stalno povećavaju, nego samo raste demokratija. Naravno, da učinimo sve da se olakša investitorima da dođu do građevinskih dozvola, da mogu više ljudi da zaposle pa da onda najveći deo od poreza na zarade od novo zaposlenih ostane upravo u opštinama i u Republici. To je fiskalna decentralizacija. Prenos novca, ali prenos obaveza. Sam prenos novca bez prenosa odgovornosti nije fiskalna decentralizacija. Novac u smislu relativnom koliko ostaje, ostaje i dalje u lokalnim samoupravama. Postavljam pitanje u situaciji kada je znatno više novca do današnjeg dana bilo u lokalnim samoupravama, zašto, evo vi se bavite kulturom, ja moram da kažem da cenim ono što ste radili u toj oblasti dok ste bili zaduženi za to u administraciji Nenada Bogdanovića. Ali, pitam – da li su zadovoljni ljudi u Ateljeu 212? Da li su zadovoljni u bilo kom beogradskom pozorištu? Ako jesu pre promene ovih zakona, onda ste vi u pravu. Bojim se da nisu. Lako je tražiti izgovor u nekim promenama zakona. Ponavljam još jednom da bi bilo svima jasno, nije namera Ministarstva finansija, ni Milice Bisić koja je otišla jer žena evo ovde sedi ceo dan, ne kažem vama, neki su došli u podne, žena je presedela od jutros od deset sati, ja sam je pustio da ide kući. Niste nam dali te računice, ali naša namera ni u jednom trenutku nije bila ni da za jedan dinar mi podižemo porez na imovinu građanima. Ideja je bila da se zbog ukidanja naknade za korišćenje gradskog građevinskog zemljišta poveća porez na imovinu pravnim licima od sledeće godine, kao kompenzacija. Jedna stvar, neće plaćati da plaćaju drugu i to je rasprava koja se vodi već godinu dana u stalnoj Konferencija gradova i opština i to je predlog samih lokalnih samouprava. Činjenica da smo skinuli iz našeg predloga zakona amortizaciju. To je jedna jedina promena za fizička lica. Ne želim da dovodi do zabune i da se sutra neko izgovara da ne zna povećava stopu, menja zumiranje svojim odlukama i da kaže – to je uradila republička Vlada. Nećemo to da menjamo, to je jedan jedini razlog da imajući u vidu da ne postoji u svim gradovima jednaka odgovornost za građane, da su neki spremni da marketing stave ispred interesa građana, što su pokazali više puta i da ne bi bilo kakve dileme, nećemo taći ni jedno jedino slovo u sadašnjem Zakonu na imovinu koji se odnosi na porez na imovinu kod fizičkih lica. Ponavljam još jednom, predložićemo Odboru za finansije i privredu da vrati nazad u zakon i amortizaciju kako ne bi došlo do zloupotreba od strane nekih gradonačelnika koji bi to u cilju političke borbe pokušali da iskoriste u neke političke svrhe jer to zaista bi bilo neprimereno i to nećemo dozvoliti. Hvala.
Gorica Mojović, replika. Izvolite.
Gospodine Dinkiću i ostale kolege, nije li vam palo danas napamet u svim ovim diskusijama koje su se odnosile na lik i delo Dragana Đilasa da ste na izvestan način uvredili građane Beograda one koji su glasali za njega i to u velikom broju. Da ste ih proglasili neznalicama, da ste ih proglasili budalama, da nisu znali koga biraju. To je jedna stvar. Druga stvar, gospodine Dinkiću, danas ste u nekoliko navrata rekli da vi u republičkoj kasi imate koliko mi se čini nekih 140 milijardi dinara, a sada kritikujete zato što treba da imate da isplatite plate, penzije itd. Sad kritikujete Grad Beograd i kažete ima suficit, zašto ima, rekoste milijardu i po. Nisam već pet godina u Beogradu, ne mogu momentalno da dam podatke, pa valjda i Dragan Đilas ima nekome da isplaćuje plate i u komunalnim službama i kulturnim ustanovama i u vrtićima. Moram da kažem, ozbiljno ste mi se zamerili tako strašnom zamenom teza. Znači, niko nije rekao da se u Beogradu neće isplaćivati penzije. Na kraju krajeva ne isplaćuje ih gradska kasa. Da se u Beogradu neće isplaćivati dečija zaštita, a onda plate isplaćuje grad i otplaćivaće ih redovno. Navela sam sve one programe i vrlo precizno, pet hiljada za penzionere mimo tih minimalnih penzija koje, evo sada, možda zahvaljujući ovim merama budete i mogli da im isplatite. Govorila sam o projektima za trudnice, za porodilje, za bebe, za decu, za đake, za udžbenike, sve programe koji su finansirani izvan onoga što je zakonska obaveza grada Beograda, pri tom, sa velikim transferom sredstava u obrnutom smeru iz grada, odnosno lokalne samouprave na republički nivo, dovodi se u pitanje opstanak, ne samo Beograda, verujte mi, i Crne Trave. To što smo videli one tabele, pa kao Crna Trava – nominalno najmanje, Beograd je najveći pa će najviše i para da izgubi, da ostane bez najvećeg dela para. Ali, i kad neko mali, kao što je Crna Trava, od tog malo što ima u budžetu oduzmete malo, to je za njega previše. (Predsednik: Vreme.) Prema tome, platiće sve lokalne samouprave. Još nešto da vam kažem. Mislim da je bilo danas dosta licitiranja sa zaduženjima Beograda. Ja stvarno više ne znam šta se sve spominjalo. Mislim da je gospodin Babić prvo rekao – 450, onda je Arsić, citirajući svog kolegu, rekao - 960, itd. Stvarno, jednom za svagda – Beograd je zadužen oko 400 miliona evra. (Predsednik: Gospođo Mojović, treći minut.) Izvinjavam se. Koliko je zadužen Kragujevac?
Ima reč mr Dinkić.
Ja sam samo rekao da ako je Beograd ostvario suficit u prva četiri meseca od 3,8 milijardi dinara, znači da pri istim prihodima i rashodima, imao bi suficit 11,4 milijarde, uz sve obaveze prema obdaništima, prema penzionerima, uz sve ovo što ste pominjali. Imajući u vidu da će se kroz smanjenje poreza na zarade i povećanja oporezivog dohotka smanjiti za duplo manji iznos novca ono što će Beogradu pripasti kao prihodi, ostaje i dalje prostor ako se dobro vodi grad da se ostavi za investicije, a da sve ove investicije, odnosno aktivnosti ostanu nepromenjene. Samo hoću da kažem da ne treba koristiti kao izgovor ove zakone, ukoliko postoji nesposobnost u upravljanju gradom.
Gospodine Milivojeviću, vi ste mi sledeći po spisku. Imam prijavljenog samo gospodina Dušana Obradovića, gospođa Lučić je sledeća, posle gospodina Milivojevića, imate ukupno dva minuta za poslaničku grupu DS. Ko želi od vas, meni je potpuno svejedno? Izvolite, gospodine Milivojeviću.
"Bože mili čuda velikoga, kad se sjaše po zemlji Srbiji, da prevrne i da druga postane sudija, tu knezovi nisu radi kavzi, nit su radi Turci izelice, već je rada sirotinja raja koja globa davati ne može." Ovako počinje "Buna na Dahije" 1804. godine i ovako je to pevano, oprostite gospodine Dinkiću, i ovim poreskim zakonima, što ću ignorisati vaše prisustvo, jer ipak smo zajedno stajali na bini 5. oktobra i ovako počinje ta buna koja će pokrenuti set poreskih zakona koje je pripremila SNS i nove srpske Dahije Aleksandar Vučić, Jorgovanka Tabaković, Zorana Mihajlović i Tomislav Nikolić. To su ljudi koji stoje iza ovih poreskih reformi, poreskih zakona, budžeta, rebalansa budžeta i ove ekonomije i tako izgleda kada u praznoj sali gde nema nijednog poslanika SNS sa desne strane, poverite vođenje ekonomije. Džabe vi njih krijete sada da nisu u sali, da vi kao ne stojite iza ovoga, jer ovo su vaši zakoni, vaša projekcija budžeta i vaš način na koji se vodi srpska ekonomija. Džabe kaže Ivica Dačić da ste progutali najveću žabu, jer prvo nisam siguran da je to žaba, a drugo, kao da je bunikama začinjena kada vidim kakav je budžet, krokodile da gutate svakog dana nećete se opravdati pred građanima Srbije, jer dragi moji, za ovo ne treba da glasate. Kako ćete da se vratite u Kruševac kod mog gradonačelnika Bratislava Gašića i da mu kažete, ukrali smo vam tri miliona evra? Ja sam iz Kruševca, gospodine Dinkiću, radio sam projekciju budžeta, 220% je pre ove promene koju ste najavili opterećenje u nekim delovima grada, a 80% je minimalno povećanje poreza. U Šapcu, od 120 do 200% je povećanje, radili smo ozbiljnu projekciju sa ljudima iz poreske uprave. Imam lek za sve, sašite kožne mantile kao 1944. i 1945, pa i 1946. godine i svi će porez da plate. Samo ovca može da se šiša koliko hoćete puta, ali samo jednom može da se odere, upamtite to.
Gospodin Dinkić.
Vreme će proći, pa će se videti da li će se i gde porezi na imovinu građanima povećavati ili ne. Kažem vam, što se tiče poreza na imovinu građana, nijedno slovo u zakonu neće biti drugačije nego što je danas. Za vas samo jedna rečenica, poetika je u redu, međutim, drastična je razlika između Zorana Đinđića sa kojim ste bili i sadašnjeg čoveka koji je sa vama, to ćete shvatiti ili pre ili kasnije.
Replika, gospodin Arsić.
Mogu da razumem zašto prethodni govornik, ne mislim na ministra Dinkića, nego na kolegu poslanika, ne voli Borisa Tadića. Mogu da razumem zašto voli Dragana Đilasa, ali ne mogu da razumem zašto ne voli Aleksandra Vučića? Da nije bilo Aleksandra Vučića, on nikada više ne bi bio poslanik. Nikada Dragan Đilas ne bi smeo da menja bivše ministre da nije bilo Aleksandra Vučića, još bi bio samo broj na listi i nema potrebe on nama da priča "Početak bune na Dahije" i da recituje, jer to smo učili još u osnovnim školama, ali znamo mi ko su Dahije, ali što je najveći problem, ne znamo samo mi, znaju i tužioci, policija, a znaće uskoro i srpska javnost. Zbog tih Dahija koje su godinama zavlačili ruke u džepove građana Srbije i trpali u svoje, sada moramo da donosimo nepopularne zakone. Ko brani nepopularne zakone i ko ih napada? Oni koji ih napadaju, najčešće su i najviše odgovorni za to, a ovi što se navodno mnogo brinu za kulturu, kako ne može da se sprovede Zakon o javnim nabavkama u kulturi, isti su i oni koji su iz budžeta Republičkog fonda za zdravstvenu zaštitu potrošili dve milijarde i 200 miliona dinara kao Apotekarska ustanova u Beogradu. Kažem, isti su, potpuno isti, zato što je u kulturi stolica bila predmet javne nabavke i zavesa, računar, sto, čak i to je bio predmet javne nabavke u kulturi, pa se zato zakon nije poštovao. Sada pričate o tome kako ste vi zaštitnici Srbije. Od kada vi štitite Srbiju, narod je sve siromašniji i siromašniji. Vreme prolazi, vaše još brže, a naše tek dolazi.
Replika, Srđan Milivojević.
Poštovani gospodine predsedniče Narodne skupštine, uvaženi gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, drage moje kolege koje ste mi replicirali, vaš budžet i jeste hajdučki i zakoni vam jesu hajdučki, ali nemojte da se ponašate kao hajduci iz likova Branislava Nušića, odnosno iz romana "Hajduci". Ima tamo jedan lik Sima Gluvać, pa kada ga profesor pita ko su oci srpske pismenosti, a on kaže – kosovska bitka je bila 15. juna 1389. godine po starom kalendaru. Onda ga dalje pitaju posle par časova geografiju, a on odgovara biologiju. Dalje ga pitaju – šta su to kopitari, a on odgovara sa kim se graniči Srbija. Tako se i vi ponašate. Na sva ona neprijatna pitanja pravite se kao da ih niste čuli, a sve ono što vas niko nije pitao, sami se javljate. Razumem taj model radikalskog ponašanja, jer vi ste za dugove eksperti. Pitajte Tomislava Nikolića da li su Radikali konačno vratili kredit koji je on podigao u predsedničkoj kampanji ispred SRS, pozovite vaše bivše prijatelje i pitajte, izvinite, kako vraćate onaj kredit? Evo, sada ćemo da vam pomognemo, ima se tu, zajmimo se, diplomiralo se, završili se fakulteti, steklo se, magistriraće se, leti vreme, a i vi sa njim. Vi možda razumete poetiku, dame i gospodo poslanici, ali pesnici niste. Ako nešto znate da pevate, to je labudova pesma vaših političkih karijera, jer vreme koje dolazi i vas polako odnosi, ali neko vreme se ne zaboravlja. Jako se dobro sećam kad ste prošli put vršili vlast, Srbija je bila u demokratiji do guše i isto toliko u dugovima. Što se tiče lidera DS, nikada se neću nijednog odreći, poštovaću sve te predsednike koje sam birao svojom voljom, kao što se gospodine Dinkiću nikada neću odreći onog vremena koje sam proveo na binama zajedno sa vama po Srbiji boreći se protiv ovih sa kojima su neki od vas sada. Takođe sam bio i sa Ivicom Dačićem u koaliciji i to je isto vreme koga se ne mogu odreći, ali sam to radio sa dubokom verom da Srbiju menjamo na bolje. Nisam siguran da se sa ovim ljudima sa kojima ste sada Srbija može videti na bolje, iako verujem u vaš potencijal. Hvala.
Hvala. Reč ima Veroljub Arsić, replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj kolega nema razloga da brine za SRS i njene dugove zato što ste vi njihove dugove isplatili. Pokrili ste sve kredite u zamenu za to da pljuju po Tomislavu Nikoliću i Aleksandru Vučiću. (Gorica Mojović, s mesta: Kako njihove, a naše nismo?) Zbog toga ih i imate jer ste se nadali posle izbora da ćete da uspete da formirate Vladu Republike Srbije pa ste podigli kredit od Razvojne banke Vojvodine koji sada ne možete da vratite, inače ga nikada ne biste vratili i nikada vam vaš Bojan Pajtić ne bi pustio menicu. Nemojte za to da krivite SNS. Kada pričamo o hajdučiji, najveća hajdučija u poslednjih godinu i po dana je bila "Agrobanka". Hajdučki je otimano, hajdučki i kradeno, ali ne kao Robin Hud, nego isključivo za svoje džepove. Šta je u Razvojnoj banci? Zašto pričate o tome, o hajdučiji? Mi sada ove zakone donosimo da štetu koju ste napravili otklanjamo, o tome se radi. Nemojte zato mnogo toliko da vam budu puna usta lepih želja za srpski narod, ojadili ste ga, i narod i državu i privredu i ekonomiju. Upropastili ste sve čega ste se dotakli. Kao što sam više puta rekao, ovoj vladi nije uopšte teško da bude bolja od vaše. Dovoljno je samo da se ne krade i biće sto puta bolja. Zato ste izgubili izbore i nemojte nas da krivite zbog toga, iako ste više para samo po jednom kreditu potrošili nego SNS za cele izbore.
Replika, Srđan Milivojević. Izvolite.
Ja ću gospodine predsedniče ovim odustati od replika, ali svakako ću iskoristiti pravo dva minuta da još poneku kažem. Kad bi Nušić ustao iz groba i vas neke video, mislim da bi napisao "Hajduke drugi deo", samo to ne bi bila komedija, nego tragedija jer ste tragediju napravili od ove zemlje. Bili biste vrlo egzotični likovi neki od vas u tom romanu ili toj tragediji ili kako god hoćete da zovete to književno delo koje bi nastalo na osnovu nedela iz vaše političke prošlosti. Kada sam kazao da ja neću glasati za ovo, evo ga i moj kolega Miodrag Đidić iz Kruševca i on neće glasati za ove predložene zakone, ali ne znam kako će druge kolege iz Kruševca da glasaju za te zakone, jer oni vašem gradonačelniku, a mom komšiji Bratislavu Gašiću uzimaju tri miliona evra, u gradu u kome G 17 plus nije prešao cenzus, ali mi ćemo tu glasati protiv jer smatramo da je loše da se Kruševljanima uzme tri miliona evra iz gradskog budžeta, a da se povećaju takse i nameti na moje komšije, prijatelje i rođake. Opet podvlačim, to ne radi ni URS, ni G 17 plus, ni Mlađan Dinkić, to radite vi iz SNS, Aleksandar Vučić, Ivica Dačić, Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zorana Mihajlović. Ne mogu da, Ivica Dačić kao SPS, zaboravim konferenciju za novinare, Zorana Mihajlović, ona je htela da se spali, da se ubije kada je čitala da je budžetski deficit toliko i toliko, a da je stopa zaduženosti prešla 45%. Sad na 65%, nasmejana na televiziji, svaki dan nova frizura, novi komplet i priča kako je Srbiji sve bolje, samo to novčanik građana Srbije nikako da doživi. Možda je bolje njoj lično i vama, ali građanima Srbije verujte da nije. Ne kažem vam to zato što vas ne volim, što vas mrzim, to vam kažem pre svega zato što volim Srbiju, zato što volim svoj rodni grad Kruševac i što želim dobro svim građanima ove zemlje. Samo vas upozoravam, nemojte da učite na našim greškama, učite malo i na fakultetima na kojima se ne kupuju diplome. Hvala.
Replika u ime poslaničke grupe, gospodin Babić.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, nešto mi ove replike koje dolaze od kolega iz DS liče kao na one predmete koje svi mi imamo u kući, one majmunčiće sa zatvorenim ušima, očima, ustima, samo što kada krenu da se pominju afere koje dobijaju sudski epilog u "Agrobanci", u Razvojnoj banci Vojvodine, Azotare, bivši ministri, osuđeni ministri, kolege iz DS očekuju da mi budemo oni majmunčići koji će da zatvaraju usta, a oni brže bolje zatvaraju i oči i uši na takve stvari. Ne može tako da bude. Ono što se desilo u prošlosti, desilo se u prošlosti. Ja sam prvi od onih koji će reći – od ove Skupštine ne sme da se napravi sudnica. Nemamo mandat da budemo ni tužioci, ni sudije, ni advokati, ni bilo šta, to će raditi institucije sistema, ali neću da pokrivam oči i uši i da zatvaramo usta za takve stvari i takve stvari imaju svoje ime. Žao mi je što se reformisana DS nije zaista reformisala i nije shvatila neke stvari i naučila. Prošle godine u predizbornoj kampanji smo čuli svakakve grozne, odvratne, izmišljene lažne stvari i o Tomislavu Nikoliću i o Aleksandru Vučiću. Videli ste šta su rekli izbori 20. maja i 6. maja prošle godine. Rekli su da vam građani Srbije, kojih su vam toliko puna usta, ne veruju više. Umesto da ste nešto naučili, krenuli ste dalje, formirala se Vlada Republike Srbije. Šta ste rekli? Neće biti hleba, neće biti ovo, ponovo smo u izolaciji. Nikada veći ugled Srbija nije imala u proteklih 12 godina nego što ima sada. Kada je birana ovde u ovom parlamentu, guvernerka Narodne banke, gospođa Tabaković, šta ste rekli? Inflacija u ludilu, kurs evra će biti ne znam kakav. Nikad stabilniji kurs, videli smo, čuli smo od gospodina ministra da je rekao inflacija u martu mesecu nula, šta je sa time? Sada ponovo nastavljate, hajde da bacimo na stranu sve to što je bilo i sva ta istraživanja javnog mnjenja koja kažu da propadate, da tonete, da vam građani ne veruju. Hajde da pogledamo sve šta su rekli izbori i u Kovinu, Zrenjaninu, Srbobranu. Gde god su bili izbori, rekli su da vam građani Srbije više ne veruju, prestanite da plašite narod, plašite građane Republike Srbije.
Hvala. Gospodine Milivojeviću nemate pravo na repliku pošto vi ne možete govoriti u ime stranke, to može gospodin Stefanović.
Nisam hteo povredu Poslovnika zbog ovih "majmunčića", ali ako hoćete, možemo.
Možete povredu Poslovnika, ali repliku ne možete.
Povreda Poslovnika, član 107. Dakle, nije potrebo da narušavamo dostojanstvo ovog doma, bez obzira koliko bile vatrene naše diskusije. Demokratska stranka je ipak jedna ozbiljna politička stranka. Razumem to nasleđe kada se ovde u ovom parlamentu pevalo u kratkim majicama, kada se puštala muzika sa telefona, kada se lupalo u klupe, kada se vezivalo lancima da vas obezbeđenje ne iznese, ali nemojmo da vraćamo parlament u glib. Ipak se mi trudimo da ovaj parlament malo izvučemo iz tog gliba u koji je bio zaglavljen devedesetih godina, pa da mu vratimo neko dostojanstvo i ugled. Možda ćemo mi imati 2%, 3%, 1%. Ako hoćete da menjate Srbiju na bolje, nemojte da se trudite pošto poto da budete na vlasti, nego prvo pođite od toga da promenite sebe na bolje, pa ćete onda promeniti i Srbiju na bolje. Ne može Srbija da se menja na bolje ako se vi zajedno sa njom ne budete menjali. To je bila moja osnovna poruka koju sam hteo da vam kažem. Nemojte mi zameriti, ništa lično, krajnje dobronamerno. Hvala.
Reč ima gospodin Arsić. Izvolite.
Krivila kuka, krivo drvo. Gospodine kolega koji je malo čas govorio, hajde da se izmerimo. Evo, raspisaćemo izbore i u Srbiji, a raspisaćemo i u Beogradu i u Vojvodini. Hajde ako smete. Vi ste jedina stranka koja priča o izborima, ali kada se približe, ućutite. Hajde da se izmerimo. Evo, za dva dana merimo se u Kosjeriću, za devet dana u Zemunu. Biće još opština. Hajde da se izmerimo i da vidimo kome to narod veruje, a kome ne veruje. Kada spominjete Nušića, setite se "Sumornog vremena". To ste vi uradili od Srbije. Taj roman treba da čitate. To ste napravili ovde. Nikad više građana nije pobeglo iz Srbije, nego za vreme vaše vlasti. Sela su nam pusta. Nema kuče da zalaje na čoveka. Nije to od juče, nego od pre tri, četiri, pet godina. Ali, ima i dovoljno onih koji su ostali, koji su vam rekli pre godinu dana da ne možete više i koji će to ponovo da vam kažu i za godinu i za četiri i za pet. Nemojte da se tešite i nemojte više tako ružne stvari da govorite.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku.
Neću dugo. Dosta je stvari izrečeno. Javljam se na osnovu člana 107. zarad istine. Mislim da svima nama treba da bude zadatak da podignemo nivo i ugled Skupštine. Ova Skupština nije samo naša, ovo je Skupština svih građana Republike Srbije. Nije mi jasna ta želja ni taj prohtev i to da je to samo s jedne strane. Samo je jedna strana i samo su jedni ljudi spremni i sposobni da vrše vlast i da poboljšaju ugled i sve da budu samo oni i niko drugi, kao da u Srbiji niko drugi ne postoji. Postaviću jedno pitanje – da li se ugled Srbije i parlamenta Narodne skupštine Republike Srbije podiže glasanjem iz Bodruma? Neda Arnerić? Ko je bio šef poslaničke grupe u tom trenutku? Da li se podiže glasanjem iz Atine? Da li se na taj način podiže ugled Skupštine. Nemojte demagogiju. Nemojte puna usta. Lepo recite – pogrešili smo. Svaka dobra volja i dobra sugestija je dobra i prihvatljiva, ali nemojte sa toliko putera na glavi, sa takvim stvarima u prošlosti da sada gradimo ugled Skupštine i da je neko drugi. Ja sam možda vatreniji možda zato što verujem ono što pričam i ništa mi nije napisano. Ja govorim ono što osećam, ono što zastupam, ono što su stavovi SNS, a tu sam od prvog udaha SNS i uvek ću tako govoriti zato što verujem u ono što ova Vlada Republike Srbije radi, zato što verujem Aleksandru Vučiću, predsedniku SNS, ma koliko to vas bolelo. Imamo čime da se ponosimo. Nemojte meriti koliko puta smo izrekli to ime i prezime. Govorićemo ga milion puta zato što imamo čime da se ponosimo i to ćemo raditi i u budućnosti.
Reč ima gospodin Vujić.
Odustajem od reči.
Odustaje od reči. Sledeći prijavljeni govornik je narodni poslanik Borislav Kovačević. Da li je tu? (Ne.) Sledeći prijavljeni je narodni poslanik Marijan Rističević.
Ja sam strpljivo 14 sati slušao sve ovo što sam imao da čujem. Naprosto sam iznenađen i frapiran govorima koje sam čuo od strane nekih. Nisam mogao da poverujem da neko na ovu stranu prebaci neku bahatost, da govori o bahatosti 15 minuta, a da pri tome ta osoba zaspi uveče praznih džepova na tetkinom kauču, a kada se probudi, na računu mu osvane 12 miliona evra. Ako to nije bahato …
Gospodine Rističeviću, molim vas da i mi sada govorimo o zakonima koji su na dnevnom redu.
Gospodine predsedniče, držim se dnevnog reda makar 50% više nego što su se do sada držali svi govornici.
Ja to apsolutno cenim. Znajući da to uvek činite, molim vas da budete sada kao najbolji primer Narodne skupštine.
Ja sam ovde slušao razne priče o dahijama, o raznim likovima iz romana "Hajduci". Nema šta nisam slušao, a sada ću pričati malo o razlozima zbog čega se donose ovi poreski zakoni. Pitanje je da li bi se ovi poreski zakoni donosili da smo, kada smo dolazili, stekli neku sređenu zemlju. Po količini zamerki koja je došla sa suprotne strane, neupućen čovek bi rekao da smo ovde došli u jednu sređenu državu, bez ikakvih problema, državu koja nije imala, a imala je, 36 milijardi spoljnog duga, državu u kojoj je nezaposlenost samo u poslednje četiri godine skočila za 350.000 ljudi. Sada tih 350.000 ljudi naravno ne uplaćuju doprinose i zato menjamo ovaj zakon. Tih 350.000 ljudi samo na zaradama bi imali milijardu, na doprinosima 700 miliona evra i ne bi bilo potrebno menjati ove zakone. Ono što sam slušao od onih koji su pričali o privredi, o porezima, a koji u životu, to moram slobodno da kažem, nisu imali nikakve privredne rezultate, gotovo da gumicu na česmi nisu zavrnuli, mislili bi da mi kada smo došli na vlast da smo sve upropastili. Ovi zakoni se ne bi donosili da nismo zatekli ogromne dugove, ogromne deficite, da nismo zatekli 370.000 novonezaposlenih ljudi, da je u Srbiji je samo 44% radno aktivnog stanovništva radilo, da je od 2000. godine u Srbiji nestalo 900.000 radnih mesta, da je bez penzija 320.000 ljudi starijih od 65 godina, da ima preko 500.000 penzionera čije su penzije 13.000 dinara, da 180.000 ljudi smo zatekli koji navodno rade, a ne primaju lične dohotke. Dakle, u sve to bih poverovao, u njihove zamerke da nismo zatekli opšte rasulo. Mi smo čuli neku pesmu koja je ovde navedena. Ja mislim da bi njima najbolje pristajala pesma: "Mirno spavaj nano, sve je opljačkano". Što je oko videlo, leva ruka isplatila do desnog džepa. Možda ne bi morali da menjamo ove zakone da bivši režim od javnih funkcija i javnih poslova nije napravio privatni biznis. Ne znam koje su te dahije? Najverovatnije se misli na ove iz beogradske nahije, na gradonačelnika, na Gangulu. Možda se mislilo na Đilasa? Možda se mislilo na Ješića i na njegov stan u Beču od 116 kvadrata za koji su rekli da to nije istina? Možda mislite na onih 937 miliona evra koje je njihov predsednik stranke zaradio onog trenutka kada je došao na javnu funkciju u narednih pet godina? Baš bih voleo da čujem koji je on to proizvod imao kada je zaradio gotovo milijardi dolara. Kada smo mi došli, nije se živelo od zarađenog, već od zaduženog. Prodata je gotovo sva društvena imovina. Neprestano peglamo njihove deficite. Govore oni da se ovim zakonima dere koža građana, zaboraveći da su oni tu kožu nekoliko puta već odrali. Ovi zakoni koje sada donosimo su rezultat njihovog ekonomskog koncepta koji je zasnovan na stranim bankama, na stranim trgovinskim lancima, na prodaji strane robe, na obaranju carina. Njihova ekonomska politika je dovela do ovde, da su prodali gotovo sve fabrike koje su imale monopol, fabrike cigareta, cementare, pivare, preradu nafte. Prodali su telekomunikacije i sav taj novac su potrošili. Ostatak imovine prodali su svojim prijateljima tajkunima, a ono što nije valjalo, to je ostalo da osiromašeni građani kroz porez izdržavaju. Danas nam oni zameraju na ovim zakonima, iako su neprestano, ne samo četiri godine, već u zadnjih 12 godina, devet godina uzimali od siromašnih i davali bogatima. Kolika je beda i siromaštvo u Srbiji, gotovo da je izlično govoriti. Srbija koju smo zatekli je bila potpuno zapuštena zemlja u kojoj su se dimila dva fabrička odžaka, zemlja bez proizvodnje, zemlja u kojoj se proizvodila laž, prevara, obmana, itd. Pokušaj da sa stranim investicijama nadomesti izgubljena radna mesta je samo nastavak pogubne ekonomske politike koju je vodio bivši režim. Te strane investicije dolaze zbog toga što smo jeftina radna snaga i onda siromašni građani treba da plaćaju subvencije firmama da bi bili radna snaga stranim investitorima. Hiljadu zaposlenih na jednog zaposlenog koji radi kod stranih investitora gubili smo 9,5 zaposlenih u malim i srednjim preduzećima. To je bila njihova ekonomska politika, to je bila ekonomska politika propalović. Već kad smo kod romana "Hajduci" tamo postoji još jedan lik koji se zove "Trta-Mrta", koji je vozio gondolu, pravi pljeskavice i bio poprilično mastan. Mislim da oni koji su od naše privrede napravili suvu drenovinu i nama zameraju što iz nje ne može više ništa da se iscedi, oni koji su u javnom sektoru ostavili 550 hiljada ljudi, a u proizvodnji broj radnika se vodi na 300 hiljada ljudi, danas nama zameraju na svojim greškama. Kada smo kod zakona na dobit ja moram reći da za taj zakon ne mogu glasati. Iz prostog razloga što se poljoprivredno zemljište uvrstava kao imovina, kao osnovica za porez na imovinu i sada neko ko ima 15 hektara treba da plati gotovo 600 evra poreza na imovinu, na poljoprivredno zemljište to zemljoradnici u ovom trenutku posle sušne godine i posle propasti koju smo imali ne mogu da izdrže iz toga ukoliko se amandmanom ne ispravi Zakon o porezu na dobit i poljoprivredno zemljište ne bude izuzeto iz poreza na dobit, ja za takav zakon ne mogu glasati. Mislim da moramo prekinuti sa pogubnom ekonomskom politikom koju nam je ostavila vlada bivšeg režima, da jednostavno uložimo novac u poljoprivredu i prehrambenu industriju i da bivši režim umesto što je napravio dubioze od 600 miliona evra u "Agrobanci" i Razvojnoj banci Vojvodine i da je napravio jedan funkcionalan most za 50 miliona evra, a ne onaj od 450 miliona evra da su tih milijardu uložili u poljoprivredu, da su nabavili stočni fond, da su kupili 500 hiljada krava, danas bi od mesa, mleka i prerade mesa i mleka imali gotovo svake godine milijardu društvenog proizvoda i na takav način povratili čast i dostojanstvo, ne samo srpskom seljaku već i srpskom radniku. Umesto da su to uradili oni neće da nam oproste ni svoje greške. Toliko. Hvala.
Gospodin Bojanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsedniče. Poštovane koleginice i kolege, gospodine ministre, čini mi se da je danas na dnevnom redu bio set poreskih zakona, a s druge strane kao da je na dnevnom redu bilo pitanje – kuda plovi ovaj brod. Brod koji je dugo godina šiban sa svih strana burama i olujama koji nije imao ni kormilo, ni kormilara, brod koji se zove – Srbija. Na moju radost i na radost građana Srbije taj brod sad ima i kormilara i plovi u mirnoj luci. Vratio bih se na temu, kao nastavak započetih reformi poreskog sistema Srbije koji je okosnica i najznačajniji deo u nesmetanom i normalnom funkcionisanju države i njenih organa a sve u cilju stvaranja funkcionalne, efikasne, a pre svega štedljive države, u skladu sa utvrđenom fiskalnom strategijom, predloženi set izmena poreskih zakona ima za cilj povećanje procenta naplate, ravnomernije i pravičnije opterećenje poreskih obaveznika, rasterećivanje preduzetnika i malih preduzeća, objedinjavanje plaćanja obaveza po osnovu poreza, stabilno finansiranje PIO fonda. Ceo set predloženih izmena i dopuna poreskih zakona možemo najbolje sagledati kroz sledeće predložene mere, smanjivanje poreza na zarade sa 12% na 10% , povećanje neoporezivog iznosa zarada sa 8.766 dinara na 11.000 dinara, cenu za paušalno oporezivanje sa tri miliona na šest miliona dinara, povećani doprinosi za PIO sa 22% na 24% i jedan umesto 35 uplatnih računa. Predložene izmene omogućavaju unapređenje poreske pravičnosti, smanjenje administrativnih troškova, primene poreza na dohodak kao i smanjenje pokušaja utaje poreza. Izmenama zakona poreza na imovinu znatno se unapređuje poreska pravičnost s obzirom da se poreski tretman imovine u vlasništvu fizičkih lica proširuje i na pravna lica. Uvođenjem elektronskog poslovanja i modernizacijom u okviru zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji u mnogome će olakšati i pojeftiniti postupak predaje, kontrole i naplate poreza. Poreski zakoni moraju da budu transparentni i da se utaja poreza svede na najmanju moguću meru, jer ukoliko od poreskih obveznika, građana očekujemo da sa svojim penzijama i platama onakvim kakve jesu redovno ispunjavaju svoje obaveze, onda se sa druge strane ne sme dozvoliti da se pojedinci bogate utajom ili iznošenjem novca u poreske rajeve. Procenjuje se da ovim setom poreskih zakona ostvaruje ušteda oko 1,7 milijardi na nivou kompletne primene, kod paušalaca godišnja ušteda povećanja oporezivog iznosa sa tri na šest miliona dinara, to je oko 200 hiljada dinara po preduzetniku godišnje. Veliki broj ekonomista i ekonomskih analitičara smatra da ove mere neće bitno uticati na povećanje tražnje za radnom snagom, te smatraju da bi prave efekte dalo smanjenje zarade sa 65 na 50%, ali to istovremeno iziskuje i povećanje poreza na dodatnu vrednost. Smanjenje poreza na zarade od 2% i povećanje neoporezivog iznosa plata na 11 hiljada dinara će smanjiti prihode lokalnih samouprava na godišnjem nivou. To je istina. Fiskalni savet pozitivno ocenjuje izmene i dopune Zakona o porezu na dohodak građana i Zakon o doprinosima na obavezno socijalno osiguranje. I tim izmenama će se ponovo uspostaviti fiskalna ravnoteža između Republike i lokalnih nivoa vlasti. Takođe se smatra da ove izmene mogu produbiti neravnoteži između samih lokalnih samouprava. Na kraju ono što bih istakao, s obzirom da smo odmakli sa vremenom uputio sam dva amandmana na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, sve u cilju pravičnije i transparentnije naplate poreza, tj. principa poreske pravičnosti. Smatram da u Predlogu izmena i dopuna Zakona o porezu na dohodak građana, u članu koji govori u kojim slučajevima se ne plaća porez na dohodak građana mora da stoji i novi stav – novčane pomoći fizičkim licima koje služe za lečenje u zemlji i inostranstvu u visini stvarnih troškova lečenja, dokumentovano računima zdravstvene ustanove koja je izvršila lečenje. Ovo navodim iz razloga što je iz važećeg zakona koju je poreski obveznik dobio za svoje ili lečenje člana uže porodice, tretiran kao prihod i pozitivnim zakonskim propisima oporezovani su građani, posebno bolesni i teško bolesni, prinuđeni pre svega da se leče u inostranstvu. Da imaju novac za lečenje, inače ne bi ni tražili pomoć od drugih, tako da dolazimo u apsolutno situaciju da je preduzeće, na primer supruge, obezbedilo novac za lečenje supruga, lečenje je izvršeno, porezi i doprinosi na lična primanja plaćeni, savestan građanin prijavio prihode, dostavio račune o izvršenim zdravstvenim ustanovama i izvode bankovnih računa i dobio rešenje da plati porez na dohodak. Rekao bih da je jedini njegov dohodak bio to što je ostao živ, a da plati porez morao je kreditno da se zaduži i izmiri nastalu obavezu. Smatram da ovakvi slučajevi moraju da se izjednače sa stavovima iz zakona, gde su organizovane socijalne i humanitarne pomoći oslobođene obaveze plaćanja poreza na dohodak građana. Ono što me je navelo da ukažem na ovaj problem je to što sam imao čast da se nakon transplatacije koštane srži upozna sa članovima 9. i 85. važećeg zakona o porezu na dohodak građana i da moja supruga plati porez na dohodak po odbitku za 2012. fiskalnu godinu, kao da smo kupili stan na Dedinju, a ne novac utrošili na lečenje. Da drugi ne bi prošli kao ja, ovim putem sam želeo ovo da ispravim. Hvala.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa, pitam da li reč žele predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne.) Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika zaključujem zajednički načelni pretres. Prelazimo na zakone iz tačaka od 1. do 6. Prelazimo na sledeći zajednički jedinstveni pretres. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, povodom zajedničkog jedinstvenog pretresa o predlozima zakona iz tačaka 7, 8, 9. i 10. dnevnog reda, pored predstavnika predlagača mr Mlađana Dinkića, ministra finansija i privrede i prof. dr Zorane Mihajlović, ministarke energetike, razvoja i zaštite životne sredine, pozvao da sednici prisustvuju i: Ivica Kojić, državni sekretar u Ministarstvu finansija i privrede, Aleksandar Ljubić, državni sekretar u Ministarstvu finansija i privrede, Vesna Hreljac Ivanović, pomoćnik Ministarstva finansija i privrede. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka od 7. do 10. dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe, o čemu ste detalje dobili u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 170. a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o odobrenju državnog finansijskog kredita Vlade Republike Srbije, Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu za Program vodosnabdevanja o prečišćavanju otpadnih voda u opštinama srednje veličine u Srbiji u iznosu do 46 miliona evra između KFW Franfurt na Majni i Republike Srbije, Predlogu zakona o potvrđivanju Regionalne konvencije o pan-evro-mediteranskim preferencijalnim pravilima o poreklui Predlogu zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Socijalističke Republike Vijetnam o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak. Da li predstavnik predlagača mr Mlađan Dinkić želi reč? (Da.) Izvolite.
Samo ukratko ću da obrazložim ova prva dva predloga, s obzirom da su oni najvažniji. Prvi je predlog zajma od Ruske Federacije u iznosu od 500 miliona dolara, za podršku budžetu Republike Srbije. Radi se o veoma povoljnom zajmu, jer je kamatna stopa fiksna na nivou od 3,5% godišnje, a period otplate je 10 godina, uključujući period počeka od dve godine. Ono što jeste važno je upravo ta fiksna kamatna stopa i ona je za oko dva procenta poena niža u odnosu na kamatu koja bi se mogla dobiti izdavanjem desetogodišnjih obveznica na međunarodnom finansijskom tržištu. Dakle, radi se o veoma povoljnim uslovima. Što se tiče zajma Nemačke razvojne banke, radi se o zajmu koji je predviđen budžetom za ovu godinu, u iznosu od 46 miliona evra. Namenjen je za izgradnju sistema za vodosnabdevanje, sakupljanje i prečišćavanje otpadnih voda u gradovima sa brojem stanovnika između 50 i 200 hiljada, koji imaju spremnu plansku dokumentaciju i odgovarajuće studije izvodljivosti i koji su zainteresovani da uđu u ovaj program. Samo da napomenem da su se do sada za ove uslove za učešće u programu Nemačke razvojne banke za izgradnju ovih sistema, ispunili su kriterijume gradovi Vranje, Užice i Kruševac. To ne znači da i drugi gradovi neće biti uključeni, ali su se ova tri, dakle Vranje, Kruševac i Užice, već kvalifikovali, izrazili spremnost. Takođe, ovaj ugovor podrazumeva i donaciju od oko 15 miliona evra Nemačke razvojne banke EU, koja će pomoći da se izrade odgovarajuće studije i ovaj projekat implementira što efikasnije. Toliko. Hvala. Ako bude pitanja o drugim ratifikacijama. ja ću na to odgovoriti.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Ne znam kako da tretiram vašu prijavu pošto nemam dopis poslaničke grupe da ste ovlašćeni predstavnik. Gospodin Palalić je potpisao? Izvolite, dozvolićemo.
Hvala predsedniče. Imala sam samo par pitanja, pošto sam se pripremala za ovu tačku, ali ministar je već nešto odgovorio. Zanima me na koji način mogu da se prijave lokalne samouprave za ovaj konkurs za izgradnju vodosistema i postrojenja za prečišćavanje otpadnih voda, naravno, koji imaju spremnu dokumentaciju. Videla sam, imaju tri. Da li postoji negde konkurs na koji treba da se prijave? Da li još uvek ima sredstava ili su ova tri grada planirana da sve završe, obzirom da smo već sad bili u okviru jednog programa za izgradnju postrojenja za prečišćavanje otpadnih voda? Prosto, Ministarstvo za zaštitu životne sredine nije dalo saglasnost na taj naš projekat, iako imamo gotovo pripremljenu dokumentaciju. Samo sam htela da vas zamolim da mi odgovorite – kako i na koji način možemo da naš projekat konkuriše, a onda ako je odgovarajuća dokumentacija, da bude i finansiran? Hvala.
Reč ima gospodin Dinkić.
Ministarstvo finansija je u ovom projektu zaduženo samo za utvrđivanje finansijskih uslova. Ja ću se kod nadležnih ministarstava koji ovaj projekat sprovode do ponedeljka raspitati i daću vam odgovor na ovo vaše pitanje da li je sa ova tri grada iscrpljen ceo projekat ili ima prostora za još gradova, jer je sasvim sigurno da, imajući u vidu da je kamatna stopa svega 2% na godišnjem nivou, a period otplate zajma 15 godina, sa tri godine počeka, da se radi o veoma povoljnom zajmu. Daću vam odgovor u ponedeljak.
Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog jedinstvenog pretresa pitam da li još žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka 7. do 10. dnevnog reda. Sa radom nastavljamo u ponedeljak u 13,00 časova.