Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Dvadesetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 67 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 86 narodnih poslanika, tako da imamo kvorum i mogućnost da nastavimo rad. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika Narodne skupštine? Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Kolega Mirčiću, izvolite.
Državna revizorska institucija je vršila reviziju u Namenskoj industriji u Trsteniku. Pri tome je utvrdila da firma „Iveks“, sa sedištem u Beogradu, ostvarila je dobit na ime trgovine sa svetlećim granatama u iznosu od približno 400 hiljada evra. Firma „Iveks“, sa sedištem u Beogradu, ukupne vrednosti 400 evra, nije podnela izveštaj, povratni izveštaj o ostvarenoj dobiti, kako to zakon nalaže, prema Namenskoj iz Trstenika. Ono što je utvrdila Državna revizorska institucija, kada je u pitanju firma „GIM“, koja je kao posrednik u trgovini između Namenske industrije Trstenik i kupca ostvarila ukupnu vrednost u periodu od 2017. godine do 2018. godine od 1.640.560 američkih dolara. Kao koncesionar, morala je da prijavi tu razliku koju je ostvarila na ime posredničke uloge. Ona to nije uradila do dana današnjeg. Firma „Iveks“ je u međuvremenu postala samostalna. Ona čak nije ni posrednik, kako se to kaže, koncesionar, nego samostalno radi i nije više u obavezi da daje povratnu informaciju oko eventualno ostvarene dobiti između nabavne i prodajne cene, ali firma „GIM“ je i dalje posrednik kada je u pitanju Namenska industrija u Trsteniku i u obavezi je da podnosi izveštaj. Ono što je interesantno da u praskozorje izborne kampanje, koja se očekuje za izbore na sva tri nivoa, bilo bi dobro, radi javnosti, da vlast, odnosno istražni organi i sudovi preispitaju kakvo je to poslovanje i kakva je priroda poslovanja ove dve kompanije sa Namenskom industrijom u Trsteniku. Do sada smo bili obavešteni sa informacijama, istinu govoreći i sa polu informacijama, oko poslovanja ovih firmi sa „Krušikom“ iz Valjeva. Sve je to veoma, veoma značajno i bitno za funkcionisanje ove države, a pogotovu interesantno bi bilo da čujemo šta je to tužilaštvo preduzelo na osnovu ovih informacija sa kojima raspolaže Državna revizorska institucija. Kada je u pitanju tužilaštvo, 2014. godine podnesena je krivična prijava protiv nekoliko lica i organizacija koje su vezane za izgradnju dela „Koridora 11“, deonice Ub-Lajkovac. Podsećanja radi, to je deonica u dužini od 12,7 kilometara, koja je po drugi put rađena iz razloga, kako se to tvrdi od strane predstavnika resornog ministarstva, nije adekvatan materijal korišćen prilikom izgradnje te deonice. Za dodatne radove država je potrošila 13 miliona evra. Ono što je veoma, veoma interesantno, do dana današnjeg nemamo ni jednu informaciju šta je to konačno rezultat istražnih radnji, predpretresnih radnji ili eventualno da li je to dobilo neki sudski epilog, imajući u vidu da su to domaći izvođači bili, da je tu bio „As“ iz Užica, da je bio „Planum“ i da su bila preduzeća za izgradnju puteva. Setimo se samo da 2014. godine hapšenje Miškovića i njegovih partnera poslovnih, napravila se velika afera. Ta afera je doprinela da SNS stekne visoku, veoma veliku reputaciju, odnosno rejting i na bazi tog talasa i dan danas vlada mišljenje u javnosti da SNS se bori protiv kriminala. Evo već duži niz godina stoje ovi predmeti u fiokama. Da čujemo šta je to uradila SNS?
Hvala. Reč ima narodni poslanik Stefana Miladinović. Izvolite.
Hvala. Povodom usaglašavanja teksta medijske strategije i njenog usvajanja prethodne nedelje, ja bih postavila pitanje Ministarstvu kulture i informisanja. Naime, ministar je tokom prošlonedeljne sednice ovde u Narodnoj skupštini, odgovarajući na diskusiju mog uvaženog kolege Đorđa Milićevića, najavio i novu regulativu koju priprema Ministarstvo upravo u skladu sa ovom predloženom usvojenom strategijom. Moje pitanje glasi – koji će sve mehanizmi biti garant primene ove strategije i da li će novi dokumenti, osim ostvarivanje slobode medija, zaštite društva, ali i pojedinaca, definisati način na koji se obezbeđuju prava medija i štiti nezavisnost uređivačke politike? Medijska glavna uloga, odnosno glavni zadatak jeste da prave vesti. Kao što mediji prave vesti, TV i radio stanice kreiraju programe, tako i političke stranke definišu, promovišu svoje programske ciljeve, plasiraju svoje ideje i teže da zajedno sa medijima ili uz pomoć medija dopru do svojih birača. Evo, mi smo svedoci da godinama unazad oni koji se pozivaju na medijski mrak u Srbiji svoju osnovnu ulogu ne ostvaruju, čak ni u ovom domu, čiji je rad transparentan, čiji se rad prenosi i uživo, oni nemaju šta da kažu. Otuda i prvi razlog za bojkot. Napadaju medije da ne prenose njihove aktivnosti, da nisu dovoljno zastupljeni u emisijama političkog sadržaja, a da pri tome njihove poruke nisu usaglašene, nisu jasne, niti su oni dovoljno kreativni da ponude građanima sadržaj. Osim što su protiv, a protiv je stanje, protiv nije ni politika, protiv nije ni vest. U poslednjih godinu dana jednu političku aktivnost imaju, a to je fabrikovanje neistina, dovodeći u zabludu i predstavnike medija, jer preneće vas prvi, možda drugi, eventualno treći put, ali ne i svaki naredni, jer mediji ne prenose laži, jer laži nisu vest. Za njih je medijska sloboda nesmetano mešanje u uređivačku politiku, i to ne samo javnih servisa. Oni bi da uređuju i privatne medije, komercijalne televizije, internet portale, informativne programe, čak i vremensku prognozu. Javni servis ima zadatak da informiše. Komercijalne televizije pored toga se bore i za rejting, kao što se štampani mediji bore za tiraž, internet portali bore za broj pregleda. Znači, svako se bori za svoj medijski prostor i za prostor uticaja. Mediji prave vesti, a nažalost, deo opozicije, umesto da pravi program, već osam godina bezidejno luta, sve i svakog optužuje za gubitak vlasti, pokušavajući sebe da abolira za loš izborni rezultat, što jeste drugi razlog bojkota. Njihovo, blago rečeno, zameranje ili Kalimero, kukanje jer ih nema u emisijama, posledica je izostanka političke zrelosti i samokritike. Pa čak i najbolji glavni i odgovorni urednici, urednici političkih i informativnih rubrika, pa i novinari, nisu u stanju da isprate ko je ko, niti su u stanju da kažu ko je u kojoj političkoj opciji, za početak. Od tolikog broja političkih grupacija, količine ličnih sujeta da svaki dan javni servis organizuje javne TV debate, ne bi mogao sve da ih ugosti niti svakom od njih da ugodi. Ni mi u Narodnoj skupštini, u ovom sazivu, nismo bili u stanju da ispratimo određene kolege iz drugih poslaničkih grupa. Preko noći jedni su ostavljali druge, treći kupovali stranke, pa i bez izbora ulazili u ovaj parlament. U takvoj konfuznoj atmosferi, disonantnim tonovima i bez politike, krivicu obavezno prebacuju na druge, sada su im krivi izgleda ambasadori. To na koji način jedan deo opozicije, ali neke njihove grupacije koje bi da se svrstaju u političke faktore, shvata slobodu medija, to je njihov problem. Ono što iznenađuje jeste kako pojedini poslanici evropskog parlamenta gledaju na slobodu medija. Obeshrabruje ono što je Tanja Fajon u autorskom tekstu NIN iznela kao utisak. Ona kao deo pregovaračkog tima Evropskog parlamenta ne bi smela sebe da svrstava ni na jednu stranu, jer time urušava i svoj autoritet i pregovarački potencijal. Ja razumem da neke političke opcije mogu biti manje ili više draže, ali simpatijama nije mesto u ovom procesu, možda u nekom hotelskom lobiju. Ako se zaista zalažu za objektivno izveštavanje i slobodu medija onda bi morali da pođu od sebe i da shvate da pritiscima na medije čijim izveštavanjem nisu zadovoljni upravo narušavaju osnovne principe na kojima se sloboda medija zasniva. To što Tanja Fajon favorizuje jednu stranu, jedan deo, manji deo opozicije dovodi u pitanje koliko je objektivna uopšte njena procena uslova pod kojima će se održati naredni izbori u Srbiji. Umesto da se bavimo regulisanjem novih, modernih medija, njihovih sadržaja koji imaju veći i značajniji uticaj, planetarno gledano, mi izmišljamo medijski mrak u Srbiji u trećoj deceniji 21. veka u kojem je gotovo celo stanovništvo na kliku od informacija. Nažalost, i od dezinformacija, lažnih vesti i zloupotreba. Nadam se da će medijska strategija, između ostalog, i sva prateća dokumenta baviti se i ovim pitanjem. Hvala.
Hvala. Reč ima Vladimir Đurić. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Zamoljen sam od strane Udruženja vojnih beskućnika Srbije, organizacije udruženja Novi Sad, Gradski odbor Novi Sad da se obratimo Ministarstvu građevine, Ministarstvu odbrane i predsednici Vlade, s obzirom da je ovo udruženje na ove adrese u Vladi Srbije već poslalo neke dopise, ali nije dobio odgovore. Radi se o stambenom statusu vojnih beskućnika. Vojni beskućnici su penzionisani oficiri bivše JNA, podoficiri i civilna lica na službi u bivšoj JNA koji su 90-ih godina sa svojim jedinicama relocirani iz bivših republika u Srbiju na osnovu odluka i sporazuma domaće i međunarodne vlasti. Oni su tada iz kasarni u bivšim jugoslovenskim republikama izneli negde oko 40.000 ljudi sa svom vojnom tehnikom i materijalnim vojnim resursima. Uslov da ta lica budu relocirana i prihvaćena u Srbiji bio je da se odreknu ili predaju vlasništvo nad svojom pokretnom i nepokretnom imovinom u bivšim jugoslovenskim republikama uz jemstvo Republike Srbije da će im biti prioritetno rešeno stambeno pitanje. Ubrzo im je status degradiran pravilnicima koji su naknadno donošeni i oni su upućivani da podnose molbe za rešavanje svog stambenog pitanja. Završili su na listama čekanja u privremenim smeštajima. Prema informacijama iz ovog udruženja radi se negde oko 2.500 lica čije je stambeno pitanje i dan danas nerešeno. To su inače lica koja su tokom decenija svoje vojne službe redovno od svoje bruto zarade izdvajali oko 4,5 do 6% u Stambeni fond i finansirali stambenu izgradnju da bi danas imali svoje stambeno pitanje nerešeno. Po dolasku u Srbiju smešteni su u neuslovne vojne objekte koji su bili neprilagođeni redovnom i porodičnom životu i taj privremeni smeštaj je prerastao u višegodišnji. To su adaptirane prostorije u kojima oni borave bez električnih brojila i vodomera i gde im se računi određuju prema nekoj kolektivnoj matematici kasarne. Ti ljudi su prinuđeni da plaćaju od 4.000 do 10.000 dinara mesečno po članu domaćinstva, što je apsolutno neizdrživo. Oni koji su rešili da iznajmljuju stanove dobijaju određenu materijalnu naknadu za to, ali po vrednosti boda koja nije ažurirana unazad 12 godina. Ovi ljudi rešenje svog stambenog problema čekaju oko četvrt veka. Ponavljam, radi se o oficirima koji su ceo svoj radni vek iz zarade izdvajali za Stambeni fond, a svoje imovine u bivšim jugoslovenskim republikama odrekli su se u korist Srbije, da bi ih Srbija prihvatila, jer je to bio uslov da ih Srbija prihvati, uz jemstvo Srbije da će im stambeno pitanje biti rešeno, što se do danas nije dogodilo. U proseku je prošlo četvrt veka, a za neke i 28 godina. Zakon kojim je regulisana izgradnja stanova za pripadnike snaga bezbednosti po posebnim uslovima njima problem ne rešava, zato što se veoma često, gotovo isključivo, radi o licima koja ne ispunjavaju kriterijum kreditne sposobnosti, jer im je starost preko 70 godina. Sa ovim problemima ovi ljudi obratili su se Ministarstvu građevine, Ministarstvu odbrane i predsednici Vlade i još uvek nisu dobili odgovor. Na stranu još jedna veoma bitna činjenica, zar je potrebno da ovi ljudi, koji su se svoje imovine u korist Srbije odrekli kao preduslov da budu primljeni u Srbiju, idu i rešavaju posle vojne službe za državu Srbiju svoje stambeno pitanje kreditom. Zakon kojim je regulisan poseban postupak pod povoljnijim uslovima za snage bezbednosti da reše svoje stambeno pitanje prema njima je nepravičan u najmanje još nekoliko stvari. Poništene su rang liste koje su ranije važile. Tražena je prijava zainteresovanih lica preko sajta, koji je, nakon što je otvoren, bio u blokadi i srušen je. Redosled je naknadno formiran po sistemu brzih prstiju, kao da se radi o berzi, pa ko prvi stigne na sajt ide prvi na listu i potom su svi upućivani u Poštansku štedionicu gde su sačekani sa informacijom da ne ispunjavaju uslove kreditne sposobnosti. U ime Udruženja vojnih beskućnika Srbije ja molim predsednicu Vlade da kroz odgovor na poslaničko pitanje da i način rešavanja stambenog pitanja za oko 2.500 ovih vojnih beskućnika. Hvala.
Hvala. Reč ima Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Postavio bih nekoliko pitanja. Prvo pitanje je za nadležno ministarstvo za demografiju, ministarki Slavici Đukić Dejanović, pošto smo unazad više meseci govorili da će u toku ove 2020. godine biti povećana sredstva kao pomoć za bračne zajednice, za novorođenu decu, za svako drugo ili treće dete biće veća sredstva, što je bilo u okviru prošle godine, pa me interesuje, pošto je došla 2020. godina, veliki broj naših mladih roditelja u prethodnih 10, 15 dana, koji su dobili decu, nisu dobili to povećanje, a bilo je najave na svim medijima tokom prošle 2019. godine. Moje pitanje je – kada će se dati ta mogućnost da se poveća naknada, odnosno pomoć za svako novorođeno dete, jer je rečeno da će biti 300.000 dinara kao jednokratna pomoć i da će se povećati za svaki mesec za prvo, drugo, treće dete, a i četvrto? To je vrlo bitno za sve nas u Srbiji zato što smo svi svedoci da je demografija veoma aktivna, da veliki broj starih ljudi imamo, da novorođene dece ima mnogo manje i zbog toga moramo maksimalno staviti akcenat na stimulaciju rađanja, da svako novorođeno dete bude ispoštovano, kao što je rečeno u prethodnoj godini. Napomenuo bih, to je bilo odlično i potrebno, da za područja koja su nerazvijena, brdsko-planinska područja, za seoska područja taj iznos bude najmanje 50% veći nego u ostalim delovima Srbije. To važi za devastirana područja, za demografski najugroženija područja i za seoska područja. Još jednom bih zamolio nadležno ministarstvo, profesorku, da nam da informacije i da se što pre uđe u povećanje stimulacije za svako novorođeno dete i ako postoji mogućnost da to bude 50% više za demografski najugroženija područja, za devastirane opštine, za brdsko-planinska područja, a za seoska područja da bude i duplo više nego što je u ostalim delovima. Još jedno pitanje jeste za nadležno Ministarstvo koje je zaduženo za vodosnabdevanje, za kanalizaciju, za te stvari, da li je to Ministarstvo za državnu upravu, da li je to Ministarstvo saobraćaja i građevinarstva, da li je to Ministarstvo bez portfelja. Ja bih sada samo postavio pitanje, pošto smo mi doneli zakon u toku 2018. godine da lokalne samouprave preuzmu obavezu gazdovanja seoskim vodovodima, a seoski vodovodi su građeni iz svojih samodoprinosa u prethodnih 20, 30 godina, oni su sad u veoma lošem stanju, a svedoci smo da je veliki problem sa vodom. Iz opštine iz koje ja dolazim isto imamo veliki problem sa vodom, gde smo u toku u proteklih 10 dana konkurisali, podneli zahtev Kancelariji za ulaganje sa projektom da se uradi konstrukcije vodovodne mreže, ali imamo sad trenutno problema sa višim delovima Svrljiga zato što kod nas kiša nije pala, kao u većini Srbije, unazad pet, šest meseci i moje pitanje kada će lokalne samouprave dobiti, pošto je zakon donesen, kada će lokalne samouprave imati obavezu da preuzmu gazdovanje seoskim vodovodima i da se kroz program NIP-a, koji je najavio naš predsednik gospodin Vučić, da se stimulišu takva područja i da sutra lokalne samouprave preuzmu obavezu da seoske vodovode stave u funkciju? Za vikend sam bio u Nišu, gradska opština Pantelej, gde sam bio, selo Brenica i selo Kamenica, gde i u tim selima imaju probleme sa vodom, a to nije problem koji je od danas, nego to je problem unazad 20,30 godina. Bitno je to da pomenem zato što je grad Niš preuzeo obavezu odnosno NAIS, odnosno NAISUS, koji gazduje vodovodom, da će rešiti taj problem, ali interesuje ljude iz tog sela i okolnih sela - da li će imati mogućnost da vodovom gazduju preduzeća, kao što su ta komunalna preduzeća koja su zadužena za rešavanje vodosnabdevanja, za kanalizaciju i da li će to biti u toku ove godine? Stvarno je veliki problem vodosnabdevanja, problem vode i mislim da svi moramo u narednom periodu, osim što sam malopre rekao za borbu za svako rođeno dete, za privredu, za radna mesta, moramo staviti akcenat i na rešavanje vodosnabdevanja, novo izvorište. To su moja pitanja. Hvala još jednom.
Hvala gospodine Miletiću. Reč ima narodni poslanik Jelena Vujić Obradović. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije postaviću dva poslanička pitanja ispred poslaničke grupe JS. Prvo i veoma važno pitanje i poruka Dragana Markovića Palme, predsednika JS, koji se osvrnuo na sinoćno dešavanje prebijanja mladića srpske nacionalnosti u Podgorici. Povodom brutalnog prebijanja mladića srpske nacionalnosti samo zato što je Srbin i drugačijeg mišljenja, predsednik JS, narodni poslanik i predsednik Skupštine grada Jagodine, Dragan Marković Palma, pitao je vlast u Crnoj Gori, ali se obraćamo i Ministarstvu spoljnih poslova u promeni postojećeg mišljenja - da li je na taj način, samo zato što je drugačijeg mišljenja i drugačije nacionalnosti otvorena turistička sezona u Crnoj Gori i da li prebijanje mladića srpske nacionalnosti govori o politici mržnje, koja se vodi prema Republici Srbiji, a koju vodi sadašnji predsednik Crne Gore Milo Đukanović? Ubeđeni smo da narod u Crnoj Gori ne misli isto kao i Milo Đukanović i da i Crnogorci koji se nalaze u Republici Srbiji, ali i isto tako i svi stanovnici u Crnoj Gori treba da se okrenu protiv takve politike, kao i politike mržnje i otimanja srpskih crkava. Što se tiče drugog pitanja, na ovo pitanje svakako morali smo da ukažemo jer ovo su već dešavanja koja hvataju maha, koja govore o politici mržnje prema Republici Srbiji i prema građanima srpske nacionalnosti u Crnoj Gori. Drugo poslaničke pitanje postaviću Ministarstvu zaštite životne sredine, ministru Trivanu i državnom sekretaru Kariću, s obzirom na poziciju, na pregovaračku poziciju za Poglavlje 27 i pripremu najvažnijeg strateškog dokumenta u oblasti zaštite životne sredine, želela bih da postavim dva važna pitanja, a odnosiće se na izradu ovog dokumenta koji će kasnije dokumenti na nacionalnom i lokalnom nivou biti sublimirani, da obrate pažnju na pitanje regionalnih deponija i zakonske izgradnje mini hidroelektrana. Poslaničko pitanje uz obrazloženje problema s obzirom da sam poslanik koji dolazi iz Kopaoničkog kraja, koji obuhvata sa jedne strane Rasinski okrug, a sa druge strane Raški okrug i opštine Brus, Aleksandrovac, Rašku, Vrnjačku Banju, jako važno pitanje jeste pitanje regionalnih deponija, ali pre rešavanja pitanja regionalnih deponija moram da ukažem na činjenicu da nije rešeno ni pitanje lokalnih deponija iako je u planu izgradnja regionalne deponije negde na teritoriji opštine Trstenik, ove opštine nisu uključene u domen ove regionalne deponije. U delegaciji JS, koju je predvodio Dragan Marković Palma, mi smo imali u Beču sastanak sa kompanijom „Por“ i tom prilikom smo i obrazložili ove probleme koja je vrlo zainteresovana da u saradnji sa Republikom Srbijom rešava ovaj problem regionalnih deponija i tom prilikom je kompanija „Por“ zbog dobrih odnosa sa našim predsednikom Draganom Markovićem Palmom i donirala jedan kamion smećar JS, koja je preko našeg poslanika i odbornika JS u Vrnjačkoj Banji Vojislava Vujića i donirana opštini Vrnjačka Banja. Tako da ovim pitanjem pre svega lokalnih deponija Ministarstvo apsolutno mora da se pozabavi jer ovaj problem ne može da se reši već više od 20 godina na lokalnom nivou i smeće je veliki zagađivač, pali se, baca se u reke i to je veliki problem ovog dela gde se nalazi Nacionalni park Kopaonik i apsolutno zaštićeni deo prirode. Što se tiče drugog pitanja, koje je veoma važno, i koje je pokrenulo Udruženje Ekoklub „Željin“ iz Aleksandrovca je ste pitanje mini hidroelektrana, ali ne u domenu da one ne treba da budu izrađivane, već da izvođači radova u skladu sa projektima i procedurom to rade, zato što u ovom delu Kopaoničke regije, gde se nalaze planine Kopaonik, Željin, Goč, Jastrebac imamo i sada veliko arheološko nalazište „Koznik“. Radi se o brdsko-planinskim rekama sa prvom klasom vode, čistih reka gde dolazi do totalne obustave vode nepravilnom gradnjom i do totalnog uništavanja prirode, ali isti tako i zdravih šuma i kada se krče šume dolazi do obrušavanja puteva, zemljišta i kamenog dela puta, što ugrožava kako lokalno stanovništvo, tako i turiste koji dolaze sve više u ovaj deo Srbije, Kopaonika i gore pomenutih planina, ali se uništava i prirodno bogatstvo, kako biljnog, tako i životinjskog sveta. Vrlo je alarmantno i zaista sam više puta ukazivala i ministru Trivanu da dođe da poseti ovaj deo Kopaoničke regije kako bi moglo na ovoj strategiji da bude obuhvaćen i da se zaustavi i ovaj proces uništavanja prirode. Tako da pitanje koje sam postavila odnosi se na izradu strategije u okviru pregovaračkog Poglavlja 27 da i ovaj deo Nacionalnog parka Kopaonika bude obuhvaćen što pre u okviru strategije. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite gospodine Vukadinoviću.
Zahvaljujem. Moje pitanje se nadovezuje na jedan deo pitanja prethodne koleginice. Tiče se nemilih scena u Crnoj Gori, Podgorici od sinoć, a koje su samo potvrda eskalacije situacije koja je tamo nastala nakon usvajanja spornog, kontraverznog i skandaloznog zakona o verskim slobodama koji je zapravo sve samo ne to, koji je SPC u celini, Patrijaršija, kao i episkopi i episkopije koji deluju na teritoriji Crne Gore koji su nedvosmisleno označili i ocenili kao diskriminatorni taj akt i da on ugrožava verska i ljudska prava i pripadnika SPC i srpskog naroda u Crnoj Gori. Oni su pokazali zavidnu uzdržanost, ali i odlučnost na koju treba svi da budemo ponosni u protestu protiv tog zakona. Međutim, uočeno je da taj mirni i dostojanstveni protest je samo još više iritirao i razbesneo one koji su i verovatno inicirali donošenje tog, kažem, sramnog i više nego problematičnog zakona i sada smo došli već i do fizičkog nasilja. Moje pitanje ide na adresu, naravno, predsednice Vlade i Ministarstva spoljnih poslova - šta je u vezi sa tim preduzeto i da li će išta biti preduzeto, osim što sa tih adresa i drugih, neprestano dobijamo ili pozive ili upozorenja i izjave da moramo biti pametni, promišljeni da ne smemo da pogoršamo situaciju, ne smemo da dolivamo ulje na vatru i slično? To su govorili svi od predsednika, preko premijera, do ministra spoljnih poslova. Neki dan je ovde u Skupštini u Odboru za spoljne poslove podneo izveštaj ministar Ivica Dačić, ministar spoljnih poslova i on je po običaju elokventno govorio o mnogo čemu, ali o ovoj ključnoj temi, zapravo, nije rekao, praktično, ništa, sem to da moramo biti mirni i da ne smemo pogoršavati stvari. Sve se ja to slažem, evo, bili smo mirni, uzdržani, nismo pogoršavali stvari, nismo dolivali ulje na vatru, a stigli smo do ne ivice, nego praktično do već fizičkih incidenata i napada od strane agresivnih podržavaoca ovog zakona i režima Mila Đukanovića. Dakle, pokazalo se da ta strategija nije prosto ni pametna, ni mudra, niti doprinosi rešavanju stvari. Dakle, da li će konačno, verovali ili ne, naše ministarstvo, ja sam direktno pitao ministra spoljnih poslova, praktično, nije preduzelo ništa. Jedno su izjave na konferencijama za štampu, jedno je izjava u emisiji ili usput novinaru, a nešto drugo je kada vi to uputite kao zvaničnu notu Ministarstvu spoljnih poslova i Vladi druge zemlje. Dakle, to nije preduzeto ništa. Šta više, oni su, Podgorica je nama upućivala note i kritikovala nas je zbog ovih protesta i nekih incidenata na protestu protiv tog zakona ispred Ambasade Crne Gore u Beogradu. Moje drugo pitanje, nažalost povezano sa ovim, ide takođe na adresu predsednika Vlade, ali sada i Ministarstva saobraćaja, odnosno ministra saobraćaja, tiče se ovih sporazuma koji su se nekako zaređali, ili bar najava sporazuma između Beograda i Prištine, prvo o uspostavi avionske linije između Beograda i Prištine, prošle nedelje koja je ovako teatralno propraćena čak i pozdravom i tvitom predsednika SAD. Generalni sekretar NATO alijanse je takođe uputio čestitku potpisnicima, posredovao je specijalni izaslanik američkog predsednika, znači jednoj na izgled sitnoj stvari kao što je ispostava avionske linije. Sada, juče, smo bili svedoci da je taj razgovor nastavljen u formi i u pravcu uspostavljanja i direktne železničke linije između Beograda i Prištine. Načelno, to može da bude i pozitivna stvar, ali mislim da malo ta misterija ili barem tajnovitost kojom je obavijeno sa beogradske, sa srpske strane, ti razgovori pobuđuju sumnju da li su ti razgovori, zato tražim odgovor od predsednika Vlade i od Ministarstva saobraćaja da li se oni vode u skladu sa Ustavom zemlje, da li sa rezolucijama koje se na tu temu odnose, uključujući i Rezoluciju 1244 ili pak zadiru na neki način indirektno ili direktno u suverenitet i teritorijalni integritet Republike Srbije? Ako je reč o unutrašnjoj liniji, bilo da je reč o avionskoj liniji ili železničkom saobraćaju, ukoliko nema elemente međunarodne linije i međunarodnog sporazuma koji će potpisati neki predstavnici Srbije i tzv. republike Kosovo, onda to podržavamo, u suprotnom je to razlog za najhitnije i najenergičnije stopiranje takve vrste dijaloga, koji na mala vrata, zapravo, vode priznanju i mirenju sa nezavisnošću Kosova. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miodrag Linta. Izvolite.
Hvala. Poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, postavio bih nekoliko pitanja Tužilaštvu za ratne zločine. Dobro je poznato da je tokom devedesetih godina u oružanim sukobima na prostoru bivše Jugoslavije srpski narod doživeo ogromna i brutalna stradanja. Podsećam da je sa područja današnje Hrvatske proterano preko pola miliona Srba, da je sa područja današnje Federacije BiH proterano takođe preko pola miliona Srba, a da je sa područja Kosova i Metohije proterano preko 200.000 Srba i drugih nealbanaca. Tokom devedesetih godina prošlog veka na prostoru bivše Jugoslavije desili su se i brutalni zločini nad srpskim civilima, ratnim zarobljenicima. Pomenuće neke od tih činjenica. Na području današnje Hrvatske, srpski narod je doživeo brojne zločine tokom i posle hrvatskih vojnih i policijskih zločinačkih akcija. Podsećam da je na području zapadne Slavonije tokom jeseni i zime 1991. godine proterano preko 70.000 Srba i ubijeno preko 2.000 Srba. U pitanju su zločinačke akcije „Otkos“, „Orkan“ i „Papuk 91“. Takođe Srbi su doživeli brojna stradanja tokom ostalih hrvatskih vojnih i policijskih zločinačkih akcija „Maslenica“, „Miljevački plato“, „Medački džep“, „Bljesak“ i kao završni čin etničkog čišćenja Srba sa područja zapadne Slavonije i posebno po zlu poznata akcija „Oluja“ koja predstavlja najveće etničko čišćenje na području posleratne Evrope, odnosno posle završetka Drugog svetskog rata. Takođe, brojni zločini su se desili nad Srbima i u nizu hrvatskih gradova, od Dubrovnika, preko Zadra, Šibenika, Splita, Gospića, Siska, Karlovca do Bjelovara, Darovara, Osijeka, Vukovara i mnogih drugih mesta. Nažalost, gotovo niko od počinilaca, organizatora i nalogodavaca tih zločina nije kažnjen. Brojni zločini nad Srbima su se desili i na području BiH. Pomenuću samo velike zločine, brutalna ubistva Srba na području Sarajeva, zatim, na području srednjeg Podrinja u regiji Birač, u opštinama Zvornik, Vlasenica, Milići, Šekovići, Bratunac, zatim na području Bosanske posavine, u opštinama Brod, Orašje, Derventa, Brčko i ostali. Podsećam da na području Bosanske posavine, krajem marta 1992. godine se desio prvi veliki masovni zločin u čitavoj BiH nad srpskim narodom. Veliki zločini su se takođe desili na području zapadno krajiških opština, od strane pripadnika ne samo tzv. Armije BiH, nego i pripadnika hrvatske vojske, Hrvatskog vijeća odbrane. Podsećam na te zločine, od Mrkonjić grada gde je pronađena grobnica od 181 Srbija koji je brutalno ubijen na tom području, zatim zločini u opštinama Bosanski petrovac, Glamoč, Grahovo, Drvar, Sanski most, Bihać, Bosanska krupa, Ključ, Jajce. Takođe, brojni zločini na području zapadne Hercegovine. Da ne pominjem zločine koji su se dešavali nad Srbima na KiM, od Prištine, Podujeva, Orahovice, Peći, Gnjilana, sela Klečka, Starogradsko, Goraždevac i mnogi drugi. Postavio bih nekoliko pitanja Tužilaštvu za ratne zločine. Prvo pitanje – koliko optužnica za ratne zločine je Tužilaštvo za ratne zločine podiglo od svog osnivanja od 2003. godine do danas? Drugo pitanje – koja je tačna struktura optužnica prema nacionalnoj pripadnosti? Prema mojim informacijama, Tužilaštvo za ratne zločine od svog osnivanja do danas, dakle, od 2003. godine je podiglo 180 optužnica, a od toga 161 protiv Srba, 15-ak protiv Albanaca, dve protiv Bošnjaka, muslimana i dve protiv Hrvata. Zanima me da li je to tačna informacija? Treće pitanje – da li Tužilaštvo za ratne zločine planira da ubrza proces prikupljanja dokaza za ratne zločine protiv Srpskog naroda? Da li Tužilaštvo za ratne zločine planira u narednom periodu da organizuje suđenja zajedno sa Odeljenjem za ratne zločine Višeg suda u Beogradu, da li planira da organizuje suđenja u odsustvu, pošto je očigledno da pravosuđa Zagrebu, Sarajevu i Prištini nemaju političku volju da to čine. To nisu nezavisna i profesionalna pravosuđa. U pitanju su etnički motivisana pravosuđa. Hvala.
Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sednici sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: dr Aleksandra Tomić, Dubravka Filipovski, Biljana Pantić Pilja i Borisav Kovačević. Nastavljamo rad i prelazimo na zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona od 14. do 20. dnevnog reda. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su danas pozvani da sednici prisustvuju ministar Siniša Mali sa saradnicima. Gospodine Mali, dobrodošli u Narodnu skupštinu Republike Srbije. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika u skladu sa članom 96. stav 4. Poslovnika. Saglasno članu 157. stav 2. i članu 170. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine otvaram zajednički načelni jedinstveni pretres o tačkama između 14. i 20. dnevnog reda. Da li predstavnici predlagača žele reč? Izvolite, ministar Siniša Mali.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, dame i gospodo, danas se pred vama nalazi Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala. Izmene ovog zakona treba da omoguće da se proširi baza i struktura potencijalnih investitora u državne hartije od vrednosti. Kao što znate Narodna skupština je prošle godine usvojila par zakona koja su dodatno doprinela razvoju našeg tržišta kapitala, ovde mislim na izmene Zakona o javnom dugu, na Zakon o alternativnim fondovima i na Zakon o investicionim fondovima, a izmenama ovog zakona danas dodatno ćemo omogućiti, pogotovu stranim investitorima da investiraju više novca u naše državne hartije od vrednosti. To znači, ako postoji veća tražnja da će i prinos biti manji. Dakle, da će kamatna stopa koju plaćamo biti manja. To je veliki uspeh za našu zemlju i još jedna potvrda naše finansijske stabilnosti i poverenja koje investitori imaju u naše hartije od vrednosti. Osim toga, mi smo kao što znate otvorili Poglavlje četiri sa EU, poglavlje koje se odnosi na slobodno kretanje kapitala. Dakle, još jedna potvrda svim ovim naporima koje smo napravili, ne samo da nam naše javne finansije budu stabilne, već i da dodatno razvijemo tržište kapitala. Prošle godine se Republika Srbija, kao što znate, ponovo vratila na međunarodno tržište kapitala. Imali smo dve veoma važne emisije obveznica. Jedna emisija u iznosu od milijardu evra. Imali smo prinos od 1,6%, druga emisija na 550 miliona evra sa istorijski niskim prinosom, dakle istorijski niskom kamatnom stopom od 1,2%. To su stvari koje pokazuju koliko se Srbija promenila, jer imate sve veći broj investitora koji veruju u našu zemlju, koji nam daju novac za investicije koje radimo i to na duži vremenski period, uz nikada manju kamatnu stopu. Ono što je meni posebno važno, imali ste tu vest i od prošle nedelje. Srbija je prvi put stavljena na tzv. „Voč listu“ J. P. Morganovog indeksa koji se odnosi na zemlje u razvoju. To je cilj koji smo definisali još 2014. godine, trebalo nam je par godina, kao što vidite, da dođemo do toga. Sada, na toj listi bićemo nekih 90 dana, odmah nakon toga očekujem da ćemo i postati kao Republika Srbija i naše hartije od vrednosti formalni deo tog indeksa. To je za nas jedna istorijska stvar, bar za one koji se bave tržištem kapitala, to znači da svi koji prate taj indeks, svi investitori koji prate taj indeks, to je najveći i najpouzdaniji indeks koji prati zemlje u razvoju, moraće da kupe i hartije od vrednosti Republike Srbije. Dakle, još veća tražnja za tim hartijama, još niži prinos, još niža kamatna stopa, još veći podsticaj daljem razvoju naše ekonomije. Konačno, ono što je lepa vest za vas, i mislim da je veoma važna vest i za građane Srbije, mi ćemo prvi put, koliko već sutra, imati emisiju obveznica u evrima na period od 20 godina. Dakle, do sada obveznice koje smo emitovali bile su na period do 10, odnosno na 15 godina, mi ćemo po prvi put ići na emisiju obveznica na 20 godina. Sam obim nije veliki, 150 miliona evra, ali za nas veoma važan, jer ako je neko spreman da vam ukaže poverenje na 20 godina, to govori u prilog tome koliko se Srbija promenila, koliko smo sada stabilni i koliko poverenja investitori imaju u našu ekonomiju. Osim emisije obveznica na 20 godina emitovane u, odnosno denominovane u evrima, imaćemo takođe i emisiju obveznica u dinarima na period od 12 godina, dakle još dugoročnije nego što je do sada. Tako da, ne samo da gradimo tzv. krivu prinosa, nego pokazujemo koliko se Srbija promenila, jer sve što radite u oblasti javnih finansija, sve što radite u oblasti ekonomije, na kraju se potvrđuje na međunarodnom tržištu kapitala upravo na ovaj način kao što to Srbija radi danas. Tako da, nadam se da ćete u danu za glasanje podržati ovaj zakon, dalje jačanje tržišta kapitala ovde u Srbiji, dalje jačanje poverenja u našu zemlju, podsticaji za završetak i Programa „Srbija 20-25“. Dakle, velike investicije nas očekuju, koje ćemo finansirati upravo sa niskim kamatnim stopama sa poverenjem koje imamo u naš finansijski sistem, mi ćemo upravo to i moći da ostvarimo. Pred vama je danas takođe i Predlog zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2021. godine. Dakle, popis, naredni popis nas čeka te godine i ovim zakonom se uređuju priprema, organizacija i sprovođenje popisa stanovništva u Republici Srbiji za 2021. godinu. Takođe, pred vama je i Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma o zajmu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. To je sporazum koji je vezan za konkurentnu poljoprivredu u iznosu od 45,8 miliona evra. Dakle, dodatni novac za našu poljoprivredu. Na dnevnom redu takođe i Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma o zajmu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Radi se o dodatnom finansiranju za projekat unapređenja zemljišne administracije u Srbiji, 21 milion evra. Takođe se pred vama nalazi Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o kreditu između Republike Srbije i T.C. Ziraat Bankasi i Denizbank iz Turske, a radi se o finansiranju izgradnje puta Novi Pazar-Tutin u iznosu od 24 miliona evra, Sremska Rača-Kuzmin-mosta preko Save i projekat za deonicu Požega-Kotroman u ukupnom iznosu od 250 miliona evra. Na dnevnom redu takođe je i Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj oko nabavke voznih sredstva za „Srbija voz“. Radi se o nabavci 18 novih elektromotornih garnitura za naše železnice. Pred vama je takođe i Predlog zakona o potvrđivanju okvirnog sporazuma o zajmu LD 2009 (2019) između Banke za razvoj Saveta Evrope i Republike Srbije, a odnosi se na projektni zajam za izgradnju nove univerzitetske Dečije klinike u Tiršovoj 2, dakle sa projektom koji na pravi način napreduje, ovim sporazumom obezbedićemo i finansiranje ukupno 75 miliona evra, od čega banka učestvuje sa 54, ostatak obezbeđuje Vlada Republike Srbije iz budžeta. Dakle, sa tim projektom i sa tim obećanjem koje smo dali sada smo, odnosno usvajanjem ovog sporazuma, bićemo na korak bliže i njegovom ostvarenju. Hvala vam puno.
Hvala, ministre. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? Ne. Sada prelazimo na predsednike, odnosno predstavnike poslaničkih grupa. Reč ima gospodin Aleksandar Stevanović. Izvolite, gospodine Stevanoviću.
Hvala, potpredsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, imamo set pet zanimljivih zakona koji se tiču ugovora koje potpisuje Republika Srbija, kojima se ona u četiri slučaja zadužuje i u jednom slučaju izdaje garanciju povodom zaduženja vezanog za jedan drugi zajam. Takođe, imamo Zakon o popisu, koji nas neminovno čeka svake decenije tako i ove, kao i jednu manju izmenu zakona koji ste tiče tržišta kapitala. Ako krenemo od tržišta kapitala, izmene deluju na prvi pogled prilično tehničke prirode, međutim, one otvaraju mogućnost da tržište kapitala koje je kod nas, baš kao i uopšte finansijsko tržište, i dalje prilično u jednom zamrlom stanju koje traje još od 2007. godine i potpunog kolapsa Beogradske berze, otvara se mogućnost da se taj proces produbljivanja tržišta, diversifikacija izvora finansiranja i uopšte boljeg menadžmenta javnog duga i uopšte javnih finansija, ali takođe i privatnih, radi na jedan način koji je bolji. Tri se člana menjaju, izmene se odnose na to da se mogu pojaviti i neki drugi učesnici u poslovima koji za njih do sada nisu bili predviđeni i s te strane to je jedan pomak nabolje. Nije to kolosalni pomak, ali jeste pomak za koji poslanička grupa Stranke moderne Srbije ne može reći ništa loše. Naprotiv, to je sasvim u redu. Ja bih malo više pažnje posvetio zajmovima, pošto kada pogledamo portfolio četiri zajma i jedne garancije, uz koju takođe ide jedan zajam koji je jasno naveden, kao i njegove karakteristike, iako je ovde reč o garanciji, barem kad je reč o IBRD, a postoji i različit stepen uspeha dobijanja dobrih uslova. Dok možemo reći da je, recimo, kamatna stopa na zajmove IBRD sasvim bila pristojna, dok su kamatne stope na zajmove ABRD takođe bile izuzetno pristojne, kod Evropske banke za obnovu i razvoj smo se zadužili po kamatnoj stopi Euribor plus 1, marža, kod ABRD odnosno Međunarodne banke za obnovu i razvoj to je Euribor plus 0,5, ostavljene su nam i opcije u većini od tih zajmova da prelazimo i na drugačiji način obračuna, ako se ispostavi da je to dobra praksa. Takođe, penali koji su predviđeni su takođe prilično razumni, a dobar javni menadžment neće dopustiti da dođe do penala. Pristup, kada je reč o ABRD, pristupna naknada je izuzetno mala, 0,25, kod IBRD to je 1%. Rokovi su takođe solidne dužine, korespondiraju prilično sa nekim razumnim rokovima za slične projekte u svetu, to je 12 godina za zajmove koji se tiču projektnih aktivnosti koje pokriva ABRD, tri godine počeka, odnosno kada je reč o Evropskoj banci za obnovu i razvoj, rok je 15, sa počekom od četiri. Međutim, iako smo u obrazloženju zakona imali i istorijat pregovora sa turskom "Zirat" bankom odnosno sa sindikatom koji tu postoji, bankarskim, interesantno je da smo ovde dobili 2,5% kao fiksnu kamatu, što je umnogome lošije nego što su kamate na sve ostale zajmove, da je pristupna naknada 2,5%, penali 0,75, manje-više to je u redu, tako da dolazimo do zaključka, iako bi ovaj kredit nekada bio fantastično prikazan, on u ovom momentu po svom kvalitetu, kada je reč o finansijama Republike Srbije, značajno odstupa u odnosu na kredite koje vučemo od evropskih i međunarodnih razvojnih organizacija. Ono što bih ja želeo čuti nakon mog izlaganja od uvaženog ministra je - da li postoji u samoj prirodi projekta pogodnost u vidu cene izvođenja koju smo mi dobili od Turske kada smo ušli u taj aranžman, koja može nadomestiti relativno višu kamatu koju ćemo mi da platimo, jer 2,5% u odnosu na Euribor plus 0,5 marže, to je 1,5% na 200 miliona, to je tri miliona godišnje, a ako imamo jednake otplate to se nagomila na nekih 20 i kusur miliona tokom otplate kredita? Dakle, to je pitanje da li smo mogli bolje i da li smo baš morali da uzmemo od "Zirat" banke? Još jednom ponavljam, pre tri ili četiri godine, ovo bi bio neverovatan uspeh od kamatne stope. Ali, vidimo da sada možemo bolje, pa je moje pitanje da li je moralo nužno da koristimo taj izvor finansiranja, što nije nemoguće, ali onda se otvara pitanje da li je turska ponuda bila konkurentnija u odnosu na neke moguće alternative da taj trošak finansiranja opravdamo? Kada je reč o Razvojnoj banci Saveta Evrope, ja sam, kao što poslanička grupa Stranke moderne Srbije radi, dosta pažljivo pročitao taj ugovor. Oni imaju jedan pristup koji je više projektni u odnosu na ove druge razvojne banke, pomalo podseća na neke konkurse za neke projekte koji su mnogo više iz oblasti rada Saveta Evrope. Tu imamo određeni broj tranši kojima mi možemo vući sredstva. Međutim, ja sam pažljivo gledao i nisam uspeo pronaći, osim, što se kaže, da možemo birati između fiksne i varijabilne stope, što je sasvim u redu i to je jedna velika pogodnost. Pristupna naknada je nepostojeća, nema penala, što su sve odlične stvari, da je 54 miliona. Meni je jedino ostalo nepoznato, ne inputiram ja ništa da se tu krije, pogotovo pošto Savetu Evrope možemo dati primedbe vezane za njegovo funkcionisanje u vezi cirkusanja sa nekim zemljama koje čas malo izlaze, čas malo se vraćaju, ali to nema veze s nama, ali ne možemo reći da su organizacija kojoj poštenje, kako da kažem, kvalitet u radu nije u prvom planu. Međutim, moje pitanje je - a koja je kamatna stopa po kojoj mi možemo vući svaku od tranši? Odnosno, ako nije u ugovoru, a pozivamo se na neku repernu kamatnu stopu, gde se ona može pronaći, pošto čak i oni koji su tumačili ugovor u obrazloženju su se jako potrudili, ali kamatnu stopu nigde nisu stavili kao jedan od ključnih elemenata ugovora koji mi potpisujemo? Dakle, to je jedno pitanje. Poznajući Savet Evrope, ubeđen sam da će ta kamatna stopa biti najniža moguća. Međutim, da bismo mogli razumno raspraviti vezano za javne finansije i da se ne bi kasnije iznenađivali kada se bude vukla svaka od tranši za neobično značajan projekat rekonstrukcije bolnice u Tiršovoj, pitanje je po kojoj kamatnoj stopi ćemo mi vući sredstva? Kada je reč o samoj nameni ovih pet međunarodnih ugovora, kada je reč o garanciji na 100 miliona evra, činjenica je da bi samo lud čovek bez državne garancije i dalje dao "Železnicama Srbije" 100 miliona. To je realnost. Železnice su propadale skoro od kako sam se ja rodio, nekad brže, nekad sporije. Bilo je nekad bržih, nekad sporijih reformi, reći ću koleginice, nema problema, nekad nikakvih, nekad upropaštavanja. Generalno, u ovom momentu imamo neke reforme koje se dešavaju „Železnici“, ali mislim da će proći još godina pre nego što oni budu sami mogli povući kredit za unapređenje njihovih osnovnih sredstava, a da bude dovoljno da one garantuju samo svojom vlastitom imovinom ili, još bolje, svojim dobrim bilansima. Jednostavno, situacija nije takva i neće ni biti. Ono što je bitno, jeste da se situacija poboljšava, ako je ikako moguće, i da ovih 100 miliona ne padnu, kao što je godinama bila tradicija, jednog lepog dana, odnosno malo u stvari ružnijeg dana, na konto javnih finansija Republike Srbije. Takođe, kada je reč o ovim ostalim kreditima, mogu reći da je katastar jedna od oblasti za koju se može reći da i dalje prilično loše funkcioniše u Srbiji, da ima mnogo frustracija ljudi koji koriste katastar, da su mnogi govorili – sredite katastar i to vam je, kako da kažem, jedan srebrni metak za dobar rezultat na izborima i slično. Katastru sledi još mnogo posla i taj posao košta. S te strane, Stranka moderne Srbije ne može ništa loše da kaže, zato što smo se naumili da imamo bolji menadžment zemljišnih knjiga i uopšte bolje upravljanje zemljištem, jer za uspešnu kapitalističku privredu privatna vlasnička prava moraju biti svetinja, a da bismo znali čija su privatna vlasnička prava moramo imati odgovarajuće registre u kojima ćemo znati ko su stvarni vlasnici, kakva opterećenja postoje nad nekretninama, kolike su te nekretnine, na kojoj zemlji, ko je vlasnik te zemlje, ko ima pravo korišćenja itd, i da taj sistem bude usklađen sa ostalim informacionim sistemima javne uprave. To je dug posao i verujem da ko god bude u narednom mandatu vodio Vladu Republike Srbije imaće lepo da se naradi kada je reč o upravljanju zemljištem i pravima koja iz toga proističu. Takođe, kada je reč o zakonu koji se tiče izgradnje bolnice u Tiršovoj, kažem, osim te nepoznanice koja je meni ostala, nadam se da će biti razjašnjena, ne možemo ništa reći protiv toga. Ono što je bruka Republike Srbije bila, bilo je da „Tiršova“ godinama bila primer nečega što ne funkcioniše, primer raspada države, primer siromaštva, primer nefunkcionalnog zdravstva. U krajnjoj liniji, dobro je da sada imamo sasvim dovoljno sredstava, kako od strane Razvojne banke Saveta Evrope, tako i iz naših vlastitih sredstava da jednu ružnu epizodu, moram da kažem, nebrige ili nedovoljne brige skinemo sa dnevnog reda. To je manje više to što bi bilo, pošto generalno tih, je li, pet zakona je prilično jasno, što stoji u ugovorima i većina tih ugovora su tipski. Kada je reč o popisu stanovništva, da se na to vratim na kraju izlaganja, dobro je da statistiku usklađujemo sa EU. Mnogi pričaju kako ništa ne dobijamo od EU, a ispostavi se, recimo, da će taj posao EU finansirati sa 80%. Šteta je što se oni ne hvale šta rade u Srbiji, za unapređenje naših međusobnih odnosa i ulazak Srbije u jednu veliku našu zajedničku otadžbinu, što će se desiti, ja se nadam, pre, a ne kasnije. Dobro je, je li, što ćemo ovaj popis donekle izvesti, ali na drugačiji način, dakle, biće kombinovan, elektronsko papirni, i da ćemo u budućnosti preći na sistem registara koji će biti još bolji, kada je reč o tome da imamo, ne samo procene, nego i prilično tačne podatke o svim relevantnim statističkim indikatorima u svakom momentu. Jer, bez dobre statistike teško da ima dobrog planiranja bilo kog procesa u državi, planiranja institucija, planiranja razvoja i uopšte razvoja jedne zemlje. Istakao bih da smo i ovaj put propustili neke stvari da uradimo u popisu, ali ja neću govoriti o teme, govoriće jedna moja koleginica koja će istaći da nisu popisane određene grupe u našem društvu, što bi u mnogome pomoglo da se njihov položaj popravi i da se uopšte vodi jedna bolja državna politika. Hvala vam na pažnji.
Hvala, kolega Stevanoviću. Reč ima ministar. Izvolite, gospodine ministre.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, samo kratko da vas ispravim. Dakle, u obrazloženju Zakona o popisu imate tačan procenat koliko se finansira iz sredstava EU, a koliko iz budžeta Republike Srbije. Dakle, iz budžeta 51,5%, preostali deo je iz sredstava EU, dakle, nije EU 80%. Ono što mi je posebno drago i to sam i želeo da komentarišem, je što ste sami na početku vašeg izlaganja rekli koliko su se kamatne stope promenile u ovom trenutku u odnosu na neki period od pre šest, sedam, osam, devet, deset godina. Setite se samo, ja sam u svom izlaganju imao priliku da kažem i nešto oko emisije obveznica koju smo imali prošle godine, kamatna stopa 1,2%, 1,6%. Setite se, bilo je 7,25%, 7,40% 2012, 2013. godine. Dakle, ogromne su razlike i to je veoma važno. Dakle, kapital u Srbiji više nije skup, ide ka dole. To je važno, ne samo za našu državu koja finansira svoje javne radove time, videli ste projekte o kojima danas razgovaramo, već, naravno, i za preduzeća koja dobijaju konkurentnije i povoljnije kredite, bolje kamate na osnovu kojih i kupuju opremu, investiraju dalje, zapošljavaju, otvaraju nova radna mesta. Tako da, nije slučajno što u ovom trenutku imamo, ne samo stabilne javne finansije, nego imamo i nikada manju stopu nezaposlenosti, imamo jasnu, definisanu i stabilnu stopu rasta naše ekonomije i javni dug koji je potpuno pod kontrolom. Par stvari koje samo želim da odgovorim uvaženom poslaniku po pitanju CEBA. Oni imaju poseban pristup definisanju kamatnih stopa. Dakle, oni vam ostave otvorenim da li hoćete vi kao korisnik kredita da odredite za fiksnu ili varijabilnu kamatnu stopu u trenutku povlačenja. Njihova kamatna stopa, ja ovde imam tabelu, pročita ću vam je, dakle, evo za par projekta koje imamo, dakle, projekat sanacije posle zemljotresa u Kraljevu, nije ni bila kamatna stopa, bila je nula. Onda, sledeći projekat je bilo 0,25%, kamatna stopa 23, projekat izgradnje zatvora u Kragujevcu 1,11%. Dakle, mi smo pre par dana, sad ne mogu da setim o kom se zajmu radi, imali mogućnost da povučemo novac i mi smo se odredili, recimo, za fiksnu kamatnu stopu. Kamatna stopa je bila 0,15%. Dakle, veoma povoljno, to su kamatne stope o kojima nismo mogli ni da sanjamo pre samo par godina, ali dobro je, jer ovo pokazuje koliko je naša ekonomska politika odgovorna i, na kraju krajeva, koliko je poverenje investitora koji ulažu i novac i rade projekte zajedno sa nama. Vi ste govorili o ostalim kamatnim stopama, a posebno je za mene važna ova kamatna stopa koju ste sami napomenuli, a koja je vezana za investitore iz Turske. Imate tu jednu stvar koja je veoma važna. Dakle, kada pogledate portfolio investitora sa kojim radi Republika Srbija, pokušavamo da budemo što više diversifikovani, da ne zavisimo samo od jedne ustanove, da sa druge strane otvorimo saradnju i prema velikom broju drugih zemalja, nakon veoma teških razgovora i pregovora sa turskom stranom, ovo je trajalo između šest i osam meseci. Došli smo do kamatne stope koja je bila jedina moguća u tom trenutku. Mogu da priznam da je ona nešto viša nego što je to kamatna stopa ostalih zajmova, a imajte u vidu da su ostali zajmovi i zajmovi koji su vezani za strane međunarodne institucije koje opet imaju neku drugu politiku, ovde se radi o dve komercijalne banke. Ono što je meni posebno važno, opet je to mnogo niža kamatna stopa od onih na koje smo navikli i radi se o veoma važnom projektu, o nastavku izgradnje autoputeva i novih puteva u našoj zemlji i to je nešto sa čime ću završiti svoje izlaganje. Dakle, novac koji mi uzimamo i vraćamo, ali novac koji ćemo investirati, investiramo u konkretne projekte, projekte koji su vezani za infrastrukturu, kao što ste videli za nabavku novih garnitura vozova, za izgradnju autoputeva, za izgradnju bolnice „Tiršova 2“, za ono što podiže kvalitet naše infrastrukture i zdravstvenog sistema i putne infrastrukture u našoj zemlji, a to se pokazalo kao najbolja politika koja vodi ka visokim stopama rasta naše ekonomije i koja povećava konkurentnost naše privrede i koja čini našu zemlju atraktivnijom. Hvala puno.
Reč ima narodni poslanik Bojan Torbica. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, cenjeni ministre sa saradnicama, uvažene kolege poslanici, ja ću se u svojoj diskusiji osvrnuti na Predlog zakona o potvrđivanju okvirnog sporazuma o zajmu između Banke za razvoj Saveta Evrope, Republike Srbije, za projektni zajam za izgradnju nove Univerzitetske dečje klinike „Tiršova 2“ u Beogradu, a moje kolege iz poslaničkog kluba će kasnije govoriti o ostalim zakonskim predlozima. Postojeća zgrada UDK „Tiršova“ građena je 1936. godine za usluge pedijatrijske nege, da bi prvi put bila renovirana pre nekih 60 godina, a drugi put pre nekih 30 godina. 7/3 VS/MT Jedan od osnovnih problema za funkcionisanje sadašnje bolnice jeste nedostatak prostornih kapaciteta, zastareli i neefikasni sistem za grejanje, ventilaciju i klimatizaciju, slaba zaštita od požara, zastarelo i neefikasno grejanje, previše bolesnika i članova njihovih porodica u neodgovarajućim hodnicima i premalim sobama. Uz nedostatak prostora i odsustva posebnih bolničkih i elektro-mehaničkih sistema, sve navedeno upućuje na jedino rešenje i izgradnju nove bolničke zgrade i otklanjanje svih ovih nedostataka. Pored činjenice da je zbog svih nedostataka navedenih, još davne 1989. godine na nivou nekadašnje države postojao konsenzus, da je neophodna izgradnja nove dečije klinike, taj projekat do danas nikada nije ni započet, a još manje realizovan. Do sada je završena izrada studije izvodljivosti i trenutno se razrađuje idejno rešenje i radi se urbanistički projekat, a nakon usvajanja urbanističkog projekta, odmah će se otpočeti sa poslovima projektovanja nove zgrade, a potom i sa njenom izgradnjom, tako da sada, više nego sa sigurnošću, možemo potvrditi da će za par meseci početi izgradnja preko 33.000 kvadrata nove i pola veka očekivane dečije bolnice. Planirani rok izgradnje bolnice je oko dve godine posle čega sledi instaliranje opreme i finalizacija svih ostalih radova. Ali, najvažnije jeste činjenica da će ova bolnica rešiti pitanje zbrinjavanja i nege malih pacijenata za sledećih 30 do 40 godina. Da bi obezbedila potrebna sredstva Republika Srbija je uputila zahtev Banci za razvoj Saveta Evrope za odobrenje delimičnog finansiranja izgradnje nove Univerzitetske dečije klinike u iznosu od 54 miliona evra, od čega je zaradila predviđeno 30 miliona evra, a za nabavku neophodne opreme 24 miliona evra i adminstrativni savet banke odobrio je zahtev 5. jula prošle godine. Ukupna vrednost projektne investicije, a procenjuje se na 75 miliona evra, uključujući procenjenu vrednost zemljišta namenjenog za novi objekat. Finansijsko učešće banke obezbediće pokriće troškova do 72% ukupne vrednosti projekta, dok se za razliku do pune vrednosti sredstva obezbeđivati iz sopstvenih izvora. U budućem znanju Univerzitetske klinike Tiršova 2 najmlađi pacijenti će se lečiti po najnovijim svetskim standardima, a lekari će imati mogućnost da se uz pomoć telemedicine konsultuju sa najpoznatijim stručnjacima iz celog sveta. To praktično znači da će npr. najbolji svetski hirurzi iz Amerike, Japana ili Australije moći da budu uključeni u konsultacije ili možda da čak direktno upravlja instrumentima na nekoj od operacija u Beogradu. To je budućnost medicine, a Republika Srbija će se potruditi da sve to već za par godina postane dostupno svim pacijentima klinike Tiršova 2. Bolnica Tiršova 2 ne predstavlja samo novu zgradu i opremu, već i potpuno novi pristup lečenju dece u jednoj modernoj bolnici, kao što imaju njihovi vršnjaci u najsavremenijim zemljama sveta. U skladu sa iskustvima i uz upravo tih najprestižnijih svetskih bolnica, deca će u ovoj novoj bolnici terapiju primati u dnevnim bolnicama nalik igraonicama, dok će najteža bolesna deca ostajati u opremljenim sobama sa svojim roditeljima. Za razliku od dosadašnje prakse u bolnicama, sve sobe će biti isključivo jednokrevetne i dvokrevetne. Bolnicu će odlikovati velika fleksibilnost, tj. fluidnost odeljenja, tako što će se cela bolnica prilagođavati trenutnoj potrebi, pa tako, recimo, odeljenje ortopedije neće, da tako kažem, zvrjati prazno, dok je gužva npr. na kardiologiji i obrnuto, već će delovi zgrade lako i brzo menjati namenu prema unutrašnjoj dinamici pojedinih situacija. Ako se ima u vidu da je u periodu od 2015. do 2018. godine postojeća dečija klinika u „Tiršovoj“ imala preko 170.000 ambulantnih konsultacija i blizu 75.000 dana hospitalizacije u bolničkim jedinicama, izlišno je govoriti o značaju ovog projekta, ne samo za Republiku Srbiju, već i za celokupan region. Ipak, ono što je najvažnije, čime ću završiti ovu svoju diskusiju, jeste činjenica da će zahvaljujući Tiršovoj 2, državni budžetski fond koji se koristi za lečenje dece u inostranstvu, biti značajno rasterećen, da će se smanjiti potreba za javnim pozivima za sakupljanje para za lečenje pojedine dece, jer ćemo mnoge od tih pacijenata lečiti upravo ovde u Beogradu. Do sada, za neka stanja, iako smo imali obučen kadar, slali smo decu u inostranstvo jer nisu postojali uslovi za potrebne aparate. Izgradnjom Tiršove 2, to viće neće biti slučaj. To se odnosi, pre svega, na najmlađe pacijente sa karcinomima, ali i retkim bolestima i drugim životno ugrožavajućim stanjima. Na kraju, ostaje mi još samo da kažem da će poslanička grupa Pokreta socijalista - Narodne seljačke - Ujedinjene seljačke stranke, podržati kako ovaj tako i ostale zakonske predloge u Danu za glasanje. Hvala.
Hvala, gospodine Torbica. Reč ima narodni poslanik Ivan Bauer. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, odnosno saradnicama, koleginice i kolege narodni poslanici, poslanička grupa Socijaldemokratske partije Srbije, podržaće sve zakone koji se nalaze na dnevnom redu današnje sednice. Moj kolega Bačevac će govoriti o zakonu koji se tiče Sporazuma o zajmu za izgradnju puta odnosno za rekonstrukciju puta Novi Pazar-Tutin, a ja ću se osvrnuti na sve ostale zakone pošto ih ima dosta, gledaću da budem koncizan da bih stigao da o svakom zakonu kažem po nešto. Prvo bih želeo da se sa nekoliko reči osvrnem na izmene i dopune Zakona o tržištu kapitala, kako je rekao jedan kolega, radi se o ne velikim izmenama, ali bih rekao da je značaj tih izmena obrnuto proporcionalan broju izmenama, odnosno, radi se o jednom, čini mi se, prilično značajnom zakonu, odnosno prilično značajnim izmenama i dopunama zakona. Ovaj zakon je direktna posledica odnosno njegove izmene i dopune, a koje su direktna posledica izmena i dopuna Zakona o javnom dugu koji smo usvojili krajem decembra prošle godine, a koji predviđa mogućnost da se strani investitori bave onim što do sada nije bilo moguće, a to je kliringom i saldiranjem finansijskih instrumenata čiji je izdavalac Republika Srbija. To je do sada bilo u isključivoj nadležnost Centralnog registra, a sada otvaramo praktično jednu novu mogućnost. Da kažemo on je na izvestan način indirektna posledica, indirektna posledica naše želje da razvijamo naše tržište kapitala, odnosno da razvijamo naše finansijsko tržište u celini, i svakako da se zadužujemo što je to moguće jeftinije, odnosno da na taj način smanjujemo učešće javnog duga u BDP u budućnosti. Dakle, mi stvaramo jedan novi pravni okvir, čime pravimo uslove na srpskom tržištu kapitala koji će stranim investitorima i fondovima omogućiti da na jednostavan, brz i efikasan način ulažu svoja sredstva u domaće hartije od vrednosti. Time će domaće hartije od vrednosti postati i atraktivnije i dostupnije, a povećaće će se, kako je već rekao ministar, baza, struktura ali i diversifikacija stranih investitora koji ulažu u naše hartije od vrednosti, što će svakako rezultirati, odnosno rezultovati smanjenjem kamatne stope u nekoj budućnosti a to, naravno, treba da ima za konačni rezultat smanjenje javnog duga odnosno smanjenje njegovog učešća u BDP. Podsetiću vas, mi smo se u nekim ranijim vremenima zaduživali po daleko lošijim kamatnim stopama i kada te kamatne stope zamenimo nižim kamatnim stopama, naravno, učešće javnog duga u BDP će se u budućnosti smanjiti, odnosno konvergiraće vrednostima koje su predviđene Zakonom o budžetskom sistemu Republike Srbije, a to je vrednost od 45% BDP. Koliko je važna, odnosno kolika je važnost i pravovremenost, a ovo drugo je naročito bitno, ovih izmena i dopuna zakona, najbolje svedoči podatak koji je izneo i ministar u svom uvodnom izlaganju, a to je da jedna od najvećih i najrenomiranijih finansijskih institucija na svetu, Džej Pi Morgan je odlučio da do kraja narednog kvartala, odnosno najkasnije do polovine godine izlista naše državne obveznice, odnosno da iz uvrsti u svoj renomirani listing obveznica, što će svakako povećati pouzdanost naših državnih obveznica, na šta će svakako obratiti pažnju strani investitori i to u zbiru sa ovim izmenama i dopunama zakona će siguran sam, povećati, da tako kažem, pojačati tržišnu utakmicu na našem tržištu kapitala, što mora da rezultuje smanjenjem kamatnih stopa, odnosno jeftinijim zaduživanjem za Republiku Srbiju. Naredni zakon o kome bih hteo da kažem nekoliko reči jeste Zakon o sporazumu o zajmu, projekat za konkurentnu poljoprivredu. Radi se o zajmu vrednom 50 miliona dolara, odnosno oni u trenutku kada je potpisan konvertovan u evre, pa se radi o zajmu, kako je rekao ministar, 45,8 miliona evra. Ovaj zajam je prevashodno namenjen malim i srednjim poljoprivrednim proizvođačima koji nisu obuhvaćeni IPARD merama. Zašto do ovoga dolazi? Zato što IPARD program, bez obzira na svoje brojne benefite, odnosno prvo, velika sredstva koja stavlja na raspolaganje našim poljoprivrednicima i pod veoma povoljnim uslovima, on, sa druge strane, ima za neke naše, a naročito za male i srednje poljoprivredne preduzetnike vrlo komplikovane uslove za aplikaciju za ova sredstva. Iz tog razloga država je odlučila da povuče jedan kredit kroz koji će, praktično, omogućiti malim i srednjim poljoprivrednim prehrambenim proizvođačima da na jednostavniji način dođu do ovih sredstava, ali da se istovremeno i kroz ova sredstva, osim što će ih investirati za bitne investicije obuče, da tako kažem, da u budućnosti mogu da koriste sredstva iz IPARD programa. Dakle, primarni cilj ovog zajma, odnosno, sredstava koja su opredeljena ovom zajmu jeste povećanje proizvodnih i preduzetničkih kapaciteta malih i srednjih poljoprivrednih proizvođača, povećanje njihove produktivnosti i jačanje tržišnih veza koje će oni kroz ta sredstva ostvariti. Ostvarenje najvažnijeg cilja planira se kroz dva mehanizma. Jedan je pružanje tehničke podrške neophodne za pisanje biznis planova i za donošenje investicionih odluka, a drugi deo su praktično sredstva, odnosno bespovratna sredstva ili takozvani grantovi, koji su opredeljeni za korisnike, odnosno za krajnje korisnike, kroz koje će oni finansirati svoje investicije u kapital, u radni kapital, u tehničku podršku koja im je potrebna, ali isto tako i u obuku za sticanje potrebnih znanja. Jedno od potrebnih znanja jeste da u budućnosti budu osposobljeni za apliciranje za sredstva iz takozvanih IPARD programa. Drugi deo zajma unapred je namenjen za unapređenje digitalnih kapaciteta Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, za podršku savremenoj poljoprivredi. Radi se o sredstvima koja će se koristiti za nabavku hardvera i softvera, za jačanje ljudskih resursa i, naravno, za tehničku podršku za izgradnju jednog informacionog sistema, koji će biti u stanju da prikuplja i analizira podatke koji su od značaja za poljoprivredu i nakon toga da te rezultate, koje dobije kroz tu analizu, prezentuje zainteresovanoj javnosti. Zainteresovane javnosti su tu na prvom mestu, naravno, poljoprivredni proizvođači, kako mali i srednji, o kojima govorimo u ovom zakonu, tako naravno i svi ostali poljoprivredni proizvođači i, naravno, resorno ministarstvo. Na kraju da kažem da se radi o jednom izuzetno povoljnom kreditu, pošto je, kao što je već rekao jedan kolega, cena kredita, odnosno kamatna stopa je jednaka šestomesečni Euribor plus 0,5%, pošto je šestomesečni Euribor u ovom trenutku minus 0,32%, to znači da je kamatna stopa praktično 0,18%. Radi se o kreditu sa periodom otplate od 12 godina i periodom počeka od tri godine. Naredni zakon jeste ponovo jedan sporazum o zajmu, ovog puta za unapređenje zemljišne administracije. Zajam od 25 miliona dolara, ponovo konvertovan u evre u trenutku potpisivanja ugovora. I ovde imamo tri neka, da tako kažem, osnovna cilja koja se žele postići kroz aplikaciju sredstava koja ćemo dobiti u ovom zajmu. Na prvom mestu je unapređenje okvira za procenu vrednosti nepokretnosti i sistema za naplatu godišnjeg poreza na imovinu, jer ovde je primećeno da postoje izvesne nedoslednosti, odnosno nekonzistentnosti i to je potrebno otkloniti, odnosno napraviti jedan, da tako kažem, unificiran sistem na nivou čitave Republike Srbije. Druga stvar jeste jačanje e-uprave u domenu pristupa informacijama o nepokretnostima i ovo je verovatno najvažniji deo ovog projekta i zato je za njega lociran i najveći deo finansijskih sredstava predviđenih u ovom zajmu. Ova sredstava podrazumevaju, na prvom mestu, uspostavljanje integrisanog informacionog sistema za katastar nepokretnosti na čitavoj teritoriji Republike Srbije, dakle, pokriva se čitava teritorija Republike Srbije i taj informacioni sistem će biti istovremeno i interoperabilan sa svim ostalim državnim registrima u Republici Srbiji. Druga stvar, vrlo važna, jeste implementacija nacionalne infrastrukture geoprostornih podataka, implementacija strategije upravljanja digitalnim i analognim centralnim arhivom i, na kraju, implementacija sistema za elektronsko izdavanje građevinskih dozvola, po sistemu sve na jednom mestu. Dakle, dalje unapređujemo sistem izdavanja elektronskih dozvola, građevinskih dozvola, bez obzira na to što smo u ovom trenutku, u tom domenu se nalazimo na devetom mestu u svetu, po onoj čuvenoj Duing biznis listi Svetske banke. Na kraju, jedan deo sredstava, da kažem, u ovom drugom delu ovog kredita je opredeljen za izgradnju objekta centralnog arhiva, da tako kažem, analognog, pod znacima navoda, odnosno onog papirnog arhiva koji nam je, takođe, potreban. Treći deo, odnosno treća komponenta ovog kredita jeste unapređenje nivoa kvaliteta Republičkog geodetskog zavoda kroz jačanje njegovih kapaciteta, kroz završetak programa izrade digitalnog katastarskog plana i unapređenje nacionalne referentne infrastrukture. Kada završimo ovaj proces na kome radimo, očigledno vrlo ozbiljno, kompletne digitalizacije u oblasti zemljišne administracije, onda očekivani efekti su da se značajno poveća efikasnost, transparentnost, pouzdanost i dostupnost sistema za upravljanje nepokretnostima u Republici Srbiji, odnosno da se značajno ojača tržite nepokretnosti u Republici Srbiji. To jeste nešto što je vrlo važno. Prvo, mislim da je jasno da je to važno, šta god da o tome govorimo, ali kada uzmemo u obzir činjenicu, juče je o tome govorila ministarka, da je u poslednjih pet godina broj gradilišta u Srbiji povećan za 300%, onda je jasno koliko je rastuća potreba za jednim vrlo modernim sistemom koji će uređivati nepokretnosti u Srbiji i koji će, naravno, pružati sve potrebne informacije svim učesnicima na tržištu nepokretnosti. Ovde se ponovo radi o izuzetno povoljnom kreditu, pod potpuno istim uslovima kao i prethodni kredit. Dakle, kamatna stopa od 0,18%, rok dospeća kredita 12 godina, a period počeka tri godine. Naredni zakon, ponovo jedan sporazum o zajmu, ovog puta zajam za nabavku voznih sredstava za preduzeće "Srbija voz". Ovde se radi o jednom prilično velikom, da kažem, kreditu, u smislu količine sredstava koja se povlače, 100 miliona evra, za nabavku 18 elektromotornih garnitura za regionalni saobraćaj. Kada uzmemo u obzir da preduzeće "Srbija voz" već ima jedan kredit koji je aktivan, da tako kažem, koji je namenjen za praktično osavremenjivanje pet elektromotornih garnitura koje trenutno nisu u saobraćaju, a biće vraćene u saobraćaj, dakle, mi dramatično modernizujemo naše preduzeće "Srbija voz", odnosno našeg glavnog prevozioca putnika u Republici Srbiji. Kada uzmemo u obzir jednu vrlo važnu činjenicu, a to je da imamo vrlo iskazano opredeljenje u poslednjih nekoliko godina, gotovo deceniju, da unapređujemo našu železničku infrastrukturu, podsetiću vas, juče je ministarka o tome govorila, mi smo poslednjih godina rekonstruisali negde oko 300 kilometara pruga. Mi gradimo brzu prugu Beograd-Budimpešta. Ove godine treba da se otvori deonica Beograd-Stara Pazova, dogodine do Novog Sada. Hoćemo da čitav Koridor 10 bude brza pruga, što je za nas izuzetno značajno, jer postajemo verovatno jedna od najvažnijih železničkih čvorišta u ovom delu Evrope. Kada sve to uzmemo u obzir, onda se nameće obaveza da izvršimo obnovu, da tako kažem, pod znacima navoda, voznog parka "Srbija voza", jer on u ovom trenutku praktično raspolaže sa zastarelim voznim sredstvima, čija je cena održavanja i upotrebe izuzetno visoka, čija je pouzdanost i raspoloživost izuzetno niska, jer se vrlo često kvare, što će reći, jedini mogući odgovor na to jeste nabavka potpuno novih elektromotornih garnitura. Bez obzira na to što su jugoslovenske železnice, ili već kako su se u tom trenutku zvale, u jednom trenutku transformisane u tri potpuno nezavisna pravna lice, ta tri preduzeća i dan danas, odnosno njihovo poslovanje je međusobno povezano i međusobno uslovljeno i da se metaforički izrazim, možemo da ih posmatramo kao jedan sistem spojenih sudova. Tako da, vi ako investirate u jedno od tih preduzeća, a ne investirate u drugo, ne samo da nećete imati nikakve koristi, nego ćete imati negativne efekte, odnosno imaćete, kako to naš narod kaže u žargonu bačene pare. Jer, ako vi imate osavremenjenu železničku infrastrukturu, a imate potpuno zastarela prevozna sredstva, onda je ta železnička infrastruktura, njen značaj nije apsolutno nikakav, jer nemate sredstva kojima ćete prevoziti putnike na odgovarajući način. Dakle, ukoliko želimo, a sasvim sigurno želimo da učinimo železnički saobraćaj konkurentnim i ukoliko želimo da on donosi veće prihode i da rastereti druge vidove saobraćaja, tu na prvom mestu mislim na drumski saobraćaj, čiji su kapaciteti ograničeni, jer autoput ima ograničene kapacitete, a vi kad napravite dvokolosečnu brzu prugu, kapaciteti su maltene neograničeni. Da ne govorim o tome koliko je veći zagađivač, recimo, drumski saobraćaj od železničkog saobraćaja. Jednostavno, moramo da investiramo u prevozna sredstva, odnosno u vozni park, da tako kažem, preduzeća "Srbija voz". Ovde se ponovo radi o jednom izuzetno dobrom kreditu. Kamatna stopa je šestomesečni Euribor plus 1%. Dakle, tu se radi o 0,68% kamati. I ovde se, kao i kod onih prethodnih kredita, daje mogućnost da se u slučaju potrebe ili ako nam ne odgovara kamata, konvertuje kamata, odnosno ukoliko nam ta druga kamata više odgovara, možemo da konvertujemo kamatu u neku nižu koja nam više odgovara. Rok dospeća je 15 godina, a period počeka četiri godine. Rekao bih najvažniji kredit, barem za nas koji smo roditelji, radi se o zakonu o potvrđivanju projektnog zajma za izgradnju Univerzitetske dečije klinike Tiršova 2, koja se, doduše, neće nalaziti u Tiršovoj ulici, ali će se nalaziti relativno blizu, da kažem. Univerzitetska dečija klinika u Beogradu osnovana je još 1924. godine, ne na ovom mestu gde se nalazi danas, nešto niže u ulici Kneza Miloša, u jednoj privatnoj kući, bila je to vrlo mala klinika. Godine 1940, kada je ova današnja zgrada završena, ona se preselila u novu zgradu. Bila je tada perjanica naše medicine. Već naredne godine, nažalost, u šestoaprilskom bombardovanju doživela je velika oštećenja, ali je već posle nekoliko dana nastavila sa radom i nakon, da tako kažem, oslobođenja, odnosno nakon 1945. godine, ona je nastavila da radi i doživela je nekoliko rekonstrukcija i proširenja. Međutim, potrebe su bile mnogo već koje nije bilo moguće zadovoljiti ovim proširenjima i preuređivanjima i jednostavno u jednom trenutku se došlo do zaključka da se mora graditi nova klinika, da ne govorim o tome što je pominjao moj kolega Torbica, da je ova klinika svakog dana postojala sve neuslovnija, što zbog velikog broja pacijenata u sobama, što zbog operacionih sala koje su građene za neka druga vremena, a koje sada postaju premale, što zbog raznoraznih sistema koje je jednostavno vreme pregazilo. Pred nama se danas nalazi sporazum, odnosno projekat koje smo čekali godinama, usudio bih se da kažem, decenijama, naročito naša deca i zbog naše dece možda bolje reći, mi kao roditelji, a rekao bih i lekari koji su davali svoj maksimum u uslovima koje su imali i sa uređajima koje su imali iz kojih su izvlačili, rekao bih i više od maksimuma. Kao što je današnja klinika, koju još uvek koristimo, građena po ugledu na jednu parisku Dečiju bolnicu, bila je naravno tad, rekao sam, perjanica naše medicine, tako i buduća klinika koju ćemo graditi, koja će se delimično raditi po ugledu na jednu Dečiju kliniku u Helsinkiju, biti klinika koja će biti građena po najvišim svetskim standardima. Od toga što će imati samo jednokrevetne i dvokrevetne sobe za smeštaj naših mališana i eventualno njihovih roditelja, preko prostranih operacionih sala, kakve danas nisu, opremljene najsavremenijim medicinskim uređajima do toga da će se primenjivati najnovije metode, bilo dijagnostičke, bilo metode za monitoring, bilo terapijske metode lečenja. Kao što je već rečeno, gradonačelnik Radojičić je najavio da će moći putem video linka da se uključuju i strani lekari i da učestvuju u operacijama, čak i da upravljaju daljinski nekim od medicinskim uređajima koje će se koristiti u toj budućoj klinici, i to jeste ono što je i najavljeno na sajtu banke za razvoj Saveta Evrope, da će ova klinika biti osposobljena čak i za robotsku hirurgiju. Mnogobrojni su benefiti koje donosi ovaj projekat, od onih očiglednih, a to je povećanje komfora za naše mališane i njihove roditelje, preko veće efikasnosti u pružanju zdravstvenih usluga, do povećanja stope oporavka, lakše resocijalizacije malih pacijenata, ali i smanjenju troškova kroz smanjenje broja potrebe za lečenje naše dece u inostranstvu. Sve to naravno će biti rađeno u skladu sa najnovijim preporukama i najvišim standardima Svetske zdravstvene organizacije i Evropske unije. Na kraju nekoliko reči, ukoliko stignem, o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2021. godine. Dakle, jedan veoma važan popis, jer ga radimo na potpuno nov i drugačiji način nego do sada. On je generalna proba za buduće popise koji će biti rađeni na bazi registara, što će nam omogućiti da imamo jednu potpuno drugačiju dinamiku izvođenja popisa, odnosno moći ćemo mnogo češće i mnogo jednostavnije da izvodimo popis. Važan je, naravno, i sa stanovišta toga što će uporedivost podataka biti mnogo veća, jer za narednu godinu su planirani popisi u svim zemljama EU i svim zemljama potpisnicama EFTA sporazuma, gotovo čitava Evropa naredne godine radi popise, odnosno podaci će biti mnogo korisniji. Ovo je prvi popis u dugogodišnjoj istoriji vršenja popisa u Srbiji još od 1834. godine i koji se ne radi na tradicionalan način, odnosno popunjavanjem papirnih upitnika, već se podaci unose u laptopove, što će biti, rekao bih, vrlo značajno jer ćemo na taj način, osim dobijanja daleko većeg kvaliteta pouzdanosti i tačnosti podataka, kroz neke nove inovativne procese popisa, imati mogućnost da podatke analiziramo na mnogo više načina, nego što je to bilo moguće u prošlosti. Još sa jednom rečenicom da završim. Zahvaljujući fokusu koji država i Vlada stavljaju na digitalizaciju, mi praktično imamo danas veliki broj naprednih administrativnih baza podataka i te baze podataka će biti osnov za buduće popise zasnovane na bazi registara, jer ćemo mi u tim registrima imati u suštini precizne podatke u realnom vremenu. Još jednom da kažem da će poslanička grupa SDPS podržati sve zakone na dnevnom redu današnje sednice. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala. Reč ima Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Poslanička grupa SPS će podržati i ovaj drugi set zakona u drugom objedinjenom pretresu, pa vas u tom smislu uvaženi ministre sa saradnicima obaveštavam da u danu za glasanje mi nemamo dilemu kada je u pitanju kvalitet ovih zakona. Međutim, što se tiče moje diskusije, ona će biti fokusirana na dva zakona koja su ovde, po nama, u poslaničkoj grupi SPS jako zanimljiva kada je u pitanju posmatranje građana u odnosu na ono što mi danas radimo, odnosno kakve zakone donosimo, a to su u svakom slučaju zakon o izmenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala, kao i Zakon o popisu stanovništva. Kada govorimo o zakonu o izmenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala, onda moramo poći od jedne činjenice koja je u svakom slučaju nesporna i koju moramo da prihvatimo kao takvu, a to je da je globalno tržište kapitala u svakom slučaju uticalo na reformski proces u Srbiji, a taj reformski proces je imao za posledicu formiranje pravnog okvira za funkcionisanje srpskog tržišta kapitala po svetskim standardima. Da budemo potpuno otvoreni i iskreni, Srbija se veoma približila tim svetskim standardima, tako da sve one neverne Tome koje Srbiju nisu videle u ovakvom svetlu kakva Srbija jeste danas, to se demantuje upravo činjenicama iz prethodnog perioda kada se govori o tržištu kapitala koje evoluira u pozitivnom smeru, u pozitivnom pravcu i daje velike rezultate kada je u pitanju investiciono ulaganje. Zašto ovo govorim? Zbog toga što Srbija nesumnjivo postaje sasvim sigurno Meka investicionog ulaganja i nesumnjivo veliki broj investitora sve više afirmiše upravo potencijale Srbije kao razlog za investiciono ulaganje u Srbiju. Ovaj put to investiciono ulaganje se čini tamo gde je to možda i najpotrebnije i najkorisnije za svaku državu, a samim tim i za Srbiju koja je finansijski, privredno i ekonomski konačno stala na noge i u potpunosti obezbedila građanima Republike Srbije jedan stabilan, siguran život koji prevazilazi onaj tzv. elementarni ili egzistencijalni nivo. Mi danas imamo proširenu bazu strukture investitora kada su u pitanju ulaganja u hartije od vrednosti. Sada imamo situaciju da strani investitori ulažu daleko više u domaće hartije od vrednosti, što u svakom slučaju podrazumeva daleko veći stepen poverenja investitora, kada je u pitanju Srbija. Ono što je jako važno istaći jesu činjenice koje kažu sledeće. Do skoro smo imali samo nekoliko institucija koje su se vezivale za funkcionisanje i formiranje pravnog okvira tržišta kapitala, kada je u pitanju Srbija, a to su Centralni registar, depo i kliring hartija od vrednosti. Ovim zakonom, uvaženi ministre i poštovani građani Srbije, mi idemo korak napred i otvaramo vrata investitorima, tako što normiramo, ustrojavamo, sistematizujemo da i pravno lice, i to strano pravno lice, koje obavlja poslove kliringa i saldiranja u skladu sa zakonom, može participirati na tržištu kapitala kada je u pitanju naša zemlja, Srbija, koja to upravo ovim zakonom omogućuje. Mislim da smo postigli onaj nivo na koji je ukazao i uvaženi ministar Siniša Mali, da sa punim pravom možemo konstatovati da sada emisija obveznica u evrima, bez obzira što se ne radi o nekoj velikoj količini novca, to je otprilike nekih 150 miliona evra, na period od 20 godina, podrazumeva nešto što do sada nismo imali. Do sada nismo imali taj stepen poverenja, jer niko nije očekivao da će ovaj vremenski period koji je se podiže sa pet na 10, a sada 20 godina, predstavljati sigurnost za sve potencijalne investitore i one koji već ulažu u hartije u vrednosti u Srbiji. Sve u svemu, imajući u vidu da je moj uvaženi kolega Ivan Bauer sa nekog po meni vrlo stručno referentnog aspekta istakao činjenice koje se vezuju za tržište kapital, ja se neću mnogo više vezivati za ono što podrazumeva pozitivne efekte ovog zakona, a nesumnjivo najpozitivniji efekat ovog zakona jeste upravo ono što građani Republike Srbije očekuju i ono što su na kraju krajeva, možemo slobodno reći, dočekali da se ulaganja u hartije od vrednosti vrše sve više i više i da strana ulaganja postepeno dominiraju. Kada je u pitanju drugi zakon, a radi se o jednom jako važnom zakonu, to je Zakon o popisu stanovništva, moramo istaći da ovaj je zakon izuzetno dobro normiran, da se ovim zakonom doprinosi da se kroz statističke podatke utvrdi mnogo čega što do sada nismo imali na adekvatno sistematizovan način. Ovaj zakon se donosi u periodu kada se Srbija suočava sa brojnim izazovima i iskušenjima. Jedno od tih izazova iskušenja nesumnjivo jeste veoma loša demografska slika Srbima. Takođe, jedan od izazova iskušenja sa kojim se suočava Srbija jeste odliv stanovništva, jeste veliki broj građana Srbije koji odlaze iz Srbije naravno iz razloga koji su egzistencijalne prirode, potrebe za poslom, sticanjem odgovarajućih prihoda i obezbeđenja normalnih uslova za život. Jedno takođe od iskušenja i izazova sa kojima se Srbija suočava, a vezuje se za ovaj zakon, jeste i konačno utvrđivanje socijalnog programa u odnosu na socijalne kategorije stanovništva, imajući u vidu da Srbija, kako sam malopre istakao, konačno izlazi iz onog perioda koji se može okarakterisati kao period siromaštva, period finansijske neizvesnosti, period krize, period u kome smo imali jedan vrlo loš tranzicioni period posle 2000. godine, jedan period u kome je postojao ogroman broj nezaposlenih lica, jedan period u kome je privreda bila devastirana, u kome smo dolazili u situaciju da Srbiju niko ne gleda kao zemlju koja ima perspektivu, a ta perspektiva je podrazumevala ograničenje određenih razvojnih tendencija, a naročito smanjenje resursa koje je Srbija nesumnjivo imala, a koji su uništeni u ovom periodu od petooktobarskih promena pa nadalje. Ono što je jako važno istaći jeste činjenica da sada ovim zakonom, za koji ću reći ponovo da je jako dobro normiran, imamo priliku da statističke podatke konačno sublimiramo na adekvatan način i to su oni podaci koji su ne samo relevantni, već podaci na osnovu kojih se može mnogo što šta unaprediti u nekom kasnijem periodu, kako na polju socijale, zdravstva, na kraju krajeva privrede, odnosno ekonomije i svega ostalog. Podsećanja radi, kada se radi o podacima o licima ne radi se samo tzv. elementarnim podacima, odnosno, kako se to kaže, generalijama, već se radi o podacima koji su i te kako značajni za statusna pitanja, počev od stanja porodice, da li se radi o bračnoj ili vanbračnoj zajednici, nacionalnoj pripadnosti, maternjem jeziku, veroispovesti, obrazovnom profilu, naravno stepenu zaposlenosti, odnosno mogućnosti da li postoji kod popisa stanovništva kategorija koja podrazumeva klasifikaciju zaposlenih i nezaposlenih lica. U svakom slučaju, imamo sada potpuno sređene i generalizovane podatke koji će i te kako koristiti za sve ono što nas očekuje nakon 2021. godine kada se ovaj popis završi. Istoriografija popisa, kao što i prethodnici rekoše, popisa stanovništva podrazumeva da ovo svakako nije novina i da smo imali mnogo popisa stanovništva do sada, počev od početka 19. veka, 1834. godine ili da ne grešim, otprilike tada, pa nadalje, ta dinamika popisa stanovništva je ušla u nekakav tzv. periodični sistem popisa i ta periodika je podrazumevala otprilike da se na 10 godina popis stanovništva mora vršiti kako bi se ovi podaci, koji su, kako sam rekao, jako značajni, mogli sublimirati i statistički opservirati, a kasnije koristiti za druge potrebe kada je u pitanju sve ono što se tiče interesa građana. Negde od 2001. godine pa nadalje popisi stanovništva nisu išli bukvalno striktno tom periodikom i tom dinamikom, ali su u svakom slučaju za to postojali i odgovarajući razlozi isključivo finansijske prirode koji su u nekom periodu i onemogućavali da se popisi sprovedu na adekvatan način. Međutim, od sada pa nadalje mi ćemo imati sasvim sigurno periodiku koja će biti u kontinuitetu ustaljena praksa desetogodišnjeg popisivanja stanovništva. Ono što je jako važno je da će popisom 2021. godine biti utvrđen ukupan broj stanovnika, ukupan broj domaćinstava, ukupan broj stanova, njihov raspored po nižim prostornim jedinicama, upravnim okruzima ili kako se to kaže pežurativno – regionima, gradovima, opštinama, naseljem i mestima itd. Konačno ćemo imati sve podatke koje se vezuju za vitalne, etničke, ekonomske i ostale kategorije stanovništva i u ovom smislu ističem stav poslaničke grupe SPS da se konačno posvećujemo i onim kategorijama stanovništva kojima se do sada nismo posvećivali, a to su osetljive kategorije stanovništva i to ne samo one osetljive kategorije u pogledu ekonomskog stepena razvijenosti ili stepena egzistencije, već i svih drugih kategorija koje su negde otprilike povezane sa pravima manjina, počev od nacionalnih manjina pa nadalje, što je inače predviđeno standardima kada se govori o popisu stanovništva. Ono što je takođe rečeno od mojih uvaženih kolega u prethodnim diskusijama jeste da je jako važno istaći činjenicu da se ovaj popis vrši i sofisticirano, da metodologija popisa više nije onakva kakva je bila do sada, što je sasvim logično imajući u vidu tehnološka unapređenja, odnosno napredak IT tehnologije, uvođenje IT tehnologija. Tako da ćemo sada imati jednu metodologiju koja podrazumeva brz i efikasan popis stanovništva, a samim tim, nadam se, vrlo skoro konačne podatke koje ćemo imati statistički obrađene. Ono što takođe smatram dobro normiranim kada je u pitanju ovaj zakon jeste činjenica da su pravilno sistematizovane kaznene odredbe za sve one koji participiraju u realizaciji ovog zakona, odnosno popisu i to počev od onih koji popis sprovode, tako i onih koji su dužni da daju adekvatne podatke, a ta adekvatnost podataka podrazumeva u suštini ništa drugo nego tačnost podataka. Šta to znači? To znači ukoliko podaci namerno ili smišljeno, tendenciozno, protivpravno ili na bilo koji drugi način ne budu adekvatni, odnosno tačni, da to podrazumeva i protivpravnu delatnost koja mora biti sankcionisana, tako da mislim da su i kaznene odredbe dobro normirane imajući u vidu i visinu kazni i stepen kažnjavanja kada se ovako nešto desi, a iskreno se nadam, kao i svi građani Republike Srbije da se tako nešto neće desiti, s obzirom na našu svest i našu odgovornost za nešto što je jako važno, a to je upravo davanje podataka koji, kako sam već rekao, imaju veliki značaj. Na samom kraju, pošto ne bih komentarisao ostale zakone, jer će o njima govoriti moje uvažene kolege iz poslaničke grupe SPS, smatram da ovaj set zakona o kojima danas raspravljamo zavređuje pažnju i zbog toga ćemo za iste zakone, odnosno predloge zakona glasati. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem, kolega Jovanoviću. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS, narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite, kolega Mirčiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, šteta što je ministar finansija otišao, pretpostavljam da je opravdano, jer ovde je izneo neke podatke koji na prvi pogled veoma prihvatljivo izgledaju, kada je u pitanju interes države. Međutim, zaboravio je ministar, da li slučajno ili namerno, da kaže kada se radi o javnom dugu da taj javni dug na današnji dan iznosi negde oko 23, odnosno 24 milijarde evra. Taj javni dug je povećan neposredno po dolasku ove koalicije na vlast, to je 2015. godine. Sa 15 milijardi evra, koliko je bilo na dan preuzimanja vlasti, povećan je za devet milijardi, tako da je to ukupno 24 milijarde. Zašto je ovo bitno da se uvek podsetimo? Ne, iz razloga da bi mi umanjili, minimizirali uspeh ove Vlade kada je u pitanju vođenje finansijske politike, nego iz razloga da imamo jasnu predstavu u kakvoj situaciji se nalazi Srbija. Taj dug se procentualno smanjuje u odnosu na BDP, međutim uvek je to dosta relevantno. Relevantno iz razloga šta ako dođe do pada dinara, a to ne zavisi samo od volje ili bolje rečeno od samovolje nas koji smo u Srbiji, nego zavisi od niza drugih faktora. Može Srbija lako da se nađe sa ovakvim dugom koji je sad prihvatljiv i u procentualnom i u apsolutnom iznosu, kada je u pitanju odnos prema BDP, ali može Srbija da se nađe u ulozi onih koji su se kreditno zadužili u švajcarcima. Može Srbija da bude u dužničkom ropstvu veoma, veoma lako. Zašto? Zato što struktura tog duga, imajući u vidu ovaj Predlog Vlade sa kojim izlazi, da se na međunarodno tržište emituju obveznice Srbije, struktura duga je veoma, veoma nepovoljan. Zašto? Zato što je domaće tržište, odnosno unutrašnja zaduženost oko 9,9 milijardi. Od toga, draga gospodo, na obveznice koje su emitovane otpada 9,3 milijarde evra. Ovo ostalo je 584 miliona evra, to su različiti krediti, i to je veoma, veoma loše kada je u pitanju stanje tzv. unutrašnjeg duga. Zašto? Zato što emitovanjem obveznica, odnosno hartija od vrednosti postiže se taj efekat povoljnosti privlačenja kapitala, odnosno dobijanje svežeg novca koji je preko potreban za razvoj Srbije, ali taj novac ima cenu, imajući u vidu kakva je situacija kada je u pitanju evropsko tržište. U svakom slučaju bez ovih standardnih prednosti i uslova Srbija ima povoljnu kamatu, koja se daje na emitovane obveznice, odnosno na kupovinu obveznica Srbije. Kamata u Evropi je nula. Negde je i minus na angažovana sredstva. To je potpuno jasno i to što se ovde ističe kao velika prednost Srbije, moramo da govorimo ono što je istina, to nije neka velika prednost, jer govori da Srbija, odnosno sprska privreda i kredibilitet Srbije nije baš na tom nivou kakvim se želi predstaviti. Zašto? Pa, zato što na ovu kamatu koju je i ministar izneo, koja će biti na međunarodnom tržištu, mnogi će posegnuti za tim da kupe obveznice Srbije, jer to im je mnogo veća zarada, nego da stave taj novac, primera radi na štednju. Mnogo je veća kamata. Ono što je prednost kada su u pitanju obveznice, to je nizak nivo kreditnog rizika, to su veće zarade od štednje u bankama i to je oslobađanje od plaćanja poreza i to su tri velike prednosti. Svako ko plasira kapital, ko želi da uveća svoj kapital, uvek će se opredeliti da kupuje obveznice. Naravno, ima tu i onaj rizik koji se podrazumeva 12/2 u kategoriji zemalja u kojima se nalazi Srbija. Primera radi, da javnost zna, između 2012. i 2016. godine Centralna evropska banka je radi pomoći, kako oni kažu razvoja Grčke, kupila, odnosno zaradila 7,8 milijardi kupujući obveznice koje je država Grčka emitovala. Za četiri godine je Centralna evropska banka zaradila 7,8 milijardi. To je ta pomoć za razvoj Grčke. Kakav paradoks. Milijarde zaradite za četiri godine, a pomažete zemlji koja je emitovala te obveznice. U tom delu zarada Centralne evropske banke se deli na 19 zemalja. Nemačka je iprihodovala 30%. To samo govori šta je pozadina svega ovoga kada se radi o emitovanju, odnosno trgovini sa hartijama od vrednosti, u ovom slučaju obveznice. Kako je Grčka prošla, to smo svedoci. To znamo. Prošla je onako kako je to najjača, najmoćnija, ekonomski najsposobnija država u okviru EU, a to je Nemačka, želela. Grčka je i dalje zadužena, da ne kažemo prezadužena, a Centralna evropska banka je na ovaj način oprihodovala ne mala sredstva. Što se tiče ostalih zemalja, naravno ne treba tu nikad izostaviti i uticaj, odnosno korist koju je imala SAD, Francuska, Holandija itd. Nije samo jedna strana medalje koja se ovde prikazuje tako što ćemo mi na međunarodnom tržištu da emitujemo hartije od vrednosti, pa ćemo mi kao zemlja koja sada ima mnogo viši rejting kada je u pitanju sigurnost plasmana kapitala, pa ćemo da oprihodujemo, mi ćemo da imamo korist. Imaćemo, ali mnogo je manja korist. Drugo, te obveznice se plasiraju sa rokom naplate od 15 do 20 godina. Ima jedna narodna filozofija kada je u pitanju ovakav način oprihodovanja. To je ono – baš me boli briga, to će drugi vraćati. To je logika ekonomije koju je vodio onaj koji je uništio Jugoslaviju, a zvao se Josip Broz Tito. On je dizao te takve dugoročne kredite. To Vukadinović dobro zna. I vi profesore isto se sećate tog perioda. Živelo se lagodno, živelo se lepo. I dan danas imate tu lažnu sliku prisutnu kod mnogih ljudi, gde kažu – bili smo mnogo bezbedniji, kada je u pitanju finansijski deo. Jeste, ali se živelo na bazi kredita, a ovde nije baš tako drastično. Ovde se emituju obveznice, koje će omogućiti određene finansijske privilegije, ali to mora da se isplaćuje nakon određenog roka. Ovde ministar kaže da se taj rok povećao na 20 godina. Pa, normalno, svuda je negde manje više na tom tržištu da ročnost naplativosti bude između 20 i 30 godina. Znači, da za 20 i 30 godina to treba da se isplati i sa određenom kamatom. Nisu to mala sredstva. A niko ne zna ili ne može niko sa sigurnošću da tvrdi kakva će sudbina ili kakva će realnost biti za nekih pet do deset godina. Ne zato što smo mi zloslutnice iz srpskih radikala, nego zato što je takvo ekonomsko privredno kretanje uopšte u svetu. Najavljuju veliku ekonomsku krizu i to najavljuju eksperti, stručnjaci koji su i 2008. godine upozoravali da će u svetu biti velika ekonomska kriza, a mi ovde imamo projekcije, gde maltene indirektno proizilazi da smo mi jedini sigurni, da ne preteramo, ali na kontinentu koji se zove Evropa. Da je ovo toliko dobro, to bi radile mnoge zemlje. Mi smo ovde prinuđeni da emitovanje obveznica pojačamo, eventualno pojačamo finansijsku situaciju, uz napomenu da je to i te kako novo i novo zaduživanje. Ovo što kaže ministar da će se na strano tržište plasirati milijarda, to je novo zaduženje Srbije. Ali, ovde ima nešto veoma interesantno, ovde se uvodi strano pravno lice koje može da manipuliše, odnosno da plasira te obveznice koje emituje Srbija. Do sada je to bio, dve institucije, Centralni registar i Narodna banka Srbije, naravno to se pušta na berzu. Pošto berza u pravom smislu reči, kada je u pitanju beogradska berza, ne može da postoji iz niza opravdanih razloga, kada se to pusti na svetsku berzu, sa tim obveznicama će i te kako da manipulišu, da ih plasiraju i strana pravna lica. Uvodimo strance da mogu da rade sa obveznicama Srbije. I što kažu, kakva je tu fobičnost, nije fobičnost, ali sećate se onih piramidalnih štednji. Najmanje su imale piramidalne štednje uspeha na selima kod običnih seljaka koji sa teškom mukom zarađuju pare. Njihova filozofija je – sve može da raste u tuđim rukama, ali da raste kapital, to ne može. To je prosta logika Srbina, domaćina. Kad kažem Srbina, ne potcenjujem niti pravim diskriminaciju među građanima Srbije, a mi ovde uvodimo stranca da plasira te obveznice. To je nešto što je novina. Ministar nije rekao pa treba naglasiti. Što se tiče popisa stanovništva, to je nešto što je redovna procedura, svakih 10 godina to se radi, obavljaju se ti popisi. Mi smo u svom amandmanskom intervenisanju naveli da bi, kada je u pitanju popis stanovništva, da anketari koji to rade ili popisivači, bolje rečeno, morali da upozore građane Srbije da o nacionalnoj i verskoj pripadnosti mogu ali ne moraju da se izjašnjavaju. Zašto je to bitno? Bitno je da bi i u tom delu građani bili potpuno informisani, da ne bi došlo do nesporazuma. Imajući u vidu da će konačno rezultate popisa obrađivati Republički zavod za statistiku, mi imamo već unapred jednu određenu rezervu. Zašto je rezerva? Ne zbog institucije nego zbog čoveka koji je na čelu te institucije. To je čovek koji se već potvrdio kao manipulant. Kod njega je relativno da li je ispod cenzusa ili iznad cenzusa. Kod njega će danas-sutra zbog svega loših iskustava biti relativno kakav je nacionalni sastav ili kakva je struktura stanovništva u određenim delovima Srbije. Vi dobro znate da u određenim opštinama na jugu Srbije ima problema oko funkcionisanja uopšte institucija države, a zamislite kad te podatke date čoveku koji se dokazao kao dobar manipulant, od eksperta ekonomskog koji je bio u G 17+ do onog koji je određivao i bukvalno uticao na rezultate izbora. Setite se samo kako je ovu sektu, Vukadinoviću vi ste bili u toj grupi kada je ušla preko 5%, ili ste se naknadno priključili njima, kada je u pitanju Boško Obradović, kada je u pitanju Sanda Rašković, sve do uveče su bili ispod 5%, kako se pojavi onaj Skot, zato vas zovu Skotovi, poslanici mislim da u pravom smislu reči tako vas zovu u narodu, pojavi se Skot, Kovačević koji je načelu Republičkog zavoda za statistiku odjednom nađe biračka mesta tačno procentualno obezbeđuju preko 5% glasova na proteklim izborima. To je najveća manipulacija, to je čista krađa, potkradanje građana države. Nema ništa gore nego krivotvoriti volju građana kada su u pitanju izbori, a možete misliti u popisu stanovništva, čim može da se sve služi. Što se tiče ovih kredita kada je u pitanju poljoprivreda, tu je ministar jedini dovoljno realan, ne zato što je Nedimović ovde prisutan, nego je uvek obazrivo prihvatao sve ove, pod znacima navoda, pomoći kada su u pitanju krediti. Njegova je teorija i njegova je teza da treba biti veoma obazriv. Obazriv u smislu pod kojim uslovima se uzimaju krediti, na koji način se plasiraju, kako će se to odraziti u krajnjem slučaju ili ishodištu, kada je u pitanju poljoprivreda. Što se tiče ovih kredita, a vezano za izgradnju saobraćajnica, uvek se ovde manipuliše sa tim kada govorimo o toj izgradnji puteva, da mi srpski radikali pravimo opstrukciju. Evo, javnost jednom da sazna, mi srpski radikali smo protiv zaduživanja po svaku cenu. Možda je nekad bolje razmisliti o koncesijama, možda je bolje nego angažovati sredstva putem kredita gde se država zadužuje, a pitanje je da li će isplativost tih saobraćajnica u krajnjem slučaju biti povoljno. Autoput Novi Sad-Ruma-Šabac-Republika Srpska je najfrekventnija saobraćajnica u Srbiji. Ima onih koji su zainteresovani da u vidu koncesije naprave taj put, da naprave tunele, da koriste put na 10, 20 godina. Ali, šta je ovde suština? Nije toliko poenta u nekom ekonomskom racionalnom ponašanju, nego je očigledno tendencija pojedinih članova Vlade da je najbolje raditi sa strancima. Kada su u pitanju stranci, onda je to najbolje raditi na osnovu kredita i osnovu izvođenja radova od strane tih istih. Zašto? Zato što jedno pravilo postoji, ona je javna tajna, stranci manje pričaju. Najgore je angažovati domaće izvođače. Domaći izvođači radova, oni će da pričaju, oni su rodbinski vezani, oni su prijateljski poslovno vezani sa nekima još u Srbiji, a u suštini Srbija nije toliko velika, sazna se koliko je procenata, koliko je zaradio pojedini član Vlade i onda to već poprima neke dimenzije, odnosno neke oblike koji nisu poželjni za te članove Vlade. Ovde je tendencija očigledno, što više stranaca, to će se manje znati. Nema tajne koja može ostati večna i da se za nju ne zna, uvek se sazna. Prostom logikom stvari dođe do smene vlasti ili dođe do prekomponovanja unutar vlasti i uvek novi koji su došli, oni su željni da vide šta su to pogrešili oni što ranije bili. Kao što vi, puna vam usta, kada kažem vi, mislim na vladajuću koaliciju, puna vam usta šta je radila ta žuta banda. Evo, četiri godine mandata ste proveli, procentualno kada gledate, najmanje 35% vremena potrošili tako što ste kritikovali žutu bandu. Mi ne sumnjamo da ste većim delom u pravu, u pravu su doduše i oni kad vama uzvrate, za nas ste vi isti. Ali, suština je u sledećem, ne treba se oslanjati uvek na strane kredite. Vi imate ovde prostu i jednostavnu logiku, uvek su stranci manje-više zainteresovani da nešto izgrade kako bi to koristili na neki period 10, 15, 20 godina. Što duži period, to je za njih prihvatljivije, i što veća frekvencija saobraćaja, konkretno ovim putevima. Ovo nije loše povezivanje sa Republikom Srpskom, odnosno sa BiH kako se tu… ova kreditna linija sa Turskom, ali je bilo mnogo povoljnijih oblika izgradnje, a to je da se ponudi nekom koncesija. Ima dovoljno kapitala, u inostranstvu ima dovoljno kapitala koji bi rado da se plasira. Što se tiče svih ovih ostalih kredita, ovde vidimo u nekoliko ovih tačaka, to je nekoliko stotina hiljada evra, odnosno miliona evra samo za četiri stavke. Izvinjavam se za ovo, ipak su milioni. Daleko od toga da govorimo o stotinama hiljada za ovakvu Vladu koja je spremna da se zadužuje, pa da obezbedi na neki kraći period, kako se to kaže zlatno doba u kome mi samo ne znamo da uživamo, ali nažalost većina i ne vidi to zlatno doba. Očigledno to zlato isuviše sija, pa smo zaslepljeni. Mi iz SRS insistiramo i dalje da dobro razmislite kada zadužujete, bez obzira da li emitujete hartije od vrednosti ili uzimate kredite kod stranih banaka. Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega Mirčiću. Reč ima predstavnik Vlade Republike Srbije, ministar Branislav Nedimović.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani poslanici, želim, pre svega, da sublimiram nekoliko izlaganja kojih je bilo od kako sam ušao u salu i da dam neke komentare, eventualno pojašnjenja koja su po meni važna zbog javnosti. Jako važno je reći da čitav ovaj set predloga zakona o potvrđivanju različitih sporazuma koji se tiču kreditnog zaduživanja, ni jedan nema veze sa potrošnjom. Ni jedan nema veze sa bilo kojom stvari, koji su se krediti uzimali tamo posle 2000. do 2010, 2012. godine, pa i vi što ste rekli 1986, 1987, 1990. godine, kada su se uglavnom sredstva koja su se dobijala po osnovu kredita koristila ili za finansiranje penzija, tekuće potrošnje ili sličnih stvari da bi doveli do privida da je sve u redu ili da funkcioniše mnogo bolje nego što je realna slika. U svakom od ovih projekata, u svakom od ovih sporazuma vi imate konkretnu investiciju. Sada bih ja to pokušao, ako mi dozvolite, na jedan plastičan način da objasnim. Kao kod vaše kuće, bilo čije, bilo da je reč o bilo kom poslaniku sa desne, leve strane, potpuno je svejedno. Vi kada dobro radite, kada dobro poslujete u kući, kada imate neki profit, vi želite da se razvijate. Bez investicija nema razvoja. Ostajete uvek na istom nivou, prestigne vas vreme i pre ili kasnije pojedete svoju materiju. Ako zarađujete 3, 4, 5% vam je profit godišnje. Vama treba, da biste uduplali, da biste neku stvar doveli na 100% veći nivo, treba vam bar petnaestak godina rasta takvog da biste vi imali dve mašine na jednu mašinu. Tako isto i kod auto-puta. Ako imate rast BDP 4%, 4,1%, 3,5%, 3,8%, vama treba neko vreme, ako to čuvate u slamarici, bar 15-20 godina da dođete do tog novca da biste vi to mogli da izgradite i da kažete – mi to iz budžetskih sredstava radimo. Danas je vreme toliko brzo, toliko se živi brzo da mi nemamo vremena to da čekamo. Iz tog razloga se uzimaju ovakvi krediti za realizaciju investicija. Još jednom podvlačim - isključivo investicija, a to nam je samo omogućilo rast BDP koji imamo zadnjih nekoliko godina. Postavlja se pitanje zašto neke druge zemlje to ne rade? Pa, nemaju realan rast, nemaju realan rast. Nemaju odakle da to isfinansiraju, a mi imamo odakle da isfinansiramo. Neko će reći - pa da, ali vi to možda sada uzimate od onih budućih generacija zbog tih rokova? Pa, nama treba auto-put danas. Treba nam danas vodovodna mreža, treba nam infrastruktura da razvijamo privredu. Kako da neko dođe u južnu Srbiju, bilo gde, uzmite bilo koju lokalnu samoupravu, bilo da je u pitanju Leskovac, bilo da je u pitanju Vranje, neka manja opština, ako nema gasa? Od čega da dođu? Na čega da se priključe? Kako da se razvija privreda? Zato je i nerazvijeno bilo. Sada imamo priliku. I upravo je tu čitava ta kvaka, u rastu, a ne u uzimanju kredita radi kredita. Sećate se, pre 10-12 godina kada je bio rast, odnosno pad BDP za 4%, pa se uzimali krediti. Hajde sada da još jednom tu stvar pokušamo da razjasnimo u odnosu prema Grčkoj, jer sam čuo jedno poređenje. Grčka u ovom trenutku, pretpostavljam da to svi znate, ima zaduženost od 173% BDP. Srbija je 2015. godine imala 70% zaduženost u odnosu na BDP. Decembar 2019. godine, podvlačim 52%, projekcija 52%... Izvinjavam se, možda sam se odmakao od mikrofona. Ne želim da budem preterano glasan, pa da me neko optuži za nešto. … a projekcija za april 2020. godine je 47,1%. Znači, idemo stalno dole. Kada pričamo o diverzifikaciji rizika, nama je bila zaduženost u dolarima 26,5%, a sada je ona spuštena na 20%. To znači da idemo ka tome da smanjimo eventualne rizike kojima smo izloženi spolja. Postavlja se pitanje ko može da ti ponudi uopšte bilo kakvu kreditnu podršku, koje su to institucije? Ovde jako malo vidite situacija gde ima poslovnih banaka. Uglavnom su to međunarodne finansijske institucije, ako dobro vidim. Priča o tome kolika je kamata, kolika je cena tog kapitala, kada su privatne kompanije u pitanju, kada su fizička lica u pitanju, možda se može govoriti o negativnoj kamati na međunarodnom tržištu, ali kada je reč o državama, što je država stabilnija i sposobnija ima nižu tu kamatu. Ja se sećam, a sećate se tog vremena i vi, vi ste bar 30 godina u ovome, sećate se svega pretpostavljam. Ko želi da se seti, a ko ne želi može mu proći 200 vekova ničega se neće setiti. Dakle, ja se sećam, pre sedam, osam, deset godina, kada je reč o lokalnoj samoupravi ili o državi, bila je ta cena kapitala po 7-8%, pa se nije uzimala za investicije, nego se uzimala za potrošnju. Zato smo upali u taj problem koji sada rešavamo sa rastom BDP, sa pravilnim upravljanjem javnih finansija. Zato su javne finansije važne. Još jednu stvar sam hteo da kažem, vezana je za ročnost. Na mali rok vam neko da novac samo ukoliko vi nemate kila da iznesete to, kada vam neko ne veruje. To je tako na tržištu kapitala. Pa, niko vam neće dati kredit. Pretvorite to svako u svojoj kući, što ste finansijski stabilniji, što imate više novca, pre će vam neko dati na duži rok otplate nešto nego da će vam dati na šest meseci, godinu dana ili neke bilo koje kratkoročne plasmane, kada vam ne veruje. Zato je priča ovih 15-20 godina ročnosti u stvari priča o stabilnosti. Samo još jednu stvar želim da kažem. Nikada nije bila ovako niska cena kapitala na tržištu, to ste potpuno u pravu. To je zato što imate državu i njene atribute koji kažu onome da ima poverenja u vas. Pa, ne cenimo mi sami svoju kreditnu sposobnost i kažemo – rekao ministar poljoprivrede da je to BB plus, A plus ili bilo šta, nego je to neka kredibilna institucija. Nema tu emocija, nema tu subjektivnosti, sve je objektivno potpuno. Doći će, pre ili kasnije, na svetskom tržištu kapitala turbulentna vremena, u to ne treba da ima niko sumnju. To su vam ciklusi. Tako je bilo pre 15 godina i biće možda opet za 15. Ne možemo to nikada znati. Ali, zato mi pravimo što veće državne rezerve, devizne rezerve da ih imamo na jednoj strani, da se spremimo za ta turbulentna vremena, a sa druge strane da imamo jeftin novac. U ovom trenutku da izgradimo investicijama infrastrukturu da možemo da podižemo zaposlenosti, da možemo da podižemo industriju, da možemo da podižemo BDP i samim tim da što brže možemo da ulazimo u ceo taj ciklus. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, ministre Nedimoviću. Kolega Mirčiću, želite repliku? (Da.) Izvolite.
Hajde prvo, uslovno rečeno, od nazad. Kako ste rekli – povećava se ročnost. Gledajte, do sada je na unutrašnjem tržištu ročnost bila pet godina, a sada je mogućnost 12 godina, u zavisnosti da li će na unutrašnjem tržištu ove obveznice neko da kupuje. Sve to zavisi. Mi se nadamo da hoće, zato što je interes iznad svega, nije politička volja ili želja pojedinca, nego je interes. Povoljni su uslovi pod kojima se plasira. Gospodine Nedimoviću, vi ste samo zanemarili činjenicu koju sam ja naglasio, da od 9,9 milijardi unutrašnjeg duga 9,3 su obveznice koje su na unutrašnjem tržištu plasirane i kupljene. Ko ih je kupio? Kupile su ih banke. Najvećim delom su ih kupile banke. To je potpuno jasno. Zato što banke nisu zainteresovane po automatizmu, nisu zainteresovane da ulažu u privredu, gospodine Nedimoviću, nego ulažu u kupovinu obveznica jer je to sigurnija i veća zarada. I zato mi imamo banke koje funkcionišu po tome, to smo već jednom raspravljali, kad dođete da kupite automobil, imate odmah kredit, kad hoćete da kupite stan, imate kredit, kad hoćete frižider, imate kredit, belu tehniku, imate kredit. Ali, kad kažete da bi uložili u malu privredu u Srbiji, oni kažu - mi trenutno ne finansiramo takve projekte, dođite kasnije. Uostalom, vi to dobro znate, i sa jedne i sa druge strane. To je nešto što u svakom slučaju treba imati u vidu. Što se tiče BDP, gospodine Nedimoviću, on mora da bude u kontinuitetu. On mora da je u proizvodnji, da iz proizvodnje većim delom proističe. Ovo što je porast na 4% u toku ove godine, pa to smo već raspravljali ovde, to je Ruski tok, to su radovi koji su vezani za Turski tok. (Veroljub Arsić: Lupaš.) Ja čujem neke neartikulisane glasove koji kažu da lupam. Ti glasovi bi mogli malo da se stišaju. Ovo svi znaju. Na kraju krajeva, i sam predsednik države, Aleksandar Vučić je prilikom svog intervjua rekao da je BDP u poslednjem kvartalu porastao zahvaljujući Turskom toku. Ako on lupa, onda je krajnje vreme da tradicionalno čovek koji to dobacuje promeni stranku.
Zahvaljujem, kolega Mirčiću. Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe NS-Pokret za spas Srbije, narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite.
Ja sam malo čas zapravo mogao reklamirati repliku, jer me je prozvao, trapavo pomenuo, kolega Mirčić. Ja se nadam da mu se to omaklo, ali, pošto je on to više puta, doduše ne sa pominjanjem mog imena, činio, kao i neke kolege njegove, onda prosto moram na to da se osvrnem. Kažem, nisam hteo na početku izlaganja da odvlačim pažnju sa nekom serijom replika. On je u jednom trenutku pomenuo, simpatično, kako se mi sećamo, verovatno misleći na nas malo starije, kako je to bilo sa onim Titovim kreditima, kreditima za vreme Tita, želeći time da ilustruje kako uzimanje kredita, čak i kad deluju povoljno, pre ili kasnije dođe na naplatu. Ja se sa tim delom upozorenja ili podsećanja slažem. To, naravno, ne znači da ne treba nikad uzimati kredite, ali samo znači da treba biti oprezan i ne veseliti se previše kada se zemlja zadužuje. Međutim, drugi deo, drugo njegovo pominjanje, kada je govorio o skepsi u rezultate, odnosno čak u neke ličnosti koje su na čelu pojedinih institucija, pa je tu mislio verovatno i na direktora Zavoda za statistiku, pa je to ilustrovao ovim dilemama i kontroverzama nakon poslednjih parlamentarnih izbora, umešavši tu i bivšeg američkog ambasadora, to je jedna, rekao bih, pogrešna analogija i nesrećna analogija, ne zato što se tu jedan ambasador, koga i ja nazivam Skotom, nemam nikakav problem zato što se tako zove, kao što se i pisac i književnik koga smo valjda čitali svi kao deca zove Valter Skot, onda je i ambasador bio takođe Skot, ali u smislu imena. Ali, mislim da neke kolege namerno pežorativno upotrebljavaju, odnosno pridaju drugi smisao imenu tog bivšeg američkog ambasadora. To nije problem. Dakle, i ja ga zovem tako. Oni koji hoće da budu fini i politički korektni, onda kažu Skat, što je bliže izvorno njegovom izgovoru, ali ne i blisko našoj srpskoj transkripciji tog imena. Ono što je loše i što su nekada i kolege iz vladajuće stranke umele da rade, ali su odustali, možda im je neko skrenuo pažnju na to, da kažu kako je neko ubacio nekoga na silu ili preko veze, na intervenciju, u Skupštinu, misleći tu na jednu poslaničku grupu, mada su zapravo ponovljeni izbori bili na više mesta i tu je više poslaničkih grupa potvrdilo svoj cenzus nakon toga. Znate, nema veće uvrede za ovu državu nego kada vi kažete, čak i kada to rade neki koji su pripadnici vladajuće koalicije, kolega to sebi luksuz kao opozicioni poslanik može da dozvoli, ali, kažem, vrlo je nezgodno kada mi kažemo ili kada oni kažu nekome kako je neki ambasador, bilo čiji, američki, ruski, kineski, nekoga ubacio u parlament. To je najveća moguća uvreda ne samo za ovaj parlament. Ja nikada nisam reagovao na takve prozivke, nisu one često na račun, ali često jesu, neke poslaničke grupe i mislim da je to jako loše, bez obzira šta mislili o tim poslaničkim grupama. Mi zapravo priznajemo da neko može nekom intervencijom da kroji volju građana Srbije. Mislim da nema većeg argumenta u prilog bojkotu onih koji se zalažu za bojkot izbora, ovo što je sada rekao kolega Mirčić. E, sada se na to mogu pozvati i oni koji izražavaju bojkot, pa kažu, evo, vi sami kažite kako to može neko, kako mu se ćefne, nekome da ubaci. Ne, građani ubacuju, uslovno rečeno, uz što bolju kontrolu, naravno, i internu i domaću i međunarodnu, ako treba, ubacuju i listiće i nekoga u parlament kao što ga građani i izbacuju, opet, nekada sa razlogom a nekada bez razloga. Prosto bih skrenuo pažnju, ne samo kolegi Mirčiću, nego i inače drugima koji potežu tu vrstu argumenta, da budemo malo oprezniji, jer zapravo time sami sebe derogiramo kao institucija, ne samo kao parlament, nego kao država, gde se otprilike eksplicitno, a to smo desetina puta čuli ovde kako je neki nekoga ambasador ubacio ili izbacio iz Skupštine. E, sada, što se tiče ovog predloga seta zakona, meni tu upada u oči i takođe mi je žao što nema gospodina Malog, zato što sam ja preduzeo malu matematičku operaciju, pa sam sabrao samo zaduženja po ovoj osnovi, odnosno po osnovi danas predloženih zakona, odnosno potvrđivanja sporazuma i došao do toga da je reč o cifri, ovim što će sada biti predloženo i što će verovatno biti usvojeno, zadužujemo kao država za novih 440 miliona evra. Gospodin Nedimović je malo pre odgovarajući dosta vešto, po meni, odgovorio i branio to, ne ulazeći u detalje pojedinih sporazuma i zaduženja, ali je to činjenica koja treba da bude izgovorena. Ne vidim zašto i ministar Mali, u svom uvodnom obrazloženju to prosto nije rekao, jer moguće je da su to sve sjajni krediti, moguće je da je to sve vrlo opravdano. O tome ćemo suditi, sudiće građani i sudiće stručna javnost, ali je činjenica da ovim što je danas na dnevnom redu, mi se kao država zadužujemo 440 miliona evra. Konkretno, za poljoprivredu 45 miliona i 600 hiljada evra, od Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Zatim, 21 milion evra za konsolidaciju i unapređenje tzv. zemljišne administracije, a to se na našem jeziku kolektivnom kaže katastar, za poslove katastra, 21 milion evra, takođe, mislim, od Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Za poljoprivredu 45 miliona i 800. Zatim, dosta indikativnih 219 miliona i 200 hiljada evra za potrebe infrastrukture, odnosno putne infrastrukture i tu se misli na ovih nekoliko puteva od lokalnih tamo Tutin-Sjenica, čini mi se, do ovih drugih važnijih, ali svi su važni za one građane koji žive na toj teritoriji u centralnom delu Srbije. To je kredit koji se povlači od turske banke, što je takođe dosta interesantno, jer je bilo postavljeno pitanje - zašto. Tim pre što se pominje u samom sporazumu, spominje se da će izvođač biti turski, dakle, turski izvođač. Investitor je naš, ali je izvođač, kao i kreditor, i to nije slučajno. I da se ne lažemo, najčešće tako i biva, a u ovom slučaju zemlja, to je bio slučaj sa Azerbejdžanom i nekim drugima, da se daje kredit, ali je uslov da izvođač bude iz njihove države. To je vrlo razumno i racionalno sa stanovišta tih zemalja, a ja ću objasniti i zašto. Nisam siguran da li je uvek najracionalnije sa stanovišta nas kao zemlja koja taj kredit uzima. Dakle, još jednom, daju kredit i uslov im je da izvođač nekada zvaničan, a nekada nezvaničan, bude njihov. Turski kredit, turska banka, turski izvođač. Verovatno će oni angažovati neke podizvođače i kao podizvođače neke naše kompanije, ali to je nešto što moramo imati na umu. Radili su to, kažem, mnogo puta i drugi, da ne bude sada samo da smo se na sirote Turke ovde ostrvili, radila je to svojevremeno i „Alpina“, odnosno austrijski, takođe, konzorcijumi, odnosno banke koje su davale svoje kredite, pa uslovljavale, kažem, što formalno, što neformalno time. Dakle, 219 miliona i 200 hiljada evra od Turske banke kredit, plus 100 miliona, gubimo se u računici, 100 miliona, doduše garancije ovoga puta, za vozove, nabavku novih vozova, državne garancije. Znajući stanje u sektoru železnice, to je, takođe, nešto što pada na teret ili što će vrlo verovatno pasti na teret države ukoliko se ne desi neko čudo. Konačno, u ovom samo setu, 54 miliona evra od, ovoga puta, Banke za razvoj Saveta Evrope za izgradnju „Tiršove 2“, odnosno klinike, kredit u iznosu od 54 miliona evra, što je kad sve saberemo 440 miliona evra novih zaduženja. Vi ste u pravu, gospodine ministre, da ne bude da ja to nisam čuo, da vi kažete – sve ovo su za konkretne projekte, nisu krediti za potrošnju, nije ono… hajde da… Kako beše? Samo da igramo, da se dižu kredite za zabavu ili za tekuću potrošnju. Ali, isto je tako činjenica, i vi ste to priznali i ministar Mali to prizna kada se direktno pita, povodom ove hvale i stalne hvale i naših ministara, predsednice Vlade i poslanika, često, vladajuće većine, stalno se ističe kako su to krediti po izuzetno povoljnim uslovim, nikada tako ranije nije bilo i slično, a pri tome se nekako zataška ili u drugi plan gurne činjenica da je sad takvo stanje na tržištu kapitala. Da li je to nula, 0,2, 0,3 više ili manje nije nevažno kada su velike brojke u pitanju, ali je činjenica da kada mašemo ili kada vladajuća većina poteže kako su nekadašnje vlade uzimale kredite ili davale obveznice, državne obveznice sa ročnošću, odnosno sa prinosom, sa kamatom od pet, šest, sedam i preko sedam %, da je slično tada, slično stanje bilo tada i slični uslovi bili na tržištu kapitala. Ukratko, kamate su bile visoke. Sada su kamate, kao što nam je rečeno i tu se slažem sa kolegom, to je poznata stvar, su vrlo niske, često su i negativne, zato mnogi veliki komitenti i povlače novac iz banka, štede ga u sefovima, naravno, to ne može država da radi, ali samo navodim kao primer, i štede ga čak u sefovima samo da ne bi morali plaćati banci da im čuva novac. Znači, ne da nema kamate, ne da banke više ne žive od kamate, zapravo sada je ponekad problem u tome što su toliko niske, ako ste možda primetili, čak i kao obični građani, odjednom neke čudne stavke se pojavljuju i fakturišu kod običnih građana koji imaju neke račune, dinarske ili devizne, svejedno, razne vrste usluga se sada naplaćuje jer ne mogu ni na čemu dovoljno da zarade po ovoj osnovnoj svojoj funkciji, jer je takvo stanje na tržištu kapitala, pa vam onda naplaćuju sve i svašta, ali, to je sad druga stvar, to nema veze direktno sa ovim zajmovima, odnosno ovim kreditima koje podižemo. Dakle, moje pitanje, ja ću gledati da sad tu završim ne ulazeći u druge aspekte ove složene teme, jeste – ako je stanje tako dobro, stanje u budžetu i perspektiva privredna tako povoljna, zašto se ne odreknemo dela ovih kredita, jer ne znamo šta će biti kroz pet, deset ili petnaest godina? Da li se stvaraju zalihe ili ne stvaraju? Da ne bude baš kao sa ovim pomenutim kreditima iz Titovog vremena koji su stigli na naplatu, ili bar deo njih stigao na naplatu, kad nije bilo više u životu ni Tita ni većine onih koji su te kredite uzimali. Tako da, radujemo se, znam da će, verovatno, tu neke kolege reći da je to super, i verovatno oni koji se bave tim reći da je odlično kada je kredit 20 godine, ali ja kao običan čovek i građanin sam malo zabrinut i pitam se ko zna šta će biti za tih 10, 15 ili 20 godina, pogotovo da ne pominjemo sudbinu onih koji su na izgled pre 10 godina uzimali strašno povoljne kredite u švajcarcima, govorim sada o građanima koji su uzimali na izgled strašno povoljne kredite u švajcarcima, pa su sada zapali u problem i oni i svi, na kraju krajeva, pa je Skupština morala da preduzima neke mere da bi uspela da koliko, toliko olakša muke tim ljudima. Dug je uvek zao drug, gospodine ministre, a ako su nam perspektive tako sjajne i svetle, zašto se bar deo ovoga ne finansira iz prihoda? Zašto se predlažu stavke poput čuvenog nacionalnog stadiona i grupe drugih stadiona u visini od nekoliko stotina miliona evra i izdvaja novac u budžetu za te potrebe, gospodine ministre i gospodo iz vladajuće većine? Preko 200, 250 miliona se opredeljuje za te svrhe, za nacionalan stadion. Mogli smo više od pola ovog zaduženja skloniti i finansirati od onog novca koji se predviđa, koji je odvojen ili opredeljen za izgradnju nacionalnog stadiona, da ne govorim o drugim mogućim stvarima i o drugim mogućim stavkama i uštedama. Dakle, uopšte neću, završavam time, da poreknem i neke pozitivne stvari koje se rade, niti mi to pada na pamet. Da pohvalim konkretno, kada je reč o političkom aspektu, priče kada je reč, recimo, o politici prema Kosovu, ovoj politici od priznavanja ili borbe za povlačenje priznavanja Kosova, ja to uvek pohvalim i istaknem kao rezultat. Isto tako, neki od ovih puteva koji se grade ili su izgrađeni su za svaku pohvalu, ali mi se čini da je sad to prešlo malo u manirizam i da se malo zanelo, kako bih rekao, ovi rezultati koji u ovim bilansima, koje stalno ovde čujemo su izgleda malo možda i zaneli i samu Vladu ili vladajuću većinu i da su onda pomislili da može sve, da mogu i nacionalni stadioni i da može put, maltene, auto-put kroz svako selo, kroz svaki kraj Srbije, da mogu zgrade i stanovi jeftini za sve, pa onda se ispostavi da su jedva počeli, a još ništa nije završeno, a treba da bude završeno tih stanova jeftinih za pripadnike službe bezbednosti i tako dalje. Dakle, još jednom i završavam time, da li je bar nešto od toga moglo da bude nekom preraspodelom unutar budžeta, nekim uštedama moglo da bude određeno, a ne da se jednom danu, jednim glasanjem, zapravo, država Srbija zaduži za novih 460 miliona evra, gospodine ministre. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Povreda Poslovnika. Izvolite, kolega Arsiću.
Član 107. predsedavajući, zato što je iz diskusije mog prethodnika ispada da smo mi poslanici i glupi i tupi i da ništa ne znamo, da mi ne znamo da su američke federalne rezerve 2008. godine, spustile, prilikom izbijanja Svetske ekonomske krize, svoju referentu kamatnu stopu što je dovelo do pada evra u odnosu na dolar, pa je onda Evropska centralna banka počela da spušta svoju referentnu kamatnu stopu da bi je 2010. godine spustila tu gde je i sada. Razlike su jako male, u 0,1% – 0,2%. I sada, postavljam pitanje – da li smo mi toliko glupi i tupi da ne znamo da pod istim uslovima bivši režim podiže kredite sa 7,5% - 8%, a moja baba je mogla u Austriji da podigne sa 2%, 3% ili 5%? Znači, nisu se uslovi na tržištu promenili finansijskog kapitala u međunarodnim odnosima. Isto tako ispada da smo mi glupi i tupi da ne znamo da domaći krediti koje podiže naša domaća privreda zavise od referentne kamatne stope naše Narodne banke, pa ispada da smo tupi i glupi da ne znamo da je bila pre 2012. godine i 16% i 17% i da su banke pljačkale građane uz pomoć Narodne banke Srbije, Šoškića, Jelačića, Borisa Tadića i svih ostalih i privredu isto tako, a da je danas referentna kamatna stopa ispod 3%. Pa, ispada da smo tupi i glupi da ne znamo da to što banke smanjuju svoje kamate na kredite koje daju stanovništvu i privredi jeste rezultat smanjenja referentne kamatne stope od kad je guverner Narodne banke Jorgovanka Tabaković, od kad Srbiju vodi Aleksandar Vučić i Srpska napredna stranka. Ispada da smo tupi i glupi, da ne znamo niša, a građani u nas imaju poverenje. Ispada da su i građani koji glasaju za Srpsku naprednu stranku i ostale članove koalicije ludi i glupi, blesavi, ne znaju ništa, samo moj uvaženi kolega zna.
Zahvaljujem. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje o ukazanoj povredi Poslovnika? (Veroljub Arsić: Ne.) Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Pravo na repliku na osnovu izlaganja kolege Vukadinovića. Izvolite, kolega Mirčiću.
Ne razumem gospodina Vukadinovića zašto se ljuti. Ako nešto ima u Srbiji što je karakteristično i prepoznatljivo, onda je to kada vam određene karakteristike definišu preko nadimka. Možete vi da budete doktor nauka, možete da budete običan radnik, ali obično nadimak vam u Srbiji zakače dok ste mali, kad stičete određene osobine, karakterne osobine, taj nadimak odražava u veću delu karakterne osobine. Vi dobro znate, kolega Vukadinoviću, da je koalicija DSS i Dveri, zajedno sa Vlaškom strankom, bila ispod cenzusa. I noć kada su se saopštavali konačni rezultati, čovek koji je na čelu Republičkog zavoda za statistiku je bio predsednik komisije, saopšteno je da je ta koalicija ispod cenzusa. I tada nastaje pritisak. Išlo se toliko daleko da se angažovao lično ambasador američki koji se zove Skot. To što vi izgovarate Skat ili neko izgovara, izvinjavam se, vi ne izgovarate, u Srbiji odmah su rekli ovo su - Skotovi poslanici. To nije karakterna osobina svih vas, ali morate taj krst da nosite. Niste vi jedini ovde i ne vidim zašto vas to vređa. Zašto niste kao pojedinac otišli odmah ispred novinara i rekli – ja ne želim da budem Skot, Skotov poslanik, izvinjavam se? Ja sam poslanik koji želim da uđem na osnovu raspoloženja građana. Niste vi jedini. Kada je Boris Tadić otimao protivustavno mandate SRS, tadašnji poslanici koji su ukrali mandat SRS bili su Tadićevi poslanici. Njih ima samo dvojica ovde. Jedan je Arsić, a drugi je Bečić. Sa Arsićem, unapred da kažem, ne želim da polemišem, jer imate dve uzaludne radnje, zaludno gubljenje vremena sad trenutno na političkoj sceni, to je da Mila Đukanovića ubeđujete da je Srbin i Arsiću nešto da objasnite. To je zaludno.
Zahvaljujem, kolega Mirčiću. Možda vi nemate nameru da polemišete, ali pomenuli ste kolegu Arsića, tako da on ima osnova za repliku. I kolega Vukadinović ima osnova za repliku, ali najpre se prijavio kolega Arsić. Izvolite, kolega Arsiću.
Ja narodni poslanik Borisa Tadića nikad nisam bio i taj režim sam 2012. godine rušio sa Tomislavom Nikolićem i Aleksandrom Vučićem. Ali, ne znam koji je poslanik bio Bojana Pajtića? Ko ga je držao do 2016. godine na vlasti? Ja to zaista ne znam, ali mi neko šapuće da ste vi to pomagali, neki glas mi govori, evo, neki glas. Što se tiče toga, rešite sve više već jednom, ljudi. Znači, čuo sam od nekog svog kolege iz vaše poslaničke grupe da su narodni poslanici nosioci suvereniteta građana. Evo, vaše kolege su to rekle i često imaju običaj da kažu. Ja moram da priznam, u pravu su, ali se rešite, jesu li narodni poslanici nosioci suvereniteta građana ili su političke stranke nosioci suvereniteta građana. Kada tu dilemu budete rešili između ta dva vaša papagaja, koji su posvađani u glavi, onda se javite.
Obzirom da je kolega Vukadinović odustao od replike, kolega Mirčiću, vi imate osnova za repliku. Izvolite.
Ja sam odmah rekao da ne želim da polemišem. Ja znam šta je kada poturici kažete da je promenio. Poturica to dočeka na nož. Ovo je vremena, vunena vremena. Kada kažete nekom da vam je ukrao novčanik, da je parama, vašim parama iz vašeg novčanika pozvao vas na piće i platio to piće vašim parama, a pri tome nije vam vratio ni pare, ni novčanik, to je bolno. To je bolno, to ja znam, ali mora čovek to da nosi. Tako je to u politici. Za sve postoje činjenice, za sve postoje dokazi. Lako je ustati ovde bez grama stida, srama, izjaviti da je neko podržavao Bojana Pajtića. Martinović, sedi odmah do, zna čitavu priču, zna da smo bili suprotstavljeni politici koju je vodila DS. Uostalom, i kolega Nedimović je svedok toga. Zna šta smo sve radili i posle toliko vremena računa na zaboravnost i kaže, sad on objašnjava. Ali, i dalje važi ono ubeđivati Mila Đukanovića da je Srbin i Arsića da shvati nešto što je pametno i logično, to je gubljenje vremena. Ja nemam vreme za gubljenje.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, pravo na repliku. Izvolite.
Pa, ja ne moram da budem u nečijoj stranci da bih znao šta se dešava u nekom parlamentu, pogotovo kad je to pokrajinski. Isto tako, ja nikad nisam nikome novčanik ni uzeo, ni oteo, ali mi niko ni novčanik nikad nije ni punio, kao što je to Bojan Pajtić punio mom uvaženom kolegi Mirčiću. Znači, punjen je, i to jako dobro. Jer, da vratimo malo unazad, ko je glasao protiv smene Bojana Pajtića sa mesta predsednika pokrajinske Vlade? Pa, njegovi poslanici. Nije to bilo džabe. Nije to bilo zbog političke ideje. To je bilo zbog finansijske koristi. Tako da, sad je meni jasno zašto se toliko žali za Borisom Tadićem, Bojanom Pajtićem. Izgleda mi da su dobro punili novčanike svima onima koji su ih na ovaj ili onaj način podržavali da ostanu na vlasti do poslednjeg dana. Srpska napredna stranka nikad nije licitirala brojem poslanika. Ako izgubimo legitimitet, mi izlazimo na izbore, da proverimo i legalitet i legitimitet. Ali, neko se držao AP Vojvodine, iako nije imao većinu, iako je gubio na svim izborima i 2014. godine itd, na svim izborima mogućim je gubio, izgubio potpuno legitimitet, ali je zato punio novčanike pojedinim poslanicima i njihovim šefovima da ostanu na vlasti. Pogađajte ko je to – Bojan Pajtić, a ne znam ko je bio odgovorni za poslanike koji su ga podržavali, a navodno su bili opozicija.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić, pravo na repliku. Izvolite.
Javnosti radi, ovde je polemika počela sa kolegom Vukadinovićem i potpuno je jasno da čovek, bez obzira koliko želi da skloni emocije u ovim raspravama, ipak neke stvari ne može baš tako da sagleda bez emocija. Imate situaciju u životu jednog čoveka, svih nas. U mlađem dobu kada vas sretne neko ko vas ne zna, pita vas obično čiji ste. Ne zna vam ni ime oca, ali vi uvek kažete pretka, obično je to deda u Srbiji. Nema te sreće koja se može opisati kao kad sa druge strane čujete da vam je bio deda čestit čovek, jer njega fizički više nema. Takva je sudbina nas većine u Srbiji. Malo ko pamti dedu. A, kad vam neko kaže da je bio čestit čovek, da je bio častan i pošten, to je najveća nagrada za jednog čoveka. Bilo je i suprotnih slučajeva, kada su govorili da mu je predak fukara. Zašto? Zato što je izdao, zato što je pokazivao kukavičluk prema drugim ljudima. Kada je Vojislav Šešelj otišao na robiju, to je bukvalno kamen međaš koji nas deli. Oni koji su uzeli mandat, koji su otišli, oni će biti zapamćeni po tome. Oni koji su otišli, a nisu imali mandata, oni su uvek ostali u duši i u srcu, u ideji i ideologiji radikali. Ali, interesantno, ako pratite, najmanje se oni ovde bune i ustaju kada je priča o ovakvoj temi. Uvek ustaju oni koji su prvi među prvima otišli. Što se tiče bukvalno da li je neko uzimao novčanik, vi ste držali novac od poslanika SRS… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem, kolega Mirčiću. Pravo na repliku ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Znam samo jedno, nije meni deda ni Bojan Pajtić, ni Boris Tadić, ni deda, ni ujak, pa nemam čega da se stidim, niti im nešto dugujem, niti sam nešto uzimao od njih, niti mi je padalo na pamet. Od svojih dedova sam učen da je na prvom mestu država, na drugom mestu porodica, a na trećem mestu politička stranka. Sada možemo da raspravljamo o tom redosledu druge i treće vrednosti u društvu, ali kada se neko odrekne političkih obećanja koje je dao građanima kada je izašao na izbore, ja to smatram prevarom, a upravo je to dovelo do toga da se SRS raspadne. Sada možemo o tome i da polemišemo i danima i godinama itd, ali samo jedno pitanje moram da postavim, da se to nije desilo, sasvim sigurno Srbijom bi vladala i 2012. i 2013. godine DS, Boris Tadić, Dragan Đilas, Bojan Pajtić i svi ostali. Sada, kada znamo kakvu smo državu zatekli 2012. godine, to je ono glavno pitanje – da li bi Srbija danas postojala ovakvu kakvu imamo ili bi bila rasparčana, podeljena, siromašna i opljačkana? Ako je moj greh što nisam hteo da Srbija bude i rasparčana i podeljena i opljačkana, neka bude greh koji nosim, neka bude, a oni koji su to branili, kojima je odgovaralo takvo stanje, nemoj da bude greh, neka bude samo odgovornost sa kojom oni moraju kad tad da se nose.
Zahvaljujem, kolega Arsiću. Reč ima ovlašćena predstavnica poslaničke grupa SNS, narodni poslanik Ana Čarapić. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre, sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je danas set od sedam predloga zakona, pri čemu jedan predlog zakona dolazi iz Republičkog zavoda za statistiku i u nadležnosti je Ministarstva zaduženog za demografiju i populacionu politiku, dok ostalih šest predloga zakona su u nadležnosti Ministarstva finansija. Dakle, danas raspravljamo o jednom potpuno novom predlogu zakona, o jednom predlogu zakona gde imamo predložene izmene i dopune, a reč je o Zakonu o tržištu kapitala, o tri predloga zakona o potvrđivanju sporazuma i dva predloga zakona o potvrđivanju ugovora. U 2019. godini mi, poslanici Narodne skupštine Republike Srbije, smo usvojili čak 180 zakona, pri čemu je ogroman broj zakona upravo iz oblasti finansija. Za razliku od ovih iz Saveza za Srbiju, koji bojkotuju rad Narodne skupštine i koji ne dolaze na posao, na taj način su oštetili budžet Republike Srbije i sve građane u Srbiji za preko 60 miliona dinara. Mi poslanici koji radimo uspešno smo završili 2019. godinu i radno smo ušli u 2020. godinu. Ono što je najvažnije i što je obeležilo 2019. godinu jeste da smo na vreme usvojili razvojni budžet, i to krajem novembra meseca 2019. godine, ali takođe u 2019. godini po prvi put smo imali pozitivan rebalans budžeta, što je zaista za svaku pohvalu. Usvojili smo 10. oktobra Zakon o investicionim fondovima i Zakon o alternativnim investicionim fondovima. Zašto ovo pominjem? Upravo usvajanjem ova dva zakona su bila presudna za otvaranje Poglavlja 4, a Poglavlje 4 se odnosi upravo na slobodno kretanje kapitala. Inače da Vlada Republike Srbije u saradnji sa Narodnom bankom Srbije nije sprovela teške reforme i da nisu stabilizovane javne finansije, danas nikako ne bi mogli da govorimo o slobodnom kretanju kapitala. Ono sa čime možemo da se pohvalimo, a vezano je za oblast finansija jeste da smo otvorili ukupno šest poglavlja, od ukupno osam. Preostala dva poglavlja se odnose na zaštitu konkurencije, na čemu se intenzivno radi, i na unapređenje poreske politike, gde nas u narednom periodu očekuju reforme. Ovo je zaista za svaku pohvalu i ovo je ogromno priznanje i za Republiku Srbiju i za sve građane u Srbiji. U 2019. godini postigli smo zaista izuzetne rezultate. Uspeli smo da ostvarimo privredni rast od čak 4%, bez obzira što je Svetska banka prognozirala rast od 3,5%. Dakle, nadmašili smo očekivanja Svetske banke. Takođe, po prvi put u istoriji, odnosno od 1995. godine, od kada se meri stopa nezaposlenosti, mi imamo stopu nezaposlenosti ispod 10% i u ovom momentu iznosi 9,5%. Četvrtu godinu za redom smo ostvarili suficit u budžetu, i to nam je dalo prostora da podignemo i plate i penzije u proseku 9,6% i sada je prosečna zarada u Srbiji preko 500 evra, a to je čak za 170 evra više, nego pre dolaska SNS na vlast. U 2020. godini nastavljamo isto kao i u 2019. godini sa sprovođenjem mera rasterećenja privrede, tako da se država odrekla čak 13,1 milijarde dinara i ta sredstva je ostavila privrednicima, kako bi mogli ili da podižu plate ili da otvaraju nova radna mesta. Kada je u pitanju priliv stranih direktnih investicija, 2019. godina je zaista bila rekordna. Priliv je iznosio u ukupnom iznosu od 3,8 milijardi evra, a to je za 15% više od svih zemalja zapadnog Balkana zajedno, a za čak 40% više nego u 2018. godini, u godini koja je takođe bila rekordna po prilivu stranih direktnih investicija. Strani investitori dolaze u Srbiju zato što je situacija u Srbiji ekonomski predvidiva i stabilna. O tome svedoči svi makroekonomski pokazatelji. Stopa inflacije se već duži period kreće oko 2% na godišnjem nivou. Devizni kurs je takođe stabilan. Danas niko u Srbiji više ne govori o kursnim razlikama zato što kursnih razlika danas više nema. Kada su u pitanju bruto devizne rezerve, na kraju decembra 2019. godine iznosile su 13,4 milijarde evre, i to je za 2,1 milijardu evra više, nego u 2018. godini. Sa ovim obimom deviznih rezervi imamo pokriće od 170% novčane mase, imamo pokriće za šest meseci uvoza robe i usluga, što je dva puta više od standarda kojim se utvrđuje adekvatan nivo pokrivenosti uvoza robe i usluga deviznim rezervama. Inače, ovo je najviši nivo deviznih rezerva od 2000. godine, od kada se prate ovi podaci. Čak smo sve skupe kredite prethodne vlasti sa kamatnim stopama od 8% uspeli da zamenimo jeftinim kreditima sa kamatnim stopama od 1,5% do 2,5% i na taj način smo ostvarili ogromne uštede, gde imamo sredstva za dalja ulaganja. Ovo što sam navela je samo par makroekonomskih pokazatelja od velikog broja makroekonomskih pokazatelja koja mere stanje ekonomije u jednoj državi. Često čujemo da strani investitori dolaze u Srbiju zbog jeftine radne snage. Naravno, to nije tačno. Bosna i Hercegovina, Severna Makedonija, Albanija, Bugarska, koja je članica EU, imaju nižu prosečnu zaradu, pa strani investitori ne odlaze u te zemlje o kojima govorim, nego dolaze u Srbiju, i to, sa jedne strane, zato što je ekonomska situacija u Srbiji stabilna i predvidiva, a sa druge strane zato što mi imamo kvalitetnu radnu snagu. Uostalom, svako vidi ono što želi da vidi, neko vidi kokošku, neko kokain, a da pri tome oba posmatrača posmatraju istu tačku. Kada su u pitanju infrastrukturni projekti nikada više nije izgrađeno u Srbiji nego u 2019. godini, odnosno u poslednjih sedam godina. Imamo Koridor 10 u dužini od 813 kilometara. U novembru je završen istočni krak Koridora 10 prema granici sa Bugarskom, u maju mesecu je završen južni krak Koridora 10 prema Makedoniji, tako da imamo kompletan Koridor 10. Takođe, u 2019. godini završena je deonica Autoputa „Miloša Velikog“ od Surčina do Čačka i sada se stiže do Beograda do Čačka za sat vremena, a pre smo putovali dva i po, tri sata. Počeli smo 5. decembra sa izgradnjom Moravskog koridora i završetak radova se očekuje za dve i po godine. Takođe, u 2020. godini krećemo sa izgradnjom autoputa Niš – Merdare i ovaj autoput u potpunosti će promeniti sliku Topličkog kraja, a naši sugrađani iz Gračanice, kojih ima preko 20 hiljada, će moći mnogo brže da stižu i do Kuršumlije i do Niša, Beograda, Novog Sada, Subotice, ma gde se uputili. Tu su i mnogi drugi realizovani projekti, kao što je međunarodni Aerodrom „Morava“ u Lađevcima, zatim gasovod „Turski tok“ kroz Srbiji u dužini od 403 kilometra. U 2012. godini ukupno je bilo 1.500 gradilišta, a u 2019. godini blizu 54.000, pa to vam je poštovani građani Srbije za 36 puta više. Da ne pominjemo nacionalni investicioni plan, gde su predviđena dodatna ulaganja u infrastrukturne projekte i to za mlade ljude je opredeljeno preko 700 miliona evra, za poljoprivrednu infrastrukturu preko 300 miliona evra, za obrazovanje i digitalizaciju preko 600, kanalizacionu i vodovodnu mrežu preko milijardu evra, gde će svako selo u Srbiji biti priključeno na vodovodnu i kanalizacionu mrežu. U opštini Kuršumlija se nakon više od 25 godina nastavlja sa izgradnjom brane „Selova“ za akumulaciju na reci Toplica opredeljeno je preko 40 miliona evra i na ovaj način će u potpunosti i trajno biti rešen i problem poplava i vodosnabdevanja, ali i navodnjavanja celokupnog Topličkog kraja, ali bogami i Niškog regiona. Sve ovo SNS je postigla radom, radom i samo radom i naravno zahvaljujući poverenju i ogromnoj podršci građana Srbije. Kada sve ovo vidite, šta je urađeno za vreme vlasti SNS i kada čujete nekakav program Dragana Đilasa za 2020. godinu i plate za doktore od hiljadu evra, pri tom čovek nudi program a ne želi da izađe na izbore, to kod običnog građanina izaziva smeh. Prvo, čovek, odnosno Dragan Đilas i kao gradonačelnik grada Beograda uništio je grad Beograd, kao direktor Kancelarije predsednika države, kao ministar je uništio našu državu, a sada nam nudi nekakav program i plate za doktore od hiljadu evra. On da se razume u finansije, prvo, znao bi da za u vreme njegove vlasti su doktori primali manju platu, nego što sada primaju medicinske sestre. Čovek je ukinuo specijalizacije, a sada nam nudi veće plate za doktore i bolji životni standard. Da se razume u finansije, kažem, ne bi tako brzo potrošio 620 miliona evra pa sada bi da se dočepa pune državne kase. Može i to da se desi, ali ako pobedi na izborima, a to naravno neće biti nikada. Prva tačka današnjeg dnevnog reda je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala. Za svaku državu je najznačajnije da se ekonomski razvije i da napreduje, jer samo na takav način jedna zemlja može da odoli svim pritiscima iz spoljnog okruženja. Sve razvijene zemlje rade na slobodnom kretanju ljudi, kapitala, usluga i robe i na uključivanju u međunarodne tokove. Ekonomija nikada ne može biti loša. Mogu biti loši samo ljudi koji ekonomiju vode, a mi smo takvu situaciju imali nažalost do 2012. godine kada su neki loši, pogrešni ljudi donosili loše i pogrešne ekonomske odluke i kada su nam državu doveli do propasti. Na našu sreću i na sreću svih građana Srbije to vreme je prošlost i nikada više neće biti budućnost. Izmene i dopune postojećeg Zakona o tržištu kapitala su zaista minimalne i odnose se sa jedne strane na usaglašavanje postojećeg zakona sa Zakonom o javnom dugu i uvođenjem stranog pravnog lica koje će moći da obavlja poslove kliringa i saldiranja hartija od vrednosti, pružiće se dodatna mogućnost stranim investitorima da na brz i efikasan način ulažu u naše domaće hartije od vrednosti. U konačnom, predložene izmene i dopune zakona rezultiraće smanjenju troškova zaduživanja Republike Srbije po osnovu emitovanja državnih obveznica. Do sada smo imali situacije da samo Centralni registar obavlja poslove saldiranja i kliringa hartija od vrednosti, odnosno poslove međusobnog poravnjanja, kao i prenos prodatih hartija od vrednosti na novog vlasnika i prenos novčanih sredstava sa računa kupca na račun prodavca hartija od vrednosti. Izmenama i dopunama postojećeg zakona pruža se mogućnost da osim Centralnog registra poslove saldiranja i kliringa će sada moći da obavlja strano pravno lice. Na ovaj način doći će do povećanja atraktivnosti i dostupnosti naših domaći hartija od vrednosti, a u konačnom imaćemo razvoj tržišta kapitala. Kada je reč o Predlogu zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2021. godine, kao što smo mogli da čujemo u toku današnje rasprave, popis stanovništva je predviđen za april sledeće godine. Republika Srbija kao jedna od 193 članice UN preuzela je obavezu iz Rezolucije 10 iz 2015. godine da u periodu od 2015. do 2024. godine sprovede popis stanovništva. Inače, naša država ima izuzetno dugu tradiciju kada je u pitanju popis stanovništva i ona datira još iz davne 1834. godine. U početku, odnosno do Prvog Svetskog rata popis je rađen na svakih pet godina, da bi se od 1961. godine u skladu sa preporukama UN ustalila praksa da se popis radi na 10 godina. Tako je bilo naravno sve do 2000. godina kada su žuti došli na vlast i oni naravno u nedostatku finansijskih sredstava 2001. godine nisu sproveli popis, nego su kasnili godinu dana i popis su sproveli 2002. godine i to im nije bilo dovoljno pa su i u 2011. godini takođe kasnili sa sprovođenjem popisa, doduše ovog puta šest meseci. Umesto da popis sprovedu aprila 2011. godine popis su sproveli tek oktobra 2011. godine, doduše ovoga puta samo sa šest meseci zakašnjenja, ali poenta je da je razlog isti. I ovog puta je problem bio nedostatak finansijskih sredstava. Da im EU nije dala novac nikada ne bi ni sproveli popis 2011. godine. Danas je situacija drastično bolja. Danas je situacija drugačija. Ne samo da Zakon o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova usvajamo na vreme, već su zakonom precizirane nadležnosti svih učesnika u popisu od nadležnih ministarstava pa sve do građana koji će biti intervjuisani. Inače, ovo je poslednji popis koji će se sprovoditi na tradicionalan način. Novina zakona jeste način prikupljanja podataka. Podaci će se direktno unositi u lap topove što će olakšati unos svih prikupljenih podataka u Centralnu bazu podataka i na taj način prve preliminarne rezultate popisa imaćemo samo za mesec dana nakon završenog popisa, što je zaista dobro zato što će nadležni državni organi imati adekvatne podatke za sprovođenje mere i populacione politike, ali naravno i za sprovođenje mera razvoja. Kada je reč o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu, projekat za konkurentnu poljoprivredu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, reč je o kreditu o ukupnom iznosu od 45 miliona i 800.000 evra i to pod povoljnim uslovima. Od ovih sredstava preko 30 miliona evra biće uloženo za nabavku opreme i obrtnih sredstava i to za male i srednje poljoprivredne proizvođače koji do sada, zbog neispunjavanja određenih uslova nisu imali pristup IPARD sredstvima. Najveći problem do sada je zapravo bio što su poljoprivredni proizvođači neobavešteni, zatim velika usitnjenost poljoprivrednih parcela, neupisanost u katastar i određen iznos sredstava i zajma biće opredeljen upravo za pružanje savetodavnih usluga poljoprivrednim proizvođačima, što će naravno unaprediti položaj naše poljoprivredne proizvodnje. Kada je reč o Sporazumu o zajmu za finansiranje projekta unapređenja zemljišne administracije Srbije, Zakon o budžetu za 2019. godinu predviđeno je zaduživanje kod Međunarodne banke za obnovu i razvoj i to za finansiranje projekta za unapređenje Katastra nepokretnosti. Dakle, i dalje nastavljamo sa merama digitalizacije. Inače, od 2017. godine merama digitalizacije uspeli smo da uštedimo čak 517 tona papira i da spasimo blizu 10.500 stabala. Kada je u pitanju potvrđivanje Ugovora o kredita između Republike Srbije i turskih poslovnih banaka i to Ziraat i Denizbank banke, reč je o izuzetnom povoljnom kreditu za izgradnju i za realizaciju naravno, infrastrukturnih projekata i ovaj ugovor je još jedna potvrda da imamo odličnu saradnju sa Republikom Turskom. Osim ulaganja u drumski saobraćaj, ogromna sredstva su uložena do sada u železnički saobraćaj, nastavljamo i dalje da ulažemo u železnički saobraćaj i upravo zajam od Evropske banke za obnovu i razvoj se odnosi za nabavku novih 18 elektromotornih garnitura, odnosno voznih sredstava. Poslednja tačka dnevnog reda, po mom mišljenju najznačajnija zato što će građani Srbije nakon više od 80 godina dobiti potpuno novu zgradu Univerzitetske dečje klinike „Tiršova 2“. Da je prethodna vlast mislila na građane u Srbiji odavno bi imali novu zgradu Univerzitetske dečje klinike, međutim, to njih nije zanimalo, ali ih treba razumeti. Prvo, zbog lopovluka kreditni rejting Srbije je bio negativan, čak i da su hteli da podignu nekakav kredit ne bi mogli da podignu kredit pod ovako povoljnim uslovima kao što može naša vlast. Naša politika, odnosno politika SNS je rad, izgradnja, nove fabrike, nova radna mesta. O tome svedoče svi rezultati o kojima sam i ja i moje kolege ovih dana govorili. Politika SNS nije i nikada neće biti, niti pretnja dugim cevima, niti vređanje žena i dece u Srbiji, politika SNS nikada neće biti izmišljanja afera, to ostavimo ovim Đilasovcima, a mi ćemo nastaviti da radimo i da gradimo i da se borimo za bolji životni standard svih građana Srbije. Zato će poslanička grupa SNS podržati sve predložene zakone koji su na dnevnom redu. Hvala.
Zahvaljujem koleginice Čarapić. Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč o zajedničkom načelnom i jedinstvenom pretresu o predlozima zakona iz tačaka od 14. do 20. dnevnog reda. Reč ima najpre narodni poslanik Jahja Fehratović. Izvolite, kolega.
Zahvaljujem. Juče smo govorili o važnosti puteva i izgradnji puteva i naravno o obezbeđivanju sredstava za izgradnju svih onih putnih pravaca koji su neophodni za normalan život i razvoj svih sredina u državi Srbiji. Između ostalog, stavljajući fokus na Novi Pazar, Tutin, dobili smo odgovor od ministarke da se kašnjenje na tom putu ili na radovima za taj put, zapravo dešava zato što jedna lokalna samouprava, odnosno samouprava Tutin nije još uvek izradila detaljni regulacioni plan i njeno verovanje je da će se to desiti do kraja januara. Međutim, kraj januara je upravo pred nama i još uvek nije zakazana nikakva sednica opštine Tutina i mislim da i taj datum ili taj rok će biti prekoračen. Ono što želim kazati odnosi se više na ovaj Zakon o popisu stanovništva. On je izuzetno bitan, važan i preko potreban, posebno za nas pripadnike manjinskih naroda nacionalnih zajednica, jer kao što čusmo od prethodnog diskutanta, popisi koji su vršeni 2000, 2001, 2010, 2011. nisu bili adekvatni, nisu bili korektni i konkretno, kada je u pitanju Bošnjačka nacionalna zajednica, nisu bili ni validni, jer smo upravo zbog vrlo lošeg odnosa bivšeg režima prema pripadnicima bošnjačkog naroda koji je grubo kršio sva ustavna i druga ovlašćenja, pa je čak i vojnom, policijskom silo nasrtao na individualna, kolektivna i verska prava bošnjačke nacionalne zajednice, delom bojkotovali taj potpis 2011. godine i zato su rezultati tog popisa za nas bili nevalidni. Zato je važno da se sada na vreme sa svim mogućim pravnim i drugim preduslovima pripremi sve kako bi popis 2021. godine bio izuzetno dobro odrađen i odražavao pravu sliku sveukupnog stanovništva u državi Srbiji. Interesantna su mi tri člana ovog zakona, član 6. koji govori da će popisivati i stanovnici, državljani Republike Srbije koji borave u inostranstvu, obzirom na ovu migrantsku krizu, na veliki broj iseljeništva iz svih krajeva države. Voleo bih da nam se pojasni metodologija kako će se i na koji način efikasno popisati svi oni koji su i dalje državljani Republike Srbije, a nisu trenutno na njenoj teritoriji, obzirom da odlaze ne samo pojedinci, već odlaze i cele porodice, a tamo je planirano, čini mi se, kako stoji u obrazloženju, da će neko od članova porodice dati informacije o njihovom statusu. Šta se dešava kada se cela porodica odselila? Šta se dešava kada nema ko dati informacije o tim građanima Republike Srbije koji se nalaze u nekoj drugoj državi. Takođe, vrlo je interesantno i po meni važne stavke su pitanje popisivanje verske pripadnosti i nacionalne pripadnosti. U jednom članu se govori da je dobro, da je važno, da je to glavni pokazatelj. U drugom se članu kaže da oni koji se popisuju nisu obavezni dati te podatke popisivaču. Obzirom da su ovo najrelevantniji podaci i da smo imali slučajeva da zbog osetljivosti u određenim sredinama gde su skoncentrisani pripadnici manjinskih naroda i da to utiče i na implementaciju njihovih kolektivnih i individualnih prava, kako će se tretirati oni građani Republike Srbije koji ne iskazu u tom popisnom obrascu svoju versku i nacionalnu pripadnost u kojoj će se statističkoj grupi oni nalaziti. Šta će to značiti u smislu za njihovu nacionalnu zajednicu ili narod kome pripadaju? Da li će se po prirodi stvari automatski prepisivati nekoj drugoj zajednici ili nekoj rubrici – ostali? Kako je to u stvari do kraja definisano? To je za nas, pripadnike manjinskih naroda izuzetno važno kako bismo imali celokupnu sliku svog prisustva u državi Srbiji i kako bi jednostavno imali stvarnu sliku ukupnog udela u stanovništvu države Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima narodni poslanik prof. dr Miladin Ševarlić. Izvolite.
Zahvaljujem, potpredsedniče. Hteo bih najpre da uputim dva pitanja u vezi sa ovim paketom predloga zakona ili sporazuma. Prvo pitanje – da li možete da odgovorite koliki je dug po stanovniku bio 2012. godine, a koliki je 2020. godine, ili barem za prva tri kvartala 2020. godine, ako nema podataka za 2019. godinu? Drugo pitanje – da li je tačna informacija, koja je prisutna u javnosti, da je na ime podsticaja po zaposlenom radniku za austrijski „Rauch“, ne znam da li u Koceljevi ili u Beogradu, data suma od preko 70.000 evra po zaposlenom radniku? Čisto sumnjam, imajući u vidu da je to izuzetno visoka suma, ali mislim da bi zbog javnosti trebalo reći da takve informacije ne budu komentarisane na neodgovarajući način. Druga grupa pitanja odnosi se na Predlog zakona na popis stanovništva. Moje prvo pitanje u vezi toga, koje je delimično dotakao i prethodni diskutant, a ja sam ga postavljao i u vidu poslaničkog pitanja, ali nisam dobio odgovor, jeste, imajući u vidu da u rasejanju imamo verovatno oko tri miliona građana Srbije, od čega je verovatno dva miliona ili nešto više sa pravom glasa i nalaze se u biračkim spiskovima, kako ćemo u 21. veku, u doba interneta, u doba silnih kancelarija za internet i za elektronsko poslovanje objasniti građanima Srbije da ne mogu da glasaju elektronski, nego da moraju da putuju hiljadama kilometara u SAD, u Kanadi, u Australiji, Ruskoj Federaciji, Kini, itd? Plaćaju porez za imovinu koju poseduju ovde. Drugo, plaćaju donacijama koje daju svojim članovima porodice ili familije, itd, to su daleko veći iznosi, nego što je poresko opterećenje. Sledeće pitanje jeste – kako objašnjavamo praktično devastaciju srpskog sela ili u periodu od 2002. do 2018. godine, govorim o periodu između popisa stanovništva i ankete koja je rađena 2018. godine, kao probni popis za 2021. godinu, u Srbiji je ugašeno 220.000 porodičnih poljoprivrednih gazdinstava? Ako uzmemo da je to samo 100 gazdinstava po selu, to znači da smo izgubili 2.200 tih naselja. Poražavajuća činjenica u tako kratkom vremenskom periodu. Pri tome, želim da postavim još jedno pitanje koje sam nekoliko puta do sada postavljao. Srbija je država koja ima de fakto selo, ali nema formalno-pravno, jer u svim propisima posle 1981. godine mi nemamo selo kao kategoriju naselja, već imamo samo gradska naselja i ostala naselja. Zašto se mi stidimo da kažemo da imamo selo? Da li zato što su potpuno zapuštena i zanemarena ili postoje neki drugi razlozi. Bilo bi dobro, takođe, da saznamo koliko je tih ostalih naselja, ili zaostalih naselja, ostalo samo kao toponim na geografskoj karti, budući da u pojedinim selima već nemamo ni jednu tzv. živu kuću pod znakom navoda. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Kolega Matiću, vi ste želeli repliku? Izvinite. Kolega Rističeviću oprostite.
Zahvaljujem. Ja moram da reagujem, samo da napomenem da Koceljeva, pomenut je netačan podatak, da je kompanija „Rauch“ dobila po radniku 70 i nešto hiljada, što apsolutno nije tačno i mislim da to kad se pusti u javnost, pogotovo sa govornice Skupštine, mislim da to ne ide u prilog nikome od nas, ne samo poslanika, nego bilo kojeg građana ove države. Ako odavde kreću ne proverene informacije, onda ne znam šta će drugi da kažu. Istina je sasvim jedna druga, da je po radniku kompaniji „Rauch“ sa sedištem u Koceljevi dato 3.000 evra i molim da se barata sa tom cifrom. Oni ljudi koji hoće da mešaju babe i žabe, da ono što je dato za investicije, da pretvori u radnike, itd, jednostavno postoji ugovor, postoji nešto što se može proveriti, na kraju to je vezano sa Ministarstvom za privredu, odnosno Razvojnom agencijom Republike Srbije. Još jedan kratak detalj. S obzirom, da se pomenula kompanija „Rauch“, „Rauch“ je kompanija koja čini mi se je nešto što je primer jedne dobre privatne kompanije koja posluje po svim pravilima ove države. Iz tih razloga dobro je da imamo takvih kompanija, a ne da na ovaj način ih teramo iz Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Matiću. Kolega Ševarliću, želite repliku na izlaganje kolege Matića, odnosno na repliku kolege Matića? Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsedniče. Drago mi je da smo dobili demante ove nepouzdane informacije, ali ja mislim da je ovo mesto gde treba nepouzdane informacije eliminisati. Vrlo dobro poznajem kompaniju „Rauch“ i zato me je i zaprepastila ta informacija koja je prisutna u sredstvima informisanja. U svakom slučaju, veliko hvala i dobro je da smo na ovom mestu zvanično raščistili ta pitanja. Ali, ostaje drugo otvoreno pitanje, zašto na sajtu Vlade Srbije ili Ministarstva finansija ili Ministarstva privrede ili drugih resorno nadležnih ministarstava, nema ni jednog ugovora koji bi bio transparentan o podsticajima koji se daju stranim investitorima. Na taj način ne bismo dolazili u situaciju da čitamo i ovakve neistinite informacije u sredstvima informisanja. Takođe sam očekivao da će neko od predstavnika Vlade dati odgovore na neka od ovih pitanja vezana za dug po stanovniku i za neka od ovih pitanja vezana za nemogućnost elektronskog glasanja naših građana u rasejanju, i za problem zašto se ne može uvesti i kategorija selo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, stara izreka – bolje je patiti za selom nego na selu. Obučeš narodnu nošnju, uzmeš od Dušana Petrovića 60 hiljada evra iz start projekta, od Svetske banke, je li tako beše, evo ministar će to potvrditi. Od ministarstva sam dobio te podatke. Sad, ne želiš da podržiš, uvek neke zamerke. Hajde da pohvalimo kredit Svetske banke. Koleginica Jevtić će to malo podrobnije izneti, jer smo se tako dogovorili. To je novih pet milijardi poljoprivredi. Je li tako? Dakle, plus onaj deo koji će dati banke. Znači, kada banke daju određenu sumu, to će biti još osam milijardi u poljoprivredu, što nije bilo obuhvaćeno predlogom budžeta. To je trebalo pohvaliti i ja ću pohvaliti. Ali, pošto je ovde jedan poslanik zamerio na Tiršovoj, doveo je u sumnju, koliko sam razumeo, sredstva namenjena za lečenje dece za bolnicu u Tiršovoj, mislim da smo kolega Orlić i ja to dobro čuli. Dakle, to je onaj što je menjao nacionalnost, to je onaj što ga je Skot ugurao u parlament. Nije jedini. Znači, otišao Skot, ostao nam idiot nekoliko puta. Sada, on je protiv toga da se deci izgradi bolnica, tako sam ja razumeo. Doveo je u sumnju ta sredstva. Ima Ljuba Moljac izreku, kaže ovako, čini mi se da je bila njegova, pokojni Ljuba Moljac, veliki mislilac, jeste bio šaljiv i ironičan, ali je mislio, kaže on: „Ludaci su u ludnici, bolesnici u bolnici, a budale neće niko“ i zato se poneki nađe da posumnja i u Tiršovu. Dakle, mislim da je bio vredan tog citata, s obzirom da je poslednje što sam mogao da posumnjam da će neko od poslanika naći zamerku i tome. Dame i gospodo narodni poslanici, ovde je bilo govora o zaduženju. Tačno je da je nivo duga na kraju 2012. godine bio 17,7 milijardi, gospodine Orliću i Martinoviću, a sada je 24. Gotovo sedam milijardi, 23 milijarde koma nešto, nisam siguran. Ali, gledajte ovako, u zadnjih sedam godina platili smo šest milijardi kamata na njihove kredite. Imali smo „Agrobanku“ i „Razvojnu banku“ i još neku banku tamo, sanaciju gotovo milijardu. Dakle, to što smo se mi navodno više zadužili je bio proizvod njihovog duga, visokih kamata 6-7% koje je trebalo plaćati. Recimo, 1,2 milijarde smo jedne godine platili kamate na te njihove preskupe kredite. Nisu problem samo krediti, problem je što nisu napravili izvor za vraćanje dugova. Nisu napravili autoputeve, nisu podigli prerađivačku industriju. Sve su to zasluge sadašnje vlasti. Znači, podizanjem industrije prerađivačke, podizanjem BDP-a, podizanjem kreditnog rejtinga, refinansiranjem nekih njihovih kredita došli smo u zavidniju poziciju. Danas imamo, recimo, problem sa Crnom Gorom. Ja ga takođe dovodim u ekonomska pitanja i socijalna. Mislim da je Crna Gora malo sujetna. Mislim da Milo Đukanović želi da naš narod u Crnoj Gori optuži u zamenu za socijalne nedaće i ekonomske nedaće u kojim se ta država nalazi. Recimo, da uporedimo Crnu Goru koja je bila za vreme Demokratske stranke u 10 puta boljem položaju od nas, a danas javni dug Crne Gore iznosi 80%, dok je naš oko 50%. Je li tako, gospodine Orliću? Njihov deficit godišnji, trgovinski deficit je 1,3 milijarde, što je na njihov BDP 25% BDP. Mi tu imamo oko 8-10%. Dug im raste 600 miliona godišnje, što je 13% njihovog BDP. To je kao kad bi kod nas godišnje dug rastao sedam milijardi i kao kad bi se mi za dve godine zadužili 14 milijardi, ništa ne bi uradili. Od svega toga su napravili, a još nisu dovršili, 40km autoputa. Da li neko zna da su prihodi od turizma u Srbiji veći za 500 miliona evra nego u Crnoj Gori? Milo Đukanović svoje ekonomske nedaće nama želi da premesti u nezadovoljstvo, da otimanjem dela imovine SPC proba da servisira i reprogramira određene dugove, da izazove nezadovoljstvo i da optuži Srbiju i Rusiju kako ga oni, eto, ruše. Ne, ne rušimo mi Mila Đukanovića, mi poštujemo integritet Crne Gore bez obzira što on nije poštovao naš, već je priznao lažnu državu Kosovo na našoj teritoriji, razgraničio sa njom, slao delegaciju u Prištini itd. Mi, uprkos tome, nismo rušili integritet Crne Gore i želeli smo im mir. Mi želimo da oni izađu iz ekonomskih nedaća, ali ne možemo da trpimo da on zamenu za ekonomske i socijalne nedaće koje on ima i rukovodstvo Crne Gore amnestira sebe time što će proizvesti neki pritisak i reći – Srbi su za sve krivi. Naravno da nisu. Dame i gospodo narodni poslanici, podržavajući sve ove zakone, želim da kažem i sledeće - da je poljoprivreda na dobrom putu. Da su oni nama ostavili poljoprivredu razvijeniju, mi bismo danas daleko lepšu pesmu pevali. Oni umesto da su novac investirali u svoju poljoprivredu, oni su investirali u svoje džepove. Umesto autoputeve u svojoj zemlji da su gradili, oni su gradili autoputeve prema svojim džepovima. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu. Sa radom nastavljamo u 15.00 časova. Zahvaljujem.
Nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Snežana Bogosavljević Bošković.
Poštovani potpredsedniče, gospodine ministre sa saradnicima, uvaženi narodni poslanici. Pred nama je set izuzetno važnih finansijskih zakona. Uz puno uvažavanje i podršku svim predloženim zakonima koji su tema parlamentarne debate današnjeg skupštinskog zasedanja ja želim posebno da se osvrnem na predlog zakona kojim se potvrđuje Sporazum o zajmu, projekat za konkurentnu poljoprivredu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Smatram da je predlog ovog zakona izuzetno važan zato što njegovo usvajanje zapravo znači novo finansijska sredstva za razvoj i unapređenje poljoprivrede naše zemlje. Naime, kako smo čuli iz obrazloženja predstavnika predlagača ovog zakona radi se o sredstvima u iznosu od oko 46 miliona evra koja se planiraju investirati u više različitih programa u oblasti poljoprivrede, među kojima je posebno važan program unapređenja proizvodnih i preduzetničkih kapaciteta malih i srednjih poljoprivrednih proizvođača. Zašto smatram da je predlog ovog zakona posebno važan? Zato što svaka investicija i svaki dinar uložen u naš agrar je dragocen, ne samo za ovaj sektor, već i za ukupan privredni razvoj naše zemlje i njenu ekonomiju. Da je to tako govore, između ostalog podaci o učešću naših poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda u ukupnoj spoljno-trgovinskoj razmeni Republike Srbije. Prema njima prosečno godišnje učešće ovih proizvoda u poslednjih pet godina bilo je 20% u izvozu i oko 7,8% u ukupnom uvozu. Uz to podsetiću vas da je poljoprivreda jedina grana privrede u našoj zemlji koja dugi niz godina obezbeđuje suficit u spoljno-trgovinskoj razmeni, a prosečan godišnji suficit za proteklih petogodišnji period iznosio je milijardu i 200 miliona evra. Navedeni podaci nema sumnje dobri su pokazatelji opravdanosti ulaganja, tj. da svaki dinar i svaki evro uložen u našu poljoprivredu višestruko se vraća kroz proizvodnju poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda bilo onih namenjenih izvozu, bilo onih koji su potrebni da se obezbedila prehrambena sigurnost naših građana. Ipak jasno je i da resursi u našoj poljoprivredi nisu iskorišćeni onako kako bi mogli i trebalo da budu u godinama pred nama. Upravo zbog toga potrebne su nam i nove investicije i nova ulaganja. U tu svrhu uz već raspoloživa sredstva agrarnog budžeta, važna su i sredstva koja se obezbeđuju kroz povoljne zajmove kakav je upravo i zajam o kome danas govorimo. Dobro je što su u fokusu predloga sporazuma o zajmu malih i srednji poljoprivredni proizvođači, a oni danas čine ogromnu većinu registrovanih poljoprivrednih gazdinstava u našoj zemlji. Tako prema podacima Republičkog zavoda za statistiku iz 2019. godine u Srbiji je registrovano oko 540.000 poljoprivrednih gazdinstava, od kojih njih 94,% ima posed manji od 10 ha. Iako imaju mali i usitnjen posed ova gazdinstva su ta koja danas generišu više od 80% proizvoda naše poljoprivrede. Uz dugu tradiciju i iskustvo, vredne domaćine, plodno zemljište, dobru klimu, razvijenu naučnu i stručnu bazu za implementaciju najsavremenijih tehničko-tehnoloških dostignuća u poljoprivredi naše male poljoprivredne proizvođače prate i brojni problemi koji se, pre svega reflektuju na njihovu nedovoljnu konkurentnost na tržištu. S druge strane, dobra poljoprivredna praksa je potvrdila da je efikasan način unapređenja konkurentnosti poljoprivredne proizvodnje podrška investicijama, u objekte i opremu, u nove zasade višegodišnjih kultura, u stočni fond, u mere za adaptaciju na promenjene klimatske uslove, kao što su sistemi za navodnjavanje, u savremenu mehanizaciju i slično. Dakle, jasno je, nove investicije i veća ulaganja u snažnu podršku države, u tom smislu, od presudnog su značaja za unapređenje svih segmenata naše proizvodnje poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda. U tome je i važan korak ka postizanju definisanog cilja u samo dve reči – konkurentna poljoprivreda. Uz investicije uređenje tržišta poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda bilo bi i te kako važno za budućnost naše poljoprivrede, jer podsetiću vas 2008. godine potpisan je Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju koji je između ostalog propisao kratak rok za pripremu našeg agrara za gotovo potpunu liberalizaciju trgovine ovim proizvodima. Tako da 2014. godine kada je stupio na snagu ovaj sporazum naši poljoprivrednici nisu bili dovoljno spremni za otvorenu tržišnu utakmicu sa proizvođačima iz zemalja EU čija proizvodnja je između ostalog i visoko subvencionisana. Moram da kažem i to da smatram da srpski agrar nije dovoljno pripremljen za takmičenje sa evropskim proizvođačima i da su u tom smislu izgubljene dragocene godine posle 2000. godine, tačnije u periodu od 2000. do 2012. godine. Zato mi danas na našem tržištu imamo veliku ponudu uvezenih poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda, kao npr. mleka iz Hrvatske, mesa iz Austrije, jabuka iz Italije, malina iz Poljske i upravo zbog toga, uz subvencionisanje i kreditnu podršku, uređenje tržišta i plasman naših poljoprivrednih proizvoda je od izuzetne važnosti. Moramo se založiti i za poštovanje dobre trgovačke prakse, jer iako trgovački lanci se mahom drže pravila da 70% proizvoda bude domaćeg porekla, ipak naši mali i srednji poljoprivredni proizvođači teško ulaze u ove sisteme i ne lako se u tim sistemima pozicioniraju. Uz to, poseban problem za naše male poljoprivredne proizvođače je taj što često zbog nedostatka obrtnih sredstava za nabavku repromaterijala, za obnovu proizvodnje koriste kredite ili ugovore sa tzv. organizatorima proizvodnje i neretko se dešava da glavni deo profita ne dobiju oni, nego trgovci. To su problemi koji mi moramo da rešavamo, jer naši poljoprivredni proizvođači za svoj rad i trud moraju da budu i adekvatno nagrađeni. Na kraju, želim sve nas ovde, kao ozbiljne i odgovorne ljude koji volimo svoju zemlju i želimo joj privredni, ekonomski i svaki drugi uspeh i razvoj da podsetim na čuvenu rečenicu – kupujmo domaće. U našim vrednim domaćinima, prirodnim resursima je garant neponovljivosti mirisa, ukusa i boje naših poljoprivrednih proizvoda, a naši vrhunski naučni i stručni kadrovi na poljoprivrednim fakultetima, institutima i laboratorijama su tu da sa svoje strane garantuju njihov kvalitet i zdravstvenu bezbednost. I zato kupujmo domaće poljoprivredne i prehrambene proizvode, jer na taj način najbolje štitimo sopstvene i interese naše zajednice. Zbog svega ovoga, poslanička grupa Socijalističke partije Srbije podržaće Predlog ovog zakona, kao i sve druge predložene zakone koji su na dnevnom redu današnjeg skupštinskog zasedanja, uverena da je to u najboljem interesu naših građana. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Miletić Mihajlović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, u okviru današnje rasprave ja ću se osvrnuti na Zakon o popisu stanovništva koji će biti sproveden u narednoj godini, odnosno 2021. godine. Popis stanovništva je veoma važan čin za svaku državu, pa naravno i za našu, jer on predstavlja veoma značajan podatak za ono što treba određena država da preduzme u narednom periodu. Naša država svakih 10 godina, kao i sve ostale, organizuje popis stanovništva, domaćinstava i stanova kako bi pratila demografska i druga kretanja stanovništva. Popisom se utvrđuje ukupan broj stanovnika, domaćinstava i stanova u Republici Srbiji, kao i drugi podaci koji su od vitalnog značaja, kao što su obrazovni, migracioni, ekonomski, etički i druga obeležja stanovništva i koji su neophodni za dobijanje najpreciznije slike trenutnog stanja stanovništva, ali popis služi i za projektovanje budućih planova jedne države. Popis podrazumeva dobijanje preciznih podataka o svim popisnim aspektima. Dakle, sadržaće veliki broj informacija o svim stanovnicima od kojih će se neki tražiti prvi put. Kako to stoji u zakonu, naredni popis će biti obavljen na brži i moderniji način, uz pomoć računara, a popisivači će biti sigurno oni koji su sposobni da izvedu novom tehnologijom popis. Ovakva tehnologija popisa kasnije će omogućiti bržu obradu podataka, pri čemu će se obezbediti adekvatna zaštita podata o svakom građaninu od eventualnih zloupotreba. Popis će trajati 30, umesto 15 dana koliko je ranije trajao zbog novog način unosa podataka, ali će zato biti angažovano 15.000 popisivača, odnosno ljudi, umesto 36.000 koliko je bilo angažovano u prošlom popisu. Ono što je za svaku državu, pa i za Srbiju, značajno jeste da popisi stanovništva ukazuju na populacione trendove i tu treba obratiti pažnju. Za nas je ovo važna činilac aspekta populacione politike koju treba voditi dalje jer smo i prema ranijim pokazateljima u trendu procesa depopulacije. Srbija je mala zemlja i zato svaki odliv stanovništva predstavlja smanjenje ukupnog razvojnog potencijala i na to treba obratiti pažnju, jer stanovništvo je najvažniji resurs države, da bi država napredovala, da bi u krajnjoj liniji postojala, osim teritorije važno je i na prvom mestu je stanovništvo. U tom smislu značajno je da kao društvo obezbedimo dva strateška cilja. Prvi je stvaranje uslova za smanjenje depopulacije Srbije povećanjem nataliteta, dakle, da se obezbedi pozitivan demografski trend. Drugi je smanjenje ekonomskih i drugih migracija stanovništva ka inostranstvu jer su u pitanju, uglavnom, mladi ljudi koji odlaze. Oni kad jednom odu teško da mogu da se vrate, a onda tamo stvaraju porodicu i formiraju potomstvo. Jedan i drugi cilj se može ostvariti, s jedne strane, ekonomskim razvojem zemlje, a sa druge strane utvrđivanjem razvojnih prioriteta i vođenjem pronatalitetne aktivne populacione politike, čije mere mogu doprineti povećanju nataliteta. Uz to treba napomenuti i ukazati na jednu alarmantnu činjenicu da spadamo u najstariju evropsku naciju sa prosečnom starošću preko 43 godine. Ovo je, čini mi se, najozbiljniji izazov za našu državu i svakako mora biti prioritet u radu ove, ali i svake druge naredne Vlade. Namerno ukazujem na ovaj sociološki aspekt popisa stanovništva, jer je postojanje stanovništva baza svega što čini državu, a to je neophodan uslov. Verujem da će nam ovaj popis koji će se sprovesti na inovirani način u pogledu tehnike, ali i u pogledu sadržaja popisnih podataka upravo na dalje strateške pravce populacione politike koju ova Vlada i ministarka zadužena za populacionu politiku, Slavica Đukić Dejanović, već vode poslednjih godina. Osim ovog aspekta iz popisa ćemo videti koliko smo stambeno obezbeđeni, kakvi su stambeni uslovi u kojima živimo, tačan broj zaposlenih, kao i obrazovnu strukturu stanovništva, iz popisa ćemo videti kakva je i gustina naseljenosti, etnički sastav, koliko su nam gradovi preopterećeni, a koliko sela nestaju. Konačno, dobićemo i uporedne podatke o odnosu svih tih pokazatelja sa onim pokazateljima iz ranijih popisa. Iz svega što budu popisne činjenice o stanovništvu, treba da nastanu buduće razvojne strategije i planovi za budućnost naše države i društva. Zato organizovanje popisa stanovništva smatram strateškom aktivnošću, a ne običnim administrativnim postupkom. Svaka ozbiljna država mora da gradi svoju strategiju opstanka, uzimajući u obzir ove podatke i Vlada mora da razmišlja unapred, ne samo za danas i sutra, već i za prekosutra i unapred za 10, 20 i 30 godina. U tom smislu, Socijalistička partija Srbije, a i ja lično, podržavamo ovaj zakon, sa uverenjem da će Vlada Republike Srbije, na osnovu rezultata popisa stanovništva, planirati razvojne pravce naše države u narednih 10, 20 i 30 godina i naša poslanička grupa glasaće za ovaj zakon. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Violeta Lutovac Đurđević. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, ja ću danas govoriti o Zakonu o potvrđivanju Okvirnog sporazuma o zajmu između Banke za razvoj Saveta Evrope i Republike Srbije za projektni zajam za izgradnju nove Univerzitetske dečije klinike Tiršova 2 u Beogradu. Na samom početku, želim da podsetim da je postojeća klinika, dečija klinika Tiršova izgrađena u periodu Drugog svetskog rata, da je jednom renovirana šezdesetih godina i još jednom devedesetih godina. Od tada je prošlo čitavih 30 godina. Ono što je uočeno kao problem u funkcionisanju sadašnje bolnice jeste nedostatak prostornog kapaciteta, zastareli sistemi za grejanje, ventilaciju, klimatizaciju prostorija i neadekvatna, odnosno slaba zaštita od požara. To su neke tehničke stvari koje svakako opravdavaju izgradnju nove klinike, ali ono što će doneti izgradnja nove klinike jeste poboljšanje kvaliteta zdravstvene zaštite za naše najmlađe, za naše mališane, za pedijatrijsku populaciju. Ovaj projekat je vredan 75 miliona evra, s tim da su finansijska sredstva obezbeđena od banke Saveta Evrope, za razvoj Saveta Evrope u iznosu od 54 miliona evra, a to je 72% učešća od celokupne sume koja će biti uložena za izgradnju nove dečije klinike. Ostala sredstva će biti iz budžetskih sredstava odvojena ili iz donatorskih sredstava. Rok za završetak ovog projekta je 2023. godina. Ono što moram da naglasim, a to je da ovakva ulaganja u dečije zdravstvo doneće pozitivni efekat na svu decu koja će biti lečena iz Srbije, ali i iz regiona, a ujedno i na medicinsko osoblje, odnosno na zdravstvene radnike. Podsetiću da, prema podacima koji su zabeleženi, u dečijoj klinici Tiršova 170.000 ambulantnih konsultacija i 75.000 dana hospitalizacije u bolničkim jedinicama je zabeleženo u periodu od 2015. do 2018. godine. Kada pogledamo ove podatke, vidimo koliko je značaj izgradnje nove dečije klinike. Ovaj projekat će svakako pružiti nama, odnosno pacijentima, veći prostorni kapacitet, konfor bolji, poštovanje dostojanstva malih pacijenata, bolje terapeutske uslove za pacijente, bolju higijenu, a sve to bolju zdravstvenu zaštitu. U medijima smo skoro mogli da čujemo obećanja gospodina Dragana Đilasa da mu je potrebno samo šest meseci da lekarima obezbedi primanja u visini od 1.000 evra. Vidite, njemu nije bilo dovoljna višegodišnja vlast da obezbedi lekarima takva primanja, jer gde bi čovek razmišljao o lekarima u tom vremenu kada je morao da razmišlja o sopstvenom džepu. Dužni smo da podsetimo građane Republike Srbije na to zlatno doba Dragana Đilasa, kada su lekari, moje kolege, radili za 50.000 dinara, kada su sestre i medicinski tehničari radili za svega 30.000 dinara, a specijalista je imao platu od 62.000 dinara. Danas su uslovi mnogo drugačiji i rezultati mnogo drugačiji. Danas medicinska sestra i tehničar ima platu od 50.000 dinara, koliko je imao tadašnji lekar. Lekari imaju 78.000 dinara bez noćnog rada, znači, bez dežurstva, bez minulog rada, a specijalista oko 100.000 dinara. Godine 2012. je tadašnji gradonačelnik Dragan Đilas prisustvovao u Starom dvoru prezentaciji projekta rekonstrukcije četiri klinička centra u Srbiji. On je obećao te 2012. godine da će rekonstrukcija sva četiri klinička centra biti završena 2015. godine. Dragi građani Republike Srbije, rekonstrukcija Kliničkog centra Srbije počela je krajem 2018. godine i to je projekat koji je vredan 110 miliona evra, a završetak radova je planiran za polovinu 2021. godine. Samo, za razliku od ovih prethodnih obećanja, ova rekonstrukcija je nastala zahvaljujući predsedniku Republike Srbije i odgovornoj politici SNS. Decenijama se pričalo i o izgradnji Dedinja 2. Danas su radovi uveliko u toku i ovo će biti jedan velelepni zdravstveni centar i na usluzi ne samo građanima Republike Srbije, već i svim pacijentima u regionu i nema Vlade i nema ministarstva koje nije pričalo o izgradnji Dedinja 2. Opet moram da podsetim da je jedino ova Vlada uspela u ovome. Klinički centar Niš je završen i to će biti dobro i od velikog značaja za pacijente sa juga i jugoistoka Srbije. Takođe, moram da naglasim da u vreme Dragana Đilasa stanje u državi je bilo takvo da su pacijenti u bolnicama morali da donose flastere, zavoje, konce, znači, osnovna zdravstvena sredstva. Umesto konkursa, lekari su primljeni na rad po tarifama. Građani Srbije umirali su čekajući na listama za zračnu terapiju, a deca obolela od retkih bolesti morala su da se leče u inostranstvu. Tiršova 2 je, osim toga što je velelepni centar i značajni projekat, svakako će obezbediti i nov pristup malim pacijentima u modernoj bolnici kakvu imaju i njihovi vršnjaci u velikim modernim centrima u svetu, a lekari će, uz pomoć telemedicine, što je jako interesantno i značajno, a omogućiće izgradnja nove dečije klinike, moći da se konsultuju sa svojim kolegama elektronskim putem, tako da će lekar iz Japana ili iz Amerike moći da u toku same operacije učestvuje u konsultaciji sa lekarom koji vrši operaciju. Ovo je budućnost medicine, koja će uskoro biti dostupna našim malim pacijentima. Samo još par rečenica. Prosto, ne mogu a da ne pomenem da se u budžetu za 2020. godinu itekako kao prioritet stavlja na zdravlje našeg stanovništva. Ovde je kao nešto što je najvažnije prepoznato pružanje te zdravstvene zaštite i malim pacijentima i starijim grupama i ranjivim grupama i za 74% sredstava je uloženo više nego prošle godine u budžetu u 2020. godini. Mnogo su više uložena sredstva za preventivnu medicinu, što kao lekar moram da iskoristim priliku i da pohvalim, jer je jako važno ulaganje u preventivnu medicinu. Time ćemo smanjiti broj nezaraznih bolesti, učestalost obolevanja od dijabetesa, od kardiovaskularnih bolesti i od malignih bolesti. Takođe, želim da pohvalim ulaganja značajnih sredstava i u IZIS, informativni sistem koji je sada postao neodvojiv deo naše medicine, a ulaganje u preventivnu medicinu skoro 14 milijardi je planirano u 2020. godini će nam svakako pružiti bolju zdravstvenu zaštitu, bolju higijenu, čistije bolnice, povećanje preventive i kupovinu aparata. Kada sam pomenula kupovinu aparata, da podsetim građane Republike Srbije da je u proteklom periodu kupljen „Gama“ nož i 10 linearnih akceleratora. Takođe, u budžetu za 2020. godinu je povećan budžetski fond za lečenje boelsti koje se ne mogu lečiti u Srbiji i za tri godine je uloženo više od 32 miliona evra. Jako je važno ulaganje u zdravstveni sistem i ne samo zbog zdravstvenih radnika i medicinskog osoblja, već zbog celokupnog građanstva naše Republike. Nadam se da će ovaj trend ulaganja u zdravstveni sistem da se i dalje nastavi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Danica Bukvić.
Zahvaljujem predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, danas raspravljamo i o Predlogu zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma o zajmu za izgradnju nove univerzitetske dečije klinike Tiršova 2. Klinika za dečije bolesti ima skoro stogodišnju tradiciju. Još od 1924. godine klinika pruža zdravstvene usluge najmlađim pacijentima, na najvišem nivou. Sadašnja zgrada Univerzitetske dečije klinike sagrađena je u periodu od 1936. do 1940. godine. Godišnje se u ovoj ustanovi obavi oko 150.000 specijalističkih pregleda, 7.000 operacija, a na 20 odeljenja hospitalizovano je oko 300 dece, uzrasta od nula do 18 godina. U tri jedinice intenzivne nege, u svakom momentu, smešteno je 10 najtežih bolesnika. Danas Univerzitetska dečija klinika, sa postojećom organizacionom strukturom, ne može da na adekvatan način odgovori na potrebe usled povećanog broja korisnika usluga. Takođe, jedan od velikih problema je i nedostatak prostornih kapaciteta za smeštaj obolele dece i njihovih pratilaca. Ministarstvo zdravlja i Vlada Republike Srbije prepoznali su značaj rešavanja ovih problema i potrebu za izgradnju nove moderne zgrade dečije klinike. Zbog toga je upućen zahtev banci za razvoj Saveta Evrope za odobrenje zajma za delimično finansiranje izgradnje nove univerzitetske dečije klinike. Izgradnjom ovog objekta za potrebe dečije medicine u Srbiji, ali i u regionu, dobiće se visokospecijalizovana ustanova za lečenje najmlađih pacijenata. Ono što je bitno je da je tzv. Tiršova 2 osmišljena i projektovana po najsavremenijim standardima i da predstavlja potpuno nov pristup u lečenju dece. Znatno će se povećati korisna površina. Naime, nova klinika bi trebalo da ima površinu oko 33.000 metara kvadratnih, 54 postelje u jednokrevetnim i dvokrevetnim sobama i sopstvenu garažu sa oko 600 parking mesta. Takođe, značajno je i to što će se skratiti period čekanja na adekvatnu zdravstvenu negu. Cilj je da deca što kraće ostaju u bolnici, deca će terapiju primati u dnevnim bolnicama, nalik dečijim igraonicama, kao i da će lečenje teško bolesne dece, posebno dece sa malignim oboljenjima, biti prilagođeno tako da sa njima budu njihovi roditelji, kako bi lečenje bilo što manje traumatično. Posebno je zanimljiv koncept fleksibilnosti, odnosno fluidnosti bolničkih odeljenja. Naime, cela bolnica će se prilagođavati trenutnim potrebama, delovi zgrade i odeljenja će brzo i lako menjati namenu, a prema unutrašnjoj dinamici bolnice. Cilj je da deca Srbije dobiju vrhunsko lečenje, u skladu sa svetskim standardima, a da medicinsko osoblje dobija optimalne uslove za rad. Moram da istaknem da smo poslednjih godina svedoci renoviranja velikih kliničkih centara, kao što su Niš, Kragujevac, Novi Sad. U toku je dogradnja i renoviranje Kliničkog centra Srbije, koji će dobiti novi urgentni centar i 20 novih operacionih sala. Vidljiva su ulaganja u manjim sredinama. U Lazarevcu je tako otvoreno novo vanbolničko porodilište, što je svakako za pohvalu. Iskoristila bih zato ovu priliku da pohvalim rad Vlade i napore Vlade i Ministarstva zdravlja na rešavanju problema zdravstva u Srbiji, jer samo zdrav čovek može da doprinese napretku društva u celini. Poslanička grupa SPS će u danu za glasanje podržati ovaj zakon, kao i druga predložena dokumenta u ovoj raspravi. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milena Turk. Izvolite.
Hvala vam, predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, između ostalih predloga zakona pred nama je i Predlog zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma o zajmu koji se odnosi na izgradnju Dečije univerzitetske klinike Tiršova 2 i ovo je zaista veliki dan za Srbiju, jer govorimo o podatku koji se odnosi na to da postojeći centar obavi godišnje oko 150.000 pregleda naših najmlađih pacijenata u Srbiji. Dakle, više je nego jasno koliko je opterećenje u ovom kliničkom centru i koliko je značajno da se izgradi novi objekat koji će rasteretiti ovaj veliki broj pacijenata, ali i stvoriti bolje uslove i za lečenje naše dece, ali i za rad naših zdravstvenih radnika. U planu je izgradnja objekta koji će se prostirati na 30.000 kvadrata i ovaj objekat je predviđen da bude izgrađen po najsavremenijim standardima i da se u njemu odvija najsavremeniji koncept lečenja koji predviđa da se deca što kraće zadržavaju u bolničkim uslovima. Dakle, da za što kraće vreme prime terapiju koja odgovara njihovoj bolesti, ukoliko to odgovara njihovom toku bolesti, a za teže pacijente, naravno, biće obezbeđeni najsavremeniji uslovi i intenzivno lečenje. Rok za izgradnju ovog objekta je četiri godine, a sredstva koja će biti povučena su 54 miliona evra. Cilj Ministarstva zdravlja i Vlade Republike Srbije je da obezbedimo što bolje uslove za lečenje svih naših pacijenata, da skratimo liste čekanja, da rekonstruišemo i obnovimo postojeće zdravstvene objekte, ali i da izgradimo nove i da ih modernizujemo. Dakle, nakon 50 godina, Srbija dobija novu kliniku Tiršovu 2, ali Srbija nakon toliko vremena ima jasan plan i program kada je u pitanju zdravstveni sistem Republike Srbije. Srbija ima konsenzus kada je zdravlje naših građana u pitanju. Srbija ima spremne projekte, ali Srbija je obezbedila sredstva za ovu namenu. Podsetiću da je Klinički centar Niš izgrađen i da obezbeđuje adekvatne uslove lečenja za sve pacijente koji gravitiraju u tom području. Podsetiću da se izgradnja Kliničkog centra Srbije, koji je u Beogradu, privodi kraju, što je izuzetno značajno za sve naše pacijente, ali je u planu da se izgradi Klinički centar Vojvodine u Novom Sadu. Na red je došla, naravno, izgradnja Klinike za infektivne i tropske bolesti o kojoj je dugo bilo govora. Ovo su, dakle, konkretni rezultati kada govorimo o izgradnji kliničkih centara širom Srbije, ali isto tako se intenzivno radi na rekonstrukciji, obnavljanju postojećih bolnica, domova zdravlja, ulaže se u opremu i zaista ni jedan grad, opština ili kraj nije zapostavljen i zanemaren. Svi ovi projekti su krucijalni, kapitalni i vrede po desetine miliona evra. Činjenica je da je potreba za izgradnjom i adaptacijom ovih objekata postojala i za vreme prethodnih vlasti. Međutim, oni nisu našli za shodno, imali su verovatno neke preče stvari, preče projekte, ali nisu imali ni para da o ovim projektima razmišljaju, pa su se ovi objekti samo urušavali tokom godina. Činjenica je da se danas intenzivnije nego ikada ulaže u ove zdravstvene centre, jer je cilj Vlade Republike Srbije da se skrate liste čekanja, da se unaprede uslovi u našim zdravstvenim centrima, da se radi na jačanju preventive kako bi se na vreme otkrile bolesti, ali i da unapredimo i modernizujemo našu opremu u svim zdravstvenim centrima. Naš zdravstveni sistem do 2012. godine nije ispunjavao uslove ni kriterijume da učestvuje u ocenjivanju, a kada je u pitanju Evropski zdravstveni potrošački indeks, a mi danas sa ponosom možemo reći da Srbija zauzima 18. mesto od 35. država. Ovom rezultatu doprineli su, naravno, i digitalizacija zdravstvenog sistema, ali i kadrovski plan, odnosno zapošljavanje naših najboljih studenata medicine koji su dobili priliku da se usavršavaju i da idu na specijalizacije kako bismo obezbedili što bolje stručne kadrove. Kroz povećanja plata, podsećam, da smo tokom 2019. godine doneli odluku da upravo zdravstvenim radnicima u najvećem procentu povećamo plate od osam do 15%, želimo da motivišemo i medicinske sestre i lekare da ostanu u Srbiji, da ovde žive i rade. Podsećam da je Srbija bila u problemu, jer prethodni režim nije imao nikakav plan i program, nisu razmišljali unapred koje će se to specijalizacije tražiti, pa smo bili u situaciji da budemo u problemu i da nedostaju lekari određenih specijalizacija. Međutim, mi smo taj trend zaustavili odobrivši specijalizacije i danas sa ponosom možemo reći da nam prvi specijalizanti stižu, jer je to proces koji traje, i da ćemo biti u mogućnosti da širom Srbije obezbedimo i nova zapošljavanja i da ćemo obezbediti sve struke koje nedostaju. Kada je u pitanju uspeh prethodnog režima, jedino što su uspeli je da pošalju svog sopstvenog ministra zdravlja ne lečenje u inostranstvo, i to ne zato što je bolovao od neke retke bolesti ili stanja koje nije moglo biti tretirano u Republici Srbiji, već zato što nije imao poverenja u sopstveni zdravstveni sistem, pa je zbog rutinske operacije otišao da se leči u inostranstvo. Kada govorimo o lečenju u inostranstvu Republika Srbija je donela jedno sistemsko rešenje, dakle jedan fond za lečenje bolesnih stanja koji se ne mogu sa uspehom tretirati u Republici Srbiji i mi sa ponosom možemo reći da se ovaj fond iz godine u godinu povećava, pa je tako 2012. godine svega osam pacijenata bilo poslato na lečenje i opredeljeno 130 miliona za ovu namenu, godine 2013. takođe 130 miliona, 2014. je bilo opredeljeno 260 miliona, 2015. godine 335 miliona, 2016. godine 600 miliona, 2017. godine milijardu i 100 miliona, 2018. godine i 2019. godine dve milijarde dinara za ovu namenu. Dakle, velika šansa za najteže pacijente obezbeđena su dva aviona Vlade i konsultacije sa najstručnijim lekarima, kako bi se pacijentima koji su oboleli od retkih bolesti bili obezbeđeni najbolji uslovi za lečenje. Šteta je što deo opozicije koji je doneo odluku da bojkotuje skupštinska zasedanja ni danas nije našao za shodno da dođe i da svoj doprinos raspravi i da učestvuje u ovom veoma važnom danu za Srbiju kada donosimo odluku o povlačenju sredstava za izgradnju klinike „Tiršova 2“. Zaista je očigledno da nisu mogli čak ni zbog ovog ovako važnog razloga da prevaziđu svoje sukobe i sujete, već radije turistički dolaze u Skupštinu, drže konferencije u holu i za taj svoj turizam primaju platu i putne troškove od te iste Skupštine koju bojkotuju. Takođe ću na kraju svog izlaganja napomenuti značaj nacionalnog investicionog plana i da je kroz ovaj plan koji je predstavio predsednik Srbije Aleksandar Vučić predviđeno da u narednih pet godina u zdravstvo bude uloženo dodatnih 600 miliona evra i da je za narednih pet godina planirano da se izgradi 16 novih bolnica, šest klinika i dva nova klinička centra. Dakle, sve ovo ne bi bilo moguće da nismo prošli kroz reforme i teške odluke koje smo donosili u prethodnim godinama uz naravno poverenje i podršku građana i sada je Srbija zemlja koja ima planove, programe, ali ima i sredstva da sve ovo što je planirala i realizuje i to je ono što ćemo raditi u narednih pet godina i naravno imajući u vidu sve ovo što sam navela u danu za glasanje ja ću sa zadovoljstvom podržati ovaj sporazum. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Jelena Vujić Obradović. Izvinjavam se. Reč ima narodni poslanik Marijana Maraš. Reč ima narodni poslanik Jelena Vujić Obradović. Samo zatražite reč. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, poslanička grupa JS Dragana Markovića Palme, kao i do sada, podržaće svakako sve predloge zakona, kako iz prve načelne rasprave, tako i iz druge načelne rasprave koje je podnelo resorno Ministarstvo finansija. Poštovani ministre, gospodine Mali sa saradnicima iz Ministarstva finansija, vi imate podršku poslaniče grupe JS i o tome smo govorili i kada smo donosili prethodne zakone i ovaj Zakon o budžetu koliko je Ministarstvo finansija u ove prethodne tri godine uradilo kako bi budžet bio dobar, bio razvojni i kako bi obuhvatili sve sektore društva, a naročito što je značajno je da ste sada obratili pažnju i na poljoprivrednike i na investicije kada je u pitanju rekonstrukcija i izgradnja naročito bolnica, ali i socijalno ugrožene kategorije stanovništva. Zbog građana Republike Srbije napomenuću koji su to zakoni ili predlozi zakona koji su u drugoj načelnoj raspravi. Pre svega, imamo prvi Predlog zakona o tržištu kapitala koji je podnela Vlada Republike Srbije decembra 2019. godine. Ovo je značajno jer govori pre svega o postignutim rezultatima i dobroj finansijskoj i fiskalnoj politici koju vodi Republika Srbije i koju vodi Ministarstvo finansija. Kada govorimo o srpskim obveznicama dobile su još jednu potvrdu vrednosti i kvaliteta na svetskom tržištu jer su uvrštene na listu potencijalnog uključivanja u Morganov indeks državnih obveznica zemalja u regionu. To je od velikog značaja za Republiku Srbiju. To je od velikog značaja za ulaganje i investitore kako strane tako i domaće investitore, odnosno za potencijalno ulaganje, a ono što je od značaja jeste da ozbiljni investitori upravo prate ovaj indeks i prate ulaganja, tako da za nas iz JS jako je značajno, jako su značajne nove investicije, jako su značajni strani investitori i unos kapitala u Republiku Srbiju, koji će još više ojačati privredu Republike Srbije koja je sada, da kažemo, u jednom dobro i domaćinskom statusu zato što ima dosta i unutrašnjih i stranih investitora koji ulažu svoj kapital, a sada ovde imamo i ulaganje u hartije od vrednosti, što je od velikog značaja, uvaženi ministre. Zatim imamo drugi Predlog zakona koji govori o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova u 2021. godini, koji će voditi Republički zavod za statistiku. Takođe, ovaj zakon je značajan jer pre svega stvoriće jednu realnu sliku o popisu stanovništva kako bismo napravili taj jedan demografski balans i odnos između broja rođenih i broja umrlih, takođe, kako bi se napravio pravilan popis naročito u poslednje vreme, da kažemo, da sada već zaustavljamo taj odnos intelektualno ekonomskih migracija, zato što Republika Srbija postaje ekonomski jača zemlja i obezbeđujemo mogućnost zapošljavanja, opstanak i ostanak građana Republike Srbije u Srbiji, a naročito mladih ljudi, obezbeđujući im nova radna mesta. Tako da će ovim popisom moći da se napravi jedna statistika i strategija za jedan dugoročniji period u narednih 10 godina. Za mene kao poslanika JS, s obzirom da poljoprivreda je vrlo značajna jer dolazim iz poljoprivrednog područja jako veliki značaj posvetiću Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu kada govorimo o konkurentnoj privredi Republike Srbije i Banke za obnovu i razvoj. Ovim Predlogom zakona i donošenjem zakona od velikog je značaja da će biti obuhvaćen sektor poljoprivrede, naročito poljoprivrednika u ruralnim sredinama i velika podrška srednjih i malih poljoprivrednih i prehrambenih proizvođača. To je od značaja kada govorimo i o konkurentnosti, ali i zato što mali i srednji poljoprivredni proizvođači do sada nisu mogli da ispune preduslove kada su u pitanju IPARD programi koji se odnose na poljoprivredu i na ovaj način država će stati iza njih i moći će i da konkurišu i da se više ulaže u sektor poljoprivrede, investicije i stvaranja uslova za bolji razvoj poljoprivrede u ruralnim područjima. Uvažena predsedavajuća, mogu li da nastavim? Molim vas da mi delimično vreme vratite. Takođe, vrlo važan zakon koji se …
Izvolite koleginice.
Hvala. Izuzetno važan zakon koji će podržati poslanička grupa JS odnosi se na okvirni Predlog zakona kada je u pitanju izgradnja Univerzitetske klinike „Tiršova dva“ u Beogradu, dečije klinike. Treba napomenuti da je stara klinika koja i sada prima i leči decu ima nedovoljno kapaciteta i da je izgrađena pre Drugog Svetskog rata, da je u dva navrata bila obnavljana, ali da je od velikog značaja ovaj delimični zajam koji će omogućiti izgradnju nove klinike koja će stvoriti veće i prostorne kapacitete i uslove za lečenje naše dece jer deca ne smeju da čekaju, zdravlje ne sme da čeka i veliki broj dece koja naročito iz udaljenih područja, da kažem, dosta dugo čekaju na listi da bi mogli da se leče i da prime adekvatnu terapiju ili preglede u ovoj klinici. Tako da svi ovi zakoni apsolutno govore o napretku Republike Srbije, govore o jako dobrom, da kažem, putu kojim Republika Srbija ide i koju građani Srbije vide. Dakle, imamo nova radna mesta, imamo zapošljavanje, imamo ostanak mladih u Republici Srbiji, ali ono što je najbitnije jeste ulaganje u nova rađanja, tj. natalitet, zatim imam ulaganje u poljoprivredu, ulaganje u izgradnju škola i bolnica, tako da imate punu podršku gospodine ministre, poslaničke grupe JS u danu za glasanje, za sve predloge predloženih zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dubravko Bojić. Izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća. Drago mi je da vas vidim na tom položaju. Pred nama je između ostalih i Predlog zakona o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2021. godine koji će se po ovom Predlogu zakona obaviti od 1. do 30. aprila 2021. godine, prema stanju od 31. marta do 24.00 časa i odmah da kažem, ako ovako budemo nastavili sa prirodnim priraštajem neće nas biti teško popisati. Želim da kažem da je ovakav jedan zakon bio nužan, obzirom na haotično stanje u ovoj oblasti. Zakon treba da na jedinstven način reguliše sve nadležnosti i obaveze kako ministarstva, tako i organa i organizacija, a posebno Republičkog zavoda za statistiku koji je nosilac celokupnog ovog projekta, kao i popisne komisije koje treba da se formiraju pri opštinama, gradovima i u gradu Beogradu. Ovo je po svojoj nameni specifičan, čisto tehnički zakon koji treba da omogući pomenuti popis. To je posao države koji obavlja na svakih 10 godina. Tu se uglavnom menjaju tehnički uslovi, popis i inventar društva koji daje njegovu rendgensku sliku, pokazuje kretanje društva od prošlosti ka budućnosti, koliki je pomak napred ili nazad ili kolika je stagnacija. Postojanje jedinstvene celine koja sadrži sve podatke o stanovima, domaćinstvima i stanovništvu mnogo će uraditi samo zakonskom regulativom, odnosno samo novim zakonom. Tačno je da je popis stanovništva kompleksno statističko istraživanje. Ne bih baš rekao najkompleksnije, on je specifičan i po sadržaju metodologiji i organizaciji. To je aktivnost kojom se sugeriše da će posle njega uslediti veliko spremanje. Popis nudi indikatore za buduću politiku države. On se prvenstveno odnosi na državu, ali i na pojedinca. Kako država bude razumela, kako bude shvatila dobijene podatke takvu će budućnost građani i imati. I pored toga što država u određenim periodima vrši popis na svakih 10 godina, ključna tačka popisa će biti popisivači, instruktori, članovi popisnih komisija i druga lica koja se privremeno angažuju za obavljanje posla u popisu. U zavisnosti od toga kakvu pripremu obavi Republički zavod za statistiku, imaćemo jasnu ili mutnu sliku pojedinih segmenata društva. Bez namere da potcenim ovaj državni posao, želim da skrenem pažnju i na neka pitanja koja su u vezi sa popisom. Naravno, popis kao popis bez obzira koliko kvalitetno bio odrađen neće ništa promeniti. Staviće podatke na sto, a šta posle? Ovde moram da iznesem i jedno ličnu sugestiju, a to je da ako smo imali edukaciju ljudi koji će se baviti izbornim procesom, ovo je daleko složeniji kompleksniji posao, dakle, edukacija popisivača treba da bude znatno ozbiljnija. Popis je iduće godine, pa dok se podaci objave, teče vreme, a problemi ostaju, a neki se i produbljuju. Stanovništvo, domaćinstva i stanovi su u tesnoj uzročno posledičnoj vezi. Evo kako stoje stvari u vezi sa tim. Konsultovao sam neka sociološka i demografska istraživanja. Mnogo je otvorenih pitanja i dilema, kao na primer, koji su načini i mehanizmi da se utvrde stvarni vlasnici stana. Koliko ima stanova bez vlasnika, koliko domaćinstava živi u stanu od recimo 30 kvadrata ili koliko je kuća sa preko 1000 kvadratnih metara? Ovde treba da dodam još jedan predlog, a to je da se obrati posebna pažnja u sredinama gde su nacionalne manjine većinski živalj, da se ne ponove greške iz prošlosti kada su krivotvoreni podaci, a od istinitosti tih podataka izviru posle mnoga kasnije prava U Srbiji danas ima oko 410.000 registrovanih domaćinstava, a sela je oko 4.800. Njihov broj se za deceniju smanji, znači od popisa do popisa se smanji za četvrtinu. Hoćemo li biti agrarna zemlja bez sela i seljaka? Naše selo je obezljuđeno, više od 70% živi u gradovima Da li su seljaci bili i ostali pastorci države, podržavali školstvo, beg omladine sa sela time što nedovoljno pripremamo mlade ljude za rad u poljoprivredi, istraživanje sela i demografsko i sociološko je prava retkost. Naša sela su između nestanka i opstanka. Od mnogih sela ostale su samo trošne kuće. Grad je nekada nudio sigurnost, besplatne stanove, danas to nije slučaj, a selo je prazneći se gubilo i dušu. Umesto brige zajednice i brige za zajednicu došlo je do zabludelog individualizma. Važno je da se u gradu istaknete, pa makar i po glupostima. Samo 5% naše teritorije pripada gradovima i na tako malom prostoru umreženi su problemi i urbani i socijalni i kontrakulturni. Migracije iz sela u gradove, kao i migracije iz manjih gradova u velike gradove su dovele do toga da je snižena stopa nataliteta. Dame i gospodo, u Srbiji danas ne postoji registar stanova i zgrada. Adresni registar još uvek nije kompletan i ažuran. Postoje neimenovane ulice, nedostaju kućni brojevi, a tamo gde i postoje brojevi ne slažu se prema podacima iz registra. Nijedan registar ne sadrži podatke o nacionalnoj pripadnosti, veroispovesti, maternjem jeziku, kao ni podatke o najvišoj završenoj školi itd. nema ni podataka, tj. evidencije osoba sa invaliditetom. Od naše duše i pameti zavisi kako će nam biti biološko biće, životno stablo nacije. Teško je promeniti našu gotovo iščezavajuću demografsku sliku. Vidimo da u Srbiji do popisa do popisa, to je za 10 godina, nestane jedan grad, približno veličine 40.000 stanovnika. Treba formirati telo na nacionalnom nivou za demografske probleme koje bi bilo u stalnom zasedanju. Tragovi prošlosti su prisutni na ovom planu. Trebaju nam nove kolevke, a toga neće biti dok se umnožavaju neženje i neudate, iako se stvar prepušta Agencijama za bračno posredovanje. U ravnicima i dolinama reka velike su površine pogodne za farmerski i plantažni vid proizvodnje. Kad će svaka kuća biti radnja ili farma, a svako selo etno selo. Od razvoja sela počinje da teče demografska obnova nacije. Nisam pominjao male zanatske radionice, trgovinske radionice, mala porodična preduzeća, seoske turističke centre, rekreativne centre i ugostiteljstvo van gradova, ali to se podrazumeva. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvažena predsedavajuća. Gospodine ministre, koleginice i kolege, pre svega podelio bih sa vama nešto što ministar zna i što je danas izjavila premijerka Ana Brnabić, da je prvi put nakon dosta vremena, učešće javnog duga Republike Srbije u BDP ispod 50%, odnosno 48,2% što govori da već onaj plan „Srbija 20-25“ počinje da živi. U ovom trenutku vratio bih se i na jedno izlaganje koje smo danas čuli, čoveka koji zastupa one koji su bili na vlasti i njihovih ideja, od 2000. godine do 2012. godine, kada ništa drugo nije mogao da kaže i kada ništa loše nije našao u predlozima zakona i predlozima sporazuma odnosno zajmova, našao je da govori o tome kako mi danas vraćamo dugove koje je napravio Josip Broz. Vraćamo ih i vratićemo ih sigurno, ovako kako radimo, vratićemo ih. Josip Broz, za razliku od te političke grupacije u kojoj je on i koju zastupa, je nešto i dobro uradio i neki dobar kredit podigao. Šta su oni radili? Oni su uništili sve od 2000. godine do 2012. godine. Uzeli preskupe kredite, prodali sve što je moglo da se proda i napravili pljačkašku privatizaciju. Korist, sem njih lično, niko u ovoj državi nije video. Mislim da stvarno nije ni mesto ni vreme da neko takav priča o ovim zajmovima, o zajmovima koji u svakom slučaju vode prosperitetu, o boljoj budućnosti Srbije, a kad to govorim, govorim pre svega o zajmu i mnogi danas poslanici su govorili o zajmu koji ćemo upotrebiti za Tiršovu broj 2. I, to su ovi iz „tviter opozicije“ prethodnih dana umeli samo da zloupotrebe. Pričali su o lokaciji, da li nam treba, da li nam ne treba itd, itd. Kao što zloupotrebe sve i sve ono što ova država izdvoji za lečenje dece u inostranstvu, za lečenje i drugih teško bolesnih u inostranstvu. Kako je to, ja znam odlično, jer sam se ja lečio u inostranstvu, bez pomoći države, kojom su onda oni vladali. Isti ti, koje je gospodin, koji je sedeo prekoputa mene, brani. Treba nam Tiršova 2. Treba. Treba nam i Tiršova 1, ali ne ovakva kakva jeste, koja nema kapacitete, koja nema sve ono što može da pruži našoj deci, i hvala Bogu da je brzo završimo i hvala Bogu da bude manje pacijenata, nego što su kapaciteti i što te jednokrevetne i dvokrevetne sobe opredeljuju. Drugi zajam na koji bih obratio posebnu pažnju jeste zajam u poljoprivredi govori da mi i dalje poljoprivredu shvatamo i razumemo kao nešto što je pokretačko u Republici Srbiji, kao nešto što može da doprinese sveopštem razvoju. Treći zajam, to je onaj koji se uzima od turskih banaka i slušali smo i juče i danas kolege koji su iz tog dela Raške oblasti, i kojim će jednim delom taj zajam mnogo značiti za realizaciju projekta, puta Pazar-Tutin, a onaj drugi deo normalno za rumsku saobraćajnicu. Kada bih trebao nešto da kažem o Zakonu o tržištu kapitala, ja mislim da je danas ministar to tako lepo objasnio u svom uvodnom izlaganju. Ono što je najvažnije, da se na taj način izmenama i dopunama zakona koji je donet 2011. godine, pa promenjen i dopunjen 2015. godine i 2016. godine, mi približavamo strane investitore našim dobrima i na taj način otvaramo, još više približavamo Srbiju ne samo u Evropi, nego i celom svetu. O zakonu koji reguliše pitanje popisa, mislim da posle ovako dobrih izlaganja u prethodnom izlaganju i svih onih današnjih, nemam šta da kažem. U danu za glasanje, glasaću za sve predložene zakone. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, evo prilike da nastavimo razgovore koje smo imali prethodno. Danas su na dnevnom redu ponovo zakoni kojima se zadužujemo, novi zajmovi. Moje možda prvo pitanje za vas je to, ako živimo u zlatnom dobu, ako imamo, kako vi kažete nikad veći privredni rast, ako smo dostigli nivo kakav ne može ni jedna druga evropska zemlja, ako imam suficit u budžetu, a zašto se onda, gospodine ministre, ponovo zadužujemo? Mi smo principijelno protiv zaduženja i smatramo da niste morali uzimati sve ove zajmove i da su neki od ovih projekata mogli biti završeni iz sredstava i iz budžeta Republike Srbije. Da ne kaže neko da smo mi protiv bolnica, dakle, nismo mi protiv izgradnje, na primer Tiršove 2, za koju se uzima jedan zajam, ali ćemo podsetiti da ste vi to najavljivali još 2016. godine. Tada je ministar Lončar govorio da je to prioritet Vlade Republike Srbije i tada je Aleksandar Vučić razgovarao sa guvernerom ove razvojne banke, odnosno Banke za razvoj Saveta Evrope, da budem precizan. Pa ste o tome ponovo pričali 2017. godine pred predsedničke izbore, pa ste pričali 2018. godine pred lokalne izbore u Beogradu i evo sada 2020. godina, bliže se novi parlamentarni izbori, pa Bože moj, zašto ponovo ne bismo pokrenuli tu temu izgradnje Tiršove 2. Mnogo je ozbiljnije pitanje zašto taj projekat toliko kasni, zašto već nije ili završena ili u nekoj, da kažem, poodmakloj fazi izgradnja Tiršove? Mislim da jeste Tiršova svakako jedna bolnica koja je reprezentativna, iz koje dolaze deca iz čitave Srbije, u jeste, da se ne lažemo, podignut nivo usluge u prethodnim godinama, ali je uvek pitanje da li je moglo bolje i da li je moglo više. Moje pitanje za vas je, kada ćete uložiti malo sredstava u Institut za majku i dete? Ja sam kao roditelj tri deteta često, ne često, ali imao prilike da boravim tamo u nekoliko navrata, i moram priznati da sam bio šokiran da u institutu takvog renomea, ne postoji aparat za kapilarnu analizu CRP-a i krvne slike. Poslednji put sam bio pre nekoliko dana, mislim da je bilo preko 100 roditelja i dece, prepuna čekaonica za vreme ove epidemije gripa. Čekao se po pet sati i deca pod temperaturom nakon pet sati čekanja, moraju da prođu u kroz vađenje krvi iz vene, umesto da se to uradi iz prsta što je daleko lakše, bezbolnije. Ja sam se i raspitao, taj aparat, srednja cena, ima i skupljih i jeftinijih, košta negde oko 10 hiljada evra, što je za državu, za grad Beograd mnogu slobodno reći skromna suma, veoma skromna suma. Sad, vi ćete pitati, gospodine ministre, odakle se ta sredstva mogu uzeti. Evo da vam dam nekoliko ideja. Nedavno je otvorena Paliluska pijaca i to je poprilično nezapaženo prošlo u medijima. Ta pijaca je koštala neverovatnih 1,5 milijardi dinara. Zamislite, 1,5 milijardi dinara za pijacu?! Da bi građani Srbije shvatili koliki je to novac, na primer, godišnji budžet Opštine Svrljig je nekih 450 miliona dinara. Evo, često Milija Miletić govori kako je to najlepša opština u Srbiji i za godinu dana ukupan budžet je 450 miliona, ali zato u Beogradu neko potroši 1,5 milijardi na pijacu na kojoj, verovali ili ne, postoji 50 tezgi za voće i povrće i 36 rashladnih vitrina. Za 50 tezgi za voće i povrće režim Srpske napredne stranke je platio 1,5 milijardi dinara, skoro 12 miliona evra i hvali se posle rukovodstvo grada Beograda kako imamo, kaže, najmoderniju pijacu u ovom delu Evrope. Nama, gospodine ministre, trebaju moderne bolnice, trebaju nam moderne škole. Poslednje što građanima Srbije i Beograda treba su pijace koje su koštale 1,5 milijardi dinara, a kojima svakako nije podignut kvalitet života stanovništva. U Prijepolju je godišnji budžet, evo, dodaje Zoran Despotović, 1,1 milijarde dinara. Za Mladenovac je 750 miliona dinara, za čitav grad, koji jeste gradska opština Beograda, ali zamislite dva kompletna budžeta za Mladenovac vi potrošite za pijacu. Da li su vas zbog toga birali građani Srbije? Da li mislite da je to najpotrebnije i najbolje što ste mogli uraditi s tim novcem? I koliko je bolnica po Srbiji moglo biti napravljeno? Mogli ste i po unutrašnjosti napraviti nekoliko centara i nekoliko dečijih bolnica kao što su „Tiršova“, kao što je „Institut za majku i dete“. Mnogo korisnije stvari su mogle biti urađene sa tim novcem. To je vaš problem, vi se hvalite tim velelepnim projektima, a od tih velelepnih projekata građani Srbije nemaju apsolutno ništa. Na istoj toj opštini Palilula čitava leva strana, to ste vi možda zaboravili, a nadam se da niste, bili ste gradonačelnik Beograda, pliva u fekalijama, nema kanalizacionu mrežu. E, vi sad recite da li je urgentnije bilo da se pravi pijaca od 1,5 milijardi dinara ili je bilo urgentnije da se radi kanalizaciona mreža? I pitajte građane, ne samo Palilule, nego i Mladenovca koji sam pomenuo i Lazarevca i brojnih drugih beogradskih opština koji nemaju osnovne one potrebe, da tako kažem, nisu im obezbeđene za život, šta treba raditi i kako treba usmeravati sredstva. Dakle, jeste dobro da se radi i da se gradi, ali mora biti nekakva lista prioriteta i morate prvo osnovne životne potrebe i normalan život obezbediti svim građanima i Beograda i Srbije, pa tek onda ući u takve besmislene projekte. Zamislite kako se oseća neko iz unutrašnjosti, kada čuje da je neko u Beogradu 1,5 milijardi dinara, što je višestruko više od budžeta njihovih opština i gradova potrošio na jednu pijacu sa 50 tezgi za voće i povrće i 36 rashladnih vitrina. Oni mrze građane Beograda, a građani Beograda ništa krivi nisu, jer ponavljam, niti su to želeli, niti su sa tim saglasni, niti to podiže njihov kvalitet života. Konačno, ministre, ja bih vas još jednom podsetio da ste Zakonom o privremenom načinu isplate penzija, oteli građanima Srbije, penzionerima, samo direktno više od milijardu evra. Još uvek nisam došao do kompletnih podataka, ali ću doći, time se intenzivno bavim. Vi mi niste odgovorili na poslanička pitanja koja sam vam postavio, što je po mom mišljenju skandal, a nekada nije moglo da se desi da ministri u roku od 15 dana ne odgovore na poslanička pitanja, a vas to izgleda baš briga. Šta ste uradili sa više od milijardu evra, to su ogromna sredstva, već ste mogli izgraditi Tiršovu dva, Tiršovu tri, Tiršovu pet, Tiršovu šest i Tiršovu sedam, naravno, ne u Beogradu, već u drugim gradovima Srbije, pa da svako ima u blizini takvu bolnicu za koju biste mogli da kažete da je najbolja i najkvalitetnija u Evropi, pa biste zadržali malo i stručnjaka i lekara. To je nešto što bi bilo u korist svih građana Srbije. Ne može se samo razmišljati o provizijama. Zamislite, koliko je neko zaradio, ko je dobio da gradi pijacu od 1,5 milijardi dinara, a pijaca da kažem, nije od zlata, nije od srebra, nije od platine, a ipak košta 12 miliona evra. Oni koji su mislili da je skup Trg Republike, da je skupo plaćen, to na kraju ispade nekih 6,5 miliona evra, duplo manje od Paliluske pijace. Hvala.
Reč ima ministar Siniša Mali. Izvolite ministre.
Hvala. Uvaženi poslanici da iskoristim priliku i da odgovorim na nekoliko pitanja koja smo imali priliku da čujemo po pitanju penzija, ja sam već odgovorio na to pitanje, ali s obzirom da ste sami rekli da ste i dalje u procesu prikupljanja informacija, i kada budete skupili sve te informacije, onda ćemo ponovo da ukrstimo argumente oko tog pitanja, a ja ću sačekati da vi to uradite, pa ćemo onda zajedno da prođemo kroz to. (Nemanja Šarović: Nikada vi niste izneli taj podatak.) Druga tema je mnogo važnija i odnosi se na današnje zasedanje Skupštine, a to je, zašto se zadužujemo. To je pitanje na koje ću vam odgovoriti tako što ću vam objasniti prvo kako budžet radi, a onda ću proći zajedno sa vama kroz rezultate koje smo upravo odgovornom ekonomskom politikom ostvarili i koji se oslikavaju, ne samo u visokoj stopi rasta naše ekonomije, nego i u nikada manjoj nezaposlenosti. Dakle, budžet jedne zemlje, pa i naše zemlje, radi tako što ostvarujete i prihodujete tekuće prihode kroz poreze, doprinose, akcize. Sa druge strane, imate neke tekuće rashode. Razlika između prihoda i rashoda daje vam iznos deficita ili suficita u budžetu. Ono što je za građane Srbije veoma važno, četvrtu godinu za redom imamo suficit u budžetu, na veoma odgovoran i pravi način trošimo novac i u okviru tog budžeta imamo nikada više novca za kapitalne investicije. Samo ove 2020. godine to će biti 260 milijardi dinara. To nije dovoljno, i ukoliko bismo nastavili da investiramo, imajući to u vidu, mi nikada ne bismo mogli da izgradimo ni kilometar autoputa, ni nove bolnice, ni nove škole. Uspeli bismo, ali bi nam za to trebalo mnogo više vremena. Mi to vreme nemamo, nikada nam nije bila bolja situacija u našim javnim finansijama. Želimo da iskoristimo priliku, da kroz zaduživanje, ali zaduživanje po nikada manjim kamatnim stopama, dođemo do većeg kapitala, kako bismo investicioni ciklus, koji smo pokrenuli pre par godina još više ubrzali, jer to za nas znači i nove kilometre autoputeva, za građane Srbije nove škole, nove bolnice, nove vrtiće i bolji životni standard. Što više gradimo, što nam je veća i viša stopa rasta, to je više novca u budžetu, a više novca u budžetu znači veće penzije, veće plate i to je jednostavno investicioni ciklus i odgovorna ekonomska politika za koju ne postoji druga alternativa. Dakle, zato idemo u potpisivanje ovakvih ugovora, kao što su ugovori o kojima danas razgovaramo ovde sa vama, kako bismo iskoristili povoljnu situaciju, kako bismo došli do kapitala i u što kraćem vremenskom periodu, sve te investicije, svu tu infrastrukturu, a ja bih voleo da budem iskren da je to neko davno pre nas završio, ali nije, da bismo to što pre završili, a da sa druge strane našoj deci ne ostavljamo teret zaduženja, s obzirom na to kao što ste videli, opada nam i učešće javnog duga u BDP i zbog rasta BDP, a naravno i zbog povoljnih kamatnih stopa koje imamo na kreditu. Drugim rečima nosimo se dobro sa dugom koji su nam ostavili. Ono što je još važnije ove kredite ili ove zajmove, kako ste vi rekli, trošimo na ulaganje u infrastrukturu, na ono što poboljšava kvalitet i standard života, s druge strane čini našu zemlju atraktivnijom i konkurentnijom. Ne znam šta ste još pričali oko velelepnih projekata. Na svakoj lokalnoj samoupravi je da definiše svoje prioritete. Sećam se da smo imali program koji se zvao da se radi kako građani kažu. Dakle, mi smo konsultovali u svakoj opštini grada Beograda građane Beograda. Oni su definisali projekte koji su za njih bili prioritet. I na takav način smo i radili. Videli ste i prošle godine za ovu godinu da je bila i rasprava i transparentan proces usvajanja gradskog budžeta, tako da sa te strane ne mogu da komentarišem da li su bili u pravu, da li ste vi u pravu ili niste u pravu, sami će građani reći. Za građane Palilule veoma je važna i leva i desna strana reke. Dakle, za desnu stranu reke veoma je bila važna paliluska pijaca, veoma je bilo važno da se rekonstruiše Ulica 27. marta, veoma je bilo važno, ja se toga sećam, i da rešimo nelegalne objekte između blokova zgrada isto takođe u 27. marta. Takođe je i kanalizacija izuzetno važna. Kao što znate obezbedili smo sredstva i za izgradnju kanalizacije na levoj obali Dunava. To su sredstva koja smo obezbedili u iznosu od 45 miliona evra. Vrlo brzo, narednih mesec ili dva dana očekujemo i početak radova. Sve ide u nekom i po nekom nizu i u nekim koracima koji po meni imaju potpuno smisla. Mi, uvaženi poslanici ne bismo mogli da razgovaramo ni o završetku kanalizacije na levoj strani Dunava, ne bismo mogli da razgovaramo ni o bilo kojim ovim projektima kao što je Klinički centar u Nišu ili Klinički centar Srbija ovde u Beogradu, da nismo prošli kroz teške reforme, da nismo prošli kroz hrabre ali odgovorne odluke koje su nas dovele u situaciju. Ponoviću još jedanput da imamo četiri godine za redom suficiti u budžetu, da imamo nikada manju nezaposlenost, dakle treći kvartal prošle godine imali smo 9,5% stopu nezaposlenosti. Podsetiću vas 2013. godine ta stopa je bila iznad 25%. I dalje nismo zadovoljni. Borimo se za svako novo radno mesto, za svaku novu fabriku, ali trend je takav da je to dobro. Imamo stabilno učešće javnog duga u našem BDP. Naš BDP nam raste. Dakle, svi ekonomski pokazatelji nam ukazuje na to da kroz odgovornu ekonomsku politiku, kroz ulaganje prevashodno u javne radove, odnosno javne investicije, kao što su ove investicije o kojima danas ovde diskutujemo i razgovaramo, možete da povećate stopu rasta vaše ekonomije. Stoga smo na kraju i definisali i izašli pred građane Srbije sa projektom „Srbija 2025“, dakle 14 milijardi evra u narednom petogodišnjem periodu. I još više hoćemo da uložimo u infrastrukturu i da na takav način poboljšamo kvalitet života građana Srbije. Hvala puno.
Hvala ministre. Pravo na repliku, Nemanja Šarović.
Gospodine Mali, pre svega vi odgovornom ekonomskom politikom nazivate to što ste opljačkali penzionere. Oteli ste, ja ponavljam, oteli ste od penzionera preko milijardu evra, a to što vi odbijate da odgovorite na poslaničko pitanje, što vam je dužnost, govori o tome da vi ne poštujete građane Srbije. Vi ste dužni da saopštite tačan iznos u dinar i u petoparac koliko je za svaku godinu iznosila ušteda koja je ostvarena time što ste doneli Zakon o privremenom načinu isplate penzija, a odlučili ste da ćete ih isplaćivati tako što deo nećete isplaćivati. To je skandal. Druga stvar, vi kažete kako upada učešće zaduživanja u BDP, ali je u međuvremenu porastao javni dug u apsolutnom iznosu za neki desetak milijardi. Bilo je jedno vreme više, išli smo skoro do 28, sada je nešto palo, ali je značajno poraslo. Pitanje je ako se nastavi iseljavanje iz Srbije ovim tempom da li će to imati ko da vraća? Treća stvar, vi kažete kako imamo suficit u budžet. Suficit u budžetu se pojavio zbog toga što je kasnilo izvođenje kapitalnih radova. Zato se pojavio. Ne možete platiti ono što nije urađeno. Zato što su kasnili i ti auto-putevi o kojima vi pričate, a dobro znate ko god da je bio na vlasti, pa morao je za osam godina i završiti neki kilometar auto-puta. Dakle, nije auto-put nešto što nije viđeno pre dolaska vaše koalicije na vlast, već je nešto normalno što građani Srbije su imali i pre toga, imaju sada i treba da imaju još više. Poslednja stvar. Vi kažete radili ste tako što je postojao program koji je odlučivao kako, evo zapisao sam, da se radi kako građani kažu. I građani Palilule su, vi tvrdite, rekli hoćemo pijacu od milijardu i po dinara, hoćemo i dalje da plivamo u fekalijama, ne zanima nas kanalizacija, hoćemo da imamo pijacu od milijardu i po dinara koja ima 50 tezgi i 36 rashladnih vitrina. E, to je gospodine ministre uvreda za građane Srbije, ne samo Palilule, nego svakoga ko razmišlja šta je iz budžeta republičkog mogao dobiti, jer taj novac nije morao završiti ni u budžetu Beograda, mogao je završiti u budžetu neke druge opštine i biti korisnije upotrebljen. Ja ne mogu da zamislim i smislim lošiji način da se u ovakvoj Srbiji potroši milijardu i po dinara, nego da se napravi jedna pijaca i to ne velika pijaca.
Reč ima ministar Siniša Mali. Izvolite.
Zahvaljujem. Da iskoristim priliku da odgovorim na par pitanja ili komentara koje smo imali priliku da čujemo, da vam kažem, gospodine Šaroviću, hrabre i odgovorne odluke koje su vezane za ekonomsku politiku, a koje su bile vezane za reforme 2014. godine, nisu skandal, kao što ste vi napomenuli, skandal je ono što su Dragan Đilas i oni koji su bili na vlasti pre toga nama ostavili. To je, gospodine Šaroviću, skandal i treba to da nazovete pravim imenom. Dakle, skandal je što su od 2008. godine povećavali iznos javnog duga, što su stope našeg rasta bile negativne, skandal je način na koji su ogroman deficit pravili iz godine u godinu, to je, gospodine Šaroviću, skandal. Pričajte malo i o tome građanima Srbije, onda govorite o situaciji 2013. godine, kada niste imali dinara u budžetu za plaćanje plata, za plaćanje penzija i hrabrim merama ste išli napred da biste danas obezbedili nikada veće penzije, malo o tome pričajte, treba da razumete uzroke pojedinih odluka i način na koji se odgovorna ekonomska politika sprovodi. Sad ću još nešto da vas naučim. Rekli ste suficit u budžetu se pojavio zbog kašnjenja u radovima. Ja citiram šta ste rekli - suficit u budžetu se pojavio zbog kašnjenja u radovima. Nadam se da ne moram da vas sada edukujem zašto se i kako se pojavio suficit, pogotovo, što ste bili ovde kada smo usvajali rebalans budžeta za 2019. godinu, usled, i ponoviću ponovo, povećanih prihoda u budžetu. Da niste imali taj rebalans, pa da onda još više razmislimo o tome zašto i kako se pojavio suficit nikada veće iskorišćenje budžeta nije bilo nego prošle godine, pogotovo za kapitalne investicije. Tako da, još jedanput proverite, pročitajte, pa vidite zbog čega je bio suficit u budžetu. Mi se ponosimo time da smo četvrtu godinu za redom u budžetu, republičkom budžetu ostvarili suficit, dovoljno govori o našoj odgovornoj ekonomskoj politici. Javni dug, ja sam više puta o tome pričao, dakle, javni dug u apsolutnom iznosu išao je, i sami ste rekli, na 3.000 milijardi, pa se spustio na 2.700 i tako dalje, dakle, nije da nikada veći nije bio. Ono što je posebno važno je učešće javnog duga u BDP, osnovni i najvažniji pokazatelj. Zbog toga što nam raste BDP, a držimo konstantnim u apsolutnom iznosu taj iznos duga i pored nikada većih investicija, nama opada učešće javnog duga u BDP-u. Ne možete da kažete da je gore stanje bilo 2012, 2013. godine, kada je bilo preko 70% učešće javnog duga u BDP-u ili sada, kada je to ispod 50%. Oko Palilule, samo bih vas molio da mi ne izvrćete reči. Nikada nisam rekao da su građani glasali za fekalije, ali su glasali za odgovornu ekonomsku politiku. Podsetiću vas, 2014. godine imali smo milijardu i 200 miliona evra. I ponoviću to - milijardu i 200 miliona evra ukupnih dugova na leđima građana Beograda i grada Beograda. Ostavio je to nama i građanima Beograda u amanet Dragan Đilas. Ne samo dugove koji su vezani za kredite, pa se na to izvlači u medijima, kaže - ne, bilo je 400 i nešto miliona. Jeste, majstore, ali bilo je još i dugova za trudnice i dugova za porodilje i dugova javnih preduzeća i dugova gradskih opština što si nam ostavio i što smo morali da vraćamo. Ali, kao što vidite, grad Beograd od otvaranja fabrike "Meita" u Obrenovcu, od otvaranja tekstilne fabrike u Lazarevcu, od izgradnje obilaznice, od izgradnje takođe novih kilometara i kanalizacione i vodovodne mreže, trenutno je u izgradnji i fabrika za pretvaranje smeća, odnosno tog čvrstog otpada u električnu energiju, što su ogromne stvari koje pokreću Beograd napred, jednog mosta, Pupinovog mosta, drugog mosta, itd. I kao što sam vam i rekao, obezbedili smo sredstva za izgradnju kanalizacije na levoj obali Dunava i u narednih mesec, dva, tri očekujemo početak radova. Dakle, rešićemo mi taj problem. Ne možete sve da rešite odmah, pogotovo ne kada ne nastupate iz pozicije da su vam nešto ostavili ovi pre vas, nego kad imate ogroman minus koji mora da vraćate. Hvala puno.
Hvala, ministre. Nemanja Šarović, pravo na repliku. Izvolite.
Gospodine ministre, vi pričate o tome da je skandal ono što su vam ostavili oni koji su bili pre vas. Ja moram da vas obavestim da ste pre vas bili vi, gospodine ministre. Vi ste bili deo DOS-ove vlasti. Vi ste učestvovali u sprovođenju njihove ekonomske politike. Vi ste učestvovali u sprovođenju pljačkaške privatizacije, i to ste imali istaknutu ulogu. Druga stvar, kad kažete skandal je ovi šta su uradili od 2008. godine. Koji, gospodine ministre? Skandal je to što 80% ovih koji vam aplaudira dok to pričate su upravo oni koji su bili deo te vlasti. Jel Dragan Đilas imao više od 56 odbornika ili manje? Ko je činio tu vlast u Beogradu? Ko je činio vlast u Srbiji? Da li je DS nekad odnela apsolutnu pobedu na izborima? Nije. Srpska napredna stranka je odnela apsolutnu pobedu na izborima, ali umesto da procesuira te žute, te lopove, te koji su pljačkali, te koji su uništavali, vi ste, gospodo, odabrali da ih abolirate i da ih uzmete ponovo sa vama u vlast. I to je istina. Jel netačno nešto što sam rekao? Jel ste mogli bez njih, i bez Rasima, i bez Vuka Draškovića, i bez Ivice Dačića i Palme, i Karića i bilo koga? Jeste. Sami ste imali većinu. Zašto niste preuzeli odgovornost? Vi ste preuzeli njihove kadrove, to ste vi preuzeli i odlučili da ih abolirate. Zašto ih ne procesuirate? To je suština. Sledeće, vi kažete, gospodine ministre, da ćete vi mene da edukujete. Dakle, ja sam se vama pristojno obraćao, a vi morate znati kako ministar sme da se obraća narodnom poslaniku. Dakle, ako ćemo o edukaciji, vi, gospodine Mali, za to niste ekspert, jer svi znamo kako se vaša edukacija završila.
Gospodin Siniša Mali, izvolite.
Ja ne znam, gospodine Šaroviću, hoćete da diskutujemo o vašoj vlasti na Starom gradu i gospodinu Bastaću? Pa da ja vas pitam jel vi takođe podržavate da se ljudima stavljaju kese na glavu, da se krade i ucenjuju ljudi koji grade legalno ili nelegalno, pošto ste, ako se ne varam, ako ćemo iskreno, vi deo te vlasti? Izgledalo bi da delite iste vrednosti kao oni sa kojima ste trenutno na vlasti u opštini Stari grad. Ali, ja bih vas molio, takođe, da po pitanju komunikacije bar govorite istinu. Ako govorite o nekim pljačkaškim privatizacijama, navedite mi jednu. A moje angažovanje sam vam pomenuo sto puta i vraćate se uvek na isto, bili od 2001. do 2003. godine. Od 2003. godine, gospodine Šaroviću, do 2013. godine, da vas još malo edukujem, je 10 godina razlike. Hvala puno.
Pravo na repliku, Nemanja Šarović. Izvolite.
Gospodine ministre, evo, sad ja malo vas da nešto pitam. Da li vas je sramota da sedite u vlasti koja dozvoljava da kriminalci slobodno šetaju ulicama? Vi pričate uporno o tome kako je Dragan Đilas ukrao 619 miliona evra. Pa, sram vas bilo što nije u zatvoru! Hapsite ga! Hapsite ga odmah! On nije finansirao Srpsku radikalnu stranku, nego je finansirao vaš stranački časopis, dnevne novine "Pravda". Oni su ti koji su vam formirali stranku, koji su zaštitili mandate, koji su prekršili Ustav Republike Srbije. Vi pričate o vlasti na Starom gradu i kažete - neko je pljačkao, neko je udarao reket investitorima. Pa, zašto niste uhapsili? Ko je to? Ja znam da postoji jedan čovek koji je priznao da je izvršio krivično delo, da je uzimao mito, da je zadržao taj novac, a vi njega ne hapsite. Zašto ga ne hapsite? Drugo, hajde da pričamo, ako ćemo o kriminalu, vi ste kompletno opštinsko rukovodstvo u Bajinoj Bašti pohapsili. Svi članovi SNS. Pardon, u Požegi, a i u Bajinoj Bašti. Pazite, dosta ih je. Vi ste ti koji stalno najavljuju obračun sa mangupima, sa kriminalcima, sa nesposobnim kadrovima iz sopstvenih redova. Pa, predsednik vaše stranke otvoreno kaže - 80% ovih ljudi iz Skupštine mora da zameni, kaže, dovešće prave, mlade, lepe, pametne, časne. Pa, kakvi ste vi? Kakvi ste vi? Kako vam to ne zasmeta kad vam to neko kaže? Ali, to je samo obmana za građane. Vi ćete svoje nesposobne kadrove iz Narodne skupštine uhlebiti na drugim mestima. Eno, Babić se proslavio sa „vazduplohovom“, pa pogledajte kako je napredovao i još uvek je čovek v.d. direktor, iako je pre više od godinu dana podneo ostavku. To je tužna i surova realnost u Srbiji.
Reč ima ministar.
Hvala. Uvaženi poslaniče, pa niste baš u pravu. Ako se sećate i procesa koji, ako se ne varam, i dalje traje protiv gradskog menadžera koji je bio za vreme vlasti Dragana Đilasa oko mahinacije i zloupotreba prilikom rekonstrukcije Bulevara Kralja Aleksandra itd, dakle, to je sve u toku. Ja ne mogu da komentarišem, niti mogu da utičem na rad i sudskih organa i odgovarajućih drugih institucija, ali nije da to nismo uradili i da nismo reagovali. Isto, takođe, to se odnosi i na situaciju ili taj veliki skandal koji je bio u opštini Stari grad. Ja se nadam da će i tužilaštvo i sve ostale nadležne institucije uraditi svoj deo posla. Mi to ne možemo da uradimo umesto njih i ne možemo da se mešamo u njihovu nezavisnost, ali takođe smo pokazali i odgovorno da i oni koji prekrše zakon u našim redovima za to i treba da odgovaraju. Mislim da je to velika razlika u odnosu i na one koji su bili pre nas i na sve ostale koji su vodili ovu Vladu, jer smo pokazali da nema onih koji su nedodirljivi i da će svako ko prekrši zakon takođe odgovarati za svoje postupke. Hvala puno.
Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović, pravo na repliku. Izvolite.
Gospodine ministre, vi upravo činite ono što ste sami za sebe rekli da ne možete. Prvo, kažete da ne možete da komentarišete postupke koji su u toku, a vi ljude protiv kojih nisu pokrenuti nikakvi krivični postupci proglašavate kriminalcima. To radite sa pozicije ministra. Upravo je to taj nedozvoljeni uticaj i na tužilaštvo i na sudstvo i na mnoge druge. Maločas ste pomenuli nekakvog gradskog menadžera i rekli da je postupak u toku. Zašto ga onda komentarišete? Nisam ga ja pomenuo, nego vi. Mi smo imali svojevremeno situaciju da nam saopšti predsednik Vučić kako je nekakav Dragoslav Kosmajac najveći narko diler u Srbiji i kaže – hitno hapsi i zatvaraj itd. Uhapsi se, on dobije glasove na izborima, posle toga jedina krivična prijava koju je taj gospodin, ja niti sam čuo za njega pre toga, niti sam ga u životu video, je bilo podstrekivanje geometra na zloupotrebu službenog položaja. Dakle, nikakve veze sa onim što ste vi govorili u javnosti. Vaš posao nije ni da govorite u javnosti, vaš posao je da obezbedite kvalitetan sistem. Kažete – ne možete da utičete na rad Tužilaštva. Možete i te kako. Postoje, vi to možda ne znate, postoje mehanizmi da svi tužioci, sve sudije koji rade suprotno zakonu budu razrešeni. Nije problem u njima, problem je što se vi, umesto sa kriminalcima, obračunavate sa političkim protivnicima i to što niko od kriminalaca praktično nije u zatvoru. Dakle, dosta je više te farse, gospodine ministre. Znači, vi niste ti koji možete govoriti o borbi protiv kriminala, koji možete govoriti o tome da nema onih koji su nedodirljivi. Uhapsite Zoranu Mihajlović. Hajde da vidimo da li ima nedodirljivih. Žena potroši više od milion dinara sa kartice ministarstva. Nikom ništa, vratila posle godinu dana i to je u redu. Žena priča – ne prima platu u Vladi, prima platu od Megatrenda za koji svi kažu da se mesecima tamo plata ne prima. I, nikom ništa. Žena kupuje rukavice od 30.000 dinara, ima na sebi tašne od po 10.000 evra. Da li postoji ozbiljna evropska zemlja u kojoj bi mogao ministar i potpredsednik Vlade da ne prima platu kao ministar i potpredsednik Vlade, nego na sumnjivom privatnom univerzitetu? Ne postoji.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite, kolega.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, očigledno da ne shvatamo neke stvari, ne želimo da znamo. Znate, ja shvatam da je neko participirao u izvršnoj vlasti sa Draganom Đilasom, pa se sada posipa pepelom. Znate. Nije upravni odbor javnog preduzeća skupštinsko radno telo jedinice lokalne samouprave. Upravni odbor jednog javnog preduzeća je Vlada tog preduzeća. To što je gospodin Šarović delegirao svoje članove svoje stranke u upravne odbore javnih preduzeća dok je Dragan Đilas bio aktuelni gradonačelnik Beograda meni znači samo jedno – da je pomagao Draganu Đilasu da upropašćuje grad Beograd. E sad, valjda iz tog razloga što više nema ni Dragana Đilasa na vlasti, najveći problem jeste SNS i oni rezultati koje imamo. Znate šta? Kroz sve ove diskusije koje su bile od strane jednog dela opozicije koji učestvuje u radu Narodne skupštine, pa i u mnogim sredstvima javnog informisanja, pa čak i na RTS-u, tzv. ekonomski stručnjaci pokušavaju da sve one rezultate koje je imala Vlada Republike Srbije relativizuju i minimalizuju i na kraju banalizuju. Evo, ja ću samo par rečenica da kažem, koje je jedan moj kolega rekao, da bih dao primer kako to izgleda. Bili su autoputevi i pre SNS. Bili su autoputevi i pravljeni su i pre Aleksandra Vučića. Niste vi ništa novo izmislili. Pa, slažem se. Poslednji autoputevi koji su napravljeni i završeni bili su iz vremena Brozove Jugoslavije. Ona se raspala pre 30 godina. O kojim drugim autoputevima možemo da pričamo? O autoputu Subotica – Beograd koji se pravio još dok je ministar bila u DOS-ovoj Vladi, u prvoj Vladi Zorana Đinđića, Marija Rašeta Vukosavljević? Tad su započeli izgradnju tog autoputa i nisu ga završili punih 13 godina? Most na Beški napravljen je 2013. ili 2014. godine, završen, niko ne zna koliko je plaćen. Možemo da pričamo i o autoputu od Preševa do Vranja, započet 2008. godine, izvršena eksproprijacija. Plaćen je, a onda je izvođač javnih radova otišao u stečaj. Zamislite sad to. Pa, platili smo stelt autoput, ništa drugo. Hoćemo li da pričamo o ovim autoputevima koji su rađeni po zapadnoj Srbiji, kada se išlo iz njive u njivu, preskakale se parcele itd. da bi se prikazalo da se nešto radi? Takve autoputeve mi nismo izmislili. Zato ono što smo uradili se relativizuje, banalizuje - pravili su i drugi. Ko je branio ovima koji su bili pre nas 12 godina na vlasti da naprave jedan autoput? Ko je branio da se završi obilaznica oko Beograda, učestvovao je u izvršnoj vlasti grada Beograda, učestvovao u radu javnih preduzeća, učestvovao u upravnim odborima tih javnih preduzeća? Što se sad posipa pepelom? Evo, drugi primer, gospodine ministre, kako se stvari banalizuju jeste i to, jedan od kolega reče, da je naš BDP porastao zato što je, eto, zbog izgradnje ovog kraka koji ide kroz Srbiju, turskog, odnosno Južnog toka, dramatično povećao rast BDP-a u Republici Srbiji. Ja ne krivim kolege koje o tome nemaju pojma, jer se informišu preko RTS-a, pa je tamo jedan ekonomista, čini mi se Ružica Nikolić, rekla da je to 1% podiglo BDP u Republici Srbiji. Onda je novinar pita, voditelj – koliki je BDP u Republici Srbiji? Kaže – tu je negde oko 33, 34, 35 milijardi evra ili dolara. Sad zamislite neko sebe naziva ekspertom, ekonomistom, priča o privredi Srbije, a ne zna da je BDP u Republici Srbiji preko 46 milijardi evra, ali se oni tako informišu. Sad pričamo kako izgleda banalizacija svega onoga što se uradi u Republici Srbiji, a dobro je za Republiku Srbiju. Sledeća stvar u banalizaciji jeste… Znate šta, vi podižete kredite i ti su krediti mnogo jeftiniji nego što su ranije bili. Jesu jeftiniji, ali to nije vaša zasluga, gospodine ministre, nije ni zasluga Vlade, nije ni zasluga Aleksandra Vučića. Kaže – to su okolnosti na tržištu kapitala uticale da mi imamo jeftiniji, odnosno da možemo da podižemo jeftinije kredite. Što ne kažu da su krediti postali mnogo jeftiniji sa početkom svetske ekonomske krize koja je počela 2008. godine i kada je prvi skinuo referentnu kamatnu stopu SAD, njihov FED, stave je maltene na nulu, što je izazvalo, prvo, skok evra u odnosu na dolar, pa je onda Evropska centralna banka smanjivala svoju referentnu kamatnu stopu da bi zadržala konkurentnost privrede, da bi na kraju tačno 2010. godine, sa izbijanjem Grčke krize, to bilo oko nule ili nešto ispod nule? Što smo mi onda 2011. i 2012. godine podizali kredite na tim istim međunarodnim tržištima sa po pet, šest, sedam ili osam procenata kamate na godišnjem nivou? Zato što nam je bio loš kreditni rejting, zato što su svi znali da Srbija nema povoljan privredni i ekonomski ambijent, zato što su znali da imamo neodgovornu vlast i nisu hteli da joj daju novac sa malim rizikom, odnosno sa malim kamatnim stopama. To se sve relativizuje. Evo je sad i ova priča, gospodine ministre, oko te čuvene pijace. Grad Beograd koji ima preko dva miliona stanovnika, gradsko jezgro preko milion stanovnika i sada jedan tu ustane i da kaže – platili ste pijacu, koliko, milijardu i 400. Prvo je bilo milijardu i 400, pa je skočilo na milijardu i 500, da je pričao 10 minuta bilo bi preko dve milijarde. Kaže - tu je u pitanju 50 tezgi, 35, 36 rashladnih vitrina i da li to toliko košta. Što ne kaže da je u pitanju 12.700 kvadratnih metara poslovnog prostora. To neće da kaže. To neće da kaže, a ima 72 lokala. Ni to neće da kaže. Ne ide u prilog. Bitno je da se svemu ismevamo, da niko ništa ne radi, da je sve smešno. Znači, njemu je to smešno evo i sada. Recimo, gospodine ministre, bili smo i vi i ja u Kini. Kina je zemlja koja u mnogim stvarima treba da bude primer Republici Srbiji. Oni zaista užurbano rade da dostignu sve one zapadne standarde koje postavili ispred sebe, pa i standarde kada je u pitanju koji podrazumevaju higijenske standardi u maloprodajnim objektima i pijacama. Taj koji se smeje za tu uređenu pijacu što ne kaže da je sada ova nova epidemija gripa krenula baš, ili tog korona virusa baš sa pijace koja nije ispunjavala higijensko-sanitarne uslove. Njemu je i to smešno. Njemu je sve smešno. On će sve da banalizuje. Ništa nije urađeno. Onda ćemo da se okrećemo drugoj priči, da one delove Srbije koji zaostaju, a prirodno je da zaostaju, Beograd je i prestonica i ekonomski i politički i svaki drugi centar, da ostatak Srbije zaostaje za Beogradom, da bi neki glas ušićarili iz unutrašnjosti upoređuju grad Beograd sa opštinama koje su ekonomski slabije. Što ne kažemo da se svuda po celoj Srbiji pravi? Zaista se u čitavoj Srbiji gradi. Spominjale su ovde kolege poslanici koliko Republika Srbija ima novih gradilišta. Ni to njima nije važno. Važno je da se oko nečega podsmevamo, da banalizujemo sve što god se uradi. Jedna banalnost, gospodine ministre, isto ono što kolege ne znaju, pa kažu – pa znate šta, vi sad podižete kredite, pravite neke autoputeve, pravite tamo neke bolnice, pravite tamo neke kliničke centre, pravite nešto tamo, ti krediti dospevaju za naplatu za 20 godina pa naša deca to ima da vraćaju. Dobro, gospodine ministre, sada ja da pitam – a za koga mi to radimo? Da li to pravimo za neke svemirce? Da li to pravimo da ostavimo našoj deci? Da li im poboljšavamo kvalitet života? Da li im poboljšavamo uslove, odnosno želimo da imaju bolje uslove da žive ovde, rade ovde, napreduju ovde, nego što smo mi imali kada smo započinjali svoj životni put samostalno? Pa, valjda za njih radimo, ali i to je smešno i to ćemo da banalizujemo. Sve šta god se uradi mora da bude izvrgnuto podsmevanju. Razumem da neke kolege ne znaju šta je suficit. Suficit je kada imate veće prihode nego što ste planirali. To je suficit. Deficit, to je ono o čemu možemo da pričamo, jer su se i oko toga dotakli opet valjda iz neznanja ili želje da se svemu podsmevaju. Kažu - od kada ste vi na vlasti javni dug je porastao za preko 10 milijardi. Ma hajde da računamo šta je to javni dug. Da li je javni dug samo ono na šta Narodna skupština da saglasnost u vidu zakona ili je javni dug i ona obaveza koja je stvorena i koja je trebala da se plati iz redovnih prihoda, a ta ista obaveza nije izmirena i plaćena? Da li je to javni dug? Jeste, da ne pričam šta su sve i kakve su nam dugove ostavili u Republici Srbiji. Kako smo mogli da imamo jednu suludu situaciju da nam prihodi na kamate i zaduženja s kojima nemamo nikakve veze budu veći od rasta BDP. To se zove bankrot i zato su te mere koje su nepopularne, ali odlučne bile primenjene 2014. godine, jer kada spašavate nešto ne pitate za cenu i ne pitate da li ćete opstati na vlasti ili nećete nego da uradite nešto za svoju državu i svoj narod, bez obzira na političku scenu. Znam samo jednog političara koji je to smeo u Srbiji u novijoj srpskoj istoriji. To je Aleksandar Vučić, a ovi drugi oni su gledali kako njima da bude bolje. Isključimo njima. Znam, gospodine ministre, uvek će tu priču da krenu oko toga - pa što ne hapsite tajkune? Pa tajkun nije običan kriminalac. Tajkun je jako blizak organima vlasti. Mišković je bio jako blizak i Borisu Tadiću i Draganu Đilasu i čitavoj jednoj ekipi oko njih. Potplaćivao ih je da Narodna skupština donosi zakone da bi on mogao da se bogati, a da ne dođe pod udar istih zakona. To su ti tajkuni. I Mišković i Šolak i cela ta ekipa. Pa sada postavljam pitanje – što ih niko iz opozicije ne spomene? Što niko ne kaže – oni su kriminalci, oni su lopovi, oni su barabe, bitange, upropastili, opljačkali Srbiju. Što ne kažu njihova imena? Evo ja sam rekao za dvojicu, i za Šolaka i za Miškovića i za Đilasa, evo treći, Tadić nije bio tajkun, prolazilo je pored njega, nije ni znao šta radi, Bojan Pajtić itd. Spominjem tajkune. Postavljam pitanje, umesto što brane njihov životni lik i delo neka ih napadnu jednom, neka kažu – krali su po Republici Srbiji, sklonite ih što pre, ne, nego – zašto niste? Pa ne znam da li su sarađivali nešto sa njima. Kada god ima ta kočnica, ja postavim pitanje – jel imaju neki poseban razlog zašto ih baš nešto ne napadaju? Ja da sam opozicija niko ne bi mogao da me zaustavi u tako nečemu. Nije bilo šanse, iako sam dobijao opomene da kao opozicija ne diram Miškovića i ekipu, ali tu nije bilo Tomislava Nikolića i Aleksandra Vučića, nego nekih drugih iz moje bivše stranke, pa sam ih i onda napadao. Tako da, gospodine ministre, šta god da uradite, šta god da ova Vlada uradi naši politički oponenti tzv. ekonomski stručnjaci sve će pokušati da relativizuju, na kraju da banalizuju, da prikažu kako ništa nije urađeno. Samo imaju jedan problem, a to je da u to ubede i građane Republike Srbije, a za to imaju samo vremenski period od nekoliko meseci gde će građani Srbije da ocenjuju rad i SNS i Vlade Republike Srbije i Aleksandra Vučića. Ostavimo njihovom sudu, oni su uvek u pravu.
Po Poslovniku narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite kolega.
Javljam se po članu 27. primena Poslovnika. Inače, unazad nekoliko minuta prozvao me je gospodin Šarović, vezano za Svrljig za ona sredstva koja su za budžet Svrljiga. Ja mogu da kažem samo nekoliko stvari što se tiče tih naših malih sredina. Za nas je vrlo bitno to što država Srbija, Vlada Republike Srbije i svi mi radimo na tome da se time obezbede bolji uslovi za život. Budžet naše opštine i tih i takvih opština koje su slične jugoistoku Srbije jeste nedovoljan. Normalno da treba više, ali mi imamo mogućnosti i ovde smo više puta govorili, ja sam više puta i tražio i podnosio amandmane da kada budu određeni predlozi zakona vezani za poljoprivredu, da se mnogo više izdvaja za ruralna područja, za nerazvijena područja, da se takvi budžeti upumpaju u sredstva kroz programe, kroz projekte za svako novorođeno dete, za nezaposlenu porodilju, za svaki bračni par koji se napravi u tim sredinama. Tu treba da bude veće izdvajanje. Mislim da država Srbija u narednom periodu treba da nastavi da se gradi i u Beogradu, ali normalno bi bilo da se više izdvaja za te naše male opštine, za te male sredine. Ja, recimo u Svrljigu imam selo Palilula, bilo bi dobro u tom selu Palilula da se nešto uradi, bilo bi dobro i gradska opština Niš – Palilula i tamo da se nešto radi. Dobro je svuda da se radi. Država Srbija, predsednik Srbije Aleksandar Vučić stvarno unazad osam godina radi u svakom delu naše Srbije, ali mislim da bi trebalo više da izdvajamo za brdsko-planinska područja, za Svrljig, za Belu Palanku, za Gadžin Han, za te male sredine. Tamo ima ljudi, tamo ima potreba, a siguran sam da će nadležno Ministarstvo finansija u narednom periodu prepoznati i do sada su iz Ministarstva finansija i vi gospodine ministre, uvek ste bili na strani tih naših malih opština i kada su nam trebale određene pomoći, da li je to edukativno, da li je to finansijska pomoć, vi ste na tome radili i završavali smo te probleme. U narednom periodu svi ćemo raditi na tome da rešimo problem, rešavanja vodosnabdevanja, rešavanju upošljavanja ljudi, da ljudi u našim selima, da žene u našim selima imaju veći stimulativne mere i na taj način već se radi na infrastrukturi, radi se izgradnja puteva. Evo sada je gospodin Arsić izašao, on je bio kod nas u Svrljigu. Gospodin Šarović je bio u Svrljigu, možda je prošao putem koji ide prema Staroj planini i taj put je urađen kompletno. Prilazni putevi do Svrljiga urađeni su kompletno, tako da se radi i gradi, ali mislim da bi bilo dobro i odlično da se radi i u Beogradu, ali moramo više izdvajati za jugoistočnu Srbiju, za male sredine, za takva područja kao što su Svrljig, Bela Palanka i ostala. Još jednom uvažena potpredsednice Skupštine, ovo vam je sada prvi put da predsedavate od kada smo mi tu. Ja vam čestitam. Vi to radite odlično i ne zameram, pošto možda niste čuli kada me je gospodin Šarović prozvao, odnosno kada je pomenuo, niste čuli i ne želim da se glasa o povredi Poslovnika. Hvala.
Hvala, kolega Milija. Sada, pravo na repliku Veroljubu Arsiću, narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Ja zaista mislim da je svako obraćanje Veroljuba Arsića jedan epohalan doprinos i za ekonomsku nauku i uopšte za razvoj parlamentarizma u Srbiji i moram reći da niko ne bi bolje objasnio od njega zašto se ne hapse tajkuni. Kaže Arsić – tajkun nije običan kriminalac. To je kriminalac koji je blizak vlasti i zato se ne hapsi. Tako je gospodine Arsiću, ali ono što vi očigledno ne razumete je to da vi na taj način optužujete upravo vašu stranku koja je već osam godina vladajuća stranka u Srbiji. I to jeste suština. Vi kažete – ne sme niko da pomene Miškovića. Ja tog gospodina u životu nisam sreo, niti mu bilo šta dugujem. Ali, vas pitam – ako je on najveći tajkun, ako je on najviše opljačkao građane Srbije, pa koliko ste vi procesa vodili protiv njega za ovih osam godina, koliko ste mu te protivzakonito stečene dobiti oduzeli? Pohvalite se time pred građanima Srbije i dajte da vidimo jel to jedini tajkun u Srbiji? Ja verujem da ih ima još. Zašto ne hapsite i njega i Šolaka i bilo koga drugog koji je opljačkao Srbiju? Zašto štitite lopove? Zašto vaš režim štiti lopove? Dakle, to je ono što je pitanje. Drugo, kaže isti gospodin, kako eto, hvala Bogu da imamo Palilulsku pijacu od milijardu i po dinara, jer kaže, evo ja preskačem to da je u Vuhanu korona virus krenuo upravo sa pijace, pa smo valjda mi bar na Paliluli, ajde svi da se sjatimo na pijacu, tamo je sada najmodernija pijaca, pa da se spasimo od korona virusa. To pokazuje način na koji mali Đokica rezonuje o ekonomiji i politici i kako on podvlači paralele između stvari koje ne mogu ni na koji apsolutno način da se povežu.
Hvala. Pravo na repliku, Veroljub Arsić. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, narodni poslanici, pa i mali Đokica zna da je baš upravo vlast koju je predvodila SNS i Aleksandar Vučić uhapsila Miroslava Miškovića. Nisu neki drugi i koliko znam, nije pušten, nego pravosnažno osuđen za krivično delo utaje poreza. I on i njegov sin. Neko izgled mi, čak i mali Đokica zna, da ta gospoda koja su spominjana, Šolak, Đilas, Pajtić i ostali nisu pravili krivična dela dok je SNS na vlasti i da su oni tajkuni koji su pisali zakone za vreme vlasti DS. To je ona vlast koju SNS nije smela da pobedi ni pokoju cenu, da bi se zadržao status kvo, da bi nastavili da pljačkaju. Znači, to je očigledno bio cilj i svih onih koji su napadali tada SNS kao opoziciju. Branili su i Borisa Tadića i Dragana Đilasa i Miškovića, i Šolaka i Pajtića. To je poznato. Samo jedan zakon ću da navedem koji je donela Narodna skupština, izglasan, išao direktno u korist tajkuna. To je bio Zakon o deviznom poslovanju. Zakon kojim je, kako oni kažu, najveća strana investicija u Srbiji, a to je prodaja „Maksija“, prodata kiparskoj firmi pošto je imovina bila na teritoriji Republike Srbije, novac je trebao da se vrati u Republiku Srbiju, ne, Mišković natera Tadića da se izglasa zakon i da novac ostane na Kipru. To je istina. E, to su tajkuni. Znači tada su nastali, tada su se obogatili. Mi pokušavamo da ih procesuiramo, ali ih svakako nikako ne branimo i nikako ne branimo njihov životni lik i delo kao neki narodni poslanici iz opozicije.
Hvala. Pravo na repliku, narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, zaista je zanimljivo ovo ekonomsko izlaganje ekonomskog eksperta SNS Veroljuba Arsića i zaista verujem da vi boljeg ekonomistu nemate od njega. Dakle, ovo što on iznosi iz minuta u minut verujte da toliko željno čekam da on nešto kaže i da upijem to znanje, jer te stvari bilo gde drugde ne možete da čujete. On priča o Miškoviću, a Mišković u svojoj knjizi piše kako mu je Toma Nikolić čiju je kampanju finansirao, garantovao da neće odgovarati, da neće biti uhapšen. Pazite on nije spomenuo nekoga iz SRS, nisam video da ga je Tomislav Nikolić tužio da zaštiti svoj veliki ugled i svoju veliku neukaljanu ničim čast i da kaže da to nije tačno, da je to bio neko drugi, da se neko prerušio, ispala mu lična karta pa otišao neko drugi tamo sa ličnom kartom. Dakle, ovo oko korona virusa ste gospodine Arsiću perfektno objasnili. Ovo oko toga da se tajkuni ne hapse zbog toga što su bliski vrhu režima i to ste zaista perfektno objasnili. Molim vas još malo da se vratite na referentnu stopu američku, na Centralnu evropsku banku, na federalne rezerve američke, jer zaista verujem da vi kao ekonomski ekspert možete mnogo toga da kažete. Posebno je zanimljivo to što ste vi jedini ekonomski ekspert koji je završio srednju elektro-tehničku školu u Kostolcu.
Pravo na repliku, narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Da bi čovek završio neki fakultet prvo mora da završi srednju školu. Još nešto, meni ne mogu da podmetnu da me ubije struja i ne bojim se da uključim računar kao neki. Tako da se oko toga razumemo odmah. E, sad sve to lepo rečeno od kolege Šarovića, samo je zaboravio jednu stvar da kaže, da je Tomislav Nikolić tada bio predsednički kandidat SRS. Nije išao ispred grupe građana, tada nije ni postojala SNS. Pa, što to ne kažete? Još nešto, da li bi imao političku zaštitu ili ne, pa događaji su demantovali. Mišković je bio u pritvoru dok nije završen ceo pretkrivični postupak, dok nisu svi svedoci dali izjave, dok svi veštaci nisu dali svoja veštačenja. Nemojte da izvrćete moje reči. Ja sam rekao definiciju tajkuna i lepo sam se ogradio da su to tajkuni bivšeg režima. Nemojte meni da stavljate u usta ono što nisam rekao, a to da li sam ja za vas politički ekspert, da li od mene imate šta da naučite, neću ništa da kažem samo nešto drugo koje nije vezano za vašu diskusiju, a to je da sam za vas politički penicilin i gađaću vas stalno na vašem neznanju i bahatošću kako se ponašate u Narodnoj skupštini.
Pravo na repliku, narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Vi ste gospodine Arsiću takav penicilin da me ne bi začudilo da vas spakuju u male bočice pa da počnu sa tim dozama i sa vama da se bore protiv ovoga korona virusa. Pazite, to je taj nivo, ekspertski nivo u SNS da zaista ništa ne može da nas iznenadi i vi ste u pravu kada kažete da ste mnogo toga rekli. Međutim, problem je to što govorite neistine. Dakle, razgovor koji je opisao Miroslav Mišković u svojoj knjizi se odigrao u Kabinetu predsednika Republike Srbije Tomislava Nikolića, dakle u vreme kada on već odavno nije bio član SRS. Ja ću vas podsetiti da je SRS napustio i zajedno sa vama, ukrao mandate 2008, a da je izabran za predsednika mnogo kasnije. I, drugo pitanje – da li to znači, vi kažete, ogradili ste se, tajkuni su kriminalci bliski vlasti, ali samo u prethodnom režimu. Da li su se to promenili tajkuni u ovom režimu ili tvrdite da više tajkuna nema? To bi opet bio taj ekspertski nivo, da kažete, evo, Miroslav Mišković je bio jedini tajkun, drugoga nema i zato nemamo koga da procesuiramo, a ne zbog toga što su i dan danas tajkuni bliski režimu. Ono, možda najzanimljivije, vi kažete da bi čovek završio fakultet mora da završi srednju školu. Vi ste gospodine Arsiću završili srednju Elektrotehničku školu i to ste uradili u Kostolcu u vreme kada ste bili mladi i kada je trebalo. Međutim, na volšeban način, na ulasku u šestu deceniju života kod vas se pojavljuje nekakva fakultetska diploma. Kažete da ste završili fakultet, pa dajte da čujemo gde se prave takvi ekonomski eksperti, pohvalite se malo tim svojim znanjem fakultetom, dajete da to čuju građani Srbije.
Veroljub Arsić, pravo na repliku.
Ja bih tu vama preporučio vašeg stranačkog kolegu Miroljuba, bliskog saradnika, ima i neke prepiske, koji je pravosnažno osuđen zato što se predstavlja, šta beše ono, da je završio Lomonosov univerzitet u Moskvi. To je što se toga tiče. Još nešto, možemo da diskutujemo i o mom znanju i mojoj stručnosti i o svemu, ali gospodine Šaroviću ja nisam lažov. Ja ne živim u Vranju, ja ne putujem lažno iz Vranja. Još nešto, vi ste sad rekli da se taj razgovor između Tomislava Nikolića i Miškovića i ta novčana transakcija, desila u kabinetu predsednika Republike. Koliko je meni poznato, znači to je moglo samo da se desi između izbora 2012. i 2017. godine. Godine 2017. kandidat za predsednika ispred SNS je bio Aleksandar Vučić, a ne Tomislav Nikolić. O tome kako bezočno lažete, sada ću da navedem još jedan primer, to isto ste pričali do 2012. godine, i o Miškoviću i o tom novcu. Vama je to možda smešno. Tomislav Nikolić, pre 2012. godine, isključivo je bio predsednički kandidat Srpske radikalne stranke. Možda to vama nije bitno, ja i ne smatram da je nešto bitno, ali samo zbog jedne stvari, pokazuje kakav ste čovek, koliko ste spremni da idete daleko zarad male šake glasova i koliko ste spremni da slažete da biste tu šaku glasova dobili. Još nešto, da li sam ja vaš penicilin ili nisam, kada ste me napadali do 2012. godine, vi niste prošli cenzus kao predsednik gradskog odbora SRS u gradsku Skupštinu Grada Beograda. Kada ste se manuli moje glave četiri godine, vratili ste se u parlament. Tako vam preporučujem, tada ste se isto predstavljali da ste stečajni upravnik SNS, prestanite da budete stečajni upravnik SNS, jer ćete postati automatski stečajni upravnik SRS. Nego, gledajte svoje političke ciljeve, svoj politički program i nemojte da dirate naše rezultate, oni su naši.
Pravo na repliku, Nemanja Šarović. Izvolite.
Gospodine Arsiću, od načina na koji vi razumete ekonomiju, jedino je možda bolji način na koji vi razumete politiku. Ja moram priznati da sam zaista fasciniran. Ne znam da li vi te vaše govore pripremate unapred, to bi neke stvari objasnilo, ili vam te ideje same tako naviru i vrcaju itd. Dakle, vi tvrdite da na političkoj sceni ko napadne Veroljuba Arsića taj ne može da prođe cenzus. Ko ćuti o Veroljubu Arsiću, taj je pobedio. Vi, gospodine Arsiću, imate veliki problem i vidite kako sam ja relaksiran i kako sam ja nasmejan, a vi krećete da se služite lažima, krećete da se služite uvredama. Ja vas pitam lepo, ljudski, normalno, korektno, koji je to cenjeni fakultet koji ste završili? Ja pretpostavljam, to je neki londonski, to je nešto što je izuzetno ozbiljno, da li je Kembridž, da li je Oksford, šta je u pitanju… Pazite, ali svakako ova znanja koja vi iznosite, pa ja ću, kao što je vaša koleginica predložila, da se ekspoze Aleksandra Vučića štampa kao naučni rad, evo ja predlažem da se svako vaše izlaganje štampa kao naučni rad. Ali, dajte, ne uskraćujte naciji, ne uskraćujte mlade koji treba da se obrazuju, pa podelite sa nama koji je to fakultet, kada ste ga završili? Ja verujem da će nagrnuti tamo u tu obrazovnu ustanovu, pa da svi sutra iz vaše stranke, da kompletan taj podmladak bude tako pametan, lep i obrazovan kao vi.
Veroljub Arsić, replika. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nivo znanja jednog čoveka može da mu pomogne u njegovom profesionalnom životu, ali svako osim onog profesionalnog dela ima i nešto lično, a to da li je neko lažov ili govori istinu spada u lične stvari. Da li je neko pošten ili lopov, nema veze ni koji fakultet je završio, ni gde ga je završio, nego je lopov. To kad je neko pokvaren, lažov i lopov, često u politici pokušava da skrene temu razgovora na druge stvari, da sakriva ono što je istina, a istina je da je jedan od kolega svaki dan dolazio na skupštinsku blagajnu, ne kao sada, nego svaki dan je dolazio na skupštinsku blagajnu gde se popunjavao nalog za isplatu i svojeručno upisivao da putuje iz Vranja za Beograd. Na taj način je protivpravno oštetio Narodnu skupštinu Republike Srbije, budžet Republike Srbije, sve građane Republike Srbije za 19.000 evra ili nešto više od dva miliona dinara i sad će taj nešto da mi priča i da mi postavlja pitanje gde sam ja završio fakultet. Pa, taj nema pravo ni da me pita kako se zovem, ni kakvo je vreme, nema pravo da mi kaže ni dobar dan.
Reč ima po spisku prijavljenih narodnih poslanika, narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Hvala, gospođo Radeta. Zaista mi je drago da se evo u višestranačju i sada prvi put danas, posle skoro četiri godine ovog mandata ukazala i vama prilika na najdemokratskiji način predsedavate sednicom Narodne skupštine. Ostalo je malo vremena i set ovih zakona je obrazlaganje naših kritika, gospodine ministre, počeću ovim zajmom koji bi trebao da unapredi rad Republičkog geodetskog zavoda, u stvari katastra, a to je jedno od velikih boljki našeg društva. Naravno, to apsolutno sa vama nema nikakve veze, vi ste možda kao ministar finansija u Vladi Republike Srbije imali dobre namere da na taj način poboljšate rad ove službe. Međutim, sve dok traje sprega Zorane Mihajlović i direktora katastra Bore Draškovića, a to je zaista jedna kriminalna sprega i veza. Rad Geodetske uprave neće moći da se unapredi. U svakom gradu u Srbiji, zna se tačno kakav reket uzimaju zaposleni, a pre svega šefovi uprava geodetskih zavoda da završe posao građanima, koji inače košta od pet do 8.000 dinara, niko to ne može da uradi bez naknade, odnosno bez reketa koji se od njih traži. Ta mafija je to počela organizovano da radi pre nekoliko godina i čak postoji, javna je tajna, kafić u ulici 27. Marta gde se dolazi sa novcem, a to je minimum 500 evra da onaj posao koji treba da urade tamo završite zbog pravno-formalnih začkoljica sa 500 evra reketa i to je zaista jedan neverovatan problem, a naročito činjenica što znaju i mnogi građani Srbije, tačnije njih preko 40.000 koji su uložili drugostepenu žalbu zbog toga što su im osporena osnovna rešenja da upišu svoje nekretnine. Radi se o mnogim porodicama. Mnoge porodice o kojima se radi ne mogu da završe svoje osnovne stvari, deca ne mogu da se školuju, ne mogu da se premeste u drugo mesto gde žele da žive i ta katastarska mafija je zaista nešto što će da obeleži ovaj mandat vladavine SNS i uopšte činjenica da su se svi oglušili o takve primedbe, žalbe građana i nerešenih preko 40.000 slučajeva. Što se tiče Zakona o popisu stanovništva objekata i stanova u 2021. godini, zaista celog dana smo mogli da slušamo o tome kako jedan laptop rešiće sav posao i to je super i to je napredno i to će da da odlične rezultate. Ja se zaista pitam da li su ovi poslanici koji su pričali od ovlašćenih predstavnika iz vlasti preko pojedinaca uopšte čitali ovaj zakon? Da li vi znate šta znači jedan pravi i ozbiljan pristup i izvlačenje pouke iz popisa stanovništva? Vi mislite, to je samo tako, dođe popisivač, eto ima sada ovaj laptop, pita kako se zoveš, ko tu stanuje, šta si po zanimanju, i to je to. Ne treba to da bude svrha, gospodine ministre, a to opet nije ni vaša striktna nadležnost, nego nisu došli oni koji treba da obrazlažu način na koji će to da se radi, da to bude svrha popisa stanovništva. Šta ste vi naprednjaci izvukli kao pouku iz popisa stanovništva iz 2011. godine? Jeste li se vi posle odlaska ovih žutih lopova i ovih dosovaca sa vlasti bavili nekim metodama da vidite od čega ćete vi da krenete. Ako ste imali taj popis stanovništva, a imate, to svako može da pogleda i u „Službenom glasniku“ tabele koje kažu da je u tom trenutku u Srbiji popisano sedam miliona i 160.000 stanovnika, a da je izvesno da sada ima manje od sedam miliona, da su ljudi otišli iz sela, da su mnogi mladi napustili Srbiju, da su mnogi bili prinuđeni da ugase svoja poljoprivredna gazdinstva. Kakva je onda pouka za vas iz vlasti, koji ste na osnovu tih parametara trebali da pravite neke strategije, neke programe i pre svega, gospodine ministre, da donosite zakone, da sprečite dalji odliv ljudi sa sela, mladih iz Srbije i da pospešite natalitet. Ministar Slavica Đukić Dejanović je nas pitanje jednog novinara pre nekoliko dana rekla, da, suočena je sa tim, pošto ona vodi to posebno ministarstvo za natalitet, da će biti manje i da su cifre te koje su neumoljive, pa videćemo posle toga. Šta vi imate da gledate posle toga? Zašto niste prihvatili zakone koje su predlagali poslanici SNS? Valjda vam se žuri na ono zvono svaki put kada je početak redovnog zasedanja, a evo i time završavam, gospođo Radeta, jer je potrošeno skoro čitavo vreme naše poslaničke grupe, da podsetim građane Srbije. Poslanik Zoran Despotović tražio je da se subvencije u poljoprivredi povećaju i da premija za mleko umesto sedam bude 10 dinara, da ona subvencija koja ide za biljnu proizvodnju, umesto 6.000 bude 9.000 dinara, a poslanik Tomislav Ljubenović je takođe tražio da bi se sprečili svi ovi negativni prirodni priraštaj koji će se pokazati po popisu stanovništva, da svako dete u Srbiji do svoje 18 godine od države Srbije dobija 12.000 dinara, kako bi imalo život koliko toliko dostojan čoveka, što mnogi roditelji na žalost ne mogu da omoguće svojoj deci, a vi završavate ovaj mandat, bez takvih veoma važnih promena i bez takve pomoći porodicama sa decom. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ljiljana Malušić.
Hvala predsedavajuća. Uvaženi ministre sa saradnicama, danas ću govoriti o zajmu za izgradnju nove UDK Tiršova 2. u Beogradu, ali pre nego što krenem sa obrazloženjem ovog zakona zajma, moram da se prisetim, neko je danas spomenuo gospodina Pajtića, a odavno nismo govorili o njemu i njegovim silnim malverzacijama, pa da se podsetimo kako je to nekada izgledalo, a šta mi to sve danas radimo. Oni su devastirali, oni su urušavali, oni su gradili, pa ne gradili, oni su uzimali pare, a mi sve živo što oni započnu, završimo. Da se setimo te 2016. godine, 4. jula, došle su kamere, pozvao iz Bojan Pajtić, to je bilo par dana pred izbore, presekao vrpcu, aaaaa, gotova Kamenica 2, bravo, divno, ušli ljudi, a tamo sve šuplje i prazno. Kamenica 2. bolnica, institut, nije bio završen, pod jedan. Pod 2, nije dobio ni građevinsku ni upotrebnu dozvolu, a pod tri, prazna Kamenica, ništa uneli nisu. Sram ih bilo. Došla nova vlast, SNS, došla nova Vlada, došao novi gradonačelnik, završili smo, pritom je institut građen osam godina i potrošeno je 30 miliona evra, a šarena laža, kobajagi otvorio čovek Kamenicu 2. Sramotno je to bilo, na sreću, ljudi su videli kako su radili, koliko su krali, izabrali su novu vlast, Srpsku naprednu stranku i završili smo sa šest meseci kompletnu „Kamenicu 2“. Bogu hvala, rade oba krila, napunili je. To su najsavremeniji instrumenti. Znači, ta tužna priča je završena. Pajtić je otišao u zaborav, bio i nepovratio se. Setimo se samo za vreme njegove vladavine mnogo tužne priče iz sela Bočar, gde je trebalo da se napravi na zemlji „Heterlendovoj“ ostavili su državi u amanet da naprave Specijalni zavod za decu sa posebnim potrebama. Dade Pajtić milion i po evra za to, za centar za decu sa posebnim potrebama, a od tog centra samo ostade jedna tabla koja i dan danas košta milion i po evra. Čudi me kako nije znao šta mu rade lekari, šta se desilo sa tih milion i po evra. Znamo mi šta se desilo, nego ne znaju još uvek ljudi iz Bočara, pa se čudom čude i pitaju, obećano im je bilo 50 novih radnih mesta, od tih 50 novih radnih mesta nijedno mesto imaginarni centar, tragedija, mislim toliko je tužno da neću više da pričamo o njemu. Bio ne povratio se. Mi radimo potpuno drugačije, radimo kroz projekte. Da, uzimamo kredite, ali uzimamo kredite sa po 2% kamate, čak sam čula daje jedan kredit od 0,61, što je dobro. Vratili smo sve njihove dugove i sada pravimo programe koji obuhvataju 12 projekata i to: izgradnja i opremanje zdravstvenih ustanova u državnoj svojini, čiji je osnivač Republika Srbija, u iznosu od 3.200.000.000 dinara. Ovo čitam samo da ljudi znaju šta su radili oni, šta nisu uradili, šta mi, a onda ću se vratiti na „Tiršovu 2“. Izgradnja i opremanje zdravstvenih ustanova na lokalnom nivou obuhvata nabavku medicinske i druge opreme i sve ono što oni nisu uradili. Projekat rekonstrukcije kliničkih centara finansira se iz sredstava kredita Evropske investicione banke i iz sredstava budžeta. Moram da kažem, moj dragi kolega, gospodin Bojanić, je imao tu nesreću da bude bolestan, pa je bio u bolnici. Bila sam i ja 2011. godine, Bogu hvala samo tri dana, jer su neke ovolike žute bube htele da pojedu i mene i one ljude jadne što su bili tamo. Sve je razvaljeno, prljavi toaleti. Mi imamo izvanredne lekare, imamo izvanredne medicinske sestre, ali šta vredi kad je bilo sve razvaljeno. Nema er-kondišna, razvaljeni prozori, vrata. Sad je potpuno drugačija slika, ne svuda, ne u svakom mestu, ali se puno toga uradilo, mnogo toga se promenilo na bolje, znači, adaptiramo, rekonstruišemo klinike. Izgradili smo novu kliniku u Nišu, potpuno novu, koja je božanstvena. Radićemo i u Kragujevcu. Renovira se Klinički centar u Beogradu koji je tu 40 godina stojao onako, Bože me sačuvaj, evo, još malo pa ćemo ga završiti. Sada da se vratim na ovu našu „Tiršovu 2“. Prva klinika je po uzoru na parisku kliniku odrađena još 1936. godine i bila je zaista par ekselans klinika za lečenje naše dečice, međutim, prošlo je već ovoliko godina, ta klinika je poprilično zastarela, malih kapaciteta, male su operacione sale. Za tri godine 150.000 dece je pregledano, što je mnogo veliki broj i mnogo mi je žao što je toliko dece obolelo. Ali, baš zato, kad je dete bolesno treba mu pružiti maksimalne uslove da što pre ozdravi. Uzeli smo kredit od 54.000.000 evra. Država iz budžetskih sredstava, ali i kreditnih i donatorskih sredstava će donirati dalje da se „Tiršova 2“ završi, na sreću, da bi se naša dečica lečila u što boljim i povoljnijim uslovima. Imamo izuzetno povoljne kamate na ovo. Imamo period počeka do pet godina. Kredit se mora iskoristiti do 2023. godine, kad će ova klinika i biti završena. Sigurna sam da će i pre roka, jer sve što radimo otvaramo bar jedno mesec dana pre roka. Tako da ću sa zadovoljstvom glasati o predlogu ovih zakona i svih zakona koji su na redu. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Andrijana Avramov. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre sa saradnicima, poštovani građani, s obzirom da imamo dosta tačaka i predloga zakona, izdvojila bih tačku Predloga zakona o potvrđivanju sporazuma, a vezano je za projekat za konkurentniju privredu uz podršku i zajam Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Smatram da ovim sporazumom dajemo još veći podsticaj srpskoj privredi. Zahvaljujući našim stabilnim finansijama i ekonomiji ovo, zapravo, jeste potvrda, pre svega, poverenja Međunarodne banke i međunarodne zajednice prema Republici Srbiji. Važno je napomenuti da je kamatna stopa navedenog zajma najniža moguća. Cilj navedenog sporazuma jeste dalji razvoj i unapređenje privrede. Prednosti navedenog sporazuma jesu jačanje pristupa poljoprivrednim uslugama, dalji poslovni razvoj, još bolju implementaciju produktivnih investicija, zatim projektovanje i implementaciju strategije digitalne komunikacije i unapređenje hardverskih, softverskih i ljudskih kapaciteta, odnosno, kompletnu modernizaciju Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, koja je usmerena na podizanje svesti o projektu i na pružanju podrške savremenoj poljoprivredi i zbog podsticaja širokog učešća zainteresovanih strana što će u daljoj budućnosti doprineti i otvaranju novog broja radnih mesta i samim tim, smanjenjem stope nezaposlenosti koja je već sada u iznosu od 9,5%. Ovim Predlogom zakona mi pružamo mogućnost za finansiranje različitih proizvodnih delatnosti za finansiranje kapitalnih investicija, radnog kapitala, tehničke podrške i za potrebne obuke postojećih i budućih zaposlenih uz davanje bespovratnih sredstava. Podsetiću naše građane da smo i u prethodnoj, 2019. godini, omogućili davanje bespovratnih sredstava za podsticaj i razvoj malim i srednjim preduzećima, zatim za program podrške razvoju poslovne infrastrukture. Imali smo dodelu bespovratnih sredstava različitim investitorima za proizvodnju, za učešće u programu promocije preduzetništva, nabavku potrebne opreme, kao što je kupovina domaćeg traktora i davali smo subvencije i za samozapošljavanje. Ove godine će biti obnovljeni svi konkursi za bespovratne subvencije koji su bili aktuelni kao i prethodne. U svakom smislu smatram da je navedeni sporazum dobra mera koja će pomoći i olakšati dalji razvoj i poslovanje naših srpskih preduzeća. Zahvaljujući novom investicionom programu „Srbija 2025“ samo u sektor poljoprivrede ulažemo dodatnih 300 miliona evra, gde će određena navedena sredstva ići za navodnjavanje i za traktore za poljoprivrednike. Svakako ću o navedenom novom investicionom ciklusu govoriti sledećom prilikom kako bih ostavila vreme i mojim uvaženim kolegama. U našoj državi Republici Srbiji, koja je danas znatno razvijena, vidi se da se rađaju značajna dela, jer naša politika vodilja jeste da je država rođena za čoveka, a ne čovek za državu. Mi bi, kao građani, zaista bili srećni da su odlaskom Dragana Đilasa sa vlasti otišli i svi dugovi napravljeni tokom njegove vladavine, preskupi krediti sa previsokom kamatnom stopom i prazna državna kasa, nezapamćeni dugovi, jesu odlika neodgovorne i pljačkaške politike i to jeste naša tragična prošlost i naša realnost na koju, nažalost, uvek moramo da se vraćamo, jer smatram da bi smo još brže i više sprovodili reforme u svim oblastima, da nas tzv. opozicija nije toliko unazadila. Zato danas uz veliki i naporan trud radimo i pokušavamo i dalje da efikasnim, ekonomskim merama promenimo ekonomsku klimu i vidi se da uspešno popravljamo ono što je ranije upropašćeno, naš narod to vidi, sigurna sam u to. Zahvaljujem se poštovanim građanima na poverenju i podršci koju nam ukazuju, jer smo svesni da država u kojoj se samo naselje i javna pljačka promoviše po principu – dopustite mi da kontrolišem novac u državi samo za svoje džepove i nije me briga za zakone, želi zlo svojoj deci, našoj deci i našim građanima. I kroz istoriju smo gledali da tu nema nikakvog boljitka za građane. Danas, naša Srbija postoji u korist dobrog i boljeg života građana, a ne samo u korist života nekih političara, kao što je to bio slučaj sa Draganom Đilasom i 618 miliona, po kojima ga sa gorkim sećanjem svi pamtimo. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragana Kostić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvaženi ministre sa saradnicima, narodni poslanici, građani Srbije, danas na dnevnom redu se nalazi Predlog zakona o popisu stanovništva, domaćinstva i stanova 2021. godine. Opšte je poznato da se u Srbiji na 10 godina sprovodi popis stanovništva i da se do sada sprovodio popunjavanja papirnih upitnika. Godine 2021. prvi put će se za prikupljanje podataka koristiti prenosni računari. Novina je i uspostavljanje mehanizma za povezivanje popisnih i geoprostornih podataka na nivou kućnog broja, čemu će svakako doprineti novi Zakon o registru prostornih jedinica i adresnom registru. Podaci dobijeni popisom 2021. godine poslužiće za definisanje stepena urbanizacije, tipologije ruralnih i urbanih područja, kao i za druge klasifikacije koje nedostaju. Popis 2021. godine će poslužiti za proveru, obuhvat i kvaliteta podataka koji se vode u administrativnim registrima, ali i za uspostavljanje statističkog registra stanovništva koji će 2031. godine biti osnov za sprovođenje popisa. Ključnu ulogu u svim fazama njegovog sprovođenja ima Republički zavod za statistiku, kao i popisne komisije koje se formiraju na nivou opština, gradova i grada Beograda. Popisom 2021. godine obezbediće se pouzdani podaci o ekonomskim, etničkim, migracionim, obrazovnim i drugim obeležjima koji se mogu iskoristiti za projekciju budućeg kretanja, a naročito za realno sagledavanje obima i posledica iseljavanja stanovništva u inostranstvo u poslednjih deset godina, pada fertiliteta i ubrzanog starenja stanovništva, društvenih pojava koje najneposrednije utiču na promene u demografskom potencijalu naše Srbije. Kao što kaže naš predsednik Aleksandar Vučić, džaba nam nove fabrike, putevi, bolnice i škole ako nam se ne rađaju deca i ako nam je iz godine u godinu broj stanovnika sve manji. Upravo iz tog razloga naša Vlada i predsednik Aleksandar Vučić preduzimaju sve moguće mere kako bi popravili demografsku sliku Srbije. Tako je prošle godine rođeno više 600 beba nego u 2018. godini, kao rezultat već preduzetih demografskih mera, ali se tu nije stalo. Preduzimaju se i druge mere, a sve u cilju da nam se što više rađaju deca i da se finansijski pomognu porodice sa dva i više deteta. Upravo rezultati popisa 2021. godine koristiće se za izradu i praćenje realizacije strateških ciljeva naše Vlade, a demografska politika je jedna od njih za generisanje indikatora značajnih za ocenu efikasnosti donetih mera, kako na nacionalnom tako i na lokalnom nivou. Podaci dobijeni popisom su značajni za sprovođenje pojedinih zakona iz oblasti ostvarivanja prava nacionalnih manjina, ali i za definisanje mera za poboljšanje položaja osetljivih grupa stanovništva i smanjenje socijalne isključenosti. Takođe, popisom se obezbeđuju i podaci za potrebe međunarodnih institucija i organizacija kao što su UN, Eurostat, UNESKO. Finansiranje popisa 2021. godine izvršiće se iz sredstava budžeta sa 51%, dok će se 49% finansirati iz Evropske komisije. U nadi da će broj građana Srbije iz dana u dan rasti, jer to zaslužuje ova Srbija, u danu za glasanje podržaću predlog ovog zakona, kao i sve predloge zakona koji su na dnevnom redu. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Ljubica Mrdaković Todorović. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Poštovani gospodine ministre sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, da podsetim, Zakonom o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu, kao i Zakonom o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu u članu 3. odobreno je zaduživanje kod Banke za razvoj Saveta Evrope za projekat izgradnje Univerzitetske dečije klinike Tiršova u iznosu od 54 miliona evra. Kao što smo imali prilike da čujemo, Univerzitetska klinika Tiršova je objekat od pre Drugog svetskog rata i namenjena je za lečenje i negu dece. Do sada je renovirana dva puta 60-ih i 90-ih godina prošloga veka. Jedan od osnovnih problema za funkcionisanje sadašnje bolnice je nedostatak prostornih kapaciteta, zastareli i neefikasni sistemi za grejanje, ventilaciju i klimatizaciju, slabija zaštita od požara, zastarelo i neefikasno grejanje, previše pacijenata i roditelja ili staratelja smešteno u neodgovarajućim prostorima i premalim sobama, tako da je sve to doprinelo da dođe do zahteva za izgradnju nove zgrade i do otklanjanja pomenutih nedostataka. Nova dečija klinika Tiršova 2 biće izgrađena u Deligradskoj ulici. Biće to potpuno novi objekat izgrađen po ugledu na najsavremenije bolnice u Evropi i svetu. Bolnica će imati preko 30.000 m2, sobe će biti jednokrevetne i dvokrevetne. Klinika će biti kompletno opremljena i zadovoljiće sve najmodernije standarde lečenja i nege sa najsavremenijom opremom. Naime, ideja o novoj Tiršovoj 2 dečijoj klinici započeta je pre četiri godine i na njenoj realizaciji su zajednički radili predsednik države, gospodin Aleksandar Vučić, ministar zdravlja Zlatibor Lončar, Vlada Republike Srbije, gradonačelnik Beograda dr Radojičić, kao i lekari i osoblje Tiršove, tako da ćemo imati zaista vrhunsku bolnicu za generacije koje dolaze. Kroz zdravstvo se ogleda stanje u jednoj državi. Hoćemo bolje uslove za našu decu. Rok za Tiršovu 2 je kraj 2022. godina. Imaćemo potpuno novu bolnicu izjavio je jednom prilikom predsednik Srbije Aleksandar Vučić. Upravo mi danas govorimo o Nacrtu zakona o potvrđivanju okvirnog sporazuma o zajmu između Banke za razvoj Saveta Evrope i Republike Srbije za projektni zajam za izgradnju nove univerzitetske dečije klinike Tiršova 2 u Beogradu. Na taj način smo i korak bliže realizaciji ovog kompleksnog projekta od nemerljivog značaja za sve nas, za naše mališane, za naše građane. Izgradnja dečije Univerzitetske klinike Tiršova 2, ali i sve do sada što je urađeno u sistemu zdravstva, dramatično menja sliku srpskog zdravstva. To menja životni standard ljudi, svih naših građana kojima je pomoć, lečenje i zdravstvena nega potrebna i neophodna. Od zemlje koja je 2014. godine imala ubedljivo najgore ocene po rezultatima Evropskog zdravstvenog potrošačkog indeksa ENCI, 2012. godine naš zdravstveni sistem nije ni ispunjavao kriterijume za ocenjivanje u sklopu ENCI-ja, a danas smo po rezultatima ispred 14 zemalja EU pod istim uslovima. Ali, mi želimo da budemo još bolji, da idemo napred i da za par godina uđemo u prvih 10 u Evropi. To bi mnogo značilo za dalji napredak životnog standarda građana, za lakšu starost i za bezbrižno detinjstvo. O tome kako vidimo naše zdravstvo u budućnosti, ministar Lončar je rekao, citiram: „Naša vizija zdravstvenog sistema je kristalno jasna. Želimo stabilan, efikasan i održivi zdravstveni sistem, sistem čije su usluge kvalitetne i dostupne svim građanima“. Kraj citata. Ja kao dugogodišnji zdravstveni radnik srpskog zdravstva podržavam ovakvu viziju ministra Lončara. U 2020. godini srpsko zdravstvo beležiće unapređenje rada domova zdravlja koji prelaze u nadležnost države, nastavak osavremenjivanja zdravstvene infrastrukture i opreme i zapošljavanje najboljih zdravstvenih radnika. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zvonimir Đokić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Jedan od zakona o kome raspravljamo sada je Zakon o popisu stanovništva, domaćinstava i stanova 2021. godine, koji treba da reguliše pripremu, organizaciju i sprovođenje popisa 2021. godine. Popis 2021. godine sprovešće sve zemlje EU i regiona, osim BiH, iz određenih razloga, a po savetima, instrukcijama i preporukama Eurostata, tj. kancelarije EU zadužene za statistiku, čiji je zadatak obrada, objavljivanje statističkih podataka na nivou cele EU. Ovaj popis treba da pokaže, kao i obično, koliko nas ima, koliko ima stanovnika, kakva je starosna struktura, pol, obrazovanje, nacionalna, pa i verska opredeljenost, gde smo i kako živimo, kako smo naseljeni, raseljeni itd. Popis treba da traje 30 dana. Prethodni popis je trajao 15 dana. Radiće se uz pomoć, za razliku od prethodnog popisa, uz pomoć laptop računara, a ne kao do sada uz pomoć papirnih upitnika. Biće angažovano oko 15 hiljada popisivača, ranije je bilo angažovano 36 hiljada. Biće obuhvaćeni državljani Srbije sa prebivalištem odnosno boravištem u Republici Srbiji, bez obzira da li su u vreme sprovođenja popisa prisutni u svom mestu stanovanja ili privremeno borave u drugom mestu u Srbiji ili u inostranstvu. Popisaće se čak i stalno nastanjeni stranci i oni kojima je odobren privremeni boravak u Srbiji, itd. Kritični momenat popisa, tj. datum, trenutak koji će se meriti je ponoć, 31. marta 2021. godine. Troškovi koji su planirani iznose negde oko 29,3 miliona evra, od čega će 15,1 milion evra biti iz budžeta Republike Srbije, a ostalo iz fonda EU, tj. Evropske komisije, nekih 14,2 miliona evra. Rekao sam na početku da se popis izvodi po preporukama i instrukcijama Eurostata, tj. Kancelarije za statistiku koja je osnovana u EU neke 1953. godine. Njen glavni zadatak je obrada i objavljivanje uporednih statističkih podataka na nivou cele EU. Nakon završetka popisa stanovništva, domaćinstava i stanova 2021. godine, naš Republički zavod za statistiku će kao ovlašćeno statističko telo na nivou države analizirati rezultate popisa, a nakon toga će ih proslediti Eurostatu. To isto će uraditi i sve države EU i regiona, rekao sam, osim Bosne i Hercegovine, koja je planirala da popis izvrši 2023. godine. Eurostat će ih sistematizovati, sintetizovati, uporediti i objaviti u obliku štampanih i elektronskih publikacija, pod nazivom "Evropa u brojkama". U Eurostatu se redovno prate i analiziraju podaci u vezi sa opštom statistikom, ekonomijom i finansijama, demografijom i socijalnim uslovima, industrijom, trgovinom i uslugama, poljoprivredom, ribarstvom, spoljnom trgovinom, transportom, životnom sredinom, energijom, naukom i tehnologijom. Analize i predviđanja koja uradi Eurostat objavljuje, a koriste ih institucije EU za kreiranje i sprovođenje zajedničkih politika. Osim država članica EU, Eurostat svojim analizama obuhvata i države evropskog ekonomskog prostora i naročito zemlje koje su kao i Srbija kandidati za članstvo u EU, a tesno sarađuje sa međunarodnim organizacijama, kao što su Ujedinjene nacije, Organizacija za ekonomsku saradnju i razvoj, Međunarodni monetarni fond, Svetska banka, itd. Na kraju ću reći da je SNS, na čijem je čelu predsednik Aleksandar Vučić, veoma važno da Srbija na svom putu napretka i u ovoj oblasti bude deo EU, kojoj teži. Važno nam je da budemo deo razvijenog i uređenog sveta i da sve što radimo, radimo planski i na osnovu ozbiljnih analiza i procena. Zato ćemo usvojiti Predlog ovog zakona. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Olivera Ognjanović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, realizacija infrastrukturnih projekata vodi napretku cele privrede, doprinoseći ravnomernijem regionalnom razvoju zemlje. Zato smatram da je izuzetno važan Ugovor o saradnji Vlade Republike Srbije i Vlade Turske u oblasti infrastrukturnih projekata i potvrđivanje Ugovora o kreditu između Republike Srbije i turskih banki "Zirat" i "Deniz". Ovaj ugovor podrazumeva dva veoma bitna projekta rekonstrukcije i izgradnje puteva, i to: državnog puta Novi Pazar-Tutin, izgradnja auto-puta Sremska Rača - Kuzmin i mosta preko reke Save i izradu projekta za deonicu puta Požega-Kotroman. Upravo zato, ostvarenje ovih projekata će značajno doprineti rastu BDP-a u oblasti građevinarstva, upošljavanju domaće građevinske industrije i rastu zaposlenosti, jačanju tržišta rada i popravljanju životnog standarda. Izgrađene su i grade se mreže auto-puteva. Srbija se gradi, raste i povezuje. Povezuju se ruralne sredine. Uz nove puteve, niče nova infrastruktura, što najviše doprinosi razvoju privrede. Područja sa razvijenom infrastrukturom i putnom mrežom privlačnija su za strane investitore, izgradnju fabrika, otvaranje novih radnih mesta za lokalno stanovništvo. Sve ovo podstiče veću uposlenost proizvodnih i uslužnih kapaciteta domaće privrede, što otvara dodatne mogućnosti lokalnih samouprava da realizuju različite razvojne projekte. Takođe, smatram da je od izuzetne važnosti Sporazum o zajmu između Banke za razvoj Saveta Evrope i Republike Srbije za projekat izgradnje nove Univerzitetske dečije klinike Tiršova 2 u Beogradu. Napokon, nakon skoro 50 godina čekanja, dobićemo najsavremenije opremljenu bolnicu, mesto za lečenje najtežih dečijih pacijenata iz Srbije i regiona. Ove godine počinje izgradnja bolnice koja će se prostirati na više od 30 hiljada metara kvadratnih i imaće sve uslove za lečenje pacijenata sa najtežim dijagnozama. Postojeća zgrada Tiršove je građena 1940. godine i sav novac koji je godinama ulagan u obnovu fasade, dograđivanja i renoviranja, nažalost, nije dovoljan. Najveći problem jeste preopterećenost zgrade. Zato je bitno što Tiršova 2 predstavlja potpuno novi koncept lečenja, gde bi najviše pacijenata trebala da primi dnevna bolnica. Imaće direktnu vezu sa najvećim porodilištem Kliničkog centra Srbije, tako da će novorođene bebe kojima je hitno potrebna nega specijalista moći brzo da se leče ili operišu. Realizacijom ovih projekata rešiće se višedecenijski problemi i omogućiti lakše lečenje naše dece, što predstavlja najveći interes Srbije. Moram da naglasim da je država za rekonstrukciju zdravstvenih objekata u 2020. godini opredelila više od 11 milijardi dinara. U toku su radovi na rekonstrukciji 19 zdravstvenih objekata, čija ugovorna vrednost iznosi 10 milijardi i 300 miliona dinara. Osim Tiršove 2, za 2020. godinu su planirani projekti rekonstrukcije Instituta za majku i dete u Beogradu, nastavak radova na Kliničkom centru Vojvodine, čija je procenjena vrednost 34 miliona evra i sanacija postojeće Infektivne klinike. U obnovu i opremanje zdravstvenih ustanova, koje bi trebalo da se završe u naredne četiri godine, biće uloženo čak milijardu evra. Ovim projektom obuhvaćeno je oko 100 ustanova, od domova zdravlja do kliničkih centara u svim delovima Srbije. Ukoliko su institucije slabe, a Vlada neefikasna, kao što je to bilo do 2012. godine, onda će svako planiranje ostati obećanje. To je ono što smo mogli da vidimo i osetimo na sopstvenoj koži. To nam je ostavila Demokratska stranka u Srbiji. Međutim, danas je situacija sasvim drugačija. Ovakvi projekti predstavljaju uspeh ove Vlade, koja otvoreno i direktno pokazuje da radi za svoj narod, da na svaki način pokušava da ispravi ogromne greške načinjene u bliskoj prošlosti i omogući brz privredni oporavak i razvoj, dajući nam lakši i bolji život. Do skoro smo imali neuređene javne finansije i ogromne dugove, a danas vraćamo svoj dug narodu, povećavamo plate i penzije. Svedoci smo reformi koje dovode do velikih promena u našim životima, jer je ova Vlada pre svega pokazala da Srbija može da živi, da se razvija, da treba da postane zemlja u kojoj će se rađati deca i ostajati da žive, rade i planiraju budućnost u svojoj zemlji. Vidimo da se kroz politiku ove Vlade sprovodi inicijativa i promoviše dijalog o ekonomskim politikama, ubrzavaju se međunarodne saradnje u oblasti infrastrukture, trgovine, finansija i privlačenju značajnih resursa i izvora, uključujući i privatni sektor, a sve u cilju infrastrukturnog razvoja kao osnove dugoročnog održivog rasta. Danas ne razmišljamo o opstanku, već o napretku. Srbija je ekonomski snažnija nego ikada. Ima rast, spušta javni dug, smanjuje nezaposlenost iz godine u godinu. Podsetiću građane da smo do pre nekoliko godina imali stopu nezaposlenosti od skoro 26%, a danas je to svega 9,4%. Ekonomski napredak zemlje zavisi od odlučnosti i sposobnosti Vlade da sprovede suštinske reforme, a Vlada Srbije pokazala je i odlučnost i odgovornost prema svojim građanima. Sve ovo su pokazatelji privrednog razvoja Republike Srbije i povećanje finansijske stabilnosti, a sve to zahvaljujući ozbiljnosti i velikom zalaganju Vlade na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem. Čestitam vam na svim postignutim rezultatima, na trudu i radu. Zahvaljujem vam na brizi i toleranciji, na strpljenju i mudrosti i želim vam još mnogo uspeha, jer samo tako Srbija zaista može ići napred i naša deca mogu planirati budućnost u svojoj zemlji jedinoj i najlepšoj Srbiji. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, gospodine Arsiću, gospodine ministre Mali sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, podržavam ovaj set zakona iz oblasti finansija. Oni će zaista, kao što je to rekao i ministar finansija, pridoneti daljoj ubrzanoj modernizaciji naše zemlje koju sprovodi Vlada Republike Srbije, najveći broj poslanika u ovom visokom domu, najveći broj građana Republike Srbije, a motor ubrzane modernizacije Republike Srbije je naš predsednik Aleksandar Vučić. Poštovani gospodine ministre finansija, i ovi zakoni će pridoneti protoku, kao što ste vi naglasili, robe, ljudi i kapitala, što pridonosi miru i stabilnosti, odnosno pedagogiji mira ne samo u regionu, nego i šire, za koju se zalaže i sprovodi naš predsednik, SNS i Vlada Republike Srbije. Uvaženi građani Republike Srbije, gospodo narodni poslanici, stabilnosti zemlje i regiona pridonosi i plan, odnosno strategija ekonomsko-društvenog razvoja od 2020. do 2025. godine, koju je promovisao naš predsednik Republike, kada će se u infrastrukturu uložiti 900 milijardi evra. O tome je juče bilo dosta reči u ovom visokom domu i moja malenkost nema nameru da o tome govori. Dozvolite, gospodine ministre i gospodine predsedavajući, gospodine Arsiću, da dve rečenice kažem nešto o našim političkim protivnicima. Šta reći o njima? Evo, jednog od njih, Boško Obradović, zvani, inače, moj je naziv lupetiv, da građanima objasnim zašto. Zato što me stalno pitaju – zašto on lupeta. Kažem – on je profesor srpskog jezika i književnosti i izmislio je osmi padež lupetiv. Poštovani građani, da li je tačno da je Boško Obradović izvršio upad u RIK i napad na članicu RIK-a? Da li je tačno ili ne? Da li je tačno da je Boško Obradović izvršio upad u opštinu Pećinci? Da li je tačno da je Boško Obradović izvršio napad na predsednika Administrativnog odbora Skupštine Republike Srbije, dr Aleksandra Martinovića? Da li je tačno da je Boško Obradović izvršio upad u kabinet predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, gospođe Maje Gojković? Da li je tačno da je Boško Obradović izvršio upad u policijsku stanicu u Guči? Da li je tačno da je Boško Obradović izvršio napad na novinarku „Pinka“? Da li je tačno da je izvršio pokušaj upada u REM? Da li je tačno da je Boško Obradović tražio streljanje predsednika Republike Aleksandra Vučića i predsednice Vlade gospođe Ane Brnabić? Da li je tačno da je Boško Obradović izvršio, odnosno pokušao upad u zgradu Predsedništva Republike Srbije? Da li je tačno da je od Vojske Srbije tražio da izvrši državni udar? Da li je tačno da je Boško Obradović izvršio upad u zgradu RTS testerom i tražio da preuzme program? Da li je tačno da je Boško Obradović izvršio upad u zgradu Skupštine opštine Gornji Milanovac, gde ga je čuvar izbacio iz zgrade? Da li je tačno da je zapretio predsedniku Vučiću šamaranjem? Da li je tačno da je Boško Obradović 19.11. gospodnje 2019. godine izjavio, citiram – Vučić mora na hitnu operaciju srca u SAD kako bi preživeo? Baš zato sada je pravi trenutak da se intenziviraju napadi na njega iz svih oružja. Da li je tačno ili ne? Da li je tačno, gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, da je Boško Obradović oktobra 2017. godine uneo kamen, koji moj kolega Rističević naziva kamen kupusić, u Narodnu skupštinu Republike Srbije za koji je rekao da je sa KiM i time ponizio sve građane, a posebno Srbe na KiM? Da li je tačno da je Boško Obradović marta 2019. godine pokušao upad u zgradu Skupštine grada Beograda? Da li je tačno da je Boško Obradović marta 2019. godine upao u RTS i hteo da se uključi u direktni prenos RTS-a? Da li je tačno da je marta 2019. godine zajedno sa Draganom Đilasom, inače, to je čovek, Dragan Đilas, koga ja nazivam, kada je ušao u politiku, da je bio običan gologuzan, a sada je tajkun sa 619 miliona eura, zajedno sa njim, zajedno sa Vukom Jeremićem, članom međunarodne bande lopova i bandita, ispred zgrade Predsedništva Srbije? Da li je tačno da je Boško Obradović 2019. godine srpskom zastavom, pazite, i kopljem otvarao vrata Narodne skupštine Republike Srbije? To ste sve gledali, poštovani građani. Da li je tačno da je Boško Obradović 27.12. gospodnje 2019. godine upao u Narodnu skupštinu Republike Srbije, napao gospodina Martinovića i izvršio haosu u ovom visokom Domu? Da li je tačno ili ne, poštovani građani Republike Srbije, da je Boško Obradović izvređao na najprizemniji način prof. dr Mićunovića, koga je nazvao običnim komunistom i lažnim patrijarhom? Završiću, profesor Mićunović je rekao, citiram – mene ne interesuje politički huligan koji pokušava da u naš politički život uvede tabloidno prostaštvo, završen citat. O sledećim ne bi govorio da ostavim svojim kolegama vremena, ali dozvolite o jednom moram da kažem, a to je prof. dr Janko Veselinović, zvani stanokradica. Zašto stanokradica? Jer je uzurpirao stan Milice Badže, inače izbeglice, 28 godina, iz Obrovca u Ulici Braće Kurjakovića i gle čuda zaslugom vašom, gospodine Arsiću i predsednice Narodne skupštine i svih narodnih poslanika vratio je taj stan Milici Badži na prozivku našu, ali dobio je još veći. Inače, taj prof. dr Janko Veselinović, zvani stanokradica, kaže ovo – posle bojkota tražiti raspisivanje novih izbora, ako ne direktno okretanje vojske i policije na stranu demonstranata i protivnika režima, završen citat, 11.9. gospodnje 2019. godine. Da li je tačno, gospodine Veselinoviću, ili nije? Ovo za stan ne kažem ja, nego kaže „Slobodna splitska Dalmacija“ od 11.12. gospodnje 2014. godine. Na kraju, uvaženi narodni poslanici, potpredsedniče Arsiću, ja ću sada postaviti pitanja, 10, građanima Republike Srbije i nama, narodnim poslanicima, da li je ovo što izgovaram je tačno ili ne. Ko je prvi izvršio finansijsku konsolidaciju od predsednika države Republike Srbije? Naravno da je Aleksandar Vučić. Ko je prvi obeležio NATO agresiju na našu zemlju od predsednika države? Odgovorite, dame i gospodo. Naravno da je Aleksandar Vučić. Ko je prvi od predsednika Republike Srbije rekao nećemo u NATO? Odgovorite politički protivnici, vi koji ste pobegli i oni koji gledaju sada iz svojih udobnih prostorija? Ko je prvi od predsednika Republike Srbije rekao – neću uvesti sankciji Rusiji? Odgovorite, dame i gospodo narodni poslanici, vi i naši politički protivnici, a građani Republike Srbije ovo vrlo dobro znaju? Ko je prvi rekao zapadu – nećete nam zabraniti da sarađujemo sa prijateljskom Kinom, od predsednika država? Odgovorite vi naši protivnici i oni koji ste tu i oni koji niste, a građani Republike Srbije to vrlo dobro znaju. Ko je prvi posle zločinačkog bombardovanja naše zemlje podigao Vojsku Srbije na zavidan nivo, od predsednika države? Odgovorite gospodine Đilasu, odgovorite Boško Obradoviću, odgovorite Vuče Jeremiću i ostali iz saveza za Srbiju? I, gle, čuda, ko je prvi od predsednika države, pazite dobro, rekao šta će nam Vojska? Šta mislite ko je prvi rekao? Pa, Boris Tadić. Hoćete datum? Neću da datum govorim, da bi ostavio vremena. Ko je prvi povratio 166-i list Miroslavljevog jevanđelja posle 175 godina? Vratio tamo gde mu je mesto bilo. Ko je prvi? Aleksandar Vučić. Ko je prvi od predsednika države doveo ruskog predsednika Vladimira Vladimiroviča Putina u našu zemlju? Ko je prvi doveo predsednika, nama prijateljske Kine u našu zemlju od predsednika država? Poštovani narodni poslanici, na kraju, za razliku od njih, predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić je veliki srpski reformator, veliki srpski državnik i iznad svega rodoljub koji nikada, nikada neće raditi protiv interesa srpskog naroda i svih građana Republike Srbije. Vama gospodo iz jedan od pet miliona, koji ste tvrdili sve do danas da niste politička organizacija, a moji saradnici, narodni poslanici SNS, uvek smo tvrdili da ste politička organizacija, danas ste i potvrdili, gospodine Radoniću, gospodine Jovo Bakiću, gospodine Zecu, koga uvažavam, izvinite se građanima Republike Srbije. I, na kraju, ne branite gospodo iz političke organizacije „Jedan od pet miliona“, uvažene neke profesore na tom fakultetu od nas, branite ih od njih samih unutar „Jedan od pet miliona“. Srpska napredna stranka, gospodine ministre će podržati ove zakone. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jevtić. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, i poštovani građani Republike Srbije, na današnjem dnevnom redu je informacija o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Želim da istaknem da poljoprivreda igra veoma važnu ulogu u razvoju, ekonomskom razvoju Republike Srbije. Želim da pohvalim, naravno, budžet 2020. godine u kome je opredeljeno 54 milijarde dinara za poljoprivredu. Od tih 54 milijarde dinara za poljoprivredu, želim da istaknem da je 37,1 milijarde dinara predviđeno upravo za subvencije. Ukoliko poredimo podatke iz 2012. godine, videćete kada su na vlasti, naravno, bili ljudi koji su prvenstveno mislili na svoje sopstveno bogaćenje, ljudi koji nisu razmišljali ni o poljoprivrednicima, ni o studentima, ni o doktorima, medicinskim sestrama itd. Tadašnji budžet za poljoprivredu, odnosno za subvencije u poljoprivredi iznosili su 29,5 milijardi dinara. Drago mi je, naravno, da je nakon fiskalne konsolidacije i nakon odgovorne ekonomske politike poljoprivreda dobila ta sredstva u budžetu, koja će moći da, naravno, raspoređuje na subvencije i na podršku. Ono što jeste negde cilj i Ministarstvo poljoprivrede, vodoprivrede i šumarstva, je upravo podsticaj, podsticaj mladim bračnim parovima, ulaganje u kvalitetna grla u stočarstvu, podsticaj organske proizvodnje, podsticaj vinarima itd. Da se vratim sada na sporazum, jer je upravo ta odgovorna politika i Vlade Republike Srbije i naravno resornog ministarstva, dovela do toga da upravo se postigne ovaj sporazum, odnosno da se potpiše 9. decembra 2019. godine i da će taj, upravo sporazum, pomoći i unaprediti samu poljoprivredu i da njegov naziv sam po sebi pokazuje da je to unapređenje konkurentnosti u Republici Srbiji. Sam projekat će trajati pet godina i to do 31.12.2024. godine. ono što je osnovni cilj samog projekta je da se pomogne upravo Vladi Republike Srbije, da se umesto u subvencije pomogne u investiranju. U kom smislu investiranja? Investiranje u male i srednje poljoprivredno-prehrambene proizvođače. Ta sredstva će pomoći, naravno, i nadam se da će moj kolega Milija Miletić, biti zahvalan jer će upravo pomoći i ruralnim područjima, odnosno da će pomoći poljoprivrednim proizvođačima koji su na jugu i na jugoistoku, a naravno on u svakoj raspravi to negde napomene, prosto da treba omogućiti upravo tim ruralnim područjima, manje razvijenim područjima, ta neka podsticajna sredstva. Upravo ovaj projekat će to pomoći. Znači da se ti ljudi koji žive u tim područjima negde motivišu da ostanu na tim područjima i da ulažu u samu poljoprivredu. Što se tiče samog sporazuma hoću da kažem da je predviđeno odnosno da se sastoji iz tri dela, da je u prvom delu predviđeno unapređenje proizvodnih i preduzetničkih kapaciteta, malih i srednjih poljoprivredno-prehrambenih proizvođača, izgradnja kapaciteta kroz savetodavne usluge, odnosno poslovno i finansijsko planiranje kroz izradu određenih biznis planova i da će taj prvi deo projekta, za njega predviđen oko 34,5 miliona evra. U okviru ovog prvog dela, postoje dve komponente. Što se tiče prve komponente u iznosu od 3,7 miliona evra, to je predviđeno za jačanje savetodavnih usluga. formulisanje tih biznis planova, kao i finansijsku podršku iz javnih i naravno privatnih izvora. Druga komponenta u iznosu od 30,8 miliona evra je planirana za proizvodne investicije kroz bezpovratna sredstva. Tu je neki akcenat dovoljno bitan da se shvati da će ta bespovratna sredstva biti u iznosu od 50%. Znači da je Vlada Republike Srbije i resorno ministarstvo imalo u vidu i da se upravo ovaj projekat nalazi negde između tog IPARD-a i nacionalnih podsticajnih sredstava. Znači, biće fleksibilniji i ono što će pružiti samim poljoprivrednicima je upravo tih 50% bespovratnih sredstava i to što će moći da ta sredstva uzmu odmah, a neće morati da čekaju godinu, godinu i po za refundaciju upravo tih sredstava i to želim da pohvalim. Što se tiče trećeg dela zajma, on je u iznosu od 2,1 milion evra i odnosi se upravo na upravljanje projektom, monitoring i ocenjivanje. Što se tiče tih nekih podataka vezanih za finansijske uslove, želim da kažem da će se povlačenje zajma sprovoditi u skladu sa odredbama sporazuma o zajmu. Rok dospeća će biti 12 godina, uključujući period počeka od tri godine. pristupna naknada će iznositi 0,25% na ukupnu glavnicu, a kamatna stopa će se plaćati, odnosno zajmoprimac će plaćati kamatnu stopu polugodišnju, odnosno 15. maja i 15. novembra. Kada posmatramo ovaj celokupni sporazum, drago mi je i ono što želim da istaknem, da je nakon 10 godina uspostavljena saradnja sa međunarodnom bankom za obnovu i razvoj, da su u prednosti opet mali i srednji poljoprivredno prehrambeni proizvođači, ruralna područja naravno i da se 50% sredstava dobija bespovratno. Prvi poziv biće objavljen u septembru 2020. godine, dok će od 2021. do 2024. godine taj poziv biti dva puta godišnje, odnosno biće u martu i u septembru mesecu. Još jednu stvar koju bi želela da pohvalim, kao neko ko je član Odbora za zaštitu životne sredine je upravo to da je predviđeno i praćenje uticaja na zaštitu životne sredine i neće se finansirati upravo ti projekti koji imaju visok rizik, odnosno visok nivo štetnosti. Na samom kraju svog izlaganja, osvrnula bih se i na nacionalni investicioni plan „Srbija 2025.“, koja će nama, ne samo doneti benefit u smislu povećanja prosečne plate i prosečnih penzija, nego će i privreda osetiti, odnosno poljoprivreda će osetiti taj benefit. Poljoprivreda je inkorporirana upravo u ovaj nacionalni investicioni plan koji je predstavio naš predsednik, gospodin Aleksandar Vučić, i planirano je da se za infrastrukturu u poljoprivredi da 300 miliona evra, koji će se rasporediti na taj način što će se za navodnjavanje, naravno dati 86 miliona evra, komasaciju 70 miliona evra, za izgradnju ono što je jako bitno za područja koja su gradonosna, za izgradnju protiv-gradnih automatizovanih lansera 10 miliona evra, subvencije za nabavku traktora za poljoprivredu 50 miliona evra. Ovaj nacionalni investicioni plan dovoljno govori o odgovornoj politici, odgovornoj i domaćinskoj politici i Vlade Republike Srbije i predsednika, gospodina Aleksandra Vučića. Znači, pokazuje da je akcenat stavljen na svakog građanina, i da je akcenat stavljen na rast i razvoj same Srbije. To je jedan odgovoran politički program, za razliku od nekih političkih programa koje viđamo svakodnevno, koji su puni pretnje, targetiranja, uvreda i tako dalje. Razni su ti opozicioni lideri koji govore tim nekim jezikom. Ja bih, s obzirom da pričamo o poljoprivredi, napomenula da jedan od tih opozicionih lidera, Miroslav Aleksić, svakodnevno pljuje po državi, svakodnevno fabrikuje razno razne afere, a kada je trebao da uzme subvencionisana sredstva iz poljoprivrede za traktor tada se nije libio, tada mu nije smetala država i tada je hteo da koristi sredstva. Tako da, ja mislim da je ovo još jednom da ponovim, odgovorna politika, politika koja ima svoju budućnost. Nadam se će građani na izborima prepoznati ovakav odgovoran rad, a naravno da ću se u danu za glasanje izjasniti pozitivno o ovom predlogu. Hvala vam.
Pravo na repliku, narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem. Meni je stvarno zadovoljstvo, što mogu da kažem još nekoliko stvari o kojima je sada govorila koleginica Jeftić. Uvaženi ministre, Ministarstvo koje vi vodite je stvarno Ministarstvo koje vodi odgovornu politiku vezano za sve nas koji živimo u Srbiji, za sve lokalne samouprave, za lokalne budžete. Ali, ovaj deo, ovaj zajam o kome sada govorimo, to je još jedna dodatna stvar za naše poljoprivredne proizvođače, za našu poljoprivredu i ja bih vas zamolio, ukoliko postoji mogućnost da u nekom narednom periodu, da li sada ili posle izbora, a možda i pre izbora, da u okviru ovih 45 miliona evra koja su predviđena za pomoć poljoprivredi, da u okviru tih sredstava odvoji se veći procenat sredstava. Jeste da sada imamo tačno kvalifikovano za šta se daje i koliko se daje, ali bilo bi dobro kada bi opštine koje su nerazvijene, demografski ugrožene, devastirane, kada bi te opštine dobile veći procenat sredstava, da u tima opštinama možemo da obezbedimo subvencije za naše poljoprivredne proizvođače, za naše poljoprivrednike, da do njih dođu i da normalno oni tamo ostanu da žive. Mislim da je ulaganje u male sredine, u poljoprivredu, ulaganje u zdravu sredinu, to je ulaganje u budućnost naše zemlje Srbije. Ja sam siguran da ćemo u narednom periodu nastaviti da dajemo sredstva, da pomažemo mladim ljudima koji žive na selu, žive od sela, ženama koje ostaju da žive na selu, žive u tim našim sredinama koje su u teškoj situaciji, ali sa druge strane moramo imati mogućnost da više izdvajamo, da procentualno bude više za svako novorođeno dete koje živi na teritoriji devastiranih, demografski ugroženih opština, da svakoj ženi koja tamo ostane da ima veću pomoć i normalno to će dati rezultate. Demografska slika Srbije jeste takva, mi na nju možemo uticati na ovakav način, stimulativno i siguran sam da će dati rezultate. Još jednom, ja sam stvarno zadovoljan što imam kolege koji su tu u Skupštini, koji misle o poljoprivredi. Koleginica Jeftić je osoba koja je stručna, koja zna i blago onim studentima kojima ona predaje, ti studenti su budućnost naše Srbije, zato što imaju od koga da uče.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Olivera Pešić. Izvolite.
Zahvaljuje, gospodine Arsiću. Uvaženi ministre sa saradnicima, kolege i koleginice narodni poslanici, ja ću govoriti o zajmu koji Srbija uzima od Banke za razvoj Saveta Evrope za izgradnju Dečije klinike Tiršova 2 u Beogradu. Zakonom o budžetu Republike Srbije odobreno je zaduživanje kod Banke za razvoj Saveta Evrope u iznosu od 54 miliona evra. Ukupna vrednost izgradnje dečije klinike procenjena je na 75 miliona evra uključujući i procenjenu vrednost zemljišta na kojoj će se klinika graditi. Zajam od 54 miliona pokriće više od 70% vrednosti projekta, a nedostajuća sredstva biće obezbeđena u budžetu Republike Srbije. Što se uslova zajma tiče, Republika Srbija ima mogućnost da izabere fiksnu ili varijabilnu kamatnu stopu prilikom povlačenja prve tranše i ta kamatna stopa će se kasnije primenjivati tokom perioda otplate. Imamo mogućnost kreditiranja do 20 godina. Nemamo penale na ne povučena sredstva, a rok da se ova sredstva iskoriste je kraj decembra 2023. godine kada je realno i planirano da se ovaj projekat izgradnje Klinike Tiršova 2 završi. Dečija klinika Tiršova je izgrađena još 1940. godine. Ona je u nekoliko navrata renovirana, međutim neophodna je izgradnja jedne nove klinike zato što postojeća nema dovoljno prostornog kapaciteta i kada su u pitanju operacione sale, koje su premale i kada su u pitanju bolnički kapaciteti, odnosno bolnički ležajevi, takođe sistem za ventilaciju, za grejanje je zastareo, protiv požarna zaštita je zastarela. Izgradnja Tiršove 2 kreće na samo proleće, to će biti klinika po najsavremenijim evropskim standardima, klinika koja će biti opremljena na najsavremeniji mogući način i prostiraće se na preko 30.000 metara kvadratnih. Želim kratko na kraju samo da kažem nešto o još jedno zajmu koji se danas nalazi na dnevnom redu. Radi se o zajmu koji uzimamo od Evropske banke za obnovu i razvoj. Iz tog zajma će Srbija kupiti 18 novih elektromotornih garnitura prema evropskim standardima. Želim samo da podsetim građane da je u periodu od 2015. do 2019. godine rekonstruisano 560 kilometara pruga, da su u toku radovi na rekonstrukciji još 380 kilometara pruga, da je na našim prugama 48 novih vozova, da imamo nabavljeno 16 lokomotiva za teretne vozove. Sada, sa ovih 18 novih vozova koje ćemo kupiti, na našoj železnici će biti 66 novih vozova. Da li je to dovoljno, da li smo mi time zadovoljni? Nije i nismo zadovoljni, ali Srbija svakim danom korak po korak postaje modernija zemlja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vesna Marković. Izvolite.
Hvala. Ja bih se osvrnula na Nacrt zakona o zajmu između Banke za obnovu i razvoj Saveta Evrope i Republike Srbije, za projektni zajam za izgradnju nove univerzitetske Dečije klinke Tiršova 2 u Beogradu. Danas je najviše bilo reči upravo o ovom sporazumu, što pokazuje da smo svi mi svesni koliko je on značajan za sve nas, za našu državu zapravo. Planiran je zajam u iznosu od 54 miliona evra i to za izgradnju Tiršove 2 i finansijsko učešće banke pokreće troškove od 72% vrednosti ovog projekta čiji je ukupna vrednost 75 miliona evra. Ta razlika do pune vrednosti obezbediće se iz drugih izvora budžetskih, kreditnih ili donatorskih sredstava. Ja ovo ne bih shvatila kao zaduživanje ili zajam, već kao investiciju, kao jedno ulaganje u budućnost svih nas i samim tim naravno naše države. Izgradnja postojeće zgrade započeta je 1936. godine, ukazom Kralja Petra II Karađorđevića, završena je 1940. godine. Ona je kasnije nadzidana, renovirana je 60-ih, 90-ih godina. Međutim, Tiršova nije obična klinika, ona je postala simbol lečenja dece i nema čoveka koji ne samo u Srbiji, već i u celom regionu nije čuo za ovu kliniku, ali za vrhunske evropske i svetske stručnjake koje je decenijama svog postojanja upravo ona izrodila. Lekari i medicinsko osoblje decenijama rade u veoma teškim uslovima, ali čak i tada postižu izuzetne rezultate i lekari su poslednjih, mogu da kažem i decenija sami svojim kontaktima, zalaganjem obezbeđivali donacije iz različitih izvora i mnoge vlade pre 2012. godine su pokušale da izgrade „Tiršovu 2“ postojao je čak i projekat, međutim do danas je to bilo potpuno bezuspešno. Osnovni razlog za izgradnju „Tiršove 2“ je pre svega nedostatak, naravno smeštajnih kapaciteta za pacijente, međutim i zastareli sistemi što za grejanje, ventilaciju, klimatizaciju, loša zaštita od požara, zastarelo grejanje, itd. Međutim, bez obzira na sve to, na sve te uslove koje sam navela, u periodu od 2015. do 2018. godine, postojeća dečja klinika imala je preko 170.000 ambulantnih konsultacija i blizu 75.000 dana hospitalizacije u bolničkim jedinicama. Razgovarala sam i sa majkama dece koja su izlečena od najtežih oboljenja u „Tiršovoj“ i čula sam reči hvale za jedan veoma humani odnos koji lekari imaju, ne samo prema pacijentima, već i roditeljima kojima zaista pomažu da prebrode ovako teške životne situacije. Nova bolnica biće izgrađena po najsavremenijim svetskim standardima, što će ne samo pacijentima, već će i lekarima omogućiti mnogo bolje uslove za rad i omogućiće potpuno nov pristup lečenju dece i uslove kakve imaju njihovi vršnjaci u najrazvijenijim zemljama sveta. „Tiršova 2“ imaće preko 30.000 kvadrata i nalaziće se u Deligradskoj ulici, ali najvažnije je to što će biti dobro povezana sa porodilištem, sa klinikom za ginekologiju i akušerstvo KCS, jer na taj način novorođene bebe kojima je hitno potrebna nega, će moći brzo, lako i bezbedno da budu dopremljene do klinike, gde čak i najteže komplikacije mogu odmah da se leče i operišu. Izgradnja „Tiršove 2“ je samo jedan i najvažniji možda projekat iz oblasti zdravstva, jer time omogućavamo svoj deci Srbije jednako pravo na lečenje, odnosno na dostupnost lečenja. Kada govorimo o zdravstvenim ustanovama, moram da pomenem da je završena izgradnja KC u Nišu, da je u toku izgradnja nove zgrade KC Srbije, zatim, planirana je takođe i rekonstrukcija KC Vojvodina, KC Kragujevac. Država Srbija izdvaja ogromna sredstva koja se mogu meriti u milijardama evra za poboljšanje uslova za lečenje u Srbiji. Nikada do sada se nije toliko ulagalo u zdravstvo, ali ne samo ustanove koje sam pomenula, već i usavršavanje lekara, lečenje od retkih bolesti, nabavka lekova. Pored uvećanja plata lekarima i medicinskim sestrama, isto toliko je važno obezbediti adekvatne uslove za rad, jer samo na taj način mi možemo da ih zadržimo da ostanu i da rade, žive u Srbiji. Ja sam ponosna što ću glasati za ovaj sporazum, jer nakon 100 godina ćemo početi sa izgradnjom dečje klinike „Tiršova 2“. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne) Pošto se više ne javlja, saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka od 14. do 20. dnevnog reda. Sa radom nastavljamo sutra u 10 sati. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Dvadesetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 64 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 89 narodnih poslanika, odnosno, da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju prof. dr Zorana Mihajlović, potpredsednik Vlade i ministar građevinarstva i saobraćajne infrastrukture sa saradnicima. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.