Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da je prisutan 91narodni poslanik. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika, prisutnih u elektronskom sistemu za glasanje,molim narodne poslanike da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Izvolite. Konstatujem da je,u elektronskom sistemu prisutno 85. narodnih poslanika, kao i da je u sali prisutan određeni broj narodnih poslanika, bez identifikacije u elektronskom sistemu za glasanje. Podsećam narodne poslanike, tako da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Podsećam narodne poslanike da utorkom i četvrtkom, a nakon otvaranja sednice i utvrđivanja broja narodnih poslanika, koji prisustvuju sednici, pre prelaska na dalju raspravu Narodna skupština radiće na osnovu člana 286. stava 2. Poslovnika Narodne skupštine, koji u svom prvom stavu kaže – da narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenje i objašnjenje od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama, a o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera, iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika. Izuzetno predsednik, odnosno ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe ima pravo iz stava 1. ovog člana, da ostvari na sednici Narodne skupštine usmeno u jednom obraćanju, u trajanju do pet minuta, utorkom i četvrtkom i to odmah nakon otvaranja sednice i utvrđivanja broja narodnih poslanika, koji prisustvuju sednici, a pre prelaska na dalju raspravu. Pitam, da li žele predsednici, odnosno ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa da iskoriste svoje pravo iz člana 286. Poslovnika Narodne skupštine? Narodni poslanik Slobodan Samardžić, ima reč. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, poštovana gospođo potpredsednice Skupštine, ova skupština nažalost o Kosovu raspravlja smene pa na uštrb. Znači, samo povodom pitanja koja možemo da postavimo, a tamo se stvari svakodnevno odvijaju, kao što vam je poznato. Mi dakle, nemamo kontinuirano praćenje kao Skupština događaja na Kosovu i Metohiji, već ovako koristimo ovaj institut pitanja da bi se ipak u javnosti čulo da i poslanici Skupštine o tome razmišljaju i raspravljaju, bar neki poslanici Skupštine. Vi znate, da su noćas specijalne jedinice kosovske policijske službe izbile na jedan prelaz u Brnjiku i da se između Leposavića i prilaza Jarinja skupio narod da ne dopusti ovaj manevar takozvanih "Rosa", specijalnih odreda kosovske policijske službe. To je zapravo, kako jednostrani akt Vlade na Kosovu, kao što je jednostrani akt i njihova odluka da blokira promet robe iz ostatka Srbije prema Kosovu i Metohiji. Ta odluka doneta je prošle srede i već šest dana traje, a da se ništa ne događa. Vlada Srbije samo daje izjave i tome i ne vuče poteze. Evropska unija, kao posrednik u ovoj stvari, kako je to danas izjavila Maja Kocijančić, portparol Ketrin Ešton, još uvek proučava odluku Vlade Kosova o zabrani prometa roba. Znači šest dana proučava i ništa ne čini. U najmanju ruku ovim se krše odredbe seta sporazuma, za ovaj deo Evrope o slobodi kretanja faktora proizvodnje, u ovom slučaju roba. Prema tome, sve se odvija jako sporo, a Vlada Srbije deluje reaktivno. Koliko je meni poznato, ovaj događaj, što se tiče Srba na Kosovu i Metohiji predstavlja njihovo spontano reagovanje. Ali, takođe znam da se već dva dana govorilo među stanovništvom severnog dela Kosova, da će specijalni odred kosovske policije izbiti na ova dva prelaza i pokušati da ih, dakle blokira i da preuzme dakle graničnu kontrolu na tim prelazima. Kažem, ova vlada deluje reaktivno. Zakazala je službu obaveštavanja na severu Kosova, zakazala je samoodbrana i civilna zaštita i ljudi su dakle morali goloruki da izađu i da spreče spontanom akcijom, izvođenjem kamiona i izlaženjem napolje, kretanje, dakle jedinica "Rosa" prema Jarinju. Dakle, između Leposavića i Jarinja postoji jedna tampon zona, koju su stanovnici severa Kosova Srbi napravili. Situacija je potpuno neizvesna iako su dole predstavnici Vlade Srbije i pokušavaju da naprave neki kompromis. Međutim, izgleda da su sve to ne samo reaktivni, nego i slabi potezi koji ne mogu da dovedu do nekog uspeha, tim pre što treći faktor u celoj ovoj stvari Evropska unija ne reaguje. Prosto, oni još uvek proučavaju kako kaže njihov portparol odluku Vlade Kosova, što je čini mi se sasvim jasna poruka koja se šalje Vladi Srbije u vezi sa ovim pitanjem. Dakle, osnovno pitanje i to jeste ono što hoću da pitam jeste – šta će Vlada Srbije preuzeti ovim povodom. Mi znamo da je odložena runda razgovora između Beograda i Prištine za početak septembra, gde treba odlučivati i o kosovskim carinskim pečatima. Dakle o nekoj vrsti deklaracijeza robu koja prelazi iz Kosova u Srbiju. Međutim, da li je moguće da Vlada Srbije ostane pasivna pri ovom stanju stvari. Dakle, pri stanju stvari koje je defakto izmenjena u odnosu na vreme kada su početi razgovori. Da li Vlada Srbije može i hoće da povuče u međuvremenu neki potez koji će biti pravo adekvatno reagovanje na ove jednostrane poteze kosovske Vlade? Da li će konačno zapretiti ne izlaskom na ovu rundu pregovora u septembru, što je čini mi se i najbolji akt dok se situacija ne vrati na status kvo ante? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Balint Pastor.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, tražim obaveštenje od premijera i ministra finansija u vezi jednog slučaja ignorisanja građana AP Vojvodine. Nažalost, ima više takvih slučajeva ignorisanja građana AP Vojvodine. Sada ne želim da postavim pitanje u vezi ne doznačavanja sredstava za Fond za kapitalna ulaganja AP Vojvodine, zahvaljujući potezu Vlade Republike Srbije neke građevinske firme sa teritorije Vojvodine su na granici bankrota, a čitava pokrajina može da dođe u situaciju da bude na rubu bankrota. To pitanje ću postaviti kada dođe gospodin Cvetković u Skupštinu i kada će biti mogućnosti za debatu u vezi tog pitanja i sučeljavanja argumenata. Pitanje i slučaj ignorisanja građana AP Vojvodine u vezi kojeg želim da zatražim obaveštenje odnosi se na neisplaćene otpremnine prosvetnih radnika sa teritorije AP Vojvodine, koji su otišli u penziju tokom 2010. ili 2011. godine. Smatram skandaloznim da prosvetni radnici sa teritorije AP Vojvodine više od godinu i po dana čekaju svoje otpremnine, a da su iste otpremnine isplaćene, kako treba da bude u skladu sa zakonom, svim drugim prosvetnim radnicima koji žive na drugim područjima Republike Srbije. Stupanjem na snagu Zakona o utvrđivanju nadležnosti AP Vojvodine i novog Zakona o osnovama sistema obrazovanja i vaspitanja septembra 2009. godine, jasno je regulisana obaveza Republike Srbije da obezbedi sredstva za isplatu otpremnina na teritoriji čitave Republike Srbije. Član 157. stav 1. tačka 4) Zakona o osnovama sistema obrazovanja i vaspitanja jasno kaže – da se u budžetu Republike Srbije obezbeđuju sredstva za plate, naknade, dodatke zaposlenih u osnovnim i srednjih školama, socijalne doprinose i otpremnine. Dogovoreno je 2009. godine da pokrajinski sekretarijat za obrazovanje i u toku 2010. godine nastavi da prima zahteve osnovnih i srednjih škola za isplatu otpremnina, a da će se budžetska sredstva po obračunu i zahtevu sekretarijata transferisati pokrajinskom budžetu. Pokrajinski sekretarijat za obrazovanje je u toku 2010. godine u skladu sa dogovorom više dopisa uputilo Ministarstvu prosvete, ali nažalost prosvetni radnici sa AP Vojvodine do danas nisu dobili otpremnine. Želim da naglasim i da podvučem da odgovornost ne leži na Ministarstvu prosvete Republike Srbije i na ministru Žarku Obradoviću. Ministar Obradović se više obratio Ministarstvu finansija Republike Srbije, ali ta sredstva nisu doznačena. Zbog toga pitam ministra finansija, koji je sticajem okolnosti premijer, zbog čega ta sredstva nisu doznačena? Zbog čega Vlada Republike Srbije dovodi u neravnopravan položaj prosvetne radnike sa teritorije AP Vojvodine? Ne radi se o malim sredstvima. Radi se o sredstvima u visini od oko 100 hiljada dinara po prosvetnom radniku. To su velike pare za građane, to su velike pare za prosvetne radnike, ali se ne radi o velikim sredstvima ako to gledamo iz ugla republičkog budžeta. Do kraja maja tekuće godine u penziju je otišlo 777 prosvetnih radnika sa teritorije AP Vojvodine. Znači, govorim o 2010, 2011. godini, a ta sredstva su u visini od 149 miliona dinara. Znači, tražim objašnjenje i obaveštenje zašto ta sredstva nisu doznačena? Zašto se ljudi sa teritorija AP Vojvodine stavljaju u neravnopravan položaj i kako ti ljudi, koji čekaju pare godinu i po dana, mogu očekivati isplatu na svoje tekuće račune. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nikola Krpić.
Poštovana predsednice, ja bih postavio jedno pitanje gospodinu ministru prosvete Žarku Obradoviću i gospodinu ministru zdravstva Zoranu Stankoviću, a radi se, da li oni nešto čine da se sretnu i da porazgovaraju o upisnoj politici zdravstvenih kadrova u ovoj zemlji. Ako je verovati statističkim podacima, da 12000 zdravstvenih radnika je na biroima nezaposleno, postavljam pitanje – za koga mi školujemo onda taj kadar? Ako je osam hiljada srednjih zdravstvenih kadrova, a oko četiri hiljade lekara sa visokom stručnom spremom, oni su sad na biroima, da li mi to školujemo za Sloveniju ili za Evropu ili za našu zemlju. Mislim da u mnogim krajevima postoji prostor i oprema, da se oni mogu zaposliti, pa evo, predlažem da za sledeću školsku godinu ova naša dva ministra sednu sa svojim saradnicima, da porazgovaraju o ovoj temi, o novoj upisnoj politici za iduću godinu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nikola Novaković.
Poštovana gospođo potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, pre nešto više od dva meseca, otprilike, sa ovog mesta ili ovog ispred mene, pitao sam ministra finansija ili premijera ili obrnuto, ko u ovoj državi može da naredi budžetu da vrati tuđe novce koje drži bez ikakvog osnova, a reagujući na odgovor Ministarstva prosvete. Vidim, ponovo se pojavljuje Ministarstvo prosvete, koje novac drži na klasifikaciji 321311 sa koje pozicije ne može da se vrši povraćaj. Gle, koincidencije, radi se o preduzeću, tj. Kompaniji "Vojvodina promet", naglašavam "Vojvodina promet" iz Vrbasa, i ovi novci u iznosu od 1.575.000 već tri pune godine stoje na poziciji sa koje ne mogu da se vrate. Usmeno sam i dva puta pokušao da podsetim ministra finansija, premijera gospodina Mirka Cvetkovića ili obrnuto, ko je u ovoj državi nadležan, ko je moćan, ko je vlastan, da naredi da se tuđe pare iz budžeta vrate vlasniku. Potcenjivanje, nipodaštavanje i ignorisanje je jedini odgovor koji sam dobio. Dakle, potpuna tišina. Morao sam onda da pitam i gospodina Radoslava Sretenovića, isto pitanje, da li je moguće da on u okviru svojih nadležnosti ne može da preknjiži ili naredi preknjižavanje ili da naredi već kome treba da novce vrate kompaniji gle "Vojvodina promet" iz Vrbasa. Dobio sam isti odgovor. Ne mogu da se pomirim sa potcenjivačkim i podaštavačkim i ingorantskim odnosom nadležnih, koji su obavezni, bez posebnih upozorenja, posebnih ponavljanja, posebnih opomena da ovakvu jednu prozaičnu, jednostavnu i prostu stvar reše ili bar da odgovore kompaniji koja se zove "Vojvodina promet" da novac neće vratiti, kako bi ljudi znali da preduzmu dalje korake na tužbama ili nešto slično. Takođe je pitanje da i kada novac bude vraćen na jedan ili drugi način, ko će biti odgovoran za kamate koju će na taj novac država Srbija, svi njeni građani, svi vi narodni poslanici, biti dužna da plati, a koja će iznositi više nego što je glavnica u ovom konkretnom slučaju? Možda je to pitanje za gospodina Ivicu Dačića i njegov resor. Ne bih da budem dosadan, ali ako ovako jedno jednostavno pitanje ne zaslužuje makar odgovor a ne realizaciju, onda se ja pitam šta ćemo mi sa ozbiljnijim pitanjima na koje, koliko čujem od kolega poslanika, nema odgovora ili su odgovori u stilu promašene teme. Moje drugo pitanje je - ako već nadležni potcenjuju mene, hajde dobro, ja sam samo jedan, ali gospodine Mrkonjiću, zašto potcenjujete most kod Beške? Koliko vidim, svaki dan prolazeći i prelazeći preko njega, taj most će biti neosvetljen. Dakle, jedini most u Evropi, toliko impozantna građevina biće u mraku. Ja lično i putnici u mom automobilu u kojem se vozimo krstimo se i danju i noću - da li je moguće da most preko Dunava kod Beške na Koridoru 10 neće biti osvetljen? Ličim sam sebi na Don Kihota, a most i tuđi novci u budžetu na vetrenjače. Ne bih voleo da je ovo istina i ne volim da ličim na Don Kihota, pa molim premijera ili ministra finansija, ili obrnuto, da u dogovoru sa gospodinom Radoslavom Sretenovićem, predsednikom DRI, gospodinom ministrom preduzme korake da vrati novce, a gospodina Mrkonjića da preduzme korake da nam osvetli most kod Beške. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Dragan Todorović ima reč.
Dame i gospodo, dovoljno je čuti ova pitanja iz vladajuće opozicije i da se čovek zapita u kakvoj mi to državi živimo, kakva je to Vlada, kakva je to koalicija, da te bog sačuva. Ali, da se vratimo na ono što je mnogo bitnije a to su ovi noćašnji događaji vezani za upad na granične prelaze prema Srbiji, odnosno administrativnu granicu prema Srbiji. Ovo je polako kraj jedne politike koja je počela od 2008. godine, politike koja je pre svega podrazumevala nasilje, nasilje nad institucijama gde bi trebalo da se poštuje zakon i Ustav. U ovoj skupštini 2008. godine 108 poslanika je poslalo zahtev za sednicu Skupštine Republike Srbije, koja je trebala da se održi i da se odrede okviri postupanje Srbije kada je u pitanju KiM. Da vas podsetim, ta sednica je trebala da bude održana pre nego što je dozvoljeno Euleksu da se stacionara na KiM. To je početak kraja vezano za KiM. Vi ste dozvolili da dođe misija koja je apsolutno u skladu sa planom Ahtisarija o formiranja nezavisne države Kosovo. Ta misija suštinski sve vreme, evo tri pune godine, radi na formiranju institucija države Kosovo. Vi ste krenuli … [[Poslanici dobacuju s mesta: Ne čujemo te.]] Čućete vi, ima vremena, kada budu došli izbori i odgovoriće vam narod za sve ovo što ste uradili. Vi ste krenuli da pitanje navodno rešavate preko Međunarodnog suda pravde u Hagu i tu ste doživeli katastrofu. Posle toga ste takođe umesto u UN da predložite rezoluciju, iako ste imali čvrste garancije i od Rusije i drugih zemalja da će tu rezoluciju podržati, vi ste prihvatili rezoluciju koju vam je napisala EU, koja je suštinski legalizovala sve ono što se do tada dešavalo na KiM. Gde ste došli? Evo, došli ste ovde da polako država Kosovo treba da se zaokruži tako što će od administrativnih granica postati državna granica. To ste im vi omogućili, a krenuli ste u pregovore navodno o tehničkim pitanjima. Dokle ste stigli? Stigli ste do zauzimanja administrativnih prelaza. Pri tom nas neki ubeđuju da je noćas Boris Tadić kontaktirao i KFOR i EU, koga sve ne, a ministar policije Redžepi tvrdi da je KFOR o svemu tome obavešten, da on zna jer ta akcija uopšte nije bila nikakva tajna, spremalo se to dosta dugo. Ima li neko normalan ko može da poveruje da bi šiptari preduzeli jedan jedini korak, a da nemaju prećutno zeleno svetlo od KFOR, od UNMIK? Od UNMIK nema žive duše tamo. Gde vam je sada UNMIK? Šta ste tvrdili za UNMIK šta će raditi i čemu služi UNMIK? Što sada KFOR ne reaguje? Hajde postavite sebi jednostavno pitanje – šta bi se desilo u obrnutoj situaciji, da Srbi krenu da nešto nasilno urade što bi izlazilo iz nekih okvira koji su uspostavljeni? Tog momenta bi bila upotrebljena sila i to neprimerena sila i ne bi jednog jedinog sekunda oklevali. Sada polako raspravljaju, čekaju da vide kako će se situacija odvijati. A šta mi radimo? Šta radi Srbija? Šta će uraditi Srbija? Izađite i recite građanima šta će uraditi Srbija. Zašto se ne zakaže sednica Skupštine Republike Srbije da se o tome raspravlja? Zašto? Zato što ne smete, jer su vam gazde iz Vašingtona i Brisela naredile šta morate da radite. Zašto ne zatražite sednicu Saveta bezbednosti? Zašto se ne vrati u okvire Rezolucije 1244? Zašto na tome ne insistirate? Gde su vam sad ti vaši prijatelji za koje ste obećavali da će učiniti sve da se situacija popravi i da se reši? Dajte sad rešite. Da li ponovo trebaju Srbiji da ginu na KiM? Vi ćutite. Šta će nam vojska? Šta će nam policija? Šta će Srbija uraditi? Dajte nam odgovor. Zakažite sednicu Skupštine Republike Srbije, neka dođe Boris Tadić ovde u Skupštinu Srbije i poslanicima i građanima Srbije da kaže šta ima nameru da uradi kada je u pitanju KiM. Nemojte više da nas obmanjujete i lažete.
Molim narodne poslanike da svoje pravo iz člana 286. koriste u skladu sa odredbama člana 286. i da jasno postave pitanje, da bi omogućili da pravo iz člana 286. stav 2. zaista bude i ostvareno. (Dragan Todorović, s mesta: Evo, Novaković je postavio jasna pitanja. Da li je tako gospodine Novakoviću?) Molim narodnog poslanika Dragana Todorovića da ne dobacuje i molim narodnog poslanika Dragana Todorovića da se ne obraća direktno drugim učesnicima sednice. Narodna poslanika Sulejmana Spahu takođe molim da ne dobacuje. Moja je obaveza da vas podsetim kada kršeći Poslovnik onemogućite da se pravo iz člana 286. stava 2. zaista i ostvari. Takođe mi je obaveza da, starajući se o redu na sednici, podsetim sve narodne poslanike da sve odredbe Poslovnika Narodne skupštine važe jednako za sve narodne poslanike i da samo u saradnji svih nas zajedno možemo da zaista vodimo debatu. Da li se još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika javlja za reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Nada Kolundžija. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, pošto prethodni govornik nije, zapravo, postavio pitanje, želim da postavim pitanje Vladi Republike Srbije, zato što mislim da je važno da građani Srbije znaju da Vlada Republike Srbije, poštujući Ustav, rezolucije i deklaracije koje je donela ova skupština, preduzima sve mere kako bi sačuvala, pre svega mir, kako bi sačuvala bezbednost građana na KiM i u celoj Srbiji i kako bi rešavali probleme koji se, ne sporeći istinu, ne dešavaju tamo. Dakle, mislim da je važno da Vlada Srbije odgovori narodnim poslanicima i da jasnu sliku o tome šta sve preduzima kako bi ove probleme rešavala, kako ne bi ostao pogrešan utisak da se stvari dešavaju, a da Vlada i institucije ove zemlje ne preduzimaju sve što je u njihovoj nadležnosti kako bi te probleme rešavali. Naravno, najjednostavnije je optuživati za više decenijske neuspehe onoga što se može uslovno nazvati politika prema KiM, pa i za neuspehe politike koja je vođena od strane onih koji danas optužuju da ta politika ne daje dobre rezultate i reći da se sve što se sada dešava, desilo preko noći, desilo u poslednje dve, tri godine, a da to nije rezultat jedne politike koja je vođena i koja u nekim periodima bila katastrofalna po interese Srbije, da ova politika danas jeste politika kojom se pokušava otkloniti ogromna šteta koja je naneta tim prethodnim politikama, da se pokušava mirnim sredstvima rešavati problem ne rizikujući više ni jedan jedini život i ne pokušavajući da se ratnim pokličima i pozivima da su upotrebljava vojska i policija, zaprao, naruši ne samo bezbednost građana van teritorije KiM, već i bezbednost u čitavom regionu. Takvu politiku i njene posledice mi smo imali prilike da vidimo i posledice se mogu meriti stotinama hiljada žrtava, raseljenih, unesrećenih ljudi koji su u jednom danu, jednoj noći ili u nekoliko nesrećnih meseci izgubili sve ono što su sticale generacije pre njih. Dakle, još jednom želim da kažem da je dobro da Vlada Republike Srbije jasno da do znanja šta sve preduzima i šta sve preduzimaju njene institucije. Naravno, nama je jako važno da sve što preduzimamo, preduzimamo vodeći računa o tome da se sačuva mir, da se sačuva bezbednost i da se sačuva svaki pojedinačni život. Hvala vam.
Narodni poslanik Slobodan Samardžić je prijavljen u elektronskom sistemu. Dok traje rad sednice na osnovu člana 286. stav 2. nema niko prava na repliku i nema prava ni jedan poslanik na ukazivanje povrede Poslovnika. To je jasno i za član 286. utorkom i četvrtkom, kao i za sednice kada su u pitanju poslanička pitanja poslednjeg četvrtka u mesecu i sednice sa aktuelnom temom koju zakazuje predsednica Narodne skupštine gospođa Slavica Đukić-Dejanović na zahtev pojedine posleničke grupe. Da li se još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničke grupe javlja za reč, da iskoristi svoje pravo iz člana 286. stav 2? (Ne.) Pošto se niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštenje o odsutnosti narodnih poslanika. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: narodni poslanik Srđan Spasojević, narodna poslanica Aleksandra Janković, narodni poslanik Mladen Grujić i narodni poslanik Milan Dimitrijević. Obaveštenje o pozvanima sednicu. Obaveštavam vas da je, saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, predsednica Narodne skupštine gospođa Slavica Đukić-Dejanović pored predstavnika predlagača Milutina Mrkonjića, ministra za infrastrukturu i energetiku pozvala da sednici prisustvuju i: Dušan Mratić, državni sekretar u Ministarstvu za infrastrukturu i energetiku; Miodrag Miljković, državni sekretar u Ministarstvu za infrastrukturu i energetiku; Miloš Banjac, pomoćnim ministra za infrastrukturu i energetiku; Aleksandra Potparevića, iz direktorata Civilnog vazduhoplovstva; Vanja Škobić, iz Agencije za kontrolu letenja; Neda Mijatović-Bojanović , šefica Odseka za pravne i ekonomske odnose u Sektoru za energetiku u Ministarstvu za infrastrukturu i energetiku; Olga Antić-Miočinović, rukovodilac grupe za Tehničko-tehnološke poslove u sektoru za naftu i gas u Ministarstvu za infrastrukturu i energetiku i Ljiljana Hadžibabić, članica Radne grupe i rukovodilac Sektora za energetsko-tehničke poslove za infrastrukturu i energetiku. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima prve tačke dnevnog reda - PREDLOGA ZAKONA O ENERGETICI Pre nego što otvorim pretres u pojedinostima, na osnovu člana 90 . i člana 87. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam narodne poslanike da ćemo danas raditi i posle 18,00 časova, a do okončanja pretresa u pojedinostima, odnosno rasprave o amandmanima na Predlog zakona o energetici. Kada završimo pretres u pojedinostima o ovoj tački dnevnog reda, završićemo rad za danas i sledeći Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju, ukoliko bude u razumno vreme, moguće je da danas takođe radimo i taj pretres u pojedinostima, a pretres u pojedinostima amandmane na preostale tačke dnevnog reda nastavićemo sutra. Ukoliko to ne bude tokom popodnevnog dela sednice, daćemo dodatno obaveštenje. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knažević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Dragan Šormaz, Stevica Spajić, Pavel Marčok, Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Milan Lapčević,Miloš Aligrudić, Kenan Hajdarević, Siniša Stamenković, Zlata Đerić, Miroslav Markićević, Aleksandra Ilić, Radiša Ilić, Bojan Mladenović, Gordana Pop-Lazić, Radica Jocić, Momčilo Duvnjak, Vladan Jeremić, Božidar Delić, Aleksandar Martinović, Milan Avramović, Goran Mihajlović, Nikola Savić, Dragan Stevanović, Zoran Popović, Dobrislav Prelić, Petar Jojić, Srboljub Živanović, Tomislav Ljubenović, Dejan Mirović, Mirko Munjić, Zoran Krasić, Sreto Perić, Milorad Buha, Milovan Radovanović, Milan M. Nikolić, Filip Stojanović, Milorad Krstin, Željko Tomić, Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Radovan Radovanović, kao i amandmane Odbora za Industriju. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Primili ste izveštaje Odbora za industriju i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Još jedno obaveštenje: Na osnovu člana 90. i na osnovu obaveštenja koje je dostavljeno od strane RTS sekretaru Skupštine gospodinu Veljku Odaloviću, tim obaveštenjem RTS obaveštava generalnog sekretara i narodne poslanike da će u utorak, 26. jula, sredu, 27. jula i četvrtak 28. jula 2011. godine, u terminu od 12,00 do 14,00 časova prenos sednice Narodne skupštine biti povremeno prekidan za vreme direktnog prenosa zasedanja na Drugom programu RTS zbog kraćeg uključivanja u prenos Svetskog prvenstva u plivanju, u trenucima kada budu nastupali naši takmičari, da ne bude nesporazuma da li će ili neće biti prenosa nakon tih kratkih uključivanja. Takođe vas obaveštavam da je ministar Milutin Mrkonjić trenutno u razgovoru, zajedno sa predsednikom Vlade Mirkom Cvetkovićem, sa predstavnicima putara i da zato nije u sali. Priključiće nam se za 15-ak minuta. Na naziv odeljka 2. iznad člana 2. i član 2. amandman je podnela grupa od 21 poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Mićo Rogović. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, odeljak iznad člana 2. u Predlogu zakona o energetici nosi naslov pojmovi, a kasnije tekst kreće ovako i izgleda ovako: "Pojedini izrazi koji se koriste u ovom zakonu imaju sledeće značenje". Ne piše nigde "pojedini pojmovi", nego "pojedini izrazi". Zbog toga je SNS, vezano za naziv odeljka 2. iznad člana 2. Predloga zakona o energetici tražila da se reč "pojmovi" zamene sa rečima "značenje izraza". Jedan tehnički amandman, u skladu onoga kako ste ga vi napisali, nije prihvaćen, a šta govoriti onda o amandmanima koji pokušavaju da suštinske neke odredbe zakona izmene, ili da ga kvalitetno poboljšaju. Amandmanski smo reagovali na isti član 2, tako da smo u članu 2. Predloga, u tački 26. koja glasi: "U Predlogu zakona kvalifikovani kupac je kupac električne energije ili prirodnog gasa, koji ima pravo na slobodan izbor snabdevača" tražili izmenu te tačke 26. koja bi trebala da glasi – kvalifikovani kupacje kupac električne energije, toplotne energije ili prirodnog gasa, koji ima pravo na slobodan izbor snabdevača. SNS smatra da je neophodno predvideti status kvalifikovanog kupca za toplotnu energiju, a ne samo za električnu energiju ili prirodni gas, jer u snabdevanju kupaca toplotnom energijom, šta to može doprineti u ovom slučaju? Doprineti sigurnijem snabdevanju kupaca toplotnom energijom i slobodnom izboru snabdevača, ukidanju monopola u ovoj oblasti toplotne energije, odnosno snabdevanja potrošača toplotnom energijom iz toplana u lokalnim samoupravama, jer imamo mogućnosti izbora i drugih snabdevača, odnosno distributera toplotnom energijom. Zatim, povećanju korišćenja obnovljivih izvora energije i drugih izvora toplotne energije. Takođe, tačka 31. istog člana Predloga zakona, koja govori o licenci, šta je to licenca? Licenca je akt kojim se utvrđuje ispunjenost uslova propisanih zakonom za obavljanje energetskih delatnosti propisanih ovim zakonom. Tražili smo zamenu reči "licenca" u ovom delu i u tekstu celom, da se umesto reči "licenca" koristi reč "dozvola", i u ovom članu i u celom sadržaju teksta Predloga zakona o energetici. Mislim da je neophodno, s obzirom kako zakoni pristižu u Republičku skupštinu, da Republički sekretarijat za zakonodavstvu, pre nego što zakoni pristignu u proceduru u ovaj uvaženi parlament, da svoje mišljenje o sadržaju i izvrši jezičku korekturu tekstova. Ako je reč "dozvola" koja je korišćena zadnjih 100 godina vezano za dobijanje potvrda za obavljanje određene delatnosti i reč je srpskog jezika, zašto bi se koristila reč "licenca"? Reč "licenca" u engleskom jeziku može da se koristi kao glagol i kao imenica. S obzirom da ljudi kojima je maternji jezik engleski jezik ovde ne bi kvalitetno mogli da tumače reč "licenca" u ovom i u drugim zakonima u kojima se koristi, zato je shodno da Republički sekretarijat za zakonodavstvo reaguje i mislim da ni jednog trenutka nije bilo razloga da vezano za promene u ovom delu člana 2. Predloga zakona o energetici ne prihvatite pomenute amandmane. Kada govorimo u načelnoj raspravi kada je reč o svim zakonima, onda ministar Mrkonjić naširoko i nadugačko svima kaže da će prihvatiti amandmane. Imamo situaciju da je ovo još jedan od zakona koji je kao i masa zakona u ovom i ranijem periodu stigao u Skupštinu u subotu i poslanicima je ostalo samo dva dana da pripreme ovako ozbiljan zakon, jer je subota i nedelja, svima poznato, neradni dan u Republici Srbiji, tako i za nas poslanike. S obzirom na situaciju da smo ovako veliki broj amandmana podneli, i sve poslaničke grupe, na Zakon o energetici, onda prihvatanje nekih amandmana u smislu predloga na član 7, 8. i 50. Zakona o energetici, o kojima ćemo kada dođe red pričati o tome, takođe ima smisla prihvatiti i o tehničkoj korekturi ovoga teksta amandman koji smo podneli. To je vaše mišljenje. Kakvo je vaše mišljenje, tako nam je i stanje u energetici, a o tome smo pričali svih ovih dana. kakva nam je situacija u energetici dovoljno ste juče pokazali izborom članova Saveta za Agenciju za energetiku i prekršili i zakon. O tome ćemo kada u članovima ovog zakona bude reči o Agenciji za energetiku. Još jednom, ne vidim razlog zašto član 2, odnosno amandmani na član 2. nisu prihvaćeni, jer oni znače tehničku i jezičku korekturu Predloga zakona. Kažem još jednom, ljudi kojima je engleski maternji jezik nemaju mogućnost da shvate suštinu značenja reči "licenca" u ovom zakonu i u drugim zakonima kao što je vi primenjujete. Zahvaljujem.
Iskorišćeno je tri minuta i 45 sekundi od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Koristim priliku da podsetim Narodnu skupštinu ko su sve ovlašćeni predstavnici, osim narodnog poslanika Miće Rogovića, koji je ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Napred Srbijo, narodni poslanik Goran Mihajlović, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS, narodni poslanik Milan Lapčević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DSS, narodni poslanik Đorđe Milićević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS-JS, narodni poslanik Bojan Đurić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe LDP i narodni poslanik Siniša Stamenković, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe PUPS. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li još neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Milovan Radovanović, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 3, stav 1. Predloga zakona koji glasi: "Energetska politika Republike Srbije obuhvata mere i aktivnosti koje se preduzimaju radi ostvarivanja dugoročnih ciljeva". Amandmanom koji sam podneo na ovaj stav Predloga zakona, predviđeno je da se posle "ostvarivanja dugoročnih" dodaju reči "ekonomskih, privrednih i energetskih ciljeva". Amandman se predlaže iz pravno-tehničkih razloga i korekcija. Vlada nije prihvatila amandman. Energetska politika i strategija, kao i planiranje razvoja energetike trebalo bi da se zasniva i na iskustvu i primerima pojedinih evropskih zemalja i SAD u pozitivnom smislu. Takođe, da se energetska politika koju sprovodi Vlada Republike Srbije ugleda u negativnom pogledu i na neke istočnoevropske zemlje, po primeru Rumunije i Bugarske. Svojevremeno je vaša vam draga EU donela direktive sa ciljem da se postojeća jedinstvena nacionalna preduzeća razbiju, rekonstruišu i rasparčaju. To su prihvatile zemlje EU kao što su Španija, Francuska, Nemačka, Holandija, Velika Britanija, ali su tim putem krenule i SAD. Ubrzo posle toga kada su krenule u privatizaciju, razbijanje i rasparčavanje svojih jedinstvenih nacionalnih preduzeća, pomenute zemlje su uvidele greške. Takođe, i EU je shvatila da je ovopogrešan put kojim se ide u rekonstrukciju elektroprivrednih i energetskih sistema u Evropi i u svetu, pa su posle toga u EU doneli direktivu kojom su revidirali prvobitne direktive o razbijanju, razdvajanju i rasparčavanju elektroprivrednih sistema. Po tom pitanju Španija, Francuska, Nemačka, Holandija i Velika Britanija su prestale da idu u privatizaciju svojih preduzeća, u razdvajanje i delovanje u tom pravcu. Stručna služba je pokazala da su pojedine zemlje EU čak uložile čak oko 100 milijardi dolara kako bi posle kretanja pogrešnim smerom, pogrešnim putem, gde su videli štetu za svoje sisteme, uspostavile jedinstvene na preduzeća koja će da funkcionišu onako kako je njima potrebno i kako odgovara. Podsećam vas, a vi to bolje znate od mene, gospodo iz Vlade, da je Velika Britanija uložila milijardu funti dotacija "British Electric", da ne bi "British Electric" bankrotirao i time učinio veliku stvar za svoju kompaniju. Zašto vam ovo pričam? Ako su oni mogli da to rade, pomenuto je od strane međunarodne sindikalne organizacije iz oblasti energetike jugoistočne Evrope zato što nismo počeli još sa rekonstrukcijom elektro – privrednog sistema. Baš na primeru ovih zemalja, pogotovo na negativnom primeru istočno evropskih zemalja, kao što su Rumunija i Bugarska, one su otišle u rekonstrukciju celog svog sistema. Šta su dobile? Dobili su da su sada strane kompanije vlasnici njihovih elektro–privrednih sistema, enormno veliku cenu električne energije, otpuštanje na desetine hiljada radnika. Profit se iznosi iz Rumunije i Bugarske i zatvaraju se rudnici uglja. To nas čeka ako nastavimo ovim putem energetske politike i strategijom koju ste predvideli u Predlogu zakona o energetici. Znači, jedinstveno nacionalno preduzeće je potrebno, kao na primeru ovih zemalja, osim Rumunije i Bugarske, da opstane, a da se stvori tržište u ovoj oblasti time što može da se uvodi privatizacija, kako u oblasti proizvodnje, tako u oblasti prenosa i distribucije električne energije, da konkurišu jedni drugima što dovodi do obaranje cene električnoj energiji i time je bolje za potrošače. Naravno, ako to ne budemo uradili onda ćemo doživeti sudbinu Rumunije i Bugarske. Vi to dobro znate, ali znam istovremeno da EU vrši pritisak na vas na vlasti, ne zato što je dobar put, dobar pravac, nego zbog toga da bi vam prodali tehnologiju kako za obnovljive izvore električne energije tako i za biološke izvore električne energije i sve ostalo u sistemu energetike što nas očekuje u Republici Srbije. Gospodo iz Vlade, posebno vam zameram zato što ste dozvolili da se podnese skupštini Srbije u jednom delu Predlog odluke o izmeni predsednika i članova Saveta Agencije za energetiku. Gospođo Čomić, vama kao jednom od potpredsednika u Skupštini Srbije i jednom od predsedavajuće sednice skrećem pažnju da, u slučaju usvojite ovu odluku, u jednom delu je protivna Zakonu o energetici koja još uvek važi, konkretno stavu 2. člana 19. pomenutog zakona. Hvala.
Iskorišćeno je četiri minuta od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milan M. Nikolić.
Podneo sam amandman na član 3. stav 1. tačka 4). Ovim amandmanom se preciznije definišu ciljevi energetske politike a koji član 3. razrađuje. Energija predstavlja pokretačku snagu društvenog i privrednog razvoja. Primarni oblici energije na našoj planeti Zemlji su ograničeni, pa su obnovljivi izvori energije izuzetno bitni i značajni. To su: vodotokovi, vetar, sunčeva energija, biomasa, biotermalna energija i drugo. Promocija obnovljivih energija u EU ima visok prioritet i konkretne zahteve. Ciljni udeo proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora energije je da dostigne 20% i više. U Srbiji imamo i resurse i znanje da nezavisno od EU procenimo značaj obnovljivih izvora energije. Srbija raspolaže hidroenergetskim potencijalom koji je vredan pažnje ali realizacija njegove eksploatacije zavisi od obezbeđenja uslova, a to su ekonomski, privredni i finansijski. Male hidroelektrane, a to su one snage do 10 megavata, spadaju u kategoriju povlašćenih proizvođača, mada ovim zakonom vidimo da se promovišui elektrane do 30 megavata, što je nedopustivo. Mini hidroelektrane imaju prednost i nedostatke. Koje su to prednosti u odnosu na velike hidroelektrane? Nema velikog plavljenja, odnosno akumulacije. Mogu obezbediti navodnjavanje i vodosnabdevanje. Eksploatacija se vrši uz mala materijalna ulaganja. Radni vek je dug. Nedostaci. Visoki investicioni troškovi po instalisanom kilovatu. Ona je veća nego kod hidroelektrana ili termoelektrana i iznosi između 1000 i 5000 dolara. Kod termoelektrana to je negde do 1000, a kod hidroelektrana, ovih većih, to je još i manje. Ovakav raspon u celini proizilazi iz različitog položaja malih hidroelektrana. Tu su visoki troškovi istraživanja, a eksploatacija zavisi od postojećih resursa. Danas u Srbiji funkcioniše oko 40 mini hidroelektrana sa snagom oko 500 megavata. Iskorišćavanjem ukupnog energetskog potencijala mini hidroelektrana moguće je proizvesti oko 5% ukupne proizvedene električne energije u Srbiji ili oko 15% od proizvedene u velikim hidroelektranama. Energetski potencijal vodotokova i lokacija zaizgradnju malih hidroelektrana su određeni dokumentom još iz daleke 1977. godine, a to je katastar mini hidroelektrana Srbije. Njega su radili renomirane firme "Energoprojekt", "Hidroinženjering" i Institut "Jaroslav Černi". Katastar sadrži negde oko 850 lokacija pogodnih za izgradnju mini hidroelektrana, snage iznad 100 kilovata, a one manje nisu ni obuhvaćene sa ovim katastrom. Podaci su dati tačno i po opštinama. Primera radi, ivanjička opština ima 64 lokacije, Prijepolje 47, Kraljevo 40, Nova Varoš 21, Bajina Bašta 19, Arilje 6 itd. Nastaviću kod sledećeg amandmana.
Iskorišćen je minut i 30 sekundi od vremena poslaničke grupe. Na osnovu člana 90. obaveštavam Narodnu skupštinu da je predsednik Odbora za saobraćaj i veze Narodne skupštine Republike Srbije, narodni poslanik Velimir Ilić, sazvao 37. sednicu Odbora za saobraćaj i veze, za danas, 26. juli 2011. godine, sa početkom u 12,00 časova, a koja će se održati u sali I na prvom spratu. Molim članove Odbora za saobraćaj i veze i zainteresovane poslanike da prime ovo obaveštenje k znanju. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Uvažene dame i gospodo narodni poslanici, gospodo iz Sektora za energetiku, čini mi se da ni jedan predlog zakona ne bi mogao bolje da oslika pukotine i razvaline u društvu kao što je to uradio Zakon o energetici. Naravno, nije sve to na teret i na dušu vas koji radite u Ministarstvu za energetiku ranije, a sada Sektor energetike, to je jednostavno slika i odraz stanja u našem društvu u celini. Mi smo podneli amandman na član 3. Predloga zakona o energetici koji se odnosi na ciljeve energetske politike, konkretno na stav 1. tačka 6) gde se kaže u Predogu zakona – Stvaranje uslova za korišćenje novih izvora energije.Predložio sam u ime SRS da se u tom stavu 1. tačka 6) posle reči: "stvaranje" dodaju reči: "ekonomskih privrednih i finansijskih uslova". Naravno, Vlada nije imala sluha da ovo prihvati.Ovo bi dalo odgovore na pitanja koja su sada ključna i koja opterećuju efikasnost, posebno kada u pitanju obnovljivi energetski izvori. Da je prihvaćeno ovo i u nekom narednom zakonu, onda bi vama gospodine, bilo mnogo lakše i jednostavnije objasniti preko 5.000 ljudi u Prijepolju koji su prikupili potpise i protive se izgradnji mini hidroelektrana na Limu. Jer, ovde stoji samo: "stvaranje uslova", pa vrlo često oni koji su u okruženju investitora mini hidroelektrana misli da će samo oni imati određene efekte. Zaboravljaju da ćeprilikom izgradnje građevinska operativa imati posla, a pogotovo kasnije, što će pozitivno uticati na ekonomsku stabilnostu jednoj zemlji. Kažem, bilo bi vam mnogo lakše dati odgovor, ne ulazeći u to da je neko osetio i smatrao da treba da otkupi ono zemljište koje je sad višestruko vredno u odnosu na pre nego što se saznalo da će se izgrađivati ta hidroelektrana. Ne bih da širim priču, ne dozvoljava vreme, ali, jedan od pionira izgradnje mini hidroelektrana Miloš Đorđić, koji je izgradio, čini mi se, prvu u zapadnoj Srbiji mini hidroelektranu, gde je izgradnja počela 1985. pa je to trajalo do 1990. godine, dosta vremena se smatralo da će samo on imati neke finansijske efekte. Napokon, kad je uspeo sve to da završi i dobio dozvolu na priključenje na elektroenergetski sistem viškova koji postoje, već 37 meseci ne može da naplati svoje potraživanje, gde se pojavljuje on i kao kupac i kao dobavljač kod EPS-a. Da je ugrađeno ovo što mi predlažemo u ovaj zakon, odnosno, ukoliko vi to prihvatite, mnogo lakše će vam biti dati odgovor na neka pitanja, praktična i životna. Ovo je naizgled samo tehničko pitanje, međutim, vama će omogućiti da lakše rešavate neke probleme koji će vam se pojavljivati u praksi. Gospođo Hadži-Babić, ukoliko možete, kao budući član Saveta Agencije, da utičete da se ovaj amandman prihvati, ne zbog poslanika SRS nego zbog onih na koje će se primenjivati, onda to uradite. Hvala vam.
Iskorišćeno je minut i 25 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Mirko Munjić.
Ovaj amandman koji sam podneo odnosi se na član 3. stav 1. tačku 8. Predloga zakona o energetici. Podsetio bih da u članu 3. se propisuju ciljevi energetske politike. Kada govorite o ciljevima te politike, vi to radite u jednom širokom rasponu, između sigurnog, pouzdanog i kvalitetnog snabdevanja građana električnom energijom preko stvaranja uslova za proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora, pa sve do zaštite kupaca električne energije. Između toga jeste i stvaranje uslova za investiranje u energetiku. Dakle, upravo onaj cilj koji sam ja svojim amandmanom pokušao da na neki način dogradim. To što je zaštita kupaca električne energije stavljena na poslednje mesto, može i ne mora da znači nešto. Kada je u pitanju zaštita kupaca i električne energije, možda to ne bi ništa ni značilo što je na poslednjem mestu predviđena među ciljevima da vi svakodnevno ne šaljete poruke građanima koliko vodite računa o njima, ne samo kao kupcima električne energije, već i uopšte. Poslednja poruka koja se šalje građanima iz ove oblasti jeste i ono što se desilo vezano za Uskokovića i suđenje ovom čoveku koji je, kao što se sećate, 35 stanova, lokala itd. stekao jednim nezakonitim poslovanjem, zloupotrebom službenog položaja i falsifikovanjem službenih isprava i bio osuđen na devet godina, da bi ga pre neki dan Viši sud osudio na samo tri godine. Dobio je 300% manju kaznu. To je ta briga koju, između ostalog, predviđate ovde i u ciljevima energetske politike. Međutim, obzirom na ono što se događa u samoj oblasti energetike, ovo izgleda da i nije slučaj koji zavređuje vašu pažnju. Ja sam svojim amandmanom tražio da u tački 8, da se stvaranjem ekonomskih privrednih i finansijskih uslova stvore u stvari bolji uslovi za investiranje. Smatram da bi takvom nadogradnjom ove tačke 8. bio olakšan i vama posao, kao nekom ko se bavi ovom oblašću, kao nekom ko se bavi tom oblašću energetike. Međutim, kada se u osnovi događa da i naši sudovi štite lopove, onda o kakvom investiranju se ovde može govoriti? Potpuno je jasno zašto i ovaj amandman, kao i prethodni SRS, nije prihvaćen. Zahvaljujem.
Iskorišćeno je minut i 40 sekundi od vremena poslaničke grupe. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podnela narodna poslanica Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Radica Jocić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, u ime poslaničke grupe SRS podnela sam amandman na Predlog zakona o energetici, koji glasi: "U članu 4. stav 2. tačka 1) tačka-zapeta zamenjuje se zapetom i dodaju se reči: "kao i mere zaštite kupaca energije i energenata". U obrazloženju poslanička grupa SRS je navela sledeće: Strategija razvoja energetike Republike Srbije jedan je od ključnih dokumenata za sprovođenje energetske politike i realizacije dugoročnih ciljeva u ovoj oblasti. Funkcije energije i energenata su zadnja karika u tržišnom lancu učesnika u kome svako ima svoje pravo i obaveze. Zato je potrebno da i oni budu obuhvaćeni ovim aktom, kako bi bili zaštićeni od eventualnih neželjenih posledica koje bi mogle nastati od strane nekog državnog organa ili bilo kojeg drugog učesnika koji se bavi prometom energije i energenata. Vlada nije prihvatila amandman iz pravno-tehničkih razloga, kako je rečeno u obrazloženju. Ja bih istakla da u poglavlju 2. Predloga zakona o energetici, koje se odnosi na energetsku politiku i planiranje razvoja energetike, među ciljevima energetske politike, pod brojem 9. stoji i zaštita kupaca energije i energenata, pa mislim da je bilo neophodno da se prihvatanjem ovog amandmana poslaničke grupe SRS zaštita kupaca energije i energenata potencira i u delu strategije na koju se odnosi član 4, a što je ne znam čijim propustom izostavljeno. Takođe, u obrazloženju Predloga zakona o energetici koji je dala Vlada, zaštita interesa proizvođača i kupaca nalazi se među prvim navedenima kao problem koji ovaj zakon treba da reši, što samo takođe ukazuje da je ovaj amandman trebalo prihvatiti i time dati značaj ovoj oblasti, time što bi se potencirala i u delu strategije na kojise odnosi član 4. Izuzetno je važno da se oblast zaštite, naročito kupaca ali i proizvođača energije i energenata, konkretno i precizno uredi zakonom, da ne bi zakon ostavljao nejasnoće i mogućnosti za zloupotrebu. Važno je da svi kupci, bez obzira na to da li troše 100, 500 ili 5.000 kilovata električne energije budu u zakonu jasno sagledani i zaštićeni i samo ako budu jednako tretirani neće biti problema na terenu. Smatram da ovaj amandman treba još jednom razmotriti i prihvatiti, da ne bi oblast mera zaštite kupaca energije i energenata bila nepravedno izostavljena iz oblasti strategije na koju se odnosi član 4. Hvala.
Iskorišćeno je 45 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Mićo Rogović.
Nalazimo se u odeljku koji se bavi strategijom energetske politike i planiranja razvoja energetike, u članu 4. koji govori o tome šta se strategijama određuje i utvrđuje. Predložili smo da se posle tačke 6. dodaju tačke 7. i 8. i da se još jedan novi stav ubaci u ovaj član, a zadržao bi se na novoj tački koju smo predložili, prvoj – kriterijumi za utvrđivanje visine naknade koje plaćaju energetski subjekti. Mi kao da živimo u nekom drugom vremenu. Agencija donosi kriterijume, Agencija naplaćuje, znači kao u onom vremenu pre jedno 300 godina - kadija te tuži, kadija ti sudi, neverovatno da neko može da donosi kriterijume, da određuje cene i da direktno utiče na ovaj sektor energetike, a kako utiče na sektor energetike, takođe utiče i na sve ostale sektore, jer on je, na svu sreću, još uvek najjači u privrednom sektoru, prosto iz razloga zato što privreda i ne postoji u Republici Srbiji. Ovo se ne može uraditi ni zbog krajnjih potrošača, jer utvrđivanjem kriterijuma mora da se dođe do modusa za cenu koja u periodu strategije mora da bude poznata zbog potrošača, krajnjih potrošača, a i zbog investitora kojih, nažalost, u ovoj oblasti i da nema i u nijednoj drugoj oblasti na srpskoj sceni je praktično pojava bežanja investitora. Tako da zbog elementa planiranja investicija i pravljenja i razvoja investicija i zbog krajnjih potrošača trebalo bi ovaj stav, odnosno ovu tačku u uslove u kojima se utvrđuju strategijom obavezno ubaciti, vi to niste prihvatili. Zatim smo tražili posebne mere za razvoj, posebna tačka, to su posebne mere za razvoj energetske efikasnosti putem smanjivanja netehničkih gubitaka električne energije. Poznato je da u ovoj oblasti otprilike vrednosti jedne hidroelektrane ili između 400 i 500 miliona evra godišnje se gubi i neminovno, odnosno bilo je razumno prihvatiti amandman ubacivanjem tačke 8. u stav 1. i poseban stav kojim smo tražili da jedinice lokalne samouprave donose svoje programe razvoja u Sektoru energetike, i normalno, u odnosu na strategiju i na program ostvarivanja strategije razvoja energetike Srbije jer pogotovo u oblasti toplotne energijelokalne samouprave i javna preduzeća su toliko prisutna, i na aspekte okruženja, ne samo regionalnog, nego i međudržavnog, lokalne samouprave moraju biti bitan sektor i uzeti aktivno učešće u izradi strategije, odnosno na osnovu strategije moraju raditi svoja planska dokumenta i predviđati i godišnje i dugoročne mere u ovoj oblasti. Zahvaljujem.
Jedan minut iskorišćen je od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Radiša Ilić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 4. stav 3. Predloga zakona o energetici. Cilj ovog amandmana je da se strategija razvoja energetike u Republici Srbiji donosi za period od deset godina, a ne na 15 i više, kako je to predlagač predvideo. Postoje mnogobrojni razlozi za prihvatanje ovog amandmana, od kojih ću navesti, zbog vremena, samo neke. Vlada, ako kojim slučajem ostane prvobitna verzija ovog stava, čak bi imala zakonsko pravo da period donošenja strategije prolongira i više od 15 godina, možda 20, 25, jer u ovom stavu 3. je navedeno, citiram – najmanje 15 godina, znači može i više. Do sada smo ovde imali prilike da usvajamo mnoge zakone koji su predviđali izradu nacionalnih strategija za mnoge oblasti u društvu, za prosvetu, odbranu, poljoprivredu, zaštitu životne sredine, šumarstvo, itd, itd. i nigde se nije navodio ovaj period od 15 i više godina. Međutim, izgleda da vi za to imate poseban razlog, ali vi verovatno dobro znate da je energetika grana privrede koja je usko povezana sa mnogobrojnim faktorima u društvu, kako ekonomskim, tako i političkim koje se veoma brzo i često menjaju. Kao prvo, niko ne može sa sigurnošću da predvidi potrebe za energentima usled novih potreba i zahteva potrošača, usled novih cena na tržištu, različitih energenata. Ovako po vama to može se održati u nekom statusu kvo 15 i više godina. Kao drugo, eksploatacija prirodnih resursa koji se dobija energijom takođe može doživeti drastične promene po pitanju unapređenja tehnologije i pogotovo kada su mnogi izvori energije u pitanju. Kao treće, već sada, ako počnete ili ako hoćete da primenjujete recimo ekološke zakone, koje ste doneli po ugledu na Evropsku uniju, koja nam, evo, nažalost i danas otima Kosovo i Metohiju, vi biste morali da zatvorite sve naše termoelektrane zbog enormne misije štetnih gasova. Vi naravno to nećete, ali šta ako vas na to primoraju iz Evropske unije, da poštujete zakone? Onda vi, blago rečeno, možete da se slikate sa strategijom. Zašto vam ovo kažem? Primorala vas je Evropska unija na mnogo gore stvari, kao što su Euleks, Hag, uništavanje vojske, gej paradu, itd, itd. Kao četvrti razlog navodim političku situaciju u okruženju i državnu politiku današnjeg režima u Srbiji. Činjenica je da današnja Vlada vodi, rekao bih, prevrtljivu politiku prema Rusiji, našem najvećem savezniku i prijatelju u svetu. Često je ta politika u suprotnosti sa interesima Rusije, a u skladu sa ciljevima Evropske unije, SAD i NATO pakta, a koji su inače na štetu Srbije. Sutradan, vi možete isprovocirati Rusiju da lepo zavrne slavinu za naftu i za gas, pa se vi onda opet lepo možete slikati sa strategijom, čiji je rok trajanja 15 godina i više. Takođe, dobro se zna kome smeta u Srbiji ruski gas i gasovod i ko priželjkuje američki "Nabuko". Postoji još razloga koji idu u prilog ovom amandmanu, ali zbog vremena koje je na raspolaganju poslaničkoj grupi ne mogu da ih obrazložim. Na kraju, bilo bi zaista korisno i praktično da uvažite ovaj amandman i da se strategija donosi na period od deset godina, umesto na 15 i više, kako ste zamislili. Zahvaljujem.
Dva minuta iskorišćeno je od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Milovan Radovanović želi reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u prilog opravdanosti amandmana koji je podneo kolega narodni poslanik Srpske Radikalne stranke Radiša Ilić, navešću da je strategija razvoja energetike Republike Srbije, koja je nažalost sada promašena, jedan od ključnih elemenata za sprovođenje energetske politike i realizaciju dugoročnih ciljeva u ovoj oblasti. Okolnosti se veoma brzo menjaju, zbog čega treba i vremenske rokove prilagoditi novonastaloj situaciji. Navešću vam jedan primer, gospodo iz Vlade, iz zakonodavne aktivnosti u ovoj oblasti. U Zakonu iz 2004. godine o energetici, u delu koji govori o energetskoj delatnosti niste predvideli ugalj, niti uljne škriljce kao energent. I pored našeg nastojanja u poslaničkoj grupi Srpske radikalne stranke da to bude tako i podnošenja amandmana da se i proizvodnja uglja uvrsti u energetsku delatnost, vi to niste uradili. Evo, već u Predlogu zakona koji je danas na dnevnom redu, vi ste u članu 2. stav 1. tačka 11. predvideli kao energente i ugalj i uljne škriljce, što je jako dobro, što je pozitivno. Okolnosti su se, znači, u međuvremenu promenile brže nego što je možda neko predviđao i planirao. To je vaša energetska politika i strategija i gde ste vi procenili da to tako treba da bude. Lično moje mišljenje je da je to pozitivno i da je to u redu. Manje vremena vam je bilo potrebno od 15 godina za tu stratešku promenu. Utoliko je i amandman za skraćenje vremena od 15 godina za donošenje strategije koja će da važi na 10 godina opravdan. Postavio sam poslaničko pitanje 30. juna u vezi uglja, uljnih škriljaca u aleksinačkom rudniku uglja. Vlada, konkretno Ministarstvo za životnu sredinu, prostorno planiranje i rudarstvo je 11. juna dostavilo meni odgovor veoma brzo. Tu su naveli opravdanost i količinu, veličinu tog nalazišta od 2.100.000.000 uljnih škriljaca samo u aleksinačkom bazenu i otprilike 27 miliona tona geoloških rezervi visokokvalitetnog mrkog uglja u aleksinačkom rudniku. Navedeno je da su za uljne škriljce zainteresovane dve kompanije iz Estonije, od kojih je jedna nacionalna, državna. Navedeno je da je Resavica, pa ono preduzeće za jamsku eksploataciju već pristupilo realizacije projekta na istraživanju ležišta u Dubravi, kako uglja tako i uljnih škriljaca. Navedeno je, takođe, to pričam vas radi, radi svih poslanika i radi javnosti, da je čak i NIS zainteresovana za uljne škriljce u Aleksinačkom basenu čija su ležišta u rezervi otprilike dve milijarde i 100 miliona tona. Zahvaljujem.
Iskorišćeno je tri minuta i 15 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Milan Lapčević i Miloš Aligrudić. Narodna poslanica Milica Vojić-Marković. Izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća. Meni je jako žao što nema ministra, jer ovako ispada da mi pričamo u prazno. Na član 5. koji se odnosi na program u vezi sa strategijom, podneli smo amandman zato što mislimo da je logičan. U članu 4. predlagač zakona kaže: "Strategiju donosi Narodna skupština Republike Srbije, u daljem tekstu Narodna skupština, na predlog Vlade za period od najmanje 15 godina". Hajde da uzmemo da bude 15 godina neko optimalno vreme, ali zaista mislim da bi trebalo da bude manje, ali da bude neko optimalno vreme za koje se donosi strategija. S obzirom da je to planski dokument koji treba da ima neku dužinu da bi mogli zaista nešto da planiramo. Sada u članu 5. stavu 2. kaže se: "Program donosi Vlada za period do šest godina na predlog ministarstva nadležnog za poslove energetike, u daljem tekstu ministarstvo". Šta se utvrđuje programom: uslovi, način, dinamika i mere za ostvarivanje strategije. Ako kažemo da se strategija donosi za 15 godina, onda je sasvim logično da se ovaj program donosi na period od pet godina. Zato što onda možete da pratite primenu strategije, možete da menjate uslove koji su dati programom što je logika. Ono što ste vi meni odgovorili pokazuje zapravo vašu nameru koja je vrlo čudna. Vi meni kažete ovako: "Amandman se ne prihvata iz razloga što se saglasno članu 5. Predloga zakona o energetici program za ostvarivanje strategije donosi na period do šest godina". Što znači, da može saglasno potrebi i situacijama obuhvatiti i kraći period, kao što je period do pet godina ili period od tri godine. Ažurira se najmanje svake druge godine. Vi meni odgovarate, upravo ono što ja menjam. Sada mi obrazlažete šta je to zbog čega vi kažete da treba da bude pet godina. Upravo to menjam, ali ono što vi dalje kažete i što je vrlo zanimljivo jeste da je prihvaćen zaključak Vlade u aprilu 2010. godine da treba da se radi nova strategija koja će obuhvatiti projekciju do 2030. godine, a što je duži period od 15 godina. Zaista, mislim da malo više preterujete. Prvo, 15 godina je sasvim dovoljan rok. Zbog čega vi želite da uredite ovu oblast na duži period nego što je 15 godina koliko dajete mogućnost zakonu? Zato što, a kasnije ću govoriti o tome, govorila sam u načelu, u stvari ovom strategijom ćete uraditi mnogo velike štete energetskom sistemu Srbije. Ja ću polako natenane, pošto sam prepoznala gospodina koji sedi tu, a ministra nema, govoriti o tome kakve sve štete i on lično i ministarstvo koje predstavlja, pretpostavljam da sada radi u ovom novom ministarstvu koje je napravljeno od Ministarstva za infrastrukturu, za puteve, saobraćaj i sada energetiku, dakle nanosi i prodaje energetske resurse Srbije. Hvala vam.
Iskorišćeno je minut minuta i 15 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima narodni poslanik Mićo Rogović.
Predlagač je mišljenja da program donosi Vlada na period od šest godina na predlog ministarstva nadležnog za poslove energetike, a SNS misli da, kao što je u prethodnom članu 4, o čemu je govorila moja prethodna koleginica, program treba da donosi Narodna skupština za period od šest godina na predlog Vlade u roku od 60 dana od usvajanja strategije. Mi smo akteri situacija da kada se ovo dešava, odnosno iz razno razne oblasti kada program donosi Vlada na predlog resornog ministarstva, da imamo situaciju da se taj program ili donosi sa zakašnjenjem kao što je bilo vezano za raniju strategiju, situacijada je strategija donešena, a koliko je bitna ova oblast, onda je program koji proizilazi iz strategije koji mora da bude akt, zakonski akt koji bukvalno sledi odmah posle usvajanja strategije. Znači, razlika između te dve strategije, dva donošenja strategije, donošenja programa u oblasti energetike bila je dve godine. To je ta situacija kada Vlada donosi programe na predlog ministarstava i zbog toga i zbog realnije praćene situacije u Skupštini, predlažemo da program donosi Narodna skupština isto kao strategiju i da bi se u praksi lakše realizovali i ciljevi strategije i programski ciljevi razvoja strategije. Zatim vezano za član 5. tražili smo da u stavu 3. koji glasi: "Ministarstvo prati ostvarenje programa i po potrebi predlaže njegovo usklađivanje sa realnim potrebama najmanje svake druge godine". Tražili smo da se izbaci reč realno ili da ako predlagač ima nameru da je zadrži u krajnjem slučaju mogao je da koristi reč stvarna koja je logičnija u upotrebi u srpskom jezik, a ne može znači ili neke stvari mogu da biti realne ili imaginarne. Znači, sasvim je normalno da ministarstvo prati ostvarenje programa i po potrebi predlaže njegovo usklađivanje sa potrebama najmanje svake dve godine. Šta smatrate pod realnim potrebama? Zato je ova reč realna u ovom tekstu u članu 5. Predloga zakona suvišna i normalno da su potrebe koje nastaju u ovoj oblasti realne i da je reč realna suvišna i da je treba izbaciti iz stava 3. člana 5. Predloga ovog zakona. Zahvaljujem.
Trideset sekundi iskorišćeno vreme ovlašćenog predstavnika. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč?(Da.) Narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 5. Predloga zakona o energetici. Moj amandman se odnosi na oblast planiranja razvoja energetike. U ovom članu na koji sam podneo amandman govori se o programu kojim se utvrđuju uslovi, način, dinamika i mere za ostvarivanje strategije. Mojim amandmanom sam tražio da se skrati rok koji je potreban za dostavljanje relevantnih podataka i da taj rok treba da se skrati sa 60 na 30 dana. Naime, u okviru ove strategije, naravno potrebni su odgovarajući relevantni podaci i te podatke treba da dostave razni energetski subjekti, Agencije za energetiku, lokalne samouprave i ostalo. Tražio sam skraćenje tog roka iz razloga što se radi o podacima koje pomenuti subjekti praktično imaju trenutno ažurirano. Zbog čegasmo mi ovde formirali Agenciju za energetiku ako ona nema podatke koje su potrebne ministarstvu, ako je njima potrebno 60 dana da dostave neke podatke onda zaista formiranje te agencije je bio potpuni promašaj. To se isto odnosi i na lokalne samouprave i druge energetske subjekte. Lokalne samouprave sve moraju znati i sigurno znaju strategiju, resurse i sve ono što je vezano za energetske potencijale na svojoj teritoriji i opet kažem te podatke čim se potraže oni praktično mogu istog dana ili sutradan da ih dostave, ali naravno tražili smo da taj rok opet bude neki razuman, a Vlada je odbila ovaj amandman sa obrazloženjem koje je suprotno onome što sam tražio amandmanom, ali dobro. Mogu da kažem da taj rok je potrebno skratiti iz jednog drugog razloga. Svedoci smo da se ovaj, veoma često dešavaju različite havarije u oblasti energetike, a energetika je najosetljivija oblast jer jedan zastoj, jedan problem koji se javi u energetskom sistemupogađa čitavo društvo. Setite se samo situacije od pre nekoliko godina kada je bila gasna kriza u istom periodu, kada je pola Evrope ostalo bez gas, bez energenata, bez grejanja i videli ste koji su to problemi koji mogu nastati. Zato u ovoj oblasti treba da se brzo reaguje i to je razlog što sam tražio da se ovaj rak smanji sa 60 na 30 dana. Pošto se ovde govori o razvoju energetike, žao mi je što ovde nije prisutan gospodin Mrkonjić, ministar za energetiku, ali tu su ljudi iz njegovog kabineta iz njegovog tima. Naime radi se o ceni priključaka na energetske potencijale. Badava mi omogućujemo dostupnost nekih energenata, ako puno puta u situaciji u kakvoj se nalazi naše društvo, naša domaćinstva, ti energenti zbog cene priključka nisu dostupne. Zakon ovde predviđa neku metodologiju za obračun te cene priključka, međutim ta metodologija je jedno zamajavanje i bacanje prašine u oči građanima Srbije. I u načelnoj raspravi sam naveo jedan primer, recimo kod odvajanja obračuna potrošnje električne energije za jedno domaćinstvo po spratovima potrebno je izdvojiti enormno veliku količinu novca, što danas naša domaćinstva nisu u stanju i mislim da se preispita cena priključaka tog tipa i ne samo toga i na druge izvore energije. Pošto ja dolazim iz grada Niša, vi verovatno znate da je u toku projekat gasifikacije grada Niša i to je potpuno propao projekat, gde gube svi, i to propao je baš iz razloga što su cene priključka na gasne stanice enormno visoke i gotovo u Nišu nije u stanju da plati takav priključak. Hvala.
Dva minuta i 45 sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? Ako ne na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine Odbor za industriju je podneo amandman na član 6. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić, koji želi reč. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, poštovani građani, na Predlog zakona o energetici podneo sam amandman na član 6. stav 1. tačka 1) Predloga zakona posle reči "neophodno izgraditi" dodaju se reči: "modernizovati i rekonstruisati". Ovaj amandman Vlada nije prihvatila. Član 6. ovog zakona bliže uređuje šta program sadrži u odnosu na strategiju uređenja energetske politike i razvoja sektora energetike. Nadovezao bih se na moju prethodnu diskusiju kada sam pomenuo da postoji katastar mini hidroelektrana još iz 1987. godine, pa se postavlja pitanje koliko je on danas aktuelan. Primera radi, u mojoj opštini Arilje koja je mala opština po to važećem katastru bilo je predviđeno šest lokacija. Međutim po nekom novom master planu koji je izgradila neka anonimna firma predviđeno je čak 26 lokacija koje je stvarno po meni nerealno. Zato je hitno potrebno izraditi novi katastar mini hidro elektrana Srbije, a koje bi koristile lokalne samouprave, jer su lokalne samouprave po ovom zakonu postale obavezne da prave svoj energetski bilans, odnosno da formiraju izvore energije i sa svog područja. Već sada zainteresovani za mini hidroelektrane obilaze opštine, obilaze prostore gde su te lokacije, mešetare, tražeći svoju poziciju i pokušavajući da otkupe zemljište za njih, verovatno, atraktivno. Pozicija lokalne samouprave u sistemu korišćenja energije iz mini hidroelektrana nije adekvatno definisano. Rečni tokovi su u ovakvoj situaciji izloženi velikom riziku, uvažavanje njihovih ekoloških potencijala, prekrajanje prirodnih tokova u kanalsku mrežu, odnosno dugačkih cevovoda zbog stvaranja visinske razlike, kao i veći broj mini hidroelektrana na vodotoku. Potreban je jasan kriterijum uz primenu principa održivosti rečnih tokova. Zabraniti izmeštanje rečnih tokova radi izgradnje hidroelektrana, mini. Uvesti norme i standarde vezane za planiranje i projektovanje takvih objekata. Definisati prava lokalne samouprave uupravljanju i korišćenju prirodnih resursa. Izraditi pravilnik o minimalnom protoku radi obezbeđenja biološkog minimuma. Izuzetno i bitno u svemu ovom je koristiti domaći kapital, kako državni tako i lokalne samouprave, jer za ovakve vidove energije strani kapital je izuzetno zainteresovan. Uz njega je domaći, ali od tajkuna koji u svemu tome traže svoj interes. Hvala.
Jedan minut iskorišćen od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? Ne. Na član 7. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Vlada i Odbor za industriju su prihvatili amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? Ne. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Reč ima narodni poslanik Dragan Stevanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo tražili ovim amandmanom na član 7. a on se, inače, odnosi na izveštavanje o sprovođenju strategije između programa koje Ministarstvo podnosi Vladi na usvajanje. Tražili smo, da pored ostalog, ovim izveštajima o budžetu i bilansni pokazatelji u proizvodnji energenata, uvozu i izvozu, kao i finansijski pokazatelji poslovanja privrednih subjekata u energetskom sistemu. Vrlo je interesantan odgovor Vlade, da se ne prihvata iz razloga što se vrste podataka navedene u amandmanu nisu sadržane u strategiji programa. Mi znamo da nisu sadržane, ali na osnovu činjenja koja su definisana strategijom i programom, nastaju neki bilansi i nastaju neki rezultati. Vi ste nas sve potkačili činjenicom da se kroz neki drugi izveštaj to daje vladi na uvid, i kroz neke druge podatke. Mi sad nismo tražili ove bilanse računovodstvenog karaktera, kao što se podnosi nekim drugim da li agencijama ili institucijama. Jako bi bilo bitno da kroz te podatke na kojima smo insistirali, vidimo kako to vi sprovodite strategiju i kakvi su rezultati. Mi smo jednom ovde ministru rekli, kredibilitet svakog njegovog predloga u budućnosti zavisi samo od onog što je ostavio iza sebe. Danas kad pogledate, vama ću da se obratim, zato što ministar nije tu, naravno, ne uzmite mi za zlo, kad pogledate bilanse i šta su rezultati koji su trebali da se daju već u ovom vremenskom periodu od usvajanja strategije do 2015. godine. Rezultati su poražavajući. Ne stavljam ja to nikom od vas personalno na teret. Nemam nameru to da uradim. Svestan sam zaostavštine 90-tih godina kad je sektor energetike u pitanju. Ti loši rezultati su uticali ne samo od lošeg koncepta koji je definisalo tadašnje državno rukovodstvo. Tad smo imali ratove, imali smo sankcije, imali smo agresiju i bombardovanje i rekao sam juče kad smo govorili o Agenciji za energetiku, energetska politika se vodila iz nužde. Onda su došli genijalci na vlast i prijatelji sveta koji su ovde obećali novac i revitalizaciju energetskog sektora. Kad danas pogledate rezultate, nameće se jedan zaključak, strategija, planovi, programi, za vlade od 2000. godine na ovamo, bili su samo deklarativnog karaktera i potpuno neobavezujući. Njih zakoni nisu obavezivali, pa kako bi ih obavezivali nešto što nema snagu ili teret zakona. Ako je neko u ovoj zgradi, u ovoj sali, u ovoj skupštini u sazivu od 2008. godine insistirao na strateškim i planskim dokumentima, o neophodnosti posedovanja tih dokumenata, to je bila SRS. Od prostornih planova lokalnog do nacionalnog karaktera i nekih drugih razvojnih dokumenata koji proističu iz tih dokumenata ili se na njih oslanjaju. Na kraju krajeva, i ovu strategiju o kojoj pričamo sad, moraćete da usklađujete sa prostornim planovima i nekim drugim razvojnim dokumentima. To nije sporno. To nekog u Vladi mora da obaveže. Neko u Vladi mora konačno da počne da sprovodi ono na šta se kroz papire obaveže. Danas kad govorimo o strategiji, kad govorimo o programima, kad govorimo o planovima, evo ih ovde pišu, dve trećine vremena od kako je ova strategija je usvojena, gotovo je prošlo. Izanalizirajte bilanse, izanalizirajte stanje u sektoru energetike u Srbiji. To sam govorio i u načelnoj raspravi. Tu je definisano pet osnovnih prioritetnih programa. Da li ste u realizaciji ovih programa izveštavali Vladu, Skupštinu, sasvim je svejedno, javnost? Ali, bilo bi vrlo lepo da saldiramo i podvučemo crtu, pošto, evo, i mandat ovoj Vladi je na izdisaju i ko zna da li ćete sutra sedeti tu gde sedite danas, pa da podvučemo liniju i da kažemo šta ste vi to uradili. Šta ste vi sproveli od strategije za vaš četvorogodišnji mandat? Pošto je problem da bilanse ugradite u ove izveštaje, evo, čak i prihvatamo - ne može, to ćete kroz nešto drugo. Ali, pogledajte, recimo, prvi prioritet kontinuiteta tehnološke modernizacije postojećih energetskih objekata, sistema i izvora itd. To se odnosilo na revitalizaciju termoelektrana, hidroelektrana, da ne čitam dalje, znate već šta su izvori itd. Zašto je to u vremenu iza nas služilo? Evo, gospodine Mrakiću, pljačka i kriminal, evo ih ovde dokumenti. Tužilaštvo, EPS, svi su upoznati. To stoji. Kategorija revitalizacije je služila uglavnom za to, za zloupotrebe kroz javne nabavke. Žalosno je što se oni koji su u ovome učestvovali nisu rukovodili opštim javnim interesom, zaista revitalizacijom energetskog sektora, nego su svemu tome ugrađivali svoj kompanijski, privatni, lični ili stranački politički interes. To je problem i nema izgleda da se to promeni i da bude drugačije. Neću ovako da govorim, a mogu da vam govorim konkretno i brojke i podatke, živim u sredini koja je u tom smislu vrlo interesantna. Ako ste zainteresovani, mogu i to da vam kažem posle. Imate drugi prioritet – racionalna upotreba kvalitetnih energenata, povećanje energetske efikasnosti. Smatram se potpuno kompetentnim, jer sam živeo i bio predsednik skupštine opštine koja je prva od 10 opština u Surdulici koja je kroz projekat međunarodnih finansijera obnovila kroz projekat energetske efikasnosti osnovne škole u smislu stolarije, podova, grejanja itd. Razumeli smo kakav je značaj i kakav je smisao, jer ako danas zamenite prozore i stolariju, za pet godina ćete toj školi manje grejanje da plaćate. To je politički koncept SRS. Da li mislite da se neko u ovoj ekipi rukovodio time u poslednjih 10 godina? Niko, ali apsolutno niko, ne interesuje ih. Da ne govorim o podizanju svesti o energetskoj efikasnosti, i to sam vam rekao. Šta je sa uvođenjem nečega što bi predmet trebalo da predstavlja u školama, pa da decu naučimo šta je to energetska efikasnost? Zašto treba da isključi punjač za telefon iz utičnice kad napuni telefon? Vi pričate bajke o obnovljivim izvorima energije, evropskim direktivama, mleko i med sve. Život prođe pored nas u ne znam ni ja čemu. Evo, dolazimo do ovih famoznih prioriteta korišćenja obnovljivih izvora energije. Tu, gospodine Mrakiću, čini mi se da ste dosta upoznati sa tim stvarima kako se odvijaju u Srbiji. SRS vas poziva i apeluje da se suprotstavljate lobijima, da ne date da šenluče i harače po Srbiji, da ne podređuju interes srpskog energetskog sektora svom ličnom interesu, partijskom interesu, pojedinačnom ili grupnom kompanijskom, sasvim je svejedno. Gospodin Milan Nikolić je malopre o tome govorio, nije to baš tako kako piše u dokumentima. Kada uporedite katastar malih hidroelektrana na papiru i u stvarnosti, u velikoj meri odstupaju zato što su ga pravili ljudi koji nisu baš obišli, prošli sve i videli kako stoji, ili ga koriste ljudi koji hoće da ga izmene onako kako njima odgovara. Vi ste dužni da branite ovaj interes Srbije zato što sedite na mestu na kom sedite. SRS vas na to poziva. Vi možete, ne vi lično, ali kao Vlada da pokažete vrhunsku političku neodgovornost prema vremenu u kome živimo, ali to nemate prava da ostavite generacijama koje dolaze posle vas, jer vi ni energetske ni ekonomske pretpostavke niste ostvarili i niste rešili da u narednom bliskom periodu počnu da se menjaju stvari kad je u pitanju energetika. Onda imate vanredna ulaganja u nove elektroenergetske izvore itd. Dok ne rešite da Srbija dobije ekonomsku cenu energije, a ne političku i socijalnu, nema investiranja. Neće da nam daju kredite zato što ne možemo da se finansiramo, zato što ne možemo da učestvujemo u svemu tome. Dok pričamo mi o kapitalnim, intenzivnim, energetskim i infrastrukturnim projektima, mi nismo u stanju za 10 godina, otkako su došli na vlast i pričaju o evropskim direktivama, da zamenimo brojila. Srbija je morala da prepozna posao u zameni brojila. Srpska elektronska industrija je mogla da nađe svoj interes u svemu tome i nikada SRS ne bi rekla - nemojte da uzimate za to kredit. Osvojena su brojila, u mojoj opštini su osvojena. Nemam nameru bilo koga da branim. Firma koja je napravila to brojilo danas je u stečaju, radnicima se duguje, štrajkovi su itd. Ali, u jednom trenutku "Mačkatica" je napravila neko brojilo. Država je imala interes to da podrži, upetljali su se stranci, upetljali su se tuđi interesi, lobi, javne nabavke itd. To je obesmišljeno, to je bio milionski posao od kog je država mogla da ima interes i da koristi to kao ekonomski zamajac, da sutra ta brojila izvozi, da ne bude u potpunosti energetski zavisna. Pa ako već uvozimo naftu i gas, možemo da izvozimo brojila, dovoljno pameti imamo za to, ali nema pameti u onima koji donose političke odluke i nema političke volje da se država sređuje. Zato SRS smatra da sa ovom politikom mora da se raskine na narednim izborima. Da li ste slušali početak sednice? Da li možete da steknete utisak da postoji vlast u ovoj državi? Svi su sad opozicija, kako su izbori blizu svi su opozicija, a ja pričam - život prolazi pored nas. Ovo je jedna od naših razvojnih šansi i neka svaka strategija, i buduća koja se donese, i vama i svima, bude nešto što nas obavezuje, a ne stvar da se pohvalimo i da papire, statistiku kako smo nešto usvojili od zakona do strategije, pa nam ide nacionalni program integracija, i dok mi zakone i strategije usvajamo, oni nam jedan za drugi novi zahtev ispostavljaju. Pa kad ode Goran Hadžić u Hag, onda je problem priznavanje nezavisnosti KiM, a mi ovde uživamo u bajkama i mislimo da smo sve stvari rešili. Neću više da trošim vreme svojoj poslaničkoj grupi, za kraj samo želim da kažem da energetski sektor u Srbiji, na osnovu strategije i svih dokumenata koji su usvojeni u periodu ispred nas, nije ni trećinu doživeo ono što je trebalo da doživi, nisu ispunjeni preduslovi, ni ekonomski, ni energetski, i mi se bojimo da dok god u Srbiji ova politička garnitura bude odlučivala Srbija perspektivu ne može da očekuje. Hvala.
Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Milan Lapčević i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Lapčević.
Poštovano predsedništvo, poštovani gospodine Mrakiću, na član 8. smo podneli amandman koji se tiče donošenja vremenskih rokova za donošenje energetskog bilansa zemlje. Juče smo na Odboru za energetiku razgovarali o tom amandmanu. Smatramo da energetski bilans jeste veoma važan i da ga treba doneti što je moguće ranije, dakle, da bi taj podatak mogao da bude operativan i da koristi i ministarstvu i uopšte državi kada se pravi neki planovi. U Predlogu zakona stoji da energetski bilans donosi Vlada na predlog ministarstva, najkasnije do kraja decembra tekuće godine za narednu godinu, odnosno do kraja godine za sledeću godinu. Pričali smo o tome juče da smatramo da je neophodno da se energetski bilans donosi ranije, makar do septembra ili oktobra meseca, kada počinje grejna sezona, da bi taj energetski bilans uopšte bio operativan kao podatak i da bi pomogao i državi i uopšte ministarstvu, u smislu organizacije kako uvoza energenta, obezbeđivanje energenata za potrebe grejne sezone, itd. Najveći deo energenata i energetskih potreba zemlja podmiruje u periodu od sredine oktobra do sredine marta meseca, kada je grejna sezona i vrlo je logično i normalno da se taj energetski bilans donese pre tog roka. Vaše obrazloženje je bilo da je do sada bila praksa da lokalne samouprave, koje su subjekti u ovom poslu, koje dostavljaju te podatke, da AP i drugi subjekti, na kraju krajeva javna preduzeća to vrlo kasno rade i rade tek negde na silu decembra meseca, kada već ističe neki krajnji rok, što u svakom slučaju jeste činjenica, ali ne znači da ta činjenica ne treba i ne može da se promeni. Svaka toplana, svaki grad, svako javno preduzeće zna svoje potrebe unapred na osnovu iskustva iz prethodne, ili prethodnih godina. Ništa se tu značajno ne može promeniti. Svaka toplana na osnovu iskustva iz prethodne godine, broju korisnika, površini koju greje nekim prosečnim temperaturama, tačno zna koliko joj treba energenata. Taj podatak se sigurno neće značajno menjati, možda u par procenata, od onog koji daje u septembru i onog koji daje u decembru mesecu, kada je ovde već definisano da se donosi plan decembra meseca. Mislim da je sasvim logično i normalno da se taj rok može skratiti, da se treba skratiti da bi zaista imao smisla. Ovako, decembra meseca, kada smo već ušli duboko u grejnu sezonu i kada taj podatak u globalu može da koristi kao statistički, ali ne i kao operativan, da bi i Vlada i ministarstvo mogli da ga koriste za one potrebe za koje, na kraju krajeva, u zakonu i definisan. Osvrnuću se kratko na ono što je pričao gospodin Stevanović. Potpuno se slažem da je energetska efikasnost nešto što u našoj državi se jako sporo prima i što bi trebalo da bude mnogo značajnija mera i da joj se da mnogo veći značaj kako u obrazovnom sistemu, tako i kroz sve javne ustanove, preduzeća, da prosto postoji svest o tome da mnogo više trošimo i rasipamo energiju nego što je neophodno i potrebno. Dakle, ne postoji apsolutno stopostotno efikasan energetski sistem ili ustanova, ali sigurno može mnogo više da se uštedi energije, odnosno da se manje rasipa nego što je to slučaj u Srbiji. Podaci kažu da prosečna potrošnja energije po kvadratnom metru u Srbiji iznosi od 220 pa čak do 250 kilovata na godišnjem nivou, dok je to u razvijenim zemljama i onima koje drastičnije primenjuju mere energetske efikasnosti se kreće od 80 do 100 kilovata po kvadratnom metru, što je, dakle, dva i po do tri puta manje nego što je u Srbiji. Samo siromašni izgleda rasipaju, a dodao bih da pored siromašnih i neodgovornih i neobrazovani i nepismeni to rade. Nije prijatno da pričam o svojoj zemlji, ali prosto to je tako. Mislim da i Ministarstvo energetike i na kraju krajeva i država i sve institucije moraju mnogo ozbiljnije da se bave ovom temom i da kroz priču o energetskoj efikasnosti, o načinima smanjenja rasipanja energije razmišljamo mnogo više o tome kako ćemo nadomestiti eventualne nedostatke u energentima i energetskim potrebama zemlje, nego o tome kako ćemo praviti neke nove izvore, velike izvore. Naravno ti izvori sigurno moraju da budu pravljeni zbog zastarevanja ovih sadašnjih, ali sigurno da postoji značajna ušteda u energetskom smislu ako se primene sve mere energetske efikasnosti. Zamena stolarije i te stvari koje spominje gospodin Stevanović i jedna opaska da niko nije razmišljao o tome, nije bio to povod ljudima sa druge strane i sadašnje pozicije. Mislim da jeste bio to jedan od motiva da se uštedi energija, ali ako se malo začeprkaju te javne nabavke i cene po kojima se to radi, onda pojede dara meru. Onda sve ono što se uštedi godinama iza, prvo se pojede u startu kroz nerealne nabavke, pa onda to sve izgubi smisao. Igrom slučaja se trenutno u Nišu sprovodi rekonstrukcija Kliničkog centra u smislu energetske efikasnosti, menja se stolarija, radi se izolacija. Pre neki dan sam, zbog nekih svojih potreba išao tamo i gledao, to je u redu, kvalitetno i lepo i biće to lepo i biće sigurno značajna ušteda energije. Samo mi jedna stvar nije jasna. Kome je palo na pamet da aluminijumsku stolariju, koja je tu bila ugrađena pri gradnji Kliničkog centra menja i da tu sada postavlja plastičnu? Ako mi neko kaže da to ima neke logike i da je to rad na kvalitetu, svaka čast. Menjati aluminijumsku stolariju koja je vrh u toj građevinskoj industriji sa plastičnom stolarijom i to nazivati energetski efikasnom merom, mislim da ili nije dobronameran, ili nešto nije u redu sa znanjem. To su neke od primedbi i sugestija, a ovo vreme koje sam prekoračio, molim predsedavajućeg da odbije od vremena ovlašćenog predstavnika grupe. Hvala.
Na član 8. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Vlada i Odbor za industriju su prihvatili amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 11. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima narodni poslanik gospodin Mićo Rogović.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Pre nego što pređem na amandman na član 11. samo da ukratko par sekundi potrošim na usvojene amandmane koje je podnela poslanička grupa SNS. Na član 7, ako je u članu 4. predviđeno da strategiju donosi Narodna skupština Republike Srbije na predlog Vlade, za period od najmanje 15 godina, sasvim je bilo logično da u članu 7. Vlada podnosi Narodnoj skupštini godišnji izveštaj o sprovođenju strategije i programa koji obuhvata. To je usvojeni amandman na član 7a. Usvojeni amandman na član 8. glasio je da zadnji stav se dodaje, da je Ministarstvo u obavezi da usvojeni energetski bilans objavi na svom sajtu najkasnije 15 dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku". Imamo situaciju da neko ko uplati političkoj stranci 30.000 dinara treba da bude objavljeno na sajtu te stranke, a najbitniju stvar u oblasti energetike i energetski bilans, koji je vrlo bitan, pogotovu za oblast investitora, tražili smo da bude objavljeno na sajtu Ministarstva. Jer, zbog tog nesklada i raskoraka između planova, strategija, programa, između realnih i stvari koji sadrži dokumenta i cele situacije da se ta oblast ozbiljno ne analizira i ne prati, odnosno ne usklađuje sa konkretnim i realnim potrebama tržišta i vremena u kome živimo, imamo situaciju da je ono što je realizovano iz energetskog bilansa, bude u raskoraku sa planiranim negde i do 70%. Toje situacija, nažalost, najčešće u Srbiji prisutna i zbog te situacije imamo ozbiljnih problema sa energetskom bezbednošću i velike štete i troškova u svemu tome. Član 11, odnosno amandman na član 11. Predloga zakona tražimo da u prvom stavu "Vlada na predlog ministarstva", da se "na predlog ministarstva" briše. Šta znači ovo "Vlada na predlog ministarstva"? Zar ministarstvo treba da obaveže Vladu da Vlada predlaže i prati ostvarivanje strategije? Ako ministarstvo ne obaveže Vladu da predlaže i prati ostvarenje strategije, ona to neće raditi. Totalno nepotrebna stvar. Vlada je u zakonskoj obavezi da ovo radi i bez predloga resornog ministarstva. Zbog toga i tražimo da se u stavu 1. brišu reči "na predlog ministarstva". Član 7. koji glasi: "propisuje mere podsticanja za proizvodnju električne energije korišćenjem obnovljivih izvora energije i za otkup te energije i akt kojim se utvrđuje visina naknade za podsticaj", tražimo da se promeni i da glasi "donosi akt o merama podsticaja za proizvodnju i otkup električne energije i energije za daljinsko hlađenje korišćenjem obnovljivih izvora energije i postrojenja za kombinovanu proizvodnju električne i toplotne energije". Smatramo da je neophodno dodati i ovu situaciju, odnosno da je neophodno u tački 7. ubaciti pojam energije za daljinsko hlađenje iz prostog razloga zato što u ovoj oblasti veoma velike količine energenata koriste se u toku te intenzivne energetske sezone za letnji period, pa treba biti u korak sa situacijom realno na tržištu i s obzirom da postoji mogućnost daljinske kontrole i uvođenja ovih sistema, neophodno je ubaciti u tačku 7. člana 11. zahvaljujem.
Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Narodni poslanik Milorad Buha. Izvolite.
Dame i gospodo, uvaženi građani Srbije, za SRS je vrlo bitno ovo što je predloženo u mom amandmanu, a odnosi se na podsticaje na proizvodnju električne energije, ono što će država izvajati u obnovljive izvore energije. SRS mora ukazati da se ovakvim propisivanjem po direktivama EU, Evropske komisije, evropskih subjekata koji prevashodno žele da nam prodaju tehnologiju krše ne samo naš Ustav nego i mnoge zakone, pa i Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Krenuću od našeg Ustava koji je jasan. U članu 84. se kaže sledeće:" Svi imaju jednak pravni položaj na tržištu. Zabranjeni su akti kojima se suprotno zakonu ograničava slobodna konkurencija stvaranjem ili zloupotrebom monopolskog i dominantnog položaja". O čemu se ovde radi? Radi se o direktnom preuzimanju svega onoga što je trenutno aktuelno u EU. EU ima probleme sa energijom. Imamo i mi, ali u daleko manjem obimu. Oni žele da naprave zamenu određenih energija uvođenjem alternativnih izvora, znači obnovljivih izvora energije, imaju tehnologiju i oni će zameniti deo svoje energije koja se proizvodi iz hidroenergije ili termoenergije kroz određene vidove supstitucije određenih izvora energije. Za nas je to vrlo neprihvatljivo, ne samo što sam pročitao ovde u zakonu, nego zbog toga što ovi izvori energije u Srbiji nemaju tradiciju, nismo ni napravili sve preduslove ni tehničke ni tehnološke ni katastarske itd. Sa druge strane, sve ono što se sada zna to će predstavljati od prilike pet do 10% sledećih 20-ak godina u ukupnom obimu proizvedene energije. Malo, ali će koštati jako mnogo. Sa druge strane, kada govorimo o tome da ćemo dovesti u neravnopravan položaj one koje danas proizvode 100% energije, oni neće biti finansirani, neće imati podsticaj od strane države, a sa druge strane, uvešćemo skupe strane tehnologije da proizvode pet do 10% energije. Preskupo, neracionalno i neprihvatljivo za građane Srbije. Kada govorite o ciljevima energetske politike, vi kažete da ćete zaštiti, da je obaveza energetskih subjekata, jedan od subjekata je država, da ćete zaštiti interese građana. Da li se tu štite interesi građana kada danas građanin plaća energiju negde oko pet evra i pet centi, a za istu takvu energiju će morati izdvojiti, nema ko drugi da plati nego će platiti građanin za onu energiju koja se proizvede u energanama na vetar, negde između devet i deset evro centi, kod solarne energije preko 20 evra centi itd. To će biti daleko skuplja energija nego što je to danas. Da li time štitimo građane Srbije? Ne štitimo. Koga štitimo? Štitimo onoga ko nameće takvu politiku. Ko nameće takvu politiku? EU. Zbog čega? Zbog tehnologije koju će nam proizvesti ovde. Još moramo upozoriti na Zakon o kontroli državne pomoći. Zabranjuje se svaki vid finansiranja iz bilo kog budžetskog i parabudžetskog izvora gde se narušava sloboda tržišta. Da li se ovde narušava sloboda tržišta? Narušava se, jer ćemo mi dominantne proizvođače energije staviti u nepovoljniji položaj u odnosu na u ovom trenutku manje značajne i po obimu proizvodnje i po samoj količini proizvedene energije. Da li time štitimo građane Srbije? Ne štitimo ih, dovodimo ih u položaj da ne mogu plaćati ni u ovim uslovima, a ako uključimo pet do 10% više energije, pa obračunamo one iznose koje sam naveo, onda će imati daleko skuplju struju. Sa druge strane, i juče sam to naglasio, EPS otvoreno kaže da će cena električne energije do 2013. godine morati da se poveća, da se uravnoteži na nivou 0regiona, za otprilike 60% u odnosu na ove cene. Ko će to moći plaćati? Da li će to građani Srbije moći plaćati? Neće. Ovakvom direktnom primenom evropskih standarda rušimo državu. Sutra ćemo imati zbog ovih podsticaja strahovit upliv stranih investitora. Mi ih imamo i danas. Na Odboru za industriju koji pokriva i energetiku videli smo upleve pojedinih političkih stranaka kojima je interesantno samo tamo gde zastupaju neke strane lobističke grupe koje žele ući u određene. To je bilo vidljivo, to je vama u Ministarstvu jasno zato što vi svakodnevno imate te pritiske od strane pojedinih subjekata sa strane koji će doći ovde. Sa druge strane, primetno je i kod naših tajkuna da i oni žele ući samo zato što znaju da će ako uđu u ovu oblast dobiti podsticaj od strane države i to što budu oni lično uložili, to će se vratiti za tri do pet godina, a znamo da svaka energana koja se bude napravila na našem prostoru će živeti od 30 do 40 godina. Posle pet do sedam godina uloženog kapitala, uloženi kapital će se vratiti, a ono sve dalje je profit. Na ministarstvu je odgovornost, na Vladi je odgovornost, ne smete dozvoliti da iza ovoga stoji podla politika EU koja će nam prodati skupu energiju. Mi nećemo imati dovoljnu količinu energije, zapustićemo energetske sisteme koji danas rade u otežanim uslovima. Jesu monopolisti i neracionalni su do kraja, ali su zadovoljili potrebe proizvodnje i prometovanja električne energije. Imamo najjeftiniju energiju i cilj nam je da ostanemo u ovom statusu i da imamo najjeftiniju energiju. Želje i prohteve EPS-a treba staviti u stranu. Prvo, nek reše svoju neracionalnost - neracionalnu ekonomsku i energetsku politiku, ogromnu potrošnju, ogromne donacije i dotacije koje daju raznim sektorima, prevashodno nevladinim organizacijama, raznim institucijama, sportskim organizacijama, bez tendera, bez normalne procedure itd. Oni moraju da se svedu u racionalno poslovanje i onda imamo dovoljne rezerve da na konto ušteda pojačamo naše kapacitete, omogućimo građanima jeftinu proizvodnju električne energije i zadovoljimo potrebe i na taj način zaštitimo građane, jer će oni biti nezaštićeni. Oni će platiti, i plaćali su je do danas, sve ove neracionalnosti. Sa druge strane, kada im dođu ovde strani investitori koji će napraviti preskupe tehnološke energene, plaćaće daleko veću cenu električne energije nego što sada plaćaju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik gospodin Mirko Čikiriz.
Protiv sam toga da se prihvati ovaj amandman kojim bi se brisao stav 7. člana 11. Predloga zakona, jer bi to skoro u potpunosti devalviralo nameru države da u oblasti energetskog sektora više koristi energiju iz obnovljivih izvora energije. Argumentacija da se time mogu forsirati određeni proizvođači energije, da mogu dobijati podsticaj a da neki drugi ne mogu itd, prihvatljiva bi bila samo iz tog ugla ako bi se zanemarile ostale činjenice. Naime, celokupna težnja energetskog sektora u najstabilnijim energetskim zemljama je da se što više koristi energija iz obnovljivih izvora. Letonija je u Evropi lider u proizvodnji energetije iz obnovljivih izvora energije. Norveška koristi oko 40% svoje energije iz obnovljivih izvora energije. U zemljama EU taj je procenat negde oko 8,5%, sa težnjom da do 2012. godine dostigne nivo od 20%. Kako države misle da povećaju dobijanje energije iz obnovljivih izvora? Između ostalog, i podsticajnim sredstvima. Zbog čega? Pre svega zato što je to energija koja se nalazi u prirodi i koja se u potpunosti ili delimično obnavlja, a pre svega se misli na energiju vetra, vode i sunca. Kakve su posledice proizvodnje i korišćenja te energije po zaštitu ljudske sredine? Kakve su posledice po globalno zagrevanje i otopljavanje u odnosu na korišćenje energije koja se dobija, recimo, iz termoelektrana, a termoelektrane su jedne od najvećih zagađivača ljudske sredine. Štetne materije dobijene proizvodnjom energije termoelektrana su jedni od glavnih uzročnika kancerogenih oboljenja ljudi koji žive u tim oblastima. Da li ćemo imati takve posledice sa korišćenjem energije vetra, sunca ili vode? Sigurno da ne. A da ne pričam o zaštiti ljudske sredine, vodotokova, zemljišta, itd. Znači, prednosti korišćenja obnovljivih izvora energije u odnosu na ove druge su nemerljivi. Prednosti po zaštitu stanja zdravlja stanovništva su ogromne, kao i za zaštitu ljudske sredine. Sigurno je da postoje i područja gde bi se recimo koristili obnovljivi izvori energije, danas su ponovo pominjane te mini hidrocentrale, gde sigurno, s obzirom na mali broj stanovnika itd, nije ekonomski isplativo graditi hidrocentralu. Međutim, u takvim slučajevima država treba da da podsticajna sredstva upravo iz tih razloga koji se tiču i korišćenja obnovljivih izvora energije i zaštite ljudske i životne sredine i zaštite stanovništva. Ako se to posmatra u jednom celokupnom kontekstu, ako se to stavi u jednu ravan, onda je zaista neophodno da država na ovaj način podstiče proizvodnju energije iz obnovljivih izvora. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milorad Buha.
Očito da se nismo razumeli. Upravo ovo što ste sada rekli potvrđuje stavove SRS i moje koje sam izneo u amandmanu. "Podsticaj će imati oni koji budu ušli u proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora energije". Uzmimo proizvodnju vetra. Koja je tu zagađenost od energene koja proizvodi? Vrlo mala, a mi ćemo ulagati u zaštitu životne sredine od tog malog zagađivanja. Sa druge strane, u termoelektranama je ogromna zagađenost. Da li će on imati pravo na benefite, na podsticaj? Neće imati. Moramo štititi ono što izaziva veliku zagađenost i neophodnost održivog razvoja. Moramo uložiti tamo gde sad imamo primarnu proizvodnju, dominantnu proizvodnju, a to je u termoelektranama. Znači, oni su zagađivači i moramo njima pomoći da sprečimo taj nivo zagađenosti, a ne u hidroenergiju, mala je zagađenost, ne u solarnu energiju, mala je zagađenost, u energene za proizvodnju električne energije iz vetra, i tu je mala zagađenost. Mi ćemo podsticati njih a nećemo podsticati one koji stvarno zagađuju životnu sredinu. Održivi razvoj u situaciji kada prekopamo na hektare i hektare zemlje i ispustimo ko zna koliko tona sumpora u vazduh, njih ćemo ostaviti zbog toga što smo dobili neku direktivu i sada ćemo štititi ono što ovog trenutka nije primarno zaštititi. Hvala.
Na član 11. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Mićo Rogović.
Ako uzmemo u obzir da je cilj svake energetske politike sigurno snabdevanje, onda je zadatak Ministarstva da realizuje takav cilj. Ovaj cilj se ne može ostvariti ako se u celu ovu priču člana 12. a to su uglavnom obaveze koje ima ministarstvo za ovu oblast, ne uključe i oni koji imaju odgovornost za snabdevanje potrošača. Šta je sigurnost u snabdevanju energijom? I količina i kvalitet i cena i svi ostali parametri na tržištu i okruženju. Znači, uslovi isporuke i snabdevanje električnom energijom i prirodnim gasom, kao i mere koje se preduzimaju u situacijama kada nastaju poremećaji na tržištu električne energije i gasa ne mogu se adekvatno sagledati bez javnih preduzeća koji se bave snabdevanjem potrošača. Zbog toga smatramo za shodno da i oni treba da se uključe u ovaj proces i da je neophodno da uzimajući parametre u svom okruženju i znajući realnu situaciju u mestima gde posluju i gde snabdevaju potrošače dostave redovne godišnje izveštaje ministarstvu nadležnom za ovu oblast i da ministarstvo izveštaj koji je veoma bitan za energetsku oblast do kraja septembra tekuće godine u saradnji sa ovim nosiocima odgovornosti sa snabdevanje potrošača podnese.Samim tim se može dobiti i kvalitetan izveštaj na osnovu dobre analize svih aktera, svih subjekata u ovoj oblasti i eventualno predvideti mere u toku poremećaja snabdevanja, naročito u tim letnjim periodima snabdevanja energijom, kada su i mogući poremećaji na tržištu snabdevanja energijom. Šta smo još tražili da se promeni u članu 12? Da se u tačkama 9, 10, 11. i 12 ispred reči, a odnosi se na poslove ministarstva nadležnog za ovu oblast, propisuje, doda reč "bliže", jer ovlašćenje dato ministarstvu iz ove oblasti po svojoj suštini izlazi izvan okvira ustavnih nadležnosti izvršne vlasti. Zato ove odredbe nisu u saglasnosti sa ustavnim načelima podele vlasti i ustavnim položajem državne uprave kao automatskog dela izvršne vlasti i zbog toga je bilo neophodno prihvatiti i uskladiti Predlog zakona sa ostalim odredbama. Ispred reči "propisuje" dodati reči "bliže", jer ne može se podzakonskim aktima koje je naknadno predviđeno da donosi ministarstvo ne samo za ovaj zakon nego i za druge zakone, regulisati ono što je neophodno regulisati zakonom. Zato se u ovom kontekstu i u kontekstu sličnih zakona izlazi iz okvira ustavne nadležnosti izvršne vlasti. Zahvaljujem.
Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanikDejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Mićo Rogović.
U članu 13. Predloga, tačka 4) Distribucija električne energije i upravljanje distributivnih sistema, inače ovo je oblast energetskih delatnosti, licenci ili dozvola i energetskih dozvola, da se menja i da glasi: "distribucija i snabdevanje električnom energijom i upravljanje distributivnim sistemom" i u tački 20) i 21) na kraju reči: "proizvodnja toplotne energije i "distribucija toplotnom energijom", dodaju i reči: "energijom za daljinsko hlađenje" u obe tačke. U elektro-energetici jedina delatnost od opšteg interesa jeste prenos energije i to ne onakav kakav je danas, već prenos koji pokriva sve naponske nivoe, počev od najvišeg naponskog nivoa do distributivnog nivoa, koji je recimo, 35 kilovolti. Sve ostalo predstavlja ponudu i potražnju. Nedopustivo je da se Predlogom zakona pravi podela na distribuciju i na snabdevanje, jer to ne samo da nije i ekonomski, već nije ni energetski, ni efikasno, ni opravdano. Kako neko može da se bavi snabdevanjem, ako državna distributivna kompanija drži celu mrežu? Postavlja se logično pitanje za sve ovo. S obzirom da je distribucija prvenstveno trgovina, a široko je rasprostranjena praksa i okruženju i u svim delovima sveta da elektrane, da bi obezbedile sigurne kupce, u praksi, kupuju distribucije i preko njih plasiraju svoju robu, odnosno energiju, do krajnjih potrošača. S obzirom na tu situaciju mi smo u zadnje vreme imali podelu na nekoliko distributivnih centara, kvazi distributivnih centara, recimo, pričao sam prošli put da Kraljevo i Nova Varoš budu u jednom distributivnom sistemu, da Leskovac i Žagubica budu u jednom distributivnom sistemu. Zbog svega toga imamo u praksi da se određeni pogoni, odnosno delovi mreže ne održavaju, i ne znaju ni ko je nadležan, a da su preduzeća koja su ranije, odnosno centri koji su ranije bili nadležni za tu situaciju, tipa recimo, kraljevačkog podcentra Užica, ostali u istom broju i zaposleni, samo nemaju iste ingerencije, sve ostalo je ostalo kao da i postoje ovi distributivni centri. Ako se stvarno, a ne deklarativno zalažemo za decentralizaciju, onda moramo da shvatimo da je ovaj problem distribucije električne energije i distribucija, u velikoj meri problem lokalnih samouprava i ako smo akteri decentralizacije Srbije, moramo razmišljati i o ovom segmentu, odnosno ovaj problem decentralizovati, da ga rešavaju što više lokalne samouprave i manji centri, a ne postojeća podela koja postoji, i eventualno, nova podela u ovoj oblasti, koja pravi takve neke centre veštačke, a ne s obzirom na situaciju kakva je na terenu. Srpska napredna stranka smatra da je nedopustivo da se u elektro-energetskom sistemu kakav je naš, a on je sam po prirodi prostora i potrošača izuzetno mali, ne prave veštački dva prenosa, jedan za veliki napon i drugi za mali napon. U načelnoj raspravi sam rekao i oko toga je i pitanje postavljeno - gde prestaje nadležnost jednoga, a počinje nadležnost drugoga? Zbog potreba povećanja energetske efikasnosti, koja je rak rana srpske elektroprivrede i kompletne energije, i primena savremenih praktičnih, ekonomskih i tehnoloških rešenja koja postoje u zemljama u okruženju i zemljama Evropske unije, predlažemo da u smislu ovog zakona i energetsku delatnost koja se odnosi na daljinsko hlađenje, a ne samo da delatnost koja se odnosi na daljinsko grejanje bude uključena u ovaj predlog zakona. Maločas sam vam napomenuo da u tim periodima letnjih meseci, kada je teško opterećena i ugrožena stabilnost elektroenergetskog sistema, ovo se može ublažiti i rešiti sistemima za daljinsko hlađenje i automatski, to rešenje postaje racionalnije, a predlagač zakona nije imao u obzir ovu oblast koja je postala sastavni deo i našeg života, nije uređena zakonskim okvirima. Zahvaljujem.
Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Buha.
Za nas je vrlo bitno sve ovo što je propisano članom 13. Zbog toga smo izvršili jednu korekciju, koja se odnosi na organizovanje i uređenje tržišta električne energije. Naime, članom 13. predlagač zakona o energetici je izbrisao, odnosno na potpuno novi način je osmislio sistem ove delatnosti, tako da, deo delatnosti izlazi iz sistema opšteg interesa, a deo je ostao u opštem interesu. Mislimo da je ovo napravljeno pogrešno, da će izazvati ogromne probleme, da je sloboda tržišta štetna, ona se mora ograničavati, posebno u prelaznom periodu i da će slobodno tržište doneti određene probleme, a znamo i sami da mi ovoga trenutka, pre šest meseci smo ugasili Ministarstvo za energetiku i rudarstvo, iz nepoznatih razloga. Privredna grana koja ima najveće učešće u bruto društvenom proizvodu, ostala je bez kape. Kapa je ministarstvo, najviši izvršni organ državne vlasti. To je ubačeno u jedno drugo ministarstvo. Deo radnika je ušao u to ministarstvo, itd. Postoji bojazan, ušlo se u reforme bez ministarstva. Najjača privredna grana ostala je bez kape, sa problemima koji kulminiraju. Mi moramo reći da imamo ogromne probleme i biće još više problema, i u pogledu proizvodnje, i distribucije, i izlaska na tržište, i problemima koje će doneti to tržište, pitanje cena, pitanje privrednih subjekata, itd. Sve to treba staviti u jedan kontekst. S druge strane, ovim odredbama zakona, pa i ovim članom je stavljen poseban akcenat na jačanje regulatornog tela, odnosno agencije. Agencija, takođe, ovog trenutka nije spremna. Ne može tako. To je ogroman prelaz nadležnosti sa jednog državnog organa na drugi. Agencija ovog trenutka nema kadrovsku strukturu, nema tehničko-tehnološku strukturu, nema prostornu strukturu, nema stručne kadrove i nije spremna ovog trenutka da prihvati sve ovo što eto, a nema ni politički autoritet. Sutra kada dođu ovde strani lavovi sa investicijama itd, ne može se regulatorno telo boriti, ne može ni Vlada, ni ona se ne može odupreti pritiscima koji dolaze svakodnevno. Najmanje će to moći agencija. To ćete videti u praksi. Vrlo brzo ćete vi ovo menjati. Nijedna vlada ubuduće ne sme da bude bez Ministarstva energetike. Ne sme da bude. Ogromne su potrebe u ovoj oblasti, da bi zadovoljile potrebe građana u proizvodnji električne energije, zbog značaja električne energije i razvoja u toj oblasti. Ne može bez ministarstva, ne može bez državnih institucija itd. Ovo što je bilo do sada postavljeno, ministarstvo, koje nema adekvatnu dokumentaciju, nema adekvatne podatke, to je bilo prazno. Potpuno prazno. To je bilo isprazno, jer to ministarstvo nije imalo mogućnosti, ni snage da odreaguje, da prati analizira, preduzima mere. Zbog toga je naša bojazan, zbog toga smo išli sa ovom korekcijom, da se u ovome članu ugradi "uređuje", potpuno uredi to tržište. Ne može se na tržištu raditi što se inače u praksi radi. Imamo, to smo i napominjali, imamo ogromne probleme na bankarskom tržištu, isto tako smo dozvolili stranim bankama da uđu i da ovde išamaraju građane, a šamaraju državu itd. Samo zato što nismo stvorili preduslove i određene kočnice u ulasku, u drastičnijem pristupu na tome tržištu i stvorili preduslove za lagodniji ulazak i za jedan sistem, za jedan red, za određena pravila, standarde itd. Imaćemo problema, videćete, vrlo brzo ćemo ići sa izmenama i dopunama ovoga zakona i zbog toga, evo prilike. Na Odboru za industriju usvojili smo 35 amandmana. Morali ste daleko više prihvatiti amandmana, jer su oni bili jezgroviti, sažeti, temeljni, ulazili su u srž života, ne zakona, ne teorije, nego života. Dočekaćemo vrlo brzo da ćemo ga menjati, itd. to je loše. Bolje da ga sagledate i u celosti predložiti. Izgubićemo pola godine, godinu dana, ali ćemo doći do kvalitetnog zakona koji će živeti na desetine godina u pravnom životu. Hvala vam.
Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Reč ima gospodin Jojić. Izvolite.
Hvala gospodine predsedniče. U ime SRS podneo sam ovaj amandman koji je u direktnoj vezi sa članom 15. Prema predlogu odredaba člana 15, operater sistem koji je deo vertikalno ili horizontalno integrisanog preduzeća predviđa se da mora biti povezan u pogledu pravne forme, organizacije i donošenja odluka od ostalih aktivnosti koje se ne odnose na upravljanje prenosnim, transportnim i distributivnim sistemom, odnosno skladištenjem prirodnog gasa, pri čemu se vlasništvo nad sredstvima prenosnoga transportnoga sistema ili distributivnog ne mora odvijati kod vertikalno integrisanog preduzeća. Vidite, SRS je podnela ovaj amandman i smatra da u Srbiji ovakve pravne formulacije nema, bar za sada, u našem pravnom sistemu, a istovremeno u prethodnim zakonima nema ovakve formulacije i smatramo da treba prihvatiti ovaj amandman. Ovako predložena norma je rogobatna, nerazumljiva, nejasna i u praksi neprimenljiva. Pošto u Srbiji nema ovakve povezanosti sistema na horizontalno i vertikalno, pa je bilo bolje naći neku drugu, prirodniju formulaciju i tako uskladiti normu sa našim pravnim sistemom i pravnim životom. Zato predlažem da usvojite ovaj amandman. Što se tiče samoga zakona, mislim da su odredbe ovoga zakona dosta rogobatne, dosta neprecizne, preopširne, jer jedan član u bilo kom zakonu, pa i ovom zakonu o energetici ne treba da sadrži jednu celu stranicu ili čak dve stranice u zakonu, jer to nije norma. Nije precizna i jasna i nije lako za primenu. Šta se želi postići ovim zakonom? Ovim zakonom se želi postići, pre svega, da se omogući povećanje cena električne energije. Ovaj će zakon dati brojne mogućnosti za povećanje cene električne energije i drugih energenata. Zašto to se na prvi pogled pokušava na vešt način predočiti Skupštini i građanima da to treba da uskladimo sa cenama u državama EU? Vidite, kako mi usklađujemo cene benzina sa zemljama EU, kada je cena benzina u Srbiji najveća u odnosu na sve države članice EU? Zašto mi odstupamo od tog principa? Vidite, umesto Vlade, 1. januara 2013. godine cenu energije određivaće Agencija za energiju Republike Srbije. Dakle, Vlada predlaže formiranje Agencije, da u Agenciji budu zaposleni pripadnici feudalnih političkih stranaka, pa će tako Srbija biti najveća po broju agencija, a do prošle godine imali smo 111 agencija i fondova, a sada imamo, kako god koji zakon Vlada predloži, novu agenciju i bez agencije nema ništa. Do sada je Srbija i bivša država Jugoslavija živela bez tih agencija i građani bili deset puta zadovoljniji i bolje živeli. Vidite, od 2015. godine domaćinstva i mali kupci preduzeća do 50 miliona evra imaće mogućnosti da biraju snabdevača energije. Ne vidim razlog zašto se ovako nešto uopšte u zakonu predviđa. Svi subjekti, pa i fizička i pravna lica, treba da imaju pravo da biraju snabdevača energije. Ovo je bespotrebno uneto u zakon. Kao što se od strane poslanika SRS ističe i do sada se reklo, predlagač želi da navodno postupi po nalogu EU i da uskladi svoje propise sa EU. Pa, mi trčimo pred rudu. Digla žaba nogu jer je videla da se konji potkivanju. Pa, mi nismo članica EU. Mi nemamo nikakvu obavezu. Šta se udvarate tim srpskim neprijateljima? Do kada? Neko je otišao danas za izdaju da primi odlikovanje, a šiptari nam okupiraju državu. Gde je predsednik Vlade i predsednik Republike da one na granicu? Gde su oružane snage da se razmeste tamo gde im je mesto u Republici Srbiji? Vidite, novina je u uvođenju liberalizacije energetskog tržišta, međutim, i to neće sprečiti rasipnike iz Vlade da uvećavaju cene, da povećavaju administraciju. Opet se vraćam na ono – cena benzina u Srbiji. Vlada kaže, kao predlagač – usvajanje ovog zakona o energetici je jedan od preduslova da Srbija dobije pozitivno mišljenje za status kandidata za EU. Nema ni govora, ni do 2030. godine mi nećemo ući u EU. Dižimo ruke od EU, ništa nam dobro neće doneti. Uzdajmo se u se i u svoje kljuse. SRS je protiv toga da Srbija ulazi u EU. Srbija je 200 godina moderna država i Srbija je svoje propise usklađivala sa najmodernijim zakonodavstvima Evrope. Ko nam ovo sad ponovo nešto nudi, kao da mi nismo znali, kao da smo danas pali s Marsa? Ono što sam još zapazio, gospodo iz Ministarstva, kako to da u Predlogu zakona o energetici nije ispunjen zahtev te vaše EU, da Agencija za energetiku Srbije ne izriče kazne za nepoštovanje zakona? Ako imate Agenciju i dajete joj ovlašćenja, nužno proizilazi da ta agencija mora da ima i ovlašćenja da izriče sankcije onima koji ne poštuju zakon u toj oblasti. Na kraju želim da primetim i da istaknem i da pohvalim kako predsednik Skupštine Nikola Novaković kao gospodin vodi Skupštinu i da u Skupštini, kad on vodi Skupštinu, nema nikakvog sukoba, niti rasprave sa narodnim poslanicima, nema poniženja poslanika, nema poniženja Narodne skupštine, a učinak njegovog vođenja sednice je duplo veći nego neki što je vode pre njega. Izvinite, ali to sam morao da istaknem zbog toga što poštuje narodne poslanike. Iako nije član SRS, on je naš politički protivnik, ali on je gospodin kad vodi Skupštinu.
Zahvaljujem gospodine Jojiću. Mislim da je umerenije ni da me hvalite ni da me kudite, nego onako ništa, pa onda radimo zajednički. Hvala vam. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Izvolite gospodine Preliću.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja vas neću hvaliti gospodine Novakoviću kao moj kolega. Stvarno je ponižavajuće što ministra nema ovde, bez obzira na obaveze koje ima. Mislim da ste trebali da prekinete sednicu, jer nama je potrebna neposredna komunikacija sa nekim ko može da odgovori, da li će neki amandman biti prihvaćen ili neće. Mislim da je ovo stvarno još jedan dokaz vaše nedemokratičnosti i osionosti, jednostavno i bahatog ponašanja. Moj amandman se odnosi na to da se u članu 15. stav 3. Predloga zakona reči "vertikalno integrisanog" brišu. Interesantno je obrazloženje koje smo dobili, a to je da se amandman ne prihvata iz razloga što su pojmovi dati u smislu ovog zakona i u skladu sa obavezama preuzetim ugovorom o osnivanju energetske zajednice jugoistočne Evrope. Ovo je dokaz da radite isključivo po nalogu EU, evropskih komisija, da se ne pitate apsolutno ništa, ali da pokušavate i njih da prevarite, svakako da je činjenica. To smo imali prilike juče da vidimo kada ste prekinuli sednicu i kada ste ubacili kao vanrednu tačku dnevnog reda izbor agencije za privatizaciju. Zato što vas je Zakon o energetici sasvim na nešto drugo obavezivao. Sasvim na nešto drugo obavezivao. Na javne konkurse i sve. Vi bi i tada postavili svoje političke istomišljenike, da ne kažem političke poslušnike. Ali, svakako da je dobro što je došao gospodin Mrkonjić. Ovo po vertikali je takođe jako interesantno. Sada ću iskoristiti priliku da uporedim neke stvari kada je vertikala u pitanju. Naime, ja dolazim iz opštine Odžaci gde su prošle godine bili izbori, gde demokratske snage nikada nisu bile na vlasti u prethodnih 20 godina. Obećavano je, znači, formiranje vlasti po vertikali i da će jednostavno kod nas poteći med i mleko i da ćemo živeti u bajci, kao što vi to predstavljate u prethodnih 10 godina. Ali istina je sasvim drugačija. Gospodine Mrkonjiću, od tihi silnih predizbornih obećanja kada se vlast bude uspostavila po vertikali, nismo dobili apsolutno ništa. Želim samo da vas podsetim, ali siguran sam da i vi to vrlo dobro znate, zato što poznajete opštinu Odžaci izuzetno dobro, da su potpisani protokoli u iznosu od 2,5 milijarde dinara. Uglavnom su vezani za vaše ministarstvo. Tu je u pitanju, pre svega putna infrastruktura, gasifikacija, kanalizacija itd, itd. Da ne pričamo o obećanju o otvaranju novih radnih mesta. Ono što je interesantno, opština Odžaci je krenula u izgradnju gasifikacije, u svih devet naseljenih mesta. Mogu da pretpostavim da ste vi, jeftinom šminkom o rekonstrukciji Vlade dobili više obaveza, ali to vas svakako ne abolira da znate sve šta se dešava i šta se radi u okviru vašeg ministarstva. Gasifikacija je početa da se radi u opštini Odžaci. Vrednost investicije je 11 miliona evra. Bez javnog tendera. Investitor je "Srbijagas". Konkretno direktor "Srbijagasa" Dušan Bajatović je dao nalog skupštine opštine Odžaci da donese odluku o određivanju strateškog partnera za izgradnju gasifikacije. Investicija od 11 miliona evra bez javne nabavke i tendera, pa vas ja pitam da li je to kršenje Zakona o javnim nabavkama. Zbog čega je to tako urađeno, a da vam ne pričam o ekonomskoj opravdanosti ove investicije. Vršene su analize na terenu. Od firmi nema ko da se prikopča jer ste uništili apsolutno sve od 2000. godine, a u privatnom sektoru po analizama neće se prikopčati više od 3% građana. Zamislite da 11 miliona evra uloženo u otvaranje novih radnih mesta. Ali za razliku od one investicije, kako je to sproveo Dušan Bajatović, koji se danas bavi pilićarstvom i kokošarstvom, prodaje pšenicu itd, itd. To ga ne sprečava da krši Zakon o javnim nabavkama. Mislim da bi ovome trebalo da posvetite pažnju, a pogotovo "Srbijagasu" i načinu na koji se rade ovakve stvari kod nas. Za razliku, od ovog načina izbora izvođača radova, dok je SRS bila na vlasti u opštini Odžaci našli smo strateškog partnera koji je bio spreman da sam izfinansira kompletnu investiciju. Normalno, po nalogu Dušana Bajatovića, tadašnji članovi SPS su bili protiv toga i ta tačka je skinuta sa dnevnog reda. Tada bi priključak građane naše opštine koštao oko 600 evra, a danas će ih koštati 900 evra. Zbog toga su članovi SPS i dobili nalog da izađu iz koalicije sa nama i da se formira vlast po vertikali. U opštini Odžaci ste uspeli da prevarite građane na ovim izborim, ali sigurno nećete na sledećim. Vas bih gospodine Mrkonjiću, hteo da podsetim, jer ste ovde u raspravi u načelu rekli, da za putare ima jako puno posla samo da trenutno ima malih problema. Ima malo većih tu problema, niste bili ovde na početku sednice kada je gospodin Pastor govorio o novcima koje je navodno po ovom sramnom statutu Vojvodine, Zakon o prenosu nadležnosti treba da se servisiraju u AP, pre svega u fond za kapitalne investicije, a duguju četiri i po milijarde dinara iz prethodnog perioda. Veliki deo tih sredstava se duguje Vojvodini putu, Bačka putu. To je jedan od razloga zbog čega se putari nalaze trenutno u ovakvoj situaciji. Moram da vas podsetim da ste obećali da će se uraditi put, Gračac – Kruščić, pre svega zbog graničnog prelaza u Bogojevu, obećali ste da ću ući u program javnog preduzeća "Putevi Srbije". Obećali ste da će krenuti radovi na zaobilaznici. Jedini smo grad, možda u Srbiji, gde kroz centar grada prolazi teški teretni saobraćaj. Sve smo uradili što je u našim mogućnostima bilo, jedino nemamo razumevanja od ove vlade i resornog ministarstva. Sigurno da rešenje uvek postoji i da ima, ali kao što sam rekao uspeli ste u Odžacima, ova veštačka koalicija da prevari građane, prvi put posle dvadeset godina. Verujte, da će to biti prvi put, zadnji put i nikad više. Tako ćete proći i na sledećim izborima ako budete nastavili ovako da radite. Zahvaljujem se.
Na član 16. amandman je podneo narodni poslani Milorad Krsti. Da li neko ćeli re? (Ne.) Na član 17. amandman je podneo narodni poslani Bojan Mladenović. Da li neko ćeli re? (Ne.) Na član 17. amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Vlada i Odbor za industriju su prihvatili a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandmana postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arsen Đurić, Milica Vojić – Marković, Milan Lapčević i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospođa Vojić - Marković.
Hvala, gospodine predsedavajući, gospodine ministre dobar dan, drago nam je da ste došli, zbog toga što zaista smo imali utisak da dva i po sata pričamo u prazno. Znam da ste imali važna posla, jer vidim da se koridor deset opet komplikuje i nadam se da ste rešili to zato što bi smo svi da putujemo kvalitetnije. Hajde da se vratimo na ovaj naš Zakon o energetici. Naslov iznad člana 15. i razdvajanje operatora sistema i razdvajanje računa. U članu 18. odredbe člana 15. i člana 17. ovog zakona ne primenjuju se na operatora distributivnih sistema električne energije, prirodnog gasa na čiji sistem je priključeno manje od sto hiljada krajnjih kupaca. Ono što je nas prvo, nas iz DSS, zbunilo - odakle ste našli ovaj broj 100.000 kupaca. Ono što dalje smo želeli da ovim amandmanom postignemo, to je da smatramo da ne treba praviti razliku između operatora distributivnog sistema električne energije i prirodnog gasa u odnosu na broj krajnjih kupaca. Smatramo da svi operatori moraju da imaju potpuno iste uslove. I u načelu kada sam govorila primetila sam ono što sam, dakle, zaključila iz razgovora sa vrlo stručnim ljudima koji su se ovom oblašću bavili, je činjenica da vi jedan dobar deo zakona zaista pravite za jednu kompaniju. Iskoristiću to što je gospodin Mrakić, jer sam već obećala da ću o tome da govorim i da postavim pitanje - da li je moguće da kanadska kompanija koja zaista razvija "Brodarevo I i II" ima toliku moć da jedan državni sekretar bivšeg Ministarstva, ne znam status gospodina ovog trenutka u novom Ministarstvu, treba da lobira na sednicama SO Prijepolje. To što sam rekla lobira je činjenica, to sam videla iz snimka koji su mogli da vide svi građani Srbije. Mislim da treba da u njivoo ime, pošto oni nemaju pravo da ovde budu, pitam - da li sada svi državni sekretari imaju isti zadatak da lobiraju za neke druge kompanije po nekim drugim sednicama skupština opština? Tada je gospodin Mrakić rekao nekoliko ključnih stvari koje su, naravno, neistinite. Jedna od tih stvari je da je bivša Vlada i da su bivši ministri DSS, na njih je mislio, nisu hteli da neke od investicija, koje je ova Vlada zajedno sa njim i sa ministrom ispoštovala. Nisu, dakle, hteli da ih ispoštuju, jer eto nisu postojali projekti. Odmah ga demantuje na tom istom snimku gospodin iz te korporacije kanadske, ali povodom te konstatacije da ministri iz DSS nisu hteli projekte da izvade iz fioke. Istina je, gospodine ministre iz DSS nisu imali, nisu došli na to mesto da bi delili resurse Srbije. Smatramo da resursi i rečni resursi pripadaju itekako svim građanima Srbije i građani Srbije treba da dobiju nešto od toga, a ne da sve što se napravi od takvih elektrana ode na neko drugo mesto, kao što se to dešava sa Ibrom ili sa zelenim kilovatima za Italijane. Moram da kažem da onako, kako u zakonu stoji, vi ste praktično napravili da 185.000 megavat časova koje bi proizodilo Brodarevo 1 i 2, a koje će građani Srbije plaćati 12 godina, jer će oni moći da budu povlašćeni proizvođači i otkupiti im svu energiju država po povlašćenim cenama. Dakle, građani Srbije će ovoj kompaniji direktno, samo od ovog, platiti između 155 i 200 miliona evra za garantovani otkup energije. Molim vas da o tome govorite, a moliću vas da odgovorite i na još neka, a što podržava priču koju pokušavam da plasiram u javnosti. To je izjava čoveka mislim da ne treba ja da pravim ime, jer gospodin Đorđević je ime koje je samo za sebe govori i koji je ovako rekao u jednom intervjuu za vaše stručne novine: "Hidroenergetski objekat, a posebni oni najrentabilniji koji vraćaju uloženi kapital za samo nekoliko godina, daju strancima kao koncesiju, samo lenji i nesposobni" i nastavlja " niko ne gradi hidroelektrane od svog gotovog novca, ni koncesionar. On izlazi na tržište kapitala, pozajmljuje novac i gradi objekat. Novac banci vraća iz dobiti i kad ga vrati za određeni broj godina sve dalje mu dođe kao čist ćar. Zbog toga se mi ne bismo mi malo razmrdali i izašli na tržište kapitala, pa da sami krenemo da gradimo bar one najrentabilnije hidroelektrane, one koje bi stvorile novčanu akumulaciju za dalje reinvestiranje" . Zašto ste se vi baš odlučili da date ipak koncecije na Ibar, koji jeste reka od velikog energetskog potencijala, ali je boga mi i reka za neke druge stvari koje donose dobit, kao što je rafting i ostale stvari. Treba reći ovako, potpisivanje protokola o izgradnji brana na Ibru znači da će celokupne električne energije otići u Italiju. Ako bi bile izgrađene sve brane, a što je ukupna snaga oko 100 kilovata, kompanija Sećienergija, koja će uvoziti struju, će prema mojoj proceni zaraditi godišnje oko 80 miliona evra. Italijani prave hidrocentrale, uzimaju struju, a nam će brane vratiti kroz 20 godina. Meni se čini da u ovom slučaju povraćaj investicija fantastičan. Za tri, četiri godine vi vraćate uloženi novac, a onda imate godine lepog prihoda. To je italijanski biznis, dobar očigledno. Šta je u tome interes građana Srbije? Sad na to odgovara Petar Škundrić, koji je bio ministar i koji kaže, "za Srbiju će biti korist što će biti upošljene naše firme i radnici za izgradnju novih kapaciteta, a kompletan promet koji će biti ostvaren, biće oporezovan u našoj zemlji". Malo je to naspram onog što mi možemo da dobijemo. Tako se ne radi domaćinski u zemlji Srbiji. Sa ovom vladom se tako radi. Volela bih da dobijem odgovor na ovo što sam pitala. Hvala.
Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? Ne. Na član 20. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima gospodin Rogović.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre pošto ste došli jedan veoma lagan amandman, onako za prihvatanje i nema težinu. U članu 20. koji se bavi licencama i dozvolama, kao što smo mi predvideli amandmanima, a vi niste prihvatili. Ne bih da se ponavljam, čuli su vaši zaposleni, odnosno odgovorni iz resornog Ministarstva. Kaže se da licenca se izdaje rešenjem u roku od 30 dana od dana podnošenja zahteva za izdavanje licence ako su ispunjeni uslovi utvrđeni ovim zakonom i propisima donetim na osnovu ovog zakona. Mislimo da je Predlogom pogrešno definisan postupak po zahtevu za izdavanje dozvole za obavljanje energetske delatnosti, odnosno licence koju vi koristite u ovom članu i celom Predlogom zakona. Agencija nije kao nadležni organ u obavezi da u propisnom roku izda dozvolu, nego da u tom roku donese rešenje. Šta se dešava ako je Agencija ne izda, licencu? To ovim članom uopšte niste predvideli. Zbog toga i svih nejasnoća koje odredbe ovog člana, odnosno zakona iz koje proizilaze iz svega ovog i nejasnoća po ovoj situaciji, šta se dešava, postavljam vam pitanje. Šta se dešava sa onima koji ne dobiju licencu? To Predlogom zakona u članu 20. niste predvideli zbog cele te situacije nejasnoća i ovih odredbi, bilo bi neophodno da se ovaj deo reguliše. Agencija mora da odgovori u oba slučaja u roku od 30 dana i u slučaju da izdaje dozvolu i licencu i u slučaju da nisu ispunjeni uslovi za izdavanje dozvole, tj. licence.
Zahvaljujem. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Gospodine Jojiću, izvolite.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, u ime SRS podneo sam amandman na član 20. stav 3. gde sam predložio da se posle reči "energetskih objekata" dodaju reči "i novih infrastrukturnih objekata". Mada, u članu 118. i 119. reguliše se pitanje ovih novih infrastrukturnih objekata. Po našem mišljenju i u članu 20. bilo je mesta da se ugradi i ova rečenica koja se odnosi na novoizgrađene infrastrukturne objekte. Ono što je karakteristično i što treba reći, da Srbija od dolaska nove demokratske vlasti, a obećala je mnogo toga u toku 2000. godine. Između ostalog, data su obećanja da će se graditi hidrocentrale, da će se graditi fabrike, preduzeća, da će biti zapošljavanja, da će biti povećanja plata, da će biti besplatnog školstva, da će biti besplatno zdravstvo. Oslanjalo se, radi birača, na onaj period kada je zaista bilo i zdravstvo i školstvo besplatno. Ali, vidite, u ovom periodu nije izgrađena ni jedna hidroelektrana u Republici Srbiji, a za to ima potreba. Nije izgrađena ni jedna vetrenjača. Onaj ko ima sposobnost i ko ima volju i gde se nešto vidi, a vidi se da se grade putevi, mada se kasni sa nekim putevima, ali tu ima energije koja se primećuje, i to energije kod čoveka koji u svojim mogućnostima preduzima odgovarajuće mere i radnje, mada ima velike opstrukcije, a to se primećuje, da drugi žele da sve ono što neko uradi, da mu preotmu i da pripišu sebi, jer je počela predizborna kampanja. Onda se obilaze gradilišta i mostovi, pa se kaže - sedam gradilišta za sedam sati juče je gradonačelnik Beograda obišao. Nije on obišao zbog toga što je on tamo potreban da ode, on je otišao radi sebe i radi svoje promocije. Zamislite, molim vas, nisam zapamtio da je u ovoj državi građena ćuprija ili most i da je građanima obećano da će dva dana biti obustavljeni radovi na mostu Ada ciganlija, da bi tobože Beograđani potrčali da vide kako je taj most jeftino izgrađen i kako će on biti za Srbiju i za građane Beograda jedini spas. Ne moraju ujutru ni da doručkuju, ali samo da idu da prošetaju. Još nešto, gospodine ministre, iskoristio bih priliku, ako mi predsednik dozvoli. Juče je državna televizija objavila, a vezano upravo za investicije za puteve, a srećom okolnosti vi ste sada tu, juče je Prvi program objavio da Bojan Pajtić, dakle, Vlada Vojvodine duguje opštini Pančevo 800 miliona dinara iz Fonda za izgradnju infrastrukture, tj. četiri ulice, i to preduzeću "Vojvodinaput". Preduzeće "Vojvodinaput" u sred centra grada napravilo je ršum i mašine povuklo i sad građani ne mogu da prođu kroz centar. Nema mesta da neko dotera drva ili da priđe svojoj kući. Vidite sad kakvi su to problemi. Iz republičkog budžeta odvaja se od privatizacije 7%. Južni Banat, odakle ja dolazim, Južni Banat vam je zaista u odnosu na Vojvodinu Bangaladeš. On je zapostavljen. Obraćam se gospodinu ministru zdravlja i molim ga, 350.000 građana se leči u pančevačkoj bolnici, a nema uslova, interno odeljenje liči na štalu. Molim ga da dođe. Kaže - dogovorio sam se sa Pajtićem i Pajtić će doći. Pajtić laže. Pajtić treba da ispuni obećanje i onda ću ga pozdraviti i poštovati. Građani kažu - dajte nešto, vidite šta se može učiniti. Hvala vam.
Hvala vama. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Stevica Spajić. Reč ima gospodin Spajić.
Uvaženo predstavništvo, dame i gospodo narodni poslanici, predstavnici ministarstva, uvaženi ministre, podneo sam amandman na član 20. stav 5. Zakona o energetici, koji glasi – licenca nije uslov za otpočinjanje obavljanja sledećih energetskih delatnosti, pa se u daljem tekstu nabraja deset energetskih delatnosti za koje licenca nije uslov. Ovim tekstom člana 20. stava 5. Zakona o energetici postoji dilema da licenca nije uslov za otpočinjanje tih delatnosti, ali da u nekom narednom periodu, odnosno u narednoj fazi obavljanja tih delatnosti može biti zatražena ili neophodna licenca. S obzirom da za navedene delatnosti licenca nije potrebna, uložio sam amandman kojim se tekst stava 5. koji glasi: "licenca nije uslov za otpočinjanje obavljanja sledećih energetskih delatnosti" menja i glasi: "licenca nije potrebna za obavljanje sledećih energetskih delatnosti" i onda u daljem tekstu se navodi deset delatnosti za koje nije potrebna licenca. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, ali s obzirom da smo na Odboru za industriju prošli kroz sve amandmane, još neke od mojih kolega su podnele amandman na član 20. stav 5. Zakona o energetici, i ono što je jako bitno jeste da će tekst člana 20. stava 5. Zakona o energetici biti promenjen i na taj način biti otklonjene sve dileme, odnosno biće precizirano za koje delatnosti licenca nije potrebna. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Spajiću. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Milan Lapčević i Miloš Aligrudić. Vlada i Odbor za industriju su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 21. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč će prvo dobiti gospodin Rogović, pa gospodin Lapčević.
U članu 21. Predloga zakona, u stavu 5. stoji – za izdavanje licence plaća se naknada čiju visinu utvrđuje agencija u skladu sa kriterijumima koje donosi. Mi smo predložili da se ovaj stav 5. člana 21. Predloga menja i glasi – za izdavanje dozvole za obavljanje energetske delatnosti plaća se naknada čiju visinu propisuje Vlada u skladu sa kriterijumima utvrđenim strategijom. Zaista je nedopustivo da se agenciji dozvoli da samostalno istovremeno i donosi kriterijume za utvrđivanje visine nadoknade i da odredi visinu nadoknade. Zbog toga smo tražili da je neophodno da visinu nadoknade izvrši Vlada, a na osnovu kriterijuma koje utvrđuje Narodna skupština izglasavanjem strategije, jer ova davanja su veoma ozbiljna i utiču na stimulisanje investitora i na celokupnu oblast potrošača, odnosno na cene i povećaće iznos cena potrošnje energenata. Kakvu mi situaciju imamo u Srbiji zadnjih godina? Imamo situaciju da su poslove ministarstva preuzele i uprava i razno-razne agencije. Sve to radimo pod izgovorom kriterijuma i obaveza EU. Nije tačno, nigde u stavovima i kriterijumima EU ne stoji ko to treba da radi i kako se zove taj organ. Neophodnost formiranja agencije, samo su kriterijumi da se ta oblast pokrije i to može da pokrije uprava u okviru nadležnog ministarstva. Šta se desilo u ovoj oblasti? Desilo se da su ljudi koji su pokrivali ovu oblast u nadležnom ministarstvu, ne samo vezano za ovaj zakon, za ovu oblast, nego i za sve druge oblasti, ostali da rade u ministarstvu, a da smo u agencijama, kojih ima, više ne znamo ni mi sami koliko ih ima u Srbiji, sigurno negde preko 110, zaposlili nove službenike i dolazimo, na primeru ove Agencije za energetiku, do službeničkog novog aparata administrativnog preko tri hiljade ljudi, od tri do pet hiljade ljudi. U ukupnom zbiru državne administracije ljudi zaposleni u agencijama ne ulaze u taj zbir državničke administracije. Zbog investitora, zbog cene, zbog zaštite potrošača, ove stvari moraju biti predviđene strategijom, ove stvari moraju biti dugoročne zbog ulaganja u ovu oblast, jer je ulaganje u ovu oblast neophodno. Gospodine ministre, sada ću da počnem uvod u jednu priču koja je vezana i za jučerašnju temu, a tiče se poglavlja članova koje sada obrađujemo, a to su Agencija i Savet za Agencije. Kada se izvrši letimičan pogled Agencije za energetiku, može se doći do podatka da je u 2011. godini Savet Agencije doneo imena šest svojih propisa i to samo u vidu sedam članova. Veliki posao za 30 zaposlenih! Čak te izmene nisu ni objavljene na sajtu Agencije, već sajt Agencije sadrži podatke iz prethodne godine. znači, na vreme se ne ažuriraju promene stavova i propisa koja Agencija donosi. Agencija na svom sajtu za ovu godinu ima samo šest informacija, od kojih se dve odnose direktno na Republiku Srbije, ostale nisu vezane za Republiku Srbiju. Rashodi Agencije u 2010. godini za plate su malo preko 83 miliona dinara, a za 2011. godinu predviđeno je preko 110 miliona dinara. Kada uzmete taj rast plata u ovom sektoru ove Agencije, dolazite do cifre oko preko 33%. Da li smo mi povećali proizvodnju energenata za 33% u svim ovim oblastima, izuzev u NIS, koji prethodne godine posluje pozitivno i imamo totalni krah, probleme i deficit u ovim sektorima. Rekao sam vam u načelnoj raspravi, kad budemo, ne daj bože, prodavali Elektroprivredu Srbije, dolazimo u situaciju da je ona već potrošila 40% svog kapitala, svoje vrednosti, jer su toliki troškovi napravljeni u ovoj oblasti. Odakle mogućnost? Pitam vas da li imate uvid u poslovanje Agencije za energetiku i da li ste za ovih četiri meseca, da li je vaš prethodnik uspeo da stekne uvid u stanje i poslovanje Agencije? Ko je dozvolio da se nametima u oblasti proizvodnje energenata, distribucije i celog ovog sektora, znači, da porastu cene usluga koja vrši Agencija za 33%, da bi Agencija podigla plate za 33% za 2011. godinu? Sada ću krenuti po podacima i neću navoditi imena članova Saveta Agencije. Jedan funkcioner Saveta Agencije u 2009. godini imao je platu 178 hiljada dinara. U 2010. godini, prema podacima koji su u registru prihoda imovine, ima prihode od 226 hiljada dinara. Obzirom da je u sektoru plata ove Agencije predviđen rast za 2011. godinu za 33%, predviđamo da će ovaj službenik u Savetu Agencije imati platu oko 300 hiljada. Ministre, ni vi nemate platu 300 hiljada, ni predsednik Republike, ni premijer nemaju platu 300 hiljada. Takođe, ono što je evidentno, izvinjavam se ako podatak nije tačan, za pojedine članove Saveta koje ste juče predložili, a u četvrtak će biti usvojeni, ne postoje podaci u registru prihoda imovine, a znamo da je to delo neprijavljivanje imovine ili davanje lažnih podataka iz člana 72. Zakona o Agenciji za borbu protiv korpucije, deo za koje je zaprećena kazna zatvora i, između ostalog, ne obavljanja javne funkcije u roku od 10 godina. Kažem, izvinjavam se ako podatak nije tačan. Za ovo kratko vreme, od kada je ovaj zakon u proceduri, te podatke pretragom nismo uspeli da nađemo u registar prihoda imovine. Šta imamo u istom Savetu? Imamo situaciju da je jedan član Saveta 2009. godine primao 177 hiljada dinara platu, 2010. godine je primao 177 hiljada dinara platu, verovatno i 2011. godine, a pojedini članovi Saveta Agencije za energetiku imaju konstanto povećanje u iznosima koje sam naveo, a koji su evidentni u registru prihoda imovine, od preko 30% na godišnjem nivou. Gospodine ministre, u daljem izlaganju na ostale članove zakona daću vam inicijativu za ocenu ustavnosti i zakonitosti opšteg akta, i to polazim ovim redom. Odluka o utvrđivanju metodologije za određivanje tarifnih elemenata za izračunavanje cena pristupa i korišćenja sistema za transport prirodnog gasa. Prva stvar, ocena ustavnosti. Druga stvar, ocena ustavnosti i zakonitosti Odluke o vrednosti koeficijenta za obračun visine naknade za licence za obavljanje energetske delatnosti. Sledeća stvar, gospodine ministre, inicijativa za ocenu ustavnosti i zakonitosti Odluke o utvrđivanju metodologije za određivanje tarifnih elemenata za izračunavanja cena pristupa i korišćenja sistema za prenos električne energije. Zatim, ocena ustavnosti i zakonitosti Odluke o utvrđivanju metodologije za utvrđivanje tarifnih elemenata za izračunavanja cena pristupa i korišćenja sistema za transport nafte naftovodima i licence za obavljanje energetske delatnosti. Sve ovo urađeno, gospodine ministre, u periodu od maja 2008. godine do današnjeg dana, od kada je pojedinim članovima Saveta Agencije istekao mandat. Isti ljudi se biraju u Savet Agencije, isti ljudi nisu svesni situacije da su oni, svojim ne izvršavanjem reizbora, doveli u situaciju sve ovo što je Agencija radila u proteklom periodu, da može pasti na Ustavnom sudu. Pitam vas ko će, ako subjekti iz ovih oblasti, koji su u periodu od 2008. do 2011. godine načinu funkcionisanja Saveta Agencije, za šta je krivo i nadležno ministarstvo i prethodni ministar, vi najmanje, jer ste samo četiri meseca, i celokupna Vlada, koja je dovela u situaciju ljude koji se bave ovim poslom, poskupljenjem usluga koje propisuje Agencija, ako se pozovu na povraćaj uplaćenog iznosa koja je propisala Agencija. Ko je odgovoran za to? Opet će to biti na teretu potrošača. Ja ću, kad završim ovo izlaganje, vama da, ako nađete vremena u toku današnjeg dana, dam ovu inicijativu i molim vas da mi u toku rasprave odgovorite šta će se desiti ako ova inicijativa, a sigurni ste i siguran sam da će ova inicijativa naći ustavno utemeljenje u postupku koji će biti pred Ustavnim sudom. Neko mora da snosi odgovornost. Imamo Savet koji funkcioniše šest godina, a članovi Saveta su na funkcijama i po starom zakonu i po novom zakonu, a samo dva dana pre usvajanja ovog zakona biramo ih po starom zakonu, i to posle isteka roka, nekima od maja 2008. godine, prva dva člana Saveta, druga dva člana Saveta od maja 2009. godine i predsednika Saveta od 2011. godine. Niste trebali sebe da dovodite u ovu situaciju. Niste trebali ni ovo da radite i niste trebali ovaj sektor da rešavate svojim kadrovima ili nebitno čijim kadrovima u periodu poslednje godine vršenja vlasti a da tri godine pre toga se niste setili situacije da ovaj sektor, koji je vrlo bitan u smislu dozvola, licenci, visine nadoknada koja je za ovu oblast i koja nedvosmisleno, neverovatno, Agencija sama sebi i predlogom ovog zakona omogućava po onoj od maločas – kadija te tuži, kadija ti sudi, kao da ne postoji Narodna skupština, kao da ne postoji Vlada. Ona jedina ima osnov da sve ove i kriterijume i nadoknade utvrđuje, kao da ne postoji ni Vlada, ni ministarstvo, a ja sam siguran da nijedno ministarstvo iz bilo koje oblasti nema pored svojih gorućih poslova i problema, ima uvid u rad Agencije. Zahvaljujem.
Reč ima ministar. Izvolite gospodine Mrkonjiću.
Hvala gospodine. Ostao sam dužan, mada nije taj član sada na dnevnom redu, od juče, ali, vidim da se to pitanje provlači i hoću da odgovorim, dakle, gospodinu Aligrudiću, Stevanoviću, Radovanoviću, Božidaru Deliću, Jeremiću, Sreti Periću, Mirku Munjiću, Goranu Mihajloviću i Miloradu Buhi. Svi su juče govorili o ovom pitanju o kome je sada govorio poslanik Rogović. Izvinjavam se što sam zakasnio, a zakasnio sam zato što sam išao da vidim šta ćemo sa štrajkom. Zahvaljujem vam se na strpljenju. Kao ministar, četiri meseca, ja sam insistirao, u mom starom stilu, većina vas me zna, da se nezavršeni poslovi u regulativi, bez ikakve veze sa Evropskom zajednicom, završe odmah. To je bio Zakon o energetici, koji su ljudi u Ministarstvu radili godinu dana, temeljno radili, dobar tim stručnjaka, deo sedi ovde sa mnom a deo je u Ministarstvu i taj zakon smo hteli da završimo. Drugo pitanje je bila Agencija. Za mog mandata od 100 dana ili 120, koliko ima do danas, četiri puta su intervencije iz EZ došlo oko te agencije – zašto nismo Agenciju uradili onda, i ovi koji su juče govorili, svi su bili u pravu, kad je to trebalo? Ja sam insistirao na tome. Prvo sam seo i procenio kada će biti usvojen novi zakon. Naravno, nisam toliko blesav da to ne znam. Kada sam video da ćemo ga usvojiti negde početkom avgusta, mada pretpostavljam da ćemo ga usvojiti u četvrtak, ali videćemo, koliko nam vremena treba za izbor nove agencije – šest meseci najmanje u postojećim procedurama, ako ne i više, ja sam onda predložio da se to pitanje skine s dnevnog reda. I ljude koji su predloženi u Agenciju smo ubedili da taj posao nastave da rade dok ne bude raspisan konkurs. Dakle, odgovor svim poslanicima od juče, i gospodinu Rogoviću – konkurs će biti raspisan čim se usvoji zakon. To je bio razlog i nemojte ništa prebacivati ljudima pre mene. Ja sam to tako tražio i mislim da je to dobro. Naravno, znao sam šta znači novi zakon i znao sam šta novi zakon donosi. To je u vezi toga što je bilo juče. Oko člana 36, mislim da je o tome najviše govorio gospodin Buha, Agencija za energetiku je osnovana 2004. godine i ne može da bude javna agencija. Ne može. Ovim predlogom zakona ona zadržava pravni status i nezavisnost od izvršne vlasti. Ona je to i do sada bila. Naravno, ne mogu ja kao ministar da utičem na rad Agencije. Ona je nezavisna i vama, Skupštini, polaže račune, sa obavezama preuzetim Zakonom o ratifikaciji Ugovora o osnivanju energetske zajednice Jugoistočne Evrope. To je odgovor na pitanja od juče i ne bih vas više time zamarao. Nekoliko komentara što se tiče kadrova. Iziđe gospodin Velja Ilić napolje. Slažem se da kada govorim ovde pred vama, govorim u ime Vlade Republike Srbije i čovek koji najviše ističe timski rad sam ja. Ja drugačije ne znam da radim. Ali, kad već govorite i mene kritikujete, onda bar vodite računa o tome kako sam ja radio u ove tri godine, a mislim da to dobro znate. Sve pomoćnike koje sam zatekao sam zadržao, jer smatram da oni treba da budu. To je preteča ovog novog koji sada zagovaraju neki drugovi koji su bili sa nama ili gospoda pa ih sada nema nigde. Mislim da pomoćnici treba da budu stručni ljudi, koji se biraju po konkursu, i treba da se biraju po konkursu i ima toga u zakonu i oni rade svoj posao. Ministar može da bude politička ličnost, mada sam ja i u tu u dilemi da li može da bude politička ličnost ili ne, ali, hajde da može da bude. Znači, nikoga nisam smenio. Ni jednog od direktora javnih preduzeća nisam smenio. To odgovaram gospodi radikalima koji su me napadali. Čak ni direktor "Puteva Srbije" nije postavljen za vreme mog mandata, nego godinu dana pre mene. Dakle, pokazao sam na primeru, i zato želim da se malo hvalim, kako se ja borim protiv tzv. feudalizacije ili partokratije ili raznih drugih termina u realizaciji programa ministarstva koje vodim. Ministarstvo koje vodim ima 150 hiljada radnika, od toga 100 hiljada u saobraćaju, 20 hiljada putara, ovi koji sada delimično štrajkuju, 25 hiljada železničara, 25 hiljada u vazdušnom i vodenom saobraćaju i 25 hiljada transportera koji voze kamione i koji donose prihod državi od pola milijardi godišnje i 50 hiljada u energetici, 34 ili 35 hiljada u energetskom sektoru i 15 hiljada u preduzećima koja prate. Znači, 600 hiljada ljudi živi od saobraćaja i to je ono što je za mene važno. Dakle, u tim resorima nigde ni jednog čoveka, ako nađete jednog koga sam ja postavio, molim vas da mi to kažete. Zato u tom delu ne prihvatam kritike koje se odnose na mene. Nisam bio u stanju, moram da kažem to otvoreno, bez obzira koliko će se ljutiti naši koalicioni partneri, da sam ja tu temu nametao i pre formiranja ove vlade, ali, izvinite gospodo, i vi ste bili u nekim vladama do 2000. godine pa se niko nije bunio, a nađite jednog čoveka koga sam ja postavio i spreman sam da odgovaram. Kad sam govorio o broju radnika koji radi u saobraćaju, nisam imao većih problema sa tim ljudima. Oni znaju svoj posao, rade profesionalno i zato sam dužan i ovde, kada o tome govorim, da ih zaštitim. Dakle, to je na temu oko kadrova i priče da će sada novim zakonom o energetici Agencija da izmišlja neke nove direktore, nije tačna. Ali, bez obzira na sve to, mislim da Ministarstvo za energetiku i rudarstvo treba da bude samostalno, to sam već dva puta istakao, bez obzira što će verovatno ova moja izjava da trpi neke kritike. Ali, Ministarstvo za energetiku i rudarstvo je važno, jer mislim da je energija naša najveća razvojna šansa, sa poljoprivredom i saobraćajem. To je moj stav godinama. To je poznato i zbog toga u ovom delu kada se govori o kadrovima ne prihvatam lične kritike, ali ćemo se boriti da to što vi kažete ostvarimo. Oko ovih današnjih diskusija, bilo je nekoliko stvari koje nisu vezane za same amandmane, ali, dužnost mi je da odgovorim. I za to su me kritikovali ljudi. Kažu – ti nećeš da razgovaraš sa ljudima, samo govoriš o onome što je tema dnevnog reda. Moram da odgovaram ljudima i zato ću biti konkretan. Gospodine Jojiću, dobro je da gradonačelnik obilazi i gradilišta koja nisu njegova, naravno, mnoga gradilišta nisu njegova, pa ni "Gazela" nije njegova, to je naš zajednički projekat. A zašto vi to zamerate? To je dobro i meni je drago da svi oni obilaze gradilišta, a oni samo pomažu realizaciju tih projekata. U tom delu, mislim da je to dobro. Isto tako, što se tiče diskusije oko koncesije, gospođo Vojić-Marković. Nijednu koncesiju, koliko ja znam, sad se proverava ovde, za ova četiri meseca, mi nikome nismo dali. Mi smo napravili sporazum, recimo sa Italijanima, u kome predviđamo da će oni ulagati 51% u izgradnju, da će oni izgraditi te objekte, elektrane, desetak ili koliko ih već ima, da će naše učešće biti 49% u podeli profita odnosno prihoda. Po meni, to nije loše. Znači, nikome nismo dali koncesiju da može sam da eksploatiše. Barem, koliko ja znam. Niko nema koncesiju da može sam da eksploatiše. I dok sam ja ministar, to nećemo dati. Slažem se sa vama – ja nikad ne bih dao te resurse. Probaću to da promenim. Ali, ako nemamo uslova, tako je bilo i kod auto-puteva, mi smo imali nekoliko značajnih ponuda kod davanja, žao mi je što je gospodin Ilić izašao, mnogo sam o tome razmišljao, ali, moraju da se stvore uslovi, mora da bude zainteresovan taj koji daje koncesiju, da vidimo da država ima i zakone koji odgovaraju tome i da država ima od toga koristi. Ako nema, naravno da nisam za koncesiju. Dakle, nikome do sada nismo dali i dok sam ja ministar, nećemo dati koncesiju. Ali ćemo praviti aranžmane. Mislim da je bolje da sa nekim radimo, nego da ne radimo ništa, pa da ne bude – niti pas kosku glođe, niti je drugom daje. Toliko o ovim dosadašnjim diskusijama a zadržavam pravo da se još jednom javim. Hvala puno.
Zahvaljujem ministre. Reč ima gospodin Lapčević.
Hteo sam malo pre da govorim o ovom amandmanu koji je usvojen. Ali, hteo bih ukratko da prokomentarišem ono što je gospodin ministar rekao. U raspravi u načelu sam apsolutno podržao vaše retoričko zalaganje za održavanje resursa koje ima naša država u našem vlasništvu i nedavanje tih resursa u bilo kakve aranžmane, bilo da su to koncesioni, zajednički ili neki drugi. Nije ovde reč o tome da je država dala koncesiju za izgradnju elektrana na Ibru, već je ušla u zajednički posao sa Italijanima i po principu 49 naše a 51 njihovo, ulažemo zajedno novac u izgradnju elektrana. Nigde, takve informacije bar ja imam, nije ušlo to što država daje resurs, jedan ograničeni resurs kao procenat našeg učešća u toj kompaniji. Napravljena je zajednička firma, procentualno pola-pola, između EPS-a i Italijana, mada malo više imaju Italijani od nas. Oni ulažu isto para, ili neznatno manje mi a neznatno više oni, ali nigde ne ulazi resurs, resurs vode. To nigde ne ulazi kao nešto što je naše. Mi ćemo dobijati pola para od profita, slažem se. A šta je sa resursom? Resurs smo iskoristili za sva vremena, ljudi. Gde je tu naš interes? Pa, zar nije naš interes u tome da mi napravimo tu elektranu i da izvozimo 100% struje ili da iskoristimo nešto za naše potrebe taj ostatak da prodajemo? Tu zelenu struju ćemo prodati po mnogo većoj ceni, nego što ćemo prodati polovinu te struje po većoj ceni, koja već sva ide Italijanima. Mi smo se obavezali da tu struju proizvedenu na Ibru, da svu izvozimo Italijanima, dobijaćemo pola od profita, ali šta je to? Šta to znači? Mogli smo da napravimo državnim parama, zajmovima, tu istu elektranu, pa da ubiramo mnogo veći prihod. Za mene je to mnogo patriotskije razmišljanje, nego ovako kako je nastalo.Verujem da ste vi nasledili tu priču. Znate šta, potrebe razvoja današnjeg čovečanstva se baziraju na resursima hrane, vode i energije i ko te tri stvari bude imao moći će vrlo nezavisno da se razvija u budućnosti, a ko to ne bude imao, pitanje je kakva mu je budućnost. Mislim da naši vodni resursi, naši resursi za proizvodnju energije ne smeju da budu ničiji, treba da budu naši, da koriste našim potrebama, a i kada imamo viškove u smislu naših potreba da i to bude stopostotno vlasništvo države, da ostvaruje prihod, da izvozimo i da od toga se država razvija. Nema potrebe da ulaze Kanađani i Italijani, ovi i oni. Šta, mi nemamo mogućnosti da zajmimo 100 miliona, 200 ili 300 miliona evra koliko koštaju te ibarske elektrane? Izvinite, pozajmili smo se za ove četiri godine, uzeli kredite za više od 4,5 milijarde. Šta je 300 miliona da uložimo u te elektrane koje evidentno će doneti mnogo više para? Tu ne treba nikakva filozofija i pamet da se zna će trebati mnogo više para. U tom smislu apsolutno poslanici Demokratske stranke Srbije smatraju da ova stvar, što se tiče ibarskih elektrana, apsolutno nije na neku veliku korist države. Tu je posao izgleda napravljen po nekim drugim kriterijumima, a ne po kriterijumima potrebe države Srbije. Toliko. Hvala.
Zahvaljujem.
Replika
Možete od vremena poslaničke grupe.
Da li imam pravo na repliku? Ministar se meni obraćao i nije mi odgovorio na pitanje.
Ministar je vama odgovorio na pitanje i komentarisao temu.
Nije mi odgovorio na pitanje.
Imate vremena vi, koliko god hoćete, možete da pitate.
Kasnije ću.
Zahvaljujem. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada i Odbor za industriju su prihvatili amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić i Arsen Đurić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospođa Vojić-Marković. Izvolite.
Hvala. gospodine Novakoviću. Iskoristiću sada da prokomentarišem ono što sam želela, kada mi niste dali pravo na repliku.Ministar izgleda nije do kraja obavešten o onome što mi je odgovorio, jer da je obavešten iz onog što sledi i onoga što je rekao gospodin Škundrić, pa kaže se baš kod ove priče o Ibru da stanovnici tog kraja će dobiti samo brane i jezera, ali ne i struju. Kaže se, inače, da ukoliko Srbiji od te energije na Ibru, na kojoj će Italija zaraditi 80 miliona evra, ukoliko bi Srbiji zatrebalo dva ili tri gigavat časa struje, ona bi morala da je uvozi. Dakle, ovo je priča koja lepo zvuči. Volim kada ministar govori, vrlo je optimističan i pun energije, ali priča je malo sakrivenija nego što su vama rekli u ovom trenutku, pa bi da imam vremena volela da vam o tome ispričam. Vratila bih se na ovaj član 23. U prethodnom članu smo imali licence. Ovde ste u stavu 1. člana 22. tačka 4. govorili da podnosilac zahteva ispunjava propisane uslove u pogledu stručnog kadra za obavljanje poslova tehničkog rukovođenja, rukovanja, održavanja energetskih objekata, odnosno uslove u pogledu broja i stručne osposobljenosti zaposlenih lica za obavljanje poslova za održavanje energetskih objekata, kao i poslova rukovodilaca u tim objektima. U članu 23, govorim to zato što se ova dva člana preklapaju u tački 4, u stavu 1. kažete – stručna osposobljenost iz člana 22. stav 1. tačka 4. ovog zakona proverava se polaganjem stručnog ispita. Smatramo da je naše rešenje bolje jer kažemo – stručna osposobljenost u članu 22. stav 1. tačka 4. ovog zakona za obavljanje poslova na održavanju objekata za transport i distribuciju prirodnog gasa, kao i poslove rukovodstva u tim objektima proverava se polaganjem stručnog ispita. Naime, dosadašnja praksa je pokazala da nije potrebno davanje licence za procenu stručnosti rukovalaca i održavalaca u proizvodnji električne energije i mi smo se rukovodili time kada smo napisali ovaj amandman. Hvala vam.
Hvala vama. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković i Milan Lapčević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospođa Vojić-Marković.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, ovo je drugi stav ovog istog člana 23. i glasi u vašem Predlogu zakona: "Stručni ispit se polaže pred komisijom koju obrazuje ministar", odnosno rukovalac pokrajinskog organa uprave nadležnog za poslove energetike za lica koja su zaposlena kod energetskog subjekta koji ima sedište na teritoriji AP. Mi dalje smatramo da je Srbija samo jedna država i da može da propisuje da jedan isti stručni ispit važi za sve građane bilo gde da oni žive u okviru same Srbije. Zbog toga smatramo da je potrebno da ministar propisuje kako će da izgleda stručni ispit, što takođe navodite, ali kažemo da se stručni ispit polaže pred komisijom koju obrazuje ministar. Ako je daleko da neko dolazi, ako je to razlog da neko dolazi iz pokrajina, jer još uvek imamo dve pokrajine, kako bi u glavnom gradu polagao taj ispit, onda ministar takođe može da obrazuje komisiju na teritoriji autonomnih pokrajina, ali da na jednom mestu i pod istim uslovima svi građani Srbije imaju pravo da polažu stručni ispit. Mislim da je to mnogo celishodnije jer zaista mislim da cepati sada jednu jedinu nadležnost ministra koja se tiče stručnog ispita je jedan od načina da rasparčate državu koju ste već rastočili na milion delova i na milion načina, a ovo je jedan od tih. Hvala vam.
Hvala vam, gospođo Vojić-Marković. Reč ima narodni poslanik Miloš Aligrudić.
Da se nastavim na ovo što je koleginica Vojić-Marković rekla. Dakle, ako je nekom daleko da dođe iz Subotice u Beograd da polaže ispit pred stručnom komisijom, jednako je tako daleko, gospodine Mrkonjiću, nekom iz Prijepolja i nekom iz Leskovca. Zašto onda ne napravite odredbu zakona koja kaže da će načelnici opštinskih uprava određivati ko komisiju, zavisno od toga gde ko živi i gde ko stanuje, pa će tako svima biti lakše? Zašto sekretar ili načelnik uprave u Beogradu ne obrazuje tu komisiju? Hoćete li mi reći da li je to zbog specifičnosti nadležnosti Vojvodine, zbog zakona koji je leks specialis? Sigurno vam je poznato da Vlada priprema i zakon o javnoj imovini. Samo fali još taj klin u mrtvački kovčeg Srbiji i da se svi rasturimo i raziđemo. Samo još to nedostaje, da proglasite svu imovinu na teritoriji jedne autonomne pokrajine imovinom te autonomne pokrajine i doviđenja, završili smo diskusiju. Republika Srbija neće više ništa imati svoje, a odatle do otvorenog zahteva za nezavisnošću je pola koraka. Morate voditi računa o takvim stvarima kada je reč o pisanju i ovakvih zakona. Ovaj član 23. deluje – u redu je, postoji pokrajina, pa sada da ne bi komisiju obrazovao ministar za celu teritoriju Srbije, pustimo to nadležnom sekretaru sa teritorije AP Vojvodine. To, verujte nije korektno. Bolje bi bilo da prihvatite naš amandman, da se komisija obrazuje od strane ministra. Donesite podzakonski akt na osnovu koga će ta komisija biti i dekoncentrisana na određene delove teritorije, ukoliko vam je to drago, ali to mora biti komisija, republička komisija koju obrazuje ministar.
Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Milan Lapčević i Miloš Aligrudić. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima gospodin Stojanović.
Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, poštovani ministre, u ime SRS podneo sam amandman na Predlog zakona o energetici. U članu 24. stav 2. reči: "15 dana" zamenjuju se rečima: "30 dana". Ovaj minimalni propisani rok od 15 dana, kojeg je predlagač zakona dao energetskom subjektu za otklanjanje nedostataka zbog kojih mu se licenca privremeno oduzima, često puta može biti isuviše kratak rok da bi se kvalitetno i trajno otklonili svi uočljivi nedostaci. SRS smatra da je ovaj minimalni rok potrebno produžiti na 30 dana, čime se energetskom subjektu znatno olakšava posao i povećavaju mu se šanse da uspešno otkloni propuste zbog kojih bi mogao da dođe u opasnost da mu Agencija za energetiku Republike Srbije trajno oduzme licencu, shodno odredbi iz stava 4. člana 24. ovog predloga zakona. Ovim članom se propisuje način sticanja licence za obavljanje energetskih delatnosti, oduzimanje licence, pravna zaštita subjekta u tim postupcima. Takođe, propisano je da se licenca izdaje na 10 godina, a za proizvodnju električne energije i proizvodnju toplotne energije, licenca se izdaje na 30 godina. Energetska delatnost je isuviše složen i ozbiljan posao. Energetskom subjektu, pre privremenog oduzimanja licence treba omogućiti minimalni rok od najmanje 30 dana, kako bi otklonio sve nedostatke. Zato smatram da treba da prihvatite ovaj moj amandman. Hvala.
Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Da li neko želi reč? (Da.) Gospodine Deliću, potpredsedniče Skupštine, izvolite.
Što se tiče odluke Ministarstva da ne prihvati ovaj amandman, mislim da je sasvim u redu. Ovde se potkrala tehnička greška. Podneo sam stvarno amandman na član 35, a o tome smo u načelnoj raspravi govorili. Gospodin ministar je, klimanjem glave, na neki način dao veru da će biti promenjen. Međutim, šta da se radi. Jutros sam video da je to tehnička greška. Hteo bih samo još jedan minut, da nešto kažem o tom članu 35. To je nešto novo što se uvodi, ta prethodna saglasnost. Mislim da to nije dobro jer, pored 42 različite dozvole saglasnost je mišljenja, ovo bi bila 43. Sledeće što sam takođe rekao u načelnoj raspravi, je to da nije nigde naveden rok u kojem ova saglasnost treba da se izda i ne postoje kriterijumi za davanje ove saglasnosti, niti uredba kojom bi se precizirali, odnosno definisali uslovi i način dobijanja predmetne saglasnosti za male hidroelektrane do jednog megavata. Šta da radim, želja je bila da se taj član 35. briše, ali zbog tehničke greške, vi ste u pravu što ga niste prihvatili.
Hvala, gospodine Deluću. Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Duvnjak.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, podneo sam amandman ispred SRS na član 26. stav 7, posle reči: "prestanka" dodaje se reč: "postojanja". Amandman je tehničke prirode, zbog očigledne tehničke omaške, nastale iznošenjem reči: "postojanje" iz rečenice navedene u članu 26. stav 7. ovog predloga zakona. Primer mog amandmana je to, da je ovaj zakon napisan u EU, a vi ste ga prosledili samo na razmatranje poslanicima SRS. Morate ga doneti radi Evrope i to je sigurno. On je protiv građana Srbije. Svi dobro znamo da je energetika razvojna šansa Srbije broj jedan. Posle ovog usvajanja zakona od vas vladajuće većine, ovo je konačna propast Republike Srbije. Usvajanjem ovog zakona, legalizovali ste još više prodaju energije. Dobro znate kakve smo imali primere, i imamo već primere oko prodaje električne energije. Šta nam se dešavalo – Vuk Hamović, Vojin Lazarević? Formiranjem Anketnog odbora i kada se došlo do kraja, kada se već znalo da je tu bilo kriminala i korupcije, onaj je uzeo 200 hiljada evra i sve se zataškalo. Da ne govorim o prodaji prirodnog gasa i nafte. Daću vam najnoviji primer – prodaja u Kolubari Lazarevac. Zašto se, gospodine ministre, stalo? Znam da vi nećete stati na ovome. Kada je došlo do nekih ljudi iz Vlade stalo se na rasvetljavanju kriminala i korupcije u Kolubari Lazarevac. Pojavilo se da i glumci i pevači imaju neke bagere tamo koji rade u Kolubari. Garantujem vam da će u natpisima po novinama za dve nedelje biti to, da i zet nekog visokog funkcionera Fudbalskog saveza ima bager u Kolubari. Reći ću vam primer, gospodine ministre. Do sada 99% gradskih toplana u Srbiji nije moglo direktno da nabavi ugalj u Kolubari. Prvi put je gradska kruševačka toplana nabavila, pre 15 dana, ugalj u Kolubari. Znate li koliko smo tih 16 hiljada tona koliko koristi potrošnje godišnje kruševačke toplane, plaćali do sada? Do sada je to koštalo 117 miliona dinara, kada smo ga direktno nabavili. Sada košta 73 miliona dinara. Razlika je 34 miliona. Gospodine ministre, vidite šta se može uraditi za 34 miliona dinara na jednim toplovodima, vrelovodima i jednim podstanicama u Srbiji, a da ne govorim za 10 godina – 340 miliona dinara. Kazaću vam još jedan podatak. Da li znate da Srbija danas ima najniži stepen energetske efikasnosti u Evropi. Svetski smo šampioni u neracionalnoj potrošnji energije. U načelnoj raspravi sam čuo poslanike iz vladajuće većine kako kažu da u Srbiji nije iskorišćen dovoljan vid energije. Gospodo, vi ste na vlasti. Dajte i uložite novac, donacije i pomozite opština u Srbiji - od solarne do ostale energije. Daću vam primer. U Ribarskoj banji, svi dobro znate primer dr Katančevića, Zorana Paunovića iz SRS, kao i Momčila Duvnjaka. Dobro znate da se tamo koriste termalne vode za bolesnike. Temperatura te termalne vode je 48 stepeni, a u kanalizaciju ide 36 stepeni. Predložili smo, na čelu sa dr Katančevićem, a doveden je i stručni tim ljudi iz Beograda, kao i profesora sa fakulteta, koji su napravili projekat, i ta voda ubuduće, a Vlada treba da pomogne ide preko izmenjivača i toplotnih pumpi. Jačina kompletne toplotne energije je pet megavata i može se grejati šest hiljada ljudi. Ribarska reka će kompletno biti ovim rešena. Na kraju, gospodine ministre, pozivam vas da ovo oko Ribarske banje ispitate i vidite, pa da vidite kako mogu sve da se iskoriste prirodna bogatstva Republike Srbije. Na kraju, pošto niste bili u načelnoj raspravi, mole vas građani Srbije, a rekao sam, cena gasa ne sme i ne može da poskupi, ona mora da ide dole, da svi građani u Srbiji imaju iste uslove priključka na prirodni gas. Kad kažem iste uslove, mislim da se dozvoli svim opštinama, svim gradovima da raspišu i traže strateške partnere za gasifikaciju. Ne može biti cena gasa od 480 evra do 1260 evra, mora biti ista, isti projektni uslovi i svi ostali uslovi. To je uradio na predlog SRS grad Kruševac. Imamo najjeftiniji priključak od pre četiri i po godine. Na prirodni gas je on 420 evra, plus 80 evra PDV. Još jednom vas molim, oko gasa je veliki kriminal. Svi gradovi u Srbiji imaju različite uslove da ovome stanete na kraj. Hvala.
Narodni poslanik Siniša Stamenković podneo je amandman kojim predlaže dodavanje novog odeljka 5a sa dva nova člana 26a i 26b. Reč ima gospodin Stamenković.
Poštovana gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, mislim da o ovom amandmanu možemo još jedanput da razgovaramo i da se podsetimo onih rešenja koja su ponuđena. Radi obezbeđivanja materijalnih i drugih uslova za zaštitu, korišćenje, utvrđivanje i unapređivanje dobara od opšteg interesa i zaštite životne sredine u jedinici lokalne samouprave na čijoj se teritoriji obavlja energetska delatnost, javna preduzeća, privredna društva, odnosno druga pravna lica ili preduzetnici dužni su da plate naknadu za korišćenje uglja, vode, nafte ili prirodnog gasa. Sredstva ostvarena iz naknade po ovom članu zakona koristila bi se za finansiranje izgradnje objekata i izvođenje drugih radova radi sprečavanja i otklanjanja štetnih posledica izvedenih radova na izgradnji hidroelektrana, odnosno termoelektrana ili otvaranja eksploatacionih polja i štetnih posledica korišćenja tih objekata. Sredstva za namenu iz stava 1. ovog člana prihod su jedinice lokalne samouprave na čijoj teritoriji se nalazi hidroelektrana, termoelektrana ili rudarsko polje, odnosno jedinica lokalne samouprave na čijoj teritoriji je potopljeno zemljište za potrebe hidrocentrale. Podnetim amandmanom bliže se razrađuje amandman na član 14. stav 1. – opštine koje su pretrpele štete zbog eksploatacije vode, mineralnih sirovina, uglja, nafte i prirodnog gasa ovim ponovo dobijaju naknadu za korišćenje, trebalo bi da dobiju naknadu za korišćenje dobara od opšteg interesa u energetskoj delatnosti. Iz ovih sredstava rešavali bi se komunalni i infrastrukturni problemi u mesnim zajednicama i lokalnim sredinama i ta sredstva neće ulaziti u budžet jedinica lokalne samouprave. 36 opština i gradova jugoistočne Srbije i Srbije u kojima se nalaze naši najvažniji energetski objekti su istovremeno i najsiromašnije marginalne opštine Srbije, a sredstva iz naknade za korišćenje dobara od opšteg interesa u proizvodnji električne energije, nafte, uglja i gasa isključivo bi se usmeravala za rekultivaciju eksploatacionih polja, vodotokova, narušene infrastrukture u recikliranim mesnim zajednicama. Opštine i gradovi koji su direknto izloženi štetama, bilo hidroenergetskih objekata ili drugih objekata iz elektroenergije, su: Pirot, Surdulica, Kladovo, Negotin, Majdanpek, Golubac, Veliko Gradište, Požarevac, Smederevo, Grocka, Palilula, Stari Grad, Savski Venac, Čukarica, Novi Beograd, Zemun, Bela Crkva, Kovin, Pančevo, Stara Pazova, Inđija, Novi Sad, Titel, Žabalj, Novi Bečej, Pećinci, Ruma, Vladimirci, Šabac, Obrenovac, Lazarevac i još neka druga mesta. Mi smo od 1990. godine, na osnovu Zakona o plaćanju i usmeravanju sredstava naknade za korišćenje dobara od opšteg interesa u proizvodnji električne energije u proizvodnji nafte i prirodnog gasa po "Službenom glasniku Republike Srbije" br. 1690, isplaćivali ovu naknadu. Ta naknada nije velika. Napomenuli smo daHE "Đerdap" ima proizvodnju od sedam milijardi 164 gigabajta električne energije, a da je sva naknada koja bi se dala za rentu, odnosno naknadu za korišćenje sredstava samo oko 300 miliona kilovat časova električne energije, što nisu velika sredstva. S druge strane, hteo bih da vas podsetim, pre svega vas, gospodine ministre, jer se vaš uvaženi kolega i naš saradnik gospodin Petar Škundrić po ovome tekstu koji držim ovde i koji ću sada citirati, prilikom donošenja Zakona o rudarstvu izjasnio u ovom visokom domu i kazao je sledeće: "Zaista visoko cenim predloge koje ste izneli u svoje ime i ume opština i mesnih zajednica". Moram da kažem da pitanje naknade za korišćenje voda u hidroelektranama, kao i naknade za delatnost proizvodnje električne energije nije predmet ovog zakona, dakle, Zakona o rudarstvu, to reguliše Zakon o vodama, a od vrednosti kilovat časa 2,5% se naplaćuje za proizvedenu energiju u hidroelektranama, a 1,25% po kilovat času za termoelektrane i oko 1,2 dinara za eksploataciju stonih voda po litru. Smatram da vaš predlog treba razmotriti u kontekstu postojećeg Zakona o vodama i u kontekstu donošenja novog zakona o energetici i naći jedno racionalno i pravedno rešenje u odnosu na region o kome ste govorili i uopšte u odnosu na eksploataciju vode i ostalih dobara u Republici Srbiji. Tada smo već najavili da ćemo kod ovoga zakona o energetici ovo najozbiljnije razmotriti. Želim samo još da dodam, zbog javnosti, a i zbog učešća velikog broja naših narodnih poslanika u donošenju ovoga zakona i zbog ovakve rasprave koja se vodi sa velikim brojem amandmana na sledeće okolnosti - Beogradski fond za političku izuzetnost je organizovao zajedno sa Agencijom "GIZ" iz Nemačke, koja takođe prati energetsku efikasnost ne samo u Evropi, nego svuda u svetu, na tri foruma - u Subotici, u Nišu i Beogradu raspravu o energetskoj efikasnosti i o sistemima koje mi danas imamo u Srbiji. Sačinjena je zajednička deklaracija, da kažem, ili izjava o tome, utvrđen je uporedni pregled karakteristika energetskih preduzeća u Srbiji i u EU, odnosno u svetu. Ako se govori o imovini, ovaj zakon i ta pitanja mora da rešava, kod nas su sva preduzeća u vlasništvu države i data su na korišćenje kao preduzeća, odnosno ta imovina... (Predsedavajući: Izvinite, gospodine Stamenkoviću, ali ako imate još duži govor, prekinuo bih sada sednicu, pa vi nastavite u 15,00 časova.) U redu.
Hvala. Vreme ćemo zabeležiti. Na osnovu članu 87. određujem pauzu jedan sat. Sa radom ćemo nastaviti u 15,00 časova. Hvala. Reč će imati gospodin Stamenković.
Nastavljamo rad u popodnevnom delu sednice. Vršen pravom na reč narodnog poslanika Siniše Stamenkovića, koji je i sada u pravu da nastavi da govori kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Izvolite.
Poštovana gospođo predsedavajuća, poštovane kolege narodni poslanici, želja mi je da dovršim izlaganje koje je dato u vezi sa predlogom za usvajanje amandmana na član 26 a i b. Najvažnije je od svega da upoznamo sve nosioce ovog posla sa uporednim pregledom karakteristika energetskog preduzeća u Srbiji i u svetu. Kada se radi o osobini koja se zove imovina preduzeća, kod energetskih preduzeća u Srbiji je činjenica, da je imovina u vlasništvu države i da je data na korišćenje preduzeću. Može biti oduzeta u svakom trenutku. Stečena imovina i prava prelaze u vlasništvo države. Kada se radi o energetskom preduzeću koje je paritetno našem preduzeću svuda u svetu imovina je u vlasništvu preduzeća, jasno je razgraničena od imovine države ili lokalne samouprave. Kada se radi o samom razgraničenju imovine kod nas to razgraničenje nije jasno. Popis državne imovine nije javno dostupan, a kada se radi o energetskim preduzećima u svetu razgraničenje imovine je popis i javni registri. Dakle, potpuno je razgraničeno. Kada se radi o formi preduzeća, energetskog preduzeća, u našoj zemlji to su javna preduzeća ili akcionarska društva u zajedničkom vlasništvu države i stranog partnera, uz minimalno učešće malih akcionara. Kada se radi o formi preduzeća koja u svetu, to je onda akcionarsko društvo najčešće kotirano na javnoj berzi. Akcije mogu biti i u državnom vlasništvu. Kada se radi o delatnostima koje se registruju kod energetskih preduzeća kod nas, najčešće je to delatnost od opšteg interesa, tako mi to proglašavamo, pa i ovim zakonom, a kada se radi o preduzeću u svetu to je onda komercijalna delatnost koja vrši neka javna ovlašćenja. Delatnost od javnog interesa kako mi to zovemo kod nas je za skoro sve energetske delatnosti. Gotovo, da nema delatnosti koja nema javni interes. Kada se radi o preduzećima u svetu samo je to delatnost kod kojih je propisano pravo pristupa treće strane. Dakle, kao poseban vid ulaska u taj sistem, što je kod nas sada definisano Zakonom o privrednim društvima. Kada se radi o pribavljanju prava obavljanja delatnosti od javnog interesa naše preduzeće je predato, odnosno mi smo taj javni interes predali preduzeću poveravanjem najčešće prilikom samog osnivanja preduzeća. Zakonom, zakonskim aktima, podzakonskim aktima ili najčešće u zadnje vreme ovo o čemu su druge kolege narodni poslanici govorili preko Agencije itd. Što se tiče, preduzeća u inostranstvu, odnosno drugih komparativnih preduzeća, pribavljanja prava obavljanja delatnosti od javnog interesa je stečeno na javnom tenderu u jednom korektnom ili konkursnom postupku. Kada se radi o javnom dobru koje je i ovde definisano i o kome je ovde diskutovano na osnovu Ustava koji ga javno dobro određuje, mi smo kao država jasno rekli da je to u vlasništvu države, sva javna dobra su u vlasništvu države. Kada se radi o energetskim preduzećima u Evropi onda je to u javnom vlasništvu, država upravlja javnim dobrom u ime i za račun te iste javnosti. Kada se rasprava obavlja i o drugim pitanjima koja su vezana ne samo za Zakon o energetici, nego i za pređašnji Zakon o rudarstvu, vezano za Zakon o privrednim društvima, mi smo takođe definisali osobinu naših preduzeća koja se odnosi na prava preduzeća da se koristi tim javnim dobrom. Naša preduzeća su dobila na korišćenje i od strane države uz malu ili nikakvu nadoknadu. Kada se radi o preduzećima u svetu onda su oni to stekli u koncesionom postupku uz tržišnu naknadu. Kada se radi o pribavljanju zemljišta iz privatnog vlasništva naša preduzeća dobijaju priznato opšte pravo eksproprijacije radi obavljanja delatnosti od opšteg interesa, i upravo to prao eksproprijacije nad imanjem, govori o trajnom gubitku zanimanja koja su naši ljudi izgubili, odnosno naši građani izgubili time što je izvršena eksproprijacija najboljih i najkvalitetnijih imanja, a nije napravljena pravična naknada po osnovu naknade za korišćenje resursa.U svetu je to samo kupovina na tržištu. Da je bila kupovina na tržištu kod svih elektro-energetskih objekata mnoge od tih parcela, ili mnoge njive, ili mnoge delatnosti ne bi ni bile kupljene po ovoj ceni koju određuje država, odnosno po ceni eksproprijacije. Kada se radi o tržišnom položaju naših energetskih preduzeća mi tvrdimo da su oni u monopolu ili u semi monopolu, da su visoki troškvi ulaza u samu granu delatnosti. Kada se radi o drugim stranim preduzećima bilo gde u svetu oni su oligopol, uz niske troškove ulaska u samu granu. Ta razlika nam je upravo dala pravo, odnosno dala mogućnost da kroz ovaj amandman pokušamo da se vrati ono što jeeks propisano a nije pravično naknađeno, a koristiće se sve vreme dok traje i taj elektro-energetski objekat, bilo da je u pitanju hidroelektrana, ili rudnik, ili bilo šta drugo iz tog sistema. Kada se radi o samom upravljanju tim preduzećima, upravni odbor tih preduzeća kod nas donosi odluku uz saglasnost odgovarajućih državnih organa. Ono što je svetsko iskustvo u tome jeste, da sve odluke donosi i upravlja upravni odbor, ali uz znatno učešće javnosti tog civilnog sektora o kome smo malo pre govorili, odnosno u prvom delu sednice. Kada se radi o rukovođenju kod nas su državna, praktično državna uprava je osnivač imenuje direktore često do nižih nivo rukovođenja, a dužina mandata nije jasno određena. Kada se radi o drugim preduzećima koja su kompatibilna sa našim onda upravni odbor imenuje direktora a trajanje mandata je određeno ugovorom kao i naknada ličnih dohodaka tog upravnika. Kada se radi o cenama, kod nas su cene pod državnom kontrolom, a kada se radi o elektro-energetskim objektima ili preduzećima u EU onda je to komercijalno formiranje cena uz minimalno državnu intervenciju u jasno definisanim slučajevima. Ono što posebno želim da istaknem jeste i kreditna sposobnost tih preduzeća. Kod nas je minimalna ili nikakva zavisi od države, a napolju je apsolutna u skladu sa komercijalnom sposobnošću iste da odgovori na one potrebe koje ima i kod investiranja, i kod investicionog održavanja, i kod plaćanja naknada. Kada se radi o samim investicijama u našoj zemlji uz državnu garanciju ili direktno iz javnog budžeta, a sve investicije u stranim preduzećima su samo uz komercijalno finansiranje. Odobrenje investicija vrši se u skladu sa nacionalnom energetskom strategijom i prostornim planom, što su propisi jednako pravne snage kao propisa o zaštiti privatne imovine i zaštiti životne sredine. Kada se radi o takvim preduzećima koja sa kompatibilna sa našima prema zahtevu komercijalnog investitora uz zadovoljenje propisa o prostorno uređenju i uticaju na životnu sredinu. Ono što je za nas bilo najvažnije kada smo predlagali ovaj nivo amandmana koji bi rešili pitanje ekspropisanih površina, odnosno trajnog gubitka egzistencije građana, jeste nezavisna regulacija koja mora da postoji kod tih pitanja, a ona je kod nas uz saglasnost državne uprave i za najveći deo delatnosti se odnosi kao saglasnost državne uprave dok je svuda u svetu ograničena delatnost gde je propisano pravo pristupa treće strane ili očuvanje javnog interesa. Želim još da napomenem kod ovog predloga amandmana koji smatram da je Vlada trebala da ga usvoji, a odnosi se na poreski tretman naših preduzeća i elektor-energetskih preduzeća u svetu. Kod nas je poreski tretman koji imaju vezan za diskrecioni ukoliko postoji strani partner, strani poreski tretman može biti dogovoren između države i tog stranog partnera. Kada se radi o preduzećima u svetu on je u skladu sa zakonom i bez diskriminacije, odnosno diskrecije poreskog organa. to upravo govori o tome gde god smo vršili eksproprijaciju gde god smo trebali da vršimo naknadu, odnosno naplatu za proizveden kilovat struje, bilo da je iz elektor-energije, bilo da je iz hidroelektrane, bilo da je iz gasa, bilo da je iz nafte, bilo da je iz uglja, mi nismo vršili pravičnu naknadu. Toliko i hvala na pažnji.
Narodni poslanik Dragan Stevanović želi reč. Izvolite.
Kratko ću. Mislim da ideja predlagača nije loša. Ideja predlagača ovog amandmana je dobra, s tim što smo mi ovde u obrazloženju, odnosno ovo Mišljenje Vlade dobili, gde u stvari ispod člana 26a, gde je trebalo da piše član, odnosno Predlog, stoji obrazloženje kojim se amandman odbija. Razumeli smo šta je gospodin Stamenković hteo. Čini mi se da predlagač možda ima osnova da odbije ovo, ali u celosti nisu razumeli poruku, ideju i zamisao onoga ko je predložio amandman. Što se tiče naknada koje bi bile prihodi lokalnih samouprava, ovde suština nije u tome da li postoji regulativa, već se te naknade ostvaruju. Ona u državi postoji, ali je problem što to nisuprihodi lokalnih samouprava. Ova materija reguliše se uredbama Vlade. Svaka uredba Vlade, koja se odnosi na korišćenje, odnosno naknadu za korišćenje voda ili bilo čega drugog, pisao je Mlađan Dinkić jedno vreme, posle neki drugi ministri. Svaka uredba se završava, znate kakvim članom? Ovo su prihodi budžeta Republike Srbije. Znači, nijedan jedini dinar koji se, istina, kroz regulativu ubire u Srbiji od javnih preduzeća, ne vraća se u lokalnu samoupravu. Ideja ovog amandmana je dobra, zato što lokalne samouprave i lokalne zajednice trpe eventualno, ili "štetu". Čini nam se da to niste razumeli, porazmislite dobro, jer ne postoji zakonska regulativa koja ovo reguliše na ovaj način da se deo sredstava od naknada vrati u lokalnu samoupravu, kako bi se tim sredstvima rešavali konkretni problemi, odnosno projekti. Zahvaljujem.
Minut i 50 sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Radovan Radovanović. Vlada i odbor za industriju prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima narodni poslanik Mićo Rogović.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Član 27. bavi se, odnosno odeljak, energetskim dozvolama. Mišljenje SNS je da, osim svega onoga što je navedeno u ovom članu, je trebalo i pored toga što za energetske objekte koji se grade na osnovu dodeljene koncesije za izgradnju energetskog objekta, nije potrebno pribavljanje energetske dozvole u smislu ovog zakona. SNS smatra da ispred ovog stava je trebao dodati stav koji glasi – zaenergetske objekte koji se grade za distribuciju toplovodne energije, nije potrebno pribavljanje energetske dozvole u smislu ovog zakona. Ne vidim razlog da predlagač zakona ne prihvati amandman, jer smatramo da je neshvatljivo da za male energetske objekte koji se grade za distribuciju od toplotne energije, da se traži energetska dozvola. Te objekte tipa toplovoda, toplovodnih priključaka, prepunktnih i predajnih stanica, dovoljno je što se energetska dozvola pribavlja kod objekata za proizvodnju energije, snage jedan megavat i više, a to je već i predviđeno u članu 8. gde kaže, objekata za proizvodnju toplotne energije snage jedan megavat i više. Gospodine ministre, nisam hteo da koristim pravo za repliku zato što u okviru i svog vremena i vremena poslaničke grupe mogu da iznesem deo stavova. Slažem se sa tim da vi niste hteli nikog da menjate i da je to možda vaša dobra osobina. Posle jedne afere samo u energetskom sektoru, koji je medijski razotkriven pre par meseci, ne državni sekretari, ne službenici u ministarstvima, svi su trebali da podnesu kolektivne ostavke. Ta vaša dobra osobina da vi niste hteli da smenjujete nikog i po kapacitetima ministarstava, evo kad dođemo na naredni zakon o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju, videćemo situaciju o kakvim kadrovima se u tom sektoru radi, a i kad je bio zakon u proceduri, o tome smo govorili i vi ste svesni te situacije. Ta vaša dobra osobina ne opravdava činjenicu da u ovoj oblasti imamo afere tipa, afera koje je jedna novinska kuća, odnosno medijska kuća razotkrila u prethodnom periodu. To zaista niti ste mi dali odgovor na pitanje – ko će da snosi posledice svega onog što je Agencija za energetiku uradila u periodu od 2008. do 2011. godine u smislu donošenja svih akata, svih procedura, visina nadoknada i svega ostalog do perioda do 2011. godine, a za to nije imala ovlašćenja. T osu zaista veliki propusti u radu ovog sektora, kažu još jednom, vi niste nadležni u najmanju ruku za sve to. Dobro je što mislite da rudarstvo i energetika moraju da budu zajedno. Nigde nisu na svetu razdvojene kao u Srbiji. Ne može, još jednom ponavljam, da ovom dolazi da bude jedan ministar zadužen za termoelektrane za ugalj, a drugi ministar od termoelektrana na ovamo. Uostalom, predsednik jedne poslaničke grupe koliko puta je ovde upozoravao, a vi ste bili prisutni, da nije napravljen rebalans budžeta za ministarstva koja su pripojena. Način prebacivanja novca i transfera iz budžeta jednog u drugi zaista je neshvatljiv. To je trebalo prepraviti. Srpski voz ide kako ide. Vi niste krivi i imate dobra razmišljanja. Vaša dobra razmišljanja ne odlažu deo posledica koje se prave u ovom sektoru. Zaista je problematično to što vi imate ispravno mišljenje isto kao i mi, ali što se u praksi primenjuju druge stvari vi snosite krivicu automatski, čim ste pristali da budete resorni ministar i ove oblasti. Jednog ste mišljenja, a prihvatili ste da budete resorni ministar. Malo kontradiktorno zvuči samo po sebi, mimo toga što zaista mislim da imate mišljenje takvo kao i što jeste, koje ste izneli da je ovo neshvatljiva stvar, da ove dve oblasti budu resorna ministarstva i deo ingerencija, isto kao što se radi i o vodovima struje, da do jedne tačke odgovoran je jedan distributer, do druge tačke drugi distributer i šta se u tom slučaju dešava ako neko pređe u tuđu oblast. Tako i Zakon o energetici je napravljen, kao što je i ova oblast podeljena na rudarstvo i energetiku. Zahvaljujem.
Dva minuta i 45 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? Ne. Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? Ne. Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arsen Đurić, Milica Vojić – Marković, Milan Lapčević i Miloš Aligrudić. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević, s tim što nemate dva minuta za amandman, nego vreme poslaničke grupe. Izvolite.
Kako vi kažete.. (Predsedavajuća: Ne kažem ja, nego Poslovnik.) Kako vi citirate Poslovnik, nije sporno. Dakle, član 32. je u Predlogu zakona predviđao da se energetska dozvola izdaje rešenjem u roku od 60 dana, što je bilo produženje u odnosu na postojeći rok koji je trenutno važeći u zakonu iz 2004. godine. Smatrali smo da uopšte treba pojednostavljivati procedure, skraćivati rokove, predložili smo taj treći rok od 30 dana. sasvim je dovoljno da administracija u Ministarstvu obradi zahtev i da u roku od 30 dana izda dozvolu, ukoliko ispunjava sve uslove. Tako da se zahvaljujem i Ministarstvu što je prihvatilo amandman. Uopšte gledano, Ministarstvo i sam ministar su imali vrlo korektan odnos prema svim podnosiocima amandmana, razrađivali su ih, pokušavali da nađu najbolju moguću formulaciju. S tim što su i amandmani koji su pisani bili zaista smisleni i apsolutno u skladu sa duhom zakona da budu što, naravno, rekao sam, na ljude koji su radili. Ima i nekih amandmana koji nisu prihvaćeni, a koji zaista jesu bili smisleni. Dobro, koncept zakona je napravljen 2004. godine. Jedina ozbiljna izmena u ovom zakonu, što se tiče nekoliko stvari, to su bili ovi rokovi i to je ova nova energetska saglasnost za objekte ispod jednog megavata i povlašćeni proizvođači preko 10 megavata do 30 megavata. To su jedine ozbiljne izmene u ovom zakonu. Temelj ovog zakona je dat još 2004. godine pri donošenju tadašnjeg zakona i to je na neki način i pohvala tadašnjem ministru i ministarstvu i ljudi koji su učestvovali u izradi tog zakona, da to jeste zaista kvalitetan zakon i da ga vremenom treba nadograđivati, ali nikako ne treba rušiti sve ono što je nekada rađeno. Hvala.
Iskorišćeno je dva minuta i 15 sekundi od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Mićo Rogović.
Ista stvar, neću oduzimati puno vremena, ista stvar kao i oko izdavanja licenci od strane agencije, vezano za član 32. koji kaže da se energetska dozvola izdaje rešenjem u roku od 60 dana od dana podnošenja zahteva, ako su ispunjeni uslovi utvrđeni ovim zakonom i propisima podnetim na osnovu ovog zakona. Šta se dešava za one koji ne ispune uslove? To ovde nigde ne stoji, to ni u Predlogu zakona ne stoji. Znači, šta se dešava za one koji ne ispune uslove? Ovo se podrazumeva samo za one koji ispune uslove. Isto je tako vezano bilo i u radu agencija za izdavanje licenci. Znači, ne sme da bude nedorečenosti u odredbama zakona, da bi se kasniji pravni postupci povodom ne reagovanja agencije, odnosno ministarstva u ovom slučaju, preduzimali. Na osnovu čega se može ući u neki postupak sa ministarstvom ili agencijom, ako ne postoji jasna definicija šta je sa slučajevima u kojima se odbijaju zahtevi za izdavanje dozvole, odnosno licence i zahtevi za izdavanje energetske dozvole? Zato neću više da se zadržavam, dovoljno sam obrazlagao vezano za agenciju, ista stvar kao i za ministarstvo, a radi se samo o licenci i o energetskim dozvolama.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Božidar Delić.
Gospodine ministre, govorili smo u načelnoj raspravi i o ovom članu. Međutim, samo da vam pročitam obrazloženje mog amandmana – amandman se ne prihvata iz razloga što je u istovetnom tekstu već prihvaćen od poslaničke grupe DSS. Gospodine ministre, ovde je odsustvo logike i ovo je apsolutno nedopustivo, jer hipotetički može i svaka poslanička grupa da potpuno istovetan amandman podnese i ne može jedan da se usvoji, mora da se navede da su usvojeni amandmani koje su podneli ti i ti itd. Šta se dešava i šta može da se desi u danu za glasanje? Moram ovo da istaknem jer, na kraju krajeva, ja sad štitim dostojanstvo Skupštine, njen autoritet i, na kraju krajeva, integritet Skupštine.
Narodni poslaniče, predsedavajući je za to zadužen i molim vas da ne obmanjujete javnost, radi se o amandmanima koji su različiti po sadržini. Molim vas da u svojim navodima i u odbrani svog amandmana ne ugrožavate ugled Skupštine i ne tvrdite neistinu o proceduri usvajanja amandmana. Amandmani na član 32. su različiti po sadržaju. U svakom od slučajeva kada su različiti poslanici podnosili amandmane istovetne po sadržaju prihvatani su svi amandmani i u danu za glasanje, ako je odlučivala Narodna skupština, i od strane predlagača. U ovom slučaju amandmani na član 32. su različiti po sadržaju i ne mogu biti usvojeni svi istovremeno, nego onaj oko koga se usaglase ili predlagač ili Narodna skupština u danu za glasanje.
Očigledno, gospođo, da vi ne slušate. Amandman se ne prihvata iz razloga što je u istovetnom tekstu već prihvaćen amandman. Znači, poslanici vladajuće većine će u danu za glasanje prvo glasati da prihvataju amandman, a onda posle toga će glasati da ga ne prihvataju.
Narodni poslaniče, neće se glasati jer je amandman o kojem govorite postao sastavni deo Predloga zakona. Sada vas upozoravam da u argumentaciji koju koristite za vaš amandman izostavite neistine, obmane i činjenice koje nemaju veze sa procedurom koja je u pitanju.
Ovde jedino vi, izgleda, obmanjujete, gospođo. Gospodine ministre, jutros niste bili ovde, mi smo pokrenuli jedno pitanje vezano za događanja na administrativnoj liniji. Do pre 20 minuta situacija u Kosovskoj Mitrovici je bila mirna.
Sada vas upozoravam na član 106. i na obavezu da govorite o temi dnevnog reda.
Treba mi samo 30 sekundi, ovo je vrlo važno pitanje.
Narodni poslaniče, pravila se ili krše ili se ne krše, ne mogu se malo kršiti pravila, a malo se ne kršiti. Dakle, molim vas, član 106. i tema dnevnog reda. Ovo vam je drugo upozorenje, nakon čega ću biti prinuđena da vam izričem kaznene mere.
Gospođo Čomić, Kosovo i Metohija je pitanje od prvorazrednog značaja za ovu Skupštinu.
Narodni poslaniče, molim vas da ne omalovažavate temu Kosova i Metohije takvim stavom, kojim smatrate da vi imate pravo da kršite druga pravila, zato što želite da govorite o temi koja je jednako važna svim narodnim poslanicima. Član 106. – tema dnevnog reda.
Gospođo, nažalost, vi ste predsedavajuća, ali vi ste poslednja osoba koju bih ja molio da govori…
Narodni poslaniče, izričem vam prvu opomenu. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arsen Đurić, Milica Vojić – Marković, Milan Lapčević i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Arsen Đurić.
Poštovano predsedništvo, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo podneli amandman na član 33, a u članu 33. se govori o potrebi kada investitor ima potrebu da podnosi zahtev za izmenu energetske dozvole. Mi smo tu malo preciznije formulisali taj član zakona, gde smo naveli da pri podnošenju zahteva iz stava 1. ovog člana imalac energetske dozvole ne plaća nikakve dodatne takse, osim administrativnih. Naime, prilikom izdavanja energetske dozvole investitor plaća određenu taksu čija visina se utvrđuje procentualno u odnosu na visinu ulaganja. Mi smatramo da ukoliko dođe do nekih promena podataka, pa je potrebno izdati izmenjenu energetsku dozvolu, da nije potrebno da investitor ponovo plaća tu vrstu takse. Vi ste u obrazloženju naveli da se to ne tretira ovima zakonom, već Zakonom o administrativnim taksama. Mislim da treba da stoji jasno definisano ovde da on neće imati tu vrstu obaveze, osim administrativne takse koja se koristi za pokrivanje nekih drugih troškova. Iskreno sam se nadao da će ovaj amandman biti prihvaćen i još jednom vas pozivam da ga razmotrite i da ga prihvatite, jer se na taj način olakšava investitorima proces dobijanja dozvole. Kada sam se već javio, želeo bih da istaknem još nekoliko stvari, o čemu sam govorio i u načelnoj raspravi, a odnosi se na potrebu pojednostavljenja procedure administrativne, kada je reč o izdavanju ovih vrsta dozvola. Vi ste u obrazloženju zakona naveli da se ovim zakonom eliminišu neke administrativne prepreke. Tada sam rekao, a govorim i sada da se ovim zakonom u određenim delovima te administrativne procedure komplikuju dodatno. Dobro je što ste prihvatili amandman na član 32. koji smo mi podneli, gde ste vratili ovaj rok od 30 dana za izdavanje energetske dozvole, jer mislimo da je to primeren rok i da ministarstvo može u tom roku da izda dozvolu. Međutim, mislim da ste trebali prihvatiti ovaj amandman na član 33. kao i amandman na član 35, koji takođe komplikuje administrativne procedure, a odnosi se na davanje saglasnosti ministarstva za objekte do jednog megavata, što do sada nije bio slučaj, uz obrazloženje da ministarstvo treba da iskontroliše da li će to biti optimalno iskorišćeni kapaciteti. Mislim da svaki investitor koji želi da gradi hidroelektranu, da će on, naravno, u svom interesu optimalno koristiti kapacitete, tako da mislim da je to suvišno komplikovanje procedure. Mi smo podneli amandman, a o tome će nešto kasnije više govoriti moj kolega Lapčević, tako da mislim da ste mogli prihvatiti i ova dva amandmana jer bi na taj način zaista bila pojednostavljena ta administrativna procedura, a bojim se da je ovako u određenim delovima ona dodatno iskomplikovana.
Iskorišćeno 50 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za industriju podneo je amandman na član 34. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović. Vreme na raspolaganju tri minuta i 10 sekundi. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, SRS je predložila da se u članu 34. Predloga zakona unese rešenje po kojem Vlada na predlog ministarstva donosi odluku o raspisivanju javnog tendera i da ta odluka obavezno sadrži i uslove koji se odnose na zaštitu spomenika kulture u slučaju da se radovi izvode u blizini tih spomenika, naravno, u cilju očuvanja srpske kulturne baštine. Ono što SRS zanima, gospodine ministre, u vezi najavljenih pregovora odnosno nastavka pregovora sa tzv. republikom Kosovo, gde se kao jedna od tema nameće i pitanje plaćanja dugova tzv…
Narodni poslaniče, dužni ste da saslušate kada vas podsećam na odredbe Poslovnika Narodne skupštine. Dakle, član 106. je obaveza koja je za svakog poslanika ista, a to je da govori o dnevnom redu. Kada budete govorili samo o dnevnom redu, ja vas neću prekidati i podsećati na to. Iskoristili ste od vremena poslaničke grupe minut. Ako želite da nastavite da govorite o dnevnom redu, onda izvolite. Narodni poslaniče, dužni ste da saslušate predsedavajućeg kada vas podseća da kršite odredbe Poslovnika Narodne skupštine, ili kada vas podseća da, starajući se o redu na sednici, u skladu sa članom 27, ispunjavajući svoje obaveze, vas podseća na odredbe koje svaki narodni poslanik smetne s uma. To je potpuno razumljivo. Ali, član 106. je obaveza narodnih poslanika da govore o dnevnom redu i obaveza predsedavajućeg da izriče kaznene mere narodnim poslanicima koji odbijaju da prihvate svoju obavezu iz člana 106. Izvolite, imate dva minuta i 10 sekundi.
Gospođo Čomić, ja mislim da ste vi smeli sa uma da je vaša obaveza, kao i svakog narodnog poslanika, da brani suverenitet i teritorijalni integritet Republike Srbije, posebno kada je reč o KiM. Danas je, gospodine ministre, agencija "Beta" u 15,00 časova….
Narodni poslaniče, drugo upozorenje. Držite se teme dnevnog reda. Član 106. Narodni poslaniče, ja vas molim da ne dobacujete i da ne promovišete nepristojnost na sednici Narodne skupštine. Član 106. je i meni i vama jasan, da jasniji biti ne može – Narodni poslanik je dužan da govori o temi dnevnog reda. Predsedavajući je na osnovu člana 27. dužan da se stara o redu na sednici. Izrekla sam vam upozorenje, najdobronamernije. Ako vam je strategija da pravite incidente na sednici Narodne skupštine, ako vam je strategija da dobacivanjem i kršenjem odredbi Poslovnika narodni poslanik Sreto Perić, narodni poslanik Tomislav Ljubenović, dakle, ako vam je strategija da dokažete da je jedino što želite danas u popodnevnom delu kršenje Poslovnika i izricanje mera, ja sam vam na raspolaganju. Ali, ja se nadam da nije i da ćete govoriti o dnevnom redu. Imate dva minuta.
Gospodine ministre, u 15 časova i sedam minuta Agencija "Beta" donela je sledeću vest: "Specijalci kosovske policije ponovo su danas, uz upotrebu oružja, zauzeli administrativni prelaz." Izgleda da ima povređenih i nastradalih…
Narodni poslaniče, član 106 – izričem vam prvu opomenu. Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Arsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Milan Lapčević i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Da) Narodni poslanik Milan Lapčević, izvolite.
Ovo je jedna od bitnih razlika u odnosu na prethodni zakon. Naime, razlika je u tome da do sada za izgradnju energetskih objekata za proizvodnju električne energije snage do jednog megavata koji kao primarni energetski resurs koriste vodu, a za koji se ne daje energetska dozvola, uvodi se novina da je pre pribavljanja energetske dozvole potrebno pribaviti prethodno saglasnost ministarstva, da se izgradnjom tih objekata obezbeđuje tehnički i ekonomski optimalno iskorišćavanje potencijala energije. Objašnjenje ministarstva je bilo da je bilo slučajeva da su pojedini investitori odstupali u svojim projektima za izgradnju mini hidroelektrana od onih instalisanih i projektovanih snaga prema vodnom resursu i da su gradili manje elektrane, a time uticali i na optimalno iskorišćavanje hidro potencijala koji postoji na određenom području, te se iz tih razloga uvodi ova dodatna saglasnost koja do sada nije važila, da bi se ministarstvo uverilo da investitori celokupnu snagu na određenom potencijalu koriste za izgradnju svojih mini hidroelektrana. Mi smo predložili, obzirom da ne postoje tačni podaci koliki je to potencijal na određenom području, kao osnova za izdavanje dozvola za mini hidroelektrane do sada je bio taj katastar iz 1989. godine koji se za ovih 22 godine puno promenio i sigurno da ne može da bude relevantan kao merilo da li je neko ispunio kriterijume da optimalno iskorišćava određeni izvor. Juče je rečeno na Odboru za industriju od strane ljudi iz ministarstva da to više nije merilo na osnovu koga se izdaju dozvole već generalni projekat, koji u sebi sadrži i obavezno merenje od strane Hidrometeorološkog zavoda celokupnog potencijala vodnog prosečnog za godinu dana. Ako je već tako, mislim da je imalo prostora da se drugačije ovaj amandman formuliše i da se kaže da je u skladu sa zadnjim izmerenim potencijalom na određenom terenu koji daje Hidrometeorološki zavod odnosno taj odsek za vode. U našem amandmanu je predloženo da to bude najmanje 70% od merenjima utvrđenog kapaciteta, jer, znate i sami, ovo merenje je vrlo relativna stvar. Nekada imate sušnu godinu pa ne može ni 50% da se iskoristi, nekada to nije slučaj, tako da će svaki investitor da vodi računa o tome da najoptimalnije iskoristi određeni potencijal, pa neće ni da pretera u onu drugu krajnost – da stavi veliku turbinu a da ne može da optimalno iskoristi njen rad jer je puno para investirao u nju. Sa druge strane, neće želeti da stavi ni previše malu, pa da ima više vode a da ne može da tu vodu kompletno iskoristi. Zato mislim da je imalo smisla da se ovaj član 35. drugačije formuliše. Odbor za industriju je usvojio juče vaš tekst, koji kaže da će ministarstvo na osnovu nediskriminatornih kriterijuma odlučivati ili davati saglasnost da li se efikasno i racionalno iskorišćava potencijal. Mislim da tu ipak ostaje puno prostora da ljudi koji rade u ministarstvu ocenjuju, na osnovu nekih nemerljivih kriterijuma, da li je nešto optimalno iskorišćeno ili nije, što, sa druge strane, ostavlja mogućnost za eventualne manipulacije i, ne daj bože, korupciju. Zato mislim da je ipak u ovom članu 35. i u ovom amandmanu trebalo preciznije rešiti to, kako sutra ne bismo dolazili u situaciju da neko kaže – to nije optimalno iskorišćavanje, zato što je neko u ministarstvu procenio da to nije optimalno iskorišćavanje. Mislim da je imalo prostora da se u odnosu na ovaj član, mnogo konkretnije to reši, da se kaže da svako ko želi da gradi hidroelektrane, mora da donese generalni projekat sa merenjima i da u skladu sa tim radi objekat i da mu u tom smislu ne treba nikakva saglasnost Ministarstva, jednostavno potvrda da je prodao generalni projekat, sa svim onim što je potrebno i da to bude sasvim dovoljno, da bi čovek otpočeo sa gradnjom. Ovako, imaćemo vremena da se po njegovom zahtevu za saglasnost ministarstva odlučuje, doduše, rok za njeno izdavanje je 30 dana, ali u svakom slučaju svuda gde ljudski faktor može odokativno da meri da li je nešto iskorišćeno optimalno, ili nije ostavlja mogućnost sa sumnju. Hvala.
Tri minuta i 45 sekundi iskorišćeno od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? Na član 35. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Kenan Hajdarević, koji ima reč. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u ime Liberalnodemokratske partije podneo sam amandman na član 35. i kao ovo što je rekao moj kolega Lapčević, to je član koji uvodi jednu dodatnu nadležnost ministarstva u odnosu na raniji Zakon, još važeći o energetici, a to je da je nadležnost davanja saglasnosti, pre davanja građevinske dozvole za objekte za proizvodnju električne energije, snage do jedan megavat. Ovim amandmanom mi smo tražili uvođenje nekih usmeravajućih kriterijuma kako bi Ministarstvo moglo na adekvatan način da da tu saglasnost. Iako Vlada nije prihvatila ovaj moj amandman, moram da pozdravim intenciju vladajuće većine, odnosno Vlade koja je dala amandman preko Odbora za industriju, koji je sličan ovom amandmanu, koji sam predložio, mislim da je to amandman koji možda na još efikasniji način uređuje ovu nadležnost, jer daje zakonski rok, do kada ministarstvo mora da da tu saglasnost. Takođe želeo bi da iskoristim priliku da još jednom gospodine ministre, postavim neka pitanja koja su se čula i u načelnoj raspravi i danas u raspravi pre podne, po amandmanima, a vezano za hidroelektrane "Brodarevo 1" i "Brodarevo 2". Zašto je to važno? Zato, ne zbog nas ovde poslanika, već zbog građana koji gledaju ovu skupštinu, koji nam se obraćaju, stalno tražeći odgovore na pitanja koja oni postavljaju, odnosno na nedoumice i sumnje u procesu izdavanja energetskih dozvola i mnogih drugih dozvola koje su date firmi "Rev", za izgradnju te dve hidroelektrane, odnosno "Brodarevo 1" i "Brodarevo 2". Zašto je to važno? Mislim da je to važno i zbog same ideje korišćenja obnovljivih izvora energije, jer mi ne smemo da napravimo ni jedan korak koji će tu ideju korišćenja obnovljivih izvora energije da kompromituje u očima građana. Odnosno, mi ne smemo da krenemo u proces, da slobodno nazovem gradnje ovih hidroelektrana, ako lokalna zajednica je apsolutno protiv toga. Građani mesne zajednice Brodarevo su protiv toga, građani kojima treba zemlja da bude oduzeta, odnosno čija zemlja će da se potopi su nezadovoljni cenom koja im se nudi, islamska zajednica u Srbiji je nezadovoljna, odnosno ne dozvoljava da se to desi zbog groblja koje treba da bude potopljeno. Sve su to problemi koji nisu rešeni i mi ne možemo samo da gledamo kako da zadovoljimo eventualnog investitora, a da građani koji treba da imaju najviše koristi od toga budu nezadovoljni. Tu se postavljaju pitanja i sumnje. Kako je došlo i kako je nabavljena, odnosno šta kaže procena uticaja na životnu sredinu za hidroelektranu "Brodarevo 1" i "Brodarevo 2"? Šta je sa vodnim uslovima koje daje direkcija za vodu? Dalje, sumnja se u legalnost donošenja prostornog plana opštine Prijepolje, na koji način je to urađeno. Šta je sa prostornim planom opštine Sjenica, pošto jedan deo i opštine Sjenica treba da bude potopljen ovom hidroelektranom "Brodarevo 1"? Takođe, mi ne znamo šta je sa saglasnošću "Srbijašuma", jer ogromna površina koja je pod šumama treba takođe da bude potopljena ovim hidroelektranama. Sve su to pitanja na koje građani traže odgovor i, što je najvažnije, građani sumnjaju u pojedine korake koje je učinilo i vaše ministarstvo, ne konkretno vaše, već Ministarstvo energetike koje je tada postojalo. Zbog transparentnosti vi morate ministre da jasno kažete građanima Brodareva i Prijepolja šta je urađeno, šta će biti urađeno, odnosno da bez saglasnosti lokalne zajednice ne smemo da uđemo u bilo kakav proces izgradnje tih hidroelektrana, jer na taj način ćemo da kompromitujemo ideju korišćenja obnovljivih izvora energije. Hvala.
Iskorišćeno je dva minuta i 45 sekundi od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Mićo Rogović. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre i gospodo iz Ministarstva, ako pogledate član 36. Predloga zakona i amandman na član 36. kako bi trebalo da glasi, koji je podnela SNS, zaista ne postoji ni jedan argument niti se suštinski menja ono što ste hteli da ovim članom postignete, a to je položaj Agencije za energetiku Republike Srbije, izuzev konteksta da vi u stavu 1. gospodine ministre kažete da je Agencija regulatorno telo. Podsećam vas da je važeći Zakon o energetici donet 2004. godine. Ovaj član ste prepisali iz važećeg Zakona o energetici. Zaboravili ste da je Ustav promenjen 2006. godine, da je Zakon o javnim agencijama stupio na snagu 2005. godine. Ne mogu agencije biti regulatorno telo. U pravnom sistemu ne postoji zakon kojim se utvrđuje način osnivanja, funkcionisanja takozvanih regulatornih tela koja vi pominjete u Predlogu ovog zakona. Agencija za energetiku može poslovati samo kao javna agencija i to smo amandmanom i promenom celog člana 36. pokušali da zakonski sredimo, a ne da ništa posebno regulatorno menjamo u radu niti osnivanju agencija. Ako uporedite situaciju, niti naš pravni sistem poznaje ovakvu situaciju, niti uporedno pravo poznaje ovakvu situaciju da nam navodite da je agencija regulatorno telo. Nema nikakvog razloga da ne prihvatite amandman i kažem vam da imam osećaj da su članovi od 36. do 52. ovog predloga zakona o energetici koji se odnose na rad i poslovanje Agencije za energetiku Republike Srbije delom prepisan iz starog zakona, a da je zaboravljena činjenica Ustava, u međuvremenu donošenju Ustava i zakona o javnim agencijama. Nema logike da ne prihvatite amandman, on samo definiše i kvalitetno upotpunjuje ovu oblast i navodi šta su agencije za energetiku, da su javne agencije, a ne nekakva regulatorna tela koja vi koristite u zakonskim odredbama. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Da.)
Gospodine ministre, kada ste već predvideli Agenciju za energetiku Republike Srbije kao jedan samostalni pravni subjekat koji je funkcionalno nezavistan od bilo kog državnog organa, onda je trebalo potpunije regulisati ciljeve osnivanja agencije. Da bi ciljevi organizovanja ove agencije bili potpunije obuhvaćeni, predložio sam da se u stavu 1. člana 36. doda da je cilj Agencije, pored unapređenja i razvoja tržišta električne energije, još i praćenje tog tržišta i kontrola tog tržišta. Smatram da, pored unapređenja i usmeravanja razvoja tržišta električne energije i prirodnog gasa, kako ste vi predložili, agencija treba da se bavi još čitavim nizom aktivnosti, a to su: izradom metodologije za određivanje cene koštanja električne energije i prirodnog gasa, izdavanjem i oduzimanjem licenci, praćenjem kretanja cena energenata na tržištu, kontrolom čitavog niza komercijalnih i drugih poslovnih podataka koji se dostavljaju kako bi potpuno i adekvatno obavljala sve poslove iz svoje nadležnosti. Kako se ovim predlogom vrši potpuno usaglašavanje sa članom 46. Predloga zakona, potrebno je da prihvatite ovaj amandman. Na kraju, gospodine ministre, želim da nam odgovorite šta se trenutno dešava na Kosovu jer su sredstva informisanja prenela da se tamo čula pucnjava. [[Isključen mikrofon.]]
Narodni poslaniče, izričem vam prvu opomenu. Kršenje odredbe člana 106. i namera da se govori mimo teme dnevnog reda iziskuje kaznu izricanja prve opomene. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Mićo Rogović.
Član 37. stav 3. Predloga zakona – predsednik Saveta zastupa i predstavlja agenciju, rukovodi radom Saveta, odlučuje o pitanjima iz delokruga rada agencije. Šta će nam onda zaposleni u agenciji, šta će nam agencija, dovoljno je da imamo Savet za agenciju. Sve ste sa ovim postigli u suprotnosti sa Zakonom o javnim agencijama, gospodine ministre, gde predsednik Saveta ne može da ima ovlašćenje direktora agencije. Sve ste to stavom 3. predvideli, suprotno Zakonu o javnim agencijama. Kažem još jednom, ovo je još jedan u nizu serijala od 15 članova starog zakona, koji je nastao pre Zakona o javnim agencijama. Znači, dajete predsedniku Saveta sva moguća ovlašćenja. On je i predsednik Saveta i direktor, što je u suprotnosti sa zakonom, sa Ustavom i zaista je nekorektno i imaće posledice takođe ako ne prihvatite ovaj amandman. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Mićo Rogović.
Član 38. bavi se izborom i načinom rada Saveta i naš predlog je da Komisija ima pet članova, od kojih je jedan predstavnik Vlade, dva predstavnika Narodne skupštine, a na predlog nadležnog odbora i jedan predstavnik Privredne komore Srbije i jedan predstavnik sindikata. Amandmanom predlažemo na drugačiji način izbor članova konkursne komisije, koji je primeran ovakvom značajnom položaju i mestu koje ima Agencija za energetski sektor i automatski o vrlo velikoj važnosti, kao što ga ima energetski sektor u svakom, pa i u našem društvu. U predlogu od strane predlagača, a vezano za komisiju, nema predstavnika Narodne skupštine, nema predstavnika privrede, što postupak čini ne javnim i dovodi u potpunu zavisnost od volje političkih stranaka koje formiraju vlast ili formiraju Vladu. Pogotovo je nemoguće utvrditi šta su to istaknuti stručnjaci, da li oni koji rade u državnom sektoru energetike 15 godina. U državnom sektoru mogu biti samo istaknuti stručnjaci. Da li samo oni mogu biti istaknuti stručnjaci? Da li su stručnjaci oni koji rade u nekim drugim preduzećima a ne samo u preduzećima u državnoj svojini? Da li u toj oblasti postoji stručnjaka? Verovatno da postoji i zbog toga je predlog SNS, da bi se sastav ove komisije uozbiljio i, između ostalog, na nešto i ličio, da komisija ima pet članova koje bira Narodna skupština koja je zadužena za Zakon o energetici, koja je zadužena, između ostalog, i za usvajanje strategije i za usvajanje programa na predlog Vlade i svih ostalih bitnih aktivnosti vezano za ovu oblast. Znači, da uđu ti predstavnici na predlog odbora, da bude i predstavnika sindikata i da privredna komora bude zastupljena u ovoj oblasti sa jednim članom. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Mićo Rogović.
Članove Saveta bira Narodna skupština. Tako je logično da i Narodna skupština određuje i njihova primanja. Pre nepunih sat vremena ili dva sam o tome pričao i nisam spominjao imena, ali sam pravio uporedno analizu primanja članova Saveta ove agencije u prethodnom periodu, povećanje u ovom delu od 33%, od situacije koja je možda par puta veća i primanja od vaše ministarske plate i zbog cele te situacije i kontradiktornosti u odnosu sa Predlogom zakona. Ako Narodna skupština bira ovaj Savet agencije, onda je logično da Narodna skupština u delu primanja odlučuje o njihovim primanjima i da to bude urađeno u ovom domu, a ne na način kako ste vi predložili. S obzirom na situaciju da je agencija javna agencija, da ministarstvo ima mogućnost nadzora, da se sve to otme kontroli i da u agencijama tipa ove i sličnih imamo primanja koja su drastično veća nego u drugom državnom sektoru i nekontolisan rast cene usluga koji automatski utiče na standard svih građana, na standard potrošača, svi građani su uključeni u ovo, automatski nedostatak investicija u Republici Srbiji. Zahvaljujem.
Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, član 41. Predloga zakona o energetici govori o mandatu i o prestanku mandata članova Saveta Agencije za energetiku. Onaj koji je predložio ovakav član zakona mogao bi slobodno da konkuriše za Nobelovu nagradu. Šta stoji u stavu 1. ovog predloga zakona? Stoji da mandat predsednika Agencije traje pet godina, dva člana ima ukupno četiri, ne računajući predsednika, dva člana imaju mandat od tri godine i dva člana imaju mandat od četiri godine. Predložili smo da predsednik Agencije ima mandat od pet godina, a da članovi imaju mandat od četiri godine. Rekli ste da to nije efikasno i da to nije dobro iz razloga što treba imati kontinuitet. Sada ću da vam objasnim. To je kao kada bi Mirko Cvetković imao mandat od četiri godine, pola ministara da ima mandat u Vladi od tri godine, a pola da ima mandat od četiri godine. To je potpuno besmisleno. Ako bi to bilo tako, da li će možda ova agencija pomoći građanima naseljenog mesta u Paskovcu kod Loznice da reše probleme, gde je preko 37 domaćinstava u užoj zoni i oko sto u široj zoni nemaju mogućnost da imaju uredno snabdevanje električnom energijom, iako "Elektropodrinje" iz Loznice pokušava, ali nema dovoljno sredstava, da li će agencija biti u poziciji da pomogne građanima da se taj problem reši? Gospodine ministre, da li vama današnji dan liči na 17. mart 2004. godine?
Narodni poslaniče, član 106. vas obavezuje da govorite o dnevnom redu.)
Da, govorim o dnevnom redu. Mi smo i tada, 17. marta 2004. godine imali neke energetske probleme koje imamo i danas i oni se nisu… [[Isključen mikrofon.]]
Narodni poslaniče, izrekla sam vam upozorenje, a sada vam izričem prvu opomenu. Član 106. jasno kaže da je narodni poslanik dužan da govori o dnevnom redu, a član koji mene obavezuje jasno kaže da ako i pored upozorenja narodni poslanik odbija da govori o dnevnom redu, dužna sam da izreknem opomenu. Molim vas, o dnevnom redu.
Ovde sam prevashodno da bih govorio ono što je tema dnevnog reda, ali mislim da taj Poslovnik od prvog do poslednjeg člana obavezuje da kažete šta se to danas dešava ovde u Skupštini.
Narodni poslaniče, izričem vam drugu opomenu. Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Miloš Aligrudić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Narodni poslanik Miloš Aligrudić želi da govori o povredi Poslovnika. Izvolite.
Član 27. Način na koji se vodi ova sednica, po meni, nije adekvatan. Imam pravo da iznesem i razloge zbog čega mislim da je to tako, pa vas molim da me saslušate. Mislim da okolnosti pod kojima se vodi današnja rasprava o Zakonu o energetici, koji je izuzetno bitan za sve nas, jednostavno nije odgovarajući. Mislim da oni koji organizuju vođenje sednice Skupštine, a vi ste trenutno u ulozi nekoga ko predsedava i zamenjuje predsednika Skupštine u ovom trenutku, moraju imati sluha za momenat u kome se nalazimo. Naime, reč je o tome, da već drugi put u 24 časa šiptari zauzimaju tzv. granični prelaz. To je, prosto, činjenica koja se ne može ignorisati. Ako ne može kroz raspravu da se provuče taj element, onda tu raspravu treba prekinuti. To je moj predlog. A ako ne možemo da razgovaramo na normalan način o zakonu, a ne možemo razgovarati zbog onoga što se dešava i događaja koji su van ove zgrade, koji se nalaze nekoliko stotina kilometara južno, ali i zbog javnosti i zbog svih ljudi koji su zainteresovani za sudbinu države, postoje. Prosto, mislim da ne možemo na ovaj način raditi kao da se ništa ne dešava. Sve uvažavam, i činjenicu da je zakon na dnevnom redu i proceduru i sve ostalo. Moj apel je, da se bar prekine sednica i da vidimo da li možemo da sazovemo nešto drugo, neku drugu vrstu razgovora u ovom domu na tu temu, pa da nastavimo gde smo stali. U suprotnom, ako vaše mišljenje bude da ovo može da ide kako ide, pravo da vam kažem, mi nećemo dalje učestvovati u raspravi o ovim amandmanima.
Narodni poslaniče, niste obrazložili povrede člana 27, osim što vašim obrazloženjem sugerišete, da je kršim odredbe Poslovnika Narodne skupštine. Na toj sugestiji vam se zahvaljujem. Kao što ni do sada nisam kršila odredbe Poslovnika Narodne skupštine, tako neću ni od sada. Jednom kada se dogovorimo mimo pravila, da ćemo se dogovarati o pravilima, onda više nema procedure. O pravilima nema pregovora. Članovi odredbe Poslovnika Narodne skupštine su sasvim jasni. Ova sednica će teći u skladu sa primenom odredbi Poslovnika Narodne skupštine, dokle god to bude podrazumevalo obaveze iz člana 27. Vama se, u svakom slučaju, zahvaljujem. Narodni poslanik Aleksandar Martinović, želite li da razgovarate o povredi Poslovnika? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se na osnovu člana 27. Poslovnika. Nadam se, gospođo Čomić, da ćete mi omogućiti da u dve minute to i obrazložim. Zaista u ime SRS, najdobronamernije, imajući u vidu težinu situacije na KiM …
Narodni poslaniče, ne možete o istoj stvari govoriti dva puta. Narodni poslanik Miloš Aligrudić je obrazložio da smatra da je u skladu sa članom 27, gde ja kršim odredbe Poslovnika Narodne skupštine, a vi to želite da kažete u ime SRS. Molim vas, a sada vas i upozoravam, da prestanete da kršite odredbe Poslovnika Narodne skupštine. Vi ste u obavezi da poštujete, a ja sam u obavezi da ga primenjujem. Član 103. jasno kaže nema ponavljanja odredbi na koje je već ukazano da su kršene. (Aleksandar Martinović, s mesta: Mogu li da govorim dva minuta, koliko mi Poslovnik dozvoljava? Poslovnik mi i dozvoljava dva minuta. Izvinite, ali Poslovnik mi to dozvoljava. Gospodine Mrkonjiću, mi vas ostavljamo sa uvaženom gospođo Čomić, pa dok ginu ljudi na KiM, vi pričajte o zakonu. Narodni poslaniče, izričem vam drugu opomenu. (Milan Avramović, sa mesta: Kako možete? Kako vas nije sramota?)
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. U pravu ste, pravila su pravila, ali s obzirom i na težinu situacije i na sve ostalo, u ime svoje poslaničke grupe vas molim da, makar za četvrtak, obezbedite situaciju da budu prisutni i ministri i Vlada, u onom redovnom terminu za zadnji četvrtak, pa da ga iskoristimo pre tog godišnjeg odmora, a s obzirom na situaciju o aktuelnim zbivanjima. Neću se previše zadržavati, gospodine ministre, na ovoj oblasti. Član 42. je takođe u oblasti rada agencije. Daću samo jedan neverovatan primer. I vaša dobra volja koja je korišćena prilikom svakog vašeg obraćanja, da ćete sve dobre amandmane prihvatiti, nema razloga da na članu 42. zakona, u stavu 3. tačka 4) koji kažeovako, u Predlogu zakona. Znači, radi se o razrešenju predsednika i članova saveta agencije. Kaže – ako bez osnovanog razloga odbije ili propusti da obavlja dužnost predsednika, odnosno člana saveta u periodu od najmanje tri meseca neprekidno, ili period od najmanje šest meseci sa prekidima u toku jedne godine. Gospodine ministre, da li pišete neki novi zakon o radu? Da li su ovi ljudi radili tri godine, da bi ovakvu tačku stavili u zakon. Da li je ovo moguće, gospodine ministre? Mi smo predložili, u skladu sa Zakonom o radu, amandman koji vi niste prihvatili. Onda kažete da mi imamo nešto protiv vas. Ne, imamo nešto protiv ovako napravljenih i napisanih amandmana. Član 42. stav 3. tačka 4. očigledno to dokazuje. Znači, ja tri meseca kao član saveta ili predsednika saveta, ne moram da se odazivam svom poslu. Usput, mogu nestručno da obavljam svoju dužnost, neodgovorno i nesavesno i niko ništa neće preduzeti. Vi se deklarativno zalažete za stručne ljude u timu, a nigde u članu 42. ovog predloga zakona koji se bavi prekršajima, odnosno razrešenjima predsednika i članova saveta, ne uzimate mogućnost da na ovakve funkcije mogu da dođu i ljudi koji su nesavesni i nestručni i da zbog toga ne odgovaraju, nego ćete im dopustiti tri ili šest meseci da rade šta hoće, pa ćete ih onda smenjivati. Srbija nema vremena da čeka nečije nesavesne radnje od tri li šest meseci, od primanja od 300.000 dinara, gospodine ministre. Zaposleni u ovoj agenciji primaju 150.000 dinara. Članovi saveta od 150.000 do 300.000 dinara. Vi ovako regulišete ovaj odnos, da oni mogu da odbijaju ili propuste da obavljaju dužnost predsednika, odnosno člana saveta u periodu od najmanje tri meseca neprekidno, ili u periodu od najmanje šest meseci. Amandman SNS glasi ovako – Odluka o razrešenju u slučaju iz tačke 4. stav 3. ovoga člana donosi Narodna skupština većinom glasova od ukupnog broja narodnih poslanika. Postupak razrešenja, koji inače nije predviđen ovim članom od strane predlagača zakona, a mi smo i to stavili jer je obuhvaćen i postupak razrešenja, sprovodi se na način propisan zakonom kojim se uređuje rad javnih agencija. Stav 5. se briše. Mislimo da amandman, u najmanju ruku, treba prihvatiti i zahvaliti se na ponuđenom amandmanu od strane poslaničke grupe. Zahvaljujem.
Iskorišćeno je minut i 20 sekundi od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Na član 43. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Vlada i Odbor za industriju su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 44. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 46. amandman je podnela grupa od 21. narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Mićo Rogović.
Tražili smo da se u članu 46. Predloga zakona u stavu 1. tačka 4. briše. Tačka 4. je određivanje cene pristupa sistema za distribuciju električne energije. Već sam vam o ovom pričao. Znači, ne može neko donositi kriterijume i visinu nadoknade i smatramo da Agencija ne bi trebalo, čak i delom sukoba, s obzirom na obavljanje svojih poslova u sukobu interesa, da utvrđuje kriterijume i automatski utvrđuje visinu nadoknade. S obzirom na plate koje su u ovom sektoru sasvim je logično da je ovaj zakon to i predvideo. Znači, do budžeta oko 110 miliona godišnje za 30 zaposlenih treba doći uz neku računicu i verovatno je računica predlagača, umesto da bude nadležna za Agenciju, verovatno se dogovara sa Agencijom pa je za vas prihvatljiva tačka 4, odnosno određivanje cene pristupnom sistemu za distribuciju električne energije. Ovo ne bi smelo da bude ni zbog, još jednom ponavljam, investicija u ovoj oblasti koje nisu bile u proteklih 27 godina, u sektoru ne postoje, ne bi smelo da budu ni zbog cene koja se formira i jednostavno energetika je ta koja treba da bude pokretač razvoja jednog društva, a ne da bude kočnica razvoja društva i da Agencija održava svoj život i vrši isplatu ličnih dohodaka na ovako visokom nivou samim tim što ima mogućnost da određuje kriterijume, da određuje na osnovu sopstvenih ličnih kriterijuma da određuje cene za ovu oblast. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 46. amandman je podneo narodni poslanik Siniša Stamenković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 47. amandman su zajednopodneli narodni poslaniciArsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Milan Lapčević i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 47. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Mićo Rogović želi reč.
U članu 47. Predloga zakona u stavu 2. posle tačke 10. dodaje se tačka 11) koja glasi: "stanje netehničkih gubitaka u proizvodnji i distribuciji električne energije i efikasnost mera za njihovo smanjenje". Obim gubitaka električne energije u našoj zemlji je izuzetno veliki, kao što sam vam i u načelnoj raspravi rekao, kao što su i drugi poslanici diskutovali, tako da je neophodno preduzimanje posebnih mera i obavezivanje svih nadležnih da se na tom pitanju i na tom polju ozbiljno angažuju, te iz svih tih navedenih razloga i ranije navedenih razloga predlažemo da se Agencija obaveže da prati stanje u toj oblasti, imajući posebno u vidu da su ti gubici, kao što sam istakao, negde u iznosu od 400 do 500 miliona evra na godišnjem nivou i da je to u rangu vrednosti izgradnje jedne hidroelektrane. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 48. amandman su zajednopodneli narodni poslaniciArsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Milan Lapčević i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 48. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 49. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 50. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 52. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za industriju podneo je amandman na član 52. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 52. amandman su zajednopodneli narodni poslaniciArsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Milan Lapčević i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 52. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 54. amandman su zajednopodneli narodni poslaniciArsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Milan Lapčević i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 56. amandman su zajednopodneli narodni poslaniciArsen Đurić, Milica Vojić-Marković, Milan Lapčević i Miloš Aligrudić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za industriju podneo je amandman na član 56. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 56. amandman je podneo narodni poslanik Željko Tomić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 59. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za industriju podneo je amandman na član 59. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 60. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 64. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 70. amandman je podneo narodni poslanik Pavel Marčok. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 72. amandman su zajednopodneli narodni poslaniciZlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 74. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 75. amandman je podneo narodni poslanik Pavel Marčok. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 80. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za industriju podneo je amandman na član 82. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 96. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 99. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 102. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 103. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 127. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 132. amandman su zajednopodneli narodni poslaniciZlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 133. amandman su zajednopodneli narodni poslaniciZlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.)
Na član 135. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 137. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za industriju podneo je amandman na član 140. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 143. amandman su zajednopodneli narodni poslaniciZlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Vlada i Odbor za industriju prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 157. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Glavni odbor za industriju prihvatili su amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 158. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na broj i naziv Glave 18. iznad člana 179. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Mićo Rogović.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Glava 18. Agencija za energetsku efikasnost, članovi 179. i članovi 180. Mišljenje SNS je da treba i da se brišu i da poslovima energetske efikasnosti kao što smo i rekli u načelnoj raspravi treba da se bavi nadležno ministarstvo za ovu oblast u saradnji sa ostalim srodnim ministarstvima, s obzirom da imamo situaciju kada se podeli jedna oblast, pa morate da sarađujete sa ostalim srodnim ministarstvima i da je u ovom poslu dovoljna, još kao pripomoć ili pomoć rada Agencije za energetiku i da se u principu traži ukidanje Agencije za energetsku efikasnost, jer u prethodnom periodu rad ove agencije našta se svodio? Svodio se na zaposlene, na udomljavanje partijskih kadrova i ne postoji kontrola finansijskih sredstava koja se slivaju i ovim dosadašnjim rezultatima rada agencija niti je opravdala svoje osnivanje unazad 10 godina, niti imamo povećanje energetske efikasnosti, već nažalost obrnut proces. S obzirom na sve te i u načelnoj raspravi iznete argumente, SNS smatra da članovi 179. - naziv poglavlja i poglavlje i član 180. treba da se brišu. Jednom rečju da se Agencija za energetsku efikasnost ukine. Zahvaljujem.
Na član 179. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 179. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 180. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Mićo Rogović.
Znači, samo još jednom da podvučem, osnovni razlog javljanja je zahtev SNS da se zbog svega onoga što je radila Agencija za energetsku efikasnost, zbog svega onoga treba da radi ministarstvo, njegove službe i Agencija za energetiku, nema nikakvog razloga postojanja niti funkcionisanja za energetsku efikasnost, zato smo predložili i brisanje ovog poglavlja i članova 179. i 180, jer Srbija je danas zemlja u regionu, jedna od zemalja koja ima najnižu energetsku efikasnost. Ako mislite da će ova agencija, odnosno ako do sada nije uspela da poveća stepen energetske efikasnosti, a da će u narednom periodu to uspeti. Videćemo, sigurni smo da ni jednog valjanog razloga za nastavak rada, odnosno postojanje funkcionisanja Agencije za energetsku efikasnost niti treba predvideti ovim zakonom, niti to treba da živi dalje u praksi.
Na člana 180. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 182. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Radovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 191. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za industriju podneo je amandman na član 193. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 193. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za industriju podneo je amandman na član 195. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 199. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za industriju podneo je amandman na član 200. Da li neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za industriju podneo je amandman na član 203. Da li neko želi reč? (Ne.) Gospodine ministre, da li vi želite reč? Reč ima ministar Milutin Mrkonjić. Izvolite.
Poštovani poslanici, dame i gospodo narodni poslanici, samo ću još jedanput da odgovorim vezano za Agenciju, upravo zbog toga što je poslanik Mićo Rogović ovde. Agencija za energetiku je osnovana Zakonom iz 2004. godine i to je tačno, ali ne može da bude javna agencija, ne može. Dakle, ovim Predlogom zakona koji sada usvajamo zadržava sav pravni status koji je imala do sada, nezavisno od izvršne vlasti, a u skladu sa obavezama preuzetim Zakonom o ratifikaciji Ugovora o osnivanju energetske zajednice Jugoistočne Evrope. Dakle, tu je kraj, jer Agencija mora da postoji ovakva kakva jeste, potpuno nezavisno telo i ono ne podleže našem Zakonu o agencijama. Još jedanput se zahvaljujem svim poslanicima, od svih 130 amandmana, usvojeno je 35, od toga 24 poslanička, 11 amandmana odbora, mislim da je to dobro. Još jedanput želim da se zahvalim svima koji su učestvovali u raspravi, kao i na predloženim amandmanima koji su pisani sa dobrim namerama, kako bi još poboljšali predloženi tekst zakona. Moj tim, koji sve predložene amandmane, koji doprinose ciljevima zakona prihvatio, želim još jednom da naglasim, da je ovo jedan od najvažnijih zakona u našoj evropskoj agendi. Ovim zakonom se nastavlja harmonizacija energetskog zakonodavstva Srbije sa direktivama EU. Srpska energetika, jedan od prvih sektora u Srbiji koji se uključuje u evropske tokove i koji je prihvatio evropska pravila igre, budući da smo još 2005. godine potpisali Ugovor o energetskoj zajednici, a 2006. godine taj ugovor smo i ratifikovali. Od tada, pa do danas, traje kontinuirani proces integracije srpske energetike u EU, a ovaj zakon je jedan od kamena međaša na tom putu. Naglasio sam već u uvodnom izlaganju i više puta sam ponovio za vreme rasprave, ali ću opet reći, da je najvažnija novina koju novi zakon donosi, liberalizacija svih segmenata energetskog tržišta Republike Srbije. Sve grane srpske energetike su ovim zakonom otvorene za slobodno ulaganje i za otvorenu tržišnu utakmicu po pravilima narodnog regulatora, tj. Agencije za energetiku. Bila je kritika u javnosti i od kolega poslanika ovih dana oko mesta i uloge Agencije za energetiku. Opet ću podvući da smo ovim zakonom umnogome ojačali ulogu i značaj Agencije za energetiku u skladu sa trendovima u energetskom zakonodavstvu u svetu i EU. Ni u Evropi danas ne može se veliki broj država pohvaliti da ima ovako snažnog nezavisnog regulatora, koji reguliše energetsko tržište i koji ima sve potrebne nadležnosti prenesene od Vlade. Nadam se da će danas što veći broj poslanika podržati ovaj zakon i ova rešenja, bez obzira da li su pozicija ili opozicija. Oko ovakvih stvari i predloga trebamo biti jedinstveni jer je ovo jedna od retkih privrednih grana u državi koja je zadržala supstancu i ljude. Mogu odgovorno da vam tvrdim da je ovo jedan od najuređenijih sektora u zemlji. Sa novim zakonom srpska energetika će biti spremna za otvorenu tržišnu utakmicu u međunarodnoj areni. Osnovni ciljevi, od donošenja novog zakona kojima smo se rukovodili bili su, povećanje sigurnosti isporuke energije i energenata za sve građane i privredu, dalji razvoj energetskog tržišta kroz povećanje konkurentnosti u svim granama energetike, pojednostavljivanje procedura za realizaciju i investiciju i energetiku, povećanje energetske efikasnosti i povećanje investicije u obnovljive izvore energije. Nastojali smo da kroz novi zakon stvorimo mogućnosti za reformu i restauriranje energetskog sektora kako bi Srbija dobila efikasne kompanije koje će biti zamajac oporavka celokupne privrede. Nadam se da smo ove navedene ciljeve i ostvarili. Hvala vam još jednom na konstruktivnim predlozima i pozivam vas da date podršku novom zakonu o energetici u danu za usvajanje. Hvala najlepše.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda –PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O VAZDUŠNOM SAOBRAĆAJU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović,Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica,Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Dragan Šormaz, Bojan Mladevnović, Tomislav Ljubenović, Marko Milenković, Nikola Savić, Zoran Šami, Miloš Aligrudić, Mirko Munjić, Zlata Đerić, Miroslav Markićević, Aleksandra Ilić, Milan Avramović, Vladan Jeremić, Dragan Stevanović, Filip Stojanović, Srboljub Živanović i Zoran Popović, kao i Odbor za saobraćaj i veze. Primili ste Mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Primili ste izveštaje Odbora za saobraćaj i veze i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela grupa 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? Gospodin Mićo Rogović.
Zakonom o vazdušnom saobraćaju, članovima 232. i 250. propisano je da inspekcijski nadzor vrši Ministarstvo nadležno za infrastrukturu. Članom 264. propisano je da Ministarstvo preuzme od Direktorata civilnog vazduhoplovstva prava, obaveze, predmete, opremu, sredstva za rad i arhivu. Prema informacijama raspoloživim, koje mi do sad imamo, sa današnjim danom, Ministarstvo još uvek nije započelo preuzimanje, iako je zakon stupio na snagu pre više od mesec dana. Ne zna se ni kad je planirano preuzimanje. Gospodine ministre, stalno ističete da stručnost u svojim timovima i zaista je neprimerena situacija da u danu ovako prođemo ovako ovaj drugi deo Zakona o energetici i sad da radimo izmene i dopune Zakona o vazdušnom saobraćaju niti ima koga u sali, nas pet, šest poslanika. O stručnosti u ovom sektoru zaista trebali bi mnogo toga da pričamo. Ne znam ko je iz vaše ekipe toliko stručan za ovu oblast, normalno ja sebe ne smatram nimalo stručnjakom za ovu oblast. Vaš državni sekretar nijednog dana nema radnog staža u ovoj oblasti vazdušnog saobraćaja, nikad se time nije bavio. Pomoćnik je radio u tehnici JAT i nikad nikakvih dodira nije imao sa vazdušnim saobraćajem, osim toga što je radio u JAT tehnici. Ta konstatacija u najmanju ruku se odnosi i na Direktorat. Vi ste rekli da niste stručnjak za sve oblasti i poštujem to što ste stručnjak za drumski saobraćaj. Govorite o svojim saradnicima i kompetentnim stručnjacima iz ove oblasti koji se nalaze na veoma bitnim mestima. Niti je to pobeda vašeg tima, državnog sekretara, pomoćnika, niti je reč, kad se radi o Direktoratu, u tih 20-ak prvih stručnjaka srpskog vazduhoplovstva i ljudi koji se bave i odlučuju o stanju i bave se srpskim vazduhoplovstvom, nema nijednog vazduhoplovca. Možda grešim, a vi ste tu da me ispravite ako grešim. Sve ovo postoji iz razloga da bi se udomljavali partijski članovi, a ovaj sektor je inače poprilično interesantan, jer plate su od tri hiljade evra pa više. Mnogo puta je i u raspravi skupštinskoj i korišćene teme iz ove oblasti i dosta je pričano na tu temu i ne bih da se ponavljam. Mi smo nedavno usvojili garanciju za 51,5 miliona evra zajma za JAT, a garancija je ko drugo nego država, RS i ja sam potpuno siguran da i JAT u ovakvom stanju i ovom trenutku i sa flotom sa kojom se nalazi, nikad neće moći da vrati ovaj kredit. Zato je garancija Vlada, Narodna skupština i postoji neko ko će vratiti kredite.Situacija u ovoj oblasti je iz dana u dan sve gora i gora. To i medijski navode i situacija u floti govori i u tehnici i u svemu što se u ovom sektoru godinama nije promenilo. Zato koristim priliku, gospodine ministre, vašu situaciju i prisutnost ovde, da ne bih kao uvaženi potpredsednik Skupštine, gospodin Novaković, jutros postavljao poslaničko pitanje vama, a vi niste u sali. Vrlo je ozbiljno pitanje. Čekao sam priliku da na ovu temu postavim nekoliko poslaničkih pitanja. Prvo od njih je – zašto Ministarstvo infrastrukture do danas nije preuzelo poslove vršenja inspekcijskog nadzora u vazdušnom saobraćaju, iako je to zakonski bilo obavezno da uradi početkom avgusta 2009. godine u skladu sa članom 11. Zakona o ministarstvima. Takođe, Zakonom o vazdušnom saobraćaju, članovima 232. i 250. propisano je da inspekcijski nadzor vrši ministarstvo nadležno za saobraćaj, odnosno Ministarstvo za infrastrukturu, članom 264. propisano je da Ministarstvo preuzima od Direktorata i civilnog vazduhoplovstva prava i obaveze i predmete prvo sredstva za rad i arhivu. Još jednom ponavljam, na osnovu informacija, a izvinjavam se ako grešim, sa kojima mi raspolažemo u ovom trenutku, ovaj postupak do dana današnjeg nije počet, a ni završen. Poslove inspekcijskog nadzora i dalje protivzakonito vrši Direktorat civilnog vazduhoplovstva, iako to godinama već stvara probleme vazduhoplovnoj privredi, koja je dovedena na veoma nizak nivo. Za sve ovo su i razno razne međunarodne organizacije u prethodnom periodu upozoravale i nadležne za ovu oblast, odnosno za vazdušni saobraćaj. Vi ste na jedno pitanje moje uvažene koleginice Tabaković, čini mi se, u oktobru mesecu prošle godine, odgovorili da ćete brzo reagovati u toj oblasti, a pitanje je bilo u tom kontekstu i do dana današnjeg nije ništa u tome preduzeto. Zbog čega nisu izvršene četiri presude Upravnog suda, kojima su poništena rešenja o oduzimanju dozvola za rad avio kompanije Kosmas Air iz Beograda, iako je rok za izvršenje istekao pre nekoliko meseci i da li vi lično ste šta uradili po tom pitanju, kao što ste, ako se ne varam, krajem oktobra 2010. godine i ovde u Skupštini obećali da ćete oko toga preduzeti mere. Da li ste pokrenuli, između ostalog, postupak protiv rukovodilaca Direktorata civilnog vazduhoplovstva zbog neizvršavanja presuda i donošenja nezakonitih rešenja i šteta koje su time prouzrokovane Republici Srbiji. Vezano za ovo što sam prethodno govorio, da li imate podatke o tome koliki je iznos štete koji će RS morati da plati zbog nezakonitog oduzimanja dozvola za rad avio kompanijama, koja nije mogla da obavlja avio saobraćaj više od tri godine. Ako i dalje u ovoj oblasti, pogotovo vezano za JAT nastavimo, u situaciji smo da u ovoj oblasti nema novih investicija, nema evidentnog razvoja vazdušnog saobraćaja. Lako će biti, kao i do sad, održavati JAT u ovom stepenu koji jeste zadnjih godina. Zahvaljujući evidentno samo pomoći iz budžeta, sve to u krajnjem slučaju ide na razvoj ostalih sektora. Lično mislim da Vlada nije spremna da proglasi bankrot. Nažalost, bankrot ovog preduzeća, JP JAT samo iz političkih razloga, jer izbori su skoro, za sedam, osam meseci. Bilo bi to u najmanju ruku u rangu političkog samoubistva. Da ne ponavljam, garancije koje je dala RS za JAT i situaciju da se samo JAT nažalost drži u životu, da se nikakve druge adekvatne mere ne preduzimaju, a da će neko sve ove zajmove i kredite u narednom periodu, čak i neka pokoljenja iza nas, morati da vraćaju. Kao i u oblasti energetike zakona koji smo malo čas pričali. Lično sam očekivao, kao što je gospođa potpredsednica jutros rekla, da će verovatno ovaj zakon biti sutra na dnevnom redu i s obzirom na ozbiljnost problema u oblasti energetike i vazdušnog saobraćaja i funkcionisanja, a pogotovo u javnim preduzećima u ovoj oblasti, gospodine ministre, postoje i klime i situacije u kojoj trenutno radimo u Skupštini. Evidentno je da i ovaj i prethodni zakon i ako treba da prođemo, pro forme radi. Nisam zaista spreman da u ovakvim uslovima, samo da se takmičimo sa vremenom, odradimo neke stvari i po amandmanima SNS se dalje neću javljati. Oni su vam dostavljeni u pisanom obliku. Molim vas da zbog vaše prisutnosti ovde odgovorite, odnosno pokušate da odgovorite na pitanja koja sam vam dobronamerno postavio i unapred sam zahvalan na tome.
Gospodine ministre, imate reč. Izvolite.
Naša praksa u ministarstvu jeste da odgovaramo na pitanja. Pošto ovde nema gospodina Delića, mi smo na ona tri pitanja koja je on juče ovde postavio pripremili odgovore. Da ne bih čitao sve ovo, predaću to predsedniku, pa neka ih ona uruči ili ću lično dati gospodinu Deliću. Isto tako i vama – nemoguće je da na sva pitanja, a već sam dva puta slao odgovore gospođi Tabaković, odgovaram, ali sam spreman da u roku od 24 sata odgovore na ta pitanja damo. Ovo što ste vi govorili, ja moram još jednom da ponovim. Naime, u sektoru saobraćaja, Ministarstvo za infrastrukturu i energetiku ima dva sektora – jedan je saobraćaj i infrastruktura, a drugi je energetika i infrastruktura. U saobraćaju radi preko 100 hiljada ljudi. Od toga u vazdušnom saobraćaju radi negde oko 10-11 hiljada radnika, od toga je većina radnika u pet preduzeća: JAT, JAT-tehnika, Direktorat civilnog vazduhoplovstva, Agencija za kontrolu letenja i Aerodrom Beograd, sa Suportom i još nekim manjim firmama. Moram da kažem da za ove tri godine, koliko radim, u tom sektoru je bilo dosta problema, ali, što se tiče kvaliteta rada ljudi o kojima ste vi ovde govorili, imaju apsolutno evropska priznanja za svoju aktivnost. Ja sam to u uvodnom izlaganju i rekao. Dakle, nemojmo da kritikujemo sve ono što je naše. Ako je išta ovog trenutka važno, to je činjenica da su Agencija za kontrolu leta i Direktorat civilnog vazduhoplovstva upravo one organizacije koje drže te evropske standarde. Ne zbog toga što želimo da sa njima idemo u Evropu, nego zbog toga što je tako godinama unazad. Dakle, oni prate norme koje danas Evropa traži od njih. U krajnjoj liniji, mi smo to više puta govorili, oni se finansiraju iz tih sredstava, jer je takav sistem finansiranja u tim agencijama. Rade naši najbolji kadrovi. Vi dobro pitanje postavljate – zašto nismo uzeli inspektorat. Da vas podsetim, još nismo u nekoj velikoj grešci, imali smo godinu dana, od oktobra, od kada je zakon usvojen, sada ih vraćamo u Direktorat i baš zbog toga što ministarstvo nije u stanju, jer ste nekoliko puta postavili pitanje ličnih dohodaka ili plata. Jeste, moja plata je 100 hiljada. Ne možemo ljude sa dve, tri hiljade evra koje imaju danas, na funkcijama koje izvršavaju u Direktoratu ili Agenciji, vratiti na to. To je prost problem. Nije tu neka velika tehnika. Dakle, sada ih zato i vraćamo nazad, da bi iz ove pozicije mogli adekvatno da rade posao koji znaju. To je odgovor na to vaše pitanje. Još jednom podvlačim – Agencija za kontrolu leta i Direktorat, Agencija za kontrolu leta sa novim objektom, sa novom zgradom, sa novom tehnologijom, sa puno mladih ljudi, ja vas pozivam, sve poslanike pozivam, da pođu jednog dana sa mnom da obiđu i da vide šta je tamo, da vide kako to izgleda. I Aerodrom Beograd moram da pohvalim. Ni tamo nema kadrova SPS, odmah da se razumemo. Tamo rade ljudi za koje nisam ni pitao kojoj stranci pripadaju. Oni su na jednom nivou koji Evropa prihvata i zadovoljava. Što se tiče JAT-a, tačno je i potpuno ste u pravu. Nikome u Vladi ne pada na pamet da uništimo našu avio-kompaniju i svi smo tu jednoglasni. Srbija mora da ima avio-kompaniju. I treba da je ima. Kako? Mi smo nekoliko puta o tome govorili i ja ovde pred vama, čini mi se, jednom ili dva puta, iduće nedelje najzad izlazi konkurs i tender za strateškog partnera, a do sada je interes pokazalo 10-ak stranih firmi, da ne govorim koje, za zdravi deo JAT-a. To nam je ideja i ne bih da ulazim dalje u detalje. Zdravi deo JAT-a ćemo ponuditi strateškom partneru, da zajedno napravimo kompaniju. Ono što ne valja u JAT-u ostaće, pa ćemo videti šta ćemo sa tim da radimo. Ali, sigurno je da to sa izborima nema nikakve veze. Ako mi to ne stignemo da uradimo, svaka naredna vlada to mora da uradi. Treba istaći da su naši piloti i stjuardese u većini zemalja gde rade najbolji. Prema tome, zbog čega mi ne bismo imali avio-kompaniju. To je odgovor na pitanje vezano za avio-saobraćaj. Hvala najlepše.
Gospodine Rogoviću, imate reč. Izvolite.
Samo jedna digresija, nije replika. Zahvaljujem na pozivu u ime svih poslanika, ali se plašim da kad nas pozovete, nas 250, s obzirom na primanja koja su u tom delu i koje ste sami istakli, pitanje je da li će se 250 poslanika vratiti u Narodnu skupštinu. Hvala.
Na član 2. amandmane, u istovetnom tekstu, podnela je grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbije i narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami i Miloš Aligrudić. Vlada nije prihvatila Amandman. Odbor za saobraćaj i veze prihvatio je amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne) Narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić, podneli su amandman kojim su predložili da se posle člana 8. doda novi član 8a. Vlada i Odbor za saobraćaj i veze prihvatili su amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandmane, u istovetnom tekstu, podnela je grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbije i narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandmane, u istovetnom tekstu, podnela je grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbije i narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12. amandmane, u istovetnom tekstu, podnela je grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbije i narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13. amandmane, u istovetnom tekstu, podnela je grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbije i narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14. amandmane, u istovetnom tekstu, podnela je grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbije i narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine Odbor za saobraćaj i veze podneo je amandman na član 21. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Šami i Miloš Aligrudić. Odbor za saobraćaj i veze prihvatio je amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Aleksandra Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Gospodine ministre, da li želite reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona, u načelu, pojedinostima i u celini. Zahvaljujem na učešću u radu. Nastavićemo sa radom sutra u 10,00 časova.