Otvaram Šestu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini, koja je sazvana za ponedeljak 10. decembar 2007. godine, odnosno po završetku Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 149 narodnih poslanika. Molim da se utvrdi kvorum. Konstatujem da je elektronskim sistemom za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 130 narodnih poslanika, tako da možemo da pređemo na odlučivanje po tačkama dnevnog reda. Saglasno članu 84. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao za ponedeljak, 10. decembar 2007. godine, odnosno po završetku Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini, znači u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 84. stav 1. Poslovnika, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz predloženog dnevnog reda. Dostavljen vam je zapisnik Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini, održane 24, 26, 28, 29. i 30. novembra i 3. decembra 2007. godine. Pošto današnjoj sednici prisustvuje više od 126 narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2007. godini. Obaveštavam vas da je proverom u službi za poslove Administrativnog odbora utvrđeno da tom odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na zapisnik ove sednice. Prelazimo na odlučivanje o zapisniku. Stavljam na glasanje zapisnik Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini, održane 24, 26, 28, 29. i 30. novembra i 3. decembra 2007. godine. Za 130, od 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila zapisnik Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini, održane 24, 26, 28, 29. i 30. novembra i 3. decembra 2007. godine. U sazivu sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je Predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 90. stav 5. i članu 92. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, o predlogu za proširenje dnevnog reda, o predlozima za spajanje rasprave i o predlogu za promenu redosleda razmatranja tačaka predloženog dnevnog reda. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privatizaciji, koji je podnela Narodnoj skupštini 23. oktobra 2007. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 130, od ukupno prisutnih 130 narodnih poslanika. Narodna skupština je jednoglasno prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama Zakona o javnim putevima, koji je podnela Narodnoj skupštini 29. novembra 2007. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 129, nije glasao jedan, od 130 narodnih poslanika. Narodna skupština je jednoglasno prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu, sa predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove organizacija obaveznog socijalnog osiguranja za 2008. godinu, koji je podnela Narodnoj skupštini 30. novembra 2007. godine, kao prvu tačku predloženog dnevnog reda. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 130, od ukupno 130 narodnih poslanika. Narodna skupština je jednoglasno prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, koji je podnela Narodnoj skupštini 30. novembra 2007. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 130, od ukupno 130 narodnih poslanika. Narodna skupština je jednoglasno prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit preduzeća, koji je podnela Narodnoj skupštini 30. novembra 2007. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 130, od ukupno 130 narodnih poslanika. Narodna skupština je jednoglasno prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona republičkim administrativnim taksama, koji je podnela Narodnoj skupštini 30. novembra 2007. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 130, od ukupno 130 narodnih poslanika. Narodna skupština je jednoglasno prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe SRS, predložio je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podneo Narodnoj skupštini 5. decembra 2007. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za148, nisu glasala dva, od ukupno 150 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o pravu na besplatne akcije i novčanu naknadu koju građani ostvaruju u postupku privatizacije, koji je podnela Narodnoj skupštini 6. decembra 2007. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 130, nije glasalo 12, od ukupno 142 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma između Vlade Republike Srbije i Komisije Evropskih zajednica o pravilima za saradnju koja se odnose na finansijsku pomoć Evropske zajednice Republici Srbiji u okviru sprovođenja pomoći prema pravilima instrumenta pretpristupne pomoći (IPA), koji je podnela Narodnoj skupštini 6. decembra 2007. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 129, nije glasalo 10, od ukupno 139 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Osamdeset jedan narodni poslanik poslaničke grupe SRS predložio je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o stavljanju van snage Zakona o ratifikaciji Sporazuma između Srbije i Crne Gore i Organizacije severnoatlantskog pakta (NATO) o tranzitnim aranžmanima za podršku mirovnim operacijama, koji su podneli Narodnoj skupštini 7. decembra 2007. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 28, protiv 129, nije glasao jedan, od 158 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nada Kolundžija, predsednik poslaničke grupe Demokratska stranka, predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 10. decembra 2007. godine i da se uvrsti u dnevni red ove sednice kao 11. tačka. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 136, nisu glasala 22, od ukupno 158 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Suzana Grubješić, predsednik poslaničke grupe G17 plus, predložila je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 10. decembra 2007. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 139, nije glasalo 20, od ukupno 159 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Laslo Varga, zamenik predsednika poslaničke grupe Vojvođanski poslanici - LSV, SVM, predložio je da se na osnovu člana 90. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije dnevni red proširi novom tačkom - Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o radio-difuziji, koji su narodni poslanici Laslo Varga, Balint Pastor i Andrea Galgo-Ferenci podneli Narodnoj skupštini 19. juna 2007. godine. Da li narodni poslanik Laslo Varga želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 12, protiv 21, uzdržanih devet, nije glasalo 115, od 157 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nada Kolundžija, na osnovu člana 90. stav 3, člana 140. stav 2. i člana 149a stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, predložila je da se obavi zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o budžetskom sistemu, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit preduzeća, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama, Predlogu zakona o izmeni Zakona o javnim putevima, kao i jedinstveni pretres o Predlogu zakona o potvrđivanju okvirnog sporazuma između Vlade Republike Srbije i Komisije Evropskih zajednica o pravilima za saradnju koja se odnose na finansijsku pomoć Evropske zajednice Republici Srbiji u okviru sprovođenja pomoći prema pravilima instrumenta pretpristupne pomoći (IPA). Da li narodni poslanik Nada Kolundžija želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 128, nije glasalo 19, od ukupno 147 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Suzana Grubješić, na osnovu člana 140. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, predložila je da se obavi zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o privatizaciji i Predlogu zakona o pravu na besplatne akcije i novčanu naknadu koju građani ostvaruju u postupku privatizacije. Da li narodni poslanik Suzana Grubješić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 129, nije glasalo 20, od ukupno 149 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Suzana Grubješić, na osnovu člana 90. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, predložila je da se izvrši promena redosleda razmatranja tačaka predloženog dnevnog reda, tako što bi se tačke 7. i 8. razmatrale kao tačke 2. i 3. predloženog dnevnog reda. Da li narodni poslanik Suzana Grubješić želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 130, nije glasalo 16, od ukupno 146 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku, predlogu za proširenje dnevnog reda, o predlozima za spajanje rasprave i predlogu za promenu redosleda razmatranja tačaka, na osnovu člana 92. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Za 130, nije glasalo 11, od ukupno 141 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini u celini. D n e v n i r e d: 1. Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu, sa predlozima odluka o davanju saglasnosti na finansijske planove za 2008. godinu: a) Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje, b) Nacionalne službe za zapošljavanje, v) Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje, 2. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privatizaciji, 3. Predlog zakona o pravu na besplatne akcije i novčanu naknadu koji građani ostvaruju u postupku privatizacije, 4. Predlog zakona o budžetskom sistemu, 5. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, 6. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit preduzeća, 7. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama, 8. Predlog zakona o izmeni zakona o javnim putevima, 9. Predlog zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma između Vlade Republike Srbije i Komisije Evropskih zajednica o pravilima za saradnju koja se odnose na finansijsku pomoć Evropske zajednice Republici Srbiji u okviru sprovođenja pomoći prema pravilima instrumenta pretpristupne pomoći (IPA), 10. Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, 11. Predlog odluke o izmeni Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela narodni poslanik Nada Kolundžija, predsednik poslaničke grupe Demokratska stranka, 12. Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela narodni poslanik Suzana Grubješić, predsednik poslaničke grupe G17 plus. Molim službu Narodne skupštine da pripremi prečišćeni tekst dnevnog reda sednice i da ga uruči narodnim poslanicima. Rad prema utvrđenom dnevnom redu sednice. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2008. GODINU (sa pratećim dokumentima) Primili ste navedeni Predlog zakona sa predlozima odluka, koje je podnela Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da, prema članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika. Reč ima narodni poslanik Nada Kolundžija.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 94. predlažem da se ukupna rasprava u načelu po 1. tački dnevnog reda, umesto da bude ukupno pet sati, udvostruči, s obzirom na važnost teme; i pored činjenice da pokušavamo da to uradimo što pre, mislim da je važno.
Reč ima narodni poslanik Ivica Dačić.
Dame i gospodo poslanici, predlažem, na osnovu ovoga što ste već odlučili, da nastavimo odmah dalje rad, pošto očigledno Srbija ne može da čeka. Ako mislite da ćete da se umorite, mi smo spremni da radimo i dalje, nema problema.
Pošto je narodni poslanik Nada Kolundžija, predsednik poslaničke grupe DS, predložila duže vreme rasprave u načelu, odnosno da vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi 10 časova, stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 99, protiv 11, uzdržana dva, nisu glasala 24, od ukupno 136 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj predlog. Dame i gospodo narodni poslanici, otvaram načelni pretres Predloga. Nastavak rada je danas, 11. decembra 2007. godine, u 12,00 časova. [[Sednica je prekinuta u 01,40 časova.]]
REPUBLIKA SRBIJA NARODNA SKUPŠTINA STENOGRAFSKE BELEŠKE ŠESTA SEDNICA DRUGOG REDOVNOG ZASEDANjA 11. decembar 2007. godine (Prvi dan rada-nastavak) (Sednica je počela u 12,05 časova. Predsedava Milutin Mrkonjić, potpredsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Podsećam vas da smo danas u 01,35 časova otvorili načelni pretres o Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu sa predlozima odluka. Molim poslaničke grupe, ukoliko to još nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika, a narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u kompjuter. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje90 narodnih poslanika. Samo da vas obavestim da, pored ministra gospodina Mirka Cvetkovića, sednici prisustvuju i Mirjana Jovašević, Janko Guzijan i Mirjana Radojević. Takođe, na osnovu člana 85. produžavam rad sednice i posle 18,00 časova a ne dalje od 20,00 časova do završetka ove tačke dnevnog reda. Prva tačka dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O BUDžETU SRBIJE ZA 2008. GODINU (sa pratećim dokumentima) Primili ste navedeni Predlog zakona sa predlozima odluka koje je podnela Vlada, primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi 10 časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Poslanička grupa SRS - 3 sata, 14 minuta i 24 sekunde, DS - 2 sata i 33 minuta, DSS Nova Srbija dr Vojislav Koštunica - jedan sat i 52 minuta i 48 sekundi, G17 plus - 45 minuta i 34 sekunde, SPS 38 minuta i 24 sekunde, LDP - 26 minuta i 24 sekunde, poslanička grupa manjina - Savez vojvođanskih Mađara lista za Sandžak - Unija Roma Srbije - Koalicija Albanaca Preševske Doline - 14 minuta i 24 sekunde i poslanička grupa Vojvođanski poslanici 12 minuta. Po Poslovniku za reč se javio narodni poslanik Zvonimir Stević.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, gospodine ministre, želim javnost i građane Srbije, pre svega narod na Kosovu i Metohiji da obavestim o sledećem: na osnovu člana 225. i 226, za demokratsku koaliciju i za DS da ih pitam, da li je Kosovo i Metohija, njegov status i njegovo očuvanje pitanje svih pitanja, pitanje broj jedan? Da li danas, na današnji dan u državi Srbiji, gospodo iz DS, ima važnijeg nacionalnog i državnog interesa nego što je očuvanje Kosova i Metohije u sastavu Srbije? Za vas to nije. Za vas najvažnije pitanje je pitanje koordinatora na Kosovu i Metohiji i načelnika okruga. U pitanju je način i vreme na koji to radite, i napraviste skandal i posle izbora 17. novembra narod se opredelio da ne izađe na izbore na KiM, a vi ste predložili koordinatore koji učestvuju u privremenim institucijama na KiM. Gospodine Bogdanoviću, vaši saradnici, kad ste bili ministar za poljoprivredu u Vladi Kosova, postavljeni su: Zoran Krčmarević za opštinu Kosovska Vitina, na današnji dan je potpredsednik privremenih institucija opštine Vitina; Srboljub Đokić za opštinu Kosovska Kamenica je potpredsednik opštine, šiptarske opštine Kosovska Kamenica; i Nikolić za načelnika okruga Pomoravskog, bio je vaš saradnik tada u Ministarstvu za poljoprivredu. Pitam vas, na osnovu kojeg kriterijuma ste ovo uradili? Da li je istekao mandat, da li je stručnost u pitanju, da li je sposobnost u pitanju, da li je neznanje, da li je zloupotreba položaja i otkud to da vi kadrovišete u Socijalističkoj partiji da ostavite tri, a da smenite tri? Socijalistička partija se ne protivi promenama, ali način na koji ste ovo izveli je maltene skandalozan i sraman. Otkud to da KFOR i UNMIK budu zainteresovani i da obilaze Kosovo i Metohiju da pitaju da li je došlo do promena u Koordinacionom centru? Otkud to da KFOR zna u 10,00 sati da će doći do promena? Znači, narod se opredelio i želja naroda je da ne učestvuje u privremenim institucijama, a vi sad na mala vrata uvodite te ljude i postavljate. Još nešto, da obavestim javnost da su koordinatori predsednici opština, da javnost zna, i ti predsednici opština su očuvali lokalnu samoupravu na prostoru KiM. Kako vam je stalo do ovih promena kada smo na sednici Odbora za KiM, ima učesnika Odbora, doneli odluku da posle osam godina ne budu koordinatori kao inokosni organi, nego da budu opštinska veća? Dokaz da postoje dve vlade u demokratskoj koaliciji je da su odluku o razrešenju i objavljivanju u Službenom glasniku potpisali zamenik generalnog sekretara Dragiša Blešić i potpredsednik Božidar Đelić. Želim javnost da upoznam da smo u petak u 13,00 sati imali sednicu i razgovor kod premijera Vojislava Koštunice oko podnošenja deklaracije 75.000 ljudi sa KiM koji su potpisali da ne prihvataju nezavisnost KiM. Na tom sastanku premijer, predsednik Vlade i ministar za KiM su rekli da će preispitati odluku, odnosno da će ona biti poništena u četvrtak. Da vidimo, čekamo da li će se to desiti. Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Zvonku Steviću. Aleksandar Vučić po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, stranačka pitanja i stranačke rasprave su naravno veoma važne u svakom trenutku i za državu, a ne samo za političke partije, ali ono što mislim da je danas najvažnije i zbog toga sam izašao za skupštinsku govornicu, da vam iznesem svoje mišljenje i to ne samo kao pripadnik SRS, već rekao bih svih građana Srbije koji dele zabrinutost za budućnost naše otadžbine, pre svega za opstanak Kosova i Metohije unutar Republike Srbije, a zbog činjenice da naši nadležni državni organi o tome ništa ne govore, ama baš ništa ne saopštavaju i na goruća pitanja ne odgovaraju. Te bih vas zato zamolio, u skladu sa Poslovnikom Narodne skupštine Republike Srbije, da zbog hitnosti pitanja i zbog značaja teme o kojoj ću upravo da govorim, gospodine Mrkonjiću, pronađete neko rešenje, ili da gospodin Dulić pronađe neko rešenje, kako bismo dali najbolji i najkompetentniji mogući odgovor na pritiske za otimanjem dela teritorije Republike Srbije. Naime, jedan deo ove skupštinske sale, dakle, oni koji su uspeli da naprave većinu u Srbiji, svakoga dana su nas obasipali poslednjih nekoliko godina pričama o tome kao je Evropska unija najlepša stvar na svetu, nedosanjani san, princ ili princeza kojoj treba da težimo i mi smo računali, svakodnevno ste nas ubeđivali kako imamo najbolje moguće odnose, divne odnose sa predstavnicima, odnosno sa članicama Evropske unije, kako su nam to najveći prijatelji, najveći investitori u Srbiju, a na kraju se ispostavilo, juče smo to videli na Samitu ministara inostranih poslova Evropske unije da te zemlje, ti naši najveći prijatelji, sa izuzetkom Kipra, svi žele da nam otmu Kosovo i Metohiju. Evo, i današnji izveštaji poslednji govore, za vas koje, ili bar dobrim delom, očigledno to ne interesuje, ali zbog građana ću to reći, poslednji izveštaji zapadnih medija govore da je postignuto saglasje zemalja Evropske unije, da će, pa makar i na silu, privoleti Kipar da prihvati njihove stavove i da Evropska unija ide ka podržavanju plana Ahtisarijevog o nadgledanoj nezavisnosti za južnu srpsku pokrajinu, pa se sledstveno tome, gospodine Mrkonjiću, nameću sledeća pitanja, na koja bih voleo da Narodna skupština Republike Srbije pruži odgovor građanima Srbije, jer važnijeg odgovora od ovoga nema. To je prvo pitanje na koje nemam odgovor i ne znam odgovor naše države - hoćemo li mi taj sporazum, koji ste dogovarali za izbornu kampanju Borisa Tadića između dva izborna kruga, predviđen za drugi dan Svetoga Save, 28. januar, dakle, za 28. januar ste predvideli i dogovorili sa njima Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, posebno pitam poslanike DSS-a, hoćemo li mi potpisivati ugovor o sporazumu i stabilizaciji sa onima koji nam otimaju Kosovo i Metohiju, i to kao neka druga zemlja koja će slučajno zadržati ime Srbija, ali bez dela teritorije Republike Srbije. Ili ćemo mi doneti nekakvu rezoluciju, neki drugi opšteobavezujući akt u Narodnoj skupštini Republike Srbije, da ne možemo da ulazimo u bilo kakve organizacije, tela, ukoliko nije jasno naglašeno da se pod Srbijom podrazumeva i Kosovo i Metohija unutar Srbije. I da, naravno, ne možemo da prihvatamo šargarepu, kako nam neki kažu - dobićete Evropsku uniju, odrecite se Srbije. Znate, i štap i šargarepa su za magarce, ne za ljude. Nemam ništa protiv da oni nas sve zajedno tretiraju kao magarce, ali je naše da im pokažemo da mi nismo magarci, ne zbog nas, nego zbog građana Srbije, zbog ljudi u ovoj zemlji, zbog našeg naroda na Kosovu i Metohiji, zbog toga što onima kojima je danas svejedno za Kosovo i Metohiju, jer im je važna politika njihove zadnjice umesto politike njihove otadžbine, sutra će to isto uraditi i sa Raškom oblasti, i sa Vojvodinom, i sa istočnom Srbijom i sa svakim drugim delom Srbije. Naše je da danas kažemo vašim prijateljima koliko smo miliona evra potrošili samo na putovanja do Masima D' Aleme, do Prodija, do ne znam koga, ubeđivali ste nas kako imaju izvanredan stav o Kosovu i Metohiji. Koliko smo para potrošili ubeđujući ih sve, na kraju smo došli do toga, samo čekaju trenutak kada će da priznaju nezavisnost južne srpske pokrajine. Šta je naš odgovor na to, dame i gospodo? Da ćutimo? Da se pravimo blesavi? Da se stranački prepucavamo ovde danas? Mislim da to nije rešenje. Mislim da smo mi dužni ozbiljan i odgovoran odgovor da pružimo građanima Srbije i našem narodnu na Kosovu i Metohiji, šta je to što će država Srbija da preduzme. Da ne pričate o tome kako je nekakva ponuda za Srbiju to, pa ući ćete, bićete, kaže, kandidat za ulazak u Evropsku uniju, ali malo ćemo da vam uzmemo Kosovo. Znate, ja ću da vam ubijem dete, ali ti sutra dođi kod mene na šoljicu kafe. Onda će da se jave razni geniji, intelektualne gromade, koje će da nam kažu - e, pa vidi, šta sad, dete ubijeno, bolje da uzmemo tu šoljicu gorke kafe, bolje to nego ništa da ne uzmemo. Znam da ima i takvih u Srbiji, ima takvih i u ovom parlamentu, i to ih nema malo. Poštujem, respektujem taj broj ljudi kojima je važnija i gorka kafa od ubijenog deteta, kojima je njihova zadnjica važnija od otadžbine, ali većini građana Srbije nije. Zbog onih građana koji vole Kosovo i Metohiju, koji vole Srbiju, koji više od svega vole svoju otadžbinu i slobodu našeg naroda, zahtevam da se parlament izjasni o tom pitanju i da vi kažete šta mislite o tome.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Aleksandru Vučiću. Narodni poslanik Goran Bogdanović, replika na izlaganje gospodina Zvonimira Stevića. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovani gospodine ministre, poštovani narodni poslanici, javljam se po osnovu replike na izlaganje gospodina Zvonimira Stevića. Mislim da, gospodine Steviću, DS ne želi vlast na Kosovu i Metohiji, DS želi, pre svega, da preuzme odgovornost za život građana Kosova i Metohije. Samo ću vas podsetiti da moje učešće u privremenim institucijama nije bila moja lična odluka, bila je to odluka tada pokojnog premijera Zorana Đinđića i predsednika SRJ, gospodina Koštunice. Prema tome, nijedan moj saradnik koji je radio sa mnom u Ministarstvu za poljoprivredu u Vladi Kosova nije postavljen za koordinatora, niti Zoran Krčmarević, niti Đokić. Gospodin Đokić nije član DS, gospodina Đokića je kandidovala G17, tako da mislim da sa tog stanovišta ne treba gledati. Drugo, potpuno razumem tvoju frustraciju, gospodine Steviću, jer vaš kum je smenjen. Možda na neki način mogu to i da razumem, ali nije mesto i nije način da zloupotrebljavamo ovu govornicu i da takve neistine iznosima o koordinatorima, načelnicima okruga i promenama koje su se desile na prostoru Kosova i Metohije. Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Goranu Bogdanoviću. Reč po Poslovniku ima narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po članu 201. Poslovnika, vezano za poslanička pitanja i pravo poslanika da po dobijenom odgovoru može da komentariše odgovor. Postavio sam pitanje ministru unutrašnjih poslova 26. septembra 2007. godine, mada je po Poslovniku odgovor trebalo da stigne u roku od osam dana, čini mi se. Ali, ovakav kakav je bolje uopšte da nije ni dolazio. Postoji još dosta poslaničkih pitanja koja sam postavio, nažalost, do dana današnjeg nema odgovora. Evo, poslanicima ću da pročitam pitanja koja sam postavio ministru unutrašnjih poslova, a imaćete prilike i da čujete odgovor ministra unutrašnjih poslova. Prvo pitanje je bilo - koliko je zlata i srebra zatečeno u trezorima Narodne banke Jugoslavije, a koliko u trezorima Zavoda za izradu novčanica kada je gospodin Mlađan Dinkić sa kriznim štabom preuzeo kontrolu nad Narodnom bankom Jugoslavije? Drugo pitanje - koliko je vrednih umetničkih slika bilo u prostorijama Narodne banke Jugoslavije u Kralja Petra 12, u bivšem Bulevaru revolucije, čija su dela tu zatečena prilikom ulaska kriznog štaba na čelu sa Mlađanom Dinkićem i koliko ih ima danas? Molim vas, nemojte ovo vreme da mi računate. Koliko je numizmatičkog kovanog i papirnog novca od izuzetne istorijske vrednosti zatečeno u Narodnoj banci Jugoslavije kada je u nju ušao krizni štab na čelu sa Mlađanom Dinkićem i kolika je ta kolekcija danas? Četvrto pitanje - da li su neke novčanice od 200 dinara prvo štampane, a odmah zatim poništene? Zašto je to rađeno i kolika je šteta od toga? Peto pitanje - da li nekoliko novčanica od 10 dinara, vrednosti nekoliko miliona, još uvek čami u trezoru Narodne banke Jugoslavije i Zavodu za izradu novčanica zato što se tadašnjem guverneru Mlađanu Dinkiću ne sviđa potpis jer mu nisu rekli da prvo ide ime, a potom prezime? Samo zbog te činjenice država je doživela ogromnu štetu. Šesto pitanje - da li je guverner Dinkić raskinuo ugovor sa proverenim dobavljačima repromaterijala za novčanice i sklopio ugovore sa novim dobavljačima, koji isporučuju materijal lošijeg kvaliteta, ali zato po mnogo većim cenama? Sedmo pitanje - koliko je novca potrošeno za izradu specimena? Osmo pitanje - koliko je puta rukovodstvo Narodne banke putovalo u Gvineju Bisao i koliko je novca potrošeno na ova putovanja da bi se dobio posao koji uopšte nije dobijen, ali su zato Narodna banka, odnosno država i građani Srbije to platili, i to debelo? Ministar unutrašnjih poslova odgovara - ovo ministarstvo nema saznanja o problematici na koju se odnose poslanička pitanja narodnog poslanika Dragana Todorovića, tačnije ova problematika nije bila inicirana odgovarajućim zahtevom za postupanje organizacionih jedinica ovog ministarstva o istom. Prosto neverovatno da ministar unutrašnjih poslova daje ovakav odgovor, kada zna da je u junu 2006. godine na VladiRepublike Srbije uspostavljan imunitet Mlađanu Dinkiću za oružani upad u Narodnu banku Jugoslavije. Sada, gospodo poslanici, odnosno građani Srbije, posle ovakvog odgovora potpuno je jasno u kakvoj mi državi živimo. Sve ove priče o raznoraznim mafijama, ovo što nam prikazuju na televiziji, po novinama itd, to je samo pokušaj da se građanima Srbije baci prašina u oči, da se navodno prikaže ova vlada i Ministarstvo unutrašnjih poslova kako pokušavaju da se izbore sa najtežim problemom, jednim od najtežih problema koje ima naša država, a to je kriminal i korupcija. Kada se vidi ovaj odgovor, čujete ova pitanja, onda vam je jasno da od toga nema ništa, dok se država ne bude uhvatila u koštac sa najvećim kriminalcima u državi, koji su ovu državu opljačkali, a to su oni koji se danas nalaze u Vladi, u redovima ministara i samo zbog toga što su koalicioni partneri, što bi došla u pitanje vlast, Ministarstvo unutrašnjih poslova ne postupa na način na koji bi moralo da postupa, odnosno po zakonu, jer dokaza ima toliko da po tom pitanju nema nikakve dileme. Zato je jedini način da se ova država izbori sa kriminalom hitno raspisivanje novih parlamentarnih izbora, da građani ponovo izađu na izbore, da daju glas onima za koga su sigurni da će se uhvatiti u koštac sa ovom pošasti. Mislim da će na prvim narednim izborima, a to su izbori za predsednika Republike Srbije, građani Republike Srbije pokazati spremnost da se obračunaju sa ovim i da će glasati za Tomislava Nikolića.
Reč ima narodni poslanik Ivica Dačić.
Dame i gospodo narodni poslanici, već smo o ovoj temi govorili, ali pošto je ona danas ponovo pokrenuta, želim samo da vas podsetim. Bio je dogovor sa predstavnicima Vlade Republike Srbije da se sve promene u kadrovskom smislu na Kosovu i Metohiji koordiniraju. Potpuno vam odgovorno tvrdim da niko iz Vlade Republike Srbije sa predstavnicima SPS o tome nije razgovarao. Čak predstavnici DSS kažu da ni oni nisu bili informisani o promenama koje su donete na sednici Vlade Republike Srbije. Ovde nije reč o tome da li je neko smenjen. Svaka vlast ima pravo na sistem plena, odnosno na postavljanje kadrova koji proističu iz vršenja vlasti. Ovde je reč samo o jednom korektnom odnosu. Ako mi danas imamo ono što nas čeka na Kosovu i Metohiji, da li je moguće da Vlada Republike Srbije, u uslovima kada ni ona sama ne zna šta da radi, jedino što zna šta da uradi, to je da izvrši smene na Kosovu i Metohiji. Uopšte je nebitno ko je s kim i u kakvoj vezi. Ovde su spominjani neki kumovi. Ako ćemo ići tom logikom, daleko ćemo otići u istraživanju ko je kome kum na političkoj sceni u Srbiji i u biznisu, a naravno i ko je čiji tata. U svakom slučaju, ovde je reč o tome da ste vi iz Vlade Republike Srbije čak i ostavili neke predstavnike SPS da budu koordinatori, a da pri tom niste konsultovali, niste pitali nikoga iz SPS. Ko vam to daje pravo da vi kadrujete ljudima iz naše partije? Mi smo to pitanje postavili. Lično od premijera Vojislava Koštunice je gospodin Zvonimir Stević dobio uveravanja da će se to ispraviti. Razgovarao sam sa najvišim predstavnicima Vlade i rečeno je da će se ta stvar preispitati do sledeće sednice Vlade. U međuvremenu, juče u "Službenom glasniku" izlaze već rešenja. U redu, sačekaćemo četvrtak i sledeću sednicu Vlade, ali apsolutno je nepojmljivo da u vreme kada, umesto da raspravljamo o Kosovu i Metohiji, mi se bavimo kadrovskim pitanjima, a tražite političko jedinstvo na Kosovu i Metohiji. Uostalom, dobro znate da su čak i neki sukobi koji su se desili na Kosovu i Metohiji proteklih nekoliko dana bili posledica slavlja nekih ljudi što su smenjeni neki naši ljudi na Kosovu i Metohiji i sukoba sa nekim drugim državnim i pokrajinskim institucijama na Kosovu i Metohiji. To je sada pitanje za vas. Da li Vlada Srbije zna šta radi i da li vi držite reč, dame i gospodo? Da li je SPS predložila dva svoja kandidata za sudije Ustavnog suda? Pa je l' vam možda palo na pamet da nekoga izaberete? Mi smo dali kandidate za Revizorsku komisiju, takođe ni tu niste. Vama je opozicija nepotrebna, vama je opozicija potrebna samo kao dekor u Parlamentu, a tražite političko jedinstvo u Srbiji oko Kosova i Metohije. Naravno, neophodna je sednica o Kosovu i Metohiji. Zašto? Ako ćete držati sednicu posle svih ovih sednica koje ste najavljivali, samita Evropske unije, Saveta bezbednosti UN, šta je suština onoga što će Srbija odgovoriti, kako će Srbija odgovoriti na sve ono što nas čeka? Sve mere koje Srbija treba da preduzme jesu mere koje treba da spreče nezavisnost, a ne da budu mere post festum posle proglašenja nezavisnosti. Šta će vam ijedna mera posle proglašenja nezavisnosti? Od koga vi to krijete? Da slučajno ne čuju ovi u Evropskoj uniji da ćete da prekinete diplomatske odnose s njima? Da li vi spremate prekid diplomatskih odnosa sa zemljama koje priznaju Kosovo i Metohiju? Zašto ne kažete to sada, pre nego što priznaju Kosovo i Metohiju? To je izgleda državna tajna, čak i za one koji će to da urade. Šta je naša mera odvraćanja prema onima koji će priznati nezavisnost KiM? Ništa. Na kraju bih samo postavio pitanje - za kada je predviđena sednica o KiM? Mi smo tu sednicutražili. Ona se odlaže. Šta vi nama pripremate? Priprema se sukob unutar vladajuće koalicije. Jedan deo vladajuće koalicije želi da raspiše predsedničke izbore ovih dana. Drugi deo vladajuće koalicije traži da se izbori ne raspisuju do 19. decembra. Jeste li svesni gde vodite zemlju? Vodite zemlju u takvu situaciju da će 15. ili 16. ona biti u predizbornoj kampanji, u izborima koji su raspisani bez saglasnosti Koštunice, kolapsu parlamenta, nestanku Vlade, a u isto vreme idemo ka proglašenju nezavisnosti KiM. (Predsedavajući: Zahvaljujem narodnom poslaniku Ivici Dačiću). Zahvaljujem i ja vama, gospodine Mrkonjiću, ali ne bi trebalo da se više brinete za rad ovog parlamenta od onih koji su na vlasti. U svakom slučaju, prepustite njima tu bojazan da se plaše za sudbinu parlamenta. Hvala puno.
Zahvaljujem, gospodine Dačiću. Po Poslovniku, za reč se javio narodni poslanik Dragan Šormaz, pa narodni poslanik Zvonko Stević, pa narodni poslanik Zoran Krasić.
Po Poslovniku, naravno, gospodine predsedavajući. Morao sam da se javim vezano za govor gospodina Vučića. Znam da je on uvek dobro informisan i obavešten, pa mi nije donekle bilo jasno pitanje upućeno poslanicima DSS, ali evo odgovor se nalazi, objavila ga je Agencija Beta: "Predsednik Vlade Srbije Vojislav Koštunica poručio je EU da Srbija ne prihvata nikakvu nadoknadu u zamenu za jednostavnu nezavisnost Kosova. Ko ima nameru i želi da mu Srbija bude partner mora znati da Srbija prihvata partnerstvo samo kao cela, a ne prepolovljena država. Takođe je ukazao da od EU očekuje da poštuje stav Srbije da na njenu teritoriju na Kosovo i Metohiju ne može doći Misija EU bez nove rezolucije Saveta bezbednosti UN, koja bi utvrdila kompromisno rešenje za status Pokrajine. Dolazak Misije EU značio bi početak sprovođenja odbačenog Ahtisarijevog plana i početak sprovođenja jednostrane nezavisnosti. Zato Srbija najenergičnije, unapred odbacuje ovakvu protivpravnu odluku o dolasku Misije EU". Mislim da je ovo jasno. Nisam do sada čuo nikoga od koalicionih partnera da je rekao nešto suprotno. Ako bismo čuli, naravno da bi o tome moralo da se raspravlja, ali ovo je stav koji je izneo predsednik Vlade Republike Srbije, izabran u ovoj Skupštini za predsednika Vlade. Politika uslovljavanja od strane EU je nešto što je prihvatila Srbija. Ali, zna se koja politika uslovljavanja i šta se pod tim podrazumeva. To je prihvatanje određenih standarda, Srbija na tome radi godinama unazad i to nije sporno. Ali, u tu politiku uslovljavanja, i to je jasan stav DSS, ne može da spada otimanje KiM od Srbije, jer nijedna zemlja koja je postala članica EU nije kroz politiku uslovljavanja morala da se odrekne dela svoje teritorije, tako da i Srbija to ne prihvata. Drugim rečima, ako EU hoće Srbiju u članstvu EU, takvu vrstu partnerstva i dogovora može da postigne samo sa celom i celovitom Srbijom, onakvom kakva jeste i kakva je poznata u međunarodnom pravu, znači i u sastavu sa srpskom AP KiM. Toliko što se tiče stava poslanika i DSS. Zahvaljujem.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Draganu Šormazu. Reč ima narodni poslanik Zvonko Stević, pa potom narodni poslanik Zoran Krasić, pa potom narodni poslanik Nataša Jovanović, pa potom narodni poslanik Nemanja Šarović, pa potom narodni poslanik Žarko Obradović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, javljam se na osnovu člana 101. Poslovnika. Gospodine Bogdanoviću, to što niste svojom voljom učestvovali u privremenim institucijama, to je bila poražavajuća politika države Srbije i ona je doživela fijasko. To što ste učestvovali u privremenim institucijama zdušno, na predlog međunarodne zajednice i tadašnje politike, bilo bi dobro da izađete pa da kažete za narod Srbije, odnosno za Srbe na KiM, šta je to za ovih osam godina, pošto ste vi u dva mandata bili poslanik privremenih institucija Skupštine Kosova, učinjeno za narod na KiM? Da li im je obezbeđena sloboda? Nije. Da li im je obezbeđena bezbednost? Nije. Koliko je ljudi vraćeno u radni odnos, na svoja radna mesta u Elektroprivredi, u Amortizerima, u privredi, vanprivredi itd? Koliko je raseljenih lica vraćeno za ovih osam godina sa vama i sa međunarodnom zajednicom? Nema ni 2%. Čuvena koalicija Povratak je sraman čin u istoriji državne politike Srbije. Bili ste tamo, blindiranim vozilima ste se vozili. Šta ste očekivali? Očekivali ste od Međunarodne zajednice da promeni kurs oko KiM i da Albanci zbog navodno demokratske vlasti u Srbiji odustanu od svog zahteva. Posle osam godina, ni međunarodna zajednica, ni Albanci nisu odustali od svojih zahteva, to je vaša politika. Pitao sam vas i sad vas pitam - šta vi radite? Dve vlade, dva načina, čudi me i Nova Srbija, pošto su i njihova dva koordinatora u Kamenici smenjena . A javnost da obavestim, vi to znate, Srđan Vasić i ja nismo kumovi, ja sam Srđanu Vasiću stari svat, to nije isto. Da kažete koji su razlozi za smenu načelnika okruga. Načelnik okruga, Srđan Vasić, od strane Koordinacionog centra i vaših organa je ocenjen kao najuspešniji načelnik okruga. Je li to razlog za smenu? Direktno vas pitam, ponovo sam dobio potvrdu, Zoran Krčmarević za opštinu Kosovska Vitina, pitam vas - da li je potpredsednik opštine privremenih institucija u Vitini? Jeste. Da li je Srboljub Đokić za opštinu Kosovska Kamenica radnik privremenih institucija? Jeste. Da li je Dragan Nikolić radio u Ministarstvu za poljoprivredu u privremenim institucijama? Jeste. Šta vi radite? Toliko vam se žuri da smenite koordinatore, a razgovarali smo, gospodine Bogdanoviću, gde su vam privremene institucije, odnosno institucije KiM, Pokrajinska biblioteka, muzej, uprava prihoda itd. Ti kadrovi vas ne interesuju, ali su vas interesovali ovi, da smeniti SPS. Još nešto, istog dana, istog trenutka u istom Službenom glasniku kaže ovako - razrešavaju se dužnosti koordinatora Koordinacionog centra Srbije za KiM: Radoš Vulić, opština Istok, Mićo Jakovljević, opština Obilić, istog trenutka, u istom Službenom glasniku donose odluku pa kaže - imenuju za koordinatore Koordinacionog centra Srbije za KiM za opštinu sa područja KiM Radoš Vulić za opštinu Istok i Mićo Jakovljević za opštinu Obilić. Gde to ima? Nadam se, s obzirom da smo razgovarali sa predsednikom Vlade, da obećanja koja su data, nismo mi socijalisti protiv promena, navikli smo na to. Još nešto, od 2000. godine i u prethodnom mandatu kada niste bili u Vladi, kada ste izašli iz Vlade, imali ste četiri koordinatora koji vladaju od 2000. godine iz DS.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Zvonku Steviću. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Gospodine Mrkonjiću, to su oni članovi koji se stalno pominju, 225. i 226. našeg Poslovnika. Dobro je što ti članovi postoje, jer jedino tako javnost može da sazna šta bi to bilo interesantno ne samo za poslanike, nego za kompletnu javnost u Republici Srbiji. Moram da napravim jedan mali uvod. Pre dve godine je tadašnji ministar energetike, inače na daleko čuven kao horski pevač u jednom crkvenom horu, sada nekim čudom ministar vera, potpisao pred TV kamerama jedan protokol između Vlade Republike Srbije i jednog velikog ruskog preduzeća "Gasprom". Po tom protokolu je trebalo da krene izgradnja gasovoda od Dimitrovgrada preko Niša, pa ovamo prema Beogradu i da preuzme glavninu tog cevovodnog transporta gasa, a na taj način i Srbija da se uključi u taj sistem, kako bi Srbija izbegla da plaća nešto što je izuzetno skupo. Recimo, mi plaćamo 32 dolara na 1000 m3 kada to prolazi kroz Mađarsku, a Mađari drugima to naplaćuju između 8 i 16 dolara na 1000 m3. Sada, da je kojim slučajem krenula realizacija tog protokola, a ruska strana se izuzetno interesuje da krene realizacija, zbog ovih što nisu obavešteni, u ime Gasproma se interesuje gospodin Medvedev. Verovatno ste jutros čuli da će on biti budući predsednik Rusije. On šest meseci vrišti ko Damjanov Zelenko - ne zna šta da radi sa Popovićem, jer u njegovom ministarstvu postoje dva izvesna gospodina, jedan Prodanović i jedan Sokolović. E ovaj Sokolović ima dva sina zaposlena kod "Mola". A mene interesuje ko je vlasnik tog "Mola"? Neki kažu da je Vuk Hamović i da je on to sve blokirao sada. Pobrkao sam, Vojin Lazarević, to je isto, izvinjavam se ovom Hamoviću. Ako je to tako, dajte ljudi, manite se jednog koristoljubivog posla - propade država, je l' vidite? Vi bre budućeg predsednika Rusije uvrediste. O čemu vi bre vodite računa? Kako to vodite državu? Medved se javlja, kažem vam vršiti kao Damjanov Zelenko - nema, a treba da krene izgradnja. Ali ne može on da se utali s vama. Vaš tal je strašan. Ovo je neverovatno, a ovamo puna usta Kosova i Metohije, Evropske unije, pa vidite i tu sliku što ste dali Karli del Ponte bila je loša. Javiću se ja ponovo, imam jedno vrlo interesantno pitanje.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Zoranu Krasiću. Ima reč narodni poslanik Nataša Jovanović, potpredsednike Narodne skupštine Republike Srbije, pa narodni poslanik Nemanja Šarović, pa narodni poslanik Žarko Obradović, pa narodni poslanik Markićević. Replika ide na kraju. Molim poslanike dajte da naučimo svi taj Poslovnik, barem ta dva člana.
Ne samo dva člana gospodine Mrkonjiću, nego od prvog do poslednjeg, svako mora da zna Poslovnik.
Slažem se koleginice.
Javljam po članu 1. koji reguliše prava i obaveze narodnih poslanika. Gospodine Mrkonjiću, dame i gospodo narodni poslanici,moja obaveza je da vas, kao i javnost Srbije, Republike Srpske, Crne Gore i sve one Srbe, ali i druge građane čitave planete koji pokušavaju preko internet sajta, antisrpskog haškog kazamata da prate nastavak suđenja, koje je danas u 09,00 sati otpočelo i koje Tribunal vodi protiv našeg predsednika profesora dr Vojislava Šešelja, da na sajtu Haškog tribunala MKS, domovina net ili kako god da se konektujete, ne možete da vidite ništa. Nema ni tona ni slike, a u sudnici u kojoj predsednik naše stranke danas nastavlja da razbija u paramparčad Haški tribunal, a prvi svedok Tružilaštva je zamislite izvesni fizičar Antonio Oberšal, navodni stručnjak za govor mržnje. Znamo kako je Srbija prošla pod onima koji su ga obučili i instruisali šta treba tamo da govori. Dakle, nema mogućnosti naša javnost i čitava svetska javnost da prati preko interneta nastavak suđenja zbog toga što je to ujdurma, koju je antisrpski Haški tribunal pripremio još pre 15 dana. Naime, kada se konektujete na sajt tog kvazisuda, vi ćete videti navodno šta se dešava i dobićete informaciju u sudnici jedan, dva i tri. U sudnici tri, zamislite, zamrznuta je slika generala Božidara Delića. Evo ga čovek sedi živ i zdrav ovde. Kakva je to smejurija, kakva je to sud, kakvi ste ljudi vi koji sedam godina isporučujete slavne Srbe i generale, oficire, vojnike, političare koji su se borili za Kosovo i Metohiju i za sve srpske teritorije? A vidite šta vam rade? Kakve uslove vam postavljaju dalje? Kakav ugovor o stabilizaciji i pridruživanju? Traže vam generala Ratka Mladića, traže da puzite pred njima i da ispunjavate bespogovorno sve njihove zahteve. Mislite da će Srbija na to da pristane? Naravno da neće. Taj nesrećnik će danas, pošto bude govorio sve te nebuloze, a pozivam sve vas i građane Srbije da večeras, odloženi prenos suđenja pratite na Drugom programu RTS, po nastavku, odnosno po završetku sednice Narodne skupštine, pretpostavljam da će to biti u 21,00 sat. Videćete kakvu poruku će dr Vojislav Šešelj, predsednik naše stranke i zaista danas heroj, pred kojim se dive i kome se dive zapravo svi ljudi koji se bore za pravdu i slobodu, poslati poruku i kako će odbraniti ono što ne postoji, odnosno tu kovanicu "govor mržnje" - kao nepostojeću i u međunarodnom pravu i uopšte kao nešto po čemu bilo ko danas može da se sankcioniše. Za šta - za verbalni delikt? Ako je govor mržnje to što se njegova SRS i milioni građana Srbije zalažu za veliku Srbiju i za državu u kojoj će nesmetano da živi naš narod, bez toga da ga neko ugnjetava, da mu postavlja uslove i da ga ucenjuje kao vas proteklih sedam godina - onda znajte da je to jasna poruka svima onima koji su za slobodu, za pravdu i za bolju budućnost našeg naroda. To će im danas ko zna koliko puta poručiti, u to sam sigurna, iako ne mogu ovog trenutka da pratim, predsednik naše stranke - da, borićemo se za srpski narod, borićemo se za našu državu i borićemo se za to da se po njegovom povratku, a verujem da će to biti veoma brzo, u otadžbinu, Srbija krenuti boljim putem, baš kao što se kreće bratska Rusija, baš što se kreću sve države u svetu, čiji narodi ne pristaju na ucene, na potcenjivanja i ona omalovažavanje, nego samo slušaj glas svog naroda, kao što ga sluša naša SRS.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Nataši Jovanović, potpredsedniku Narodne skupštine Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović, koji takođe reklamira povredu Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, dopuniću samo kratko gospođicu Natašu Jovanović u vezi onoga što ona nije rekla o tom čuvenom svedoku i ekspertu Tužilaštva Haškog tribunala. On je svedok ekspert za govor mržnje, po zanimanju je fizičar, a kvalifikacije koje su mu, po mišljenju haškog lobija, bile dovoljne da se izjasni o srpskom narodu i o govoru mržnje - su te što je 25 godina proučavao afrička plemena. To je najbolji pokazatelj kako Haški tribunal, kako Evropska unija i kako Amerika vidi i srpski narod i sve vas koji se ovde upinjete iz sve snage da uterate Srbiju u te evroatlantske integracije. Mi smo čuli kako predsednik Vlade Republike Srbije Koštunica, navodno, ne prihvata jednoglasno proglašenje Kosmeta koje je najavljeno, ali nismo čuli šta će on to uraditi ukoliko do toga dođe? Poruka koju su ministri inostranih poslova zemalja Evropske unije uputili više je nego jasna. Kada je gospodin Šormaz pročitao ovo saopštenje sa "Bete", ukoliko su to vaši zapadni koalicioni partneri to pročitali, verovatno im se gaće tresu nakon tako čvrstog stava Vojislava Koštunice. Ali mi ne čusmo šta će on konkretno preduzeti. Čuli smo pre jedno mesec dana kako Srbija neće u NATO pakt zato što nam NATO pakt otima Kosovo i Metohiju. Evo, ne otima nam NATO pakt. Otima nam Amerika, otima nam Evropska unija. Dakle, to su te države. Hoće li Vojislav Koštunica ići u kafanu sa onima koji nam otimaju Kosovo i Metohiju? Druga stvar, na šta to liči? Izašli ste ovde sa mobilnim telefonom, pa nam čitate agencijske vesti - kaže, rekao je za "Betu". Zašto Vojislav Koštunica nije došao u Narodnu skupštinu da ovde obrazloži poslanicima koji su to stavovi Republike Srbije, ko je odobrio te planove? Ko je odobrio te planove? Gospodine Šormaz, nemojte da budete nervozni. Izađite za govornicu ...
Moram narodnog poslanika Dragana Šormaza da ne dobacuje sa mesta.
Izađite i recite svima da svi čuju to što govorite. Gospodine Šormaz, možete vi da psujete da mile volje. Kome ćete da lupite šamar? Kome? Izađite, gospodine Šormaz ...
Molim vas da prekinete tu vrstu razgovora, ozbiljni smo ljudi. Izvolite, gospodine Šaroviću.
Gospodine Šormaz, to ponašanje o vama govori. Izađite ukoliko imate nešto da kažete, izađite za govornicu. Nemojte da psujete i nemojte da pretite ili bar budite dovoljno hrabri da izađete i da to kažete direktno kao čovek. Dakle, kažete, još uvek koalicioni partneri nisu rekli ništa suprotno od te izjave Vojislava Koštunice. Dobro ste primetili to - još uvek, pošto verovatno još uvek ni oni nisu stigli da pročitaju tu izjavu i da kritikuju, odnosno da se ograde od toga. Mislim da je konačno došlo vreme da Srbija vidi da ovde imamo SRS, imamo žutu i imamo žućkastu stranku. Jedino što žućkasta stranka radi, to je gradi svoj imidž, otima glasove na račun patriotizma, ali na račun lažnog patriotizma. Vi pričate jedno, a radite drugo. Onda kada vam padne rejting ispod, ne znam, da li je 3 ili 5%, vi se onda busate u grudi i opet izigravate patriote. Znate veoma dobro i vi, znamo za to i mi, i siguran sam da to vide građani Srbije, da kada dođe konačno do te situacije i da vi apsolutno ništa nećete konkretno preduzeti. Jadna je koalicija u kojoj tražite agencijske vesti, kako bi jedni druge obavestili o stavovima. Uostalom, mesecima ...
Zahvaljujem Nemanji Šaroviću.
Uračunajte samo, gospodine Mrkonjiću ...
Izvolite, završite misao.
Dakle, duže od tri meseca lideri Albanaca sa Kosova i Metohije upozoravaju nas, plaše nas, da nema tog razloga koji bi njih naterao da odustanu od proglašenja nezavisnosti 10. decembra. Nema toga. Njima ništa draže od nezavisnosti nije. Evo, ispostavilo se ovih dana da nije. Šta je to što je kosmetskim Albancima draže od nezavisnosti? Boris Tadić. Jedino Boris Tadić. Da li bi bilo šta drugo nateralo Hašima Tačija, Ramuša Haradinaja, Agima Čekua da odlažu to dugo najavljivano proglašenje nezavisnosti? Jedino Boris Tadić. Dakle, Boris Tadić je kandidat Hašima Tačija. Boris Tadić je kandidat Ramuša Haradinaja i svih ostali albanskih terorista. Hvala.
Zahvaljujem. Po Poslovniku se javio narodni poslanik dr Žarko Obradović, pa replika narodni poslanik Markićević Miroslav, pa onda Dragan Šormaz. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajuće, poštovane kolege narodni poslanici, javio sam se kao i predsednik SPS Ivica Dačić i kolega Zvonko Stević da ukažem na jednu pojavu koja je za naše uslove potpuno nenormalna, a nama se dešava. Već danima radimo do devet, deset sati uveče. Iscrpljujemo se u jednoj priči o brojnim amandmanima na predloge zakona. Sve vreme govorimo o stvarima koje imaju samo jedan cilj, a to je da se organizuju izbori za predsednika Republike. Sem pojedinačnih istupa kolega poslanika, i to uglavnom iz redova opozicije, ovih dana se u našem parlamentu, nažalost, uopšte ne čuje reč Kosova i Metohija. Kao da su neki naprasno zaboravili tu reč. Ovo govorim vrlo otvoreno, jasno i odgovorno. Pre neko veče sam izazvao gospodina Dulića da nam da odgovor na pitanje kada će biti sednica o Kosovu i Metohiji. Mi smo u nekom planu, programu rada Narodne skupštine Republike Srbije za decembar imali dva termina za sednice o Kosovu i Metohiji, pa tako smo bili obavešteni na sastanku kod gospodina Dulića. Sada se od jedne sednice odustalo, a pitanje je da li će biti i druge. Čovek mora normalno da pita šta se ovde dešava. Da li stvarno predsednik države i predsednik Vlade misle da parlament ne treba da zauzme nikakav stav o aktuelnom trenutku rešavanja statusa Kosova i Metohije. Da li smo mi, kao parlament, suvišni u toj priči? Da li nekome smetamo? Da li ćemo možda da postavimo neka neprijatna pitanja? Da li ćemo da postavimo pitanja zašto neki daju jedne, a drugi druge izjave. Mi smo u situaciji da bukvalno kao jedan pacijent smo na operacionom stolu i vade nam srce, a mi kažemo, sve je u redu. Sve je u redu, odloženo je to do sutra, prekosutra, sve je u redu. Oni su nam obećali. Jedan ministar kaže, poštovaćemo Ustav. Drugi kaže, nama ne pada na pamet da upotrebljavamo, ili da pretimo ili da pominjemo reč vojska. Svi su se zakleli ovde pred nama i pred građanima Republike Srbije da će štiti teritorijalnu celovitost Republike Srbije. Da li stvarno ima nekoga u ovoj sali koji misli da je Narodna skupština višak u onom što se zove državna politika Republike Srbije, vezano za status Kosova i Metohije. Mi govorimo, nisu se dogovorili danas; jeste, tačno, nisu se dogovorili danas, ali hoće u petak. Svi mediji govore da je EU gotova u tome da, mimo Saveta bezbednosti i protivno međunarodnom pravu, prizna Kosovo i Metohiju kao nezavisnu državu, ili kako oni kažu, nadzirana nezavisnost. Šta ćemo mi uraditi? Mi ne znamo šta ćemo uraditi. Mi poslanici Narodne skupštine Republike Srbije ne znamo kakav će biti odgovor države. Ako postoje neke stvari koje se ne mogu javno reći, zašto ne održimo nejavnu sednicu. To nije nepoznato u istoriji parlamentarizma. Valjda možemo i mi poslanici znati nešto više od onoga što možemo pročitati u novinama. Zašto se sa inicijativama prvo izlazi u medije, pa tek onda mi a posteriori saznamo o tome. Kolege narodni poslanici, sticajem okolnosti sam u subotu bio u Ranilugu sa kolegom Stevićem. Imali smo neke naše partijske obaveze. Ono što smo mi čuli od svojih partijskih istomišljenika, a pretpostavljam da tako misli ogromna većina građana Kosova i Metohije, jeste da bi voleli da vide da postoji jedinstvo u Republici Srbiji i da vide da država stoji iza građana na Kosovu i Metohiji. Voleli bi da ne čuju različite izjave. Voleli bi da se osete sigurnim, makar to bilo verbalno, makar i verbalno. Ali, mi imamo potpuno drugu situaciju, da se nijedan naš ministar ne usuđuje da kaže, poštovaću Ustavu i ono što sam izjavio, a to je teritorijalna celovitost Republike Srbije. Da li je toliko teško reći, vojska će braniti zemlju, pa čak i oružjem. Pa šta ako je gospodin Simić rekao tako? To je logično da kaže. Neki se više ubiše da demantuju gospodina Simića, nego da kažu, država treba da reaguje vojno. Zar ne primećujete ovaj paradoks u kome živimo, da nam je sve preče mimo Kosova i Metohije. Mi danas raspravljamo o budžetu. Da je sreće budžet je trebalo da bude 1. novembra u ovom domu i trebalo je da bude davno na dnevnom redu Narodne skupštine Republike Srbije. Tempirano je, prvo zakoni o predsedniku, da bi se mogli raspisati izbori, a sada kada se usvoji budžet...
Zahvaljujem narodnom poslaniku.
Još jednu rečenicu, gospodine Mrkonjiću. Stvarno bi trebalo, gospodin Dulić je obećao da će jedna sednica biti u subotu, a druga posle 19-tog. Nema razloga da čekamo. Makar rekli, sve se slažemo, Narodna skupština ima jedinstven stav ili nema, nije važno. Ako postoji sistem podele vlasti, pa onda Narodna skupština ima svoje mesto. Ako nekom smetamo, onda i protiv toga treba da dignemo glas. Mi smo predstavnici građana izabrani na izborima i logično je da preko nas jedino građani mogu iskazati tu svoju misao, a to je da javno i jasno kažemo svima da će Republika Srbija preduzeti te i te mere u slučaju da neko jednostrano prizna Kosovo i Metohiju. Nije dovoljna, bez uvrede, samo izjava predsednika i nije dovoljna izjava samo predsednika Vlade. Potrebno je da i Skupština stane iza jednog takvog stava. Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Žarku Obradoviću. Reč ima narodni poslanik Miroslav Markićević, pa potom narodni poslanik Dragan Šormaz, a potom narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, kolege narodni poslanici, u stvari replika i jedan kratak komentar na niz izlaganja ovde, a vezano za takozvana kadrovanja na KiM. Pozdravljam sve kolege koji su ovde pozvali na jedinstvo i na slanje jedne poruke građanima, pre svega Srbima koji žive na KiM. Ovo što je urađeno pre nekoliko dana pod okriljem Vlade Republike je bruka i sramota. Žao mi je što gospodin Bogdanović nije ovde. Narod u mom kraju to zove - pilićarenje. Dakle, jedno vrhunsko licemerje, da preuzima odgovornost na KiM onaj ko je dobio 11 posto. Na KiM su građani rekli redom u koga imaju najviše poverenja i kome najviše veruju. Na KiM je pobedila koalicija DSS-NS-dr Vojislav Koštunica i verujem tom čoveku, jer je delegaciji Srba sa KiM pre dva ili tri dana rekao da on nije znao za to i da je to urađeno mimo bilo kakvih procedura i demokratske procedure. Ovo što je gospodin Bogdanović ovde rekao je stvarno vrhunska bruka i sramota, nedostojna bilo kog člana DS. Hvalalepo.
Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz, pa potom narodni poslanik Zoran Krasić.
Više puta sam za ovom skupštinskom govornicom rekao, ali i na drugim mestima, da je za očuvanje KiM neophodno državno, političko i nacionalno jedinstvo i zbog toga neću reagovati na način na koji je gospodin Nemanja Šarović zaslužio da reagujem. Njegova izjava je bila krajnje nekorektna i ne verujem da bi se gospodin Aleksandar Vučić složio sa ovom reakcijom gospodina Šarovića. Gospodin Vučić je ovde iznosio svoje stavove i postavio je pitanje poslanicima DSS. Odgovorio sam na to pitanje, bez imalo ostrašćenosti prema bilo kojoj političkoj stranci, pa ni SRS. Da li će biti raspisani predsednički izbori, ko će protiv koga u toj trci učestvovati, ko će pobediti, nama nije primarno, nama iz DSS u ovom trenutku. Sve što nas interesuje je da se borimo i spasimo KiM, svi zajedno, jer to je jedini način na koji možemo da uradimo. Kada bude sednica o KiM, što se nas tiče iz DSS, trebalo je da bude juče, danas. To što je budžet na dnevnom redu, znate i sami, 15. decembar je rok, treba poštovati i zakone, biće sasvim sigurno prvi naredni dan posle toga radni i sednica o KiM, tu ćete moći da postavite pitanja i predsedniku Vlade, i Vladi i svima ostalima za sve ono što vam nije jasno. Mislim da ne treba biti političkih ostrašćenosti u ovom trenutku, da se ne treba raspravljati o tome, da se ne treba svađati, iznose se stavovi razni u medijima, ali jedino pravo mesto za donošenje takvih odluka je naravno Narodna skupština Republike Srbije. Kada je god Narodna skupština Republike Srbije donela odluku, bilo kakav dokument vezan za KiM, Vojislav Koštunica kao predsednik Vlade je poštovao svako slovo iz tog dokumenta i nikada nijednog trenutka nije od njega odstupio, to i vi dobro znate. Prema tome, sigurno da će se i u novonastaloj situaciji o tome izjašnjavati Skupština i sigurno da će posle toga, barem se nadam, Srbija jedinstveno i nastupati u narednom periodu.
Narodni poslanik Zoran Krasić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na one poznate članove 225. i 226. i potrudiću se, za razliku od mog prethodnika koji je sve što je pričao ovde rekao, časna reč, dobar sam, samo ne znam šta mi je danas. Krenuću sa argumentima, pa bih vas zamolio da malo obratite pažnju na onaj deo kada čitam ovo što je napisano. Kako rade ovi obavešteno-neobavešteni? Oni su obavešteni šta se dešava na zapadu, a pojma nemaju šta se dešava u svojoj zemlji. Evo jednog primera, primer je jedan Gruzijac ruskog državljanstva, koji devet ili 10 godina živi u Srbiji. On vodi postupak kako da dobije stalni boravak, jer čovek hoće da bude Srbin. Ja sam o njemu pričao i pre tri i pre pet godina. Sada je dobio definitivno rešenje, potpisao ga je ekspert Milan Marković, onaj od sinoć. Gospodine Mrkonjiću, nisam mogao da ga pitam, iz jednog prostog razloga što smatram da Jočić hitno treba da uhapsi ovog Dulića, našeg predsednika Skupštine. Znate zbog čega? Ova država šalje inspekciju na gradilište, u fabriku ili ovamo ili onamo, a inspekciju rada nikako da pošalje u Narodnu skupštinu. Mi smo juče radili do pola tri, ali u 01,20, verovatno ošamućena ovim radom, jedna gospođa je izašla ovde i spojila je 16 tačaka da budu u okviru jedne iste rasprave. Dobro, ona će da izađe i da kaže - nije 16, nego četiri, ili više. Molim vas, koje je radno vreme ovde? Normalan čovek može da radi osam sati. Ko je taj ko može da radi svakodnevno po 12 sati? Juče u 01,20 ste završili sednicu, u životu nisam čuo brže čitanje ovog sinopsisa nego što je to Dulić uradio sinoć, da što pre krene sa budžetom, čekali smo ministra, nema ga, spava čovek, šta će on, nije on Mlađan Dinkić pa da navikne na vampirske sednice. To je samo Mlađan Dinkić mogao u tri ujutru da dođe u farmerkama i kaže - čuj, momci, idemo dalje. To je totalni idiotluk, ali idiotluk koji potiče ne iz Poslovnika, nego jednostavno zamor materijala. Kod gospođe Nade je sinoć bio zamor materijala. Ceo dan se muvala ovde, nju uopšte to ne interesuje, došli su ovde, odmah zapisnik, odmah dnevni red. Čekajte, ljudi, da uzmemo materijale, da uzmemo tih 50 kilograma materijala. Ne mogu da budem genijalac kao vi. Vi ste u stanju da pročitate 5.000 strana sitnog teksta, ja nisam u toj mogućnosti. Da se vratim na ovog mog Rusa, i ovaj ekspert za bezbednost Milan Marković je, kao predsednik administrativne komisije, potpisao rešenje kojim se odbija žalba tog čoveka. Molim vas da uzmete u obzir, pošto čitam.
Znam, ali već je isteklo vreme, gospodine Krasiću. Koliko vam treba?
Evo, samo ovoliko. Kaže ovako: ''Ovim putem izjavljujem žalbu na doneto rešenje i još jednom (poslednji put) obnavljam zahtev za odobrenje stalnog nastanjenja u Republici Srbiji, jer smatram da za takvo rešenje ima osnova i u Zakonu o državljanstvu Republike Srbije'', i navodi članove, ''a smatram da imam i moralno pravo, jer sam časno ratovao za ovu zemlju, za šta imam brojne potvrde od Vojske Republike Srbije. Uz to, izjavljujem da ne nameravam da se odreknem ruskog državljanstva i da ću po dobijanju stalnog nastanjenja tražiti pravo da dobijem dvojno državljanstvo, jer je po ruskom zakonu dvojno državljanstvo moguće. Ako je razlog vašeg odbijanja (nema ovih iz DSS-a) mojih više puta ponovljenih zahteva moje rusko državljanstvo ili to što nisam Amerikanac ili Englez, trebalo bi da to i otvoreno navedete.'' Međutim, gde je DSS, pogledajte, nema ih, svaka čast profesoru Šamiju, nema ih, njih to ništa ne interesuje. Voljeni predsednik Koštunica je reko i to su svi ovi polaznici političke škole izgovarali.
Gospodine Krasiću, bolje se javite ponovo, nemojte se ljutiti. Završite to.
Još samo dve rečenice, biće vama interesantno, gospodine Mrkonjiću, a vi pozdravite Miru Marković za svaki slučaj. ''Uostalom, ako je to možda skriveni, a neizrečeni razlog odbijanja mojih zahteva i ako budem još jednom odbijen, odgovorno izjavljujem da ću napustiti vašu zemlju u roku od 48 sati, ali istovremeno ću koristiti moje veze u ruskoj javnosti i izneti u sredstvima javnog informisanja odnos zvaničnih institucija Republike Srbije prema ruskim državljanima. Za vašu zemlju sam se borio kada vam je bilo najteže i kada niko sa vama nije hteo da komunicira.'' E, moj Felikse, pobedili ovi Cijini. Nemaju oni razumevanja za tebe. ''Moje pitanje je, pošto mi je gospodin Jočić tri puta obećao da će da reši pitanje državljanstva i stalnog nastanjenja, šta se to desilo na relaciji ministar Jočić'', on pominje ovde Jočića, Dušana Prorokovića, Vuka Antonijevića, Sandu Rašković-Ivić, Miodraga Gordića, sve one koji su se zalagali, jer se radi o jednom čoveku koji želi da bude Srbin. Mene da obavesti gospodin Jočić šta je uradio sa Milanom Markovićem, pošto je očigledno i Milan Marković dobio ovaj sindrom neobaveštenosti.
Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović, potom narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, dobro je što je gospodin Šormaz ipak odustao od ovih pretnji, psovki i tih pretnji, moram ponovo reći, šamarima. Upravo je on pokazao da je on taj koji je ostrašćen. Rekao je da je gospodin Vučić ovde postavio pitanje poslanicima DSS-a, ne zna se da li se slažem s njim. Naravno, sa gospodinom Vučićem se apsolutno slažem. Mi smo jedan jedini stav iznosili. Za razliku od vas, gde svako ima svoj stav, mi o različitim stavovima raspravljamo na sastancima stranačkih organa, a u javnosti svi istupamo sa istim stavom. Kada vam bilo ko iz SRS neki stav iznese i vi i građani možete znati da je to ono iza čega ćemo mi srpski radikali stajati do kraja. Nisam ostrašćen i imam sa većinom kolega iz DSS veoma korektan odnos. Nije to nikada bilo sporno, ali je sporno to koliko će se moje kolege iz DSS, koji su poslanici koji sede u ovim klupama, zaista pitati o bilo čemu kada se bude rešavalo pitanje Kosova i Metohije. Da bih vam to dokazao, podsetiću vas na situacije koje smo imali u ne tako davnoj prošlosti. Setite se onih trenutaka kada je Tomislav Nikolić biran za predsednika Narodne skupštine. Koliko su bili zadovoljni poslanici SRS, koliko su bili zadovoljni građani Republike Srbije, toliko su bili zadovoljni i poslanici DSS. I vama je bilo srce puno. Da li ste se pitali nešto kada je smenjen, odnosno kada je Tomislav Nikolić dao ostavku? Niste. Setite se kada ste ulazili u vladu. Da su se pitali poslanici DSS, da li bi vi danas bili u vladi sa G17 plus i DS. Naravno da ne bi, ali vas niko ništa nije pitao. Pazio bih dobro da sam i na mestu gospodina Samardžića, njega gledamo kako daje obećanja narodu na Kosovu i Metohiji. Verujem da je on čak i iskren, ali je pitanje šta će biti za 10 ili za 15 dana, i da li će se on pitati o bilo čemu, i da li će moći ta obećanja, koja daje gađanima Srbije na Kosovu i Metohiji, da li će moći bilo šta od toga da ispuni. Na kraju, zapreti nam gospodin Šormaz, kaže "neće moći Tomislav Nikolić da pobedi bez podrške DSS". Da li je to taj vaš iskreni patriotizam? Nama takva podrška ne treba. Mi tražimo isključivo podršku građana. Tomislav Nikolić ni na prethodnim izborima nije tražio podršku nijedne druge političke stranke, tražio je samo podršku građana. Budite sigurni da je ovoga puta ta podrška mnogo veća nego što je bila tada. Neka izađe gospodin Šormaz za govornicu i neka otvoreno stane u red sa onima koji podržavaju Borisa Tadića. Još jednom ću ponoviti, to su Hašim Tači, Ramuš Haradinaj, Agim Čeku, Riza Halimi, Čeda Jovanović. To su ljudi koji podržavaju Borisa Tadića. Ukoliko je to društvo koje vam odgovara, izađite i recite jasno i glasno - jeste, mi delimo političke stavove Čedomira Jovanovića, Hašima Tačija, Ramuša Haradinaja, Rize Halimija, mi smo protiv Srbije, ne samo protiv Kosova i Metohije, nego i protiv Bujanovca, protiv Preševa, protiv Medveđe, dakle, mi hoćemo ne samo Kosovo i Metohiju, nego još dosta oblasti Srbije da odvojimo. Izađite i recite to, ali mi više nećemo dozvoljavati da obmanjujete građane Srbije.
Narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, nažalost, imamo prilike svakodnevno da se uverimo kakvu Vladu imamo i kakve partnere u toj vladi. Jedan od najboljih primera imali ste pre desetak minuta, kada je član vladajuće koalicije iz Nove Srbije izašao, verovatno s razlogom, neću da kažem da je to uradio bez razloga, na najteži mogući način optužio jednog od partnera - DS, da vodi "pilićarsku" politiku, da ih vodi samo interes i ništa drugo. Postavlja se pitanje do koje granice ste vi spremni, zbog šake vlasti, da funkcionišete u takvoj Vladi. Kako bilo koji građanin Srbije može da ima poverenja u ovu vladu, kada vi jedni o drugima u Skupštini Srbije govorite ovakve reči? Kako uopšte mi da poverujemo u bilo kakvu mogućnost ove vlade da će uraditi ono što joj je dužnost, a to je da zaštiti ovu državu, da zaštiti Kosovo i Metohiju? Posle ovoga je jasno, ne samo posle ovoga, jasno je da vi kao vlada nemate te mogućnosti i da vas to ne interesuje. Lažna je navodna briga DSS za državu. Navodno, prvo da se reši pitanje Kosova i Metohije, to je pitanje svih pitanja, a onda ćemo da rešavamo druga pitanja. Kako to nije bilo u januaru 2007. godine, onda ste izašli na izbore? Ne, nemate kandidata. To je ono što je razlog zbog čega vas ne interesuju sada predsednički izbori i zbog čega stavljate pitanje Kosova i Metohije ispred, da bi ubedili građane Srbije kako se vi, navodno, brinete za državu. Jer vaš kandidat ima dometa jedino do Belanovice, tu bi on u Belanovici možda imao neke šanse za mesnu zajednicu, eventualno, da osvoji prvo mesto i nigde više u Srbiji. To su stvari koje su jasne svakom građaninu ove države. Stranka koja je na vlasti, koja pretenduje da vodi Srbiju, nije u stanju da izbaci kandidata za predsednika Srbije evo već, 2002. godine od Maršićanina, ovo je pet godina. Vi nas ubeđujete da je vama na prvom mestu interes države. Kako vam je na prvom mestu interes države kad sedite u vladi sa ministrima koji se otvoreno zalažu za ulazak u NATO pakt. Vi kažete - neutralnost, nećemo u NATO pakt, ali zato hoćete u EU. Kakva je razlika između EU i NATO pakta? NATO je samo instrument Amerike i EU. On silom sprovodi njihovu politiku. Ne mogu da razumem kako možete da se zalažete za EU, a navodno niste za NATO pakt. Kako onda možete uopšte da budete partneri u vladi u kojoj se jedan deo zalaže za NATO pakt? Italijanski parlament je doneo rezoluciju kojom obavezuje svoju vladu da zastupa stav da je Rezolucija 1244 nezaobilazan dokument i da preko njega ne može da se pređe. O tome raspravlja italijanski parlament. Zašto legalisti nisu uradili ono što su morali da urade, da zakažu sednicu Skupštine Srbije gde će pregovarački tim da izađe i da da informacije vezano za pregovore, da Skupština Srbije utvrdi okvire u kojim granicama će se kretati državno rukovodstvo, i vlada i predsednik Republike. Zašto mi da se ovde informišemo šta će Vlada da uradi, odnosno predsednik Vlade sa agencijskih vesti? Valjda je parlament Srbije taj koji je vlastan i koji određuje ko će i na koji način da reaguje u bilo kojoj situaciji. Zašto toga nema? Zato što nećete da dođete pred poslanike Skupštine Srbije, jer time dolazite pred građane Srbije. To je ono što je vaš problem. Ne možete i ne smete da položite račun građanima Srbije za ovu katastrofu koja nas je zadesila, i ova odluka Ministarskog saveta Evropske unije, gde svi staju na stanovište da Srbiji treba oteti Kosovo i Metohiju, a vi kažete da je vaš strateški cilj ne samo saradnja nego pridruživanje Evropskoj uniji.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Draganu Todoroviću. Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedavajući, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se u skladu sa članom 104. Poslovnika o radu Narodne skupštine. Zamolio bih vas, pre nego što citiram odredbu člana 104, gospodine Mrkonjiću, da ubuduće zatražite od poslanika i poslanica koji se javio za reč da citiraju član Poslovnika koji je povređen. Ako drugi nisu u stanju da poštuju Poslovnik Skupštine Republike Srbije, onda kao poslanik to tražim od vas. Uvredljivo je što se o budžetu raspravlja na ovakav način, što vodimo raspravu u ovakvoj atmosferi. Gospodine Cvetkoviću, bolje da podnesete ostavku, nego što tu sedite i tražite od nas da pređemo preko troškova od 650 milijardi dinara koje Vlada ispostavlja parlamentu tražeći od njega saglasnost za tako nešto u ovoj ponižavajućoj atmosferi. Mi smo najsiromašnije evropsko društvo, sa najneodgovornijom Vladom koja se može zamisliti. Vama lično ništa ne zameram, ali gde je predsednik Vlade, gde je potpredsednik Vlade, gde su ministri, to je preduslov ozbiljne rasprave o zakonu o budžetu. Što se tiče vas, gospodine Šaroviću, verujem da ste napravili lapsus kada ste pomenuli mene kao osobu koja podržava politiku Borisa Tadića. Žao mi je što u politici predsednika Republike nema prostora za podršku LDP i građana koji nas podržavaju. Ta podrška je izgubljena onog trenutka kada je politika predsednika Republike počela da se oslanja na koncept između ostalog i SRS, u situacijama u kojima je predsednik Republike sa Šešeljem pozivao građana da glasaju za Ustav zemlje, Ustav koji se danas ne citira ali se citiraju SMS poruke predstavnika vlasti. Ne znam da li ste to uradili zbog toga što ste uspeli da posle prethodne sednice odete do Vranja i vratite se nazad za šest sati, ali vrlo rado ćemo na narednim izborima pobediti oba Koštuničina kandidata, i Nikolića i Tadića, a radikali kao stranka sa politikom koja ima ubedljivu podršku, uvek mogu računati na argumentovano suprotstavljanje i elementarno uvažavanje. Rekao sam šefu vaše poslaničke grupe da je otišao na pristojan način, iako na pristojan način nije došao na funkciju predsednika Skupštine. Vi ste najveća poslanička grupa ovde i od vas očekujemo da uozbiljite ovu raspravu, mi tome dajemo maksimalan doprinos. Dakle, od vas, gospodine Mrkonjiću, tražim da obezbedite neophodne usloveza normalno otpočinjanje rasprave o zakonu o budžetu. U suprotnom će se vrlo teško ta rasprava odvijati na normalan način. Mi želimo ovde predsednika Vlade, želimo potpredsednika Vlade, želimo ministra zdravlja, želimo ministra prosvete, ministra unutrašnjih poslova, ministra odbrane, želimo da postavimo neka pitanja i da od tih ljudi dobijemo odgovore, a ne da od gospodina Cvetkovića tražimo da on brani nešto što je neodbranjivo. Ako nema Vlade koja je spremna da brani troškove od 650 milijardi dinara, onda nema ni rasprave o Zakonu o budžetu.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Čedomiru Jovanoviću, šefu LDP-a. Dajem pauzu od 15 minuta i molim sve šefove poslaničkih grupa da dođu na prvi sprat kod predsednika na kraće konsultacije.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad. Na sastanku šefova poslaničkih grupa dogovorili smo se da danas radimo do 20,00 časova. Ovo vreme koje smo imali tretira se kao pauza, znači da radimo bez pauze. Molim vas za razumevanje i da nastavimo da radimo po tački dnevnog reda, to je budžet. Reč dajem ministru finansija dr Mirku Cvetkoviću.
Poštovani gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, pred vama se nalazi predlog budžeta za 2008. godinu. Tim povodom želim da vam predstavim osnovne elemente budžeta, kao i ekonomsku i fiskalnu politiku koja će se sprovoditi kroz predloženi budžet u 2008. godini. Predlog budžeta Srbije za 2008. godinu zasniva se na aktuelnim makroekonomskim tendencijama i projekcijama srednjoročnog razvoja privrede Srbije i planiranoj ekonomskoj i fiskalnoj politici u 2008. godini. Sada bih se malo osvrnuo na makroekonomska kretanja i projekcije. U privredi Srbije u 2007. godini, slično kao i u prethodnim godinama, preovlađuju pozitivne tendencije. Privredna aktivnost, izvoz i devizne rezerve zemlje su značajno povećane, ostvaren je solidaran iznos direktnih stranih investicija, a štednja u bankama značajno raste. Procenjuje se da će bruto društveni proizvod u 2007. godini biti veći za oko 7% u odnosu na prethodnu godinu, a to je jedna od najvećih stopa rasta u Evropi. Kumulativni rast bruto društvenog proizvoda u periodu od 2001. do 2007. godine iznosi 44%, odnosno 5,3% prosečno godišnje. Procenjuje se da će rast izvoza roba i usluga u 2008. godini iznositi 23%, tako da će dostići 8,5 milijardi evra, što je za oko 3,1 puta više nego što je bio izvoz u 2001. godini. Direktne investicije u Srbiji iznosiće između dve i dve i po milijarde evra, što se može oceniti kao solidan iznos, s obzirom da u toku 2007. godine nije bilo značajnijih priliva stranog kapitala po osnovu privatizacije, pa se najveći deo stranih investicija odnosi na grinfild investicije, uključujući i dokapitalizacije postojećih već privatizovanih preduzeća i banaka. Krajem oktobra devizne rezerve zemlje dostigle su 10 milijardi evra, tako da sada približno odgovaraju osmomesečnoj vrednosti uvoza roba i usluga. Za razliku od ovih pomenutih pozitivnih tendencija, u oblasti spoljnoekonomskih odnosa sa inostranstvom, kao i na tržištu rada, ostvarene su relativno nepovoljne tendencije. Procenjuje se da će spoljnotrgovinski deficit u 2007. godini iznositi preko 20% bruto društvenog proizvoda, dok će deficit tekućeg računa platnog bilansa biti nešto niži od 15% bruto društvenog proizvoda, čime nas svrstava u zemlje sa rekordnim deficitom tekućih plaćanja. Visoki rast spoljnotrgovinskog i tekućeg računa platnog bilansa, uprkos visokom rastu izvoza, posledica je snažnog rasta uvoza. Analize pokazuju da je rast uvoza posledica visokog rasta domaće tražnje, koji je započet fiskalnom ekspanzijom krajem 2006. godine, a čiji je ključni element bio rast plata u državnom sektoru. Tokom 2007. godine tražnja je generisana nastavkom visokog rasta plata, ali i snažnom kreditnom aktivnošću banaka. Na tržištu rada još uvek su prisutne negativne tendencije, nezaposlenost se i dalje povećava, dok plate zaposlenih rastu brže od produktivnosti. Pri tome su ove dve tendencije međusobno povezane, naime, brži rast plata od produktivnosti smanjuje tražnju za radnom snagom i na taj način dodatno utiče na povećanje nezaposlenosti. Procenjuje se da će stopa inflacije u 2007. godini iznositi oko 9,5%, što je za oko tri procentna poena više nego u 2006. godini. Prirast inflacije u odnosu na prethodnu godinu rezultat je najvećim delom nepredvidivih faktora koji su van kontrole Vlade, kao što su rast cena energenata na svetskom tržištu i suša u regionu jugoistočne Evrope, a ne sistemskih ekonomskih faktora. Srbija u tome nije izuzetak, jer su navedeni faktori uticali na povećanje inflacije u celom regionu jugoistočne Evrope. Bazna inflacija koja je pokazatelj uticaja sistemskih makroekonomskih faktora, kao što su fiskalna i monetarna politika, politika plata, kurs dinara i drugo, iznosiće u 2007. godini oko 5%, što je za oko jedan procentni poen manje nego u prethodnoj godini. U 2008. godini, na osnovu postojećih tendencija planiranih ekonomskih politika i reformi, kao i očekivanih uticaja iz međunarodnog okruženja, očekuje se nastavak pozitivnih tendencija u privredi Srbije. Prema konzervativnoj proceni stopa rasta bruto društvenog proizvoda u 2008. godini iznosiće 6%, što je nešto niže nego u ovoj godini, ali će to i dalje biti jedna od najviših stopa rasta u Evropi. Najvažniji generatori privrednog rasta su do sada sprovedene reforme privrednog sistema, među kojima su važnije liberalizacije privrednih tokova, privatizacija društvenih preduzeća i banaka, stimulativan poreski sistem, reforme privrednog zakonodavstva i drugo. Navedene reforme su suštinski doprinele unapređenju privrednog ambijenta za domaće i strane investicije, a time i za brz privredni rast. Na osnovu novih tendencija i planiranih mera ekonomske politike, očekuje se da će u narednoj godini stopa inflacije biti niža nego u 2007. godini, odnosno da će iznositi oko 6%, kao i da će bazna inflacija biti nešto niža od ovogodišnje. Planirane mere fiskalne politike, koje treba da utiču na obuzdavanje domaće tražnje i spoljnotrgovinskog deficita, istovremeno će uticati i na obuzdavanje inflacionih pritisaka. U 2008. godini očekuje se smanjenje deficita u spoljnotrgovinskom i tekućem platnom bilansu u odnosu na bruto društveni proizvod. Očekivano smanjenje spoljnih deficita jednim delom će biti rezultat povećanja konkurentnosti privrede Srbije usled primene strukturnih reformi, a drugim delom rezultat planiranih mera ekonomske politike. Smanjenjem spoljnotrgovinskog deficita obezbediće se da spoljni dug Srbije, privatni i javni, raste sporije od rasta bruto društvenog proizvoda. Takođe, očekuje se da će u narednoj godini započeti zaokret na tržištu rada Srbije u pravcu postepenog povećanja broja zaposlenih. Očekivani rast zaposlenosti je sintetički rezultat realizovanih reformi i planiranih mera ekonomske politike u 2008. godini. Što se tiče projekcija osnovnih makroekonomskih pokazatelja, želim samo da istaknem da je procena da će bruto društveni proizvod u ovoj godini iznositi oko 2.450 milijardi dinara, ili svedeno na glavu stanovnika, oko 4.058 evra, a projekcija za 2008. godinu jeste bruto društveni proizvod od 2.779 milijardi, odnosno po glavi stanovnika 4.573 evra. Sada bih se osvrnuo na rezultate fiskalne politike u tekućoj 2007. godini. Rezultati fiskalne politike u proteklom delu godine, kao i u konsolidovanom sektoru države, kako u konsolidovanom sektoru države tako i u budžetu Republike Srbije povoljniji su nego što je to planirano. Povoljniji rezultati su posledica primene programa štednje i racionalizacije na svim nivoima države. U prva tri kvartala 2007. godine ostvaren je suficit u konsolidovanom sektoru države u iznosu od 50,6 milijardi dinara. Suficit je ostvaren na nivou Republike, na nivou lokalnih zajednica i Fonda PIO samostalnih delatnosti, dok su ostale fiskalne institucije bile u ravnoteži. Ukoliko se iz prihoda isključi licenca, a u rashode uključi isplata duga penzionerima i neto pozajmice, što odgovara metodologiji MMF, onda je suficit iznosio oko 11,1 milijardu dinara. Imajući navedeno u vidu može se konstatovati da fiskalna politika u proteklom delu 2007. godine nije bila odgovorna za ubrzanje inflacije i za rast spoljnotrgovinskog deficita. Izvršenje budžeta Republike Srbije u prvih 11 meseci je takođe nešto povoljnije nego što bi to odgovaralo dinamici koja je u skladu sa Zakonom o budžetu za 2007. godinu. Pri tome su prihodi otprilike na nivou plana, dok su rashodi i deficit manji nego što je planirano. Budžet Republike je uredno izmirivao sve obaveze iz tekuće godine, ali je takođe serivisirao oko dve milijarde dinara zaostalih obaveza iz prethodnih godina. Prema metodologiji koju primenjuje Ministarstvo finansija u prvih 11 meseci u budžetu Srbije ostvaren je suficit u iznosu od oko 39 milijardi dinara. Ukoliko se iz prihoda isključi licenca za trećeg operatera mobilne telefonije, a u rashode uključi isplata duga penzionerima i neto pozajmice. Dakle, metodologija MMF, onda otprilike nema suficita, odnosno ni deficita, tu smo negde izbalansirani, odnosno suficit je oko 0,5 milijardi dinara. Prema tome, bez obzira da li se primenjuje metodologija domaća, odnosno ona koja je propisana propisima kojih se drži Ministarstvo finansija ili metodologija MMF, budžet Republike Srbije u prvih 11 meseci ove godine nije kreirao dodatnu likvidnost, pa samim tim nije preko tražnje uticao na rast spoljnog deficita i inflacije. Ukupni javni dug Republike Srbije krajem septembra 2007. godine iznosio je 713 milijardi dinara, odnosno oko 9 milijardi evra, što iznosi oko 30 posto procenjenog bruto društvenog proizvoda Srbije u 2007. godini. Krajem septembra 2007. godine javni dug Srbije bio je manji za oko 300 miliona evra u odnosu na stanje krajem 2006. godine, dok je u odnosu na stanje krajem 2000. godine javni dug Srbije smanjen za 36,2 posto, odnosno za 5,1 milijardu evra. Stepen zaduženosti Republike Srbije meren odnosom javnog duga prema bruto društvenom proizvodu u 2007. godini je relativno nizak, iznosi oko 30 posto bruto društvenog proizvoda i može se oceniti kao veoma nizak, i to kako u odnosu na mastrihtske uslove koji govore o 60 posto kao maksimumu, tako isto i u odnosu na zaduženost u zemljama u okruženju. Najveći deo javnog duga odnosi se na direktan javni dug, koji je krajem septembra 2007. godine iznosio 8,2 milijarde evra, dok je indirektan dug, a tu se radi o dugu po osnovu izdatih garancija, on je iznosio 0,8 milijardi evra. U okviru direktnog duga domaći dug iznosi 3,5 milijardi evra ili 43,2 posto, dok je strani dug iznosio 4,7 milijardi evra, odnosno 56,8 posto. Od ukupnog iznosa domaćeg javnog duga čak 87,6 posto denominirano je u evrima, dok dinarski dug iznosi oko 12,4 posto. Ova okolnost je relativno nepovoljna zbog velike količine duga domaćegnominiranog u evrima. Dug po osnovu stare devizne štednje u iznosu od oko 3,1 milijarde evra predstavljao je i predstavlja najveću pojedinačnu poziciju u okviru ukupnog javnog duga Republike Srbije. U nastavku bih pričao o makroekonomskoj i fiskalnoj politici koja je planirana za 2008. godinu. Nastavak brzog privrednog rasta, uz održavanje makroekonomske stabilnosti, zahteva ubrzanje ekonomskih reformi, ali i određene promene u ekonomskim politikama, sa ciljem da seneravnoteže u privredi Srbije smanje na održiv nivo. Osnovne neravnoteže u privredi Srbije su nizak nivo domaće štednje u odnosu na investicije i visok nivo potrošnje stanovnika u odnosu na dohotke. Kombinacija ekonomskih politika, koje je tokomprethodnih godina primenjivano, uticala je da se ove fundamentalne neravnoteže gotovo u celini prenesu na spoljnotrgovinski bilans, dok je njihov uticaj na inflaciju bio relativno mali. U kratkom i srednjem roku ove neravnoteže se mogu redukovati odgovarajućom kombinacijom mera ekonomske politike, dok u dugom roku presudne su strukturne ekonomske reforme. Ubrzavanje ekonomskih reformi u pravcu izgradnje celovite tržišne privrede treba da obezbedi ključni doprinos povećanju domaće štednje i unapređenju konkurentnosti privrede Srbije. Sa stanovišta unapređenja konkurentnosti, ključne reforme u narednim godinama su sledeće - dovršetak privatizacije društvenih preduzeća, unapređenje politike konkurencije, stvaranje pogodnijeg ambijenta za investiranje, stvaranje uslova za konkurenciju u infrastrukturnim delatnostima i delimična privatizacija infrastrukturnih preduzeća. Rast domaće štednje i unapređenje konkurentnosti će neposredno uticati na smanjenje jaza između štednje i investicija, a posredno na smanjenje spoljnotrgovinskog deficita kao njegove ključne manifestacije. Uloga fiskalne politike je da u narednim godinama smanji učešće javne potrošnje u bruto društvenom proizvodu, kako bi se smanjila ukupna domaća tražnja u odnosu na domaću ponudu. Takođe, neophodno je da se postepeno pređe na suficit, kojim bi se delimično pokrili deficiti u privatnom sektoru, tj. kako bi se stvorio prostor privredi da se sopstvena sredstva, amortizacija i profit, koja nisu dovoljna, povećaju kroz dodatno zaduženje i kroz dodatne investicije. Važan instrument usporavanja rasta agregatne tražnje je i efikasna kontrola plata u republičkim i lokalnim javnim preduzećima. Usporavanje rasta i promene strukture agregatne tražnje zahtevaju i odgovarajuće mere u okviru monetarne politike i politike kursa dinara. Predloženi budžet Republike Srbije i ukupna fiskalna politika za 2008. godinu predstavljaju korak u tom pravcu. Procenjuje se da će učešće predloženog budžeta u bruto društvenom proizvodu u 2008. godini biti za oko 0,7 procentnih poena manje, odnosno niže nego u 2007. godini, dok će učešće konsolidovane javne potrošnje u bruto društvenom proizvodu biti manje za oko 0,8 procentnih poena. Učešće deficita budžeta Republike Srbije u bruto društvenom proizvodu u 2008. godini iznosiće oko 0,5%, štoje nešto niže od planiranog deficita u 2007. godini, ali je pri tome neophodno podsetiti da je u prihod za 2007. godinu bio uključen i prihod od licence za trećeg mobilnog operatera u iznosu od oko 25 milijardi dinara, što je oko 1% bruto društvenog proizvoda. Ostvarenje neophodnog zaokreta u pravcu dugoročno održivog rasta zahteva unarednim godinama dodatno smanjenje javne potrošnje u odnosu na bruto društveni proizvod, kao i prelazak sa fiskalnog deficita na fiskalni suficit. Ograničavanje rasta plata do nivoa očekivane inflacije predstavlja ključnu meru za redukciju javne potrošnje u 2008 godini. Učešće plata zaposlenih u državnom sektoru iznosi 9,7 % bruto društvenog proizvoda i ono je među najvećim u Evropi. Visoko učešće troškova rada u javnim rashodima i bruto društvenom proizvodu predstavlja najveću distorziju u strukturi javnih rashoda u Srbiji. Zbog visokog prenetog nivoa plata iz 2007. godine, ova mera neće ispoljiti pune efekte u 2008. godini, ali ona stvara povoljnu osnovu za smanjenje troškova rada u okviru javne potrošnje u narednim godinama. Tokom 2008. godine Vlada će inicirati detaljnu analizu kojom bi se ispitale sve mogućnosti smanjenja troškova državnog sektora u bruto društvenom proizvodu. U okviru ove analize ispitaće se i mogućnost smanjivanja broja zaposlenih u državnom sektoru. Osim predloženog, neophodno je uspostaviti i kontrolu plata u republičkim, lokalnim, komunalnim i javnim preduzećima. Druga pozitivna promena u strukturi javne potrošnje koja je započeta u 2006. godini jeste povećanje izdataka za javne investicije. Iako su predviđena budžetska sredstva za javne investicije u 2008. godini nešto niže nego u 2007, ukupne javne investicije će biti znatno veće zbog toga što se u 2008. godini planira korišćenje kredita za finansiranje javnih investicija. Osim toga, u 2008. godini planira se promena strukture javnih investicija u pravcu rasta učešća krupnih infrastrukturnih projekata. Fiskalna politika treba da doprinese stvaranju povoljnih uslova za investiranje i privredni rast i kroz poresku politiku. Tokom prethodnih godina u ovoj oblasti je ostvaren značajni napredak, tako da je poreski sistem u Srbiji konkurentan u odnosu na zemlje u regionu Jugoistočne Evrope. Poreske stope na glavne fiskalne instrumente u Srbiji su niže ili na nivou proseka u zemljama u regionu. Na drugoj strani, fiskalna pozicija Srbije u nekoliko narednih godina ne pruža mogućnost za smanjenje poreskih stopa za važnije fiskalne instrumente. Naravno, moguće su takve promene u poreskim stopama kojima bi se smanjivanje jednih poreskih stopa kompenzovalo povećanjem drugih. Stoga će stvaranje podsticajnih uslova za funkcionisanje privrede kroz poresku politiku u narednih nekoliko godina biti fokusirano na pojednostavljenje poreskog sistema i unapređenje njegove alokativne efikasnosti. Predložene izmene poreskih zakona, koje su upućene Narodnoj skupštini zajedno sa predlogom budžeta, usmerene su u tom pravcu i one neće imati značajniji uticaj na ukupni iznos i strukturu prihoda budžeta Republike Srbije u 2008. i narednim godinama. Kada se radi o prihodima, planirana ukupna primanja budžeta u 2008. godini iznose oko 640 milijardi dinara, što je za 9,9% više nego u 2007. godini. Ukupno izdavanje budžeta za 2008. godinu predloženo je u iznosu od 654,4 milijarde dinara, što je takođe za 9,9% više nego u 2007. godini. Budžetski deficit za 2008. godinu planira se u iznosu od 14,8 milijardi dinara, što je za 8% više nego u prethodnoj godini. Osim za podmirenje javnih rashoda, Zakon o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu predviđa značajna sredstva za finansiranje javnog duga, kao i sredstva za ulaganje u finansijsku imovinu. Za otplatu glavnice domaćeg i stranog javnog duga predviđena su sredstva u iznosu od 48,3 milijarde dinara, a za nabavku finansijske imovine predviđeno je 26,1 milijarda dinara. Prema tome, ukupna sredstva potrebna za finansiranje budžetskog deficita, servisiranje glavnice javnog duga i nabavku finansijske imovine u 2008. godini iznose 89,3 milijarde dinara. Neophodna sredstva za finansiranje navedenih namena najvećim delom, odnosno u celini su već obezbeđena u depozitu koji je formiran od prihoda od privatizacije, od prodaje licenci na mobilnu telefoniju, a čija vrednost iznosi oko 90 milijardi dinara. Tokom 2008. godine planirani su dodatni prihodi od privatizacije društvenih i javnih preduzeća, kao i od prodaje imovine, kojima će se obezbediti dodatna sredstva za finansiranje nakon 2008. godine. Plan primanja budžeta sačinjen je na bazi ostvarenih primanja budžeta Republike Srbije u prvih 10 meseci 2007. godine i procenama ostvarenje do kraja 2007. godine, zatim na bazi očekivanog nastavka pozitivnog trenda u kretanju privredne aktivnosti u 2008. godini, zatim na osnovu planiranih izmena poreske politike i konačno na osnovu očekivanog smanjenja sive ekonomije putem povećanja stepena naplate poreskih prihoda. Primanja budžeta Srbije za 2008. godinu planirana su u iznosu od oko 639,6 milijardi dinara i u njima poreski prihodi iznose oko 93%, a neporeski prihodi blizu 7%. U 2008. godini u odnosu na prethodnu godinu svi poreski prihodi planirani su na višem nivou, a najveći rast se očekuje kod poreza na dobit preduzeća, koji je značajan ne samo po visini prihoda po ovom osnovu, već mnogo više, kao pokazatelj dobrog poslovanja privrede. Relativno je visok i rast prihoda od poreza na potrošnju, PDV, akciza i carine, koje održavaju rast domaće tražnje. U strukturi primanja budžeta dominantnu ulogu imaju prihodi po osnovu poreza na dodatu vrednost. Oni iznose 48,7%. U odnosu na 2007. godinu prihodi po osnovu PDV-a nominalno su veći za 15,2%. Prihodi po osnovu akciza su drugi po značaju u ukupnim prihodima budžeta i njihovi učešće iznosi 17,4% od ukupnih prihoda, a oni su izračunati tako da nominalno povećanje u odnosu na 2007. godinu iznosi 12,6%. Planirani prihodi od poreza na dohodak građana iznose 72 milijarde dinara, odnosno 11,3% ukupnih prihoda budžeta. Nominalno planirani prihodi od ovog poreskog oblika su veći za 17,2% u odnosu na plan za 2007. godinu. Prihodi po osnovu poreza na dohodak su projektovani na višem nivou u odnosu na prethodnu godinu, u skladu sa visokim prenetim nivoom zarade iz 2007. godine i očekivanim rastom zarada i drugih oporezivih dohodaka, kao i proširenjem predmeta oporezivanja godišnjim porezom na dohodak građana u narednom periodu. Projektovani prihodi od carina iznose 60,5 milijardi dinara ili 9,6% ukupnog prihoda budžeta. Prihodi od poreza na dobit preduzeća i banaka postaju sve značajniji prihod budžeta Republike Srbije. U 2008. godini procena je da će oni iznositi oko 34 milijardi dinara, odnosno 5,3 % ukupnih prihoda budžeta. U odnosu na prethodnugodinu prihodi od poreza na dobit su nominalno veći za 24,6%. Planirani neporeski prihodi iznose 43,4 milijarde dinara, što čini 6,8% ukupnih prihoda budžeta Republike Srbije. U odnosu na plan za 2007. godinu projektovani neporeski prihodi nominalno su manji za 32,7%. Razlog ovolikog pada je što je u 2007. godini ova kategorija prihoda obuhvatala i priliv sredstava po osnovu prodaje licence za mobilnu telefoniju, a koga u 2008. godini neće biti. Izdaci budžeta: predloženo je da ukupni izdaci budžeta Republike Srbije u 2008. godini iznose 654,4 milijarde dinara, a što je, kao što sam rekao, 9,9% veće od izdataka u 2007. godini. Od ukupnog povećanja budžeta, 53,1 milijarda dinara ili 91% odnosi se na dve komponente rashoda, i to: povećanje transfera organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja i drugim nivoima vlasti i povećanje rashoda za zaposlene. Prirast transfera organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja i drugim nivoima vlasti gotovo u potpunosti je posledica primene važećih ustavnih i zakonskih obaveza, kao što su obaveze usklađivanja odnosa prosečne penzije i prosečne plate do nivoa do 60%. Drugo, Ustavom propisani odnos budžeta prihoda AP Vojvodine i budžeta Republike Srbije. Treće, zakonom propisani iznos transfera Republike Srbije ka lokalnim zajednicama u iznosu od 1,7% bruto društvenog proizvoda. Kao posledica primene važećih propisa, navedeni transferi veći su za oko 30 milijardi dinara nego u 2007. godini, što je preko 50% od ukupnog predloženog povećanja budžeta. Najveći porast transfera ostvariće se kod Fonda PIO, oko 15 milijardi dinara, čija je namena jednokratno usklađivanje odnosa prosečnih penzija, a isto tako i 10 milijardi dinara koji su vezani za AP Vojvodinu i lokalne zajednice. Izdaci za zaposlene u 2008. godini biće veći za 23,6 milijardi dinara u odnosu na 2007. godinu. Od navedenog prirasta rashoda na zaposlene, čak 18,5 milijardi dinara odnosi se na tzv. preneti rast, tj. na rast koji bi se ostvario kada bi plate tokom cele 2008. godine bile zamrznute. Planirano povećanje plata tokom 2008. godine jeste samo do nivoa inflacije od 6%. Sada bih želeo ukratko da obrazložim predložene iznose najkrupnijih pozicija rashoda u budžetu. Dotacije i transferi. Dotacije i transferi ubedljivo je najkrupnija pozicija u strukturi ukupnih izdataka budžeta Republike Srbije. Predloženo je da dotacije i transferi iznose 233,2 milijarde dinara, što predstavlja 35,6% ukupnih rashoda budžeta Republike Srbije. Kao što je prethodno rečeno, iznos dotacija i transfera, gotovo u celini je određen ustavnim i zakonskim rešenjima. Transferi organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja. Predloženi transferi organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja iznose 165,6 milijardi dinara, što predstavlja 25,3% ukupnih rashoda budžeta Republike Srbije. Namena predloženih transfera po korisnicima je sledeća: 127,1 milijarda dinara Republički fond za PIO, 18,5 milijardi dinara za penzije vojnih osiguranika, 15 milijardi dinara Nacionalna služba za zapošljavanje, 4,8 milijardi dinara Republičkom zavodu za zdravstveno osiguranje, u čemu četiri milijarde dinara za neosigurana lica i 878 miliona za investicije u zdravstvene ustanove. Transferi iz budžeta Republike Fonda PIO nalaze se na dve budžetske pozicije, i to u Ministarstvu finansija od 104,6 milijardi i Ministarstvu rada i socijalne politike u iznosu od 22,5 milijardi. Prihod po osnovu transfera iz budžeta Republike predstavlja značajan izvor finansiranja Fonda za PIO i njegovo učešće u prihodima Fonda u 2008. godini iznosiće jedna trećina, dakle 33% budžet će učestvovati u ukupnom finansiranju. Obaveze budžeta Republike Srbije po osnovu transfera Fondu PIO definisana je Zakonom o PIO. Predloženi iznos transfera iz budžeta Republike Srbije Fondu PIO u 2008. godini je veći za 15 milijardi u odnosu na 2007. godinu. Ovakav prirast transfera posledica je zakonske odredbe o kojoj je već bilo reči, a odnosi se na usklađivanje prosečnog nivoa penzija. Posmatrano sa makroekonomskog stanovišta, navedeno usklađivanje odnosa prosečnih penzija i prosečnih zarada posledica je, pre svega, velikog rasta zarada krajem 2006. i 2007. godine, koja je napravila ovu diskrepancu do koje je došlo i koju mi moramo odmah početkom 2008. godine da uskladimo. Kada se radi o transferima Nacionalnoj službi za zapošljavanje, one iznose 15 milijardi dinara i predstavljaju čak 47,6% ukupnih planiranih primanja ove službe u 2008. godini. Ova sredstva najvećim delom koriste se za isplatu redovnih mesečnih novčanih naknada za slučaj nezaposlenosti i privremenih naknada lica sa teritorija AP Kosova i Metohija. U 2008. godini planirana je isplata 12 novčanih naknada za 78.000 korisnika novčane naknade, kao i 12 privremenih naknada za oko 23.000 korisnika. Ovim bi se izvršila isplata prava za period od septembra 2007. godine, sa isplatom za avgust 2008. godine, tako da bi kašnjenje u isplati ovih prava bilo svega tri meseca. Transferna sredstva za Republički zavod za zdravstveno osiguranje u iznosu od četiri milijarde dinara namenjena su za doprinose za zdravstvenu zaštitu osiguranika iz člana 22. Zakona o zdravstvenom osiguranju. Naime, ovim zakonom propisano je da se određenim licima – deca do 15 godine, studenti do 26 godine života, žene u vezi sa planiranjem porodica, lica starija od 65 godina itd – koja inače ne ostvaruju prihod, mora obezbediti zdravstveno osiguranje, bez obzira što ne vrše uplatu. U tom smislu se sada pojavljuje republički budžet koji nadoknađuje troškove vršenja ovih usluga. Osim navedenih četiri milijarde za ove namene, u budžetu je predviđeno i 878 miliona dinara za investicije u zdravstvene ustanove. U ovoj cifri se ne nalaze investicije koje se obezbeđuju kroz kredite. Kada se radi o transferima ostalim nivoima vlasti, oni su predviđeni u ukupnom iznosu u2008. godini oko 67 milijardi dinara i predstavljaju 10,3% ukupnih rashoda budžeta. Ustavom Republike Srbije regulisano je da transfer AP Vojvodini iznosi najmanje 7% u odnosu na budžet Republike Srbije, s tim što se tri sedmine budžeta Pokrajine koristi za finansiranje kapitalnih rashoda. Sredstva za pokriće izdataka budžeta AP Vojvodina obezbediće se iz dela poreza na dohodak građana, poreza na zaradu u visini od 18% od iznosa ostvarenog na teritoriji AP Vojvodina, dela prihoda od poreza na dobit preduzeća u visini od 42,7% od iznosa ostvarenog na teritoriji AP Vojvodina i ostalih prihoda ostvarenih na teritoriji AP Vojvodina, a koja pripadaju budžetu AP Vojvodina. Sredstva za rashode za zaposlene u obrazovanju na teritoriji AP Vojvodina obezbediće se iz budžeta Republike Srbije, u skladu sa zakonom, u iznosu od 22,7 milijardi dinara. Rashodi za finansiranje dela programa u oblasti kulture u sredstva u iznosu od oko 0,8 milijardi dinara. Preostali iznos sredstava do najmanje 7% budžeta preneće se budžetu AP Vojvodina preko razdela Vladine Kancelarije za nacionalni investicioni plan i kroz ostale projekte NIP. Kada se radi o lokalnoj samoupravi, transferi lokalnim nivoima vlasti iznose oko 36 milijardi dinara i određeni su u skladu sa članom 37. Zakona o finansiranju lokalne samouprave, odnosno u visini 1,7% ostvarenog bruto društvenog proizvoda za 2006. godinu. Rashodi za zaposlene za 2008. godinu iznose 176,7 miliona dinara i u strukturi ukupnih rashoda učestvuju sa 27%. Najveći deo ovih izdataka u iznosu od 160,8 milijardi dinara odnosi se na plate zaposlenih koji se finansiraju iz budžeta Republike Srbije. Sredstva za rashode za zaposlene imaće porast od 15,6% u odnosu na 2007. godinu. U okviru planiranih sredstava za plate, sredstva za plate u Ministarstvu odbrane će imati najveći rast, s obzirom na dvogodišnje zaostajanje plata u ovom ministarstvu u odnosu na druge budžetske korisnike. Socijalno osiguranje i socijalna zaštita, sredstva za socijalno osiguranje i socijalnu zaštitu odnose se na naknadu za socijalnu zaštitu iz budžeta i učestvuje u strukturi ukupnih izdataka sa 10,2%, a planirana su u ukupnom iznosu od 66,7 milijardi dinara. Rashodi za korišćenje roba i usluga u 2008. godini planirana su u ukupnom iznosu od 45,8 milijardi dinara, tako da u strukturi ukupnih rashoda učestvuje sa 7%. Planirana sredstva za ovu namenu veća su za 6,8% u odnosu na budžet u 2007. godini. Kada se radi o subvencijama, onda su ukupne subvencije planirane u iznosu od 39,6 milijardi dinara i u strukturi ukupnih rashoda učestvuju sa 6%. Od ovog iznosa, najveći deo subvencija se odnosi na subvencije u poljoprivredi u iznosu od 17,3 milijarde dinara, zatim, subvencije za JP "Železnice Srbije" u iznosu od 10,6 milijardi dinara, subvencija u privredi svega tri milijarde dinara, dakle, manje nego u prethodnoj godini, subvencija u turizmu 2,7, subvencije u kulturi od 0,9 i ostale subvencije od oko 4 milijarde dinara. Za NIP predviđeno je iz budžeta iznos od 34,5 milijardi dinara i on u ukupnim rashodima učestvuje sa 5,3%. Za Nacionalni investicioni plan su za teritoriju AP Vojvodina predviđena sredstva u iznosu od 9 milijardi dinara, a sredstva u iznosu od 10 milijardi dinara za ostale projekte preko Kancelarije za NIP usmeriće se takođe preko resornih ministarstava. Osnovna sredstva, zgrade i građevinski objekti planirana su u ukupnom iznosu od 29,7 milijardi dinara i u strukturi ukupnih rashoda učestvuju sa 4,5%. Planirano povećanje ovih kategorija rashoda u odnosu na 2007. godinu iznosi oko 20%. Ostali rashodi u strukturi ukupnih rashoda učestvuju svega sa 1%. Sredstva rezerve planirana su svega u iznosu od 3,3 milijarde dinara. Sada bih rekao nešto o javnom dugu i nabavci nefinansijske imovine. Republika Srbija od početka 2001. godine izdvojila je značajna sredstva za izmirenje obaveza po osnovu javnog duga. Ukupno isplaćena sredstva za servisiranje javnog duga od 1. januara 2001. do septembra 2007. godine iznosila su 3,4 milijarde evra, od čega 1,9 milijardi evra se odnosi na finansiranje unutrašnjeg duga, a 1,5 milijardi evra na servisiranje spoljnog duga. U okviru navedenih rashoda, troškovi servisiranja stare devizne štednje su najveća pojedinačna pozicija i oni su u navedenom periodu iznosili 1,2 milijarde dinara. U prva tri kvartala 2007. godine ukupni troškovi servisiranja javnog duga u Srbiji su iznosili preko 600 miliona evra. Vlada Republike Srbije će u 2008. godini nastaviti sa redovnim servisiranjem svih obaveza po osnovu javnog duga. Redovnim servisiranjem javnog duga Republika Srbija je povratila kredibilitet, kako na međunarodnom finansijskom tržištu, tako i u Srbiji. U budžetu Republike Srbije za 2008. godinu za ovu namenu su planirana sredstva u iznosu od 65,3 milijarde dinara, što po sadašnjem kursu iznosi preko 800 miliona evra. Nabavka finansijske imovine. Predlog budžeta Republike Srbije za 2008. godinu sadrži izdatke po osnovu ulaganja države u finansijsku imovinu u iznosu od 26,1 milijardi dinara. Ulaganje u finansijsku imovinu sastoji se od dve glavne komponente. Prva komponenta odnosi se na kredite koje država odobrava po povoljnim nekomercijalnim uslovima, za razvoj poljoprivrede, zapošljavanje i implementaciju tehnoloških inovacija. Druga komponenta se odnosi na učešće države u dokapitalizaciji banaka i nekomercijalnih institucija, kao što su Fond za osiguranje depozita, Nacionalna korporacija za stambene kredite itd. Dakle, ovim sam dao otprilike u relativno kratkim crtama osvrt na pojedine stavke prihoda i rashoda budžeta i na osnovu izloženog možemo da dođemo do sledećih zaključaka: pre svega, planirana fiskalna politika u 2008. godini predstavlja korak u pravcu smanjenja učešća javne potrošnje u bruto društvenom proizvodu, smanjenja likvidnosnog uticaja države na agregatnu tražnju i poboljšanje strukture javne potrošnje. Stoga predloženi budžet Republike Srbije podržava makroekonomsku stabilnost i nastavak visokih stopa rasta privrede, ali obezbeđuje finansijsku osnovu za ubrzanje reformi privrede i društva. Predloženi budžet sadrži izbalansirani odnos između socijalnih i razvojnih funkcija države, kao što je prethodno rečeno, planirani rashodi budžeta Republike Srbije u 2008. godini, nominalno će biti veći za 9,9%, što u odnosu na planiranu inflaciju predstavlja realni rast za oko 2%. U okviru relativno skromnog rasta ukupnih budžetskih rashoda, obezbeđena su sredstva za servisiranje kako redovnih, tako i vanrednih rashoda. Predloženi budžet sadrži dodatna sredstva za transfere od čak 30 milijardi dinara. U budžetu su takođe obezbeđena sredstva za finansiranje dodatnih projekata, kao što su Univerzijada, Evrovizija, projekti u MUP-u, vojsci, pravosuđu i drugo u iznosu od oko 14 milijardi dinara. Osim toga, u budžetu je predviđeno i tri milijarde dinara za izmirenje ranije nastalih docni u izmirenju obaveza prema ratnim vojnim invalidima, dijaspori, pravosuđu, železnici i drugo. U okviru predloženog budžeta predviđena su i sredstva u iznosu od 34,5 milijardi dinara za realizaciju javnih investicija u okviru NIP-a. Planirana sredstva za ovu namenu, zajedno sa očekivanim prilivom garantovanih i projektnih kredita, generisaće visok nivo javnih investicija, koje će predstavljati jednu od glavnih pokretača rasta privrede u 2008. godini, pa i u narednim godinama. S obzirom da planirani budžetski rashodi i budžetski deficit rastu sporije od rasta nominalnog bruto društvenog proizvoda, predloženi budžet za 2008. godinu nije ekspanzivan. Međutim, visok nivo spoljnotrgovinskog deficita nameće neophodnost da se u narednim godinama nastavi sa politikom fiskalnog prilagođavanja, sa ciljem da se dodatno smanji učešće rashoda budžeta i ukupne javne potrošnje u bruto društvenom proizvodu, kao i da se pređe sa budžetskog deficita na budžetski suficit. Smanjenje javne potrošnje i deficita u odnosu na bruto društveni proizvod je neophodno, da bi se smanjile makroekonomske neravnoteže, bez obzira što država poseduje visok iznos privatizacionih depozita. Trošenje ovih depozita, koji nisu formirani iz redovnih budžetskih prihoda, povećava razliku između domaće ponude i tražnje i na taj način neposredno utiče na povećanje spoljnotrgovinskog deficita. Smanjenje javne potrošnje i ostvarenje suficita zahteva primenu srednjoročne politike racionalizacije realnih rashoda, čiji glavni elementi treba da budu sporiji rast prosečnih plata od rasta nominalno bruto društvenog proizvoda, smanjenje broja zaposlenih u državnom sektoru, smanjenje subvencija, racionalizacija mreže ustanova u vlasništvu države i prenošenje dela obaveza sa nivoa Republike na AP Vojvodinu i lokalne zajednice, srazmerno povećanju učešća u javnim rashodima. Na ovaj način izložio sam osnovne elemente budžeta. Nekima su oni bili zanimljivi, nekima nisu. Nadam se da ćete u jednoj konstruktivnoj raspravi koja sledi ukazati na dobre strane, nedostatke i dati neke dobre ideje, a u krajnjoj liniji, glasati i podržati ovaj budžet. Hvala.
Zahvaljujem ministru na iscrpnoj uvodnoj reči. Da li izvestioci Odbora za finansije Radojko Obradović, zamenik predsednika Odbora, i Zakonodavnog odbora Vlatko Ratković, predsednik Odbora žele reč? (Ne.) Da li narodni poslanik Slobodan Maraš, koji je na sednici Odbora za finansije izdvojio mišljenje, želi reč? Reč ima narodni poslanik Slobodan Maraš, potom će vam se obratiti šefovi poslaničkih grupa i ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa, po redosledu prijavljivanja. To je Čedomir Jovanović, potom narodni poslanik Jorgovanka Tabaković, kao ovlašćeni predstavnik poslaničkog kluba SRS, potom Balint Pastor i potom Varga Laslo. Gospodine Maraš, izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, šta reći posle ovog čitanja budžeta, maltene od člana do člana, odnosno kompletnog objašnjenja koje ste vi dali. Očekivali smo da ćete vi neke stvari pokušati da odbranite, a ne da nam čitate ono što smo mogli sami da pročitamo u budžetu. Prvo, hteo bih da kažem, zbog javnosti, da odgovornost, ukoliko ne bude budžet bio usvojen do 15. decembra, pre svega pada na teret Vlade, koja je dostavila ovaj predlog budžeta sa mesec dana zakašnjenja, mesec dana nakon zakonskog roka, odnosno člana 14. Zakona o budžetskom sistemu. Šta reći o samom budžetu? Budžet je antirazvojni, budžet je antireformski, budžet je predizborni i budžet je rasipnički. Mi smo ovde, gospodine ministre i gospodine predsedniče Skupštine, očekivali da ćemo videti premijera, da ćemo videti potpredsednika vlade, da ćemo videti ministre iz određenih resora koji bi mogli da nam odgovore na određena pitanja. Nažalost, oni su ovde kao najkompetentnijeg možda, ali i kao žrtveno jagnje poslali ministra finansija. Ovaj budžet je za deset posto veći nego prošlogodišnji. Da li smo mi toliko bogatiji kao društvo i kao država ili je osnovni razlog, pre svega, povećanje zarada po resorima, koje je preko 16 posto u budžetu za 2008. godinu. Gospodine ministre, vi ste malopre čitali nama i delove iz Memoranduma, međutim, zaboravili ste da spomenete neke važne stvari koje ste vi stidljivo u Memorandumu konstatovali, a to je, pre svega, visok spoljnotrgovinski deficit, na čemu vam je verovatno veoma zahvalan uvoznički lobi, visoka stopa nezaposlenosti od gotovo milion građana, rast javne potrošnje i rast javnih zarada iznad produktivnosti rada. Sami ste priznali da je to nasleđe iz 2006. godine. Međutim, sve ono što ste vi uneli u budžetu za 2008. godinu pokazuje da vi od tih tendencija ne odustajete. Odgovorna vlada bi u ovom predlogu budžeta, pre svega, pokušala da stegne kaiš. Umesto toga, vi se dodvoravate biračima. Država ne sme više da troši nego što njeni poreski obveznici unesu u taj budžet. Voleo bih da objasnite neke podatke, pre svega gađanima. Nama koji se bavimo politikom je ovo jasno. Vojna služba bezbednosti ima za 120 posto veći budžet nego 2007. godine ili u ciframa sa 46 miliona na 107 miliona. Vojna obaveštajna služba ima budžet za 150 posto veći nego prošle godine ili u ciframa sa 63 na 150 miliona. BIA ima budžet preko tri milijarde. U kakvoj to državi živimo? Policijskoj, bezbednosnoj? Građani su očekivali da će ovaj budžet, pre svega, imati jedan razvojni i reformski kurs, a ne da se pretvaramo u policijsku i vojnu državu. Za čega se vi to spremate? Ministarstvo ekonomije ima za 25 posto veći budžet nego prošle godine. Pretpostavljam da je to vraćanje dugova gospodinu Dinkiću, da bi mogao sva svoja predizborna obećanja iz prošle kampanje da ostvari, a to je verovatno ona zimska olimpijada koju je obećao. Vi ste drastično povećali zarade po određenim resorima. Za zarade u nekim ministarstvima se izdvaja po 75 posto veći budžet nego u 2007. godini, recimo kada je u pitanju Ministarstvo rada. Ministarstvo za zaštitu životne sredine ima za zarade izdvojeno više 80 posto, ali zato ste resor poljoprivrede častili sa svega pet posto više, znači manje nego što je inflacija. Podsetio bih vas, a vi to sigurno znate, da Hrvatska ima duplo manje stanovnika, ima za 50 posto manje obradive površine, ali zato ima za skoro pola milijarde evra veći budžet za poljoprivredu. O svim detaljima koji su za to vezani ćemo pričati kada dođu amandmani na red. Vi ste Savetu za borbu protiv korupcije dali manje para i manji budžet nego prošle godine. Nije dovoljno što potpredsednik Vlade odlazi na otvaranje "Delta sitija", što preti da će Savet za borbu protiv korupcije ugasiti i osnovati neko novo telo, nego ste im i smanjili budžet za ovu godinu. Uprava za izvršenje zavodskih sankcija ima 15 posto manji budžet nego prošle godine. Nije čudo što zatvorenici beže iz zatvora, što zatvorenici daju intervjue iz zatvora, kad im šaljete jasan signal na ovaj način. Program zaštite i unapređenja položaja osoba sa invaliditetom je uvećan za svega 10 posto. U Srbiji ima 10 posto građana koji imaju status invalida. U jednoj takvoj zemlji vi ste povećali budžet za te osobe svega 10 posto, a ponavljam za vojne službe bezbednosti ste povećali preko 100 posto. Posebna priča je položaj Vojvodine. Gospodine ministre, strašno je da se ne vidi koliko potiče iz javnih prihoda sa teritorije Vojvodine. Znam da je problem pokazati to. Sa teritorije AP Vojvodina u budžet ulazi oko 27 posto, a svega se sedam posto vraća, po članu 184. Ustava, odnosno tri sedmine ide samo na kapitalne rashode. Inače, javna tajna je da iz budžeta za 2007. godinu preneta sredstva u Vojvodinu do 1. decembra su svega 41 posto od Ustavom predviđene tri sedmine. Dakle, umesto otprilike 20 milijardi dinara, vi ste Izvršnom veću Vojvodine preneli svega osam milijardi. Sada je još nejasnije kolika sredstva idu Vojvodini. Vi ste malopre čitali član 4. ovog zakona, što nam uopšte nije bilo potrebno. Nama je bilo potrebno da objasnite tih sedam posto iz Ustava, gde se oni nalaze u ciframa. Postoji devet milijardi na NIP-u. Vi ste to veoma vešto uradili. Naveli ste da se iz poreza na zarade, 18 posto iz poreza na dobit, 42 posto koji su ostvareni na teritoriji Vojvodine, ali nigde niste naveli kolika su to sredstva. Juče smo na Odboru čuli da su ta sredstva oko šest milijardi dinara. Međutim, ne postoji organ koji će nama potvrditi da je to tako. Želimo da vidimo koja je to cifra koja će ići po ova dva osnova. Kad saberemo, tih sedam milijardi koje ste pomenuli i ovih devet milijardi, dolazimo do samo 16 milijardi, a to je daleko od one tri sedmine koje ste po budžetu dužni. Gospodine ministre, ako biste saslušali nešto, pa da možete da odgovorite, jer ovako nećete znati šta sam vas pitao. U krajnjoj liniji, da ponovim, pošto je vreme već isteklo, a imam svega pet minuta...
Nije isteklo, gospodine Maraš, imate deset minuta. Samo nastavite.
Čitajući Poslovnik vidim da imam pet, ali hvala vama, gospodine predsedavajući. Položaj Vojvodine, koji ste vešto Ustavom pokušali da svedete na sedam posto, vi to ne poštujete. Želim da se zna da ova vlada zaista ne poštuje Ustav, pre svega premijer koji se toliko zaklinje u Ustav. Nigde nema sedam posto od republičkog budžeta. Još nešto bih voleo da uradite, a verujem da će još neke kolege koje su u Odboru za finansije pokušati da dobiju od vas odgovor, šta je, zapravo, budžet Republike Srbije, da li je to onih 680 i koliko milijardi ili 700 i nešto, pošto smo juče na Odboru čuli da postoji ispod crte i iznad crte? Mi mislimo da je cifra veća od tih 680 i koliko milijardi ste naveli. Znači, cifra budžeta je skoro 10 milijardi evra. Očekujemo da iznos za Vojvodinu, koji bude bio, zaista bude u skladu sa Ustavom. Još jednom da ponovim, ovaj budžet je antirazvojni, ovaj budžet je antireformski i ovaj budžet je, pre svega, predizborni. To vaše dodvoravanje biračima pred predstojeće izbore skupo će koštati ovu državu. Mnogo više trošimo nego što poreski obveznici unose u ovaj budžet. Nadam se da će i to birači na kraju znati da cene.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe LDP.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, znate šta, 45 minuta čitanja budžeta ne može da popuni prazninu u ovom prvom redu. Vi ste, gospodine Cvetkoviću, verujem, svesni najmanje koliko i svaki poslanik u ovoj sali kakva je zapravo ekonomska politika Vlade čiji ste vi ministar finansija. Ona je jednako ozbiljna i odgovorna koliko se Vlada odnosi ozbiljno i odgovorno prema Zakonu o budžetu za 2008. godinu. Pre nego što se od parlamenta zatraži podrška za trošenje 655 milijardi dinara, red je da nam predsednik Vlade podnese račun za prethodni budžet. To nije učinio ni predsednik Vlade, naravno, ovde ga nema, ali to niste učinili ni vi, gospodine Cvetkoviću. Ni vi nam niste podneli račun za novac koji ste trošili od juna 2007. godine, pa evo do ovog trenutka. Niste obrazložili kršenje zakona. Niste nam objasnili zbog čega parlament mora da raspravlja 11. decembra o budžetu, zbog čega opozicija treba da ima razumevanja za zakonsku obavezu koja nalaže usvajanje budžeta za narednu godinu do 15. decembra, kada Vlada nije bila spremna i odgovorna, sposobna da parlamentu na vreme i u skladu sa zakonom prosledi budžet. Pokušali ste da nas zatrpate ciframa, citatima budžetskih stavki. Uspeli ste da od najzanimljivijeg pitanja u zemlji učinite najdosadniju raspravu. Zato treba malo više života uneti u ovu temu. Prvo, ko je odgovoran zbog toga što je probijena planirana inflacija? Za 50% je probijena. Umesto planiranih 6, ona je 9,5 i to lažnih 9,5. Ona je dvocifrena, a to se ne očitava u merenju inflacije samo zbog toga što će neke cene, koje su već sada utvrđene kao veće, javnosti biti ispostavljene posle 1. januara. Dakle, zemlja se laže. Kakva je politika koja je zasnovana na lažima? Ako govorimo o ekonomiji, ona je loša, i ona ne može imati podršku i ne bi smela da ima podršku nijednog poslanika u parlamentu, bez obzira na stranku iz koje dolazi. Nije dovoljno kvalitetno obrazloženje probijene stope inflacije. Pedeset posto greške ne može biti pravdano skokom cene nafte ili sušom. Tačno je da je promenjeno stanje na energetskom tržištu, tačno je da je sada globalni problem veća cena i porast cene hrane, ali nema nijedne zemlje u Evropi koja je tako krhke ekonomije da promaši za 50% planiranu stopu inflacije. Istu naftu troši Evropska unija. Istu naftu troši Crna Gora, Makedonija, Bosna i Hercegovina, Hrvatska, Slovenija, Mađarska. Te zemlje nisu prekoračile planiranu ekonomsku politiku i u toj meri ugrozile ekonomsku perspektivu kao što je to učinila naša Vlada. Biće da je nešto drugo uticalo na porast ove inflacije i probijanje planiranih okvira. To isto će uticati i na probijanje stope planirane inflacije za narednu godinu. Ona je već sada neprihvatljivo visoka; 6 % je nešto što ne može dobiti podršku u parlamentu ukoliko ovaj parlament želi da vodi ozbiljnu ekonomsku politiku. Mi se zalažemo za zamrznutu stopu i planiranu ciljanu inflaciju od 2%. Ako Vlada nije u stanju da je ostvari, mora da podnese ostavku. Moramo da pronađemo sposobniju Vladu. Dajte nam obrazloženje te greške i tog propusta od 50%. Ono što nam je važno pre analize ekonomske politike Vlade jeste politički koncept vlade. To ne možete vi da nam kažete, to mora da nam kaže predsednik Vlade, to mora da kaže Vojislav Koštunica. Kakvu politiku vodi Vlada u 2008. godini: da li je to razvojna politika, da li je to ratna politika, da li je to politika integracija u Evropsku uniju ili je to politika izolacije? Tek nakon dobijanja odgovora na to pitanje mi možemo da analiziramo ekonomski aspekt tog koncepta. Ali, predsednika Vlade ovde nema. Zato mi na osnovu do sada iznetih stavova pojedinih predstavnika Vlade i izjava predsednika Vlade, sa kojima se najčešće upoznajemo u SMS porukama, možemo da donesemo jedan poražavajući zaključak za vas, gospodine Cvetkoviću. Vi ste formulisali ekonomske ciljeve Vlade koji su potpuno suprotni političkim ciljevima Vlade čiji ste vi ministar finansija. Podsetiću vas koji su ciljevi vaše ekonomske politike: makroekonomska stabilnost, dinamičan privredni rast, rast zaposlenosti i standarda stanovništva, ubrzanje procesa stabilizacije i pridruživanja Evropskoj uniji, ubrzano sprovođenje ekonomskih reformi, ravnomerniji regionalni razvoj. Ovo je isto kao ona priča iz 90-tih o švedskom standardu. Makroekonomska stabilnost počiva na monetarnoj i fiskalnoj politici. Ta monetarna i fiskalna politika nisu mogle da obezbede ovoj zemlji onu vrstu stabilnosti koja bi podrazumevala poštovanje zacrtanih planova. Jednu reč niste rekli o poreskoj politici. Zašto je ta politika važna? Čak 93% prihoda u budžetu se ostvaruju realizacijom te poreske politike. Od 639 milijardi, mislim, 93% se obezbeđuju naplatom poreza. Kakva je poreska politika vaše Vlade? Da li je ona liberalna, jer se samo tako može obezbediti rast zaposlenosti, dinamični privredni rast, ili je ona restriktivna, jer se samo tako može obezbediti i servisirati skupa država koja sve više troši. Nije samo Vojislav Koštunica prekršio svoje izborno obećanje. Nije uradila to samo vladajuća koalicija, to ste učinili i vi, gospodine ministre. Ovde u parlamentu ste, obrazlažući budžet za drugu polovinu 2007. godine, i po tome smo zemlja koja je presedan u Evropi, rekli da ne možete da prekršite obaveze prethodne vlade i da je zbog toga veći trošak u budžetu od onoga koji bi bio optimalan, ali da će to biti sanirano zamrzavanjem te javne potrošnje ili zarada u budžetu za 2008. godinu. To niste uradili. Prevarili ste parlament kada ste tražili podršku za budžet. Ovde sada niste ponudili obrazloženje za tu prevaru, a ne bih izvlačio one analogije koje prate politiku koja vara. Samo vas moram upozoriti da ne možete dobiti našu podršku dok ne ponovite obrazloženje daljeg rasta javne potrošnje koje nije praćeno povećanjem efikasnosti naše države. Vi tražite od građana da plaćaju državu koja najčešće ugrožava njihov život, njihova elementarna prava. Koja? Recimo, pravo da rade, pravo da se zaposle, pravo da se normalno školuju, pravo da se leče. Kako možete da budete ministar finansija posle ovakve konstatacije Zavoda za zdravstveno osiguranje. Pročitaću vam to - Zavod neće moći da izmiri obaveze prema zdravstvenim ustanovama za lekove i medicinska sredstva, za lekove na recept prema apotekama i apotekarskim ustanovama. To znači da neće moći da obezbedi prava iz zdravstvenog osiguranja jednom broju osiguranih lica. Zavod će na kraju 2008. godine imati neizmirene obaveze prema zdravstvenim ustanovama, a to će uzrokovati rast zaduženosti zdravstvenih ustanova prema dobavljačima. Kakva je to politika Vlade koja svesno krši zakone koje je prethodno sama vlast donela? Što ne promenite zakon i taj član 22, koji garantuje učenicima do 15 godina, studentima do 26 godina, izbeglicama, prognanima, invalidima, ženama koje održavaju trudnoću zdravstvenu zaštitu? Pa, to je kao i preambula Ustava, na koju se pozivate. Kada pitamo ministre šta rade oni i zašto krše zakon i Ustav ove zemlje, oni nama citiraju preambulu Ustava koju mi treba da poštujemo; pa neka Vlada poštuje sama zakone koje je donela. Morate da predložite izmenu Zakona o zdravstvenom osiguranju, brisanje člana 22. Možda bi onda bio manje prognanih i izbeglih u ovoj zemlji. Ovako žive na periferijama naših opština, bez prava da se normalno školuju, bez prava da se normalno leče, bez prava da normalno rade, bez struje, bez vode, u blatu, preostalo topovsko meso propalih politika. Ako pogledamo izdatke od 655 milijardi, 176 milijardi su plate zaposlenih. Šta dobijamo mi od tih zaposlenih? Je l' možemo da dobijemo neku procenu? Je l' možemo da dobijemo analizu prethodnih stotina milijardi koje su potrošene? Da li su službe radile svoj posao? Možemo da pogledamo prioritete. Recimo, najmanje izdavanje, studentski standard, učenički standard, Fond za mlade talente, najmanji, nećemo da pričamo o Biji, pisali smo amandmane o tome, ali morate da nam kažete šta su vaši ekonomski prioriteti, da li servisiranje države koja uništava samu sebe ili definisanje osnova za jednu kvalitetniju perspektivu od one koja nam se nudi. Gde je nauka? Gde je prosveta? Gde su studenti? Naše funkcionalno obrazovanje je praktično neprimenjivo. Uništavamo generacije, a pri tom nemamo svest o odgovornosti za tako nešto. Ko je odgovoran u ovoj zemlji za činjenicu da je nivo upotrebljivog znanja koji se nudi učenicima i studentima u ovoj zemlji na najnižim granama? Očigledno niko, ili o tome ne treba da razmišljamo pošto se brani Kosovo. Ako govorimo o ciljevima vaše politike, oni ne mogu da budu ostvareni u oblasti dinamičnog privrednog rasta. Reći ću vam zbog čega? Zbog toga što je ekonomija poslednja briga aktuelne vlasti. Nešto je drugo prioritet Vlade i o tome se toliko puta ovde govorilo. To je odbrana ugroženog nacionalnog suvereniteta, identiteta, Kosova, grešaka, propusta, mitova, tradicije, da ne ulazimo sada u tu priču, biće sednica o Kosovu. Ali, ovde u ciljevima vaše ekonomske politike mi ne možemo da prepoznamo ništa od onoga što je politički prioritet Vlade čiji ste vi ministar. Kako možete da govorite o ubrzanju procesa stabilizacije i pridruživanja Evropskoj uniji a da istovremeno ugrožavate one institucije koje su preduslov ostvarivanja tog vašeg cilja? U analizi ekonomskih prilika u zemlji EBRD je konstatovao postojanje monopola, kartela koje ugrožavaju srpsku tranziciju. Odgovor Vlade na to je obračun sa Savetom za borbu protiv korupcije, koji je prethodno na tako nešto ukazao. To je jedna od retkih institucija kojoj se smanjuju budžetska sredstva u odnosu na 2007. godinu, svim drugima rastu. Ako se govori i meri taj indeks kojim se kvalifikuje srpska tranzicija, onda smo mi na poslednjem mestu te liste sa 2,7%, a govorimo o ubrzanju tranzicije. Zašto smo na tako niskom nivou? Otvara se kao najčešći odgovor na to pitanje, pitanje korupcije i nesposobnosti vlasti da realizuje programe koje je prethodno sama utvrdila. Mi kao opozicija naravno da uvek ukazujemo na loše aspekte ekonomske politike. Neki ekonomski potezi koji su povučeni u poslednjih nekoliko meseci su bili kvalitetni. Nažalost, to su bile samo najave. Gospodine Cvetkoviću, šta je sa PDV-om za dečiju opremu i dečiju hranu? Šta da radimo, da idemo u crkvu da se molimo kao poslanici da bi PDV bio ukinut, pošto Vlada ima razumevanja za molitvu, nema razumevanje za amandman. Nemojte da nam kažete kako to ne funkcioniše u drugim zemljama, funkcioniše. Ako država nije sposobna da sama obezbedi sprovođenje i poštovanje svojih zakona, onda je ta država nesposobna, nisu zakoni loši. Tražimo od vas da ukinete PDV i da prihvatite ovaj parlament kao instituciju koja vas obavezuje, a da svoje intimno opredeljenje prema Crkvi zadržite za sebe. Dakle, prošli put ste rekli ne našem amandmanu i amandmanu nekih drugih poslaničkih grupa kada se raspravljalo o porezu na dodatu vrednost za dečiju opremu i dečiju hranu, a onda je Vlada prihvatila sugestiju Patrijarha. Je l' treba Patrijarh da bude poslanik da bi parlament bio mesto na kome se o tome odlučuje na ozbiljan način? Šta je sa porezom na kapitalnu dobit? Zašto je on tako konfuzan? Zašto izostaje fiskalna decentralizacija? Šta je sa lokalnim samoupravama? Šta je sa poštovanjem tog Ustava, na kome se tako puno insistiralo? Pogledajte koliko se malo sredstava, negde oko 60 milijardi, transferiše lokalnim samoupravama. Po kom osnovu se formira taj budžet? Pa, tako što od 100 dinara koje se stvore, u svakoj opštini 90 i više završi u centralnoj kasi. Srbija je uništena i vi to vrlo dobro znate, između ostalog i zbog toga što se favorizuje taj princip po kome jedni mogu da parazitiraju i da budu neuspešni na osnovu kase koja im distribuira sredstva onih koji rade i koji su uspešni. Katastrofalan odnos je prema Vojvodini. To nije političko pitanje, to je preduslov uspešne ekonomske tranzicije koju vi navodite kao svoj cilj. Mi moramo da definišemo neke elementarne principe koji će biti nesporni, i za vas i za svaku narednu vladu: da ova zemlja može da troši onoliko koliko stvori i da u ovoj zemlji perspektivu imaju oni koji rade, oni koji se ne osećaju loše zbog toga što su prvi došli na posao, a poslednji sa posla otišli; a oni koji su navikli na političku korupciju, koja i vas danas obavezuje, ne treba da budu naša budućnost.Neki poslanici su i u analizama ovog budžeta, i moj kolega Maraš, pomenuli da je ovaj budžet delimično i predizborni. On to jeste. Zbog toga što ovaj budžet treba da održi u životu tu iluziju, po kojoj je srpska tranzicija dinamična, a naša ekonomija iz dana u dan jača. Ako se izanalizira struktura budžetskih prihoda, pokriće budžetskih rashoda, onda će se videti da smo mi daleko od onog što vi opisujete kao naše trenutno stanje. Jedne godine smo prodali duvansku industriju, jedne godine smo prodali fabrike cementa, jedne godine smo prodali mobilnu telefoniju i dali licencu za novu frekvenciju, ali sve to smo učinili da bi se stvorili preduslovi da konačno ovde zaživi ono što je normalni postulat svake zdrave ekonomije, a to je investiranje iz inostranstva. Hipotekarno tržište koje je uništeno u Americi dodano je pritislo američku ekonomiju i globalnu, ali još uvek ta ekonomija dobro funkcioniše zbog toga što je za zdravo funkcionisanje neophodno oko 70 milijardi dolara mesečnih investicija. Hajde, kažite nam koliko vi stranih investicija očekujete u 2008. godini i iz kojih zemalja. Pošto smo u stanju neproglašenog rata sa Evropskom unijom i sa SAD, a sa druge strane u stanju podaništva sa Rusijom, iz kojih zemalja vi očekujete strane investicije i to one grinfild? Je l' možemo to da dobijemo kao odgovor? Ako odgovora nema onda nema ni podrške budžetu. Vaša politika i vaša odrednica prema suštinskim problemima ovog društva vam oduzima pravo na ovaj budžet. Neke vaše kolege su ovde pre vas govorile u parlamentu i rekle da će reakcija Vlade na samoproglašenu nezavisnost Kosova biti žestoka, da ne mogu da ukažu na karakter te žestine jer je to državna tajna. Ono što nisu rekli, a što svi znamo da će se zapravo desiti je ponavljanje jednog ruskog scenarija iz blokade Berlina. Vi ćete iseći Kosovu struju, blokirati ga u transportu i saobraćaju, pribeći svakom obliku opstrukcije i gurnuti ovu zemlju u konflikt sa onima od kojih očekujete da ovde investiraju. Opredelite se za jedno ili za drugo. Izađite pred parlament i recite - žao nam je, 2008. godina je godina novih sukoba, jer mi pravimo budžet za tako nešto. Ovi ciljevi su neostvarivi. Što se tiče trošenja, vi tu ne možete mnogo da nam kažete, ali očekujemo da će se pojaviti vaše kolege ovde. Bilo bi nam važno, recimo, da čujemo odgovor od potpredsednika Vlade kojim se to poslovima bavi njegov kabinet koji je brojniji od kabineta predsednika Vlade, koja su to putovanja koja po svojim troškovima prevazilaze troškove putovanja predsednika Vlade, koji su to angažmani koji po svojim troškovima prevazilaze angažmane predsednika Republike, Narodne kancelarije, Republičkog odbora za sprečavanje sukoba interesa, Antimonopolske komisije, Saveta za borbu protiv korupcije? Na šta se troši taj novac? Ovde nema nikoga ko može da nam odgovori na pitanje iz oblasti ministarstva zdravlja i obrazovanja. U toku je štrajk prosvetnih radnika, oni traže veće plate. Šta je sa Nacionalnim investicionim planom? Gde su efekti i rezultati trošenja tih sredstava? Koliko je ljudi zaposleno, koliko je novih radnih mesta? Gde su oni računari iz izborne kampanje tokom 2006. godine koje je trebalo da dobije svaka škola? Nema ništa od toga. Četrdeset pet minuta dosadnog citiranja paragrafa, stavova, tabela. Nismo na savetovanju ekonomista u Budvi ili na Kopaoniku, ovde ćemo sedeti ceo dan i očekujemo odgovor da bi mogli ozbiljno da raspravljamo. Nema podrške ovom budžetu upravo iz tih razloga, što niko nije spreman da preuzme odgovornost za trošenje para iz prethodnog budžeta, što nema objašnjenja rashoda, što nema jasnog političkog koncepta koji se finansira i što je, po našem mišljenju, direktno suprotan prioritetima ove zemlje. S obzirom da ti prioriteti čak nisu ni navedeni ovde, a iz onoga što mi prepoznajemo kao prioritete pretpostavljamo da oni nisu vaši prioriteti, da se nalaze na rubu vašeg interesovanja, s obzirom da se za njih najmanje izdvaja, a to su univerziteti, obrazovanje, nauka i socijalno najugroženiji slojevi našeg stanovništva. Žao mi je, ne možete da napravite od ljudi izbeglice, prognane, sirotinju, a da se onda o njima ne starate i da čak o njima i ne razgovarate. O tome treba pričati. Mislimo da bi ih bilo manje kad bi ljudi znali šta ih zapravo ovde u Srbiji čeka. I neka se to kaže onima koji se danas pakuju na Kosovu zbog toga što to treba da bude deo političkog projekta koji će naravno zapanjiti svet, a ovde homogenizovati Srbiju oko odbrane nečega što je davno izgubljeno. Ne, Srbi na Kosovu bi možda drugačije razmišljali kada bi videli kako su prošli oni pre njih, a oni pre njih su ovde poniženi, odbačeni, niko se o njima ne stara, osim pojedinih stranaka koje to rade tako što izazovu incident u parlamentu da bi neko dobio struju, koju potom treba da plaća. Juče ste videli na nacionalnoj televiziji da škola šest meseci nema struju i vodu. To nije tema budžeta, a mi o tome želimo da razgovaramo. Puno novca, 650 milijardi, puno novca i 639, koliko će se uzeti od građana kroz poreze, ali nijedna napomena karaktera trošenja tih sredstava i činjenice da ćemo podržavanjem ovakvog budžeta u 2009. godinu ući u gorem stanju nego što ulazimo u 2008. godinu, a ono je samo po sebi neprihvatljivo.
Reč ima narodni poslanik Jorgovanka Tabaković, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS.
Poštovani građani Srbije, verujem da nemate dilemu, SRS će glasati protiv zakona o budžetu za 2008. godinu. Osnovni razlog za to je što je ovaj budžet verna slika i prilika napregnutosti vladajuće koalicije koja je dovedena do pucanja i što ovaj budžet zadovoljava samo interese učesnika te vladajuće koalicije, o čemu nam govori dnevni red, izmena redosleda tačaka dnevnog reda, varijante zakone o budžetu koje su od 8. do 30. novembra dolazile u tri varijante i to ću vam obrazložiti pojedinačno. Budžet je u stvari slika sukobljenih interesa ljudi koji međusobno ne dele iste vrednosti, ne sprovode istu politiku, ne mogu da se gledaju, što bi narod rekao, ali je to budžet da sve ono što se zovu velike i male žabe koje treba progutati u takvoj koaliciji bude pitko, jer novac koji se od građana prikuplja omogućava ovim ljudima iz vladajuće koalicije da podnesu inače tešku nazovisaradnju u vladajućoj koaliciji. To je osnovna svrha ovog budžeta. Da ponovim, ono što može novac, ne može nijedna vojska. Smisao učešća gotovo svih, sa malim razlikama u nijansama, jeste upravo raspodela kolača koji se zove budžet. Sve ono kada glume međusobnu saradnju, kada se rukuju kao npr. prilikom dodele nagrade Euromani, kada Đelić čestita Dinkiću, ispeglaće ovaj budžet, jer novac za tu nagradu i troškovi te nagrade, direktni i indirektni, između ostalog, su u ovom budžetu. Sve priče npr. gospodina Ilića, koji je uveo kriterijum uspešnosti, a da pitam ja njega, citiram ga, da li je on kilometar ili metar asfalta negde napravio, evo ga ovde u budžetu i u dnevnom redu. Znači, gospodin Velja Ilić je kao kriterijum uspešnosti političara uveo kilometre asfalta koje asfaltira od dedovine ili iz budžeta. Nema dileme, iz budžeta. Na dnevnom redu se, uz prateće poreske zakone, našao i zakon o javnim putevima. Gospodinu Velji Iliću je uskraćen novac iz budžeta da nastavi asfaltiranje kao kriterijum za mere uspešnosti i on je morao i uslovio je koaliciju da se na dnevnom redu nađe zakon sa dva člana, gde on u 2008. i 2009. godini dobija procenat sredstava od naknade za puteve da bi mogao da nastavi da bude uspešan. Nema mnogo razlike ni sa delom koalicije koju čini G17. Dnevni red je sinoć morao biti promenjen i kada kažem sinoć vi ne vidite znake navoda, ali ću da ih objasnim. Morao je da bude promenjen da bi učestvovali u radu. Zbog nekih privatnih obaveza juče popodne morala sam da budem van sale i vrlo uporno i dugo sam čekala kraj sednice da vidim kada ćemo danas nastaviti rad o budžetu. Nisam uspela da ga dočekam i kada sam jutros u 05,30, kada inače ustajem, uključila Radio Beograd čujem da je Skupština završila sednicu sinoć. Pomislim pre 12,00, dobro je, počećemo možda danas u 10,00. Čujem od svojih kolega da je Skupština radila gotovo do pola tri. Sinoć i jutros su dva različita termina. Jedan tretira vreme do 12,00, jedan do dva po ponoći i to je samo jednane usputna primedba, nego jedan od razloga zašto nikada ne treba ukinuti skupštinske prenose, jer slika i ton koju Radio televizija Srbije i Radio Beograd daju o radu u ovoj sali jednostavno nisu istinite i mnoge dovode u zabludu. Znači, u tom jutrošnjem usvajanju dnevnog reda G17 je insistirao da se, ne kao zadnja tačka dnevnog reda, nađu dva predloga izmene i dopune zakona o privatizaciji i sticanju besplatnih akcija iz dva razloga. Jedan je nepoverenje prema članicama koalicije, da je moguće da se rad prekine posle tačke o budžetu i usvajanju budžeta i da ti zakoni ostanu mrtvo slovo na papiru, a pretpostavljam da dugo rade zajedno pa se poznaju i taj strah je osnovan. Drugi razlog za to je bio predizborno obećanje, neka mi građani ne zamere, šarena laža koja se krije u ova dva zakona. Pričaćemo i o njima posebno, ali ako je u predlogu budžeta za 2007. koji je sačinio gospodin Dinkić kao odlazeći ministar finansija, stajao predlog da se sredstva od prodaje NIS-a upotrebe 50% za namirenje pozajmica koje je dala Vlada NIS-u, a 50% za projekte Nacionalnog investicionog plana na teritoriji Vojvodine, tada je bilo aktuelno zagađenje u Pančevu, pa se obećavalo pred izbore sve i svašta i onda je to obećanje pretočeno u predlog budžeta, a danas se NIS nalazi na spisku javnih preduzeća, od čijeg se dela prodaje treba izvršiti besplatna podela akcije. Odmah da kažem, jedno od preduzeća. To što deluje kao dobro obećanje za narod sadrži nešto što nije skrivena mana. Plan da se privatizacija obavi do 2010, ali se pod maskom raznih poreskih olakšica za građane, vlasnike tih akcija i besplatnih brokerskih i sličnih usluga, građane teraju da te akcije prodaju u roku od godinu dana. Ne kaže se - moraju, ali može i pod firmom poreskih olakšica i dobrih namera prema građanima koji su u nemaštini, gospodin Dinkić i G17 ponovo prave sebi kampanju pred predstojeće izbore, ako ne predsedničke sa direktnim učešćem, a ono lokalne, pokrajinske i ostale. Znači, budžet Republike Srbije za 2008. godinu je u stvari pokušaj da gospodin Dinkić sebi obezbedi pravo da nastavi sa radom preko para državnih institucija koje se zovu agencije. Ponoviću, vrlo je važno. Tri varijante budžeta koje smo dobijali od 8. do 30. novembra govore o tome da je ukupan iznos budžetskih sredstava uvećan za 100 miliona troškova, od čega je najveći iznos opet dobio gospodin Dinkić i to za davanje kredita mahom u oblasti turizma. Jedan deo je dobio gospodin Ilić, nešto za njegove projekte u infrastrukturi, a nešto i za onu famoznu stavku koja se zove - kupovina roba i usluga. Znači, u najmanje 14 službenih glasnika su objavljivane uredbe o subvencijama kojima gospodin Dinkić deli kredite poljoprivredi, turizmu, nekim najnovijim delatnostima, podsticajima za proizvodnju za neke nove oblasti, mimo zakona. Država Srbija nije donela zakon o subvencijama, gde će svi građani znati koji su to kriterijumi za dobijanje kredita. Objavljuju se na svaka tri meseca uredbe kojima se pozivaju oni koji su bliski, od kojih se očekuju protivusluge, da konkurišu i dobiju kredite koje građani Srbije, vi omogućuju plaćanjem poreza. Osnovna definicija budžeta je da ga punimo svi, a troše ga odabrani. Odabiraju oni koji daju kredite mimo banaka i mimo dosad u teoriji i praksi poznatih institucija. Kod nas se banke više ne bave davanjem kredita, makar ne privredni, uglavnom građanima. Davanjem kredita se u ovoj državi bave agencije i to kao feudi, na isti način podeljene onako kako su podeljena i resorna ministarstva. Dokaz za to je ponovo jedan od službenih glasnika, gde je formiranje Vlade, gospodin Dinkić sada u liku ministra za privredu i privatizaciju preuzeo je direktnu nadležnost nad tim delom posla kao neko ko treba da se pita i da prema narodnim parama bude bog koji odlučuje o raspodeli državnih para. Dragi građani, ima samo jedan problem. Ne da njima ne treba zakon, nego mogu uredbama. Imaju samo problem što te uredbe treba objaviti. Kad bi nekako mogli da ukinu i ovaj "Službeni glasnik", pa da se ne vidi kome daju i kako daju, ali se još nisu odlučili na takav korak. Znate zašto? Ima jedna osnovna pravna maksima koja kaže - neznanje zakona ne opravdava. Znači, kad je zakon javno objavljen, onaj ko ga ne zna, pa ga ne ispuni, kriv je pred zakonom. To je zbog onog dela koji se zove prikupljanje para. Građanima se objavljuju poreski zakoni u "Službenom glasniku" da bi isplaćivali i bili uredni prema državi koja svojim prinudnim aparatom sile i novčanim kaznama, za sve ono što se zove neuredno izmirenje obaveza prema državi, naplati od građana sve što treba. Samo zato "Službeni glasnik" se još objavljuje, da bi građani znali koje obaveze imaju prema ovoj državi. Kakav je ovaj budžet? Iskreno da vam kažem, dragi građani, ne znam da li mogu da se pouzdam u ove cifre. Za 2007. Dinkić je predložio budžet sa suficitom od 23 milijarde. Za istu državu, iste granice, iste ljude, iste poreze, gospodin Cvetković nam je predložio budžet sa deficitom od 13 milijardi. Kako je to moguće? Gospodin Cvetković je to objasnio tehnikom neprikazivanja troškova prema Republičkom zavodu za zdravstveno osiguranje, rekavši, stenogram je kao dokaz, da je on samo deo tih troškova, od preko 20 milijardi dinara neobuhvaćenih obaveza četiri milijarde uneo u ovaj budžet. Nisam čula obrazloženje - šta je sa ostalim neprikazanim sredstvima? Hoću da kažem sledeće: ovaj budžet koji je ovde dat, njemu se možda može verovati, možda i ne može, zato što na iste građane, istu državu, iste poreze dobijamo dva različita papira. Mislim da nije reč samo o tehnici. Kao pripadnik SRS, poslanik u parlamentu, nemam zakonom obavezan mehanizam da o ovome razgovaram ozbiljno. Imam plan prihoda i rashoda i to je sve. Da bih mogla o ovome da razgovaram ozbiljno, moram da imam završni račun, a imam zadnji i nosim ga sa sobom iz 2006. godine, ali na njega nije urađena revizija. Znači, ovlašćeno telo i stručni ljudi nisu dali svoj sud o istinitosti podataka koji su ovde izneti. Zašto ne verujem ni ovom ministru ni ovoj vladi? Doneli su Zakon o državnoj revizorskoj instituciji, dve godine nisu formirali organe kako je zakon nalagao, a kada su je osnovali, 75 dana kako je izbran Savet, ljudi nemaju prostorije u kojima mogu da rade. Sede u kancelarijama negde na petom spratu kada su slobodne. Napravili su svoj finansijski plan, sa prvim zadatkom da urade reviziju budžeta za 2007, ali im je plan od blizu 300.000 dinara prepolovljen na pola, znači oko 150.000 dinara je dobila Revizorska državna institucija, a da sa njima niko nije razgovarao, čak ni onako kako Zakon o budžetskom sistemu nalaže kada se prave finansijski planovi. Da li ova vlada uopšte želi da joj neko zaviri u poslovne knjige i proveri šta to oni knjiže, koje to prihode prikazuju, kako troše pare? Meni ne ostaje da imam utisak, imam dokaz da neformiranjem državne revizorske institucije na pravi način vi uopšte želite da ispunite zakon, koji tu kontrolu kao obaveznu predviđa i omogućuje organu koji se zove Narodna skupština Republike Srbije. Zašto Vlada ne želi da ima kontrolora u liku državne revizorske institucije? Otkako je SDK ukinut, ukinuta je i obaveza revizije, koja je uvedena 2002. godine, kao i završni račun, obaveza dostavljanja završnih računa. Vlada ne želi da ima kontrolu, jer se hvali revolucionarnim promenama 2001. godine donetim, kada su oni sve račune, koji se zovu uplatni računi javnih prihoda, organa i organizacija, objedinili u jednom računu i zovu ga konsolidovani račun trezora. Sada treba nama da ostaneda poverujemo u to. Verujte mi da sam čak i ja poverovala s početka u nameru i iskrenost želje da se objedine svi računi i prihodi koje država ima i preko kojih prikuplja porez.Onda, podleglo se jednoj prevari, ne znam da li je ona napravljena po savetu onih koji iz belog svega, školovani za namene da dođu ovde i nama propagiraju nove teorije kredita, budžeta, blagostanja, mira, rata, sreće itd, da li su vas oni savetovali ili je vaš izum? Ne znam ko će tu tražiti autorsko pravo da uradi sledeće: da, sve je u budžetu na jednom računu. Ali, formirate paradržavne agencije koje su samo u prvom trenutku na budžetu. Već u nekom najkraćem sledećem vremenu izlaze iz okrilja države, iz vidokruga Skupštine i od očiju javnosti i samo pune novinske stupce štampe, koju zovemo žutom, a u koju procuri poneka vest o tome kako se zloupotrebljavaju državna sredstva u Agenciji za privatizaciju, i Agenciji za sanaciju banaka, koja se danas zove Agencija za osiguranje depozita. Neću nijednu drugu agenciju da pomenem, ove dve su dovoljne za to da ustvrdim da, bez obzira na onakav prikaz budžeta i masu računa koje je svojevremeno bivša vlast, u kojoj je SRS učestvovala dve godine samo, a govorim o periodu desetinama godinama unazad, bila poštenija od vas. Tvrdim, bila poštenija i radila sa sredstvima više u interesu građana nego što radite vi. Znači, dve agencije su dobile pravo da se finansiraju iz sopstvenih prihoda. Deluje sasvim prihvatljivo. Koje su to poslove dobili? Lukrativne, najinteresantnije, najisplativije, monopolske, jedna je da prodaje naše nasledstvo u realnom sektoru i zove se Agencija za privatizaciju, i to kako joj napamet padne, i u stečaju, tenderu, aukcijom, na sve moguće i nemoguće načine, a druga je dobila pravo da prodaje finansijski sektor, i sada smo je vešto prekrstili, jer su to od nas tražili donatori, jedan od njih je KFV banka, da se oni zovu Agencija za osiguranje depozita. Vlada je svesno dopustila, nemoguće da vi ministre ne znate, sve odluke, evo sada se u aferi "Sartid" pojavljuju, u ime te agencije potpisivao je gospodin Labus, gde se svi 31. usaglašavaju sa otpustom dugova prema "Sartidu" u ime Agencije za sanaciju banaka. Niste vi nesvesno, vi ste vrlo svesno dozvolili da te agencije nemaju nikakvu obavezu prema Vladi koja ih je osnovala, da samo preko članova upravnih odbora imate informacije koje su zanimljive za postavljanje svojih prijatelja, za davanje dobrih plata tamo svojim prijateljima i izmirivanje ne znam kojih računa sve. Agencija za sanaciju banaka je likvidirala četiri najveće banke i nikad još nismo saznali, i jedina sam koja još nije dobila odgovor ni na jedno pitanje, gospodine ministre, koje je upućeno Vladi, vama, ministru finansija, gospodinu Đeliću, o tome šta se dešava sa sredstvima i poslovima te agencije i šta se dešava sa vašim odnosima sa Narodnom bankom. Ne znam zašto mi ne odgovarate. Osećam se vrlo povređeno, ali ću do podataka doći u vezi s tim. Koliko su te banke imale novca u inostranstvu u trenutku kada ste odlučili po nalogu, diktirali su vam, da ih likvidirate metodom od slučaja do slučaja, bez ikakve dalje elaboracije načina kako ćete ih ukidati. Kojom su imovinom raspolagali? Ko prodaje njihove umetničke slike, pa se čak i vaše Ministarstvo za kulturu bunilo da to nije moglo, jer su neke od njih bile pod zaštitom države zbog svog značaja. O tome nemamo nikakvu informaciju. Imamo čak jedan neverovatan apsurd da prilikom sprovođenja procesa privatizacije Agencija uzme pare na svoj račun i ostavi sebi koliko joj treba, i onda naručiocu, Vladi, državi, budžetu, prenese kusur od onoga što se zove ugovor o privatizaciji. Gospodine ministre, amandman sam podnela da se vi,kao ministar, pitate i da sredstva od privatizacije idu na račun budžeta, pa da tek onda po vašem odobrenju oni mogu da podmiruju troškove koje vi odobrite. Vi, kao ministar, odgovarate ovde u ime Vlade za finansije jedne države. Vi ne možete nama da ispostavljate navodne račune o čistim računima i prilivima sredstava, a da nam ne kažete bez koje to imovine država Srbija ostala. Znači, kada mi tvrdite da je kredit dobar, i nije rashod i nije obaveza za državu, jer će se njime nešto napraviti i kupiti, molim vas da mi kažete koja je to imovina povećana u bilansu imovine Republike Srbije. Molim vas da građanima objasnite otkud dve agencije imaju pravo da rade ekskluzivne poslove i nikome o tome ne polažu račune. Kao što se nadam se da će jednog dana za Nacionalnu štedionicu da položi račun onaj koji je omogućio još malo pa savršenu pljačku, time što je prostor SDK dat toj instituciji, što je s namerom i lažno nazvana nacionalnom, da stvori zabludu kod ljudi da država stoji iza nje i što joj je dat najisplativiji i najzanimljiviji posao da ga radi, a to je isplata stare devizne štednje. Nijanse su različite između ovog što rade ove dve agencije i onog što je radila Nacionalna štedionica. Vaše revolucionarno dosovsko otkriće, jedan račun, jeste šuplja priča. Najveći deo sredstava ide mimo očiju javnosti i to u kapitalnim stvarima. Ako treba da dam definiciju ovog budžeta, ona se može svesti na jednu rečenicu - ovim budžetom rasprodajete naše nasledstvo i ovim budžetom upropaštavate budućnost sledećih generacija. Trošite privatizaciju isplaćujući deficite. A gde pare idu, onima koji treba da očuvaju koaliciju. Uzimate kredite za koje ne pitate koja je cena, koji su uslovi i u šta će biti uloženi. Ali, ostaju kao obaveza budžetu ne samo kao uzeti krediti, nego i kao garancije koje dajete po tim kreditima, a evo ih u ovom novom budžetu na desetine milijardi obaveza stvara sebi obavezu, odnosno vama, građani Srbije, ova država, davanjem garancija za kredite koje će uzeti nešto infrastruktura, nešto železnice itd. Šta je ovde vrlo zanimljivo? Država koja troši našu budućnost uzimajući kredite, znate kako se ponaša? Kao preduzetnik koji spaja ili oni lobisti koji spajaju banke i korisnike kredita. Moji vršnjaci će se setiti kako je 90 i neke godine bilo unosno sa EPS-om otkupljivati menice i pojavljivao se neki gospodin, koga neću ovde da imenujem, koji je jednostavno bio preduzetnik, spajao je banke i EPS i njega nije bilo briga da li će banke da naplate kredit i po kojoj će ceni EPS da unovči menicu. On je dobijao proviziju. Tako se država ponaša u odobravanju ovih kredita, kao posrednik koji uzima proviziju i ni za šta drugo ga nije briga. Zašto to tvrdim, gde vam je uprava za javni dug? Gde je ona organizacija koja je zakonom obavezna da proceni devizni rizik, jer od banaka se traži da samo 30% svog portfelja imaju tako opterećenog da ne dođu u nepriliku. A šta je onda sa državom? Danas nam se branite da je inflacija 9,5% zbog suše, rasta cena nafte itd. Gospodin Jelašić se brani da je napravio takav i toliki gubitak zato što su bile neke nepredvidive okolnosti. Nije tačno. Vi morate da predvidite okolnosti jer vas Zakon o budžetskom sistemu obavezuje.
Gospodine potpredsedniče Đeliću, dobrodošli, molim vas da saslušamo govornika. Hvala
Zaista ne znam čime je gospodin potpredsednik zaslužio ovakvu čast da se posebno predstavlja, sem onom titulom koju je dobio - vojvoda od Meridijan banke. Vojvode cenim, ne ove od Meridijan banke, ali ajde.
Molim vas, gospođo Tabaković, sada ste vi malo prekršili neke pristojnosti.
Idemo dalje. Kakve to kredite uzima država, za koje nam krije koje su cene, odnosno kakve su kamate, šta je ono što se zove efektivna kamata i za šta? Narodna banka upozorava sve građane kada kaže, nemojte uzimati kredite u švajcarskim francima, štedite u dinarima, znate, za evre je moguće da ima nekog rizika. Ne kažu da Euribor ima trend rasta. I neće da otkriju koja je to cena kredita onda kada uzimamo od KFW-a. Neću sada da trošim vreme, ali ću vam pokazati specifikaciju obaveznih troškova za jedan od onih kredita kada je Nemačka razvojna banka, znači, banka nemačke države koja finansira izvoz svojih proizvođača nas kao državu, zadužujući kreditom, prodajući nam nemačke robe, na šta troši pare. Od naših preduzeća traži da zakupe prostor, da kupe kola za njihovo upućivanje u način korišćenja para, da se kupi oprema u računarima, čak mobilnim telefonima. Verovali vi ili ne, 10% od kredita kojima nas zadužuje ovaj posrednik, koji se zove država i koji priča o razvoju, ide na ono što se zove luksuz u funkcionisanju kancelarijskih činovnika. Takvim nas kreditima zadužujete i koji je efekat? Mi nemamo, to ste u memorandumu i priznali, čak ni stagnaciju zaposlenosti, mi imamo pad zaposlenosti od 2,1%. Koji je to razvoj koji ne omogućuje zapošljavanje? O kakvomnapretku i boljitku se priča, ako ljudi nemaju posao, ako rasprodajete nasledstvo privatizacijom, ako uništavate unapred budućnost kreditima, a ne stvarate radna mesta za nove ljude. Volela bih da čujem da mi neko kaže - razvojni budžet. Kakav je to razvojni budžet u kojem ne vidim u kojim oblastima će neko novo radno mesto biti otvoreno? Znate šta precizno piše, kada se od subvencija za poljoprivredu u ovom budžetu skine 100 miliona iz varijante broj 2, ovo je treća o kojoj danas govorimo, ona se usmeri u turizam, gospodinu Dinkiću i jedan deo u železnice. Neko će pomisliti, eto, da i Velju malo zadovolje, međutim nema to veze sa gospodinom Ilićem, ima veze sa jednim od kredita koji smo nedavno ovde usvojili, a za železnice, i gde je uslov bio da sezadrže subvencije preduzeću kojem oni daju kredit. Znači, ti vrli prijatelji iz Evropske unije, te međunarodne finansijske institucije ne daju da subvencionišemo poljoprivrednu proizvodnju, ali dozvoljavaju subvencije onim preduzećima gde oni daju kredite, da bi ti krediti mogli da se vraćaju. Otišao je gospodin Cvetković, a htela bih da ga pitam, ako je sinoć gospodin Krasić dao definiciju ko je bio daktilografkinja, a ko je bio kafe kuvarica kada se radio Zakon o službama bezbednosti, ovde nemam dilemu ko je diktirao budžet. Ovde nemam tu dilemu. Onaj gospodin koji ovde već godinama uživa u blagodetima beogradskog vazduha, Dedinja, predivne vile i šeta na relaciji Beograd-Podgorica, vrlo je sićušan rastom, a iz MMF-a je ovde delegiran da nam drži lekcije o navodnom načinu kako se izlazi iz krize i zove se Harold Hiršhofer. Redovni je posetilac i stoji uvek sa desne strane ili gospodinu Đeliću ili Cvetkoviću, gde god da se pojave, gospodin sa onako oskudnom bradicom, ne verujem da ima 40 kg sa garderobom, tako sićušan, zapazićete ga. Od 2001. godine do danas MMF kroji izostanak subvencija, uništavanje domaće proizvodnje i osposobljavanje ove države za dužnika, zapamtite dragi građani. Zapamtite, najvažnije je da nas kvalifikuju u red za kredite, da bi imali gde da plasiraju svoj novac. Čak i jedan od pratećih zakona koji ide uz ovaj budžet zove se - omogućavanje povlačenja sredstava iz nečega što se zove IPA Fond, znači pristupni fond Evropskoj uniji, ali se od nas traži da od 15 do 25 % sredstava iz svojih izvora obezbedimo za te kredite. Onako kako nam ovde gospoda iz Vlade dostavljaju u budžetu na jednom mestu budžetirano da će se sredstva iz deficita, znači iz nedostajućih sredstava, pokrivati iz privatizacionih primanja, kredita, donacija i finansijske imovine budžeta. Da li vi, gospodo građani, kažete, imam 300 dinara, od toga mi je ušteđevina 20 dinara, 150 dinara prodao sam očevu njivu, a dobio sam na poklon od tetke 80 dinara? Ko to drži na jednom mestu po jednoj prirodi sredstva? Vi tvrdite da ćete deficit, znači manjak sredstava u budžetu, pokriti kreditom, donacijom i rasprodajom narodne imovine, a nigde koliko čega. Dragi građani, čak sam pomislila da se budžet povlači sa dnevnog reda, jer je ovde prisutni gospodin Đelić 30. prošlog meseca potpisao sa izvesnom Mirelom jednu donaciju o neuslovljenim sredstvima od milijardu evra. Bila sam zaista srećna, ali je po sistemu RTS-a, vest išla polovično i u dva dela. Tog dana je bilo rečeno milijardu i namene su bile date, promene, infrastruktura itd. Posle nekoliko dana je stigla vest - u pet godina, u prvoj samo 187 miliona evra, a prvo korišćenje 2009. godine. Podnosiće se 2008. godine dokumentacija. Ne tvrdite, jer tu imam dokumentaciju sa izjavama, a prva sredstva se mogu povući i biti u našem budžetu tek 2009, tako da priča o toj i takvoj pomoći je zaista ponižavajuća za sve građane, jer se ne računa da mi imamo svest da primamo prosečne informacije, nego nam se kaže - dobićete milijardu, a onda se ispostavi, ali tek u trećoj godini. Na takav način i toliko nepouzdano primam i sve informacije koje su ovde iznete i samo, pošto mi ističe vreme, hoću da istaknem nekoliko stvari. Ova vlada planira čak da iduće godine prikupi manje para od taksi nego što je prikupila 2006. godine. Planira da od igara na sreću prikupi svega tri milijarde, a u 2005. godini je prikupila 2,6 milijarde. Vidite, ova inflacija od 9,5% i koliko je bila dve godine unazad, pa da li vam građani mogu verovati da vi od prihoda od igara na sreću prikupljate gotovo jednako kao pre tri godine? Gde je onaj gospodin Krišto, neko čudo genije koji je podigao lutriju na noge? Vi građane učite da se kockaju, da se donacije dobijaju bez uslova. Gospodine Đeliću, vi znate, ono što je naizgled besplatno, najskuplje košta i državu i svakog pojedinca. To je iskustvo pokazalo. Vi danas, kada se na svakom ćošku otvaraju kockarnice, kada na svakim dnevnim novinama imate neki kod za nagradnu igru, kad mislite da se sreća može preko noći kupiti, a ne radom obezbediti budućnost, predviđate ovde da se prikupi samo tri milijarde sredstava. Ono što mene posebno brine, onako kako traćite budućnost, rasprodajete prošlost, tako nam naknadu za prirodna blaga ne prikazujete iz stavke prihoda 741, 742. Nemamo pojma da li ste onima kojima ste prodali fabrike naplaćivali naknadu za mineralne sirovine, za rudno blago, za šume i sve ono što ide, a nije predmet privatizacije. Znači, sve ono što je vaše vrlo vešto čuvate, pa kasno Odboru za sprečavanje sukoba interesa prijavite preprodaju akcija, od kojih ne znamo gde beše porez na prenos apsolutnih prava, ali ono što je državno ne dajete vi džabe. Sigurna sam da ovi prihodi ovde od naknada za prirodna bogatstva nisu prikazani ne što ste vi zaboravili da ih naplatite, nego zato što su neka druga uslovljavanja i davanja sigurno išla preko ovog budžeta. Ono što ste planirali da prikupite, najveća stavka vam je kroz carine. To je ono što ste izvršili liberalizaciju 2001. godine i što u ovoj državi jedino uvoznici žive kako treba. U tome im pomažete navodnim i povremenim svađama, zajedno sa Jelašićem, kreirajući i igrajući kursom kao da smo mala deca, kao da ne znamo da je trebalo ispeglati rezultat Komercijalne banke, koja vam je ovde u budžetu predviđena da joj date donaciju i u isto vreme od nje uzmete kredit da se kupi ambasada u Briselu. Ambasada u Briselu treba da se kupi, ali od para koje budžet ima, a ne da dajete Komercijalnoj banci i Poštanskoj štedionici, čije kompletno rukovodstvo zbog zloupotrebe položaja leži zatvoru. Ako je i od vas, previše je, a ja ću o ovome nastaviti priču.
Reč ima narodni poslanik Milorad Belić, po Poslovniku, a zatim narodni poslanik Dragan Todorović, po Poslovniku, pa narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku.
Reklamiram Poslovnik, član 101. S obzirom da je gospođa Tabaković bila prilično opširna, podsetiću o čemu se radi. Naime, opet je u negativnom kontekstu spomenuta i Nova Srbija i predsednik NS gospodin Velimir Ilić. Jasno je zbog čega je to i zbog čega je Velimir Ilić inače na meti i ovih dana i opozicionim strankama, a i nekim drugim, pre svega zbog rezultata koje je imao. Gospođa Tabaković je rekla nešto što ima ozbiljnih problema što se tiče logike. Vidite o čemu se radi. Ako se dobro sećam i ako se vi dobro sećate šta ste rekli, ispalo je da se ministar Ilić kiti ili hvali rezultatima rada, kao da je trošio svoje pare. To je parafraza onoga što ste vi rekli. Ne znam šta je trebalo da radi jedan ministar koji je dve godine zaredom proglašavan za najuspešnijeg ministra u Vladi, ali ne samo od strane nekih agencija, nego i od strane građana. To je pod broj jedan. Druga stvar, da li je trebalo ministar da sedi u Vladi, pa da ostane nekih par milijardi neraspoređenih, da posle vi kažete: šta je taj ministar radio, kada su mu ostale pare neiskorišćene? Naravno da će ono što mi ovde usvojimo, a što je sastavni deo ove knjige koju vi dobro poznajete, to vam ne sporim, koja se zove budžet i da je to suštinska i ključna stvar i Vlade i ministarstva. Druga stvar, rekoh, ne samo što je bio najuspešniji ministar prethodne dve godine, verovatno je ova informacija od sinoć ili od noćas - da će se kandidovati ministar Ilić za predsednika Srbije, nešto što vama prilično smeta, obzirom na biračko telo i obzirom na raspoloženje građana prema ministru Iliću, bilo gde da se pojavljivao, od Jaše Tomića, dole u Paraćinu, u Babušnici i na svim klizištima u Srbiji itd. I činjenica da su one 3.000 kilometara asfalta i putna infrastruktura, koja je najviše urađena u Srbiji od 1945. naovamo, nešto što građani znaju i što prepoznaju, a što će verovatno sada i valorizovati na predstojećim izborima. Treća stvar, čini mi se da ste i zamerili i zašto se po hitnom postupku nalazi predlog izmene Zakona o javnim putevima. Verujem da to svako dobronameran zna. To nema nikakve veze personalno sa ministrom Ilićem i sa Ministarstvom za infrastrukturu, nego ima veze sa činjenicom da su velika dugovanja JP Putevi Srbije, a takođe i ima veze sa činjenicom da su prihodi od akciza, koji su išli u Puteve Srbije, praktično, preusmeravani po osnovu obaveza iz PDV-a. To je Vladi bilo jasno i to je, na kraju krajeva, rezultiralo jednim dogovorom i to je zakon koji će samo biti na korist svih građana, a nikako jednog ministarstva. Naravno, vama ne sporim da imate pravo da napadate i u negativnom kontekstu spominjete nekakve ministre, lidere stranaka, ali očito da se radi sada samo o jednom već izraženom strahu od konkurencije na ovim izborima.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, molio bih da malo sačekate, toliko me je strah da bih morao da se sredim da bi mogao da se obratim Skupštini i poslanicima. Javio sam se po Poslovniku, članovi 225. i 226. Pretpostavljam, dame i gospodo narodni poslanici, da ste već obavešteni da je Administrativni odbor uputio zahteve mnogim agencijama, javnim preduzećima i upravnim odborima da dostave iznose svojih mesečnih zarada. Obavestio sam vas za Biju, koja je dostavila taj podatak, ali ga je obeležila kao državnu tajnu, tako da smo mi, u skladu sa zakonom i postupili i nismo još uvek objavili iznose plate direktora BIA. Takođe, dobili smo i odgovor NIS, ali tek po nalogu Poverenika za informacije od javnog značaja, ali su oni ovu informaciju označili kao poslovna tajna. Međutim, videćete, u skladu sa zakonom član 38 - dužnost čuvanja poslovne tajne, smatram da je informacija takve vrste da imam pravo da obavestim Skupštinu i građane Srbije. Kaže se - informacija čije je objavljivanje obavezno u skladu sa zakonom ili koja se u vezi sa povredom zakona dobre poslovne prakse ili principa poslovnog morala, posebno ovo poslovnog morala, uključujući i informacije za koje postoji osnovana sumnja na postojanje korupcije, posebno postoji osnovana sumnja na mogućnost postojanja korupcije, ne može se smatrati poslovnom tajnom privrednog društva i objavljivanje ove informacije je zakonito ako ima za cilj zaštitu javnog interesa. Mislim da ima cilj da se zaštiti javni interes. Molio bih vas ovo vreme dok sam čitao da mi oduzmete. Elem, dobili smo odgovor Naftne industrije Srbije, ali po onom starom narodnom, već sam vam pričao o onoj basni između lisice i rode, tako i oni šalju odgovor, ali ne navode kolike su plate ni direktora, ni predsednika Upravnog odbora, ni predsednika Skupštine, ni članova. Verujte mi, evo i vojvoda od Meridijan banke će se zapanjiti kada čuje kolike su ...
Gospodine Todoroviću, molim vas da vodite računa o terminologiji za skupštinskom govornicom.
Pa vojvoda je ušao sa podignutim rukama, sav srećan kad smo ga pozdravili ovde, zašto se vi uznemiravate zbog toga? On rizikuje za ovih 11 miliona evra koje ima, jednog dana će morati da odgovara, ali ovi ne rizikuju ništa. Pazite, direktor NIS-a, predsednik upravnog odbora, imaju 10 prosečnih zarada u NIS-u. Po informacijama iz žutih redova, otprilike između 50.000 i 60.000 prosečna zarada u NIS-u. To znači da direktor i predsednik upravnog odbora imaju između 500.000 i 600.000 mesečnu platu. Predsednik Skupštine, članovi Skupštine, potpredsednik Upravnog odbora, zamenik, pogledajte koliko miliona mesečno ide samo na plate u Naftnoj industriji Srbije. To je problem sa kojim se naša država susreće i koji mora da reši. To je stvar koju moramo da isteramo do kraja, posebno kad se ima u vidu da veliki broj javnih preduzeća nije dostavio svoje odgovore. Intervenisao je i republički Poverenik za informacije. Sada ih ponovo opominjem da dostave. To je Elektrodistribucija Beograd, Elektrovojvodina, Elektrodistribucija Kraljevo, Centar Kragujevac, Jugoistok Niš. Javno preduzeće NIS - Petrol, pretpostavljam da ni tamo nisu sirotinjske plate. Javno preduzeće Putevi Srbije. Interesantno bi bilo da ovi koji su radili, gradili itd. dostave podatke za koje novce mesečne su to radili. Prema tome, kao i RTB Bor. To su stvari koje su od nacionalnog, državnog, javnog interesa. Pozivam ih ovom prilikom da što pre dostave informacije, kako bi omogućili Skupštini, poslanicima da zauzmu stav i zatraže od onih koji su ih postavili na ta mesta, bez ikakve odgovornosti, da mi nađemo modus da njihove plate primerimo ekonomskoj snazi naše države i prosečnim platama naših građana, a ne njihovih javnih preduzeća.
Hvala, gospodine Todoroviću. Jedino bih morao da dodam da su članovi Administrativnog odbora imali uvid u primanja Bezbednosno-informativne agencije. To niste rekli.
Gospodine predsedavajući, da ne bi poslanici, to što vi niste razumeli, zbog Skupštine, ne zbog vas. Administrativni odbor je postupio u skladu sa Zakonom o službenoj tajni. Svi članovi Administrativnog odbora su imali mogućnost i uvid da vide kolika je plata, ali to nemaju pravo poslanici, sve dok se ne skine oznaka službena tajna. Tako da nijednog jedinog momenta nisam rekao da članovi Administrativnog odbora nisu upoznati sa iznosom mesečne nadoknade.
Narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku.
Gospodine Albijaniću, pozivam se na član 226, pa mi na početku kažite da li treba da čitam ceo član ili se podrazumeva da sam ga pročitao, s obzirom da je jedan od poslanika malopre prigovorio.
Ne treba da čitate, izvolite.
Znači, meni je potrebno objašnjenje i obaveštenje. Sad, imam problem po članu 226. od koga da tražim. Predsednik Narodne skupštine nije tu. Mogu da tražim od predsednika nadležnog odbora, ne znam za ove stvari ko bi mogao da bude nadležan, pa sam eliminacijom svih mogućih nadležnih koji su navedeni u članu 226. došao do zaključka da treba da pitam ovog glavnog komandanta Republičke inspekcije rada. Mislim da on treba da dođe da nam objasni ovde neke stvari. Ne znam da li ste primetili, danas je došlo do očiglednog zamora materijala. Svi oni koji su sinoć zdušno glasalida se, kako reče gospođa Nada, zbrze ove tačke, da se spoje, mi imamo na dnevnom redu u stvari 12 tačaka, ali tri tačke imamo samo, svi oni koji su tražili spajanje pobegli su. Očekujem da u ovoj raspravi ova strana koja je aplaudirala, da oni jedan po jedan izlaze u okviru svog propisanog vremena i da nam objašnjavaju stavku po stavku, a shodno materijalu za ovu sednicu, a on je otprilike ovakav. I da nam objasne kad su oni to pročitali. Mislim da bi bilo dobro da im pomogne predsednik Republike pošto su njegovi. Ali, došao sam do zaključka danas kada sam gledao ove agencijske vesti, da naš predsednik Republike ne zna da čita. Njegova misaona izjava povodom Kosova i Metohije jeste da ćemo da tražimo od Saveta bezbednosti da Savet bezbednosti traži savetodavno mišljenje od Međunarodnog suda pravde. Obavestite tog neobaveštenog, pa vidim čim se druži sa Koštunicom i on gubi razum, da to mišljenje može i Republika Srbija da traži, ne mora Savet bezbednosti. Znači, samo je morao da pročita jedan član ispred tog statuta Međunarodnog suda pravde i da vidi da je mogla Srbija datraži savetodavno mišljenje Međunarodnog suda pravde da li Rezolucija 1244 omogućava nezavisno Kosovo i Metohiju. Vidite kakvi su problemi kada nastupi zamor materijala. Ovde je evidentan zamor materijala. Oni koji su predložili da ova rasprava ovako ide, da vas samo podsetim, jutros su u 01,20 izglasali, utvrdili dnevni red i naravno pobegli, nema ih u 12,00 sati da daju konstruktivni doprinos ovoj raspravi kako izgleda ovaj budžet, na šta on liči, da li nešto može da se radi ili ne može da se radi. Sad, gospodine Albijaniću, tu stanite. S obzirom da je gospođa Nada tražila da se uveća vreme za diskusiju dva puta i da je to izglasano, računajte da je izglasano i duplo veće vreme za povredu Poslovnika.
Nije, gospodine Krasiću, izglasano je duplo veće vreme za raspravu o budžetu.
To ćete vi u povredi Poslovnika ...
Nije, izvinite, nije, nemojte da kršimo Poslovnik molim vas.
Nemojte vi meni da se izvinjavate, vi imate toliko propusta u pogledu Poslovnika da je to katastrofa i tumačiti. Znači, onaj koji je tražio da se izglasa duplo veće vreme za diskusiju, s obzirom da je sedam tačaka u okviru jedne rasprave, podrazumeva se... (Predsedavajući: Ne podrazumeva se, gospodine Krasiću, to nije ono uporedno pravo da vi sad kažete šta je jedno, a šta drugo.) ... dobro, hoćete li malo da pokažete neku kulturu. (Predsedavajući: Isteklo vam je vreme. Vi, valjada, treba da pokažete kulturu, gospodine Krasiću.) Da vam objasnim, gospodine Albijaniću, kada se poveća vreme za raspravu na duplo, onda su dva puta veće šanse da se napravi povreda Poslovnika, duplo su veće šanse da se povredi Poslovnik. Onda nastaje i potreba da se duplo duže vreme iskoristi da bi se objasnilo u čemu se ogleda povreda Poslovnika. E sad, ako ste već toliko zapeli, onda bih vas zamolio da lepo shvatite ovu narodnu izreku, za mnoge može da važi, ali naročito za vas. Ima lepa izreka koja kaže - ako već tako lepo blejiš, onda promeni ruho.
Po Poslovniku, narodni poslanik Nataša Jovanović, potpredsednik Narodne skupštine Republike Srbije. Ovo vama na čast, gospodine Krasiću, hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Dragan Todorović je kao predsednik Administrativnog odbora, osim Naftne industrije Srbije, BIA, zatražio i podatke za Elektroprivredu Srbije. U Kragujevcu je tzv. regionalni centar za tri administrativna okruga i mi, poslanici SRS, pre svega gospodin Tomislav Nikolić, profesor Poskurica i moja malenkost smo se, zajedno sa ostalim kolegama iz vlasti, zalagali za to i dali svoje potpise podrške da se to desi. Iz mnogo razloga, ne samo ekonomske nego tehničke prirode, zbog centra koji je u mogućnosti da vrši prenos, distribuciju električne energije, a koji se nalazi u Kragujevcu i u njegovoj okolini. Međutim, činjenica da su članovi pre svega DSS, ali, naravno, po ugledu na vas iz "žutog" preduzeća, to zloupotrebili, govori i to da odmah posle osnivanja regionalnog centra Elektroprivrede Kragujevac, tzv. Elektrošumadije, usledio je brzopotezni rast plata direktora i onih menadžera, kako su oni sami sebe proklamovali oko njega. Gospodin Đorđević, direktor Elektroprivrede Srbije, prema informaciji koju je dobio gospodin Dragan Todorović, kao predsednik Administrativnog odbora, ima, ni manje ni više, nego osnovnu platu od 300 hiljada dinara, a onda mu uz sve to dođe, verovatno znate, prekovremeni rad dok se vozika ovde ili onde. O putnim troškovima, o opremljenosti voznih parkova, o besnilu u stilu pijanih milijardera u njihovim kabinetima, o tome ne mogu i ne mogu da stignem ovom prilikom da vam pričam. Elem, što se tiče Elektroprivrede Kragujevca i generalnog direktora, izvesnog Ivana Savčića, on je prošle godine, inače od kada je došao na mesto direktora pa do vremena kada je krenuo da štampa ovu brošuru o kojoj ću da govorim, težina mu se povećala 20 do 30 kilograma, specijalne kartice za poslovne ručkove i sve ono što ide uz funkciju direktora jednog regionalnog centra Elektrodistribucije su mu doneli, ni manje ni više, nego platu od 220 hiljada dinara. Kolika je to drskost u otimačini i lopovluku, u bahatosti, govori podatak da je elektroprivreda regiona Kragujevac odštampala brošuru prošle godine koja se zove Analitička procena vrednosti posla. Zamislite vi koliko su oni vredni, on u osnovi 220 hiljada, njegov zamenik od 150 do 180 hiljada, pride ide i ovaj vozni park i svi ovi ručkovi i sva ova putešestvija koja oni imaju svakog ili svakog drugog dana. A zamislite kolika je to drskost i bezobrazluk, za onoga ko ima visoku stručnu spremu, ko ima 30 godina radnog staža, objavili su kolika mu je plata, u zavisnosti od radnog mesta, da li ima upravljačku funkciju ili nižu, ta plata je od 40 do 50 hiljada dinara, i samo do tog iznosa su objavili u brošuri pompezno štampano i sa direktorom na naslovnoj strani kolike su plate zaposlenih. Za njega nema, jer znate šta piše, sve je i dalje tajno, čovek je menadžer i svi lopovi oko njega. Gospodine Albijaniću, zamolila bih vas da budete toliko strpljivi, pričam o ozbiljnoj stvari, valjda će i vas, kao narodnog poslanika, sa funkcijom potpredsednika, da zanima koliko je lopovluk u ovoj državi ili ćete da ćutite i budete nemi pred tom činjenicom. Gospodine Đeliću, pretpostavljam da ste došli u ovu salu da nam o tome pričate, a ne o nekim vašim vajnim uspesima. Kad smo već kod one vaše egzaltiranosti na povik da ste vojvoda od Meridijan banke, nemojte da se zanosite, to je bilo u pogrdnom smislu, gospodine Đeliću, zbog otimačine u Meridijan banci. Sada ću, i zbog vas i zbog javnosti Srbije, pet godina posle ili šest, da se ispravim... (Predsedavajući: Možete li vi da se zaustavite, gospođice Jovanović, isteklo je vreme.) ...samo da kažem gospodinu Đeliću i završavam. Dakle, likovi iz Diznijevih crtanih filmova su zaista šaroliki. Ja sam pogrešila...
Nećemo o crtanim filmovima, gospođice Jovanović, isteklo je vreme. Po Poslovniku, narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, članovi 225. i 226, da malo podsetimo gospodu iz Nove Srbije, s obzirom da su maločas ovde sa skupštinske govornice promovisali njihovog kandidata za prvi krug predsedničkih izbora, pošto u drugi sigurno neće da uđe, kad je bio u prošlom mandatu ministar i kada je Dinkić uvodio PDV, u Srbiji su rekli da to PDV znači "pola daj Velji".
Gospodine Markoviću, molim vas da vodite računa šta pričate za govornicom.
Molim vas, pričam šta građani Srbije pričaju, ja sam predstavnik naroda. Da podsetimo malo, je l' dade gospodin Velja Ilić pod koncesiju autoput Beograd-Subotica? Je l' koncesionar treba da održava sad taj autoput, i da gradi mostove i da gradi onu drugu traku autoputa? U ovom budžetu za ovu godinu predviđeno je da država Srbija vraća kredit, da podsetim narodne poslanike, u prošlom mandatu je država postala garant za kredit koji je preuzet za izgradnju mosta kod Beške, 122 ili 126 miliona evra. Ove godine će država Srbija za održavanje autoputa Beograd-Novi Sad, jer tamo i nema autoputa dalje od Novog Sada nego je to polu autoput, izdvojiti 11.692.198 evra. Kada je gospodin Dragan Todorović maločas pričao o platama zaboravio je da kaže ko je favorit u državi Srbiji. Kontrola leta, dame i gospodo, Nikola Stankov, koji je zet DS, ima 1.600.000 platu. Svake godine kupi 15 do 20 besnih automobila za kontrolu leta. Od 800 do 1.200 letova, mimo letnje sezone, preleta preko teritorije države Srbije, a do 1.800 u letnjoj sezoni kad je turistička sezona, puta nekoliko stotina evra po svakom letu i kaže, država Srbija nema prava na te pare. Te pare koristi Kontrola leta, akcionarsko društvo ili d.d. Prema tome, dame i gospodo narodni poslanici, dok se mi zaluđujemo nekim drugim stvarima, država se pljačka do kostiju. Postavio sam poslaničko pitanje, molim vas, sad citiram svoje poslaničko pitanje.
Nemojte da citirate. Hvala vam, gospodine Markoviću.
Nemojte, molim vas, postavio sam poslaničko pitanje tri puta, nijednom nisam dobio odgovor. Postavljam poslaničko pitanje: oće li neko iz ove države ući u kontrolu finansijskog poslovanja Kontrole leta i hoće li neko tim lopužama, koji po šest ili sedam pari imaju već motornih sanki, stati na kraj. Tražim od ministra unutrašnjih dela da hitno preduzme sve korake da spreči još jednu od neverovatnih pljački.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku. Poštovani narodni poslanici, molim vas, imamo dvostruko vreme za raspravu o budžetu, kao najvažnijem zakonu u toku godine. Zato vas zaista molim, imamo dovoljno vremena za jednu dobru raspravu.
Gospodine Albijaniću, to je član 136. našeg Poslovnika. Evo o čemu se radi. Cenim da onaj ko je predložio da rasprava traje duplo više ima duplo više razloga zašto treba da obrazloži ovaj set zakona koji je genijalno osmislio da bude jedna tačka dnevnog reda. Samo da podsetim javnost, to je Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu, zatim Predlog zakona o budžetskom sistemu, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit preduzeća i sličan zakon koji se tiče administrativnih taksi. Stvarno cenim to što je DS zaključila da ima razloga da dva puta više iskoristi vremena da objasni zašto je potrebno da glasamo za ove promene, ali moramo da vas podsetim, svake godine kada se donosi zakon o budžetu menjaju se ovi zakoni. Dokle više da menjamo te zakone? Došao sam do zaključka da je gospođa Nada Kolundžija predložila duplo više vremena, jer ovo je verovatno relativno trajna promena ovih propisa, ne računam zakon o budžetu, računam ove druge, jer su se napokon rogovi u vreći nekako složili i zauzeli stav kako to treba da izgleda u budućnosti. Kada to ne bi bilo tako, onda bi poruka bila potpuno drugačije prirode, ona bi bila otprilike: Vlada se ponaša kao čovek koji ima kijavicu, dobio i proliv, pa ne sme ništa da kaže. Vidite kakav je scenario, 45 minuta nam je ovde pričao čovek koji ima proliv, pa onda ga je zamenio čovek, potpredsednik Vlade, koji ima kijavicu i te leteće izmene menjaju se stalno. Šta mi da radimo? Gde je dosta? Osim toga, vidite i sami, u kontinuitetu se tu radi danima duže od osam sati dnevno i naravno da neki ministri pobrljave ovde, počnu sve i svašta da pričaju.
Gospodine Krasiću, molim vas zaista.
Gospodine Albijaniću, znam da imate negativan odnos prema našim izrekama, ali naše izreke su mudre, one su rezultat toga što se vekovima taložilo iskustvo, pa pošto se vekovima taložilo iskustvo nastalo je pravilo. Nemojte da napadate naše izreke. Čim napadnete neku našu narodnu izreku, onda znate kako se publika smeje kada vas čuje šta pričate. U našim narodnim izrekama i takav slučaj je opisan. Vi mene provocirate i kada vam kažem posle se naljutite. Smirite se, vi ste mlad, isplatićete onaj stan na lizing, pa ćete onda da se ratosiljate od vaše stranke, ona verovatno tada neće ni postojati. Znači, očekujem aktivniji pristup onih koji su predložili duplo više vremena za raspravu. Očekujem konstruktivnost, očekujem visokoumne diskusije. Evo ga gospodin kolumnista, očekujem da će on najmanje 60 minuta da priča ovde, 65 minuta. Bolje da zaradiš pare ovde pričajući nego pišući kolumne. Molim vas da izađete na čistac, da mi vidimo da li je jača kijavica ili ono drugo.
Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, po Poslovniku.
Gospodine Albijaniću, stvarno se ne bih javila, ali potpredsednik Vlade gospodin Đelić insistira. Dakle, gospodine Đeliću, to je onaj koji ne konstatuje ni sestriće, ni nikoga okolo, koji se svakoga dana kupa u džakovima para; to ste u stvari vi, Baja patak.
Gospođice Jovanović, zaista nije primereno tako, to nema smisla. Ne možemo tako u Skupštini da radimo. Sad vi očekujete da izreknem opomenu ili nešto, nema smisla to da radimo. Narodni poslanik Vjerica Radeta, po Poslovniku.
Dame i gospodo poslanici, javljam se na osnovu člana 225. i 226. Poslovnika Narodne skupštine. Juče sam po istom ovom članu od predsednika parlamenta tražila informaciju o tome koliko je ministar Šutanovac izdvojio novca za pet autobusa kojima je odvezena grupa vojnika iz Topčidera na sinoćni koncert i koliko je, ako su plaćene te karte, sredstava izdvojeno iz Ministarstva odbrane na ime tih ulaznica? Tražila sam hitan odgovor zato što danas govorimo o budžetu Republike Srbije i naravno da nam je svakako bitno da znamo kako to ministri troše narodne pare, pogotovo pri činjenici da mi ni ovaj put nemamo na dnevnom redu ono što je uobičajeno pre budžeta, završni račun o budžetu za prethodnu godinu. To je nešto što je praksa u civilizovanom svetu, što je ovde zaboravljeno od 2000. godine. Pošto nisam dobila nikakav odgovor od predsednika parlamenta, iako sam ga zamolila da se informiše kod ministra, dobila sam novi podatak da je nekoliko autobusa išlo i sa Banjice, da su studenti Vojne akademije dobili radni zadatak, da su dobili obavezu da tim autobusima, koje je Ministarstvo platilo, moraju da idu na taj koncert i takođe evo sada pitanje: koliko su i ti autobusi koštali, koliko su i te karte koštale? Studenti Vojne akademije inače kada idu na vojne vežbe ne mogu da dobiju autobuse, pogotovo ne tako luksuzne kakvi su ovi kojima su išli na sinoćni koncert. Dok su ministri Saveta EU juče raspravljali o Kosovu i Metohiji i doneli strašnu odluku da će Kipar, koji je jedini bio za celovitost Srbije, naterati da mora da se izjasni tako da podrži samostalno Kosovo, kao što je i cela vaša EU to definitivno i otvoreno rekla, mi smo to znali i zato smo odavno rekli da Srbiji ne treba EU. Dakle, dok su se oni na taj način bavili problemom Kosova, naš predsednik je, vidimo u novinama, zapravo predsednik DS, euforično pevao na tom sinoćnom koncertu. Ne znam da li je i njemu Šutanovac kupio kartu.
Reč ima narodni poslanik Radiša Ilić, zatim narodni poslanik Balint Pastor.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po Poslovniku, na osnovu onoga što je rekao poslanik Nove Srbije, mislim da se preziva Belić, o tome kakav je učinak Velimira Ilića u Paraćinu. Verovatno misli na ono što je Velimir Ilić obećavao građanima opštine Paraćin i opštine Ćuprija posle strašne eksplozije 19. oktobra 2006. godine. Da kažem javnosti i narodnim poslanicima, što se tiče Paraćina ukupna šteta 200 miliona dinara, do sada je isplaćeno samo 45 miliona dinara. Velimir Ilić se tu pojavljivao u ime Vlade Srbije i obećavao građanima opštine Paraćin da će im šteta veoma brzo biti namirena.Vidimo već je više od godinu dana, a od tog namirenja nema ništa. Što se tiče opštine Ćuprija, imam spisak oštećenih lica, ravno 2.500 lica još nisu dobili obećano namirenje štete od ministra Velimira Ilića. Ukupno, u opštini Ćuprija, samo fizičkim licima Vlada Srbije je ostala dužna 12.283.500 dinara. Što se tiče privrednih objekata, ukupna šteta je preko 100 miliona dinara. Kako vidimo, Velimir Ilić je došao, pojavio se, obećao građanima i po svom običaju nije ispunio obećanja. Ovom prilikom pozivam Vladu Republike Srbije i ministra Velimira Ilića da konačno građanima u pomoravskim opštinama izmiri ono što je obećao u ime Vlade Republike Srbije. Toliko o Velimiru Iliću, koliko je on iskren u svojim obećanjima. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Balint Pastor, predsednik poslaničke grupe manjina. Izvolite gospodine Pastor, prvo po Poslovniku, pa nastavite vaše vreme. Hvala.
Gospodine potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine potpredsedniče Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se po Poslovniku, po članu 103. Poslovnika Narodne skupštine, koji kaže – govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu. Želeo bih da govorim o pitanju koje je na dnevnom redu, a to je Predlog zakona o budžetu za 2008. godinu. Gospodine potpredsedniče, da li imam vašu dozvolu da nastavim da govorim o dnevnom redu? (Predsedavajući: Izvolite, gospodine Pastor, hvala vam.) Hvala lepo. SVM neće podržati Predlog zakona o budžetu za 2008. godinu, odnosno glasaćemo protiv predloženog budžeta. Ukratko ću izneti šta su naši razlozi zbog kojih ćemo glasati protiv predloženog budžeta. Prvo, tu su neki formalni razlozi. Nadao sam se da o formalnim razlozima neću morati da govorim. O formalnim razlozima sam govorio u junu, kada je ova Narodna skupština donela Zakon o budžetu za 2007. godinu, ali sam, nažalost, primoran i ovom prilikom da govorim i o nekim formalnim pitanjima u vezi budžeta za 2008. godinu. To što Predlog zakona o budžetu nije stigao u Skupštinu do Zakonom predviđenog roka, do 1. novembra, nego je to učinjeno sa nekoliko dana zakašnjenja i stoga ne bismo pravili problem. Problem je u tome što je tamo negde oko sredine novembra predlog budžeta bio povučen, a evidentan razlog za to je bio taj da se pre donošenja budžeta donesu zakoni koji su preduslov za raspisivanje predsedničkih izbora. Tu je problem, jer je slogan DS bio – život ne može da čeka. Izgleda da život može da čeka, izgleda da je po DS najvažnije da imamo izbore za predsednika Republike, izgleda da DS misli da je glavni cilj postojanja građana Republike Srbije da učestvuju na izborima u svojstvu glasača i to nije dobro. Nije dobro ni zbog toga što ćemo mi evidentno, kao Narodna skupština, prekršiti zakon, jer neće biti moguće da donesemo zakon o budžetu do 15. decembra, ali za to neće snositi krivicu Narodna skupština, nego Vlada Republike Srbije. Mogao bih da kažem da se barem sada budžet ne donosi u junu, nego se donosi u decembru, kao u svim normalnim evropskim zemljama i možda bismo morali da budemo zahvalni Vladi Republike Srbije što je dostavila Predlog zakona o budžetu u novembru ili decembru. Kad smo kod formalnih pitanja, žao mi je što gospodin Cvetković trenutno nije tu, jer bih želeo da kažem da je dobro što je on, kao ministar finansija, ponudio razgovor sa poslaničkim grupama, da je obavio razgovor sa poslaničkim grupama o predlogu budžeta za 2008. godinu, i to je jedna vrlo dobra praksa i tako bi trebalo da se ponašaju i ostali ministri iz svojih nadležnosti, kada se radi o nekim bitnim predlozima zakona, da obave razgovor sa poslaničkim grupama pre nego što taj predlog zakona dođe na dnevni red Narodne skupštine. Toliko o formalnim problemima, odnosno o formalnim pitanjima. Kada se radi o suštini, treba da kažem podatak da je ovaj predloženi budžet za 2008. godinu veći za 58 milijardi dinara u odnosu na budžet iz 2007. godine, da je deficit veći za milijardu i sto miliona dinara u odnosu na budžet iz 2007. godine. Odmah možemo videti da je veoma velika javna potrošnja, a to nije pre svega zbog toga što u Republici Srbiji ima milion i 300 hiljada penzionera i nije zbog svih zaposlenih, jer plate nisu svugde visoke. Želeo bih da citiram jedan podatak iz dnevnog lista „Politika“ od pre nekoliko meseci, da je 1990. godine prosečna plata bila 389 evra, a 2007. godine je svega 353 evra. Znači, velika javna potrošnja nije zbog penzionera, nije zbog svih zaposlenih, nego je prvenstveno zbog toga što država i javna preduzeća troše više nego što bi trebalo i nego što bi smeli. Još jedan podatak, bruto društveni proizvod je dve hiljade osamsto milijardi dinara, pa možemo odmah reći da će budžet 2008. godine biti 23,5% bruto društvenog proizvoda, a 2001. godine je bio 15,5%. Znači, to je jedna vrlo negativna tendencija: 2001. godine svega 15,5%, a 2008. godine će biti 23,5%. To je zbog velike javne potrošnje, a javna potrošnja čini 44% nacionalnog dohotka. Problem je u tome što velika javna potrošnja ugrožava investicije. Investicije će biti u minusu za nekoliko godina. Ovi pokazatelji će biti gori zbog toga što će biti okončana privatizacija, koja još traje ove godine po zakonu, verovatno će trajati i sledeće godine ukoliko ovaj parlament usvoji do kraja godine Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privatizaciji. Ako se to ne dogodi do kraja godine, onda će se privatizacija produžiti, nažalost, nezakonito i bez zakonskog osnova. Rešenje bi bilo smanjenje javne potrošnje i smanjenje deficita platnog bilansa, ali ovaj budžet ne doprinosi približavanju ovim ciljevima. Umesto javne potrošnje bi bilo dobro da možemo govoriti sa ovog mesta o inovacijama. Što se tiče primanja budžeta, moram da kažem podatak da porez na dohodak građana iznosi, prema planovima u 2008. godini, 72 milijarde dinara. Sada se proširuje krug lica koja će plaćati porez na dohodak, na osnovu Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana. Znači, 72 milijarde iz poreza na dohodak građana, a što se tiče poreza na dobit preduzeća, to je svega 34 milijarde dinara. Što se tiče poreza na dodatu vrednost u zemlji, to je nešto manje od 100 milijardi, a što se tiče PDV-a iz uvoza, a to je 205,5 milijardi dinara. Šta je zaključak, odnosno šta je konkluzija u vezi primanja budžeta? Konkluzija može da bude da je još uvek ogromno učešće sive ekonomije, jer kod uvoza se ne može, odnosno teško je izbeći plaćanje poreza, a kod PDV-a u zemlji to, nažalost, nije slučaj, pa zbog toga postoji ova ogromna disproporcija, da je PDV iz uvoza 205,5 milijarde, a PDV u zemlji nešto više od 100 milijardi dinara. Što se tiče poreza na dobit preduzeća, taj podatak, odnosno suma od 34 milijarde dinara je jedna izrazito mala suma. Naravno da je dobro što je u Evropi možda najniža stopa poreza na dobit preduzeća u Srbiji, ali je problem u tome što taj vid poreza skoro niko ne plaća, odnosno vrlo mali broj preduzeća, pa je zbog toga tako da porez na dobit preduzeća čini 34 milijarde, a porez na dohodak građana 72 milijarde dinara. Što se tiče zaključaka u vezi ovih ekonomskih, odnosno makroekonomskih brojki, nije ni razvojni, nije ni socijalni ovaj budžet, to je jedno opšte mesto, ali nažalost taj zaključak stoji. Naravno da je više socijalni, jer se kupuje u određenoj meri socijalni mir, kako se to radilo i pre desetak, 15 godina. Nije razvojni ovaj budžet, jer je velika javna potrošnja koja ide na uštrb investicija, a budžet je u nekoj meri i izborni budžet. Gospodin Cvetković je izjavio u prvoj polovini novembra, kao ministar finansija u Vladi Republike Srbije, da je ovaj predlog budžeta najbolji mogući u datim društveno-političkim uslovima. Šta to znači? To znači da gospodin Cvetković, kao stručnjak, misli da ovaj budžet nije dobar. To se u prevodu na srpskom jeziku tako mora reći. Ako je najbolji mogući u datim društveno-političkim uslovima, to znači da se ministar finansija, kao stručnjak, kao ekspert ne slaže sa predlogom budžeta koji je obrazložio pre nekoliko sati u Narodnoj skupštini. Što se tiče izdataka iz budžeta, nažalost, moram da kažem, odnosno da iznesem istu onu rečenicu koju sam izneo i u junu, kada smo raspravljali o predlogu budžeta za 2007. godinu, da se za nauku ili zaštitu životne sredine u Srbiji još uvek planira neznatan iznos, naspram ogromnih iznosa za finansiranje potreba vojske ili policije, odnosno onih ministarstava za koje kažemo da su ministarstva sile. Što se tiče MUP, to ministarstvo će imati 41 milijardu dinara. BIA će imati 3,4 milijarde, Ministarstvo odbrane će imati 65,3 milijardi dinara, a Narodna skupština će imati svega 2,2 milijarde dinara. O čemu govore ove cifre. Ove cifre govore o tome da je Narodna skupština praktično jedini državni organ koji je smanjio svoje troškove, odnosno koji će smanjiti svoje troškove u 2008. godini, a to nije učinio MUP, nije učinila BIA, nije učinilo Ministarstvo odbrane. Da vas podsetim, Narodna skupština će u 2008. godini imati 2,2 milijarde, a prošle godine, odnosno ove 2007. ima 3,6 milijardi dinara. Dobro je što će Narodna skupština raspolagati sa manje novca u sledećoj godini, ali nije dobro što neće biti tako za ova velika ministarstva. Želeo bih da tu iznesem jednu brojku koja je smešna, to je budžet Ministarstva za telekomunikacije i informatičko društvo, to je svega 291 milion dinara. MUP će imati 61 milijardu, Ministarstvo odbrane 65 milijardi, BIA 3,4 milijarde, a Ministarstvo za telekomunikacije i informatičko društvo svega 291 milion dinara. Da stanje bude još gore, ovo ministarstvo u ovoj godini ima 600 miliona dinara, znači Ministarstvo za telekomunikacije i informatičko društvo će raspolagati sa polovinom iznosa iz tekuće budžetske godine. Toliko o tome koliko Srbija želi da bude moderna država, koliko Srbija želi da uloži, odnosno Vlada Republike Srbije, u inovacije. Što se tiče Ministarstva nauke, ovo ministarstvo će imati 8,2 milijarde, Ministarstvo poljoprivrede svega 22 milijarde, zajedno sa šumarstvom i vodoprivredom. Ministarstvo za Kosovo i Metohiju će imati 5,8 milijardi, a ove godine je imalo 3,7. Ovo je jedna dosta velika povišica. Što se tiče Saveta za borbu protiv korupcije, taj savet će imati svega 13 miliona dinara, a 2007. godine je imao 13 miliona i 700.000 dinara. Znači, ovaj savet za borbu protiv korupcije će imati manje u 2008. godini naspram brojke koju je imao ove tekuće budžetske godine. Toliko o tome koliko Vlada Republike Srbije smatra ključnim problemom borbu protiv korupcije, bez obzira na činjenicu što je jedan od pet prioriteta Vlade gospodina Koštunice borba protiv korupcije. Komisija za ispitivanje odgovornosti za kršenje ljudskih prava, odnosno Komisija za lustraciju će imati svega 400.000 dinara. Nije greška, svega 400.000 dinara. Ministarstvo kulture, a to je jedan od poslednjih podataka koji ću izneti, raspolagaće sa 6,3 milijardi dinara, zajedno sa ustanovama kulture. Vlada Republike Srbije je namenila deset puta manje novca kulturi naspram novca koji ova Vlada želi da troši na potrebe vojske, odnosno odbrane. Deset puta manje na kulturu nego na vojsku. Moram da kažem i to da se i dalje ne finansiraju iz Republičkog budžeta kulturne institucije nacionalnih manjina. Što se tiče ove brojke od 6,3 milijarde dinara za Ministarstvo kulture, zajedno sa ustanovama kulture, moram da kažem da to nije ni 1% od budžeta. Prema podacima Uneska, samo se ona država smatra civilizovanom koja najmanje 1% od budžeta nameni za potrebe kulture. Prema ovim podacima, nažalost, Republika Srbija u 2008. godini neće biti civilizovana zemlja. Što se tiče Kancelarije za pridruživanje EU, ova kancelarija će imati 79 miliona, samo nešto više od 3 miliona više od Kancelarije za saradnju sa medijima. Toliko o tome koliko ova Vlada, čiji je potpredsednik gospodin Božidar Đelić, smatra bitnim cilj približavanje EU. Kancelarija za pridruživanje EU 79 miliona, a Kancelarija za saradnju sa medijima 76 miliona. Meni to nije jasno. Što se tiče povećanja iznosa za kabinet potpredsednika Vlade, gospodina Đelića, tu postoji najveća razlika između planiranih iznosa u 2007. godini i planiranih iznosa u 2008. godini. Iznosi za kabinet potpredsednika Vlade su povećani za više od dva i po puta. Što se tiče denacionalizacije, meni nije jasno, prvo, kako je to moguće da ni u 2007. godini nije donet zakon o denacionalizaciji, ali mi je još manje jasno kako je moguće, gospodine Đeliću, da u budžetu za 2008. godinu ni jedan jedini dinar nije planiran za denacionalizaciju. To znači, prema ovome, da Vlada Republike Srbije ne smatra bitnim donošenje zakona o denacionalizaciji ni u 2008. godini, bez obzira na sva predizborna obećanja od 2000. godine pa nadalje na svim dosadašnjim izborima. Što se tiče readmisije, pre nekoliko nedelja smo ovde govorili o readmisiji. Rekli smo ispred SVM da nam nije jasno kako može u Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o readmisiji stajati da nisu potrebna budžetska sredstva za sprovođenje Sporazuma o readmisiji. To je tako nažalost bilo usvojeno u Narodnoj skupštini, ali isto moram da kažem da, bez obzira na činjenicu što će od 1. januara 2008. godine do kraja marta 2009. godine u Srbiju se vratiti između 60 hiljada i 150 hiljada državljana Republike Srbije koji nelegalno borave u EU, u ovom budžetu nisu planirana sredstva za sprovođenje ovog sporazuma. U Sporazumu o readmisiji piše, gospodine Đeliću, da će se svi ti ljudi vratiti od 1. januara 2008. godine do 31. marta 2009. godine. SVM je kritikovao taj sporazum o readmisiji upravo zbog toga što nisu predviđene kvote, za razliku od dosadašnjih bilateralnih sporazuma između Srbije i nekih zemalja EU koji su predviđali kvote. Ovaj sporazum, nažalost, ne predviđa kvote, nego piše doslovce da će se ovaj proces završiti do 31. marta 2008. godine, a u budžetu za 2008. godinu ni jedan jedini dinar nije planiran za troškove sprovođenja Sporazuma o readmisiji. Istina je da su planirana sredstva za devet novih zaposlenih u Službi za ljudska i manjinska prava Vlade Republike Srbije, koja je nadležna i za proces readmisije, i to je dobro što je tako urađeno, ali nisu planirana sredstva za sprovođenje readmisije u smislu da budu obezbeđena sredstva za reintegraciju ovih ljudi koji će se vratiti u Republiku Srbiju u roku od 15 meseci. Što se tiče subvencija, ovde je već neko rekao da su za železnicu planirana sredstva u iznosu od 10,6 milijardi dinara, a za poljoprivredu je planirano 17,3 milijarde dinara, za kulturu 950 miliona. Meni nije jasno za šta će se potrošiti ta sredstva koja su planirana za železnicu, kada je u toku ukidanje linije između Subotice i Sente, linije koja je vrlo bitna, prvenstveno za đake, srednjoškolce i iz Subotice u Sentu se najlakše može doći vozom, odnosno šinobusom i sada se upravo planira ukidanje ove linije. Moram da vam kažem da ova linija postoji dosta dugo, železnička linija, dovoljno je da kažem jedan vrlo interesantan podatak da je ovom linijom prolazio i Orijent ekspres, to je bio Pariz - Subotica - Senta - Kikinda - Bukurešt itd. Sada se planira ukidanje linije između Subotice i Sente, a za železnicu su planirana sredstva od 10,6 milijardi dinara. Ove subvencije ne doprinose investicijama i inovacijama već potrošnji. Što se tiče subvencije za poljoprivredu i što se tiče položaja poljoprivrednih proizvođača, želeo bih da kažem, odnosno da vas sve podsetim, da je ove godine Vojvodinu, i ne samo Vojvodinu, nego celu Srbiju, pogodila nezapamćena suša. Na to su poljoprivredni proizvođači ukazivali još u junu i julu. Poljoprivredni proizvođači su pisali i predsedniku Vlade, i potpredsedniku Vlade i ministru za poljoprivredu. Naravno, na ta pisma nisu dobili odgovor. I neke stranke su isto tako pisale slična pisma, recimo, SVM je 10. avgusta 2007. godine uputio pismo, između ostalih, i potpredsedniku Vlade gospodinu Đeliću, gde smo ukazali na ovu nezapamćenu sušu, da je to elementarna nepogoda koja je prouzrokovala posebno teške posledice po ratarstvo, stočarstvo i voćarstvo. Da su prosečni prinosi soje, kukuruza i suncokreta, prema procenama stručnjaka, smanjeni od 30 do 50%, a negde i do 70% i zamolili smo Vladu Republike Srbije da reaguje, jer jednostavno, ako - život ne može da čeka, onda ne mogu čekati ni poljoprivredni proizvođači. Jednostavno, nije moguće da ova vlada ne želi da se bavi problemima poljoprivrednih proizvođača. Gospodine Đeliću, samo u opštinama Subotica, Kanjiža, Novi Kneževac, Mali Iđoš i Bačka Topola su posledice štete oko 7,5 milijardi dinara, a Vlada Republike Srbije do dana-današnjeg ni jedan jedini dinar nije izdvojila za saniranje posledica suše. Moram da kažem da je SVM predložio jedan amandman kojim predlažemo da se za saniranje posledica suše predvide sredstva barem od milijarde dinara, da bismo nekako sanirali posledice. Meni stvarno nije jasno kako je moguće da poljoprivredni proizvođači ni jedan jedini dinar nisu dobili od Vlade Republike Srbije, a kada se u centralnoj Srbiji dogodila šteta od poplava, onda je sledećeg dana Vlada Republike Srbije reagovala i dodelila je tim ljudima sredstva u visini od 48 miliona dinara. Dobro je što je tako učinila. Trebalo je da tako učini, da blagovremeno reaguje i da da ta sredstva ljudima koji su pretrpeli posledice poplava. Jednostavno, meni nije jasno zašto još, a sada je već sredina decembra, poljoprivredni proizvođači ni dinara nisu dobili od Vlade Republike Srbije. Kada su poljoprivredni proizvođači u severnoj Vojvodini organizovali protest, onda je Vlada Republike Srbije, umesto ministra za poljoprivredu, poslala pripadnike žandarmerije i to pokazuje kakvo je ophođenje sadašnje vlade prema životnim problemima građana. Meni stvarno nije jasno zašto su poslali žandarmeriju, umesto ministra poljoprivrede, kao da se radilo o nekim kriminalcima. Što se tiče položaja Vojvodine u Predlogu zakona o budžetu za 2008. godinu svima nama je poznato da Vojvodini, prema važećem Ustavu Republike Srbije, pripada 7% i da se 7% mora transferisati iz Republike Srbije u budžet AP Vojvodine. U Vojvodini je formiran fond za kapitalna ulaganja. Pre neki dan smo čuli od direktora ovog fonda za kapitalna ulaganja da je ovaj fond u 2007. godini raspolagao sa 22 milijarde dinara, da je 15 milijardi dinara potrošeno na 415 projekata u 45 opština, i to je zvanična verzija. Moram da kažem da od toga ni 50% nije realizovano. Šta je, zbog čega se to tako desilo, zbog čega nije realizovano? Zbog toga što sredstva iz republičkog budžeta jednostavno ne stižu u budžet AP Vojvodine. Dakle, 5. decembra je isto tako prema rečima direktora Fonda za kapitalna ulaganja potrošeno na 147 projekata pet milijardi dinara, plus postoje dve milijarde u rezervama kao rezerva Fonda za kapitalna ulaganja. Moram da kažem da to nažalost nije tačno. Voleo bih da je to tačno, ali nije tačno. Želim da ponovim podatak, odnosno informaciju da je to samo zvanična verzija, a da se ni 50% od toga nije realizovalo, a Vlada Republike Srbije krši Ustav Republike Srbije. Što se tiče Fonda za razvoj AP Vojvodine situacija je još gora. Planirana su sredstva u Fondu za razvoj AP Vojvodine od milijardu i 600 miliona dinara, a realizovano je svega 67 miliona, odnosno 4,2%. Mogu da prihvatim sa žaljenjem činjenicu da Vladi Srbije nije bitna Vojvodina, ali ne mogu da prihvatim činjenicu da Vlada Srbije krši Ustav. Inače, Fond za razvoj raspisuje konkurse za preduzetnike, za mala i srednja preduzeća. Jako puno je ovaj fond pomogao u proteklim godinama, a nažalost, 2007. godine je rad ovog fonda, praktično, blokiran. Ovaj fond radi prvenstveno iz privatizacionih prihoda, a ni ti privatizacioni prihodi ne stižu. Meni je vrlo drago što je tu gospodin Vlahović, jer on može potvrditi da 50 posto od privatizacionih prihoda iz Vojvodine ostaje u Vojvodini. To je zahvaljujući gospodinu Vlahoviću, koji je bio ministar u Vladi gospodina dr Đinđića. Tada se gospodin Vlahović dogovorio sa pokrajinskim sekretaromza privatizaciju da to bude tako. U Narodnoj skupštini je promenjen Zakon o privatizaciji i umesto pet posto, od tada Vojvodini pripada 50 posto. Problem je u tome što ti novci ne stižu i problem je u tome što Vojvodini nikada nije bilo pokazano koliko pripada iz privatizacionih prihoda, a problem je i u tome što završne račune nikada nismo videli u Narodnoj skupštini i nismo videli koliko je novaca Vojvodina dobila. Uvek smo samo videli koliko je bilo planirano predlogom budžeta. Tvrdim da iz privatizacionih prihoda Vojvodina nikada, nijedne godine nije dobila ni približno ona sredstva koja pripadaju Vojvodini, a s druge strane, još jednom da ponovim, Vlada Republike Srbije krši i Ustav, jer ne dobijamo sedam posto iz budžeta Republike Srbije. Prema rečima Jovice Đukića, pokrajinskog sekretara za finansije, budžet je realizovan u iznosu od 7,2 posto, ali nažalost, taj podatak nije tačan. Možda je tačan ako se tu ubrajaju i plate zaposlenihu državnim organima i penzije u Vojvodini. Naravno, to se ne može tako računati. Prema informacijama Fonda za kapitalna ulaganja, u 2007. godini je izgrađeno 480 kilometara puteva, u 2008. godini se planira izgradnja 650 kilometara, ali ovakvim ophođenjem Republike Srbije se to ne može postići, a nije se postiglo, nažalost, ni u 2007. godini. Što se tiče Nacionalnog investicionog plana, planirano je devet milijardi dinara u Vojvodini za kapitalna ulaganja, odnosno za investicije u Vojvodini, ali nažalost, tim novcima raspolaže Republika, a ne nadležni organi AP Vojvodina. SVM je predložio jedan amandman da se ovih devet milijardi dinara potroši na osnovu mišljenja, odnosno da ova sredstva potroše nadležni organi AP Vojvodina i nadam se da će ovaj naš amandman biti usvojen. Da zaokružim ovu problematiku u vezi Vojvodine, jer postoji prećutna, možda ne samo prećutna saglasnost DS na ova rešenja, koja su ne samo protivna interesu AP Vojvodina, nego su i protivustavna. Jednostavno, smatram da ovo stanje ne treba da bude tolerisano, jer samo da još jednom ponovim ovaj podatak što se tičeFonda za razvoj AP Vojvodina, planirana su sredstva od 1,6 milijardi dinara, a realizovano je svega 67 miliona. Ovaj fond za razvoj, zahvaljujući tome, ne može da pomaže preduzetnike u Vojvodini, ne može da pomaže mala i srednja preduzeća. Još samo nekoliko rečenica o lokalnim samoupravama. Nama nije jasno zašto su takve pozicije lokalnih samouprava, nije nam jasnozašto u Skupštini još nije usvojen zakon o lokalnoj samoupravi, zašto lokalne samouprave još uvek nisu dobile nazad svoju imovinu. Jednostavno, Srbija je jedina zemlja u Evropi u kojoj lokalne samouprave nemaju svoju imovinu. Gospodin Đelić kaže da nije jedina. Možda nije jedina, ali ne verujem da ima mnogo zemalja u Evropi u kojim lokalne samouprave nemaju svoju imovinu. Siguran sam da se i gospodin Đelić slaže da lokalne samouprave treba da imaju svoju imovinu. Što se tiče položaja manjina u ovom budžetu, pošto sam ipak predstavnik poslaničke grupe Manjina, ali nisam želeo da govorim samo o položaju manjina u ovom budžetu, moram da kažem da se nacionalne manjine u ovom budžetu pominju samo na jednom mestu, za razliku od budžeta za 2007. godinu, gde su nacionalne manjine bile spominjane na tri mesta. Pominju se nacionalni saveti nacionalnih manjina i moram da kažem da je gospodin Cvetković o držao reč. Da je održao reč i što se tiče toga da će nacionalni saveti nacionalnih manjina dobiti ona sredstva u 2008. godini koja im pripadaju. Mi smo o tome razgovarali u junu. Rekao sam da je neshvatljivo zašto nacionalni saveti nacionalnih manjina imaju samo 63 miliona u budžetu za 2007. godinu. Mi smo predložili amandman da ta sredstva budu u visini od 150 miliona. Taj amandman u junu nije prihvaćen, ali u ovom predlogu budžeta taj iznos stoji, tako da bih želo da kažem i pred javnošću da sam bio u pravu kada sam u junu rekao da mi gospodina Cvetkovića smatramo za čoveka koji drži svoju reč. Gospodin ministar je održao svoju reč i nacionalni saveti imaju 150 miliona u 2008. godini. Postoje tu neki problemi što se tiče položaja nacionalnih manjina, to sam ovde govorio i u junu, da ne postoji fond za nacionalne manjine. Prema odredbama Zakona o zaštiti prava i sloboda nacionalnih manjina, taj fond je trebalo da bude formiran još 2002. godine. Nije formiran do današnjeg dana. Iz tog fonda bi trebalo da se finansiraju projekti nacionalnih manjina. Iz tog fonda bi trebalo da se finansira kultura nacionalnih manjina. Na osnovu Zakona o zaštiti prava i sloboda nacionalnih manjina, fond za nacionalne manjine trebalo bi da postoji sa ciljem podsticanja društvenog, ekonomskog, kulturnog i opšteg razvoja nacionalnih manjina i taj fond, nažalost, ne postoji. Molim gospodina Đelića i gospodina Cvetkovića da obrate pažnju na ovo što ću reći na kraju. Mi smo predložilida se formira ovaj fond za nacionalne manjine, planirali smo našim amandmanom jednu smešnu sumu od 10 miliona dinara. Nadam se da se gospodin Đelić slaže sa time da se ovih 10 miliona oduzmu iz njegovog kabineta, da se, zahvaljujući njemu, formira fond za nacionalne manjine posle pet godina, da izađemo iz ovog protivzakonitog stanja i da fond profunkcioniše. Onda ćemo sledećih godina planirati i veće iznose. Znači, ovih 10 miliona dinara su jedna smešna suma i nadam se da će naš amandman biti usvojen. Naravno, mi ćemo imati i neke druge amandmane o kojima ćemo govoriti i nadam se da će ti amandmani biti usvojeni. Još na kraju samo da zaključim da je SVM protiv predloženog budžeta za 2008. godinu iz pet razloga. Prvi razlog je taj što je planirana enormno velika javna potrošnja koja ugrožava investicije. Sa time mi ne možemo da se složimo. Drugi je razlog položaj Vojvodine u budžetu, koji planirani položaj je ne samo u suprotnosti sa interesima građana Autonomne Pokrajine Vojvodine, nego je i protiv Ustava položaj prema predlogu budžeta za 2008. godinu. Treći razlog, zbog kojeg Savez vojvođanskih Mađara glasa protiv budžeta, jeste položaj poljoprivrednih proizvođača. Želeo bih da apelujem na prisutne članove Vlade Republike Srbije da se pomogne poljoprivrednim proizvođačima jer je ovo stanje jednostavno neodrživo. Četvrti razlog je taj što se u Predlogu zakona o budžetu za 2008. godinu ne planira ni jedan jedini dinar za denacionalizaciju, bez obzira na to što je donošenje zakona o denacionalizaciji naše zajedničko izborno obećanje od 2000. godine i, nažalost, izgleda taj zakon u 2008. godini neće biti usvojen. Peti razlog zbogkojeg SVM glasa protiv budžeta je taj što položaj nacionalnih manjina nije uređen na način kako bismo mi to želeli. Još uvek nije formiran fond za nacionalne manjine, ali se nadam da će usvajanjem našeg amandmana ovaj fond zaživeti i da će u 2008. godini fond za nacionalne manjine biti planiran u zakonu o budžetu kao posebna stavka. Hvala lepo.
Hvala, gospodine Pastor. Reč ima narodni poslanik Laslo Varga, zamenik predsednika poslaničke grupe, a zatim narodni poslanik Ivica Dačić.
Gospodine predsedavajući, gospodine potpredsedniče Vlade, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa Vojvođanski poslanici neće podržati Predlog zakona o budžetu za 2008. godinu. Pokušaću naravno ovaj naš stav da obrazložim. Sa jedne strane, ni 15. maja ove godine nismo održali izbor Vlade Republike Srbije iz više razloga. Naravno, ne zato što smo imali zamerke na prioritete koje je tada izneo ministar, nego zato što smo bili ubeđeni da ta vlada neće biti niti stabilna, niti efikasna u sprovođenju svog programa, niti će evropske integracije značiti za nju istinski prioritet. Naša očekivanja su se, naravno, obistinila i ovaj predlog zakona o budžetu za 2008. godinu nas još više jača u tom uverenju. Molim vas, gospodine potpredsedniče, da mi ne dobacujete. Da se podsetimo pet prioriteta Vlade. S jedne strane, prvi prioritet je bio očuvanje Kosova i Metohije. Predsednik Vlade, ministar za Kosovo i Metohiju, ministar inostranih poslova, ministar unutrašnjih poslova, pa odbrane, kao i predsednik Republike se danonoćno bave ovim pitanjem. Neretko to čini i ministar prosvete, pa u poslednje vreme i potpredsednik Vlade zadužen za evropske integracije. Toliko, dakle, pažnje cela Vlada posvećuje ovom pitanju, dakle i oni ministri čija je to dužnost, kao i oni koji su zaduženi za sasvim druge oblasti. Nažalost, zbog ove činjenice mnoga druga pitanja ostaju u drugom planu, kao na primer evropske integracije koje su bile drugi prioritet Vlade. Činjenica je jednostavno da evropske integracije u ovom trenutku stoje ili teku jako, jako sporo. To je pitanje u ovom trenutku, ali sigurno da ne idu brzo. Gospodin Đelić proslavlja činjenicu da će Srbija u narednih pet godina iz pretpristupnih fondova dobiti čak milijardu evra. To je naravno tačno i to je velika suma, ali radi poređenja, nove članice Evropske unije koje imaju sličan broj stanovnika kao Srbija godišnje dobijaju četiri do šest milijardi evra iz fondova Evropske unije. Mi dakle gubimo četiri do šest milijardi evra godišnje zato što istinski prioritet ove vlade nisu evropske integracije. Dakle, mi ćemo za pet godina praktično izgubiti 20 milijardi evra zbog ove činjenice. Naravno da su moje tvrdnje tačne, da nisu evropske integracije istinski prioritet Vlade, to dokazuje i predlog budžeta. O tome je inače bilo reči, ali želim da ponovim da je povećanje budžeta Kancelarije za pridruživanje Evropskoj uniji 2,4% u odnosu na prošlu godinu. Da se podsetimo, zadatak ove kancelarije je podsticanje i praćenje usklađivanja propisa Republike Srbije sa propisima i standardima Evropske unije. Kancelarija je imala u 2007. godini 52 zaposlena. U 2008. godini će imati čak i jednog zaposlenog više. Dakle, 53 zaposlena. Radi poređenja, imamo otprilike 260.000 budžetskih korisnika. Sad se naravno postavlja pitanje kako mogu ti ljudi, njih 53 da prate pravne tekovine, standarde i propise Evropske unije, kojih u ovom trenutku ima otprilike 100.000 strana. Naravno, i drugo poređenje je na mestu, u vezi sa Kancelarijom za saradnju sa medijima i naravno ti podaci dosta govore o privrženosti Vlade evropskim integracijama i naravno o tome da za Vladu nisu važni ciljevi, nisu važni rezultati, nego više medijska propaganda. Treći prioritet ove vlade je bila saradnja sa Haškim tribunalom. To naravno nije pitanje budžeta nego političke volje, koje nažalost u ovom trenutku nema. Začuđujuće je da BIA ima 1.953 zaposlena, sa budžetom od 3,4 milijarde dinara, a tako bezuspešno traga za svim tim beguncima. Možemo da nastavimo sa četvrtim prioritetom, sa socijalno-ekonomskim pitanjima. Istina je da su predviđena značajna sredstva za ekonomski razvoj, pre svega u Ministarstvu ekonomije i regionalnog razvoja. Posebno za turizam, ali u atmosferi konstantne političke nestabilnosti, ponekad i ratobornih izjava vladinih zvaničnika, jednostavno ne dolaze turisti, ne dolaze investitori, nema novih radnih mesta. Tu nezdravu klimu bi trebalo izmeniti i onda bi naravno budžet imao mnogo više sredstava i za socijalna davanja. Naravno, tu je i peti prioritet, borba protiv korupcije i organizovanog kriminala. Rast pravosudnog budžeta je manji u odnosu na rast celokupnog budžeta. Tako se ozbiljna država ne bori protiv kriminala. S druge strane, i taj pravosudni budžet zavisi od izvršne vlasti. Kada će u Srbiji jednom da i pravosuđe ima nezavisan budžet, kao što je slučaj u drugim evropskim zemljama? U 2008. godini nažalost neće. S druge strane, i o tome je bilo reči, da se smanjuje budžet Saveta za borbu protiv korupcije za 5% u odnosu na prošlu godinu, a Savet i dalje neće imati niti jednog zaposlenog. U vezi ove činjenice želim da ponovim da se tako iole ozbiljna država ne bori protiv korupcije. Može potpredsednik Vlade pružiti verbalnu podršku radu Saveta, ali sada se jasno vidi koliko je to neiskreno. Jedino što je ohrabrujuće je činjenica da će budžetom biti obezbeđena sredstva za početak rada Državne revizorske institucije. Doduše, samo sa 87 zaposlenih i tu naravno želim jedno poređenje. U Republici Mađarskoj ista ta institucija ima 600 zaposlenih i ima budžet od 29 miliona evra. To nije zato što je budžet Republike Mađarske 15 puta veći od našeg budžeta, nego zato što tamo postoji svest o tome da se ti rashodi efikasnim radom te institucije višestruko vraćaju. Dame i gospodo narodni poslanici, želim da nastavim sa drugom temom, a to je odnos Vlade prema institucijama. Mislim da je taj odnos generalno tragičan. Da napomenem samo jedan primer, a to je primer prekršajnih sudova. Naime, prema članu 91. Zakona o prekršajima, prekršajne postupke vode prekršajni sudovi. U članu 308. istog zakona stoji da će se taj zakon primenjivati od 1. januara 2007. godine. U Predlogu zakona o budžetu za 2008. godinu i dalje se planiraju sredstva za opštinske organe za prekršaje. Predlažem da razmislite o tome. Sada nešto o autonomiji Vojvodine. Stranke vladajuće koalicije su poslednjih 12 meseci najmanje tri puta prevarile građane Vojvodine. Prvi put prilikom donošenja Ustava. Naime, u članu 184. Ustava Republike Srbije je kao mamac stavljena odredba prema kojoj budžet Autonomne Pokrajine Vojvodine iznosi najmanje 7% u odnosu na budžet Republike, s tim što će se tri sedmine budžeta koristiti za finansiranje kapitalnih rashoda. Bilo je to, naravno, primamljivo. Međutim, stranke vladajuće koalicije su u referendumskoj kampanji prećutali svoju pravu računicu. Naime, tu su obelodanili prilikom donošenja budžeta za 2008. godinu, kada su sredstva za zaposlene u obrazovanju na teritoriji AP Vojvodina, i to u iznosu od 19 milijardi dinara, kao i rashode za finansiranje dela programa u oblasti kulture u iznosu od 700 miliona dinara uračunali u tih 7%. Ta sredstva su namenjena obrazovanju i kulturi, dakle oblastima koje spadaju u nadležnost Autonomne Pokrajine, dakle postoji barem neki izgovor za ovu prevaru. Drugi put je Vlada prevarila građane Vojvodine prilikom donošenja samog budžeta, odnosno praktično posle donošenja budžeta za 2007. godinu. U budžetu ste, naime, predvideli sredstva u iznosu od četiri milijarde dinara za projekte na teritorije AP Vojvodina i to u glavi Kancelarije za nacionalni investicioni plan. Vlada je bila u obavezi, po logici stvari, da ta sredstva prenese budžetu AP Vojvodine. A šta je Vlada uradila? Donela je uredbu na osnovu koje je potrošila ta sredstva, organima AP Vojvodine je propisala obavezu da se ta sredstva u budžetu AP Vojvodine evidentiraju kao prihodi iz budžeta Republike Srbije. Ova sredstva organi AP Vojvodine nikada nisu videli, niti su učestvovali u njihovoj raspodeli, a da prevara bude veća, sredstva su raspodeljena u velikom broju slučajeva za projekte koji spadaju u nadležnost Republike, dakle, ne u nadležnost autonomne pokrajine, za zgrade poreskih uprava, za zatvore, za prekršajne sudove, za policijsku akademiju itd. Dakle, to je čisto kršenje Ustava. Treći put su građani Vojvodine prevareni, odnosno tačnije pokradeni u periodu nakon donošenja budžeta Republike Srbije za 2007. godinu, znači u ovom poslednjem periodu. Naime, članom 3. budžeta Republike Srbije za 2007. godinu je utvrđeno da će se preostali iznos sredstava, znači ona sredstva koja preostaju pored sredstava od poreza na dohodak građana, poreza na dobit preduzeća, ostalih prihoda, pored sredstava za plate zaposlenih i sredstava za kulturu, znači preostali iznos sredstava, do najmanje 7% budžeta Republike Srbije, a do projektovanog iznosa odlukom o budžetu AP Vojvodine, transferisaće se budžetu AP Vojvodine. Odlukom o budžetu AP Vojvodine za 2007. godinu, koji je, inače, već odavno bio donet u trenutku kada se donosio budžet Republike Srbije, sredstva iz budžeta Republike Srbije su planirana u iznosu od 21,4 milijarde dinara. Dame i gospodo narodni poslanici, da li znate koliko iznosi ostvarenje ovih prihoda do 30. decembra 2007. godine? Iznosi dve milijarde dinara, dakle, 9,33%, a naravno, ostvarenje celog budžeta AP Vojvodine iz ovog razloga, zbog ove prevare, do 30. septembra iznosi 45,85%. Bilo je reči o fondu za kapitalna ulaganja i želim da ponovim neke cifre. Znači, u taj fond se do 30. septembra slilo ukupno 4,5 milijarde dinara, umesto planiranih 23 milijarde. Iz budžeta Republike Srbije, umesto planiranih 20,5 milijardi, samo dve milijarde. Gospodin Pastor je bio suzdržan i nije ovu prevaru teško karakterisao, ja ću reći, dame i gospodo, da je ovo obično drumsko razbojništvo. Budžet Autonomne Pokrajine Vojvodine je u 2007. godini na ovaj način oštećen za 19,5 milijardi dinara: 18,5 milijardi dinara je oštećen fond za kapitalna ulaganja, a za jednu milijardu dinara ostali korisnici. Pozivam predsednika Izvršnog veća AP Vojvodine da zbog ovoga podnese krivičnu prijavu protiv nepoznatog izvršioca. Neko je, naime, da ponovim, pokrao građane Vojvodine za 19,5 milijardi dinara. Sada nešto o budžetu za 2008. godinu, u vezi autonomije Vojvodine. Ovim budžetom, odnosno Predlogom budžeta, vrši se praktično legalizacija prevara građana Vojvodine iz 2007. godine, a sada već u saradnji sa pokrajinskim rukovodstvom Demokratske stranke. Naime, u 2007. godini oni nisu bili saučesnici, to moram reći, a u ovom procesu ili postupku jesu. Radiće se na sledeći način: deo sredstava iz Nacionalnog investicionog plana, u iznosu od 9 milijardi dinara, namenjen je za prenos budžetu AP Vojvodine, za NIP na teritoriji AP Vojvodine. Ta sredstva će se evidentirati u budžetu Republike Srbije kao izdaci budžetu Vojvodine. Članom 16. Predloga zakona o budžetu Republike Srbije se daje zakonsko ovlašćenje Vladi da ova sredstva rasporedi svojom odlukom, doduše, stoji i to na predlog nadležnog organa AP Vojvodina. Suština, dakle, ostaje u 2008. godini ista kao što je bila u 2007. godini. Dakle, odluke o korišćenju ovih vojvođanskih sredstava će se donositi ovde u Beogradu, doduše organi AP Vojvodine će biti formalno konsultovani. A u čemu je razlika u odnosu na 2007. godinu. Razlika je sa jedne strane u tome da će na ovaj način i formalno biti još više umanjen iznos sredstava o čijoj raspodeli odluku samostalno donose organi AP, znači povećava se taj iznos sa 4 milijarde u 2007. na 9 milijardi u ovoj godini. S druge strane, to će se raditi na osnovu zakona o budžetu za 2008. godinu, dakle, potpuno legalno, ne kao u 2007. godini. Preostali iznos sredstava do najmanje 7% će se preneti budžetu AP Vojvodine kroz ostale projekte Nacionalnog investicionog plana. Znači, ova sredstava će se koristiti i bez mišljenja organa AP Vojvodine. Znači, u budžetima ministarstava za 2007. godinu je barem bio određen iznos sredstava namenjen za Vojvodinu, u 2008. godini i to ostaje nepoznanica. Gospodin Đilas i gospodin Pajtić su ovu prevaru inače pretočili pre nekoliko nedelja i u pisani sporazum. Postavljam pitanje: da li je ovo autonomija Vojvodine dame i gospodo iz Demokratske stranke? Sigurno nije. Nažalost, izašao je i gospodin ministar i gospodin potpredsednik Vlade iz sale, ali ću, bez obzira na tu činjenicu, njima postaviti pitanje koje glasi: koji će iznos sredstava biti prenet AP Vojvodine za kapitalne rashode odnosno za kapitalne investicije, a o čijoj će raspodeli odluke donositi organi AP Vojvodine, tj. Fond za kapitalna ulaganja u 2008. godini? Naravno, molba i za ministra i za potpredsednika Vlade da ovog puta, kada daju neki odgovor, onda da nam govore istinu. Sada da pređem na neka ostala važna pitanja u vezi budžeta, o kojima je već delimično bilo u ranijim diskusijama reči. S jedne strane, oko poljoprivrede želim da ponovim da je šteta samo na teritoriji pet opština u severnoj Vojvodini 7,5 milijardi dinara. Mi smo predložili amandman da se predvide sredstva u iznosu od milijardu dinara za otklanjanje dela štete poljoprivrednika od suše. S druge strane, predložili smo amandman kojim se traži da se obezbede sredstva za sprovođenje zakona kojima će se urediti način korišćenja i raspolaganja imovinom AP i jedinica lokalne samouprave, da ne bude izgovor tokom 2008. godine da se ovaj postupak, znači vraćanje imovine opštinama i Pokrajini, ne sprovodi zato što za to nema sredstava u budžetu. Za upravne okruge, to je isto jedno važno pitanje, planirana su sredstva u iznosu od 433 miliona dinara. Ministar Marković, resorni ministar, pre nekoliko nedelja izjavio je da veliki broj upravnih okruga ništa ne radi, a država troši skoro pola milijardi dinara za njihovo funkcionisanje. To je jedan od problema, a drugi je što ta sredstva vrlo nepravedno raspoređuje. Naime, za Severnobanatski okrug je po glavi stanovnika predviđeno 17% više sredstava u odnosu na Severnobački okrug. Mislim da je to velika nepravda i stoga smo predložili amandman da se troškovi funkcionisanja ova dva upravna okruga po glavi stanovnika izjednače. U vezi kulture i informisanja na jezicima nacionalnih manjina, nažalost, ovim budžetom nije definisano koliko će od ukupnih sredstava predviđenih za kulturu biti utrošeno za podršku kulturnim aktivnostima nacionalnih manjina, kao i za potrebe informisanja na jezicima nacionalnih manjina. Predložili smo amandman da se zakonom o budžetu utvrdi da će deo sredstava biti namenjen nacionalnim savetima i to naravno uzimajući u obzir činjenicu da više od 15% stanovništva ove države čine nacionalne manjine. Gospodin Pastor je o tome govorio da smo predložili amandman kojim bi bila obezbeđena početna sredstva za početak rada fonda za nacionalne manjine. Nadam se da će vladajuća većina razumeti naše razloge i da će stati iza ovog amandmana. Mislim da ne bi trebalo da bude sporno da bi mnogo više bi vredelo ta sredstva uložiti u ekonomski, kulturni, obrazovni razvoj nacionalnih manjina, nego na razne troškove kabineta potpredsednika Vlade. Na kraju, još jednom želim da ponovim, niti SVM, niti poslanička grupa Vojvođanski poslanici, zbog svih ovih iznetih razloga, neće podržati Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu.
Reč ima potpredsednik Vlade, gospodin Božidar Đelić.
Gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, želeo bih da iskoristim ovu priliku da, slušajući ovu diskusiju i jedan broj pitanja, napomenem i ponovim nekoliko ključnih odrednica ovog budžeta, naravno ne ponavljajući ono što je ministar finansija rekao u uvodnom izlaganju, a isto tako da se osvrnemo na nekoliko pitanja koja su postavljena poslednjih nekoliko sati ove diskusije. Ovaj budžet je socijalni i razvojni. On je po meri Srbije i naravno svaki budžet je u suštini sinteza svih problema i svih pokušaja rešavanja tih problema, koje pokušava da da određeno društvo. Naravno, naše društvo i dalje pati od mnogobrojnih problema. Dva su najveća, a to je stopa nezaposlenosti, siromaštvo određenih slojeva našeg stanovništva, kao i veliki deficit tekućih plaćanja od 15% bruto domaćeg proizvoda. To nedvosmisleno ukazuje na dalje napore koje je nužno usmeriti, s jedne strane, ka povećanju konkurentnosti naše privrede i istovremeno očuvanju i jačanju stepena solidarnosti u našem društvu. Nema jednostavnog odgovora na mnogobrojne probleme sa kojima mora da se suoči naše društvo i samim tim ovaj budžet. Hteo bih da napomenem nekoliko karakteristika ne samo budžeta nego ovih javnih finansija koje su predložene za sledeću godinu, jer kao što vidite po dobroj praksi poslednjih nekoliko godina, imate mogućnosti da razmatrate ne samo ono što je budžet, nego i drugi deo javnih finansija koje predstavljaju finansijski planovi organizacije obaveznog socijalnog osiguranja, koja u iznosu novca u potpunosti se porede sa onim što je naš budžet i pokazuje dozu solidarnosti koja postoji u našem društvu. Zašto je ovaj budžet dobar za Srbiju i zašto pozivam sve poslanike i sve poslaničke grupe da glasaju za njega? Prvo, u pravu su oni koji kažu da je javna potrošnja velika u našoj zemlji. U pravu su naročito kada kažu da je učešće javne potrošnje previsoko i to je problem za našu ekonomiju iz razloga što velika javna potrošnja potiskuje ono što su investicije privatnih investitora i ima snažan efekat, to smo videli ove godine kroz povećanje plata. Postoji, kako bi rekli ekonomisti, mimetički efekat, a na srpskom jeziku lančani efekat na plate i u drugim delovima naše ekonomije, naročito u privatnom sektoru, o kojem su nam mnogo puta govorili i sami privrednici, koji na taj način produbljuje jedan od dva velika problema o kojem sam pričao na samom početku, a to je deficit tekućih plaćanja. Zbog toga je ovaj budžet, koji omogućava smanjenje za 0,8% ukupnih izdataka javnih finansija u našem bruto domaćem proizvodu, dobar. Ako pogledamo performanse naše ekonomije, naravno to je jedna cifra koja kada je budem izrekao značiće dosta malo za građane koji nas gledaju večeras, a to je ipak da će naša zemlja sa 7% rasta bruto domaćeg proizvoda biti rekorder u Evropi po razvoju. Svi mi bi hteli da to ide mnogo brže, ali 7% je odlična cifra, najbolja u Evropi, a kada znamo da je predviđeno 6% rasta u sledećoj godini, realnog rasta naše ekonomije, to će biti značajan napredak za sve naše građane. Želim isto da kažem, kao što vidite u ovim projekcijama, kada govorimo o nezaposlenosti uočavamo za 2008. godinu, po prvi put, treba reći, da se predviđa povećanje zaposlenosti. U nekim delovima naše zemlje, u Beogradu i u Vojvodini taj efekat je već uočljiv u poslednje tri godine. Hteo bih da podsetim sve koji su govorili o teškoj situaciju u Vojvodini, da je ove godine predviđeno povećanje zaposlenosti za 50.000 građana. Po prvi put u poslednje dve godine nezaposlenost pada u Vojvodini i to je dobro. Bravo Vojvođanima. U Beogradu je situacija još nešto bolja, ali naravno svi mi moramo u ovim okolnostima da ne sputavamo napredak onih koji bi nešto brže, ali istovremeno da iskažemo veću dozu solidarnosti prema onim regionima naše zemlje, a mnogobrojni su, gde to još nije slučaj. Zbog toga u ovom budžetu imate u smislu sredstava Nacionalnog investicionog plana rekordne sume. Oni koji su govorili o kapitalnim izdacima u Vojvodini, želim da vam kažem, prvo, da u ovom momentu, do 15. decembra ove godine, izvršenje, realno izvršenje kada se uporede novci koji su potrošeni iz budžeta Republike Srbije s jedne strane i budžeta Vojvodine, Vojvodina predstavlja 7,2% tih sredstava. Ni na koji način Vojvodina nije zakinuta. Druga stvar, za one koji imaju tu sreću da žive u Vojvodini, vidi se u mnogobrojnim, u svim opštinama u Vojvodini se uveliko gradi. Dvadeset milijardi dinara je predračunska vrednost kapitalnih projekata koji su predviđeni i naravno nikome ne pada na pamet, a ponajmanje onima koji sa puno talenta vode te projekte, da prebace taj novac odmah u taj fond. Naravno, ne dolazi u obzir da se izvođači avansno plate u punom iznosu, nego se taj novac prebacuje na Fond za kapitalne izdatke, u momentu kada je to nužno da bi se podmirili izvođači. Samim tim ovaj budžet je istovremeno najsnažniji koji smo imali proteklih godina u domenu infrastrukture. Sada bih hteo da kažem oko pitanja duga, pošto je to bilo pitanje gospođe Tabaković. Da podsetim da je 2000. godine ukupni javni dug predstavljao 120% bruto domaćeg proizvoda. Da prevedem na srpski, imali smo više dugova nego nacionalnog bogatstva. Danas, sedam godina kasnije, on ne predstavlja ni trećinu našeg bruto domaćeg proizvoda. Naš javni dug nije ni jedna trećina našeg nacionalnog bogatstva. Četiri puta manje i to je mera napretka Srbije. Želim da podsetim, pošto je bilo priče o evropskim integracijama, da tzv. mastrihtski kriterijumi, jedan od onih za ulazak u Evropsku uniju, pokazuje da je nivo maksimalnog javnog duga u bruto domaćem proizvodu za ulazak u Evropsku uniju 60%. Znači, mi imamo dva puta manje javnog duga nego ono što je maksimum prihvatljiv za zemlju koja treba da uđe u Evropsku uniju i dobro je što je poslednjih godina naš dug spoljni smanjen za 5,1 milijardu evra. To je zbog toga što smo dobili otpust duga i reprogramiranje, ali isto zbog toga što smo avansno uspeli da otplatimo jedan broj dugova, kao što je slučaj s jedne strane sa Svetskom bankom, MMF, kome ne dugujemo više nijedan jedini dinar, a da ne govorim o tome da smo napokon uspeli da uspostavimo jedan broj mehanizama, kao npr. pošto je o njoj bilo reči, nemačkoj razvojnoj banci. Samo da kažem da je Republika Nemačka za sada jedina zemlja koja je, uzimajući jedan deo našeg suverenog duga, prihvatila da se taj dug, i za sada se radi o iznosu od 25 miliona evra, od pre dve godine, pretoči u projekte u devet opština za poboljšanje sistema grejanja, da bude bolje grejanje, da manje zagađuje i odlučili su pre koju nedelju da dodatnih 17 miliona evra pretvore. U tom domenu je značajno bolja situacija. Mislim da je ova tekovina koja je uspostavljena, a to je da u samom predlogu zakona o budžetu ne dobijate samo jednu ukupnu informaciju o našem spoljnom dugu, već informacije o svim predloženim aranžmanima, o svim predloženim garancijama koje predlaže da preuzme budžet Republike Srbije, to je prava mera fiskalne discipline i prozirnosti u onome što nudi Vlada koje treba očuvati. Za mnoge, to je prestrogo. Za mnoge, to daje toliku meru strogoće i nužnosti da posle ovog odobravanja, svaki put kada neki resorni ministar bude želeo da finansira određeni posao koji je predviđen budžetom, moraće da se vrati pred ovaj uvaženi dom, da obrazloži zašto je ono što ste već jednom izglasali kao moguću garanciju, tj. suvereni dug, nužan za Srbiju i da ovaj suvereni dom odluči da li suvereno daje suverenu garanciju ili suvereni dug. To je pravi način na koji treba da se vode javne finansije. Želeo bih da kažem, pošto je o tome bilo priče, da se slažem sa onim poslanicima koji nisu zadovoljni informacijama kojima raspolažemo u domenu plata i naknada za članove upravnih odbora u javnim preduzećima. Vlada je već uložila napore. Želim da preuzmem obavezu da ćemo uložiti dodatne napore, jer oni koji rade u javnim preduzećima ne rade u privatnim preduzećima. Oni rade u preduzećima koja, po pravilu, imaju dozu monopola, oni upravljaju našim prirodnim bogatstvima i moraju imati dozu transparentnosti u njihovim primanjima, koja su mnogo veća od onoga što postoji u privatnom sektoru. Bilo kako bilo, kada neko govori da ovaj budžet nije dovoljno strog, ipak treba reći, ovde je ministar finansija pre nekoliko minuta, na tome mu čestitam, kao i resornom ministru prosvete, što su uspeli i ovog puta da nađu pravi socijalni dogovor sa reprezentativnim sindikatima prosvete, i to na način na koji se poštuje ovaj finansijski okvir koji je predložen u ovom budžetu. Posle pravosuđa, evo prosvete. Tako će se uraditi za koji dan i sa reprezentativnim sindikatima državne uprave, i na taj način pokazujemo da sa ovih iznosa za plate, koji su iznosili 9,7 odsto bruto domaćeg proizvoda, postepeno usklađujemo i taj izdatak sa onim što su finansijske mogućnosti naše zemlje, a da usluge koje naši građani dobijaju od činovnika ni na koji način ne budu pogođene, već naprotiv, biće unapređene. Jer se hrabro nosimo sa problemom koji se zove resocijalizacija mreže naših institucija i pozdravljam reprezentativne sindikate pravosuđa koji su imali tu hrabrost da priznaju da jedna trećina zaposlenih u pravosuđu radi i obrađuje dve trećine ukupnih predmeta, i da treba raditi na onome što je okoštala i prevaziđena struktura naše državne uprave. Moramo raditi na tome u interesu naših građana i privrednika. Za one koji su govorili o problemima naših penzionera, uz mere koje je naša Vlada već preduzela, isplatu jednokratne pomoći od dve hiljade dinara za svakog penzionera koji prima manje od 8.600 dinara, koja je već data ovih dana, ide isplata preostalog duga, koji predstavlja između 3.700 i 4.400 dinara za svakog penzionera. Tokom januara biće isplaćeno, to je u ovom budžetu za korisnike fonda za penzionere poljoprivrednike, preostali javni dug koji je predstavljao oko 23 hiljade dinara. Napokon, to je izdatak koji predstavlja nekoliko desetina milijardi dinara, to je usklađivanje po zakonu penzija za iznos koji će biti između 12 i 13 posto, tj. povećanje za sve penzionere u tom iznosu, počevši od čeka u januaru. Mogao bih još mnogo govoriti o budžetu, ali poštovani narodni poslanici, želim da kažem da u ovom momentu koji nije lak za našu zemlju on uspostavlja pravu ravnotežu između ciljeva koji samo naizgled izgledaju kao suprotstavljeni. Nema pravičnog društva koje ne proizvodi bogatstvo i koje nije efikasno. Efikasno društvo koje proizvodi veliku nejednakost između ljudi, između regiona, ne može biti održivo. U tom smislu, po dobroj tekovini kontinentalne Evrope, imamo ovde pravu meru u količini i u alokaciji između raznih ciljeva koje moramo imati u datom budžetu. Bilo je pitanja na koje želim da se osvrnem, koja se ne tiču ukupnih javnih finansija. Prvo, što se tiče denacionalizacije, u pravu ste, to je u smislu svojinske transformacije, kada i ako ovaj uvaženi dom usvoji, posle rasprave koja će biti po sledećim tačkama dnevnog reda, izmene i dopune Zakona o privatizaciji i zakon koji će obezbediti besplatne akcije svim našim građanima koji još nisu učestvovali u tom procesu, u pravu ste, poštovani narodni poslaniče, denacionalizacija je isto mera ispravljanja nepravdi koje su napravljene poslednjih decenija. Odgovarajući nacrt zakona je završen, ići će u javnu raspravu i očekujemo svi da će on u sledećih nekoliko meseci napokon biti usvojen. Tu moramo da se klonimo svake forme demagogije, ali u smislu budžeta nije moguće predvideti nešto u budžetu Republike Srbije ukoliko za to ne postoji zakonski osnov. To je jedini razlog zbog koga nema tih sredstava u ovome. To nije ni po Zakonu o budžetskom sistemu, ni po zakonu o budžetu, ni po zdravom umu. Usvajanje zakona o denacionalizaciji će povlačiti određene konsekvence na zakon o budžetu. Što se tiče pitanja, tu bih hteo da završim, evropskih integracija i pretpristupne pomoći. Prvo, to nisu krediti, nego je pomoć. Neću o tome, pošto je to sledeća tačka na ovom zasedanju, imaćemo puno prilike da govorimo o toj pretpristupnoj pomoći. Ali, ne radi se o kreditima. Kada kažemo da se očekuje da obezbedi između 10 i 15 posto naših sredstava, to nije na neki kredit, nego da bi zajedno sa Evropom radili na određenim važnim projektima za naše građane. Radi se o poboljšanju rada službe hitne pomoći. Radi se o osposobljavanju Dunava, da bude pravi Koridor sedam koji će pojačati našu ekonomiju. Radi se o tome da ulažemo mnogo više u manje razvijene regione naše zemlje. Radi se o poboljšanju života naših građana. Za poslanika koji je rekao da evropske integracije idu sporo, kako da vam kažem, kao da nismo bili u istoj državi. Nema zemlje koja je uspela da za tri i po meseca ispregovara Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, i ovo što je naš ritam i serija zakona i predloga koje ste videli ovih dana, predstavlja zapravo najbrži ritam u evropskim integracijama koje su viđene u tranziciji do sada. Hvala puno na vašoj pažnji.
Zahvaljujem. Pošto su se javila dva poslanika po Poslovniku, hajde da prvo pustimo šefove poslaničkih grupa da završe, pa ćete dobiti reč. Reč ima narodni poslanik Ivica Dačić, pa potom po Poslovniku narodni poslanik Slaviša Topalović i narodni poslanik Slobodan Maraš. Izvolite.
Izvinjavam se, prvi se javio Zvonimir Stević, ali sam ga zamolio da sačeka da završe šefovi poslaničkih klubova, a on je iz SPS. Prema tome, izvinjavam se ostalim poslanicima. Dame i gospodo, gospodine predsedniče, gospodine potpredsedniče, ministre, SPS neće glasati za predlog budžeta. Budžet jeste i političko pitanje, nije samo ekonomsko. Odnos prema budžetu jeste i odnos jedne stranke prema političkoj koaliciji koja vrši vlast u Republici Srbiji. U tom smislu SPS, kao opoziciona politička partija, neće glasati za ovaj predlog budžeta. Takođe mislim da nije mnogo bilo politički uputno da skidate sa dnevnog reda predlog budžeta, jer mislim da ste jedina vlada na svetu koja je predlog budžeta skinula sa dnevnog reda da bi usvojila neke malo manje važne zakone, rizikujući time da država ostane bez finansiranja u ovom teškom periodu. I dalje mislim da ste uradili stvar i ušli u veliki politički rizik, zato što do datuma kada treba da usvojite budžet će proći još nekoliko dana, koji mogu biti za vas veoma bitni kao Vladu. Ukoliko vi u tom periodu planirate da kao vladajuća koalicija doneste političke poteze i preduzmete političke poteze u smislu raspisivanja predsedničkih izbora, bez međusobnog dogovora, nisam siguran da ćete uopšte usvojiti ovaj budžet. To bi mogao da bude vaš problem, ali jeste i problem države čija ste vi Vlada. U tom smislu, bez obzira što je bilo potrebno da se donesu ti zakoni po Ustavnom zakonu, da bi se raspisali predsednički izbori, mislim da je bilo dovoljno vremena da se, prvo, raspravlja o budžetu, kada ste ga već predložili. Inače, moram da iznesem niz nekih načelnih stvari koje su za svaki budžet bitne. Na primer, ovde ponovo imamo deficit u budžetu. Hvalili ste se proteklih nekoliko godina, da, može da bude i dobro, ali u svakom slučaju, ponekad veoma je bitno kako će se izaći, da li će to biti deficitarno finansiranje ili će to na neki način doći do podsticaja ekonomske aktivnosti u našoj zemlji. U svakom slučaju, želim da vam dam primedbe na to da niste do sada podneli završne račune budžeta vlada posle 2000. godine. Podsetio bih, a tu su neki ministri iz te prve vlade, da ste vi ovde, na ovoj sednici Narodne skupštine Republike Srbije, u ovoj istoj sali, raspravljali o svim stavkama tadašnje Vlade Republike Srbije 2000. godine. Podneli ste na desetine i stotine krivičnih prijava zbog tzv. nenamenskog trošenja sredstava. Nenamensko trošenje sredstava jeste, gospodine ministre, kada određeni ministar u svom resoru nije planirao da neka sredstva uplati za nešto, a potrošio ih je za te svrhe. Po novom zakonu, koji ste doneli posle 2000. godine, to više nije krivično delo, to je prekršaj. Ali, niste propustili priliku da podnesete krivične prijave protiv ministara iz SPS i SRS. Mi nismo videli kako ste vi trošili sredstva svih ovih sedam godina. Mi nismo videli nijedan završni račun. Od koga ga krijete? Kako su trošene narodne pare? Vi ste tako voleli da kažete. Kako je moguće? A zamerali ste ranijim vladama da su one u predizbornim kampanjama trošile pare na puteve, otvaranje različitih objekata, mostova itd. Za šta ste ih vi trošili svih ovih godina? Mogu da vam kažem da sam siguran da nešto što smo mi otvarali dva puta, vi ste otvarali još pet puta od 2000. godine do danas. Uvek uz TV kamare i uvek u predizbornoj kampanji. Završni računi, u redu, nije prošao ceo taj proces revizije, ali dva puta godišnje ste obavezni da izvestite Narodnu skupštinu, da dostavite izveštaj budžetske inspekcije o tome kako se troše pare u budžetu Republike Srbije. Zatim, gospodine Đelić je govorio o penzijama. Podneli smo jedan zakon kojim se menja penzioni zakon. Podsetio bih da je na zahtev SPS uneta odrednica u postojeći penzioni zakon da penzije ne mogu dapadnu ispod 60% prosečne plate. Znači, danas je prosečna penzija 53% prosečne plate. Prosečna penzija je 2000. godine bila 90% prosečne plate. Danas je 53% i po usklađivanju treba da je vratite na 60%. Važenje tog zakonskog teksta je oročeno na tri godine od početka primene. Znači, krajem sledeće godine ističe važnost tog člana zakona i, ukoliko mislite dobro penzionerima, morate da promenite taj član zakona, inače će penzije, po svim projekcijama, posle 2010. godine pasti ispod 40% prosečne plate. Zato mislim da nije daleko od istine ono što penzioneri i njihove penzionerske organizacije stalno govore, a to je da se vrši jedan ekonomski genocid nad penzionerima. Da li treba da napravim pauzu da biste se dogovorili ili?
Izvolite.
Ne volim da mi se ništa dešava iza leđa, pa zato.
Vaša leđa su sigurna, gospodine Dačiću, samo vi nastavite.
Pošto nema Mrkonjića, ne znam da li da vam poverujem. Zahvaljujem se na poverenju.
Gospođica Nataša Jovanović i moja malenkost vam čuvamo leđa. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče, očigledno sam jedan veoma povlašćeni narodni poslanik. Takođe, gospodine ministre, postoji jedan deo koji se tiče zdravstvene zaštite i vi ste ga ovde napisali. Planirani rashodi, piše u vašem tekstu koji ste napisali, planirani rashodi da izdate lekove na recept su veći za 16,33% u odnosu na plan za 2007. godinu. Ova pozicija je planirana za 2007. godinu na nižem nivou od potrebnog, kao posledica činjenice da budžet nije obezbedio dovoljna sredstva za zdravstvenu zaštitu. Najveći deo će se odnositi na lekove na recept. Rashodi za lekove i medicinska sredstva koja čine: lekovi, sanitetski i medicinski materijal, krv i krvni produkti, lekovi za hemofiliju, citostatici, vakcine, ugradni materijal u ortopediji, kardiohirurgiji, implatanti za kukove, pejsmejkeri, stentovi, graftovi i drugi ugradni materijal, takođe, ova pozicija je planirana na nižem nivou od potrebnog, kao posledica toga da budžet nije obezbedio dovoljna sredstva za ove namene. Mi se zalažemo za besplatnu zdravstvenu zaštitu. Gospodine ministre, koliko ljudi u Srbiji danas nema zdravstvenu knjižicu? Svaki građanin Srbije mora da ima pravo na zdravstvenu knjižicu. Vi ste napisali u Ustavu Republike Srbije da je Srbija država socijalne pravde. O kakvoj vi socijalnoj pravdi govorite, ako nemate pravo na besplatno školovanje i nemate pravo na besplatno lečenje. Bar osnovnu zdravstvenu zaštitu. Ne može život u Srbiji da zavisi od toga da li neko ima para da se leči, da li će neko imati para da kupi lekove. Zato postoji država. Država ne postoji da pomaže tajkunima. Država postoji da pomaže socijalno ugroženim kategorijama i zato se i zove država socijalne pravde. Takođe, ovde ste govorili, ključ za smanjenje javne potrošnje. Šta znači smanjenje javne potrošnje? Dajte da to prevedemo na jedan jezik razumljiv svima. Smanjenje javne potrošnje, šta znači? Ovde piše, nepromenjen nivo plata u državnoj administraciji i javnim službama. Nemam ništa protiv toga da neko ko može da živi bolje od drugih radnika nema pravo da koristi svoje privilegije. Nisam siguran da državna administracija i javne službe zaslužuju da imaju takav zamrznuti nivo plata. Kako ćete ih zamrznuti? Da generalni direktor javnog preduzeća ima 400 ili 300 hiljada dinara platu, a čistačica, ili sekretarica ili vozač 12 hiljada. Ostaće trajno tako zamrznute. Da li vi znate da ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije kako je nepravedni raspon i kako su nepravedno određene plate. Vozači koji voze narodne poslanike, po odredbama koje ste vi utvrdili u državnoj upravi, imaju platu, mislim, između 10 i 12 hiljada dinara. Oni koji znaju da oni rade u Narodnoj skupštini verovatno misle da su njihove plate astronomske. Govori se o tome da se smanjuju subvencije, smanjivaće se subvencije, smanjenje javnih investicija itd. Takođe, želeo bih da vas podsetim koliki vam je spoljnotrgovinski deficit. Da li znate kada je nastao ogroman spoljnotrgovinski deficit? Kada je 2000. godine ekspertska grupa koja se nazivala G17, tada, predložila potpunu liberalizaciju spoljne trgovine i spoljno-ekonomskih odnosa. Šta se desilo? Ovde u ovoj sali su Labus i Dinkić priznali da su napravili grešku. Ukinuli smo carine, otvorili naše tržište za strane proizvode. Nismo zaštitili naše tržište, iako nas niko na to nije obavezivao. Danas je već problem da povećate carinu kada ste je već jednom smanjili. Zašto smo to uradili? Da bismo možda uništili domaću privredu, da bismo lakše prodali ili rasprodali neka preduzeća? Znači, spoljnotrgovinski deficit u 2006. godini povećan je za 520 miliona evra, piše ovde. Broj zaposlenih u prvih osam meseci 2007. godine manji je za 1,1% nego u odnosu na isti period prošle godine. Čekajte, koliko sam shvatio, naša država ide u prosperitet. Ako gledamo ono što se javno objavljuje, pa i po Zavodu za statistiku i sve ostalo, izgleda da građani nisu svesni koliko dobro žive. Izgleda da ni oni koji su otpušteni sa posla nisu svesni da su dobili otkaz. Mi smo predložili, gospodine ministre, i to je bio dogovor sa prethodnim ministrom za socijalnu politiku, šta će biti sa ljudima koji su dobili otkaz, koji nemaju dovoljno godina da odu u penziju, a ko će ih sada primiti da rade u 50 ili 55 godina života? Predložili smo da se donese zakon kojim će se povezati taj radni staž da ljudi imaju pravo na dostojanstvenu starost. Ti ljudi nisu više potrebni nikome u Srbiji. Reč je o 100, 200 ili 300 hiljada ljudi. Podsetio bih da je više od 200 hiljada ljudi, čini mi se, iskoristilo onaj zakon koji smo doneli pre dve-tri godine o povezivanju radnog staža 1990. godine pa do danas. Stopa nezaposlenosti u Srbiji je danas 21,7%, veoma visoka stopa nezaposlenosti. Kada se može očekivati da se ona smanji? Nažalost, ne tako brzo. Želim samo još jednom da podsetim, mi smo predložili ukidanje PDV na opremu za bebe, na hranu, na odeću, a vi ste to odbili, pa je onda predsednik Vlade Vojislav Koštunica primio pismo od patrijarha, Njegove svetosti gospodina Pavla, pa je prihvatio njegov zahtev. Pa šta je bilo onda s tim zahtevom? Jeste li ga prihvatili ili ga niste prihvatili? Da li se predsednik Vlade nešto pita u vašoj Vladi? Šta ste uradili? Vi ste onda slagali patrijarha srpskog, ne vi lično, ali Vlada Republike Srbije. Obećali ste mu da ćete izaći u susret. Da li je problem što je Žarko Obradović podneo taj amandman i taj predlog zakona? Nema problema, podnesite ga vi. Evo, sve što smo mi predložili, ništa ne moramo mi da podnesemo, odbijte sve naše predloge, predložite vi i donesite, neka bude u interesu ove države i ovog naroda. Na samom kraju, želim da se malo osvrnem i na ovaj predlog ova dva zakona, koji su takođe povezani sa ekonomskim pitanjem, a to su besplatne akcije. U ovoj istoj sali usvojili smo zakon 2005. godine, a ovde piše da je izašlo u „Službenom glasniku“ 2005. godine, znači, kada su bili štrajkovi na inicijativu, predlog i na zahtev SPS-a, donet je zakon u kojem je stajalo da u javnim preduzećima i preduzećima sa većinskim učešćem državnog kapitala, koji obavljaju delatnosti od opšteg interesa, kapital za sticanje akcija bez naknade iznosi najviše 30% državnog kapitala koji se privatizuje. Državni kapital koji se u akcijama prenosi bez naknade zaposlenima u javnom preduzeću i preduzeću sa većinskim učešćem državnog kapitala, koje obavlja delatnost od opšteg interesa, koje se privatizuje metodom javnog tendera, odnosno metodom javne aukcije, ne može biti veći od 15% kapitala koji se privatizuje. Akcije koje su preostale posle prodaje i prenosa zaposlenima bez naknade evidentiraju se u Privatizacionom registru. Znači, vi ste ovde obećali, prethodna vlada, i zapisali u zakonu 15 + 15%, ne više od 30%, a šta ste sada predložili u ovom zakonu? Predložili ste da kapital za sticanje besplatnih akcija iznosi 15% od ukupnog kapitala svakog preduzeća. Vi predlažete ovim zakonom da se ukine ovaj član drugog nekog zakona. Ne znam šta se to promenilo? Ministar Dinkić je i tada razgovarao sa tim istim, tada je bio ministar finansija. U čemu je problem, otkud sada da se daju besplatne akcije za 15%, a ranije je bilo predviđeno drugačije? Ne bih samo da podsećam na to, posle 2000. godine je inače ukinuto bilo kakvo pravo da bilo ko može da ostvari akcije na osnovu radnog staža u nekom preduzeću ili bilo gde u nekoj javnoj ustanovi. Da završim, budžet jeste političko pitanje, ali samo bih vas podsetio da se država danas nalazi u veoma ozbiljnoj situaciji, u koju je došla zbog opasnosti od ugrožavanja našeg teritorijalnog integriteta i suvereniteta, ali i zbog velikih neslaganja unutar vladajuće koalicije. Ne znam da li ste vi svesni poteza koji se svaki dan dešavaju na političkoj sceni Srbije? DS će raspisati predsedničke izbore za januar bez saglasnosti DSS-a, u uslovima kada čekamo 14. decembar kao samit Evropske unije i kada čekamo 19. decembar kao sednicu SB UN. Kakvi su vaši odnosi i da li ćete da se raspadnete? To je naša želja, ali je problem u tome što će posledice svega toga trpeti cela ova država i čitav ovaj narod. Hoćemo li mi taj januar, decembar, mart, februar dočekati u opštem političkom haosu ili ćemo kao Srbija biti u nečemu jedinstveni? Nema jedinstvene odbrane KiM-a, jake odbrane KiM-a, bez jedinstva na političkoj sceni Srbije, a vi emitujete nejedinstvo unutar vladajuće koalicije. Prosto ne mogu da verujem da je vama od svega ovoga o čemu sam malopre govorio važnije ko će koga nadvladati u vašim pregovorima i ko će imati veći politički interes nego što je interes ove države i ovog naroda. Zato nisam siguran da li ćete uopšte stići da usvojite ovaj budžet, daj bože da zbog toga država i narod neće trpeti, ali od toga će zavisiti i odbrambena i bezbednosna snaga ove zemlje. Ne bismo se uopšte zbog vas sekirali da, nažalost, zbog odnosa unutar vladajuće koalicije ne zavisi pozicija Srbije u ovom trenutku. Znači, gospodine ministre, mi nećemo glasati za predlog vašeg budžeta. Naravno, predložili smo čitav niz amandmana, na vama je da ih prihvatite ili ne, oni su u cilju poboljšanja svega ovoga o čemu sam govorio. Samo vas podsećam da morate da ispunjavate odredbe iz Ustava Republike Srbije. Republika Srbija je država socijalne pravde, zapisali smo u Ustavu, za šta je glasalo više od 50% građana Srbije upisanih u birački spisak. Nema države socijalne pravde, kakva treba da bude Srbija, u kojoj će pravo na rad, pravo na lečenje, pravo na obrazovanje biti privilegija. Svako u ovoj državi mora da ima jednaku šansu da uspe u životu. I vi ste, gospodine ministre, verovatno odnekuda došli i koristili pravo na besplatno školovanje, na besplatno lečenje. Da toga nije bilo, pitanje je da li biste uopšte završili škole i fakultete, i da li biste uopšte došli do svega ovoga. To je princip za koji se bori SPS. Pozivam vas da te odrednice zadržite ne samo u programu vaše stranke, nego da postavite u Predlogu budžeta koji predlažete Narodnoj skupštini. Možete biti samo levičari, ukoliko želite državu socijalne pravde, ukoliko to pokažete predlozima zakona. Ukoliko ste to samo u inostranstvu, a u zemlji to ne pokazujete, zato što za vas ne glasaju oni koji tako misle u Srbiji, onda igrate na pogrešnu političku kartu i izgubićete deo svog biračkog tela. Zato vas pozivam, važnije je od svega, odbrana države i naroda da, ali država socijalne pravde je ustavna kategorija. Morate omogućiti ljudima pravo na rad, na garantovano radno mesto, da deset tajkuna ne bude jače od pet miliona Srba ili drugih građana Srbije, da ljudi imaju pravo na besplatno školovanje, na besplatno lečenje, da imaju prava iz oblasti socijalne zaštite itd. Jednostavno, to je ono što misli većina građana Srbije. Mislim da niko ne treba da pobegne od onoga što je nekada bio. Još jednom vam ponavljam, ne postoji čovek u ovoj sali koji nije koristio privilegije države socijalne pravde, kakva je nekada bila ona bivša SFRJ. Možda je ta država i malo preterala, možda da nije bilo tih svih privilegija i prava na besplatno školovanje, možda ne bismo imali ni ponekad neke ministre u Vladi Srbije, ali u svakoj školi ima ponekad i loših učenika.
Još samo da damo reč šefovima poslaničkih grupa, izvolite gospodine Čanak, potom gospodin Vlahović, a potom će ići narodni poslanici Slaviša Topalović i Zvonimir Stević. Onda prelazimo na rad po dnevnom redu. Izvinjavam se, gospodinu Marašu, da dam informaciju, ko hoće da postavi poslaničko pitanje potpredsedniku Vlade Božidaru Đeliću, on je i sutra i prekosutra u Skupštini, zbog toga što je ovlašćeni predstavnik za naredna dva zakona, ali nema problema. I narodni poslanik Slobodan Maraš.
Gospodine predsedavajući, uvažene kolege i koleginice, biću vrlo kratak. Samo bih hteo tri tačke da osvetlim, zbog kojih mislim da je naša današnja diskusija izuzetno važna. Prvo, poslanici poslaničkog kluba Vojvođanskih poslanika neće glasati za ovaj budžet, iz razloga što taj budžet ima jednu sistemsku grešku, a nju bih mogao da definišem time što je to opet deficitarni budžet, budžet zasnovan na deficitu, uprkos preporukama predstavnika MMF da se planira suficit budžeta, da bi se na neki način došlo u poziciju da budžet bude zaista restriktivan u domenu javne potrošnje. Umesto toga da taj budžet smanji troškove za jednu od najskupljih država na planeti zemlji, umesto svega toga, ponovo imamo budžet koji planira deficit, i to, ako me podaci ne varaju, sledeće godine, prema projekciji budžeta će biti potrošeno ukupno 654,4 milijarde dinara iliti oko 10% više nego ove godine. Istovremeno je predviđeno da prihodi nominalno porastu u istom procentu i dostignu 639,6 milijardi dinara, tako da će budžet Srbije opet biti u deficitu. Znači, gde je tu poenta? I sam gospodin ministar, ako sam dobro razumeo njegove nastupe, možete me slobodno pogledati, neću vam ništa, rekao je da je predloženi budžet ekonomski neoptimalan, ako sam dobro razumeo vaše izlaganje. Da li sam dobro shvatio? Najlepše zahvaljujem na razumevanju. Znači, budžet je ekonomski neoptimalan. Čemu je onda optimalan, čemu služi osim za jedan tip propagandne aktivnosti i daljeg života u iluzijama, života u veštačkom tipu društva, veštačkih koordinata, jer bez spremnosti da se državna potrošnja ozbiljnije kreše, jednostavno, nema razvoja. Mi ne možemo ići dalje sa ovakvim planiranim deficitom budžeta, jer ćemo doći u poziciju da, ako bi Srbija, a ne želi da 2010. godine konstatuje da je sve što je proizvedeno u proteklom vremenu potrošeno, onda bi se moralo 2009. godine smanjiti budžet 4,3%, a naredne godine još 5,3% zato da bi se uopšte došlo na nulu. Mislim da treba biti veoma jasan u tome da svi mi to vidimo i potpuno nam je jasno o čemu se tu radi, ali to i dalje ne znači da ćemo na to pristati. To je prva stvar koju sam hteo da kažem. Druga stvar, ne bih da se zadržavam na celom budžetu, ali član 4. kaže, govoriću o AP Vojvodina kao, nemojte zaboraviti, personifikaciji lokalne samouprave, kao personifikaciji odnosa i prema lokalnoj samoupravi, gde sama lokalna samouprava nema od čega više da živi. Ovakve centralizacije kakva je sada u Srbiji teško da je ikada bilo. Upravo ću vam na članu 4. to i pokazati. Svi vi znate, da ne bih mnogo oko toga trošio vremena, da sredstva za pokriće izdataka budžeta AP Vojvodine za 2008. godinu obezbeđuju se u skladu sa članom 184. Ustava Republike Srbije tako da budžet AP Vojvodina iznosi najmanje 7% u odnosu na budžet Republike Srbije, s tim što se tri sedmine budžeta AP Vojvodina koristi za finansiranje kapitalnih rashoda, i to: iz dela prihoda od poreza na dohodak građana, poreza na zarade u visini od 18% od iznosa ostvarenog na teritoriji AP Vojvodina, dela prihoda od poreza na dobit preduzeća, u visini od 42,7% od iznosa ostvarenog na teritoriji AP Vojvodina, ostalih prihoda ostvarenih na teritoriji AP Vojvodina. Moje pitanje glasi: kako ćemo mi znati, uvaženi gospodine ministre, koliko je tih 18%? Vojvodina nema svoj zavod za statistiku u kojem bi mogla te podatke niti da proveri, niti da potvrdi, niti da negira. Mi nemamo instrumente kojima uopšte možemo da uvidimo da li Vlada ispunjava svoje obaveze koje je sama sebi dala ili ne. Dalje, sredstva za rashode za zaposlene u obrazovanju, obratite pažnju, uvažene kolege i koleginice, na teritoriji AP Vojvodina, u skladu sa zakonom, obezbeđuju se u iznosu od 22.659.622.000 dinara. Obratite pažnju da budžet Vojvodine, ako gledamo da bi trebalo da bude minimum 7% budžeta Republike Srbije, ovo čini skoro polovinu predviđenog budžeta koji bi trebalo da bude oko 47 milijardi, ako sam dobro razumeo gospodina ministra. Ako je to tako, to znači da kada shvatimo da sredstva za plate, evo piše - sredstva za plate za zaposlene u obrazovanju na teritoriji AP Vojvodina iz stava 2. ovog člana isplaćuju se u visini i po dinamici koju utvrđuje Vlada, a budžet AP Vojvodina isplaćuje plate iz stava 2. ovog člana narednog dana od dana prijema sredstava za ove namene na račun. Drugim rečima, skoro polovina budžeta AP Vojvodina ide na plate prosvetnih radnika, o kojima odlučuje Vlada Republike Srbije, a vojvođanska administracija služi isključivo kao poštar koji će uredno zaprimiti i proslediti novac. U tom slučaju, svaki poštanski službenik u Vojvodini može sebe da smatra vlasnikom ogromnog budžeta, jer kroz njegove ruke prolaze ogromne količine novca, a on o njima ne odlučuje. Dakle, da li nas kao građane Vojvodine, uostalom i kao građane Srbije, taj deo Srbije interesuje tako da pričamo o formalnoj autonomiji, koja suštinski ne postoji, i da njome mažemo oči svim građanima Srbije, naročito onima kojima je pojam autonomnosti Vojvodine vezan za nekakve izmišljene separatizme ili šta znam šta, ili je u pitanju još jedna prevara ove Vlade dr Vojislava Koštunice, koja služi tome da se pokaže: eto, vidite koliko para tamo ide. A istovremeno o tom novcu se ne odlučuje u Vojvodini nego se odlučuje u Vladi Republike Srbije. Da ne govorim o tome da je za 2007. godinu predviđeno od ostatka ovoga, o kome smo govorili, znači, setite se, 46,7 milijardi bi trebalo da bude budžet, 22 milijarde, skoro 23 ide na plate prosvetnih radnika, a za kapitalne investicije tri sedmine budžeta bi znači iznosilo negde 22 milijarde dinara. Za 2007. godinu, dame i gospodo, predviđeno je 23 milijarde dinara fonda za kapitalne investicije. U Vojvodinu je stiglo 4,5 milijardi, tj. oko 19 milijardi nije stiglo. Čuli smo gospodina potpredsednika Đelića da nam je u svom nadahnutom izlaganju objasnio da će te pare doći kad bude trebalo s njima nešto da se plati. Naravno to bi bilo vrlo prihvatljivo rešenje i objašnjenje u slučaju da mi ne znamo šta znači upravljanje novcem i da ne znamo da je tih dvadesetak, 19 milijardi, koliko bi bilo na računima pokrajinske administracije, moglo da se do plaćanja o kojima govori gospodin Đelić već plasira u privredu Vojvodine, plasira u lokalne samouprave u Vojvodini, plasira na hiljadu načina, koji bi doprineli daljem razvoju ovoga nekada najrazvijenijeg dela Srbije. Sad postavljam jednostavno pitanje. U svim ovim pričama koje smo čuli, nama se stalno nekako stvara utisak da otprilike narodni poslanici ne znaju dovoljno, pa otprilike ne bi smeli ni da se mešaju u posao stručnjaka, eksperata, profesionalaca i tako čega, a same cifre već na prvi pogled jasno pokazuju do koje je mere u pitanju centralizacija koja je štetna za državu, koja je zadužuje preko svake mere za budućnost i koja će nas dovesti u poziciju da, kao što smo imali slučaj u Vojvodini sa fondom za razvoj, gde je bio predviđen budžet od milijardu i 700 miliona dinara, gde su raspisani konkursi na teritoriji Vojvodine, a realizovano je samo 67 miliona dinara. Drugim rečima, ovakvo ponašanje prema AP Vojvodini i njenom budžetu je apsolutno dokaz da aktuelna Vlada, koju čine u velikoj meri oni koji su donosili Ustav o kome se ovde radi, krši Ustav, krši zakone, i ovim budžetom jasno pokazuje da neće ispuniti svoju ustavnu obavezu, i da čak i kada bi ispunila nemamo način da dokažemo zbog odsustva vojvođanskih institucija da li se to uopšte desilo ili nije. To je ono što sam hteo da kažem o budžetu. Rekao bih samo još jednu stvar, a to je da vas molim da obratite pažnju, da su se juče na glavnim ulicama ovoga glavnog grada Republike Srbije opet okupljali neonacisti, opet pozdravljali nacističkim pozdravima, opet su klerofašističke organizacije vršljale ulicama Beograda, glavnog grada Republike Srbije. Moje pitanje glasi - imamo li pravo da, zbog nesumnjivo važnih problema koje imamo u državi oko naravno budućeg statusa Kosova, budućeg budžeta Republike Srbije i svega ostalog, zaboravimo da su nam na ulicama sve češći i češći incidenti, sve češći i češći izgredi, sve više i više pristalica neonacističkih i klerofašističkih pokreta. I to sasvim sigurno kada se iskombinuje sa sasvim sigurno komplikovanom situacijom u zemlji može sutra dovesti do narušavanja tradicionalno dobrih međunacionalnih odnosa, ne samo u Srbiji nego i u ostatku Srbije. Molim vas da i o tome povedemo računa, sačuvamo vreme koje nam je ovde na raspolaganju i za razgovor o takvim stvarima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Čanak. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vlahović, kao ovlašćeni predstavnik poslaničkog kluba DS, a potom će reč dobiti narodni poslanik Slobodan Maraš.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine predsedniče, neću puno oduzimati vremena, s obzirom da su i gospodin ministar Cvetković i gospodin potpredsednik Vlade Đelić dali dovoljno argumenata u prilog tvrdnji da budžet, ovakav kako je prezentiran poslanicima, odgovara definisanoj ekonomskoj politici, odnosno u skladu je sa Memorandumom o ekonomskoj politici za 2008. godinu. Samo bih nekoliko dodatnih pojašnjenja želeo da dam, a tiču se pre svega karaktera ovog budžeta i, sa druge strane, činjenice da u ovom trenutku, dakle posle godinu dana, imamo budžetski deficit umesto budžetskog suficita, što je bila odlika za 2006. godinu. Budžetski deficit sam po sebi deluje, za one koji ne znaju da je to instrument fiskalne politike, dosta zastrašujuće i donekle može da indicira nesposobnost javnih finansija da svojim javnim prihodima pokrije javne rashode. Međutim, onda kada su javni rashodi u potpunosti pokriveni javnim prihodima, i to onim delom javnih prihoda koji ne ulaze u redovne poreske prihode, budžetski deficit ni na koji način ne može i ne treba da deluje inflatorno. Naprotiv, instrument budžetskog deficita jeste vrlo važan instrument ekonomske politike koji se primenjuje svuda tamo, dakle u onim zemljama u kojima je potrebno stimulisati investicije, a mislim da je Srbija zemlja u kojoj je zaista potrebno, u narednom periodu, stimulisati javne investicije. Pre nekoliko godina mi smo za ovom govornicom, doduše iz jednog drugačijeg ugla, upravo pokušavali da objasnimo da se ne treba olako lišavati budžetskog deficita, jer to je jedini instrument koji preostaje u rukama Vlade nakon jedne vrlo striktne kreditno-monetarne politike koja se vodi od strane centralne banke. Sva suština je u tome kako se Vlada odnosi prema javnim rashodima. Čini mi se da niko ovde nije potcrtao do sada da je planirano smanjenje javne potrošnje u narednom periodu za 0,9%. Dakle, da zaključim, sam po sebi budžetski deficit ne mora nužno da deluje i ne deluje inflatorno ukoliko dolazi do jedne striktne kontrole javne potrošnje i ukoliko javna potrošnja biva preusmeravana na načine koji podstiču ekonomsku aktivnost, nikako potrošnju. Ali, pri tome želim da kažem i nekoliko indikatora koji su karakteristični za ekonomsku politiku za narednu godinu i nisu dovoljno objašnjeni. U materijalu smo dobili objašnjenje da je za narednu godinu planirano povećanje investicija za 20%, da je planiran rast izvoza za 25,8%, gospodine ministre, i da je planiran rast uvoza za 20%. Sve zajedno treba da doprinese da se smanji ukupan spoljnotrgovinski deficit procentualno, mereno prema bruto društvenom proizvodu, za 2%. U ovom trenutku, ako se ne varam, spoljnotrgovinski deficit iznosi negde oko 20, odnosno projektovani spoljnotrgovinski deficit za 2007. godinu 20,2% od bruto društvenog proizvoda. Projekcija tog spoljnotrgovinskog deficita je ispod 19%. Dakle, drastično smanjenje spoljnotrgovinskog deficita, kao i drastično smanjenje bilansa tekućeg plaćanja, što se nalazi u projekcijama makroekonomskog okvira za 2008. godinu. Ono što je naročito važno, to je da niti lična potrošnja, niti, sa druge strane, državna potrošnja se ne povećava više nego što je projektovana stopa inflacije. Ovim makroekonomskim projekcijama rast lične potrošnje predviđen je za 4,9%, a tzv. državne potrošnje za 5,7%. Podsetiću vas da je rast bruto društvenog proizvoda projektovan na nivou 6% i sa druge strane da je ukupan rast inflacije projektovan na nivou od 6%. Dakle, sve u svemu, kada se pogledaju svi makroekonomski indikatori, budžet zaista ne deluje niti će delovati inflatorno, imajući u vidu način na koji je struktuirana javna potrošnja. S druge strane, kada pogledate da je ukupan budžetski deficit na nivou od 0,5% od bruto društvenog proizvoda, odnosno u konsolidovanom sistemu kada se dodaju otplate kredita koje iznose 48 milijardi dinara i drugi izdaci koji ne ulaze u one, da kažem, uslovno rečeno, redovne izdatke, odnosno redovnu budžetsku potrošnju, ukupan iznos budžetskog deficita je negde oko 89,3 milijarde dinara. Nema straha odakle će se budžetski deficit pokrivati, sve i da se niti jedan dinar privatizacionog prihoda, niti jedan dinar vanrednih prihoda ne realizuje u 2008. godini. U ovom trenutku na računu budžeta Republike Srbije upravo postoji jedna milijarda evra, što približno odgovara ovom budžetskom deficitu. Prema tome, ne postoji apsolutno nikakva bojazan da će se budžetski deficit pokrivati iz nerealnih izvora. Želeo bih da kažem da je najteže napraviti budžet da on istovremeno bude i razvojni i socijalni. Ovaj budžet jeste pokušaj, i to dobar pokušaj, da se napravi razvojni i socijalni, balans između ta dva cilja koja su obično međusobno suprotstavljena. Naravno, postoji jedan uslov, a on se ne tiče samo budžeta i realizacije budžetske politike, to je uslov koji se tiče daljih strukturnih promena u našoj privredi, odnosno dalje realizacije programa restrukturiranja, odnosno privatizacije. Kada kažem da je budžet razvojni, ajmo prvo da krenemo od socijalnog karaktera budžeta. Prvo, socijalni karakter budžeta je oslikan ogromnim socijalnim transferima. Donacije i socijalni transferi iznose, ako se ne varam, jedna trećina od ukupnog budžeta. Samo za socijalne transfere 166 milijardi dinara se izdvaja ovim budžetom, od čega 127 milijardi Fondu PIO. To nam je i dalje svedodžba da moramo mnogo oštrije ući u reforme penzionog osiguranja i rasteretiti državni fond penzionog osiguranja, ali dotle jedna odgovorna država mora da obezbeđuje zahtevan iznos socijalnih transfera, koji su u ovom slučaju čak i povećani, imajući u vidu predviđena drugačija usaglašavanja, povoljnija za penzionere, usavršavanja nivoa penzija. S druge strane, ono što je pozitivno i što doprinosi istovremeno i razvojnom cilju, to je izdvajanje za Nacionalnu službu za zapošljavanje. Negde oko 15 milijardi dinara se izdvaja za Nacionalnu službu za zapošljavanje, da sada ne navodim dalje, za zdravstveni fond četiri milijarde, za fond vojnih osiguranika 18,6 milijardi. To su sve socijalni transferi koji direktno svedoče o socijalnom karakteru ovog budžeta. Tu postoji i jedna kategorija koja bi se mogla nazvati više socijalnom nego razvojnom, kategorija subvencija, koja ide ka privredi i moram da priznam da sam očekivao da će taj iznos subvencija ka privredi, pre svega mislim na subvencije koje se i dalje nalaze u razdelu ministarstva za privredu i privatizaciju, ili kako se već sad zove, za privredu i regionalni razvoj, i prošle godine je taj iznos bio tri milijarde. Mislim da je to i dalje visok iznos i da je on trebalo da bude manji, ne bi li se podstakao dalji tok restrukturiranja. Ali, u svakom slučaju, s obzirom da su nadležnosti ovog ministarstva znatno proširene, pretpostavljam da su i potrebna sredstva bitno proširena, s druge strane. Međutim, 17 milijardi dinara, koliko se izdvaja za subvencije u poljoprivrede jeste značajna cifra i jeste dobra vest za poljoprivredne proizvođače. Mislim pre svega na subvencije zajedno sa vodoprivredom, znači te dve cifre kad spojite dobijete cifru od 17 milijardi. Prošle godine je ovaj iznos bio negde oko 15 milijardi i to jeste jedno značajno povećanje, i to jeste jedna dobra vest, pri čemu ovo ni na koji način ne može da se tretira kao socijalni deo, ovo je upravo razvojni deo budžeta. Za turizam je izdvojeno 2,7 milijardi, nadam se da ćemo u narednom periodu biti u prilici da za turizam, za nauku, za sport izdvajamo mnogo više nego što je izdvojeno ovim budžetom, ali podsetiću vas, i za trenutak ću se vratiti na budžetske prihode, polovina budžeta se, kolokvijalno rečeno, puni iz kategorije poreza na dodatu vrednost. Ukupno porezi čine više od 93 posto ukupnih i javnih prihoda. Veoma je značajno da je za više od 25 posto predviđeno povećanje poreza na dobit preduzeća. To je, između ostalog, kategorija koja je ostvarila najveće povećanje u 2007. godini, a to je u stvari najbolji pokazatelj u kakvom je stanju privreda mereno u odnosu na prethodnu godinu. To je pokazatelj da je privreda danas mnogo sposobnija i mnogo više je u stanju da produkuje dobit, na kraju krajeva, prošle godine mi smo prvi put u istoriji, u novijoj srpskoj istoriji, imali situaciju da su ukupni dobici bili veći od ukupnih gubitaka. Očekujem da će u narednom periodu upravo ova kategorija poreza, sa mnogo većim obuhvatom, još značajnije doprinositi ukupnim javnim prihodima, te će se odatle stvarati uslovi za finansiranje upravo ovih delatnosti koje sam maločas pomenuo. Sada dolazim na onu najznačajniju kategoriju, koja svedoči o orijentisanosti budžeta na kapitalne investicije, odnosno o orijentisanosti budžeta da u sebi sadrži i tu razvojnu komponentu. To je kategorija Nacionalnog investicionog plana. Ukupna budžetska sredstva predviđena su u nivou od 34,5 milijardi dinara, međutim to nije sve, za Nacionalni investicioni plan je predviđeno dodatnih 12 milijardi dinara. Ukoliko se Nacionalni investicioni plan bude realizovao u 2008. godini u ovoj veličini, da će upravo taj nivo javnih investicija koje se projektuju na nivou od 4,1 - 4,2 procenta od bruto društvenog proizvoda možda značajno, ako ne odlučujuće, doprineti da rast investicija u 2008. godini bude preko 20 procenata. Ne treba zaboraviti da su budžetom predviđeni neki vanredni rashodi koji se nalaze u kategorijama delimično investicija, delimično donacija. Ako se ne varam, 15 milijardi je predviđeno sredstava za objekte Univerzijade, ne treba zaboraviti da smo mi organizatori Univerzijade 2009. godine, zajedno sa drugim vanrednim rashodima koji su definisani budžetom. Sasvimna kraju želeo bih da kažem tri stvari. Prvo, potpuno se slažem sa konstatacijom da je budžet u stvari samo finansijski instrument za realizaciju prethodno definisane politike, pre svega ekonomske politike Vlade Republike Srbije. Budžet Srbije je, nažalost, već stečenim pravima koji su definisani zakonom u najvećoj meri u startu određen. Tri četvrtine ovog budžeta čine transferi odnosno isplate stečenih prava. Jedna četvrtina ovog budžeta predstavljaju plate, koje su opet stečena prava definisana ili ranijim zakonima, ili ranijim odlukama ili ranijim uredbama, koje je definisala Vlada. Prema tome, nemate puno manevarskog prostora da budžetom značajnije ili oštrije definišete razvojnu politiku i zato će on sve dok se ove projektovane stope rasta u kontinuitetu, i to u jednom dužem vremenskom kontinuitetu, ne dese i ne realizuju, odnosno dok se ukupan potencijal privrede ne poveća, upravo imati ovu ključnu odrednicu. S tim u vezi, želim da kažem da je za 2008. godinu od vitalne važnosti nastavak restrukturiranja, pre svega državnih preduzeća, jer u ovom trenutku privreda Srbije odnosno 30 procenata ukupnog vlasništva privrede Srbije, možda čak i više, nalazi se u državnim rukama. Mislim da se upravo tu dobija bitka za trajnu makroekonomsku stabilnost i da niti jedan budžet, ma koliko on bio savršen, ne može na dugi rok da obezbedi trajnu makroekonomsku stabilnost ukoliko se ne dese preko potrebne strukturne promene. Meni je jako drago da i potpredsednik Vlade Božidar Đelić, a i da su drugi ministri najavili da je upravo 2008. godina, godina restrukturiranja i godina u kojoj će se učiniti taj najznačajniji pomak u kreiranju jednog mnogo boljeg i efikasnijeg makroekonomskog ambijenta. Hvala vam.
Zahvaljujem, gospodine Vlahoviću. Reč ima narodni poslanik Slobodan Maraš. Izvolite. Hvala vam na strpljenju, hvala vam što ste dopustili da šefovi poslaničkih grupa izađu sa uvodnim izlaganjima. Nakon toga ima reč ministar Cvetković i onda počinjemo po spisku poslanika. Izvolite, gospodine Maraš.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, nema potrebe, gospodine predsedniče, da mi se zahvaljujete na strpljenju. Cilj je ispunjen, gospodin Đelić, potpredsednik, više nije u sali, a hteo sam da reagujem na njegovo obraćanje. Gospodine ministre, tužno je to što je pričao, nije smešno, vi niste bili prisutni, tako da vas molim da se ne smejete. Gospodin Đelić, potpredsednik Vlade, rekao je da je budžet razvojni. Budžet uopšte nije razvojni. Rekao je da je Vlada bila realna. Nije dovoljno da Vlada bude realna, nego je potrebno i da bude hrabra, i da bude lider, a ne tako da troši više nego što je zarađeno. Hteo sam da postavim nekoliko pitanja gospodinu Đeliću. Prvo pitanje je: šta će njemu 36 ljudi u kabinetu? Ima najobimniji kabinet, više para u budžetu je predviđeno za kabinet potpredsednika Vlade nego za mnoge druge, računajući i premijerski kabinet. Da li su mu možda ti ljudi potrebni za otvaranje pozivnica koje dobija od gospodina Miškovića da otvara "Delta siti" i ostale Deltine objekte? Da li su zato neophodni? Takođe, hteo sam da ga pitam šta će mu 20 miliona dinara za putovanja? To je 250.000 evra. Da li da vodi svu tu svitu sa sobom kada bude negde putovao? To, gospodine Đeliću, kada budete od svojih para želeli da putujete negde i da vodite koga god volite, onda možete da uzimate toliki budžet iz sopstvenih sredstava i da putujete, a ne od državnih para. Gospodin Đelić se hvalio sa sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju. Gospodin Đelić je najavio da će taj sporazum biti potpisan u junu. Sada je decembar, pa ga najavljuje za januar. Neko mora biti odgovoran zašto to nije potpisano u junu. Gospodin Đelić je pričao da hitamo evropskim integracijama. Pitao bih gospodina Đelića, potpredsednika Vlade, da li budžet u kome je povećanje za Vojnu obaveštajnu službu 120%, za Vojnu službu bezbednosti 150%, a BIA ima preko tri milijarde dinara budžet, da li je to vojno-policijski, ratno-policijski budžet ili je to budžet koji nas vodi ka Evropskoj uniji? Takođe sam hteo da gospodin Đelić odgovori na pitanje da li je upoznat sa pismom Evropske komisije da je nivo korupcije u sistemu ove države, kao i postojanje kartela i monopola, takav da ne postoje šanse za stranim ulaganjima. Znam da je gospodin Đelić upoznat sa tim. Šta je učinio po tom pitanju? Da li je nešto urađeno ili ćemo ovde vikati - bravo ministre ovaj, bravo ministre ovaj, bravo premijeru. Ja bih rekao - pre svega, sramota. Evropske institucije koje mere indeks uspešnosti u tranziciji Srbiju su ocenili na poslednjem mestu sa indeksom uspešnosti od 2,7, što je skandalozno i jedva čekamo sutra da gospodin Đelić ponovo dođe i da ne pobegne za 20 minuta nakon što održi svoj ushićeni govor, nego da sačeka i da porazgovara malo sa poslanicima kojima je dužan mnoge odgovore.
Obaveštavam vas da su, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnele poslaničke grupe SRS, DS, DSS-NS-dr Vojislav Koštunica, SPS, LDP, poslaničke grupe Manjina, poslanička grupa G 17 plus i poslanička grupa Vojvođanski poslanici. Reč ima ministar Cvetković.
Dame i gospodo, obzirom da su šefovi poslaničkih grupa završili, želeo bih u nekoliko rečenica da prokomentarišem, možda i odgovorim na neka pitanja, pri tome ću se držati na onih na koje potpredsednik Đelić nije dao odgovore, a nije ni bio tu kada su postavljena. Jedno od pitanja koje je preovladavalo kod nekoliko narodnih poslanika je bilo vezano za Vojvodinu, da li je budžet u skladu sa Ustavom, da li se dovoljno sredstava odvaja za Vojvodinu, da li je Vojvodina protočni bojlerza ove 24 milijarde koje idu za plate u prosveti, pa bih pokušao da dam odgovor na to. Prvo, što se tiče same cifre, i to je isto bilo postavljeno pitanje, definicija budžeta, šta je to budžet, da li su budžet prihodi, da li su rashodi, da li su ispod cifre, iznad cifre, zbirno, nezbirno itd. Tu postoje različiti stavovi i nažalost ne postoji formalna definicija u nekom od dokumenata. Naravno, mi znamo da je budžet, ako hoćete da budete u izvesnom smislu cinični, da može da se da definicija da je to prihod i rashod, da je to jedan sistem računa, pa da on uključuje i tekstualna obrazloženja,tako da ne znate kako ćete na tekstualna obrazloženja da primenite procenu. Da bismo izbegli takav način, mi smo u Predlogu novog zakona o budžetskom sistemu, koji je na ovoj sednici, dali predlog definicije šta je to, koja je to osnovica na koju se imaju primenjivati ovih 7%, kao i još neke stavke gde je budžet dat kao definicija za osnovicu. Uglavnom, obračun koji je ovde jedan od poslanika rekao, on je uzeo i 7% primenio na ovih 650 milijardi, pa je rekao sedam puta šest 42 i 7 puta 5 je 35, došao je do 47 i približno do obračuna sa kojim smo mi računali i ta sredstva su obezbeđena u budžetu. Već je pomenuto, negde oko 24 milijarde su plate u prosveti, plus ima nešto malo u kulturi. Imamo još 18 milijardi, od kojih su devet milijardi izvorni prihodi koje ostvaruje sama Vojvodina i devet milijardi su keš sredstva preko NIP-a koja će se transferisati, što daje oko 42 milijarde, i razlika će se obezbediti kroz privatizacione prihode. Znate da je DDOR privatizovan i da će polovina od tog iznosa nakon što se uplati, auplate će biti u narednoj godini, biti transferisana u budžet Vojvodine, tako da nije sporno da će budžet Vojvodine raspolagati sa ovim sredstvima o kojima je bilo reči. Na primedbu da je to protočni bojler, kao prikupe sredstva, pa odmah prođu, ta primedba je na mestu, ali ona važi za bilo koji budžet. Znači, isto tako i republički budžet prikupi sredstva, pa ih deli za plate. Vi kada gledate, to je apsolutno jedan takav pristup. Moguće da je ovde primedba vezana za to ko donosi odluke o upotrebi, da li treba Vojvodina da donese odluke o upotrebi tih sredstava za davanje plata ljudi u prosveti, ali to je pitanje političkih odnosa i ne bih ušao u ta razmatranja. U svakom slučaju, smatram da treba da se ide na decentralizaciju, do mere koja ne ugrožava državnost Srbije. To je vezano za sredstva za Vojvodinu. Bila je jedna primedba da u budžetu nema dovoljno sredstava za razvoj. Kada se kaže da nema dovoljno sredstava, onda je to jedan kvalitativni sud, što znači da mora da postoji poređenje sa nečim, da li je primedba da je manje sredstava sada nego prošle godine i mogao bih da kažem da nije tačno. Sam budžet sadrži nešto manje sredstava na poziciji NIP-a, ali su zato otvorene kreditne linije, tako da će u razvojnom smislu čak biti na raspolaganju i više sredstava, tako da u tom kontekstu se pojavljuje ta razvojna komponenta budžeta. Sa druge strane, bila je primedba vezano za definiciju smanjenja javne potrošnje, vizavi plata gde su bile različite kritike. Mislim i zapravo moja poruka odavde jeste da kada se gleda javna potrošnja i kada se postavi kao cilj da se ona smanji, u osnovi treba gledati kako se kreće njeno učešće u ukupnom bruto društvenom proizvodu. Kad vam se smanjuje javna potrošnja u bruto društvenom proizvodu, to znači da veći deo ostaje na raspolaganju onima koji su to stvorili i onda oni sada mogu da ulažu, a to je upravo demonstrirano ovim budžetom, kojim se smanjila javna potrošnja na konsolidovanom nivou za 0,8% u odnosu na plan za 2007. godinu. Prema tome, to je nešto što je sigurno jedan dobar rezultat i ide u pravcu ovih zalaganja oko suficitnog budžeta. Lično se isto zalažem da budžet uđe u suficit, ali pokazalo se da to nije moguće učiniti u kratkom roku, kako su neki narodni poslanici čak i ovde predlagali, iz prostog razloga što je najveći deo budžeta u osnovi već definisan i vi nemate pozicije gde biste mogli da realizujete tu vrstu uštede. Daću vam, radi spekulacije, cifre da vidite kako to izgleda. Ako vam je bruto društveni proizvod koji je ocenjen za sledeću godinu negde oko dve hiljade sedamsto milijardi, onda tih dva tri posto suficita koji su predloženi iznose reda veličine sedamdesetak milijardi, što znači da treba negde skinuti. Kad pogledate samo tri stavke, to su transferi, a to je ovo što upućujemo raznoraznim lokalima, Vojvodini itd. Zatim uzmete drugu stavku, to su plate od ovih 176 milijardi koje je neko pomenuo i tu dodate još socijalu od blizu 70, samo te tri stavke kad saberete vidite da to već izlazi preko 450 milijardi. Sada imate svega 100 milijardi na kojih treba da uštedite 60. To prosto nije moguće. Pravac je dobar, u tom pravcu se ide, ali za godinu dana je to nemoguće postići. Moram da kažem, pitanje vezano za deficit koji je ovde kritikovan, voleli bi da smo na nuli, ali je ovaj deficit mnogo kvalitetniji od deficita iz 2007. godine, jer u osnovi nemamo tzv. treću licencu koja nosi oko 25 milijardi dinara, tako da je de fakto ovaj deficit iz ove godine za 25 milijardi veći, ako smatramo da ta licenca nije prihod, nego što je nominalno prikazano, što znači da smo mi u jednoj godini apsorbovali tu razliku od 25 milijardi, što je uspeh. Ako to uspemo sledeće godine, već ćemo imati suficit, i one druge ćemo imati čak i suficit u željenom nivou, koji je ovde bio pomenut. U vezi RZZO-a, prvo, neko je rekao da nisu prikazana sva sredstva. Ne, prikazana su sva sredstva. Problem je u tome što je pitanje definicije zakona i kakav je odnos između lečenja neosiguranih lica. Dakle, sasvim pogrešno je protumačeno da ova država ne želi da leči neosigurana lica. Nije tačno, sva neosigurana lica će biti lečena. Ovde je pitanje samo mogućnosti sredstava koja bi bila u vidu donacije, odnosno plaćanja za naknade tih troškova preneta na RZZO. Kao što ste videli, tu smo preneli nešto manje od pet milijardi, od čega jedan deo od četiri direktno za te namene i nešto manje od milijardu za investicije u tim ustanovama. Bilo je postavljeno pitanje - zašto to nije usaglašeno sa zakonom. Mogu da vam kažem da je to pitanje legitimno. Jesmo usaglasili to sa zakonom, u tom smislu da je zakon pripremljen i on ide ka Skupštini. Mislili smo da to bude objedinjena rasprava, ali kao što vidite, nismo uspeli ni da objedinimo sa budžetom ostale poreske zakone koji, po prirodi stvari, idu sa njim. Neko je spomenuo, ali to je više politička floskula, vezano za Savet za borbu protiv korupcije, da je dobio manje para nego prošle godine. Međutim,mi imamo informaciju da su oni dobili koliko su tražili. Jeste da je manje nego prošle godine, ali nije im zakinut ni dinar, onoliko koliko su tražili, toliko su dobili i mislim da je to sasvim u redu, tako su bar meni preneli. Inače, to je jako mala stavka i potpuno je beznačajna. Drugo, hteo bih da kažem da je bilo primedbi oko spoljnotrgovinskog deficita, jedna ideja da se on reši uvođenjem visokih carina itd. To je deo jednog miljea koji je malo drugačiji nego što razumem način na koji to treba rešiti. Teoretski posmatrano, kad zabranite totalno uvoz, onda nema ni deficita, ali način na koji se to rešava ipak jeste kroz podizanje konkurentske sposobnosti ove privrede, strukturne reforme itd, a ne kroz zabrane koje samo otežavaju stvar na dugi rok. Bilo je pitanje, takođe, vezano za PDV i bebi-opremu i to pitanje se pojavljuje na više mesta. Otprilike, ovde je glavni problem definicija tog pitanja - da li je brisanje PDV-a cilj koji želi da se postigne ili je to sredstvo za postizanje drugog cilja? Ministarstvo finansija je smatralo da je ukidanje PDV-a sredstvo za postizanje nekog drugog cilja, onda je razmatralo koji je taj drugi cilj i dalo čitav niz predloga za koje smatra da su mnogo bolji nego da se ukida PDV. Međutim, ovde se to potpuno razdvojilo i ide se, targetira samo na PDV kao osnovni cilj i možemo i tako da ga posmatramo. Naravno, onda bi morali da povećamo npr. neku drugu stopu, možda opštu stopu PDV-a na 19, tako bismo izbalansirali gubitke, ali zaista mi je teško da razumem da je nekome cilj da ukine nešto, izuzev ako iza toga ne stoje neki materijalni interesi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Po Poslovniku su se javila tri narodna poslanika. Prvo narodni poslanik Aleksandar Vučić, izvolite. Potom narodni poslanik Aleksandar Marton, potom vi, gospodine Maraš. Izvolite, gospodine Vučiću.
Gospodine predsedniče Narodne skupštine, jutros sam izašao za ovu govornicu i zamolio da mi odgovorite na neko od ključnih pitanja. Zakon o budžetu je najviši zakon koji Narodna skupština usvaja, u hijerarhiji pravnih akata samo je Ustav iznad budžeta, ali moram da kažem da se danas i ovih dana urušava država Srbija na mnogo mesta i mnogo načina. Mi danas nismo dobili odgovore. Pažljivo sam saslušao govor gospodina Šormaza, čak nisam želeo ni da reagujem kada je čitao SMS poruku, agencijsku vest sa Bete i Tanjuga od 12,08, iz izjave Vojislava Koštunice, koji je kritikovao EU zbog svojih stavova i rekao da će to svakako štetiti našim budućim odnosima ukoliko EU zauzme stav o potrebi podržavanja nezavisnosti Kosova i Metohije, odnosno Kosova. Nikakav odgovor nismo dobili ni od jednog nadležnog državnog organa. Računam da ni gospodin Šormaz nije nikakav državni organ ili se u međuvremenu nešto promenilo. Bilo bi dobro da nam vi, gospodine predsedniče Narodne skupštine, ili da se mi kao narodni poslanici izjasnimo o čemu je tu reč, ili da predlažemo kao političke stranke rezolucije, što ne mislim da bi bilo dobro, imajući u vidu i Ustav Republike Srbije i interese našeg naroda, a tiče se odluke zemalja EU, dakle, na Savetu ministara EU, svi sem nama prijateljskog Kipra, da prihvate nezavisnost Kosova, nadgledanu nezavisnost kao jedino rešenje krize na Balkanskom poluostrvu. Sad postavljam nekoliko pitanja u vezi sa tim, a onda ću reći šta je direktan povod mog javljanja po Poslovniku, ako mi ne zamerite, gospodine predsedniče. Naime, ovo samo pokazuje koliki smo licemeri, ne prema sebi, već prema građanima Srbije. Znamo mi između sebe da vi ne govorite istinu kad pričate - jaoj, živela EU, dolazi nam blagostanje, uživaćemo, sve nam dobro čine, to su nama najbolji i najveći prijatelji na svetu. Podsećam vas da ste to govorili građanima ove zemlje, narodu ove zemlje. Sad vas pitam - što sad ne izađete i kažete - mi smo saglasni sa tim jer to nam rade naši prijatelji. Koliko smo miliona evra, gospodine predsedniče, potrošili na putovanja i gostovanja od Masima D' Aleme do Angele Merkel i ne znam koga u EU. Svaki put su nas ubeđivali Tadić i Koštunica da srpska stvar stoji jače nego ikada, da samo što nismo, ne samo KiM, nego ne znam šta sve dobili. Kosovo i Metohija nam valjda pripada. Šta se na kraju desi od svih tih silnih prijatelja, od svih tih silnih divnih priča? Ispostavi se, EU otima Kosovo i Metohiju. Moje pitanje, da bi ljudi razumeli ovo ne kao kritiku, izašao sam, računam, kao neko ko može da pledira na vašu odgovornosti i ozbiljnost, jer ne mislim da ste neozbiljan čovek. Šta je naša reakcija? Da li je naša reakcija i dalje da ugovarate i da između dva kruga predsedničkih izbora, a računa se da će ući gospodin Tadić i gospodin Nikolić u drugi izborni krug, mi se nadama pobedi gospodina Nikolića naravno, a vi gospodina Tadića. Vi dogovarate Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Moje pitanje za vas - da li to Evropska unija potpisuje ugovor o Stabilizaciji i pridruživanju sa nekom novom državom koju ona naziva Srbija, a koja će biti okrnjena za Kosovo i Metohiju ili ne? Ako ne, na osnovu kojih činjenica to bazirate i da li ćemo kao Narodna skupština postaviti uslov da se bilo šta sa bilo kim potpisuje samo ukoliko podržava i prihvata teritorijalnu celokupnost, integritet i suverenitet Republike Srbije. Na to pitanje danas nema odgovora, gospodine predsedniče Narodne skupštine. Izašao sam večeras u vestima TV B92, ne bih rekao da su naročito značajni, ali falsifikovali su moje reči, odnosno nisu pustili drugi deo rečenice, što nije fer, složićete se. Pustili su - da li vi mislite da smo mi domaći izdajnici sada mnogo pametni, a ja kažem - ne bih o tome govorio, i tu je kraj, iako je usledilo "ali": ali mislim da je vaše rukovodstvo lopovsko i kriminalno, jer ste oštetili državu Srbiju...
Vreme, gospodine Vučiću, izvinjavam se.
Gospodine Duliću, nemam ništa protiv i prihvatam da me opomenete i ja ću završiti. Ne volim kada to radite pod pritiskom nekoga iz nekih drugih poslaničkih grupa. Video sam ko je. Ne volim o damama nikada ništa loše da govorim, dame izuzetno poštujem i zato nisam hteo da izgovaram ime onoga ko to čini. Završiću, gospodine Duliću, i siguran sam da vam neće smetati, jer mislim da je ovo mnogo važnija tema od bilo koje druge. U svemu tome sam hteo da vam pokažem na šta smo mi spali i do kojih mera idemo u tom licemerju. Sedam godina nas učite, ljudi, sedam godina nam pričate da najlepše na svetu što nam se dogodilo je bilo spaljivanje Skupštine, spaljivanje Televizije Srbije i petooktobarski puč. Sedam godina to slušamo. Onda kada je neko iz vaših redova se drznuo da kaže nekoj od vaših televizija, biće, proći ćete isto kao ta Bastilja, znači bogougodno, blagorodno, baš onako kako ste vi govorili kada se to desilo, onda ste rekli da je to krivično delo terorizma. Kako to jednom bogougodno deluje i blagorodno, divno delo, a sa druge strane terorizam. Kako s jedne strane naši prijatelji, a sa druge strane nam otimaju Kosovo i Metohiju. Nas interesuju odgovori na ključna pitanja za građane Srbije, gospodine Duliću. Znam da ljude interesuje kolike će im plate biti. Nećemo ih mi odrediti, jer je već uzak krug ljudi iz vlasti, ministri, već su odredili, budžet su za sebe napravili, za svoje potrebe, da se oni hvale, da oni mogu da otimaju, a građani od toga ništa neće da vide. Pitam vas, gospodine Duliću, a šta ćemo mi sa našom Srbijom? Jednu Srbiju imamo, nemamo rezervnu otadžbinu. Šta će biti sa Kosovom i Metohijom? Hoćemo li i dalje da govorimo da nam je politika zadnjice važnija od politike otadžbine ili ne. Danas čujem izjave iz vaših redova, redova vaše stranke, da upravo ta ....
Gospodine Vučiću, stvarno ulazite po treći u treći minut. Molim vas da završite zaista ili se javite ponovo, pa da idemo sa sledećim. Odgovoriću vam na ovo pitanje koje ste meni uputili.
Gospodine Duliću, nemam ništa protiv. Samo da vam kažem, nikada nisam ovo činio. Znate da sam vrlo korektan prema svim kolegama poslanicima. Nikad nisam zloupotrebljavao ni ovaj sat, ni vreme, čak retko izlazim i za govornicu. Ako vi ovo niste shvatili ili ako ste se našli pogođenim zato što sam baš vašu poslaničku grupu ili političku stranku pomenuo, žao mi je. Voleo bih da kao država damo ozbiljne odgovore. Voleo bih da gospodin Tadić ne izlazi sa svojim rešenjima, koja znače upravo ono najlošije za našu državu, što sam malopre rekao. Voleo bih da se ovde ustanovljava i utvrđuje ta politika, koju će da vode i Vlada i svi ostali državni organi. Ako vi ne nalazite za shodno da Narodna skupština tim poslom treba da se bavi, nemam ništa protiv. Samo hoću da vam kažem, završavam sa tim, da mi drugu državu nemamo i da nema Srbije ako nema Kosova i Metohije. Srbija je Kosovo i Metohija. Kosovo i Metohija je Srbija. Hvala.
Što se tiče pitanje koje ste otvorili, gospodine Vučiću, iako je plan bio da se 15. decembra održi jedna sednica na kojoj bi se raspravljalo o izveštaju Pregovaračkog tima oko situacije na Kosovu i Metohiji, onda je 22. decembra trebalo, nakon sednice Saveta bezbednosti, da bude usvajanje nove rezolucije. Ministar Samardžić je predložio da se ipak sačeka taj 19. i da se nakon toga desi sednica na kojoj bi bio i izveštaj Pregovaračkog tima i na kojoj bi pokušali da donesemo neki zajednički stav u vezi sa svim stvarima koje ste vi danas otvorili. Tako da molim za malo strpljenja. Prosto, ne možemo da razgovaramo o Kosovu dok nemamo izveštaj Pregovaračkog tima i to će biti u narednih nekoliko dana. Tako da ćemo, siguran sam, zauzeti stav. Onda ćemo imati priliku, gospodine Vučiću, da se izjasnimo o svim stvarima koje ste vi otvorili, naravno. Po Poslovniku se javio narodni poslanik Aleksandar Marton, izvolite, potom narodni poslanik Slobodan Maraš, pa potom narodni poslanik Vladan Batić i potom narodni poslanik Žarko Obradović. Predlažem da onda nastavimo da radimo po listi. Izvolite, gospodine Marton.
Gospodine predsedniče, moram da se javim po Poslovniku i da po članu 225. i članu 226. postavim nekoliko pitanja ministru. Možda je ovo u neku ruku i replika, jer smatram da sve ovo što smo maločas čuli od ministra Cvetkovića ne ide u prilog realnom stanju stvari. Naime, maločas smo čuli od predsednika poslaničkog kluba Vojvođanski poslanici, gospodina Nenada Čanka, o stavu Lige socijaldemokrata Vojvodine, koji je prema Ustavu Republike Srbije sasvim jasan. Mi smo odavno već rekli šta mislimo o onih sedam procenata koji su namenjeni za budžet AP Vojvodine. Smatramo da je to izuzetno mali procenat. Ono što je vrlo važno, čak i tih 7% se ne ispoštuje. Mi čvrsto stojimo iza ovih naših reči. Sasvim je jasno da su u tih 7% uračunate i plate za zaposlene u obrazovanju i finansiranje dela programa u oblasti kulture. Mislim da je i gospodinu Cvetkoviću ta informacija sasvim poznata i ne znam zašto ovde nekoliko puta večeras i on i potpredsednik Vlade, gospodin Đelić, iznose činjenice koje uopšte nisu tačne. I da prihvatimo tih 7%, takvih 7%, možemo reći da je realizacija pokrajinskog budžeta samo 41%. To je neverovatno mali procenat. Gospodina Cvetkovića bih, takođe, informisao da je za Fond za kapitalna ulaganja iz republičkog budžeta transferisano od 23 milijarde, koliko je predviđeno, nešto manje od 20% ili svega četiri milijarde. To su činjenice koje su poprilično realistične. Ono što je još gore, a to ste čuli iz izlaganja nekoliko mojih prethodnika iz našeg i manjinskog poslaničkog kluba, da je vrlo loša sama činjenica, o kojoj LSDV često govori, da Vojvodina, eto, nema više ni svoj statistički zavod koji uopšte može da kontroliše ove finansijske tokove u AP Vojvodini. Vrlo je važno istaći da je u Fond za razvoj AP Vojvodine transferisano od predviđenih milijardu i šesto miliona dinara nešto oko 3% ili 60 miliona dinara. To su podaci iza kojih mi iz LSV stojimo čvrsto. Samo bih istakao, samo jedna konstatacija, da mi nije jasno da li i deo tih četiri milijarde dinara, koji su za AP Vojvodinu transferisani iz republičkog budžeta za sredstva za Fond za kapitalna ulaganja, možda jedan deo ide za štampanje brošura koje, evo, sada već nekoliko nedelja možemo naći u medijima. Samo bih rekao da su brošure sa potpisima Bojana Pajtića i direktora Fonda za kapitalna ulaganja, sa predizbornim sloganom DS i sa bojama zastave DS. Ovo su neka naša viđenja i neka pitanja za gospodina ministra. Voleo bih da ministar u Vladi Republike Srbije, kao i potpredsednik koji nije tu, da ipak malo realističnije daju odgovore i sagledavaju stvari. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Marton. Po Poslovniku se javio narodni poslanik Slobodan Maraš, a neka se pripremi narodni poslanik Vladan Batić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, vi ste malopre, tako sam shvatio, jednim delom odgovarali na ono što sam govorio kao i ostali poslanici koji su se obraćali sa temom ovih sedam posto, odnosno član 4. i sve ono što sledi u članu 5, članu 16. itd. Malopre sam vas shvatio, a to sam vas pitao i na odboru ili je pitala koleginica predsednik, ali meni ispada da nakon ovoga što ste vi govorili da je zaista budžet 730 milijardi, a ne 640, pa shodno tome 50 milijardi čini sedam posto od ovog budžeta, odnosno 21 milijarda čini tri sedmine za kapitalne rashode. Devet milijardi imamo u NIP-u. Vi ste juče na Odboru za finansije, ako dozvolite da kažem, odnosno vaš saradnik je rekao da je u prošloj godini od poreza na dobit, odnosno 42 posto koji je ostvaren na teritoriji AP Vojvodine, odnosno 18 posto poreza na zarade, bilo prikupljeno oko 6 milijardi, a da će ove godine biti 7 milijardi. Večeras ste rekli 9 milijardi. Drago mi je da će taj iznos, po vašem mišljenju, biti veći za dve milijarde, ali sam duboko ubeđen da nije ni polovina od toga, iz prostog razloga što ne postoji nigde zvaničan podatak o tim ciframa. Znači, da vidimo koliko je milijardi prikupljeno na osnovu ta dva poreza koji treba da se prebace Vojvodini. Devet milijardi na NIP-u i tih nekoliko milijardi, znači, dosta nedostaje do 21 milijarde. Vi ste ove godine vešto u predlogu budžeta za 2008. godinu izbegli ono što je urađeno 2007. godine. Pod ekonomskom klasifikacijom 551 u prošlom budžetu je stajalo NIP za teritoriju AP Vojvodina, a sada toga nema. Zaista ne mogu da verujem, a verujem i svi Vojvođani, da će ministar za infrastrukturu Velimir Ilić poštovati zakon, poštovati zakon o budžetu i ona sredstva koja se nalaze kod njega na ekonomskoj klasifikaciji 551 predviđena za NIP, određeni deo dati za Vojvodinu. Isto tako, još neki ministri imaju to pravo da raspolažu sa tim sredstvima, a opet podvlačim nije decidirano navedeno. Vi ste zbog toga, ne kažem vi, ali predlagač budžeta je na vešt način izbegao da definiše cifre koje su neophodne da dopune tih sedam posto. Podvlačim, premijer koji je najodgovorniji za ovaj budžet, krši Ustav, krši član 184. već drugi put. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Vladan Batić po Poslovniku, a zatim narodni poslanik Žarko Obradović.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, član 226. Gospodine ministre, nije korektno pred narodnim poslanicima i pred građanima Srbije reći ono što ste maločas rekli da je Savet za borbu protiv korupcije tražio onoliko para koliko je predviđeno budžetom. To nije istina i vi ne smete da govorite neistine. Neću upotrebiti neki grublji izraz. Upravo sam se čuo sa gospođom Barać da bih proverio ono što ste neistinito rekli. Iz vašeg ministarstva Savetu za borbu protiv korupcije stigao je dopis u kome se kaže da oni mogu računati i raspolagati sa tolikim sredstvima, da ne može više, iz razloga što je budžet restriktivan. Ako nije tako, pokažite vi suprotno papir da je Savet za borbu protiv korupcije to tražio. To je neistina, gospodine ministre. Drugo pitanje za vas je, ajde da pođemo od nečega što nema direktne, ali ima i te kako značajne veze sa finansijama. Gospodine ministre, to ste dužni da odgovorite građanima ove zemlje: gde su devizne rezerve Srbije? Hajde lepo da izađete, da kao vaš premijer, koji svakoga sme da pogleda u oči, ali nikoga ne gleda u oči, kažete gde se nalaze devizne rezerve Srbije, u kojoj banci, u kojoj stranoj banci, koliko se deviznih rezervi Srbije nalazi u "Evroaksis" banci u Moskvi, gde su pare od prodaje Mobtela, ali da nam donesete papire. Vi se dogovorite sa svojim savetnikom, ja ću da sačekam. Kada budete govorili, da donesete papire i da to dokumentujete, a ne da izmišljate i da obmanjujete građane ove zemlje. Šta znači otpisivanje dugova i finansiranje RTS-a? Je l' to restriktivan budžet? Da li je sramno finansirati RTS danas, koji je javni servis, koji ubira prihode tobože ogromne od naplate pretplate građanima Srbije? Još nešto, gospodine ministre, ono što ste rekli u pogledu PDV za bebi-opremu, to je u najmanju ruku nekorektno, to je uvreda za zdrav razum, za građane Srbije, za patrijarha, koga su prozivali i vukli za rukav. Sada se jadan patrijarh razboleo, sad ni obećanje koje je dato njemu ne vredi. Ne morate to objašnjavati, gospodine ministre, nego objasnite drugu stvar: kako to da u zemlji u kojoj ste vi ministar finansija bebi-oprema, pelene za bebe koštaju tri puta skuplje nego u Nemačkoj? Pelene u Srbiji, bebi-oprema, hrana za bebe košta tri puta više nego u Nemačkoj. To kada objasnite, pa onda objasnite potrebu da PDV postoji svuda, pa čak i za opremu za bebe. U protivnom, to će biti onako jeftina demagogija koja priliči ovoj vladi.
Hvala, gospodine Batiću.
Ali, uspostavili smo malopre nove kriterijume u pogledu dužine trajanja povrede Poslovnika. Uspostavljen je kriterijum od sedam minuta i ja ću se vrlo pedantno držati tog kriterijuma.
Ne postoje takvi kriterijumi.
Nemojte mi upadati u reč, ometate me, dosad bih završio. Ne morate uvek da demonstrirate svoju inteligenciju. Hajde, nekada je sačuvajte u sebi, mnogo bolje zvuči kada je prećutkujete. Dakle, završavam. Za gospodina Dulića, šta će biti sa izborima, a podsećam ovu stranu vladajuće koalicije da je danas premijer upozorio EU da nema pristupa Sporazumu o asocijaciji i stabilizaciji bez Kosova. Znači, ili cela Srbija ide ka EU ili ne ide uopšte, ide u savez sa Rusijom i Belorusijom, tamo je naša "srećna" budućnost.
Reč ima ministar Cvetković.
Vrlo kratko na ova četiri pitanja. Prvo, što se tiče Saveta za borbu protiv korupcije, mene su moji saradnici obavestili da postoji dokument iz koga se vidi njihov zahtev i sutra ću napraviti taj dokument i dostaviću gospodinu Batiću. Ako nema, onda su me saradnici obmanuli. Drugo, što se tiče deviznih rezervi, čini mi se da je to pitanje već jednom prilikom bilo. Treba, radi razumevanja, shvatiti da devizne rezerve i Ministarstvo finansija nisu ni u kakvoj korelaciji. Dakle, devizne rezerve drži Narodna banka, ima obavezu po zakonu da ih drži kod tripl A banaka i verujte mi da lično ne znam gde se one drže. Ja vas ohrabrujem da postavite poslaničko pitanje Narodnoj banci i neka vam ona da odgovor. Koliko mi je poznato, to se smatra državnom tajnom, ali verujem da vi, kao narodni poslanik, možete imati uvida u to. U svakom slučaju, ne znam gde se nalaze, niti sam tražio te informacije. Što se tiče cene pelena i ako su zaista one tri puta skuplje, to još jednom čvrsto dokazuje da tih 18 posto ne bi smanjilo cene i upravo je možda to i target, i razlog zašto se atakuje na ukidanje PDV-a, a ne na neke druge mere koje bi išle kod ovog cilja. Što se tiče RTS, predlog da se RTS-u izvrši oprost tog duga jeste predlog koji je nastao kao posledica činjenice da je dug u suštini nastao u onom periodu kada je ukinuto budžetsko finansiranje, a pretplata još nije bila doneta. Onda je, praktično, RTS ostao bez sredstava i tražio je budžetske pozajmice koje su mu, u stvari, napravile taj dug. Odatle to sledi.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, po Poslovniku.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospodin Mirko Cvetković, ministar u Vladi Republike Srbije je, po mišljenju nas poslanika SPS, povredio član 104. Poslovnika Narodne skupštine, koji se zove dostojanstvo. Gospodine Cvetkoviću, sa zanimanjem ću pročitati ono što ste rekli. Ono što sam čuo nije mi se dopalo, ni meni, ni našim poslanicima. Ako vi mislite da neki od poslanika koji su nosioci ideje da treba ukinuti PDV, da su motivisani materijalnim razlozima, onda ste vi promašili mesto, a pogotovo da ne govorim o načinu komuniciranja. Ako ne cenite nas poslanike, onda bi trebalo da cenite sebe, gospodine ministre. Gospodine ministre, obratite pažnju na ono što govorim, vama se obraćam. Citiram, ovo je jun kada smo vodili raspravu o budžetu, kad ministar finansije, ovde prisutni gospodin Cvetković, kaže, a posle ću i njega citirati: ''Ministarstvo finansija podržalo je u četvrtak inicijativu 16 nevladinih organizacija da se smanji iznos PDV-a pri kupovini hrane, odeće i opreme za bebe, ali i primeni niz drugih mera kako bi se snizile cene''. Sad vas citiraju: ''Podržavam ovu ideju za koju je za svega 12 sati skupljeno 40 hiljada potpisa. Ne smatram, međutim, da je jedino rešenje u smanjenju PDV-a''. Znači, vi ne dovodite u pitanje smanjenje PDV-a, a sada sve one druge koji se zalažu za tu ideju kvalifikujete na jedan vrlo nedostojan način. Da ne pominjem, to ću sutra kada budem govorio o ovoj temi, pet različitih izjava koje ste dali u junu povodom te teme. Pomenut je gospodin patrijarh Pavle, njemu je predsednik Vlade obećao javno da će se ukinuti PDV. Da li je gospodin patrijar Pavle motivisan materijalnim razlozima? Da li je materijalna dobit i kod njega prisutna, ako su poslanici takvi kakvim nas smatra gospodin Mirko Cvetković? Da li je i gospodin patrijarh Pavle neko ko je motivisan materijalnim razlozima kad traži ukidanje PDV-a? Verovatno, bar po mišljenju vas, drugova levičara iz DS. Kod vas je sve materijalno. Ne može čovek da pokrene nešto drugo, da predloži, da ima inicijativu, ako neko nema materijalno, jer ste naučili na materijalno. Ako neko može za tri godine da stekne imovinu od 11 miliona evra, onda potpuno razumem motive, načine, korene razmišljanja o ovome. Mi smo imali jednu plemenitu ideju na umu i niko nas nije ubedio da to nije ispravno, a pogotovo što i sam ministar priznaje da je to jedan od načina na koji bi se moglo rešiti ovo pitanje. Sad što je on to rekao u četvrtak, zajedno sa gospodinom Dulićem, a u subotu promenio mišljenje, a ovde nam ispričao potpuno desetu priču, pa onda rekao da će to biti u budžetu za 2008, a sada nema ni reči o tome, to govori o Vladi i o resornom ministru, a o tome ćemo sutra još više.
Reč ima narodni poslanik Srđan Šajn.
Samo bih da iznesem par stavova Romske partije povodom budžeta. Ministre, zaista razumemo da je teško zadovoljiti sve potrebe u budžetu, da mnogi imaju zahteve, da mnogi hoće novac, da mnoge stvari ne mogu bez novca da se urade. Međutim, danas ću, sada je već kasno, samo da se osvrnem na jednu činjenicu koju smo danas čuli i da vidimo, eventualno, kako se ona reflektuje na jedno vrlo važno društveno pitanje. Danas je rečeno da je budžet odraz politike Vlade. Danas je gospodin Đelić govorio da društvo koje pravi velike razlike između građana svakako da nije dobro društvo. Zatim je rekao, između ostalog, da se ulaže u razvoj nerazvijenih područja, odnosno u razvoj nerazvijenih društvenih grupa. Takođe je rečeno da u Nacionalnom investicionom planu ima negde, gospodin Vlahović je govorio, oko 34 i po miliona dinara sredstava. Vi ste govorili o tome da nije budžet ekspanzivan, međutim, budžet je, što se tiče Romske nacionalne zajednice, izuzetno restriktivan u odnosu na budžet iz 2007. godine. Hoću da vas zamolim da vi to objasnite pred Skupštinom, pošto pretpostavljam da nije odgovornost na vama, da niste vi krivi zašto se ove godineu službi za ljudska i manjinska prava više ne nalazi 12 miliona sredstava koja su se nalazila prošle godine u tom budžetu zahvaljujući amandmanu Romske partije, koji ste vi podržali. Ministarstvo za socijalna pitanja je takođe podržalo i našla su se ta sredstva. Ukoliko nije postojao zahtev za tim sredstvima u ovom budžetu, onda vas molim da nas upoznate sa tom činjenicom i da znamo ko ne želi sredstva da stvori institucionalni okvir za unapređivanje položaja Roma. Zašto je to bitno? Ove godine upravo od tih 12 miliona počela je da radni jedna grupa od osam eksperata, koja je trebalo da pomogne Romskoj zajednici da više participira u realizaciji različitih delova budžeta koji su usmereni prema socijalno ugroženim kategorijama. Ta grupa, zahvaljujući tome što su sredstva iz prošle godine preneta delom za iduću godinu, može da radi otprilike do šestog, sedmog meseca i onda mora da prekine da radi. Taman će da se stvore uslovi da različita ministarstva počnu aktivno iz svojih budžetskih linija da izdvajaju sredstva u tom pravcu, međutim, tih para sada više nema. Kao narodni poslanik sam podneo jedan amandman, tražeći da se ponovo opredele sredstva Službi za ljudska i manjinska prava u visini od 5 miliona, da bi ta radna grupa mogla da nastavi svoj rad, nažalost i dalje kao radna grupa, a ne kao sastavni deo Službe za ljudska i manjinska prava. Sutra ću da pitam gospodina Đelića, on je obećao, kada su bila poslanička pitanja, da će da započne razgovore oko formiranja interministarske komisije i rekao je, otprilike, rečima - iduće nedelje to završavamo, samo se javite. Međutim, ta iduća nedelja još uvek nije došla na red. Prvo je to pitanje preneo na nekog svog savetnika, o kome imam dobro mišljenje kao o čoveku, za gospođu Tinde Kovač-Cerović. Međutim, ukoliko potpredsednik Vlade prenosi na svoje savetnike da rešavaju tako važna politička pitanja i da dogovaraju sa poslanicima, onda ili ti poslanici nisu zaslužni da sede sa njim to da razgovaraju ili je to pitanje od trećerazrednog značaja, pa neka politički savetnici dogovore celu tu priču. Time bih završio ovaj deo izlaganja i zamolio bih da mi ostalih pet minuta ostane za sutra. Molim ministra, ako može, za ovih dva minuta samo da mi da odgovor da li vi niste opredelili sredstva ili služba nije tražila.
Poštovani narodni poslanici, ovim završavamo današnji rad i nastavljamo sutra u 10,00 sati. Hvala svima. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Na osnovu službene evidencije, konstatujem da sednici prisustvuje96 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je utvrđeno da je prisutno 88 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2008. GODINU (sa pratećim dokumentima - načela) Po Poslovniku, narodni poslanik Nataša Jovanović, potpredsednik Narodne skupštine Republike Srbije.