Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Petnaestu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 96 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Zahvaljujem. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 133 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Samir Tandir.
Hvala, poštovani predsedavajući. Koleginice i kolege narodni poslanici, građanke i građani, moje pitanje je upućeno Ministarstvu za zaštitu životne sredine, a tiče se da li su i ako jesu kada su nadležne inspekcije ministarstva kontrolisale rad peletara u Novom Pazaru i u Prijepolju, da li iste koriste adekvatne filtere i da li ih redovno servisiraju? Ovo je jedna slika iz te peletare, šta ona uzrokuje u Novom Pazaru. Stranka pravde i pomirenja ne bavi se ad hok ekologijom, niti smo se počeli baviti ekologijom onog trenutka kada nam nadležne institucije nisu dale dozvolu za malu hidroelektranu, bavimo se ekologijom suštinski, sistemski, zbog interesa svih građanki i građana koji u našoj zemlji žive, a posebno sa dela naše zemlje odakle dolazim, znači, sa prostora Sandžaka. I rahmetli predsednik Muamer Zukorlić i drugi članovi stranke i ja smo ponosni što smo 2010. i 2011. godine zaustavili izgradnju hidroelektrana koje je kanadska kompanija "Rev kapitel" iz Kanade pokušala da izgradi kod Brodareva na reci Lim i to je dokaz naše suštinske borbe, ne zbog interesa, ne glumeći neki nevladin sektor zbog grantova iz inostranstva, već zato što su to građanke i građani Prijepolja i Brodareva, ali i celog Sandžaka, u tom trenutku to tražili od nas. Sada pokrećem pitanje ovih peletara, zašto? Zato što je cena peleta na istorijski visokom nivou, zato što vlasnici ostvaruju enorman profit, to je sve okej i to je dobro, ali zahtevam da se deo tog profita, znatan deo, uloži u zaštitu životne sredine. Svaka čast ministarstvu, ono zaista temeljno, suštinski, sistemski radi, rešavaju se nesanitarne deponije, menjaju se kotlovi, uvode se i grade se toplane na bio-masu, to je sve nešto što je dobro, ali deo odgovornosti mora da pokažu i privrednici, pogotovo oni koji zarađuju, ostvaruju enorman profit i ovo što svaki dan imamo prilike, pogotovo u Novom Pazaru da gledamo, ali i u Prijepolju, gde sneg više nije beo nego žut, gde se fasade uništavaju, gde automobile svoje ne možete da prepoznate, e, onda se postavlja logično pitanje - šta mi udišemo? Zato zahtevam da mi ministarstvo da jedan odgovor, da vidimo kakvi se filteri koriste, da li se oni redovno servisiraju, da li inspekcije redovno posećuju ove privrednike, jer, zaista, ono što možemo vizuelno da vidimo izgleda strašno. Podsećam da je Novi Pazar grad koji spada u grupu najzagađenijih gradova. To nije uzrok samo gradska toplana ili ugalj i mazut koji se koriste za ogrev, već i ove peletare zaista proizvode jedan veliki haos. Drugo pitanje za Ministarstvo za zaštitu životne sredine tiče se šta će preduzeti zbog divlje gradnje u kanjonu reke Mileševke, koja je specijalni rezervat prirode, klisura reke Mileševke? Bilo kakva gradnja, pogotovo divlja gradnja u koritu reke je zabranjena i zakonom ali i zdravom logikom. Onog trenutka kada imate bilo kakve objekte u koritu, onog trenutka kada nivo vode poraste, imaćemo nesagledive posledice u vidu poplava. To je nešto što ne smemo dozvoliti. Mora se ispitati da li za postojeće objekte imaju dozvolu, ako imaju dozvolu, da vidimo ko im je to dao? To je slučaj oko koga zaista nećemo praviti nikakve trule kompromise, niti ćemo se praviti slepi kod očiju. Znači, u ovom specijalnom rezervatu nemoguća je bilo kakva gradnja, pogotovo nekakvih hotela, ugostiteljskih objekata, itd, tako da zahtevam jedan detaljan odgovor. Ja verujem u rad ministarstva, ali oni moraju da povedu računa šta rade njihove kolege na nižim nivoima, otprilike na nivou Užica i Kraljeva. Hvala vam.
Hvala. Reč ima Jelena Mihailović.
Zahvaljujem, potpredsedniče. Moje današnje pitanje želim da postavim Vladi Srbije, premijerki gospođi Ani Brnabić, a tiče se obaveze plaćanja posebne naknade autorima, kao što je to propisano članom 39. Zakona o autorskim i srodnim pravima i Uredbe utvrđivanja liste tehničkih uređaja i predmeta za koje postoji obaveza plaćanja posebne naknade nosiocima autorskog i srodnih prava. Naime, članom 39. Zakona o autorskim i srodnim pravima između ostalog je propisano da kada se autorsko delo umnožava bez dozvole autora autori dela za koje se s obzirom na njihovu prirodu može očekivati da će biti umnožavana fotokopiranjem ili snimanjem na nosače zvuka, slike ili teksta, za lične nekomercijalne potrebe fizičkih lica, književna, muzička, filmska dela i druga imaju pravo na posebnu naknadu od uvoza, odnosno prodaje tehničkih uređaja i praznih nosača zvuka, slike i teksta za koje se opravdano može pretpostaviti da će biti korišćeni za takvo umnožavanje. Naknadu iz stava 1. ovog člana plaćaju proizvođači uređaja za tonsko i vizuelno snimanje, fotokopiranje ili drugih uređaja sa sličnom tehnikom umnožavanja, proizvođači praznih nosača zvuka, slike i teksta i solidarno sa njima uvoznici uređaja sa sličnom tehnikom umnožavanja. Stavom 12. istog člana je propisano da listu tehničkih uređaja i predmeta za koje postoji obaveza plaćanja posebne naknade prema uslovima iz stavova 1. do 9. ovog člana utvrđuje Vlada. Imajući u vidu da u skladu sa istim članom autori svoje pravo na naknadu mogu ostvariti samo preko organizacije za kolektivno ostvarivanje autorskog i srodnih prava, ovim putem želim da podsetim Vladu, kao i Zavod za intelektualnu svojinu da su SOKOJ, OFPS, Organizacija proizvođača fonograma, i PI, prava interpretatora, kao organizacije za kolektivno ostvarivanje autorskog i srodnih prava koje predstavljaju autore muzičkih dela, proizvođače fonograma i interpretatore u nekoliko navrata podneli inicijativu, tada nadležnom ministarstvu, Vladi, kao i Zavodu za intelektualnu svojinu, koja je podrazumevala izmenu Uredbe o utvrđivanju liste tehničkih uređaja i predmeta za koje postoji obaveza plaćanja posebne naknade, a u cilju ažuriranja liste u skladu sa galopirajućim tehnološkim dostignućima koja su se odigrala u poslednjih 10 godina. Naime, predmetna lista je poslednji put doneta Uredbom Vlade još 2010. godine, dakle pre 11 godina, te je neophodno da ona bude modernizovana i da se na listu uvrste uređaji i predmeti kao što su mobilni telefoni sa MP3 plejerom, smart telefoni, tableti, lap-top računari, itd, a koji se trenutno ne nalaze na predmetnoj listi. Organizacija za kolektivno ostvarivanje autorskih i srodnih prava, SOKOJ, OFPS i PI, podnosioci pomenute inicijative, su izvršili i uporednu analizu inostranih lista tehničkih uređaja i nosača zvuka koji podležu plaćanju posebne naknade. Tom prilikom došlo se do zaključka da iako izazovi postoje prilikom usvajanja kompenzacionih sistema i tarifa za naplaćivanje posebne naknade različite države, među kojima su članice EU, kao što su Poljska, Hrvatska, Austrija, Rumunija, Slovenija, Slovačka, Belgija, Nemačka, Francuska, Mađarska, itd. One su samo deo zemalja koje su analizirane. Predmetne analize se mogu dostaviti Vladi. Sve one imaju uže ili šire liste tehničkih uređaja i nosača zvuka koji podležu plaćanju posebne naknade, ali bez obzira na njihov obim liste su modernizovane, prate galopirajuća tehnološka dostignuća i na njima se nalaze svi uređaji i predmeti, proizvodi moderne tehnologije, koji potencijalno mogu poslužiti za umnožavanje autorskih dela, interpretacije fonograma za lične nekomercijalne potrebe fizičkih lica, kao što su, na primer, memorijske kartice, hard diskovi, interni i eksterni, desk-top kompjuteri, lap-topovi, tableti, mobilni telefoni sa MP3 plejerom, smart telefoni, analogni video i audio snimači, itd. Osim na polju unapređivanja sprovođenja prava intelektualne svojine i podizanje svesti o pirateriji i krivotvorenju predmetna modernizovana lista uređaja i predmeta bi, takođe značajno doprinela i uvećanju naknada koje se isplaćuju lično autorima, budući da se sva sredstva koja proizvođači i uvoznici uređaja plaćaju kroz organizacije za kolektivno ostvarivanje autorskog i srodnih prava prikupe i posledično, u skladu sa zakonom i procedurama, proslede autorima, stvaraocima. Na taj način bi direktno bili podržani stvaraoci i stvaralaštvo koje je ako se osvrnemo u vremenu pandemije izuzetno pretrpelo. Ono na šta ovom prilikom želim da skrenem pažnju Vladi, a što bi takođe unapredilo položaj autora i njihovu egzistenciju, inicijativa grupacije MIMA, Muzički izvođači i muzički autori, pri Privrednoj komori Srbije, koju lično kao umetnik, razume se, podržavam, a kojom predstavnici autora i izvođača predlažu da se u sledećim izmenama Zakona o elektronskim medijima zakonom odrede i obavezne kvote za emitovanje muzike domaćih autora na radio i tv stanicama prateći praksu evropskih zemalja, kao što su Francuska, Italija, Španija, Nemačka, Slovenija, Hrvatska i mnoge druge. Želim da istaknem da bi ovakva vrsta odredbi bile izuzetno važan korak ka unapređivanju položaja, pre svega naših domaćih autora, zatim bismo na taj način motivisali autore na nova muzička dela i pospešili stvaralaštvo i muzičku produkciju. Kroz emitovanje naše muzike bismo se posvetili i zaštiti našeg jezika i jezika nacionalnih manjina, samim tim i kulture i na taj način bismo u našoj zemlji zadržali sigurno veliki deo, milione evra koji se svake godine odliju u inostranstvo. U skladu sa svim navedenim, a sa željom da značajnije unapredimo položaj autora i stvaralaca, kao i stvaralaštvo u celini, moje konkretno pitanje Vladi je sledeće – da li Vlada planira izmenu pomenute Uredbe o utvrđivanju lista tehničkih uređaja i predmeta za koje postoji obaveza plaćanja posebne naknade nosiocima autorskog i srodnih prava i u kom periodu javnost, autori i organizacije za kolektivno ostvarivanje autorskog i srodnih prava mogu očekivati pomenutu izmenu? Zahvaljujem.
Da li još neko želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje? (Da.) Reč ima dr Uglješa Mrdić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući, gospodine Orliću. Uvažene kolege narodni poslanici, dragi građani Republike Srbije, ja danas imam tri pitanja u ime poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, koja želim da uputim nadležnim državnim institucijama. Prvo pitanje se tiče malverzacija Dragana Đilasa iz vremena dok je bio gradonačelnik Beograda. Nismo još uvek dobili adekvatne odgovore od nadležnih državnih institucija, naročito od Tužilaštva, a tiče se ne samo onih 619 miliona evra koje je oteo od građana Srbije, nego i drugih malverzacija u kojima je učestvovao i koje je organizovao u periodu dok je bio gradonačelnik Beograda od 2008. do kraja 2013. godine. Da ne nabrajam sve njegove afere. O njegovim aferama, dok je bio gradonačelnik Beograda možemo da izdamo jednu knjižicu, a svakako može da se snimi jedan dobar film. Drugo pitanje, opet se tiče Dragana Đilasa, ne zato što mi je on nešto posebno interesantan, nego zato što je interesantan građanima Srbije po svim svojim lošim postupcima i svim postupcima gde se direktno zalaže za uništenje državnih institucija, a ovog puta u pitanju je državna institucija „Telekom Srbija“. U poslednje vreme, a naročito poslednjih dana svedoci smo nove kampanje koju je Dragan Đilas, zajedno sa Draganom Šolakom i Marinikom Tepić pokrenuo, a tiče se uništenja „Telekoma Srbije“ zbog interesa da ojača njegova Junajted grupa, koja zajedno sa Junajted medijom, Dajrekt medijom i drugim njihovim saradničkim firmama preduzima sve aktivnosti i zajedno sa SBB-om, ne bi li, pod jedan, urušila ugled „Telekom Srbije“, a onda i na kraju i uništili „Telekom Srbiju“, isključivo zbog svojih finansijskih interesa. Šolaku i Đilasu je bitno da SBB bude što jači, da njihove firme budu što jače, da njihovi džepovi budu što bogatiji, a jedna od najvažnijih državnih institucija koju je država Srbija, predvođena Aleksandrom Vučićem sačuvala, očuvala i ojačala, a to je Telekom Srbija, Đilas, Šolak i ekipa, to žele da unište. Treće moje pitanje se tiče slabe reakcije ili ne reakcije i Zaštitnika građana i svih poverenika i nadležnih institucija, kada su u pitanju pretnje koje su upućene i predsedniku Aleksandru Vučiću i funkcionerima u Vladi Srbije i narodnim poslanicima koje su izrečene ne samo u Đilasovim i Šolakovim medijima, nego i na društvenim mrežama i drugim elektronskim medijima. To nisu samo uvrede, to su klasične pretnje. Nisu reagovale nadležne državne institucije adekvatno. Da li zato što imaju jedan zaštitnički odnos prema nekom reditelju, nekom glumcu, i nekom tajkunu? To je opet Dragan Đilas u pitanju. Dakle, svi građani treba da budu jednaki pred državnim institucijama i nema nikakve elite kada je u pitanju reakcija državnih institucija. Dakle, da li neko sebe smatra elitom ili ne, da li je neko javna, poznata ličnost, društvo politički radnik, dramski umetnik ili privrednik, on isto treba da bude podložen reakciji nadležnih državnih institucija kada iznosi uvrede i pretnje na račun bilo kog građana Republike Srbije. Kad govorim o eliti, želim da kažem da da bi neko pripadao eliti nije dovoljno da samo bude intelektualac, nije dovoljno da bude poznat i da ima neke rezultate u svojoj delatnosti, bitno je, po meni je najbitnije, da voli svoju državu, da poštuje svoj narod i da je ugledan građanin. Kada to ima, onda može sebe da smatra elitom. Svakako, nisu elita svi ovi ljudi, oni su lažna elita koja iznosi pretnje i uvrede na račun svih onih koji drugačije misle od njih. Prema tome, na kraju želim da zaključim da u pogledu sva tri pitanja, i što se tiče malverzacija Dragana Đilasa u Beogradu, i što se tiče ovih orkestriranih Šolakovih, Marinikinih i Đilasovih napada na „Telekom“, sa ciljem uništenja još jedne državne institucije i, pod tri, ove ne reakcije ili slabe reakcije raznih državnih institucija, Poverenika i Zaštitnika, kada su u pitanju uvrede i pretnje na račun funkcionera SNS, očekujem brzu reakciju nadležnih državnih institucija, jer sasvim je jasno da i u prvom i u drugom i u trećem slučaju iza toga stoje Dragan Đilas, Dragan Šola i Marinika Tepić, kojima ne odgovara jaka Srbija, kojima ne odgovara jačanje Srbije, jačanje državnih institucija zato što njima smeta prvenstveno, pod broj jedan, predsednik Srbije Aleksandar Vučić koji jača našu Srbiju iz dana u dan, da nam Srbija bude sve jača i sve bolja. Hvala. Živela Srbija!
Hvala. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je i predlog dnevnog reda. Pre utvrđivanja dnevnog reda, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlogu za stavljanje na dnevni red akta po hitnom postupku i o predlozima za dopunu dnevnog reda. Narodni poslanici Bojan Torbica, Marjan Rističević, Ana Karadžić, prof. dr Ljubiša Stojmirović, Bratislav Jugović i Đorđe Komlenski predložili su da se, po hitnom postupku, stavi na dnevni red Predlog rezolucije o policijskoj brutalnosti mirnih demonstranata u zemljama EU, koji su podneli 21. decembra 2021. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: ukupno – 141, za – šest, nije glasalo – 135. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Smilja Tišma, na osnovu člana 92. Poslovnika, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog rezolucije o ustaškom genocidu nad Srbima, Jevrejima i Romima u Nezavisnoj Državi Hrvatskoj (1941-1945). Da li narodni poslanik Smilja Tišma želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Smilja Tišma. Izvolite.
Ja sam Smilja Tišma, preživelo dete logoraš Jasenovca, osnivač Udruženja logoraša Jasenovac, najstariji poslanik ovog saziva Narodne skupštine Republike Srbije. Molim predsednika, odnosno predsedavajućeg za dopunu dnevnog reda tačkom koju smo sačekali i čekali 80 godina, a to je Predlog rezolucije o ustaškom genocidu izvršenom nad Srbima, Jevrejima i Romima u Drugom svetskom ratu od 1941. do 1945. godine. Imam moralno pravo da kažem da je donošenjem Deklaracije o zločinu u Srebrenici od 2011. godine, srpski narod ukazao poštovanje prema svim drugim žrtvama, osim prema svojim, jer 80 godina nijedno srpsko rukovodstvo nije uspelo da osudi, pokrene pitanje izvršenog genocida NDH nad Srbima, Jevrejima i Romima. Koliko puta je trebalo da se donese Deklaracija o Srebrenici da bi se donela rezolucija o genocidu u Jasenovcu, Jadovnu, Logobradu, Koprivnici, Danici, Sisku i širom NDH? U NDH je bilo 83 logora u kojima je vršen pokolj, ubijanje i uništavanje srpskog naroda i ostalih dobrotvora, odnosno ljudi u Jugoslaviji koji su voleli Jugoslaviju, koji su voleli jugoslovensku zajednicu i koji su imali pravo na to da kažu. U NDH brutalno je ubijeno 74 hiljade dece. To je genocid. Samo u Jasenovcu je zaklano i brutalno umoreno cijanidom i izmoreno glađu 20.000 dece. To je genocid. Ja sam bila samo dete i bila sam već logoraš samo zato što sam Srpkinja. I ja i cela moja familija je bila po logorima uništena, ubijena i to je genocid. Po logorima smo bili i u pelenama. Fetusi iz utrobe majke vađeni su. Ustaše su vadile, uništavali. I to je genocid. Od 1941. do 1945. godine stradalo je u NDH oko milion ljudi, žena i dece samo zato što su bili Srbi. To je genocid. Sada se prebrojavamo ponovo o broju ljudi i žrtava stradalih u toku Drugog svetskog rata, a među njima posebno pitanje je pitanje stradanja Srba. Braća Jevreji su to uspeli da srede i da kod međunarodnih vlasti, svojih sunarodnika i ostalih odgovornih prikažu svoje stanje stradanja u toku Drugog svetskog rata, a mi Srbi to nismo uspeli da dokažemo do danas. Predsednik Hrvatske Milanović reče pre neki dan da Jasenovac i Srebrenica nisu isto i da bi onda trebalo u pravnoj nauci sačiniti i novi naziv za genocid, a ja koliko znam, učila sam, pravnik sam i radila sam u instituciji Savezne uprave, gde se o tome jako puno govorilo i razgovaralo, pa mi je potpuno jasno šta je genocid. Sve ovo što je radila država Hrvatska prema srpskom narodu, Jevrejima i Romima, to je pravi genocid. Izetbegović reče neki dan da bi u Bosni trebao zabraniti negiranje zločina u Jasenovcu. Dakle, političarima u regionu je jasno da je u NDH u Jasenovcu učinjen genocid, ne svima ali ponekima jeste. Samo Srbi nisu u stanju da donesu rezoluciju i osude genocid nad svojim narodom. Danas nosim bedž na kome piše „Osamdeset godina genocida u NDH“ i da se u tom smislu usvoji rezolucija i međunarodni dan genocida i ovu košulju, da me dobro vidite i zapamtite moje reči danas na ovaj istorijski dan. Dete sam bila. Nisam ni u školu pošla, ali sam neke stvari jako dobro upamtila. Trebali smo mnogo više do danas da uradimo, ali nažalost nismo. Zar treba da se sami podsećamo, odnosno da molimo da se osudi genocid nad genocidima u 20. veku nad sopstvenim narodom. Treba da se stidimo seni jasenovačkih žrtava i mučenika danas. Glasajte po svojoj savesti za dopunu dnevnog reda da bismo mogli usvojiti rezoluciju i izvršiti taj moralni istorijski čin za stradale žrtve u našem narodu, jer Srbi nisu nikada u svojoj istoriji bili genocidni. Bili su spremni da se bore za prava i sudbinu drugih naroda, da daju sopstvenu žrtvu i interesu drugih naroda, da ne idemo dalje u istoriju, da ponavljamo gde, šta, kada i kako, poznato je mnogima to. Treba da činimo sve u tom cilju zbog svoje dece i budućnosti na Balkanu, jer brutalno su ubijana deca u Jasenovcu, NDH je to, i to je pravi genocid. Kada hoćeš da ubiješ čitav narod, ubi majku i dete. Da vam kažem kolege, dragi poslanici, to je genocid. Rezolucija je državno pitanje od najvećeg značaja za srpski narod i njegovu budućnost i suživot sa susedima. Kako sam duže vreme provela kroz logore sa dve sestre i bratom, oca su likvidirali već u aprilu posle 10 dana nastanka NDH, a nas sa majkom i ostalim Srbima Zapadne Slavonije dva puta su terali u logor. Neću o toj istoriji stradanja tog slavonskog naroda u toku Drugog svetskog rata. To sve što je rađeno je genocid. Gledala sam kako ustaše peku, čereče, ovo je grozno, ali je istinito, seku glavu, lome glavu detetu u logoru kada su nas odvajali u Sisku. Majke, deke, bake i nas decu na jednu stranu, a bake, deke i ostale stare na drugu stranu. To je jedan bio opšti plač, jedan opšti jauk, jedna opšta beda. Videla sam kako je ustaša jednom mališanu, mali dečkić, glavu otkinuo i bacio, a majci dete koje je dojila bacio na drugu stranu. Ja sam svojim očima gledala, bilo je puno prizora. Drage kolege poslanici, sve što je činjeno u toku Drugog svetskog rata u NDH prema Srbima, Jevrejima i Romima je bio pravi genocid. Dozvolite da se zahvalim svima koji su posebno podržali jasenovačke velikomučenike, koji su ubijani na 57 načina i nad kojima je izvršen genocid, a i nas preživele logoraše. Moramo probiti gromoglasnu tišinu i ćutanje u Skupštini, pa čin ne usvajanja rezolucije o genocidu u Jasenovcu i NDH je posledica po narod, ne samo Srbije, već i Balkana. Tražimo punu odgovornost. Snosiće Skupština Srbije u tom slučaju, ukoliko se ne zauzme za interese svog naroda i zemlje koju predstavlja. Narod koji nema istoriju, istorijsko pamćenje i snagu da osudi genocid, osuđuje da mu se stradanje ponovi. Ovo nije hrvatski Sabor koji ne priznaje genocid u NDH, samo je srpski parlament i u tom smislu dužnost je i obaveza ovog parlamenta da se prema svom narodu koji predstavlja postavi na način kako to odgovara i treba da se odnosi prema svome narodu. Nastojmo da po drugi put ne ubijemo žrtve odbijanjem rezolucije o osudi genocida koji je izvršen nad njim u toku Drugog svetskog rata. Nemojte da izneverimo očekivanja Srba, prognanika „Oluje“ i „Bljeska“ i srpske dijaspore širom sveta. Srba ima jako puno po celom svetu, ali i Jevreja i Roma koji su bili žrtve. Sve možemo da oprostimo, ali decu ne možemo i da zaboravimo ne smemo. To je budućnost, to je snaga budućih naraštaja i ove zemlje, ove zemlje Srbije paćenice kroz sve ratove u prošlosti. U ime srpskog naroda i svih žrtava NDH dozvolite mi, predsedniče, da vam uručim moj lični primerak. Predsednik nije ovde, mi smo to pripremili, kao i svi mi bedževe što smo dobili itd. To ćemo učiniti kada se sretnemo sa njim. Ovaj čin je poslednji proboj logoraša Jasenovca da se nikad ne zaboravi. Nastojmo, genocid je strašan, strašan smo genocid doživeli u toku Drugog svetskog rata, a posebno srpski narod. Hvala vam na pažnji.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: ukupno – 143, za – 30, nisu glasala - 113. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Gospođo Tišma, da znate, predlog ostaje u zvaničnoj proceduri. Narodni poslanik Selma Kučević, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog rezolucije o genocidu u Srebrenici. Narodni poslanik Selma Kučević nije tu. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: ukupno – 145, protiv – tri, nisu glasala – 142. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Marijan Rističević predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog rezolucije o zločinima u i oko Srebrenice od 1992. do 1995. godine. Reč ima Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, odmah na početku, kao i do sada, želim da kažem da žalim nad svim muslimanskim žrtvama koje su se desile u Bosni i Hercegovini, pa i na teritoriji bivše Jugoslavije. Očigledno da oni koji tvrde da je u Srebrenici počinjen genocid ne žale i nisam čuo do sada da žale nad srpskim žrtvama, ali ja mislim da oni ne žali ni sopstvene žrtve, već da ih politički upotrebljavaju u političkim ciljevima, ne samo svojim političkim ciljevima, već i ciljevima svojih mentora. Nisam baš mislio da se javljam za reč, ali Sveti Nikola je bio nedavno. Na Svetog Nikolu u kraju mog oca, u kraju moje majke gde su rođeni, 1992. godine u selu Jošanica, opština Foča, prema Goraždu, ubijeno je od strane armije Bosne i Hercegovine 56 Srba na slavu. Ubijeni su sekirama i noževima i do dana današnjeg za to nikada niko nije odgovarao. To je dokaz da Haški sud nije uspostavio poverenje između zaraćenih naroda, već da je svojim presudama i svojim činjenjem i nečinjenjem, kažnjavanjem nekad nevinih, nekažnjavanjem puno puta krivih, raspirivao nepoverenje između ne tako davno zaraćenih naroda. Među 56 žrtava 21 su bile žene, žene, 16 Višnjića, dve familije kompletne su poklane noževima i ubijene sekirama, troje dece. Najmlađa Danka Tanović je imala dve godine, Dražen je imao osam, a Dragana je imala 10. Zato sam se javio, jer oni zaslužuju da budu pomenuti i da kažem da za taj zločin nikada niko nije odgovarao, što je za osudu, ne samo nas Srba, već i za osudu onih koji danas nisu došli, a insistiraju da je u Srebrenici počinjen genocid. Ako može u jednoj opštini da bude počinjen genocid, zašto ne bi mogao u jednom selu, tim pre što ovde nije bilo odvajanja žena i dece? Surovo su svi likvidirani na dan slave Svetog Nikole. Zato tvrdim da su zločini u Srebrenici i oko Srebrenice međusobno povezani, ali da to nije genocid, ni da ovaj surovi zločin takođe nije genocid, jer to nije uništavanje cele jedne populacije i tako dalje, neselektivno. Ako je genocida bilo, a bilo je 21. veku u Bosni i Hercegovini, genocida je bilo nad Srbima, a poslednji genocid koji se dešava je genocid na istinu. Hvala.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: ukupno – 146, za – 12, nije glasalo – 134. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o Predlogu za stavljanje na dnevni red akta po hitnom postupku i o predlozima za dopunu dnevnog reda, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika stavljam na glasanje Predlog dnevnog reda u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: ukupno – 146, za – 135, nije glasalo – 11. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Petnaeste sednice Drugog redovnog zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini, u celini. D n e v n i r e d Predlog odluke o izboru na funkciju javnih tužilaca, koji je podnela Vlada. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika, obaveštavam vas da je pozvana da sednici prisustvuje Maja Popović, ministar pravde. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Pozdravljam i ministarku. Saglasno članovima 192. stav 3. i 201. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izboru na funkciju javnih tužilaca. Da li predstavnik predlagača Maja Popović, ministar pravde, želi reč na početku sednice? Izvolite, imate reč.
Poštovani poslanici, poštovane dame i gospodo, danas je na dnevnom redu Narodne skupštine Predlog odluke za izbor nosilaca javnotužilačke funkcije, odnosno 37 javnih tužilaštva, u Tužilaštvu za organizovani kriminal, apelacionim, višim i u osnovnim javnim tužilaštvima u Republici Srbiji. Pored kandidata za tužioca za organizovani kriminal, predloženi su kandidati za dva apelaciona javna tužilaštva, 11 viših javnih tužilaštava i 23 osnovna javna tužilaštva. Ustav Republike Srbije u članu 159. stav 2. i 3. propisuje da javnog tužioca bira Narodna skupština na predlog Vlade, na mandat od šest godina i da isto lica može biti ponovo birano na funkciju javnog tužioca. Ova odredba Ustava sadržana je u članu 74. stav 1. Zakona o javnom tužilaštvu. Postupajući u skladu sa Zakonom o javnom tužilaštvu, Državno veće tužilaca oglasilo je izbor za tužioca za organizovani kriminal, apelacionih, viših i osnovnih javnih tužilaštava u Republici Srbiji. U „Službenom glasniku Republike Srbije“ ovaj oglas objavljen je 30. jula 2021. godine, a u dnevnom listu „Politika“ istog dana. Svi kandidati koji su uzeli učešće na ovom konkursu ispunjavaju zakonom propisane opšte i posebne uslove za obavljanje funkcije javnog tužioca koji su propisani u članu 76. i 77. Zakona o javnom tužilaštvu. Na osnovu člana 51. Poslovnika o radu Državnog veća tužilaca, Državno veće tužilaca obrazovala je Komisiju koja je utvrdila blagovremenost i potpunost podnetih prijava. Potpune i blagovremene prijave Komisija je dostavila Državnom veću tužilaca na dalji postupak. Komisiju je činilo troje predstavnika Državnog veća tužilaca, Aleksandar Malešević, vršilac dužnosti sekretara Državnog veća tužilaca, Olivera Kijevčanin, viši savetnik u Državnom veću tužilaca i Nikola Đukanović savetnik u Državnom veću tužilaca. Posle utvrđivanja blagovremenosti i potpunosti podnetih prijava, pristupilo se vrednovanju znanja kandidata od strane Komisije za sastavljanje i vrednovanje pisanog teksta i vrednovanje programa organizacije unapređenja rada javnih tužilaštava. Komisiju za osnovna javna tužilaštva činila su Tanja Vukićević, član Državnog veća tužilaca, Tomislav Kilibarda, vršilac funkcije Apelacionog javnog tužilaca u Beogradu i Milijana Dončić, vršilac funkcije Apelacionog javnog tužioca u Kragujevcu, Dragan Često diplomirani pravnik i Dragan Lopušina diplomirani pravnik. Komisiju za viša javna tužilaštva činili su Branko Stamenković, član Državnog veća tužilaca, Zorica Stojšić, zamenik republičkog javnog tužioca, Slobodan Radovanović, zamenik republičkog javnog tužioca, Marica Dulin diplomirani pravnik i Dragan Lopušina diplomirani pravnik. Komisiju za Tužilaštvo za organizovani kriminal činili su Milan Tkalac, član DVT, Slobodan Radovanović, zamenik republičkog javnog tužioca, Miljko Radisavljević, zamenik republičkog javnog tužioca, Dragan Rajković, diplomirani pravnik i Velimir Golubović, diplomirani pravnik. Za tužioca za organizovani kriminal predložen je Mladen Nenadić, tužilac za organizovani kriminal. Za Javnog tužioca u Apelacionom javnom tužilaštvu u Beogradu predložen je Tomislav Kilibarda, vršilac funkcije javnog tužioca u Apelacionom javnom tužilaštvu u Beogradu. Za javnog tužioca u Apelacionom javnom tužilaštvu u Kragujevcu predložena je Milijana Dončić, vršilac funkcije javnog tužioca u Apelacionom javnom tužilaštvu u Kragujevcu. Za javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Beogradu predložen je Nenad Stefanović, zamenik javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Beogradu. Za javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Valjevu predložena je Dragana Marković, javni tužilac u Višem javnom tužilaštvu u Valjevu. Zatim, za javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Smederevu, predložen je mr Ivan Konotar, javni tužilac u Osnovnom javnom tužilaštvu u Mladenovcu. Za javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Somboru predložen je Zoran Divjak, javni tužilac u Višem javnom tužilaštvu u Somboru. Za javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Subotici, predložen je Miroslav Krkelić, javni tužilac u Višem javnom tužilaštvu u Subotici. Zatim, za javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Šapcu predložena je Svetlana Nedeljković, vršilac funkcije javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Šapcu. Za javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Kruševcu predložen je dr Bratislav Petrović, javni tužilac u Višem javnom tužilaštvu u Kruševcu. Za javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Kraljevu predložen je Milan Đorđević, zamenik javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Kraljevu. Za javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Novom Pazaru predložena je Milana Mrvić, javni tužilac u Višem javnom tužilaštvu u Novom Pazaru. Za javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Nišu predložena je Gorica Mitić, javni tužilac u Višem javnom tužilaštvu u Nišu. Zatim, za javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Vranju predložena je Danijela Trajković, javni tužilac u Višem javnom tužilaštvu u Vranju. Za javnog tužioca u Prvom osnovnom javnom tužilaštvu predložen je Ljubivoje Đorđević, javni tužilac u Prvom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu. Za javnog tužioca u Drugom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu predložen je Nebojša Popović, javni tužilac u Drugom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu. Za javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Obrenovcu, predložena je Danijela Sinđelić, javni tužilac u Osnovnom javnom tužilaštvu u Obrenovcu. Zatim, za javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Novom Sadu predložen je Radivoje Kaćanski, zamenik javnog tužioca u Višem javnom tužilaštvu u Novom Sadu. Za javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Bačkoj Palanci predložen je Milan Knežević, javni tužilac u Osnovnom javnom tužilaštvu u Bačkoj Palanci. Za javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Zrenjaninu, predložen je Mladen Vujin, javni tužilac u Osnovnom javnom tužilaštvu u Zrenjaninu. Za javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Bečeju predložena je Tamara Simin, zamenik javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Bečeju. Za javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Sremskoj Mitrovici predložena je Nada Radmanović Grozdanić, javni tužilac u Osnovnom javnom tužilaštvu u Sremskoj Mitrovici. Za javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Subotici predložena je Lidija Panić Miletić, javni tužilac u Osnovnom javnom tužilaštvu u Subotici. Za javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Senti, predložen je Mirko Gašović, javni tužilac u Osnovnom javnom tužilaštvu u Senti. Za javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Kragujevcu predložena je Slobodanka Raković, javni tužilac u Osnovnom javnom tužilaštvu u Kragujevcu. Za javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Paraćinu predložena je Marina Makariev, javni tužilac u Osnovnom javnom tužilaštvu u Paraćinu. Zatim, za Javno tužilaštvo u Osnovnom javnom tužilaštvu u Kragujevcu predložena je Slobodanka Raković, javni tužilac u Osnovnom javnom tužilaštvu u Kragujevcu. Za javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Paraćinu, predložena je Makarijev, javni tužilac u Osnovnom javnom tužilaštvu u Paraćinu. Za javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Kruševcu, predložena je Dragan Jovanović, javni tužilac u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Kruševcu, predložen je Dragan Jovanović, javni tužilac u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Kruševcu. Za javnog tužioca u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Raški, predložena je Dragica Rosić, javni tužilac u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Raški. Za javnog tužioca u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Gornjem Milanovcu, predložena je Milena Veljovic, javni tužilac u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Gornjem Milanovcu. Za javnog tužioca u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Užicu, predložen je Marko Dimitrijević, javni tužilac u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Užicu. Za javnog tužioca u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Požegi, predložen je Vladimir Vučković, zamenik javnog tužioca u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Požegi. Za javnog tužioca u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Požarevcu, predložena je Snežana Dubajić, javni tužilac u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Požarevcu. Za javnog tužioca u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Velikom Gradištu, predložen je Saša Milojković, javni tužilac u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Velikom Gradištu. Za javnog tužioca u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Vladičinom Hanu, predložen je Dragan Nikolić, javni tužilac u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Vladičinom Hanu. Za javnog tužioca u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Leskovcu, predložena je Renata Cvetanović, javni tužilac u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Leskovcu. Za javnog tužioca u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Kraljevu, predložena je Mirjana Milović Kolarević, zamenik javnog tužioca u Osnovom i Javnom tužilaštvu u Kraljevu. Za javnog tužioca u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Rumi, predložen je Milosav Rakić, vršilac funkcije javnog tužioca u Osnovnom i Javnom tužilaštvu u Rumi. Na kraju želela bih da se zahvalim na pažnji i izrazim nadu da će Narodna skupština u danu za glasanje izabrati predložene kandidate za javne tužioce. Hvala.
Hvala vam. Da li reč želi izvestilac nadležnog Odbora? Reč ima narodni poslanik Đorđe Dabić.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, uvažena ministarka pravde sa saradnikom, Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu podržao je sve predloge koji su danas na dnevnom redu i ja pozivam sve narodne poslanike da u danu za glasanje podrže Izveštaj našeg Odbora i svim tužiocima koji taj dan budu izabrani na ove funkcije želim puno sreće u obavljanju tog važnog i odgovornog posla za našu državu. U javnosti se često čuju tonovi koji idu ka tome da danas pravosuđe trpi pritiske od strane politike, od strane, kako kažu, izvršne vlasti, a upravo svim ovim rešenjima koja su pred nama pokazuje se da upravo ova vlast, a ne neka prethodna, je dala najveći impuls upravo ka toj potpunoj nezavisnosti sudstva i tužilaštva. Svi tužioci će koji su danas zamenici tužioca tog dana imati status tužioca i na taj način se unapređuje rad i sudstva i tužilaštva i na taj način mi pokazujemo da zaista dajemo pun doprinos svemu onome za šta EU ima nastojanja kada je reč o evropskim integracijama, ka čemu naša država teži. Međutim, reći da politika danas ima uticaja na pravosuđe i na tužilaštvo nije sasvim netačna tvrdnja. Upravo i pritisak koji dolazi i politike postoji, ali on ne dolazi od strane izvršne vlasti, kao što se često spočitava, on upravo dolazi od strane opozicionog spektra koji često ima raznorazna očekivanja od tužilaštva i kada fabrikuju raznorazne afere očekivajući da će neko po njima da postupi i onda to proglašavaju da eto tužilaštvo, kažu, ne radi kako bi trebalo, a u stvari ne radi po njihovim diktatima kao što su navikli da je slučaj bio, znamo i sami, do 2012. godine. Oni samo kažu kada pitaju te vedete, kako da kažem, danas u pravosuđu koji tvrde da je pravosuđe pod uticajem politike, kada pitaju recimo Majića – ko to vrši na vas pritisak, pa on kaže – niko. Dakle, i oni sami potvrđuju da pritiska apsolutno nikakvog nema kada je reč o izvršnoj vlasti, niti u zakonodavnoj, ali kažem ta mantra postoji i plasira se u medijima iako mi sami potvrđujemo i ovim amandmanima i referendumom koji je pred nama da ćemo dati više nego što bi možda i mnoge države EU mogle da se pohvale da imaju takav jedan pravni okvir kakav mi ovde stvaramo. Kažem, građani Srbije treba da znaju da pritisak i te kako postoji kada je reč od strane politike ka tužilaštvu, ali ono što se dešava tužiocima koji danas pošteno i odgovorno rade svoj posao je upravo primer kada ih satanizuju raznorazni mediji pod Đilasovom kontrolom, kako izgleda pritisak politike na pravosuđe. Dakle, svaki tužilac koji bi eventualno se usudio da poštuje zakone ove zemlje, da sankcioniše ono ponašanje kao što smo imali prethodnih nedelja, divljanje po našim autoputevima, to se zna koji je član tačno povređen, naš i Ustav definiše i zakoni definišu da takvo ponašanje nije dopustivo, svaki tužilac koji bi se usudio da pokrene bilo kakav postupak bio bi proglašen za slugu režima, bio bi najstrašnije provučen kroz medijsko blato i onda mi dolazimo u situaciju da tužilac kaže – ne moram ja baš da poštujem zakon, ne moram da poštujem sve ono što je moja ustavna i zakonska obaveza, neka to neko drugi radi. Policija piše naloge za prekršaje, tužilaštvo do sada nije reagovalo, nismo čuli da je bilo ko iz tužilaštva reagovao i to je na taj način pokazatelj da se u ovoj državi i te kako ne poštuju zakoni od strane onih koji bi to trebali da rade i mislim da moramo da damo impuls ka tom procesu da se zna šta je uloga danas tužioca. Ne treba on da razmišlja šta će da napiše bilo kakav portal ili medij za njega, jer upravo mi biramo tužioce kao najhrabrije ljude u našoj zemlji da vode borbu protiv kriminala. Kako će on da vodi borbu protiv kriminala, da se suprotstavi ljudima koji su spremni da ubiju ako on ne sme da se zameri medijima kojih se plaši da će da ga provuku kroz medijsko blato? Onda zaista dolazimo u situaciju da se pitamo – šta je sledeći korak, nego smo pustili, moram zaista da kažem bitanga, Srđana, iz pokojne DS, Milivojevića, koji je izjavio da će Andreja Vučića i Danila Vučića posle izbora pronaći u šahti kao Gadafija i to je prošlo nezapaženo. Niko nije podigao bilo kakav akt. Potpuno je legitimno pozivati na ubistvo ne samo da je to predsednik države, nego bilo koga vi pozivate javno na ubistvo. To prolazi nezapaženo. Naravno da se nakon toga javljaju svi koji staju u odbranu takvog postupka. Kao što smo videli u slučaju Gorana Markovića koji nije prošao na nekom konkursu, nije dobio pare koje je očekivao da će da dobije, našao je čovek za shodno da odmah izađe u medije, da krene da se žali i da poruči Vučiću – bićeš streljan kao Čaušesku. Bolje da on spreči, da se sam povuče mimo izbora. Znaju da na izborima šanse nemaju, to su poslednja istraživanja pokazala. Neka se on povuče mimo izbora, a mi ćemo onda verovatno da mu oprostimo, nećemo ga streljati. Dakle, potpuno smo ušli u jedno ludilo gde je dovoljno da bilo ko da sebi za pravo da pozove na ubistvo predsednika i ne samo njega, nego i članove njegove porodice, a da naše tužilaštvo se pravi kao da ne postoji. Moramo zaista da uputimo i ohrabrenje tim ljudima koji sede u tužilaštvu. Ljudi reagujte, nemojte da dozvoljavate da se plašite da li će neko da vas provuče kroz medijsko blato. Morate da radite posao. Zato smo vas birali. Nismo vas birali da budete tužioci i sudije da biste se plašili i da biste puštali da ovu zemlju vode kriminalci, da dođu na vlast nazad kriminalci i da dozvolimo prosto da u javnosti može da se govori šta god hoće bez bilo kakvih sankcija. Zato postoji država. Kolega Rističević malopre na Odboru za pravosuđe upravo je upitao – šta je sledeće? Pustilo smo ovo, hajde sada da ih pustimo da izlaze sa kalašnjikovima na ulicu pa da kažemo i to je legitimno, šta da radimo, to je prosto izraz demokratske volje. Upravo zbog toga je potrebno da tužioci koje danas biramo, koji su izabrani, koji moraju da poštuju zakone da znaju šta je njihova obaveza i šta mi od njih očekujemo i zaista se nadam da ćemo u narednom periodu zaista se potruditi da stvorimo takav pravni osnov da imao i načina da sankcionišemo one koji ne rade svoj posao. Nama trebaju ljudi koji će da brane zakone i Ustav ove zemlje, a ne oni koji se kriju i koji se plaše. Još jednom, mi ćemo podržati sve predloge koji su na dnevnom redu i to je ono što je svakako važno da ljudi koje budemo izabrali ovde znaju šta je poruka naroda jer predstavnici naroda su upravo ovde u Narodnoj skupštini, a Narodna skupština i te kako treba da ima svoj stav i to ćemo u narednom periodu svakako činiti. Hvala.
Zahvaljujem Odboru za pravosuđe. Da li žele reč ovlašćeni predstavnici, odnosno predsednici poslaničkih grupa? Reč ima narodni poslanik Samir Tandir.
Poštovani predsedavajući, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovana ministarko, poštovani predstavniče ministarstva, danas govorimo o izboru tužilaca, između ostalog i tužilaca za organizovani kriminal. Jako važna tema. Ono što hoću na početku da istaknem jeste – bez vladavine prava nema demokratskog društva, a vladavine prava nema bez jakih institucija. Ono što stranka Pravde i pomirenja, kao najjača bošnjačka stranka apsolutno podržava jeste prvenstveno borba protiv kriminala i korupcije koju je najavio i koju sprovodi prvenstveno predsednik naše zemlje Aleksandar Vučić, Vlada i resorna ministarstva, kao i drugi organi naše zemlje. Bez obzira da li se slagali sa politikom ili ne, mora da se oda priznanje da je razbijena jedna ozbiljna, možda i najozbiljnija kriminalna grupa, grupa Veljka Belivuka koja je ikada postojala na ovim prostorima. Međutim, ono što je činjenica kod svakog organizovanog kriminala jeste da kriminal na može biti tako moćan samo kada ga čine kriminalci, već da on mora da ima logističku podršku određenih ljudi i sistema. Ono što se mora odati priznanje ovoj Vladi jeste da je ona razotkrila te trule jabuke u sistemu, da ih je detektovala, da su određeni funkcioneri privedeni, hapšeni kada je u pitanju ministarstvo i policija i pojedini službenici ministarstva i to je nešto na čemu treba odati priznanje. Nema efikasne borbe protiv kriminala i korupcije bez jakog sudstva i jakog tužilaštva o kome sada govorimo. Juče smo imali ovde raspravu oko Nezavisnog regulatornog tela za elektronske medije. Međutim, većina diskusija koje su se juče ovde u plenumu vodile mislim da je mnogo bilo važnije da ih čujete vi, kao ministar pravde, da ih čuju tužioci, a ne Nezavisno telo za elektronske medije. Apsolutno je neprihvatljiv javni diskurs koji imamo u poslednje vreme i mislim da on pospešuje i nasilje i da pospešuje podele u našem društvu što je apsolutno neprihvatljivo. Ljudi koji imaju određenu političku podršku, čak ona bila i minimalna, moraju da budu svesni odgovornosti za izrečenu reč i stav. Ne možete vi političkim protivnicima da pretite ubistvom, ne možete da pretite ubistvom članovima njihovih porodica, ne možete političkim protivnicima da pretite, ne znam šišanjem, bičevanjem, maltretiranjem, itd. To je uvod u jedan organizovan haos i ja vas molim, koristim ovu govornicu, ali i vi da iskoristite snagu svog autoriteta, jer šta je onda sledeće? Sledeće je ako jedan građanin permanentno sluša da se predstavnicima najvećih državnih institucija preti, da to prolazi nekažnjeno, šta će onda ljudi u svakodnevnom životu, kakav će oni diskurs da koriste? Znači, tu apsolutno više neće biti nikakvog respekta i ono što je jedan javni diskurs postaće nažalost uobičajeni nivo konverzacije među ljudima i to je nešto što ne smemo da dozvolimo. To je nešto, bez obzira kakav imate čin, kakvu imate poziciju, onog trenutka kada pređete crtu i kada počnete javno da pravite hajku, satanizaciju, stavljate metu nekom na čelo, a posebno kada su u pitanju porodice. Znači, apsolutno nije bitno da li je neko deo vlasti, da li je deo opozicije. Nisu naša deca dužna da nose taj teret zato što se njihovi roditelji bave nekim javnim poslom. Mislim da ljudi koji imaju takvo razmišljanje, oni imaju ozbiljan medicinski problem, a ne politički problem. Međutim, da li su oni svesni toga ili nisu to nama nije ni važno, važno je da tužioci, da sudije brzo, efikasno se ponašaju u skladu sa zakonom, da takvu jednu devijaciju presečemo, jer onog trenutka kada to postane jedan opšte prihvaćen javni diskurs imaćemo jednu inflaciju nasilja, a ta inflacija nasilja je imala svoju manifestaciju, kao što sam više puta govorio o tom slučaju, u Sjenici kada je ubijen jedan nevin čovek, Edin Hamidović na šetalištu, na korzou, pred svojom decom, pred svojom suprugom. Zašto? Pa, zato što je neko u tom trenutku shvatio da se njegovo mišljenje njemu ne sviđa i da se to na taj način rešava. E, tu je odgovornost, sada dolazimo do pravosuđa, do tužilaštva i do policije. Vrlo često, ja hoću da kažem, da ja i druge kolege kritikujemo rad, tražimo efikasniji rad Ministarstva policije. Međutim, moramo da se složimo da je tu u većini slučajeva odgovornost na tužilaštvu kada su u pitanju istraga, predistražne radnje, itd. Međutim, nekako po definiciji i difoltu više govorimo o ponašanju policije, a u stvari tu je ključna odgovornost na tužilaštvu. Da bi imali efikasniju tu borbu protiv kriminala i korupcije, zato samo zaista zadovoljan što danas imao izbor ovih tužilaca i u ovolikom broju, moramo da imamo elemente. Znači, elemente i taj alat kojim možemo da se borimo protiv organizovanog kriminala i korupcije. Ne možemo da imamo efikasnu borbu protiv kriminala i korupcije ako imamo na stotine predmeta kojima su zatrpani sudije, tužioci, nemamo dobre uvete za rad kada su oni u pitanju i nemamo, ne znam, dobre uvete za rad kada je u pitanju policija. Znači, sve ono što je neophodno da bi imali tu efikasnu borbu mora se obezbediti i sudovima i tužilaštvima, a onda moramo imati tu efikasniju borbi, ne samo na nivou države, kao što sam više puta isticao, ona mora da ide po dubini, a kada to govorim, znači svaka čast za ovaj slučaj Belivuka i druge borbe protiv organizovanog kriminala, videli smo i juče su bile određene akcije i hapšenja, i apsolutno je dokazano da ta partijska knjižica u ovom slučaju nikoga ne štiti. To je nešto što moramo pozdraviti. Međutim, mi očekujemo da se takve akcije prvenstveno sprovode po dubini i u tom delu naše zemlje odakle ja dolazim, to su sandžačke opštine, prvenstveno govorim o Sjenici. Dobio sam određena, kako da kažem, uveravanja da o tom famoznom komandiru policije, da će on biti smenjen. Ali, ovde nije bitna nacionalnost ni tužioca, ni tog komandira policije, važno je da taj čovek koji odrađuje taj posao, da ga radi pošteno i savesno, a ne da, kako se kaže u narodu – sjaši Kurta, da uzjaše Murta, pa oni rade za istu organizaciju i samo se menjaju. Kada neko predstavlja tužilaštvo, kada neko predstavlja sud, kada neko predstavlja policiju, on predstavlja državu. On na taj način na koji obavlja svoju poziciju, ljudi, građani, pogotovo u malim sredinama, na periferiji, pripadnici manjinskih zajednica, kroz taj obrazac ponašanja gledaju kako se država ponaša. Ono što hoću da istaknem jeste da je apsolutno ne dopustivo da imamo tu kontaminaciju određenih predstavnika pravosudnog sistema tužilaca. Ako sada govorimo sa tipovima sumnjive prošlosti ili sumnjivog biznisa, i o tome su mediji vrlo često govorili, pisali i na kraju se ništa ne desi, to je nešto što se mora permanentno pratiti od nadležnih institucija i pogotovo u malim sredinama jasno se zna ko sa kim pije kafu, ko se sa kim druži i vrlo često je i rahmetli akademik Muamer Zukorlić govorio da imamo situaciju u Novom Pazaru da se otprilike zna koliko koja presuda košta i koji advokat, koji slučaj i na koji način može da završi. Imamo taj primer nelojalne konkurencije koliko je taj organizovani kriminal kancer po naše društvo, po svako društvo, jeste dokaz fenomena propasti novopazarskog ekonomskog čuda, tog pazarskog džinsa. Do trenutka kada su imali jasnu tržišnu utakmicu, ljudi koji su se bavili proizvodnjom džinsa, oni su zapošljavali ljude, uspešno radili, itd. Onog trenutka kada je prljavi kapital ljudi koji se bavi organizovanim kriminalom, prvenstveno trgovinom narkotika, ušao u tu sferu, oni koji su se iskreno bavili proizvodnjom džinsa su propali, jer nisu mogli da izdrže tu tržišnu utakmicu. Molim vas da posebno pažnju obratite na taj deo naše zemlje. Ono što hoću da istaknem i da iskoristim vaše prisustvo, jeste da apelujem na vas da posebno obratite slučaj na tri slučaja. Slučaj Ernada Bakana, slučaj Skarepa i slučaj Fahrudina Mavrića. Pojedini ljudi, mi smo vrlo često ovde u parlamentu govorili o tim slučajevima, ti slučajevi sa pravnog polja pokušavaju da se prebace na polje dnevne politike. Neki ljudi, koji su politiri ili političari u nastanku u Novom Pazaru pokušavaju u nesreći ove tri porodice da iskoriste u dnevno političke svrhe. Molim vas da iznađete način da vi ili neko od saradnika, ili kako god, možda popriča sa ovim porodicama i da im izrazi, razuveri neke njihove sumnje, jer se pokušava to prebaciti na polje politike, da postupci koji su se vodili ili koji kasne u slučaju Bakana da su oni etnički motivisani, što ja apsolutno ne želim da verujem da to ima bilo kakve veze, već naprosto se radi o nekoj birokratiji ili nemaru određenih sudija. Ja vas molim da vi to ispitate i da se pošalje i Bošnjacima i Novom Pazaru i Sandžaku jedna poruka da smo mi ovde pred sudom apsolutno svi ravnopravni i da ako je neko zloupotrebio svoj položaj očekujem da vi to ispitate i da on snosi sankcije. Jako važna tema danas jeste na dnevnom redu i poslanički klub Stranke pravde i pomirenja i Ujedinjene seljačke stranke u danu za glasanje podržaće predloge zato što verujem da resorni odbor i nadležne institucije su zaista podrobno analizirali svakog kandidata. Većinu ili skoro sve kandidate apsolutno ne poznajem, ali verujem da su kolege iz odbora to odradile temeljno i zato ćemo predlog podržati. Hvala vam.
Zahvaljujem se predsedniku poslaničke grupe Stranka pravde i pomirenja i Ujedinjena seljačka stranka. Reč ima predsednik poslaničke grupe Ujedinjena dolina SDA Sandžaka, narodni poslanik Šaip Kamberi.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, ovom odlukom se predlaže izbor tužilaca u tužilaštvu za organizovani kriminal, tužilaca u apelacionim i javnim tužilaštvima, višim i osnovnim tužilaštvima. Ne znam da li na listi predloženih kandidata ima lista kandidata iz redova nacionalnih manjina, ali po onome što vidim, ne vidim nijednog predstavnika iz redova albanske nacionalne manjine. Možda je zato i ovo trenutak da istaknem neke činjenice a u cilju poboljšanja delotvornog učešća manjina u pravosudnim institucijama. U Osnovnom tužilaštvu u Vranju, odeljenje zapravo zaduženih za Bujanovac, bilo je zaposleno dvoje zamenika tužilaca albanske nacionalne pripadnosti koji su tokom ove godine ispunivši zakonske uslove otišli u penziju i ova radna mesta su upražnjena. Osnovno tužilaštvo je ostalo bez i jednog pripadnika iz redova albanske nacionalne manjine u redovima zamenika javnih tužilaca. Radi informisanja javnosti, Osnovno tužilaštvo u Vranju nadležno je i za područje osnovnog suda u Bujanovcu a samim tim pokriva i područje Opštine Preševo, područje sa značajnim brojem albanskog stanovništva, koje je ostalo bez i jednog pripadnika u redovima tužioca, odnosno zamenika tužioca. Participacija nacionalnih manjina u svim državnim institucijama, pa i pravosuđu zagarantovana je članom 77. stav 2. Ustava Republike Srbije i članom 20. Zakona o zaštiti prava i sloboda nacionalnih manjina. Demokratija je proces koji podrazumeva da štiti celokupno stanovništvo jedne države, bez obzira na njegove kulturne, društvene, ekonomske, jezičke, etničke ili verske pripadnosti. Države moraju u celosti poštovati vladavinu prava i međunarodne standarde manjinskih prava, uključujući i standarde koji se odnose na delotvorno učešće manjina, kaže se u preporukama iz Lunda da delotvorno učešće nacionalnih manjina u javnom životu Visokog komesara OEBS-a za prava manjina. Budući da se autoritet vlasti zasniva na volji naroda, dokument iz Kopenhagena, preambula stav 5. i 6, podrazumeva da svako ima pravo da učestvuje u javnim poslovima, zauzvrat to zahteva da na svim nivoima vlasti postoje reprezentativne institucije, kaže se u Univerzalnoj deklaraciji demokratije Interparlamentarne unije usvojene 1997. godine. S tim u vezi, moram da kažem da su manjinska prava integralni deo međunarodnih propisa o ljudskim pravima i one nameću obavezu svakom članu međunarodne zajednice. Države članice OEBS-a su takođe vezane svojim političkim opredeljenjima i obavezama u oblasti manjinskih prava, na osnovu dokumenta iz Kopenhagena. U Povelji UN naglašen je značaj sprečavanja i otklanjanja pretnji miru, Povelja UN, član 1. Istorija nam pokazuje da postoji veća verovatnoća izbijanja sukoba kada države ne štite adekvatno manjinska prava. Prema Ljubljanskim smernicama za integraciju raznolikih društava, države su dužne osim da promovišu prava manjina da delotvorno učestvuju u javnom životu obavezni da omoguće njima da očuvaju svoj identitet tako što će im pružiti jednake mogućnosti za korišćenje njihovog jezika, što znači da treba obezbediti uslove za korišćenje manjinskih jezika i u sudskim postupcima, a to se postiže i preko zapošljavanja lica sa znanjem manjinskih jezika. Dakle, Republika Srbija je obavezna da kao član Međunarodne zajednice OEBS, Saveta Evrope, UN, stvori jednake mogućnosti za sve manjine, pa i za albansku manjinu. Moram reći da je participacija Albanca u pravosudnim institucijama koje pokrivaju područje opštine Preševo, Bujanovac, pa i Medveđa ispod nivoa koje zahtevaju kako domaći tako i međunarodni standardi. U Osnovnom sudu u Bujanovcu je 67 zaposlenih od kojih je samo 20 albanske nacionalne pripadnosti dok je 47 srpske nacionalne pripadnosti. Od 12 sudija koliko ima taj sud, osam je srpske, četiri albanske nacionalne pripadnosti. U Osnovnom tužilaštvu u Vranju je bilo zaposleno troje Albanaca, dva zamenika i jedan viši pomoćnik tužioca, dva zamenika su otišla u penziju i ta dva mesta su ostala upražnjena. Ovo su podaci koje su te institucije dale predsedniku skupštine opštine Bujanovac na njegov zahtev dok je Prekršajni su u Vranju, odeljenje u Bujanovcu odbilo da da tražene podatke, pa je predmet prosleđen Povereniku za informacije od javnog značaja. Postoje nekoliko pripadnika albanske zajednice koji ispunjavaju sve kriterijume koje zahtevaju zakon za izbor na mesto sudija, odnosno javnih tužioca ili njenih zamenika. Svestan je da je integracija proces koji traje, ali isto tako moram da istaknem da se mi nalazimo u jednom procesu koji traje od 2001. godine, a koji je započeo tadašnjim planom i programom za rešavanje krize u opštinama Preševo, Bujanovac i Medveđa, čije su odredbe potvrđene novim sporazumom 2009. godine koji je zaključen posredstvom misije OSCE u Srbiji i njenog tadašnjeg šefa ambasadora, Hansa Ola Urstad, pa je iz zaključka Vlade Republike Srbije iz 2013. godine kojim je u potpunosti prihvaćena informacija koordinacionog tela o neophodnosti integracije albanske manjine u svim državnim institucijama, pa i u pravosuđu. Adekvatno i delotvorno predstavljanje manjina ne bi trebalo ograničiti samo na lokalni nivo. Regionalna participacija je poželjna, ali i dobra za demokratiju. Verujem da ste vi upoznati da je u višem tužilaštvu, Javnom tužilaštvu u Vranju nijedan Albanac nije zaposlen, a to tužilaštvo pokriva teritoriju u kojoj albanska manjina čini više od 20$% stanovništva. Dakle, kako se radi o pravosudnim institucijama koje pokrivaju teritorije koje su nastanjene albanskim kao većinskim stanovništvom, moje bi u ovom trenutku bilo i pitanje, da li ministarstvo ima konkretan plan popunjavanja tih radnih mesta i obezbeđivanja ravnopravnih uslova integracija pripadnika albanske nacionalnosti u te institucije, govorim o onim pripadnicima koji ispunjavaju zakonske uslove za izbor, odnosno imenovanje na ta mesta. Hvala vam.
Zahvaljujem. Javila se narodna poslanica, Jelena Žarić Kovačević, na repliku, ona ima prioritet, pa onda ministarka. Izvolite.
Hvala vam predsedavajuća. Javila sam se kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu zato što smo mogli da čujemo određene informacije koje sam ja morala, smatrala da moram i želela da reagujem. Dakle, vrlo je jasno da se ne radi ni o kakvoj diskriminaciji, već o ispunjavanju kriterijuma koji se tiču pre svega stručnosti. Koliko se sećam, u Bujanovcu je duže vremena tužilac bio Albanac. Dakle, ne postoji nikakav nacionalni predznak, već postoji kriterijum koji se zove stručnost. Sada četiri sudija od 12, sudija u Bujanovcu su Albanci, iako nemam nikakvu nameru da ovde prebrojavam ljude po nacionalnoj pripadnosti, ali ako ćemo da govorimo na taj način, postoje i četiri tumača za albanski jezik koji pripadnicima te nacionalne manjine omogućavaju da rade svoj posao. Od tri sudijska pomoćnika, dva su Albanci. Direktna diskriminacija svakako ne postoji kada govorimo o sudijama, o tužiocima, postoje prevodioci koje omogućavaju i pripadnicima albanske nacionalne manjine da učestvuju u postupcima i u radu. U svakom slučaju, ako već razgovaramo na taj način, ja želim da iznesem i druge podatke koji se tiču opštine Preševo i opštine Bujanovac. Dakle, predsednik opštine Preševo je Albanac, zamenik predsednika je Albanac, predsednik skupštine je Albanac, zamenik predsednika je Albanac, sekretar i zamenik sekretara su Albanci, svi načelnici opštinskih uprava su Albanci. U Bujanovcu gde živi 40% Srba, predsednik opštine je takođe Albanac, zamenik predsednika je Albanac i svi funkcioneri u opštini Bujanovac su Albanci iako je SNS na poslednjim izborima dobila 10 mandata, odnosno u glasovima 1.300 glasova više od onih koji tamo vrše vlast. Prema tome jednonacionalna vlast je isključila Srbe iz vođenja te opštine, iz rukovođenja poslova koji se tiču te opštine, iako tamo ima 40% Srba. Dakle, ne znam zašto danas pričamo o diskriminaciji u pravosuđe za koju verujem da apsolutno ne postoji, a evo čujem da se i gospođa Popović javila za reč, pa ću onda ostaviti i njoj da dopuni ili da me ispravi ukoliko sam iznela neke informacije koje nisu tačne. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministarka pravde.
Poslanici, ona je iznela podatke koje sam ja želela da iznesem. Samo bih dopunila njeno izlaganje time gde se ovog trenutka biraju tužioci, znači, rukovodioci tužilaštava. Vi ste pomenuli dva zamenika javnog tužioca koji su otišli u penziju. Taj izbor je tek na redu. Pri tom Ministarstvo pravde ne bira tužioce, niti sudije, već to radi Državno veće tužilaštva i Visoki savet sudstva. U svakom slučaju jedan od kriterijuma i najvažniji kriterijum je kvalitet obavljanja navedenog posla. Apsolutno nema razloga, ni priče o diskriminaciji, imajući u vidu sve ovo što je gospođa Žarić iznela, tako da mi razmišljamo o nacionalnim manjinama. Što se tiče njihovog korišćenja jezika na sudu, ovog puta sudskog tumača, svako ima pravo da koristi svoj maternji jezik. Hvala.
Zahvaljujem se ministarki Popović. Replika, Šaip Kamberi.
Ja neću uporediti brojke zaposlenih u opštinskoj upravi u svim službama koje je osnivač opština Bujanovac ili Preševo, da bismo videli tačan broj zaposlenih po nacionalnoj strukturi. To možda za neki drugi put. Ja govorim o nekom procesu u kome se albanska zajednica nalazi sa ovom državom još od 2001. godine, a zadnja je informacija Koordinacionog tela o potrebi integracije albanske zajednice u svim institucijama, pa i u pravosudnim institucijama od 25. februara 2013. godine na osnovu kojeg je Vlada Republike Srbije dana 4. juna 2013. godine donela zaključak da se prihvata izveštaj sa sastanka predsednika Koordinacionog tela Vlade Republike Srbije za opštine Preševo, Bujanovac i Medveđa i predstavnika političkih stranaka Albanaca sa područja opštine Bujanovac, koji je sastavni deo ovog zaključka. Potpisao je tadašnji premijer Ivica Dačić. Dakle, govorim o nekim obavezama koje su stvorene, a koje bi trebale u procesu integracije da se realizuju. Zato sam i pitao, ako su već upražnjena radna mesta, da li će biti, razumem da su to možda druge institucije, ali ministarstvo ima sigurno uvid u sve te procedure i da li će ta mesta biti popunjena? Hvala.
Zahvaljujem. Ministarka pravde.
Svakako bih odgovorila da će sva upražnjena radna mesta biti popunjena. Na koji način ja to ne mogu da prejudiciram, jer je to isključivo odluka, kao što sam rekla, Državnog veća tužilaca i Visokog saveta sudstva, što se tiče tužioca i što se tiče sudija. Hvala.
Hvala. Možemo da nastavimo. Reč ima ovlašćena predstavnika poslaničke grupe Socijaldemokratska partija Srbije, narodna poslanica Danijela Veljović.
Zahvaljujem predsedavajuća, uvažena ministarka sa saradnikom, koleginice i kolege narodni poslanici. Danas na dnevnom redu sednice imamo Predlog odluke o izboru na funkciju javnih tužilaca. Na osnovu važećeg Zakona o javnom tužilaštvu, a pre svega važećeg Ustava Republike Srbije, javne tužioce bira Narodna skupština na predlog Vlade, na period od šest godina. Iako smo u materijalu za današnju sednicu blagovremeno dobili biografije svakog kandidata, ja se neću baviti razlozima za i protiv njihove kandidature, smatrajući da je najmerodavniji organ da o tome rasprava Državno veće tužilaca. Upravo članom 82. Zakona o javnom tužilaštvu jasno je utvrđeno da Državno veće tužilaca sastavlja rang listu kandidata na osnovu njihove stručnosti, osposobljenosti i dostojnosti za obavljanje javne funkcije. Stručnost podrazumeva posedovanje teorijskog i praktičnog znanja neophodnog za obavljanje javno-tužilačkog poziva. Osposobljenost podrazumeva veštine koje omogućavaju primenu pravničkih znanja u rešavanju problema, dok se dostojnost odnosi na moralne osobine, kao što su poštenje, pravičnost, istrajnost, čuvanje ugleda institucije, svest o društvenoj odgovornosti, održavanje samostalnosti i nepristrasnosti. Prilikom izbora i predlaganja kandidata za javno-tužilačku funkciju zabranjena je diskriminacija po bilo kom osnovu. Najvažnija uloga tužioca je upravo u rukovođenju predistražnog postupka i istrage. U ovoj fazi važno je operativna saradnja sa MUP koja mora biti efikasna, konstruktivna, nesumnjiva, jer od toga zavisi ceo istražni postupak. Policija je obavezna da postupi po zahtevu nadležnog javnog tužioca, ako to ne učini, javni tužilac može o tome odmah obavestiti starešinu organa, a po potrebi i nadležnog ministra i Vladu. Javni tužilac može zahtevati i pokretanje disciplinskog postupka protiv policajca, kojeg smatra odgovornim za nepostupanja. Međutim praksa je pokazala da se ovo gotovo nikada ne dešava i da ova ovlašćenja nisu dovoljna za rukovodeću ulogu tužioca u istražnom postupku. Problem je naročito izražen kada su u pitanju predmeti, gde su mogući osumnjičeni pripadnici policije, primera radi, evo kako su ovi problemi rešeni u nekim evropskim državama. U Španiji, recimo, ovo pitanje je rešeno osnivanjem posebnog dela policije koje odgovara tužilaštvu, u Švajcarskoj je tužilac istovremeno i direktor policije, u Belgiji su određeni delovi policije pripojeni tužilaštvu. Jako je važno govoriti o zaštiti javnog reda i morala, o zaštiti interesa maloletnika i privatnosti učesnika u postupku, i stalno kada se govori o pravosuđu i javno tužilačkoj funkciji koristim priliku da istaknem i stav SDPS, da se mora sprečiti curenje informacija u javnosti koje su od značaja za vođenje postupka, jer se time nanosi velika šteta licima u postupku i celokupnoj javnosti, upravo iz razloga što mediji često zloupotrebljavaju ove informacije radi senzacionalizma. Sa druge strane, dešava se loša ili nedovoljna komunikacija javnog tužilaštva sa medijima, i taj pasivan odnos dosta kvari imidž javnog tužilaštva, i smatram značajnim da javni tužioci ne beže od medija, da njihov rad, iako samostalan, treba da pruži određene odgovore i objašnjenja kada za to postoji, naravno i opravdani interes javnosti. Najznačajnije izmene u pravosuđu, pa i samoj organizaciji javnog tužilaštva, trebalo bi da donesu novi ustavni amandmani, o kojima će se građani izjasniti na referendumu 16. januara. Ono što ovi ustavni amandmani treba da reše jeste veća samostalnost javnih tužilaca i proširena definicija imuniteta javnih tužilaca. Ovim amandmanima Narodna Skupština, je isključena iz izbora sudija, predsednika sudova, javnih tužilaca, a ustavne izmene predviđaju da tužioci kao i sudije, ne mogu odgovarati za mišljenje izraženo u okviru vršenja funkcija. Javno tužilaštvo bi, amandmanima trebalo da bude kolektivni organ u kojem su svi vlasnici javno tužilačke funkcije. Prema tome, svi zamenici javnih tužilaca, nastavljaju da vrše funkciju kao javni tužioci, u svojim javnim tužilaštvima. Funkciju javnog tužilaštva, vrše vrhovni javni tužilac, javni tužilac koji rukovodi radom javnog tužilaštva i javni tužioci. Rukovodilac tužilaštva, ima mogućnost izdavanja naredbi, preostalim tužiocima, ali isto tako protiv ovlašćenja koje on poseduje, postoje pravna sredstva čime se isključuje mogućnost zloupotreba. Jedna od važnih izmena koje donose ovi ustavni amandmani sastoji se u tome da će se povećati broj izbornih članova Visokog saveta tužilaca, ali je isključena mogućnost da vrhovni tužilac istovremeno bude član Saveta, a samim tim i predsednik istovremeno. Ovim će biti onemogućena koncentracija moći u rukama jednog čoveka. Visoki savet tužilaštva činiće 11 članova, 5 javnih tužilaca koje biraju javni tužioci i 4 istaknuta pravnika koje bira Narodna Skupština, Vrhovni javni tužilac i ministar pravde. Član Visokog saveta tužilaštva kojeg je izabrala Narodna Skupština iz redova istaknutih pravnika, ne sme biti član političke stranke. Visoki savet tužilaštva je samostalan organ koji obezbeđuje i jemči samostalnost tužilaca, predlaže Narodnoj Skupštini izbor i prestanak funkcije javnog tužioca, bira glavne i javne tužioce, imenuje vršioce funkcije javnog tužioca, odlučuje o prestanku njihove funkcije, kao i o drugim pitanjima koja se tiču položaja vrhovnog javnog tužioca i drugih tužilaca. Ovo su samo neki od ustavnih amandmana o kojima će se građani izjasniti na referendumu, zato je jako važno da se u javnosti na jedan objektivan i stručan način govori o svim ustavnim amandmanima, kako bi građani mogli da steknu realnu sliku o tome zašto je važno da se izmene delovi Ustava koji se odnose na pravosuđe i zašto je važno da iskoriste svoje Ustavom zagarantovano pravo i suverenitet i izađu na referendum. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se ovlašćenoj predstavnici poslaničke grupe Socijaldemokratska partija Srbije. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da ćemo danas raditi posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akta iz dnevnog reda ove sednice. Redovna pauza se planira u 13.50 časova, da bi se pripremili za zakletvu u ovoj sali od 14.00 časova. Nastavljamo dalje. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Jedinstvena Srbija, narodni poslanik Đorđe Kosanić.
Zahvaljujem. Poštovana ministarka Popović sa saradnikom iz Ministarstva, poštovana predsedavajuća, potpredsednice Skupštine, gospođo Kovač, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je danas Predlog odluke o izboru na funkciju javnih tužioca. Ministarka, vi ste na početku svoje rasprave govorili o kandidatima, da se ne ponavljam. Rekao bih da dva kandidata dolaze iz Kragujevca, odakle sam i ja, jedan iz Apelacionog tužilaštva, drugi iz Osnovnog tužilaštva, ali ono što je svakako važno, što ću ja na početku reći, da će poslanička grupa Jedinstvene Srbije u danu za glasanje podržati pomenute odluke kada je reč o izboru na funkciju javnih tužilaca. Jedinstvena Srbija u svom radu i delovanju uvek se zalaže za samostalnost i nezavisnost sudstva. Danas biramo tužioce, ali ne samo kada govorimo o tužiocima, kada govorimo i o sudijama, veoma je važno da oni budu samostalni i nezavisni u donošenju svojih odluka, jer to je u svakom slučaju preduslov vladavine prava, a sa druge strane i garancija za normalan život svih naših građana. Ministarka, ja ću se malo vratiti unazad i reći da je Srbija u prethodnih deset godina prošla kroz sveobuhvatne reforme kada je u pitanju pravosuđe, a sve u cilju da svakako nova organizacija pravosuđa iznese sav teret reformi. Kao krajnji cilj imali smo zaista pun razvoj što se tiče pravosuđa. Mogu slobodno da kažem da je Srbija možda i lider u regionu kada je u pitanju nezavisnost ili sudija ili tužioca, jer danas u našoj zemlji sudija i tužilac imaju punu slobodu u donošenju svojih odluka. Kada je reč o Evropskoj uniji, na putu ka EU, čija osnovna vrednost obuhvata vladavinu prava i poštovanje ljudskih prava, Srbija je ovu oblast, dakle, na putu ka EU, regulisala kroz Poglavlje 23 ili, kako ćemo sada reći, kroz klastere. Opšti zaključak Evropske komisije jeste da je pravosudni sistem u Srbiji napravio izvestan nivo pripremljenosti. Srbija stvara stabilnu društvenu klimu, jer težimo ka evropskim standardima i kao što sam rekao, i kada je u pitanju pravosuđe i kada je u pitanju tužilaštvo. U prilog tome ide i cela priča procedure oko izmene Ustava i način na koji će se sudije i javni tužioci birati u budućnosti. Ali, ministarka, ono što je veoma važno i, moramo biti iskreni, osnovni argument za promenu Ustava kada je u pitanju pravosuđe jeste činjenica da postojeći Ustav ostavlja veliki prostor za uticaj zakonodavne i izvršne vlasti na nosioce pravosudnih funkcija. Ovaj uticaj može da dovede do neželjene politizacije pravosuđa. Jedini cilj u stvari je praktično da se izbegne ova politizacija, a sa druge strane i ono što se svi zalažemo, kao što sam rekao, za punu nezavisnost što se tiče tužilaštva i što se tiče sudstva. Ono što je cilj i želja svih nas, jeste da dajemo garanciju da će Srbija biti jedno moderno društvo u kome će se u potpunosti primenjivati svi zakoni, kao što je to i sada. Kada govorimo o nacrtu akta, kada govorimo o tužilaštvu i promeni Ustava, predviđeno je da se promeni sastav i način izbora članova Državnog veća tužilaca koji će se, ja se nadam, promenom Ustava zvati Vrhovni savet tužilaca. Još jednom da napomenem, imaće 11 članova. Ovde ću reći da je predviđeno da Visoki savet tužilaca ima četiri člana koji dolaze iz reda istaknutih pravnika, njih će birati Narodna skupština Republike Srbije, ali ono što je važno, svakako, posle sprovedenog konkursa i dvotrećinskom većinom u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Pet članova biraju javni tužioci i glavni javni tužilac iz redova javnih tužilaca. Rekao sam da ima 11 članova, dva člana, doći će aktuelni ministar koji je zadužen za pravosuđe i, sa druge strane, Visoki javni tužilac po funkciji. Izbor vrhovnog javnog tužioca vrši Narodna skupština Republike Srbije, ali ono što je često problem, može da se desi da nemamo većinu u Skupštini što se tiče te odluke, ne samo kada je izbor visokog javnog tužioca u pitanju nego i kada je u pitanju Visoki savet tužilaca, pa je predviđen mehanizam kako bi se sprečila blokada ovih organa. Ako za njihove članove odnosno za vrhovnog javnog tužioca ne glasaju dve trećine odnosno tri petine svih narodnih poslanika, članove ovih organa iz redova istaknutih pravnika ili vrhovnog javnog tužioca bira komisija. Komisiju čine predstavnici organa koji su ustavna kategorija, dakle, to su predsednik Narodne skupštine, predsednik Ustavnog suda, predsednik Vrhovnog suda, Vrhovni javni tužilac i Zaštitnik građana. To sam već rekao, ali još jednom da pomenem, predviđeno je da se u okviru javno-tužilačke organizacije promeni naziv i funkcija. Ja sam kroz svoje izlaganje već to spomenuo, ali za neke funkcije samo već pomenute reći ću da će se, recimo, Republički javni tužilac biti Vrhovni javni tužilac, Javni tužilac će se zvati Glavni javni tužilac, zamenik javnog tužioca biće Javni tužilac. Dakle, ono što je na kraju važno, samo da kažem da ove odredbe Ustava u oblasti pravosuđa treba da promenimo, pre svega zbog svih nas, zbog građana Srbije, jer je to u njihovom interesu, a ne zato što to od nas traži Evropska unija. Na samom kraju, samo da kažem još da će u danu za glasanje poslanička grupa Jedinstvene Srbije, svakako podržati sve ove predloge odluka, jer Jedinstvena Srbija se zalaže za maksimalno jačanje, kako tužilaštva, tako i sudstva. Kao garant vladavine prava i nezavisnih sudija, ili samostalan tužilac i sudija su garancija da će se zakon primenjivati jednako i nepristrasno na sve, da nema, da kažem, povlašćenih. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe Jedinstvene Srbije. Reč ima ovlašćena predstavnica poslaničke grupe Socijalistička partija Srbije, narodna poslanica Dubravka Kralj. Izvolite.
Zahvaljujem, uvažena potpredsednice. Uvažena ministarko, gospodine Vinš, dobar dan. Dame i gospodo narodni poslanici, ja bih se osvrnula na jedno svoje razmišljanje još od kad sam bila student, a i kasnije kao postdiplomac. Nekako nikada nisam maštala o državnom poslu u javnoj službi, jer sam negde smatrala da se prava vrednost znanja može videti samo na slobodnom tržištu, međutim, sada shvatam da se prava vrednost zapravo vidi samo u doprinosu koji smo spremni da damo društvu i u borbi za izgradnju jednog socijalno pravednog ambijenta. Zato kao socijalista danas ne želim da fasciniram citiranjem pravnih normi koje i te kako znam, već da ukažem zajedno sa svojim kolegama na ono što je nužnost. Nužan nam je aplauz za sve časne ljude koji žive pošteno i poštuju propise, nužna je kazna za sve one koji propise krše, nužan je dokaz da ne postoje lakši putevi prečice i zaobilazni pravci. Zato su nužnost časni i stručni tužioci, hrabri i odlučni da se za takav dokaz bore, poštujući svačija prava, a motivisani željom da Srbija bude pravna država. Srbija zaslužuje vladavinu prava, zaslužuje pravičan i efikasan pravosudni sistem, zaslužuje najbolji mogući okvir tog sistema, ali isto tako zaslužuje i ljude koji će i svojim moralnim i svojim stručnim kvalitetima dati veru u pravosuđe. Mi danas biramo više javnih tužioca koji će rukovoditi javnim tužilaštvima širom zemlje i nadam se da će to činiti na način koji će obezbediti na da na svako pitanje da li je moguće, da li mogu da ne poštujem svoju zemlju i kršim njeno zakonodavstvo, stigne brz, efikasan i dovoljno glasan odgovor – ne može i da taj odgovor stigne bez obzira na to ko pitanje postavlja, ko iskušava naše zakonodavstvo. Isto tako, bez obzira na to ko zaštitu traži, jer kao što je važna poruka države da nema zaštićenih, koja jeste poslata, podjednako je važna, možda i važnija poruka da nema nezaštićenih i da svako ko se obrati tužilaštvu može da dobije jednaku zaštitu svojih prava i satisfakciju sankcionisanjem onog ko ih ugrožava, jer svačija nesreća boli podjednako i tu reda prioriteta ne sme da bude ko god bio oštećeni. Ono što jeste prioritet jeste poruka društvu da svaka vrsta kriminala, ko god ga vršio, ne vodi do lagodnog života, već vodi do kazne i zato nam trebaju tužioci koji su dorasli tom zadatku, koji su dorasli važnosti svog posla, koji su odlučni da rade zakonito, samostalno, nepristrasno, poštujući svačija prava, odgovorno i posvećeno sa profesionalnim i ličnim integritetom. To su zahtevi koje pred tužioce postavlja Etički kodeks. Generalno, sve što treba da rade sve piše u propisima, a sve ono što mi očekujemo jeste da to znaju, poštuju i postupaju. Odgovornost je velika. Unapređenja su potrebna, uprkos tome što je tužilaštvo u prethodnom periodu pokazalo zaista veliku sposobnost. Danas sam čula pohvale i uspehe koji su postignuti u konkretnim predmetima i to zaista stoji, ali ja bih dodala i to što su se tužioci u relativno kratkom periodu snašli u novom sistemu javnotužilačke istrage koja je u momentu njenog uvođenja zaista promenila dotadašnji koncept i za to zaista tužioci zaslužuju pohvalu. Promene će potencijalno uslediti i nakon referenduma. Jako mi se dopalo izlaganje koleginice Veljović, isto kao i kolege Kosanića iz Jedinstvene Srbije, jer su zaista po malo ušli u tematiku ustavnih promena. I ja lično imam, pošto ću pričati sledeće nedelje, ambiciju da celo izlaganje posvetim ustavnim promenama. Danas će o tome pričati i uvaženi narodni poslanik Zvonimir Stević iz naše poslaničke grupe, ali pored angažovanja poslanika na približavanju ustavnih amandmana građanima, ja mislim da bi bilo korisno da i ministarka pravde, kao neko ko je zaista uložio veliki trud u izradu ustavnih amandmana i zaista se posvećeno bavi ovom tematikom i bio prisutan i na svim javnim slušanjima koja je organizovala predsednica Odbora za ustavna pitanja, da ipak se zauzme za jednu aktivniju prisutnost ove teme u medijima, jer stvarno mislim da građani zaslužuju da im bude objašnjeno šta ove ustavne promene zapravo podrazumevaju i šta je intencija, a zaista mislim da je intencija dobra. Takođe, potpuno uvažavam činjenicu, i ona jeste pohvalna, povećanja plata, generalno u javnom sektoru. Međutim, i pored toga, mislim da zarade u pravosuđu zaista više nisu motiv za bavljenje tim zanimanjima i zato se negde sve više kvalitetnih pravnika odlučuje za neke druge pravničke profesije. Eto, recimo, tu je i uloga javnih tužilaca, koji će rukovoditi tužilaštvima, da zaista svoje saradnike i zamenike motivišu na jedno ažurnije postupanje, na usavršavanje i edukaciju, uprkos tome što… Kažem, ne mislim da je plata tužilaca i sudija mala, ali mislim da je neadekvatna velikoj odgovornosti koju njihovi poslovi nose, niti da je dovoljna garancija nezavisnosti i samostalnosti. Zato smatram da bi bilo korisno ulaganje u pravosuđe i na taj način, pored toga što je u prethodnom periodu zaista dosta uloženo u unapređenje pravosudne infrastrukture, izgrađeni su objekti ili su renovirani objekti za potrebe pravosuđa u više gradova, ja sam o tome već govorila, a sada bih istakla da me zaista posebno raduje što je počela izgradnja Palate pravde u Novom Sadu, jer novosadski sud i Tužilaštvo zaista zaslužuju bolje prostorne uslove. No, za razliku od toga, mislim da je raditi u zrenjaninskoj Palati pravde jedna posebna privilegije, jer je zaista kuriozitet da jedna takva monumentalna zgrada, koja je i proglašena za spomenik kulture, čuva dostojanstvo zrenjaninskog pravosuđa. Ali, mnogo važnije od toga, dostojanstvo pravosuđa u celini treba da čuvaju svi nosioci pravosudnih funkcija u svim situacijama, bez obzira na izazove i pritiske sa kojima se neminovno, i svesni smo toga, susreću. Poslanici Socijalističke partije Srbije će dati podršku svakome ko ima volju da se sa tim izazovima i pritiscima suoči. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćena predstavnica poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, narodna poslanica Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala vam, predsedavajuća. Uvažena gospođo Popović, gospodine Vinš, dame i gospodo narodni poslanici, danas pred nama imamo Predlog odluke o izboru na funkciju javnih tužilaca, naravno sa obrazloženjem i sa biografijama kandidata. Shodno Zakonu o javnom tužilaštvu, Državno veće tužilaca je objavilo oglas za izbor javnih tužilaca u Srbiji, nakon čega je, naravno, formiralo Komisiju za utvrđivanje blagovremenosti i potpunosti podnetih prijava kandidata, koje je kasnije, koje su bile blagovremene i potpune, prosledilo Veću na dalje odlučivanje. Formirana je i Komisija za sastavljanje i vrednovanje pisanog testa i vrednovanje programa organizacije i unapređenja rada javnog tužilaštva. Državno veće tužilaca je svakako vrednovalo stručnost i osposobljenost kandidata, predstavljanje programa, organizacije i unapređenja rada javnog tužilaštva i druge kriterijume koji su od važnosti za predlaganje kandidata. Nadam se da će ovi kandidati na pravi način odgovoriti, pre svega, svim profesionalnim izazovima koji ih očekuju, da će postupati u skladu sa Ustavom i zakonima koji važe u našoj zemlji i da će raditi na tome i dati svoj doprinos da situacija u Srbiji bude bolja kada govorimo o vladavini prava onoliko koliko je to, naravno, u njihovoj nadležnosti. Verujem da će to zahtevati mnogo odricanja sa njihove strane, ali ja ih pozivam da ne pokleknu, naročito kada se radi o borbi protiv kriminala i korupcije, jer, koliko vidim, ovde u dokumentaciji imamo i jedan predlog za Javnog tužioca za organizovani kriminal, a državi je u svakom slučaju potrebna pomoć da ostane dosledna u toj borbi. Suzbijanje kriminala i korupcije je još uvek i biće jedan od strateških ciljeva Vlade Srbije ne samo zbog članstva u EU, već pre svega zbog toga što želimo da živimo u zdravom društvu i zbog sigurnosti naših građana. Kada smo kod sigurnosti naših građana, ja mogu da postavim danas pitanje da li je Aleksandar Vučić građanin Srbije i da li je bezbedan? Da li na ovo pitanje mogu da odgovore državni organi koje svakodnevno pozivamo da reaguju, jer napadi na Aleksandra Vučića i na njegovu porodicu ne prestaju i da li činjenica da je Aleksandar Vučić predsednik države kvalifikuje ponašanje koje često ima elemente krivičnih dela? Drugo je pitanje koliko je loše to što smo navikli da je predsednik države svakoga dana meta napada, pa to ne samo više da nije ni vest, nego nije ni osnov izgleda da državni organi reaguju. Kako je moguće da psovanje majke predsedniku Republike bude kreativni bes, da je seksističko vređanje ministarki čin intelektualne kritike, da su naslovne strane na kojima je predsedniku meta na čelu normalna stvar, da elektronski mediji plasiraju afere o porodici predsednika bez ikakvih činjenica i argumenata, da su najstrašnije pretnje upućene predsednikovoj deci i da su objavljene na društvenim mrežama, što pod pravim imenima i prezimenima, što pod lažnim nekim profilima, a da to nije ispitao niko? Kako je moguće da danas reči streljanje, vešanje, krvavi scenario, revanšizam, bitange iz Skupštine, zatvaranje ljudi, osveta, itd. ne znače ništa i državne organe ne interesuje u kom kontekstu su te reči izgovorene? Da li je moguće da se za takvo ponašanje ne snose nikakve posledice i da li to znači da postaje normalno da se šikanira i porodica Vučić, ali i svi funkcioneri i članovi SNS? Zgodno je danas kada govorimo o izboru na funkcije javnih tužilaca da se osvrnemo i na stanje u pravosuđu, ali takođe i da se prisetimo nekih situacija koje su obeležile period propadanja, mogu slobodno da kažem, našeg pravosuđa do 2012. godine, ali je zgodno da govorimo i o nekim aktuelnim političkim temama, pa možda i dnevno-političkim koje su od značaja za naše sugrađane, a koje naše sugrađane interesuju, jer zaista žele da budu informisani i da razumeju, na primer, na koji način se to trošio budžet Srbije do 2012. godine ili, na primer, budžet grada Beograda dok je Dragan Đilas bio gradonačelnik. Ova tema o kojoj ću govoriti ima vrlo mnogo veze sa današnjom tačkom dnevnog reda. Ima mnogo veze sa nosiocima pravosudnih funkcija, odnosno sa obavezom sudija da presuđuju u skladu sa zakonom, da donose odluke bez obzira na to da li neko pripada političkoj partiji i kojoj, ali i sa obavezom tužilaca koje danas biramo da pokreću postupke u skladu sa svojim nadležnostima. Tako očekujem reakciju državnih organa u jednoj konkretnoj stvari o kojoj je mnogo mojih koleginica i kolega pričalo ovde u parlamentu. Iako znamo da ćemo biti targetirani, da ćemo biti pominjani u pojedinim medijima i na društvenim mrežama, da ćemo biti obeleženi na različite načine, da će nas vređati i omalovažavati, ali zarad istine koju smo mi dužni da pružimo građanima Srbije, mi ćemo nastaviti ovde u parlamentu da se borimo i da damo svoj doprinos u borbi i protiv lopovluka, i protiv kriminala, i protiv obmanjivanja građana, i plasiranja kojekakvih laži i izmišljotina. Naime, mogli smo da vidimo rezultate istraživačkog novinarstva sa kojima su javnost upoznali novinari „Novosti“ i mislim da je mnoge od nas, mene svakako, iznenadila količina novca koja se povezuje sa Draganom Đilasom, odnosno količina novca koja se nalazi na njegovim računima ili računima njegovih firmi koje on ima u inostranstvu. U pitanju su svakako iznosi koje on nije prikazao, odnosno nije prijavio nadležnim državnim organima kada je ušao u politiku, što dalje nas navodi na pitanje na koji način je stečen toliki novac i da li je bilo eventualno zloupotreba položaja na kojima se on u svojoj političkoj karijeri nalazio. Dalje, kako je moguće da u vreme kada je Đilas bio na vlasti Srbija propadala i siromašila, a njegovi računi su se punili novcem? Da li taj novac ima veze sa aferama koje se vezuju za period njegovog vršenja vlasti kada je bio na mestu gradonačelnika grada Beograda? Podsetiću vas da su neki tragovi postojali i da su neki tadašnji njegovi saradnici i hapšeni, i procesuirani upravo zbog afera i zloupotreba za koje se utvrdilo da su ispumpavali novac iz budžeta grada, dok su se kažem, pojedinci bogatili. Zbog svih ovih pitanja koja muče i narodne poslanike, ali muče i građane Srbije sa kojima smo mi u svakodnevnom kontaktu i koji nas to pitaju, insistiram na istrazi, ali i na primeni zakona, a pre svega na tome da se građanima Srbije kaže istina, jer se radi o njihovom novcu, odnosno o novcu iz budžeta. Građani Srbije moraju da saznaju da li je Dragan Đilas preko izvesnog Paskala Šmita povezan sa čak 34 kompanije u Švajcarskoj, jer pretragom švajcarskih poslovnih portala možete videti da je upravo Paskal Šmit ovlašćeno lice u 34 firme, između ostalog i u firmi Dragana Đilasa. Dakle, radi se o firmi koja do 28. decembra prošle godine nosi naziv Multikom Open AG kada menja naziv u Open Internešenal AG, čiji su potpisnici upravo Đilas i Šmit, a činjenica da je tri puta izvršena dokapitalizacija, odnosno povećanje sredstava na računu i promena imena. Upravo te činjenice izazivaju sumnju da se radi ili o pranju novca, ili o izbegavanju plaćanja poreza. Osim toga, sumnjivo je poslovanje i firme Askanius ltd, iza koje takođe stoji ime Dragana Đilasa, na čijem računu na Mauricijusu ima skoro šest miliona evra. Dalje, Đilas ima račun i u Hong Hongu na kome se nalazi više od tri miliona evra, a ponovo se kao ovlašćena lica javljaju Dragan Đilas i Paskal Šmit, kao i lica koja su vezana za desetine drugih računa u čak 17 zemalja. Osim toga što očekujem da naši državni organi rade svoj posao i provere ove navode, postoji mogućnost da se u istragu uključe državni organi drugih zemalja, dakle zemalja u kojima postoje ti računi, i potpuno je jasno koje razmere je dobio ceo ovaj slučaj zbog čega je Dragan Đilas nervozan. Dakle, on nije nervozan samo zbog političke kampanje koju bi trebalo da sprovede ukoliko planira da učestvuje na izborima aprila sledeće godine, već on ni sam, čini mi se, nije siguran u kojim sve zemljama postoje računi i koliko ima para na svojim računima. Naravno, umesto da građanima razjasni sve ovo, umesto da da odgovore na pitanja odakle milionske cifre u evrima, on se uvlači sve dublje, ide iz laži u laž, i to smo već mesecima unazad mogli da konstatujemo, ali kada ga nešto pitate, jedini i glavni cilj je odgovor da je za sve kriv Aleksandar Vučić koji instruira napade na njega i, naravno, SNS. Krivi su mu bili i novinari kada su postavljali ovakva pitanja. U svojoj nervozi, a kažem, nadam se da će pored naših državnih organa učestvovati i državni organi iz drugih zemalja u toj istrazi, on ide iz greške u grešku pokušavajući da sakrije poreklo novca. Dakle, ovde ne osporavam činjenicu da u Srbiji treba da postoje bogati ljudi, naravno, ali političari koji su stekli toliki novac u vreme dok su bili na vlasti i na funkcijama su posebna kategorija i njihova imovina treba da se ispita, odnosno način na koji su oni stekli svoju imovinu. Nedopustivo je, naravno, da neko koristi svoje pozicije i bavljenje politikom za lično bogaćenje. Prema tome, nadležni organi treba da ispitaju sve sumnje u poreklo imovine i da onda provere da li su obaveze prema državi izmirene. Ako malo dublje zagrebemo ispod površine Đilasovih laži, možemo da naiđemo i na skandalozno velike količine novca koji je možda novac građana Srbije, ali nailazimo i na rezultate istraživačkog novinarstva u vidu miliona evra na računima u inostranstvu. Možemo da naiđemo i na dokumente koji to dokazuju i na vrlo jake činjenice koje bacaju ozbiljnu sumnju na način sticanja imovine. Zamislite kakve nas informacije očekuju ako zaista ova istraga od strane naših državnih organa ili državnih organa drugih zemalja bude sprovedena, o koliko transakcija koje su protivzakonite ćemo govoriti, koliko je tu bilo zloupotreba položaja, koliko ispumpavanja državnog novca, koliko trgovina uticajem i koliko stanova za Dragana Đilasa i njegovog brata. Naravno, između ostalog, kada govorimo o tužiocima moramo imati u vidu i ovakve stvari, moramo državnim organima dati podršku sa ovog mesta da rade svoj posao u punom kapacitetu, jer samo kroz institucionalno delovanje moći ćemo da saznamo istinu, ali ćemo moći da budemo sigurni da će pravda biti zadovoljena. Kažem, drugo je pitanje da li će taj novac, na kraju svih krajeva, na bilo kakav posredan način biti oduzet ili vraćen u budžet odakle je i uzet, ako se tako bude ispostavilo. Isti taj Dragan Đilas se svakoga dana oseća pozvanim da na najgori mogući način vređa predsednika Aleksandra Vučića, da mu upućuje pretnje, da plasira izmišljotine, i ne samo protiv predsednika Aleksandra Vučića, već protiv svih iz SNS koji dignu glas i kažu istinu. Kreira se jedna politika linčovanja, jedna kampanja progona, što na društvenim mrežama, što na medijima koje upravo on finansira, a gde smo bez prestanka predmet omalovažavanja i na ličnom i na profesionalnom planu. Sećate se da smo brzinom svetlosti postojali predlozi u kojekakvim emisijama i da su za nas glasali, a pri tom su davali komentare koji naravno ni u kom slučaju nisu primereni. Oni, naravno, izvlače i naše rečenice iz konteksta, daju im potpuno drugačije značenje i na ovaj način radeći sve to, naravno, vređaju naše dostojanstvo, govore o tome kako izgledamo ili kako govorimo, da nam Aleksandar Vučić piše govore koje čitamo, trude se da na sve načine unize naš lični i profesionalni integritet. To beskrupulozno targetiranje narodnih poslanika iz poslaničke grupe „Aleksandar Vučić – Za našu decu“, naravno članova predsedništva ili članova glavnog odbora SNS obično dolazi od ljudi za koje ja volim da kažem kad se pogledaju u ogledalo uglavnom vide jedno veliko ništa. Takvi ljudi upravo pretenduju da dođu na vlast, da zauzmu fotelje u kojima su nekada bili i da što pre nastave tamo gde su stali kako bi se osigurali, kako bi obezbedili svoje lično bogaćenje, ali sa druge strane to, mi smo svi svesni toga, naravno znači jednu nebrigu o građanima Srbije i apsolutno o njihovim potrebama. Iz svega ovoga što sam iznela, naravno, može da se izvede zaključak zašto o tome danas govorim, zato što su na dnevnom redu predlozi za nosioce pravosudnih funkcija, predlozi za javne tužioce od kojih očekujem da profesionalno i odgovorno sutradan kada ih ovde izaberemo rade svoj posao. Želim sada da neko vreme posvetim i aktuelnoj temi republičkog referenduma, jer mi možemo u javnosti da čujemo različite informacije, pa bi bilo dobro da sa ovog mesta koje naravno nosi i podrazumeva veliku dozu odgovornosti kažemo građanima šta jeste, a šta nije tačno. Nemamo mi poslanici sa liste „Aleksandar Vučić – Za našu decu“, ništa da krijemo, a politika koju sprovodimo i koju sprovodi naš predsednik Aleksandar Vučić nam nalaže da narodu kažemo uvek istinu. Proteklih dana smo mogli da vidimo mnoge opozicione političare koji vode anti-referendumsku kampanju ili negativnu referendumsku kampanju ili pozivaju građane da uopšte ne izađu na Republičku referendum ili ih pozivaju da na referendumu zaokruže „ne“. Najpre, želim da kažem da je jako loše dovoditi u vezu Republički referendum sa izborima koji nas očekuju aprila sledeće godine. Zatim, jako je loše uticati na ljude ne iskoriste svoje pravo i da ne izađu na referendum jer to znači da ih oni pozivaju da ne učestvuju u donošenju odluka koje su važne za Srbiju, ali koje će se naravno reflektovati na sve njih. Na kraju, niko nije ovlašćen da utiče na to kako će se i na koji način građani izjašnjavati i da li će na referendumu zaokružiti „da“ ili „ne“, osim pravnih lica koja su se u skladu sa Zakonom o referendumu i narodnu inicijativi uredno prijavila i dobila dozvolu da sprovode referendumsku kampanju. Dakle, radi se o mešanju političke izborne kampanje sa referendumskom kampanjom. Radi se o kršenju Zakona o referendumu i narodnoj inicijativi i jednoj svojevrsnoj zloupotrebi republičkog referenduma u političke svrhe, jer ako nekome kažete da je „ne“ na referendumu zapravo „ne“ za Aleksandra Vučića i SNS, a referendum nije izlazak na izbore koji će se desiti 3. aprila sledeće godine, već je referendum odluka da li su Srbiji potrebne ustavne promene u oblasti pravosuđa ili ne, onda ste učinili zloupotrebu i onda ste prekršili Zakon o referendumu. Izlazak na referendum nije glasanje za ocepljenje Kosova i Metohije, niti za ukidanje ljudskih prava, niti za uvođenje obavezne vakcinacije, niti za uvođenje ili ulazak ili izlazak, kako god su to oni nazvali, migranata u našu zemlju. Bez ikakve potrebe opozicione partije plaše ljude, obmanjuju ljude danima govoreći da će se bilo koje od ovih pitanja koje sam pomenula naći pred njima na referendumu 16. januara. Želim da iskoristim priliku i da sa ovog mesta zamolim građane Srbije da odvoje malo vremena i da pročitaju obaveštenje koje će svi dobiti na kućnu adresu, a koje je već RIK dostavila trećini, otprilike, našeg stanovništva, koje je i sastavljala i usvojila na sednici RIK i koja sadrži sve potrebne informacije koje su građanima potrebne da bi odlučili kako da se izjasne na referendumu. Takođe, moći će iz štampanih i elektronskih medija da vide spotove koje će napraviti upravo RIK koja je za to ovlašćena, a koja će pružati informacije koje su od značaja za izlazak na referendum. Kada smo imali ovde na dnevnom redu Zakon o referendumu i narodnoj inicijativi, istakli smo značaj više vrsta referenduma. Zbog čega? Zbog toga što se taj značaj ogleda upravo u učešću građana u donošenju odluka, bez obzira na to da li se radi o republičkom ili o bilo kom drugom referendumu. Takođe, želim da objasnim i zbog čega je raspisan referendum za 16. januar sledeće godine. Samim Ustavom su taksativno navedeni razlozi, odnosno situacije u kojima je raspisivanje republičkog referenduma obavezno. Dakle, radi se o promenama u oblasti pravosuđa kada se menja uređenje vlasti, što je ovde slučaj jer se radi o sudskoj vlasti, raspisivanje republičkog referenduma je obavezno po samom Ustavu. Dakle, ništa se ovde ne radi ispod žita, ništa se ne krije, ceo postupak je bio i ostaće javan i transparentan i na kraju krajeva svi koji smo u tom postupku učestvovali ili još uvek učestvujemo, potpuno to argumentovano radimo i svesni smo odgovornosti koju podrazumeva obaveštavanje građana o ovim pitanjima. Prema tome, opozicija koja kaže zaokružite „ne“ na referendumu, recite „ne“ Aleksandru Vučiću ili SNS, čini zloupotrebu referenduma, krši zakon i vodi negativnu kampanju pred izbore koji nas očekuju aprila meseca sledeće godine. U nedostatku naravno politike koju bi ponudili građanima, oni se hvataju za slamku, oni izvrću sve što mogu kako bi obmanjivali narod i na taj način sebi privukli glasače. Oni plaše narod povezivajući referendum sa statusom naše južne pokrajine Kosovom i Metohijom, autonomne pokrajine ili bilo kojim drugim pitanjem na koje se republički referendum opšte ne odnosi. Oni su počeli sa pričom da je napravljena greška u postavljanju referendumskog pitanja, što takođe nije bio slučaj i nije bilo tačno i sada nastavljaju dalje da bezobzirno izmišljaju i plasiraju neistine. U toku postupka koji je dugo trajao, kao što i sami znate, nije se promena Ustava desila preko noći, bio je javan i transparentan i mi smo u svakom delu tog postupka isticali zbog čega ustavne promene u oblasti pravosuđa. Želimo da pravosudni sistem dodatno ojačamo jer nam je cilj punopravno članstvu u EU. Dakle, zapravo je situacija vrlo prosta i tu situaciju koju mi odavde objašnjavamo građanima, opozicione političke partije žele da na ne znam koji način, odnosno na vrlo pogrešan način okrenu u svoju korist. Ničeg tu ni skrivenog ni lažnog nema. Naša borba za bolju Srbiju je vrlo jasna, svakodnevna i zbog građana Srbije koji nam daju legitimitet, mi ćemo nastaviti punom parom napred u nove pobede, pa i na sledećim izborima koji nas očekuju aprila, a posle aprila meseca kada pobedi Aleksandar Vučić i SNS, Srbija će pobeđivati u svim oblastima na čelu sa Aleksandrom Vučićem. Živela Srbija.
Zahvaljujem se ovlašćenoj predstavnici poslaničke grupe „Aleksandar Vučić – Za našu decu“. Vreme iznad predviđenog vremena ćemo vam morati oduzeti od vremena poslaničke grupe. Pošto nemamo više prijavljenih predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničke grupe, prelazimo na listu. Prvi reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se predsedavajuća. Uvažena ministarka, uvažene poštovane kolege, građani Srbije, ja sam Milija Miletić. Dolazim iz Svrljiga, to je najlepša opština u Srbiji koja se nalazi kod grada Niša, to je najlepši grad u Srbiji. Inače, ovde u Skupštini predstavljam Ujedinjenu seljačku stranku, a izabran sam sa liste Aleksandar Vučić – Za našu decu. Kao i do sada ću govoriti o svim onim stvarima koje su bitne za građane Srbije. Današnjeg dana ovde govorimo o izboru tužioca, o nečemu što je vrlo bitno zato što svi koji smo tu želimo da se u svakom trenutku, na svakom mestu radi po zakonu, da oni koji ne rade po zakonu za to odgovaraju, pa bilo da žive u Svrljigu, Beloj Palanci, da li žive u Beogradu, Nišu, Subotici, nije bitno. Svi moramo, koji smo tu u Srbiji, moramo poštovati zakon, a posebno svi oni koji su dobili neka javna ovlašćenja, poverenje građana za određene dužnosti, da li su to predsednici opština, gradonačelnici, ministri, poslanici, bilo ko, direktori javnih preduzeća, mi svi moramo biti mnogo ozbiljniji od ostalih građana zato što mi predstavljamo ono, a to su naši građani, građani Svrljiga, građani Niša, građani tih svih malih sredina. Zbog toga ću podržati predloge ovih ljudi koji su predloženi za tužioce, zato što sam siguran da će oni biti ljudi koji će stvarno raditi po zakonu i svakog onog ko prekrši zakon za to sankcionisati onako kako mora. Jedna od bitnih stvari, to će se, pošto je ova današnja sednica Skupštine o izboru tužioca, ukoliko referendum koji smo zakazali za 16. januar bude odrađen, dobije podršku za promenu Ustava, sudije, tužioci biraće se kasnije između sebe. Skupština neće imati više uticaja kao što je imala do sada, pa zato uvažene kolege još jednom ja ću kao narodni poslanik i predstavnik Ujedinjene seljačke stranke podržati predloge, predložene članove za tužioce i siguran sam da će oni raditi po zakonu onako kako to mora da bude. Hvala još jednom.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladan Glišić. Izvolite.
Sledeći sastav Skupštine neće moći da bira javne tužioce, ako prođe referendum 16. januara i to je dovoljno da shvatimo koliko je neozbiljna i nepotrebna cela priča o referendumu i promeni Ustava. Da je to naša autentična potreba kao društva takođe se vidi da nije tačno. Vidi se iz toga kako je predsednik Narodne skupštine juče na jednom skupu reagovao u susretu sa ljudima iz Nacionalnog konventa i uradio ono što većina od nas ovde misli, a to je poslao poruku da i ministar za evropske integracije, gospođa Joksimović i predsednici probriselskog civilnog sektora i pogotovo predstavnici EU se na jedan ponižavajući način odnose prema nama i ja ga podržavam u tom stavu i mislim da je taj stav nešto što treba da bude pretežno stav svih nas u ovoj Skupštini. Da je EU nastavila da nas ponižava to se vidi u tome što smo mi jedini od svih članica kandidata za članstvo u EU kojima se zahteva da se odreknemo dela svoje teritorije. To govori o tome da je EU licemerna i da kod njih vladavine prava nema, jer da ima oni bi znali da je nepovredivost granica temelj, kamen međunarodnog prava nastao posle Drugog svetskog rata, da nepovredivost granica da suverene zemlje u stvari onaj temelj, kamen međunarodnog prava koji organizacija Ujedinjenih nacija zahteva i protežira. Takođe, vladavina prava u EU ne postoji iz razloga što kod nas i jedino kod nas traže da promenimo svoj Ustav, iako nismo članica EU i to ne traži neki organ EU, već na osnovu mišljenja Venecijanske komisije, komisije koja nikoga u EU ne obavezuje sem nas. Znači, i to je uslov koji nas ponižava, jer mi moramo da slušamo EU i da zbog slušanja EU tj. Venecijanske komisije koja je deo savetodavnog organa Saveta Evrope koji nije deo organa EU, mi dolazimo u situaciju da imamo još jedan ponižavajući uslov koji druge članice na putu ka EU nemaju. Da je priča o tome da je bolje da sudije i tužioce bira nekoliko posebno izabranih predstavnika Skupštine, nego 250 narodnih poslanika besmislena, to zna svako ko zna matematiku. Ako se pozivamo na teoretičare prava i na Monteskjea, ako se pozivamo na teoretičare demokratije, kao što je Monteskje koji je govorio o podeli vlasti na zakonodavnu, izvršnu i sudsku, o potrebi da vlast jedna drugu kontroliše, da se uspostavi ravnoteža vlasti, čak i ovde vidimo da se to krši, jer ravnoteža na vlasti i kontrola vlasti nije izolacija jedne grane vlasti od uticaja drugih grana vlasti. Mnogo je važnija ideja Žan Žaka Rusoa koji je ideju nacionalne tj. narodne suverenosti doveo do toga da u suštini u republikanskom i modernom načinu organizovanja društva narod je suveren, građani su suvereni koji moraju da kontrolišu i zakonodavnu i sudsku i izvršnu vlast. Ovim promenama sledeći sastav Skupštine Srbije, ako referendum bude izglasan, neće moći da utiče ni u jednom segmentu na sudsku vlast sem posredno, vrlo posredno, vrlo minimalno i na taj način će se uspostaviti ono što je kolege Vladimir Đukanović, iz vladajuće većine, rekao tzv. sudokratija. Koliko će biti koruptivno možete da pitate holandsko udruženje pravnika koje govori da je to veliki izvor korupcije u pravosuđu. Zašto smo mi u toj situaciji? Zbog čuvene politike koja kaže – EU nema alternativu i uvažena gospoda iz SNS kažu da oni tu politiku ne guraju, ali kada pogledate posledice političkog odlučivanja oni su na toj liniji. Šta se dešava u našem parlamentu zbog politike – EU nema alternativu i zbog nespremnosti naše da se zamerimo pojedinim članicama EU i Briselu na čelu? Zbog toga nemamo rezoluciju o Komisiji za utvrđivanje posledica NATO bombardovanja, ni ono što predlaže deo poslanika vladajuće većine iz Pokreta socijalista, a ni onu koju dr Dana Grujičić traži već godinama, da se ne bi zamerili njima. Zbog toga nemamo ni rezoluciju o policijskoj brutalnosti evropskih policija prema mirnim demonstrantima koju su danas predložile kolege većinom iz vladajuće većine. Zbog toga je čak strašno da nemamo izglasanu ni rezoluciju o genocidu koju su ustaše izvršile u NDH nad Srbima, Romima i Jevrejima jer znamo da ako tu rezoluciju budemo izglasali Hrvatska će nam praviti probleme na putu ka EU. Zbog toga nemamo ni reagovanje ove Skupštine koja je najviši organ političkog suvereniteta Srbije na neprekidno kršenje Dejtonskog sporazuma u BiH od strane evropskih predstavnika i jedini mi imamo pravo da podnesemo inicijativu da se utvrdi zašto je Dejtonski sporazum promenjen i da na taj način zaštitimo interese nas države Srbije kao jedne od potpisnica ugovora Dejtonskog sporazuma i da zaštitimo interese Republike Srpske. Mi to ne radimo zato što vodimo politiku – EU nema alternativu. Pa i ako je iz Evrope, mnogo je. Hvala gospodo.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, što se tiče Evrope, SSP je potpisan 2008. godine, daleko pre ove vlasti, daleko daleko pre ove vlasti. Znači, promene su bile 2012. godine. Demokratska stranka je potpisala SSP uglavnom. To je bio Božidar Đelić, ali prethodno je 2007. godine parafiran od strane Vojislava Koštunice. Znači, taj potpisani sporazum je prethodno 2007. godine parafiran i nisam video onda da pripadnici Dveri dižu galamu na Vojislava Koštunicu, nisam video ni Milana Lompara da diže galamu na Vojislava Koštunicu koji je štampao bilborde sa evropskim zvezdicama pre tog parafiranja i govorio, pisala je parola, jel tako gospodine Martinoviću – izvodljivo je. Danas oni koji su podržavali Koštunicu, a govore sve protiv EU, iako je taj sporazum ključni za pridruživanje, parafirao Vojislav Koštunica, odnosno njegova Vlada. Potpisao ga je Đelić i mi sa tim sporazumom nemamo neke velike veze. Što se tiče pravosuđa, ja sam rekao da će to prerasti u zbir samostalnih trgovinskih radnji. Kada bih se ja pitao ja bih osnovne sudove i osnovne tužioce birao po opštinama, kao što je to nekada bio slučaj do čini mi se 1990. godine, a ove više tužioce i više sudije birao u Narodnoj skupštini, a tužioce možda čak i pustio da bira Vlada Republike Srbije. Međutim, sve ima svoju cenu. Ovoj vlasti se prigovara da pristaje na sve i svašta, pominje se i genocid itd. Danas se otvoreno govori o tome da mi sumnjamo, ne samo sumnjamo, već tražimo Rezoluciju o genocidu u NDH. Koliko znam među potpisnicima je većina iz vladajuće koalicije što nije bio slučaj ni za vreme vladavine Vojislava Koštunice, ni za vreme vladavine Borisa Tadića. Takvih predloga rezolucija jednostavno nije bilo. Da ne govorim kakva je deklaracija usvojena, znači, daleko pre ove vlasti. Vreme puzajućih izvinjavanja je ostalo do 2012. godine. To je istorija. Dakle, niko se više ne izvinjava brati Đuri što nas tukao, ali očigledno da oni koji su ćutali tada kada se to izvinjavalo, kada se puzalo itd, po Hrvatskoj, po Bosni i Hercegovini itd, ja nisam protiv toga da se izvinimo zbog žrtava koji su drugi narodi pretrpeli, ali zauzvrat smo tražili da se drugi izvinu nama što nije bio slučaj ni za vreme Tadića, ni za vreme Koštunice. Danas govoriti o tome kako samo za ovu vlast Evropa nema alternativu, nije dobro. Evropa je svuda oko nas. Bog visoko, Rusija daleko, a Evropa svuda oko nas. Mi zatekli državu vojno neutralnu, tako će nam reći, a ja ću tvrditi da ta država u stvari bila vojno neutralisana. E, sada, zamislite takvu državu koja se izvinjava, koja ima ne dobro naoružanu vojsku, kao što je sada ima, imaće još bolje naoružanu vojsku, već je imala dobro razoružanu vojsku, s istopljenim tenkovima, puzala, izvinjavala se bez ikakvog suvereniteta itd. zamislite, uporedite tu državu i ovu državu, uporedite dobro razoružanu vojsku sa jednim pokvarenim migom i državu koja ima eskadrilu. Uporedite vojno neutralisanu državu sa vojnom neutralnom, a Rusija daleko. Evropska unija svuda oko nas. Dve trećine trgovine ne možemo lako preusmeriti na neka druga tržišta ukoliko je ta roba išla na evropska tržišta, pa će to opisati malinom i jabukom. Zašto mi imamo neutralnu državu, zašto nećemo da uvedemo Rusima sankcije? Zašto je Đilas pričao da mrzi Konuzina? Zašto je Đilas pričao da se on u DS bori protiv uticaja Rusije, to depeše Vikiliksa, jel tako, gospodine Martinoviću dokazuju, ova vlast to ne čini? Ima najbolje odnose sa Rusijom. Ima najbolje odnose sa Kinom. Investicije po prvi put kineske dolaze ovde posle promena 2012. godine, do tada ih nije bilo. Evropska unija se protivi investicijama kineskim u Srbiji, ali 99% kineskih investicija je u srednjoj i zapadnoj Evropi, ali oni se boje da će se Srbija podići industrijski, da će još više vojno jačati i da će biti faktor stabilnosti i da neće biti servilna, ni da s njom više neće moći da se igraju kao što su se igrali pre ove vlasti za vreme bivšeg režima. Što se pravosuđa tiče, pravosuđe koje smo zatekli i koje sada imamo je nezavisno od ove vlasti, to ja garantujem nezavisno od ove vlasti, ali nije nezavisno od bivše vlasti i to garantujem. Dakle, trebali smo pre ovoga, to je moja zamerka na naš rad, trebali smo pre ovoga očistiti pravosuđe od partijskih kadrova bivšeg režima i učiniti pravosuđe nezavisnim i samostalnim, odnosno tužilaštvo samostalnim, sudove nezavisnim, pa onda kada je to stvarno nezavisno, onda posle referenduma usvojiti amandmane na Ustav, jer bi onda istinski imali mlade nekorumpirane, partijski da ne pripadaju ni jednoj stranci sudije i tužioce i tako ne bi dobili STR u šta ja sumnjam. Jer, pojedini sudovi danas, koji po meni nisu nezavisni od bivše vlasti, čine sve da nanesu štetu vladajućoj koaliciji. Naš narod misli da vlast sudi, da mi sudimo. Mi donosimo zakone, vršimo vlast. Treća grana vlasti nije naša, a četvrta tzv. regulatorno telo i NVO, to je četvrta grana vlasti, takođe je protiv nas. Mi držimo u Srbiji u stvari samo pola vlasti. Dakle, izvršnu i zakonodavnu. Ova Nezavisno regulatorno telo, NVO, nevladina organizacija, su u principu antivladine. Moja zamerka tužiocima što nisu započeli procesuiranje svih ovih drumskih razbojnika. Član 133. Krivičnog zakonika kaže - svako ko ometa slobodu kretanja, da svako ko sprečava slobodu kretanja biće kažnjen kaznom zatvora do godinu dana. O nasilničkim ponašanjima neću ni da govorim. Verovatno je nešto od toga krenulo u procesuiranje. Međutim, nemam dokaze da je tužilaštvo tražilo informacije od policije vezane za sprečavanje slobodne kretanja i ometanje slobode kretanja što je kažnjivo Krivičnom zakonikom, član 133, a čini mi se i Ustav član 138. i 139. Nisam video te hrabre tužioce, a među njima ima mnogo pripadnika bivšeg režima da su se isprsili i rekli - mi ćemo ovo procesuirati. Valtazar Bogišić, kada se već bavim izrekama je rekao - zakon je za svakoga zakon. Zakon je zakon i za nas. Dakle, mi donosimo zakone i moramo tražiti da se ti zakoni od strane izvršne vlasti i od pravosuđa poštuju. Nije pravosuđe božanski nezavisno, nije nezavisno od naroda, niti može biti nezavisno od zakona. Pravosuđe mora da bude zavisno od zakona, da u skladu sa zakonom kažnjava krive i štiti nevine. Nemam dokaza ni povodom lomnjave ovog parlamenta, nemam dokaza da su procesuirani počinioci koji su lomili policajcima noge, koji su na policajce bacali betone teške i po pet kilograma. Svaki kamen teži od 500 grama za mene je pokušaj ubistva policajca. Svako ko je bacio kamen na policiju je u stvari imao pokušaj ubistva po meni. Ne vidim da su se pripadnici bivšeg režima, obučeni u sudijske i tužilačke odore, nešto isprsili i kažnjavali krivce koji su ovde danima i danima proizvodili nasilje. Onda kada je dogorelo do nokata, kada su ušli u parlament, kada je onaj policajac rekao ovima iz "Junajted medije" čuvene - pa recite da nas gađaju. Kada su danima i danima trpeli nasilje i kada su morali da raščiste nered ispred Narodne skupštine, odjednom se pojavile razne deklaracije o osudi nasilja nad demonstrantima itd. Sada imate i rezoluciju koju sam potpisao takođe, o osudi nasilja nad demonstrantima, mirnim demonstrantima u EU, gde se poliva vodom. Mislim da bi naše demonstrante na Gazeli, ove što su blokirali međunarodne puteve, ja mislim da bi udruženja građana tzv. nevladine organizacije na zapadu, mislim da bi demonstrantima delili šampone s obzirom da iza toga ide policija u Belgiji, u Sloveniji, u Nemačkoj i u svim evropskim gradovima, ide i zaliva vodom. Zato njihove nevladine organizacije verovatno dele šampone i nema pobune njihovih NVO organizacija, nema osuda nasilja. Ali, mi smo, eto, predložili rezoluciju ili deklaraciju o osudi nasilja nad mirnim demonstrantima u EU. Nemate ni jedan pendrek koji je pukao. Ja sam za to i da oni koji su vitlali štapovima po onom mostu budu procesuirani, bez problema. Ukoliko su napravili neko nasilje, ukoliko su nekog udarili zbog same ružne pojave, da se nađe krivično delo koje su počinili, bez problema. Ne možete štiti kao Marinika Tepić čoveka koji je maltene drugome izbio oko, jer, gle čuda, on je vozio građevinsku mašinu tri kilometra na sat i zaustavio se kada je video da ne može da prođe. To je sprečavanje slobode kretanja. I onaj njihov heroj, bez obzira na batinanje je trebalo da bude kažnjen do godine dana zatvora, pa za nasilničko ponašanje još pet godina, jer je učinjeno u grupi, pa da je kumulativno kazna odrađena na šest godina, ja vas pitam da li bi sutra neko blokirao most ili neki međunarodni pravac? Lopta je bila kod tužioca. Neka neko kaže da smo mi kao vladajuća većina sprečavali tužioce da pokrenu postupak, prikupe informacije, optuže izgrednike, neka neko kaže da smo mi učinili to da oni to ne urade. Ne, nije tačno. Onda imamo žalopojku zašto policija nije došla na prijavljene skupove. Znači, to je prekršaj sudiji za prekršaje, čini mi se, za prekršajne sudove, kada neko organizuje neprijavljene javne skupove, to je prekršaj. Pitam vas šta je sa „Junajted medijom“? Zašto neko može piratski da se bavi televizijskim programom, nije registrovan u Srbiji, fiktivno je registrovan u Luksemburgu, evo, ja pročitao i Konvenciju o prekograničnoj televiziji na koju se Šolak poziva. Lepo piše u članu 24. bis, da televizijski program u jednoj zemlji ne može biti namenjen pretežno ili u potpunosti zemlji prijema, što je slučaj sa svim kanalima „Junajted medije“ Šolaka i Đilasa, a ima ih tridesetak. I pri tome još neovlašćeno puštaju reklame i dnevno emituju 200.000 sekundi. Samo po dva evra, 400.000 evra, puta 365 dana – oko 150 miliona evra i evo ti sredstava da se preko „Multikom grupe“ finansiraju razni politički otpadnici koji su se učlanili, gle čuda, u jednu privrednu organizaciju ili jedno privredno društvo, više ne znate da li su privredno društvo, da li su stranka. Šta rade tužioci? Imamo neregistrovane političe stranke, tzv. nevladine, a ja kažem antivladine organizacije, imamo ne registrovane. I šta oni rade? Primaju pare iz inostranstva i mi mislimo sad – to je dobar devizni prihod. Ali, stanite malo. Mogu da se finansiraju spolja, ali recimo, ne mogu da budu parapolitičke organizacije ili da budu političke nevladine organizacije koje su u suštini političke organizacije, samo su fiktivno registrovane slično, kažu – mi smo pokret. Izvini, gde postoji taj registar pokreta? Jeste li politička stranka ili udruženje građana? Ako ste udruženje građana, onda ne možete tako da se bavite politikom, da se finansirate spolja i da pod tim istim imenom izađete na izbore, kao recimo, „Ne davimo Beograd“. Pritom priznaju da dobijaju pare, ne znam, od Rokfelera ili ne znam od koga sve, Soroša itd. Političke stranke ne mogu, gospođo ministarka, da se finansiraju spolja. Pa kakve su to onda ove stranke buduće izborne liste koje su priznale da se finansiraju spolja? Tužilaštvo ništa, pravosuđe ništa, imamo neregistrovane stranke, neregistrovane medije, neprijavljene skupove. Zato Valtazar Bogišić kaže – zakon je za svakoga zakon. Takođe kaže da je najbolji zakon koji se primenjuje. Car Dušan pored Zakonika, to stalno govorim, drži topuz, zakon je zakon, a on drži topuz. Topuz je moć da zakoni budu primenjeni. Ta moć je na sudovima. Sudovi treba da primene zakone. Tužioci treba da primene zakone. Moraju na takav način da štite nevine, a da kažnjavaju krive. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Sanja Jefić Branković.
Zahvaljujem, predsedavajuća, uvažena ministarka sa saradnikom. Mi danas razmatramo Predlog odluke o izboru na funkciju javnih tužilaca. Državno veće je u skladu sa Ustavom i Zakonom o javnom tužilaštvu uredno sprovelo proceduru i donelo odluku o predlogu koji danas razmatramo. Kao zemlja koja vrlo ozbiljno pristupa svojim obavezama, pre svega onim obavezama sadržanim u Poglavlju 23 koje se odnosi na pravosuđe, mi smo pristupili promeni Ustava, a sve sa ciljem unapređenja kvaliteta pravde i nezavisnosti pravosudnog sistema. Pozdravljam odluku RIK-a da u narednom periodu sprovede aktivniju kampanju u pogledu približavanja referenduma, odnosno akta o kome će se građani na referendumu izjašnjavati, jer mislim da samo približavanjem materije građanima suštinski možemo i da objasnimo zašto je važno da iskoriste svoje pravo da u tom danu izađu i donesu odluku koja se tiče između ostalog i njihovih svakodnevnih i obaveza, ali i odluka u životu. Aktom o promeni Ustava Republike Srbije menjaju se ustavne odredbe o uređenju sudova i javnih tužilaštava i ovo je možda poslednji put da o jednoj ovakvoj odluci razgovaramo. Kada kažem da akt sadrži određene izmene, tu mislim na organizacione promene koje obezbeđuju i samostalnost, ali i odgovornost javnog tužilaštva. Funkciju javnog tužilaštva vrše vrhovni javni tužilac, glavni javni tužioci i javni tužioci, a glavni javni tužioci vršiće funkciju sadašnjih javnih tužilaca, a zamenici javnih tužilaca postaće javni tužioci koji vrše funkciju javnog tužilaštva zajedno sa glavnim javnim tužiocima. Predviđenom promenom obezbeđuje se veća samostalnost i odgovornost nosioca javnotužilačke funkcije, a u skladu sa nazivom najvišeg suda u Republici Srbiji promenjen je i naziv najvišeg javnog tužilaštva u Vrhovno javno tužilaštvo, kojim rukovodi vrhovni javni tužilac. Glavne javne tužioce i javne tužioce bira Visoki savet tužilaštva, a za razliku od važećih ustavnih odredaba glavne javne tužioce više neće predlagati Vlada, niti birati Narodna skupština, već će najvećeg javnog tužioca u Republici Srbiji dalje birati Narodna skupština, na predlog Visokog saveta tužilaštva, posle sprovedenog javnog konkursa. Visoki savet tužilaštva je samostalni organ, prema navedenom aktu, samostalni državni organ koji obezbeđuje i garantuje samostalnost javnog tužilaštva, Vrhovnog javnog tužioca, glavnih javnih tužilaca i javnih tužilaca i njega čini, kao što smo to danas nekoliko puta i mogli da čujemo, 11 članova, od kojih su pet javni tužioci koje biraju glavni javni tužioci i javni tužioci i četiri istaknuta pravnika koje bira Narodna skupština, vrhovni javni tužilac i ministar nadležan za pravosuđe. Pri tome, ono što je i te kako važno za ostvarivanje nezavisnosti tužilaštva je i to da ministar nadležan za pravosuđe ne može da glasa u postupku utvrđivanja disciplinske odgovornosti javnih tužilaca i to je možda jedan od mehanizama kojim se sprovodi apsolutna nezavisnost u njihovom radu. Javno tužilaštvo je u nekom prethodnom periodu jasno odredilo svoje prioritete u radu, a to su odlučna borba protiv kriminala, povećanje efikasnosti i krivično gonjenje kroz dalju efikasniju primenu tužilačke istrage, kao i sporazuma o priznanju krivice. Osim toga, pomenuću i značaj jačanja međunarodne saradnje, uključujući i aktivno učešće u procesu pridruživanja Evropskoj uniji, kao i brzu i efikasnu međunarodnopravnu pomoć u bilateralnim odnosima. Međutim, da bi javno tužilaštvo bilo efikasno, ono mora dosledno sprovoditi i svoje osnovne principe, ali i one principe koji postoje u radu javnih tužilaštava kroz primenu načela samostalnosti, nepristrasnosti, profesionalnosti i odgovornosti, a osim toga neophodan je i dalji rad na uspostavljanju i unapređenju rada disciplinskih organa Etičkog odbora i Poverenika za samostalnost Državnog veća tužilaca. Na kraju, Javno tužilaštvo mora sarađivati sa drugim institucijama, odnosno koordinirati svoj rad sa drugim državnim organima i mislim da mora uložiti u nekom narednom periodu više truda prilikom realizacije poslova u okviru svojih nadležnosti. Mi ćemo kao Socijaldemokratska partija Srbije podržati njihove predloge u danu za glasanje, poželećemo im sreću u radu i ja se nadam da će svi ovi prioriteti koje su oni izneli kao neku zvezdu vodilju kojom će se rukovoditi u narednom periodu zaista i biti ostvareni. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Sanji Jefić Branković. Reč ima narodni poslanik Zvonimir Stević. Izvolite.
Poštovana potpredsednice Narodne skupštine, poštovani saradniče ministarke pravde, uvažene kolege poslanici, ukoliko bude uspešan referendum o ustavnim promenama ovo će biti poslednji put da Narodna skupština bira nosioce javnotužilačke funkcije. Danas je pred nama odluka o izboru više javnih tužilaca, od Osnovnog do Apelacionog, i tužioca za organizovani kriminal. Nesporno, ovo je veoma značajna sednica Narodne skupštine, koja je i do sada pridavala veliki značaj izboru nosioca pravosudnih funkcija, jer sudska grana vlasti u suštini štiti ustavni pravni poredak našeg društva. Inače, prema predloženim ustavnim amandmanima koje građani treba da potvrde na referendumu, Narodne skupština više neće birati nosioce pravosudnih funkcija, niti sudije, niti tužioce. Upravo imajući u vidu značaj javno-tužilačke funkcije za pravi poredak i zaštitu zakonitosti i ustavnosti, iskoristio bih ovu priliku da podsetim na istorijat javno-tužilačke funkcije u Srbiji, što potvrđuje da Srbija ima višedecenijsku praksu u oblasti organizovanja tužilačke funkcije, što potvrđuje da je Srbija zemlja sa bogatom pravnom tradicijom. Optužna funkcija se prvi put pojavljuje u pravnom sistemu Srbije još daleke 1865. godine, kada je prvi put definisana Zakonom o sudskom postupku u krivičnim delima. Prema ovom zakoniku funkciju krivičnog progona vršile su policijske vlasti ili poseban sudija koji je u sudskom postupku imao ulogu državnog tužioca. Kasnije u Kraljevini Jugoslaviji je 1929. godine prvi put donet poseban Zakon o državnom tužilaštvu koji je postavljen kao samostalni organ, odvojen od sudstva, stroge hijerarhijske organizacije. Posle rata Ustavom iz 1946. godine tužilaštvo je organizovano kao kontrolni izvršni organ koji je mogao da vrši kontrolu sprovođenja zakona, da podnosi zahteve za zaštitu zakonitosti, da podnosi i tužbe i žalbe i u toku sudskog i u toku upravnog postupka. Da pomenem i to da je Ustavom iz 1974. godine Javno tužilaštvo federalizovano, ustanovljeno je Savezno i Republička javna tužilaštva kao samostalni državni organi koji se bave gonjenjem krivičnih i drugih zakonom kažnjivih dela, a moglo je da preduzima i određene mere i ulaže pravna sredstva radi zaštite ustavnosti i zakonitosti. Pomenuo bih položaj javnog tužilaštva utvrđen Ustavom iz 1990. godine, koji je prvi Ustav u obnovljenom višestranačju Srbije. Ovim Ustavom je pojačana samostalnost i nezavisnost javno-tužilačke funkcije, pri čemu se posebno navodi da tužilac ne može biti odgovoran za mišljenje izneto u vršenju svoje funkcije, niti ko sme da utiče na tužilaštvo u vršenju njegove ustavne i zakonske funkcije. Takav ustavni položaj je praktično prenet i u Ustav iz 2006. godine, osim odredbi koje se odnose na način izbora, ovim Ustavom je smanjena nadležnost Narodne skupštine u pogledu izbora tužilaca, što je u najvećoj meri preneto na Državno veće tužilaca. Pa, da ponovimo, nakon ustavnih promena u Narodnoj skupštini se u potpunosti oduzima funkcija izbora nosilaca pravosudnih funkcija. Da podsetimo da prema važećem Ustavu i zakonu Javno tužilaštvo predstavlja hijerarhijski uređen organ kojeg čine Republičko javno tužilaštvo, četiri apelaciona javna tužilaštva, 25 viših i 58 osnovnih javnih tužilaštava, kao i dva javna tužilaštva posebnih nadležnosti: Tužilaštvo za ratne zločine i Tužilaštvo za organizovani kriminal. Po ustavnim promenama koje se odnose na pravosuđe govorili smo gotovo čitave godine i to sa apsekta postizanja osnovnog unapređenja efikasnosti, stručnosti, a pre svega zakonitosti u radu. Dalje jačanje nezavisnosti pravosuđa je naša obaveza iz pretpristupnih pregovora sa Evropskom unijom. U pitanju je Poglavlje 23 – Pravosuđe i osnovna prava kojim smo preuzeli obavezu da izvršimo ustavnu reformu kojom će se obezbediti smanjenje uticaja izvršne i zakonodavne vlasti na sudije i tužioce. Kada govorimo o nezavisnosti sudske vlasti, važno je reći da pravosuđe kada bude unutar svog sistema biralo nosioce funkcija sudija i tužioca, istovremeno mora biti svesno još veće odgovornosti za zakonito, savesno, moralno, odnosno dostojno bavljenje javno-tužilačke funkcije. Ustavnim promenama se otklanja svaka, pa i najmanja sumnja da će ostale grane vlasti uticati na rad tužilaštva i sudova, ali ovu vrstu samostalnosti ne amnestira tužioce i sudije od odgovornosti za svoj rad, koji je od opšteg interesa, niti amnestira od odgovornosti od uticaja drugih društvenih krugova van države ili moćnih pojedinaca, koji kroz strukture sudske vlasti žele da ostvare svoje lične ili neke grupne interese. Nažalost, bili smo više puta svedoci uticaja različitih interesnih grupa na tokove nekih tužilačkih i sudskih postupaka. To nosiocima pravosudnih funkcija koje biramo a koji moraju biti bolji i stručniji od ostalih koji nisu izabrani mora biti jasno. Mora biti jasna poruka nosiocima pravosudnih funkcija koji nažalost više neće polagati zakletvu pred predsednikom ovog Doma, da jedino čega se moraju držati jesu Ustav i zakon, po svaku cenu. Jer, čast i poštenje, odolevanje korupciji i bilo čijim uticajima, pritiscima i ucenama jesu i cena bavljenja ovim izuzetno važnim poslom, kao što su i osnovni kriterijumi za dosledno bavljenje pravosudnih funkcija. Zaštita društva od svih oblika kriminalnog ponašanja, zaštita javnog poretka, deljenje pravde i poštovanje prava građana pred sudovima i tužilaštvima nije moguća ako svaki nosilac tužilačke ili sudijske funkcije ne postupa u skladu sa ovim navedenim principima. Da podsetimo i na to da su Zakonom o javnom tužilaštvu poverena ovlašćenja vođenja tužilačke istrage što je veoma važno pitanje za tok istrage i konačno identifikovanje počinilaca krivičnih, dakle, to je polazna tačka borbe sa kriminalnom i počiniocima svih ostalih krivičnih dela. Zato za tužilaštvo kažemo da je brana pravne države. U tom smislu, želimo uspešan rad tužiocima koje ćemo danas izabrati. Poslanička grupa SPS će u glasati za predloge koji su pred nama. Hvala vam.
Zahvaljujem se, narodnom poslaniku, Zvonimiru Steviću. Reč ima narodni poslanik, profesor dr Jahja Fehratović. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovana predsedavajuća. Mnogo puta smo govorili o neophodnosti nezavisnog rada tužilaštva kao jednog od najvažnijih segmenata očuvanja javnog reda i mira i uspostave sistema pravde i pravičnosti u Republici Srbiji. Nažalost, i dalje imamo delove tužilaštava koje na svaki način sudeluju u radu onih koji ne žele dobro Republici Srbiji i u sprezi su sa organizovanim kriminalnom, sa politikama koje nisu dobronamerne ni prema građanima, ni prema Republici Srbiji. To je nešto što jeste i posledica pređašnje vlasti, koje jesu uticale na to da tužilaštvo ne bude nezavisno. Jeste posledica toga da su tužioci tu svoju javnu funkciju doživeli kao od boga datu blagodat kojom mogu raspolagati onako kako smatraju da treba raspolagati i da im se tu ne može niko suprotstaviti. Nažalost, mi građani, a posebno iz ovih delova države koji nisu centralni deo, to osećamo godinama i decenijama na svojoj koži. Prosto, postoje uticajni ljudi iz kriminalnog miljea, iz političkog miljea, iz miljea biznisa koji imaju svoje privatne tužioce, koji im štite kada god urade neki kriminal i kažu, ne možete nam ništa. Evo, danas je narodni poslanik, Samir Tandir govorio o jednoj peletari koja već godinama truje građane Novog Pazara. Recimo, mi smo tražili od ministarstva da se ispita rad ove peletare, oni su kazali da oni nemaju dozvolu za rad, a ona i dalje radi i konstantno truje građane Novog Pazara. Znate li zbog čega? Zato što vlasnici te peletare su u finansijskim i partnerskim odnosima sa jednom lokalnom političkom partijom koja drži vlast u tom gradu. Znate li zbog čega? Zbog toga što su napravili jednu perfidnu stvar, tako da se u inicijale svojih vlasnika stavili u nazive te firme, a ti inicijali se poklapaju sa vladajućom partijom u Republici Srbiji. Pa, onda građani imaju dvostruki problem. Jedan je problem straha od tih moćnika, a drugi je zloupotreba najjače srpske partije ovde za koju misle da je deo te peletare, a ona nije, nego je to jedan marifetluk. Ti ljudi koji su iskoristili svoje inicijale, koji su poklapaju sa skraćenicom najveće političke partije da bi zaplašili građane, a na taj način štete i toj partiji i ovoj državi, a koriste to da steknu dobit koja je protivna zakonima i koja nažalost već mesecima Novi Pazar drži na lestvici najzagađenijih gradova u Republici Srbiji, pa i u Evropi. Od toga stradaju građani, od toga ide zdravstvena situacija u najgore mogućem smislu. Imamo i smrtnih slučajeva, imamo svega. Ta peletara zahvaljujući tim nekim tužiocima i još nekim delovima sistema koji štite za račun njihovih viših interesa, radi nesmetano. Kada se požale građani, oni kažu – jeste mi radimo, a vi nam ne možete ništa. Zato nam treba tužilaštvo koje je nezavisno, koje je sposobno da se obračuna sa tim koji naprave kriminal i kažu – ne možete nam ništa, jer smo mi tajkuni, jer smo mi vlasnici kapitala, jer smo mi neki koji imamo spregu sa nekim lokalnim moćnicima i mi možemo da vas trujemo, mi možemo da vas ubijamo, mi možemo da vam nanosimo štetu. Zato nam je potrebno tužilaštvo koje će se obračunati sa svim tim, takvim zloupotrebljivačima naših prava, a da sistem proradi na taj način da ti tužioci budu hrabri, dostojni, dostojanstveni svog poziva, da reaguju onda kada su u pitanju prava građana Republike Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Vreme predviđeno za vašu poslaničku grupu je potrošeno. Reč ima narodni poslanik Vuk Mirčević.
Zahvaljujem predsedavajuća, uvažena predsedavajuća, poštovana ministarko sa saradnikom, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije. Mi danas pričamo o pravosuđu i drago mi je da pričamo o tome, drago mi je što su tužioci tema, jer je za nas kao predstavnike SNS, stranke koja je ponikla iz naroda, važno da imamo jako pravosuđe i važno je da radimo na razvoju pravosuđa i daljem jačanju institucija. Jačanju institucija koje će raditi i za narod i u ime naroda. Međutim, u prethodnom periodu naš narod je nekako izgubio poverenje u institucije, izgubio je to poverenje i mi se sada borimo da to poverenje na neki način povratimo. Rezultati koje Srbija danas ostvaruje okupljaju građana i oko naše ideje, oko ideje SNS i nekako vraćaju veru u naš sistem. Svaki put kada pričamo o nosiocima pravosudnih funkcija važno je da napomenemo ono isto, ono što uvek kažemo, a to je da ti nosioci moraju da budu kompetentni, da poseduju visok nivo znanja i veština, kao i moralne kvalitete koji ih kvalifikuju. Dok se mi trudimo na apsolutno sve načine da strateški pristupimo svim segmentima i da izađemo na kraj sa svim izazovima, određene grupacije, a to su uglavnom predstavnici bivšeg režima, trude se da na sve moguće načine sruše predsednika Aleksandra Vučića. S obzirom na to da oni znaju da podršku u narodu nemaju, oni se na sve moguće načine, a to su kreativni načini kako oni kažu, emotivni izlivi itd, trude da sruše predsednika Vučića. Oni su, da ne bih sada ponavljao, oni su i razbijali prostorije i to ne samo sada u Novom Sadu, već to godinama rade unazad, razbijaju prostorije SNS, vređaju predsednika, vređaju njegovu porodicu, organizuju razne proteste za koje je dokazano da ta tema koju oni kažu da jeste, dakle ekološki protesti i nisu baš ekološki, jer evo kako ti ekološki protesti na kraju izgledaju. Prošli put sam pričao i o tome i pokazao sam i šta ostaje posle tih protesta. Upravo ti što kažu da su to ekološki protesti, treba da imaju na umu da je jedino i upravo Aleksandar Vučić taj koji je jedini pokazao kako se Srbija na pravi način bori za ekologiju, a svi ti koji sada pričaju neku drugu priču, dakle i Đilas, Marinika Tepić i Vuk Jeremić i određeni ćute, itd, i Tadić, niko od njih prstom nije mrdnuo. Da pričamo ponovo o vređanju predsednika o pretnjama koje on dobija, možda će nekim ljudima izgledati to kao da preterujemo, međutim, smatram da ne preterujemo iz razloga što je dovoljno da se jednom pretnja pretvori u nešto više od toga i da to postane nešto je zaista strašno. Mi smo ovde u plenumu nebrojeno puta pričali o tome, osuđivali smo pretnje i predsedniku i porodici. I šta se desilo? Evo oni rade opet isto. Sada imamo i najnovije pretnje, gde mu prete smrću. Jednostavno, njihova jedina politika je politika mržnje prema predsedniku Vučiću. To je ono što ja mislim da svi građani Republike Srbije i znaju. Meni nešto drugo nije jasno. Zašto nekim funkcionerima SNS Aleksandar Vučić odgovara samo onda kada se sakriju iza njega i kada se pozivaju na njegovo ime? Zašto makar jednom ne izađu u medije? Zašto ne napišu makar jedno saopštenje u kojem će osuditi pretnje Aleksandru Vučiću, u kojem će osuditi napade na predsednika, na njegovu porodicu? Da li se oni na taj način dodvoravaju medijima koji su pod direktnom kontrolom Dragana Đilasa i Šolaka? Znate, ako vas ti ljudi podržavaju, dakle i mediji koji su pod direktnom kontrolom itd, to onda više govori o vama. Ono što svi moraju da znaju jeste da trenutnom potpisivanja pristupnice SNS, vi za taj deo Srbije, doduše, srećom manji deo Srbije, postajete građani drugog reda. Meni nije jasno kako neko može da se dodvorava, kako nemo može uopšte i da sarađuje sa takvim medijima. Mi možemo ovde u plenumu i da pričamo i da osuđujemo i to jesmo radili, nebrojeno puta smo to radili. Ali, ukoliko tužioci ne uzmu stvar u svoje ruke i počnu da rade svoj posao i krenu da tuže one koje treba da tuže, od toga nema ništa. Evo, ja bih postavio jedno pitanje. Da li su te aktivnosti koje su i kolege pokazivale na fotografijama koje sam i ja pokazivao i danas i ranije na fotografijama, da li je to u redu? Ne da li je protivpravno? Jeste protivpravno. Da li je u redu? Zamislite sada situaciju da oni dođu na vlast. Šta bi se desilo da oni dođu na vlast? Vraćamo se na primer u 2009. godinu, vladaju predstavnici tadašnje DS, sprovode katastrofalnu reformu pravosuđa, koja je Republiku Srbiju koštala 44,7 miliona evra, 850 sudija u danu gubi svoj posao, vraćamo se u vreme kada su predstavnici bivšeg režima, dakle tadašnjeg DS poistovećivali opštinske odbore svojih stranaka i opštine. Sećamo se i više puta su kolege u plenumu o tome pričale, Društvo sudija Srbije je dnevnom listu „Politika“ javilo, odnosno poslalo im je dokaz u kome se vidi da je tadašnji opštinski odbor DS Vlasotince poslao spisak sudija koji su bili podobni za DS, ali ono što je još neverovatnija stvar u svemu, jeste to što je on bio overen sa dva pečata. S jedne strane vam je bio pečat opštinskog odbora DS, a s druge strane vam je bio pečat opštine Vlasotince. Imamo sada predstavnike te DS, za koju vidimo da je poistovećivala i stranku i opštinu i oni su se sada podelili u razne kolone, pa se sada ujedinjuju, itd. Ono što je važno za narod Republike Srbije jeste to da se samo sete šta su predstavnici bivšeg režima radili. Primera je nebrojeno i da u skladu sa tim mogu i da pretpostave šta bi radili kada bi ponovo došli na vlast. Narod Republike Srbije ne treba da brine. Iako su neki ostali mentalno zaglavljeni u periodu kada je bilo na vlasti, iako polaze od sebe, da u Srbiji danas odlučuju neki drugi, kao što su odlučivali u periodu kada su oni bili na vlasti, ja mogu da kažem da ovo nije ista Srbija, ovo nije Srbija kao nekada. Mi danas živimo u Srbiji koja vodi slobodarsku politiku, koja vodi samostalnu politiku, koja ima jasno opredeljen stav kada je u pitanju proces evropskih integracija. O budućnosti Srbije ne odlučuju ni ambasadori, ni tajkuni, ni predstavnici bilo koje strane organizacije, strane države, već narod i legitimno izabrani predstavnici naroda. Dakle, u Republici Srbiji se danas narod pita. Kada pričamo o izborima SNS aktivno i posvećeno učestvuje na svim izborima na svim nivoima i smatramo da je narod, kao što sam već pomenuo, taj koji treba da se pita i da donosi odluke. Volja naroda treba da se pokaže na izborima. Sada ponovo imate one koji tu volju naroda shvataju na malo drugačiji način i onda vam izlaze sa raznim paušalnim saopštenjima. Tako smo imali i primer Dragana Đilasa koji je izašao sa saopštenjem da oni sada kao ujedinjena opozicija, dakle, kao ujedinjena DS koja se u prethodnom periodu razjedinila jer nisu mogli jedni sa drugima, sada imaju 56% glasova. Moje istraživanje, kao istraživanje, možda i ne zvuči toliko loše, ali ono što je interesantno jeste da je to, ja mislim, duplo veći broj u procentu glasova nego što je on rekao pre nekoliko meseci kada je pričao o podršci koju ima. Onda imate neka druga istraživanja, neću reći da su relevantnija ili ne, koja kažu da SNS, da su danas izbori, ima 57%, ta ujedinjena opozicija ima 12% i svi ostali ispod toga. To su istraživanja. Istraživanja su dobra da mi pratimo kako narod razmišlja, u kom pravcu razmišlja, da vidimo šta mi možemo bolje da uradimo, ali najbolja istraživanja su izbori. Jer, kada narod izađe na izbore, kada izađe na svoje biračko mesto, kada pogleda papirić sa predloženim kandidatima, odnosno listama, kad zaokruži i kada se ti glasovi prebroje, kada budu zvanični rezultati - to je jedino relevantno. To su pravi izbori. To su prava istraživanja. Kada pričamo o predstavnicima bivšeg režima, ja sam uveren da predstavnici bivšeg režima apsolutno ne znaju da su skoro bili izbori u Lebanu. U Lebanu su bili izbori za članove saveta mesnih zajednica, a s obzirom na to da se SNS izuzetno posvećuje apsolutno svim izborima, na svim nivoima, važno je napomenuti da smo u 32 mesne zajednice na 36 biračkih mesta osvojili apsolutno sve mandate. Osvojili smo 146 mandata, uz izlaznost od preko 50%. Znači da narod podržava politiku SNS. Nikakva istraživanja, apsolutno nikakva istraživanja nisu važna, jer je jedino ono što je relevantno izborni rezultat i ono što na kraju piše, dakle, zvaničan izborni rezultat. Ovo što mi imamo takvu podršku i podrška naroda nama ne dozvoljava da se opustimo, već naprotiv, nas obavezuje da u narednom periodu radimo još više, da imamo planove, da pravimo planove, ali i da te planove sledimo. To je politika za koju se zalaže SNS. Dakle, rad na terenu, rad sa građanima, da građani Republike Srbije znaju ko se bori za njih i da nam pokažu na jedini relevantan način da oni to zaista i vide. Taj snažni demokratski legitimitet koji ima SNS znači za nas sprovođenje politike mira, sigurnosti i stabilnosti. Mi ćemo nastaviti u narednom periodu da radimo na ostvarenju naših planova, mi ćemo nastaviti da jačamo Srbiju na svim poljima, nastavićemo da radimo na povećanju plata i penzija. Kada pričamo o tome, važno je napomenuti da je povećanje plata u javnom sektoru planirano i da će ono iznositi preko 7%. Dodatno uvećanje penzija kreće već od 1. januara i iznosiće 5,5% i jednokratna pomoć svim penzionerima od 20 hiljada dinara. Mi na taj način pokazujemo da je nama naš narod bitan, da su građani Republike Srbije važni, da su oni nama na prvom mestu i da se na taj način mi borimo za njih. Mi delima pokazujemo da se mi borimo za naš narod. Neki su se smejali za mnoge stvari, neki nisu verovali, a te stvari su sada realnost. Mi ćemo isto tako nastaviti da se borimo i da radimo na jačanju pravosuđa, a neka narod uporedi sve ono što je opozicija radila dok je bila na vlasti, dakle da uporedi sve ono što su predstavnici bivšeg režima radili dok su bili na vlasti i sve ono što je Aleksandar Vučić i što politika Aleksandra Vučića propagira i sve ono što je urađeno, planovi koje mi imamo i planove koje sprovodimo. Neka narod uporedi realne političke programe koje ima SNS i neka uporedi, ja mogu slobodno da kažem, jedini politički program koji ima opozicija, a to je mržnja prema Aleksandru Vučiću. Smatram da je jaka Srbija koja je predvođena politikom Aleksandra Vučića jedini garant nastavka napretka i zbog toga - Živela Srbija, na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem!
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Vuku Mirčetiću. Reč ima narodna poslanica Ljiljana Malušić. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Uvažena gospođo ministar sa saradnikom, dame i gospodo poslanici, pravosuđe je nezavisna grana vlasti i zaista većina sudija i tužioca radi svoj posao časno i pošteno, međutim, postoji onaj mali procenat koji to ne radi. Jedan od sudija, ja ću mu sada reći samo inicijale, svi znamo o kome se radi ali ću kasnije da kažem ime i prezime, ne kao ja nego ću citirati šta kaže Udruženje sudija i tužilaca, a sada ću reći da me čudi da niko iz tužilaštva nije pokrenuo postupak zbog silnih uvreda i pretnji smrću gospodinu predsedniku, Aleksandru Vučiću. Niko nije pokrenuo bilo kakav postupak, a radi se o prebijanju njegovog brata, radi se o stalnom maltretiranju kompletne porodice, o njegovoj deci. To je slučaj bez presedana. Nikada u istoriji nisam čula da je neko pričao, omalovažavao, pretio deci bilo kog predsednika na svetu. Sramotno je to. Zašto jedan reditelj, verovatno nije dobio novac za svoj projekat, preti smrću i kaže da gospodin Vučić treba da završi kao što je završila porodica Čaušesku u Rumuniji? Sramota jedna. Taj čovek treba da odgovara. Kome on preti? Predsedniku države? Sramotno. Zašto je Vučić kriv? Zato što je napravio 400 km auto-puteva? Hajde, setimo se koliko su oni za 12 godina vlasti napravili auto-puteva? Hajde, 32 km, 34 km, a mi za devet godina napravili 400 km auto-puteva. Trenutno se gradi 250 km auto-puteva. Jel zato kriv gospodin Vučić? Zašto je kriv? Zato što u projektima ima još hiljadu kilometara da se izgradi auto-puteva? Jel mu se zato preti smrću? Jel zato što je napravio 750 km železnica, što se završava, sledeće godine će biti puštena u rad, brza pruga od Beograda do Novog Sada, brzina 220 km? Jel zato kriv? Jel kriv zato što je otvorio preko 260 fabrika sam, što je zaposlio preko 250 hiljada ljudi? Jel zato kriv? Jel mu se zato preti smrću? Jel kriv što posle 50 godina praznih priča o izgradnji metroa je počela izgradnja metroa? Jel kriv za najveći projekat u ovom delu sveta "Beograd na vodi", najlepša i najveća promenada u ovom delu sveta? Jel zato kriv? Jel kriv što brine o zdravlju građana Republike Srbije, pa je otvorio i napravio tri kovid bolnice? Imamo pet vrsta vakcina, dragi moji, građani to treba da znaju. Jel kriv zato što je sada kupio lek, jedan od 10 u svetu državnika je kupilo lek i naš predsednik Vučić? Jel ga zato treba ubiti? Da li je kriv što je zaposlio ljude? Dakle, 26% je bilo nezaposlenih 2012. godine, sada je 10,5%, zato što smo imali koronu. Da li je zato kriv? Tako bih mogla do sutra, šta je čovek sve napravio i šta radi. Da li je kriv što je potpisao „Mini Šengen“ i što ćemo imati četiri vrste slobode? Da li je zato kriv? Pa, treba ga veličati u zvezde. Sada malo o sudiji M.M, zatim ću citirati posle šta kaže Udruženje sudija i tužilaca. Taj sudija M.M, ozloglašeni sudija, M.M. Kako je moguće da jedan sudija ima nevladinu organizaciju? Ja bih volela da mi neko objasni. Mislim da je to sukob interesa. Kako je moguće da taj sudija pusti ozloglašenu Gnjilansku grupu? Setimo se ko je bila Gnjilanska grupa – ubice koje su ubijale Srbe, koje su silovale Srpkinje, koje su sekle i pekle dojke, to je bila ta grupa. E, gospodo, taj M.M. je oslobodio tu grupu. To je taj gospodin. To je gospodin koji je rekao za silovanu devojčicu od trinaest godina da je to folklor među Romima. Sram ga bilo! Ne, to nije folklor. To je teško delo i za takvo delo treba se ići u zatvor, barem dvadeset godina, što se mene tiče. Sada ću, pošto ja ovde imam pet strana o tome šta kaže Udruženje sudija i tužilaca. Naravno da neću da navedem sve, ali deo hoću. Znači, sad ću reći ime i prezime, jer ne kaže Ljiljana Malušić, nego kaže Udruženje sudija i tužilaca. Udruženje sudija i tužilaca Srbije uputilo je otvoreno pismo sudiji Apelacionog suda Miodragu Majiću u kome želi ovom vrhunskom sudiji, pod znacima navoda, kako sam sebe predstavlja javnosti, da skrene pažnju da probleme sa svojim super egom, gospodin ima jak super ego, i samoreklamom ostavi za sebe, kao i da u tom svakodnevnom isticanju svog besprekornog rada, možete misliti na šta to liči kad čovek sam sebe hvali, izostavi uvrede na račun svojih kolega, drugih sudija. Uvaženi kolega Majiću, kaže Udruženje sudija i tužilaca, dozvolićete da među nekoliko hiljada nosilaca pravosudnih funkcija ove države postoji još mislećih ljudi koji se iz dana u dan hvataju u koštac sa svojim poslom, rešavaju probleme građana u fer i zakonitim sudskim postupcima i, za razliku od onih koje vi poznajete ili prepoznajete, ne čekaju mig ni sa vrha, ni sa strane da im kažu kako da sude. Molimo vas da vaše metafore i likove iz basni o zečevima i čoporima zadržite za beletristiku kojoj sve više naginjete i razmislite da ostale sudije i tužioci svoj posao shvataju daleko ozbiljnije od vaših ilustracija. Dok vi pišete basne, drugi pišu presude. Nemojte omalovažavati i klevetati celu struku radi stilske figure, jer ti ljudi od primanja koja ostvaruju od sudijske i tužilačke plate žive i drugih prihoda nemaju. Nemaju ljudi nevladine organizacije, oni rade za platu samo od svoje države. Takvim kontinuiranim vređanjem kolega i čitave profesije urušavate poverenje građana u pravosuđe i na samo vama svojstven način pozivate na nepoštovanje zakona, institucije i vladavine prava. Obraćamo vam se sa molbom da svoje probleme sa super ego frustracijama i neopisivom potrebom za samopromocijom uokvirite između korica vaših sadašnjih i budućih knjiga, zadržite ih na pozorišnim daskama u predstavama u kojima glumite u beskrajnom prostoru internet sveta u kome virtuelno živi vaš lik koga se svesrdno trudite da prestavite kao poslednjeg zaštitnika posrnulog pravosuđa. Nismo zaboravili da ste umeli da pogodite u srž problema, da prepoznate neke deformitete sistema, ali i tada nismo mogli, kaže Udruženje sudija i tužilaca, da ne primetimo jednu nedoslednost u vašem navodno revolucionarnom poletu, a zapravo samo demagogiji. Pričali ste o sistemu koji je porozan, selektivan prema poslušnima, blagonaklon prema sledbenicima koji su spremni da zanemare savest, pa možda i sam zakon da bi udovoljili moćnom. Možemo da kažemo da se i tu slažemo sa vama, što bi rekli – ne bismo vam ni zarez mogli staviti, ali počelo je da nas proganja pitanje zašto to govorite sada, tek sada? Zašto ste ćutali kobne 2009. godine i 2010. godine, sećate se, kad je bilo otpušeno preko 1.000 sudija, pa smo mi kad smo došli na vlast morali da isplatimo ljudima koji su ničim izazvano dobili otkaze, samo što nisu bili lojalni tadašnjoj vlati, 44,7 miliona evra? Bilo, ne ponovilo se. Kolega Majiću, ljudi profesionalci sudije i tužioci su precrtavani sa vama dobro znanih spiskova samo zato što nisu bili podobni. U toj nesrećnoj reformi su u najvišim pravosudnim telima, čiji sastav i strukturu sada želite da prikažete kao sjajnu, osnovanim radi zaštite prava sudija i tužilaca, na najflagrantniji način kršeni zakoni, pa i sam Ustav ove države. Odvajali su tada žito od kukolja, čemu se načelno ne protivimo i smatramo da mora da postoji odgovornost prema radu i građanima, ali odvajanje žita od kukolja se ne može raditi po spiskovima lokalnih partijskih odbora, uz rukom dopisane komentare lokalnih poslušnika koji znaju da je sudija taj i taj blizak sa ovim ili onim. I tako, gospodo. Sleći put ću da nastavim. Znači, to nisam rekla ja, nego Udruženje sudija i tužilaca, a ja molim tužilaštvo da odreaguje na sve policajce koji su jedva ostali živi, da odreaguju za onaj slučaj gde su policajcu polomljene noge, da odreaguju za ovakve slučajeve gde se maltretira predsednik svaki dan, preti mu se smrću. To što govorimo, neko govori ko šta hoće, svako govori o sebi, ali decu nam ne dirajte. Živela Srbija! Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Boban Birmančević. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana ministarko sa saradnicima, poštovane kolege, poštovane građani Srbije, današnji dan je vrlo značajan, pre svega, za pravosuđe, ali naravno i za građane Srbije, imajući u vidu da ćemo danas glasati o tome da li će određeni ljudi biti na mestu tužilaca i to, pre svega, pričamo o različitim nivoima odlučivanja, odnosno od osnovnog do najvišeg tužilaštva i u tom slučaju ova odluka je još bitnija. Ono što očekujemo od ovih tužilaca, od ljudi koji će preuzeti neke nove funkcije i koji će nastaviti da rade jedan za državu vrlo značajan i odgovora posao, očekujemo da rade svi u interesu pravde, da rade svi u interesu građana i da se bore na svaki način da izbore tu pravdu. Bitno je da u toj borbi i pobeđuju. Pobeda pravde je pobeda države Srbije i pobeda građana Srbije. Nisu ljudi bez razloga dali poverenje i ovoj skupštinskoj većini i odgovornost ove skupštinske većine je na tome da danas izglasa ili ne izglasa neke predloge, ali imajući u vidu da se o ovim predlozima ozbiljno razmatralo, da su na najvišem nivou donete odluke i predlozi i da su kandidati takvi kakvi jesu, ja očekujem da ova skupštinska većina danas podrži te kandidate. Ponavljam, ti kandidati, ti ljudi, ti tužioci moraju da se bore za pravdu i moraju da pobeđuju u toj borbi. Svaka pobeda, tužilačka pobeda je pobeda pravde i pobeda onoga što građani Srbije u suštini i žele, a to je da onaj ko se drznuo da uradi nešto što nije u skladu sa zakonom, što nije u interesu građana, jednostavno za to i odgovara. Koliko, o tome će odlučivati sud i sudije, ali da li neko zaslužuje ili ne zaslužuje da protiv njega bude podignuta optužnica, na ovim ljudima je o kojima ćemo se danas izjašnjavati. Da se reaguje po svaku cenu kada neko radi protiv države prvo je pravilo i rat protiv države, jednostavno, mora biti sankcionisan. Ozbiljno je pitanje i šta rade svi tužioci koji su već izabrani, koji se na tim funkcijama nalaze godinama i, pored toga što je prirodno da u svakom žitu ima nešto i kukolja, mislim da nije prirodno da neka dela koja jednostavno očekuju procesuiranje ostaju pod velom tajni, pod velom znaka pitanja da li će ili neće i da li je moguće da posle toliko godina još uvek nemamo odgovor na pitanje da li je 619 miliona, koliko u ovom trenutku ima Dragan Đilas ili koliko je ustanovljeno da ima, a pitanje je koliko u stvarnosti tih miliona ima u Evropi i svetu, da li je to jednom urađeno u skladu sa zakonom ili nije, da li će neko imati hrabrosti ili snage da podigne proces, da sasluša čoveka, da uzme dokaze i da kaže – poštovani građani Srbije, stvari stoje tako i tako? Izgleda da neće. Možda ovi ljudi koje danas budemo glasali budu imali hrabrosti i donesu takvu odluku. Ono što je, takođe, ogromno i veliko pitanje, svakodnevno se ljudi pitaju do kada i kada će neko stati na put ovom ludilu koje vlada u opoziciji, a to je da svako ko ujutru ustane na levu nogu ima pravo da preti predsedniku države, ima pravo da preti njegovoj porodici, ima pravo da preti predsedniku Vlade, ministrima, skupštini, bilo kome i da, jednostavno, za ta dela ne bude čak ni pozvan na informativni razgovor, odnosno tužilac ili tužioci ne smatraju da je time ugrožena bezbednost svih građana Srbije. Šta još treba da urade ti ljudi, pa da zavrede tužilački proces, odnosno podizanje tužilačkih zadataka i podizanje tužilačkih pitanja tužilaca da nešto rade? Prosto je neverovatno da neko preti smrću. Evo, najnovije pretnje smrću predsedniku. Šta još taj čovek treba da uradi? Pazite, ako tužilaštvo pokrene postupak, možda taj čovek nije svestan toga što radi, možda su u pitanju medicinski razlozi, možda je pre ovo pitanje za ministra Lončara, ali o tome treba da odluči tužilaštvo. Ima stara narodna - ako nije za sudnicu, možda je za onu drugu ustanovu. Zaista o tome neka odlučuju tužioci, pa kada tužilac kaže – ljudi, ovo nije za sudnicu, on čovek ne zna šta radi, hajde da se obratimo ministru Lončaru, pa da zamolimo, da utvrde možda je zdravstveno pitanje, možda čoveka treba da lečimo sa druge strane, a ne za pravosudne, ali sa zdravstvene. Molim vas da jednostavno zaštitimo pravdu. Kakva je to pravda ako će neko kome god padne na pamet pretiti smrću, između ostalog, pretiti vešanjem predsedniku Izvršnog odbora SNS. Zašto mu prete vešanjem? Samo zato što je predsednik izvršnog odbora i samo zato što je predsednik izvršnog odbora stranke koja ima apsolutnu podršku građana Srbije. Možda neko i ne zna ko je Darko Glišić, odakle dolazi Darko Glišić, ali čuo je pretnju da ga obese oni u centru Beograda. Nisu tačno rekli na kojoj lokaciji, na kojoj poziciji. Pitanje za te ljude - da li oni znaju ko je Darko Glišić? Između ostalog, ako hoće da saznaju ko je Darko Glišić, najbolje da odu u Ub, pa da pitaju građane Uba ko je Darko Glišić ili da pitaju članove SNS ko je Darko Glišić ili da pitaju bilo koga u Srbiji ko je on. Ko daje za pravo da predsedniku izvršnog odbora, između ostalog i predsedniku opštine Ub, neko preti vešanjem. Ako je neko bio u Ubu pre 10 godina, pa da ode sada ponovo verovatno će misliti da je pogrešio grad. To nije isti Ub. To nije ista opština. Građani jesu isti, i, hvala Bogu, ima ih još više, ali način na koji radi Darko Glišić i u opštini Ub i u izvršnom odboru jasno pokazuje da radi dobro, imajući u vidu da ga prozivaju dotični i da mu prete vešanjem, da mu pokušavaju osporiti legitimitet i kvalitet. Naravno, i za jedno i drugo nemaju osnova, ali je pitanje dokle će bilo ko ko ne zna šta će, ko ne zna na koji način da skrene pažnju na sebe to raditi upravo pretnjama predsedniku Srbije, njegovoj porodici, predsedniku Vlade, predsedniku Izvršnog odbora SNS. Mislim da tu postoji jedan veliki problem, a to je da i tužioci moraju da razumeju politički trenutak u kome se nalazi Srbija. To je trenutak u kome oni koji vode Srbiju, a vode je na najbolji mogući način, ne odgovaraju jednoj manjoj grupi, pod znacima navoda… Ljudi se nazivaju opozicija, a mislim da čak nisu ni opozicija, jer da bi neko bio opozicija mora da radi bilo šta u interesu građana Srbije, a ovi to ne rade. Ono što je ostalo iza Dragana Đilasa, Vuka Jeremića, Borisa Tadića, celog tog žutog preduzeća, kako ga mi popularno nazivamo, ali znaju svi ko je u pitanju, da nekog ne preskočim u nabrajanju, kada pogledate unazad rezultate, šta je ostalo iza njih od kapitalnih investicija za državu Srbiju i za građane Srbije, ostalo je kad se sve sabere i oduzme ostalo je otprilike ništa. Jedno veliko ništa za građane Srbije, ali jedno veliko puno i puni džepovi za Vuka Jeremića, Dragana Đilasa i celu tu lopovsku ekipu. Koristim priliku, bio sam u Vranju prošle nedelje, pa sam išao novim autoputem i ne samo u Vranju, vozio sam se autoputem Miloš Veliki i vozio sam se i drugim autoputevima, i pozivam Dragana Đilasa, Vuka Jeremića, Mariniku Tepić, mislim da će biti mesta, veliki mi je auto, lično ću ih voziti… Siguran sam da oni u stvari i ne znaju šta je sve uradio Aleksandar Vučić. Lično ću da ih odvezem, dovoljno je da odu do Vranja, i da vide kako izgleda taj autoput i da se provozamo u povratku preko Miloša Velikog, da se vratimo, i biće im sve jasno. Ja mislim da oni kada lete avionima na Mauricijus i te ostrvske zemlje da obiđu svoje milione, verovatno ne vide ove autoputeve, ne stignu da vide jer avion poleti iz Beograda i oni nisu u stanju da sagledaju šta je sve uradio Aleksandar Vučić, šta je sve uradila država Srbija za ovih devet godina. Možda ne vide ni ove bolnice, ni kliničke centre u Nišu, Novom Sadu, kovid bolnice. Oni ne vide ni brzu saobraćajnicu od Novog Sada do Beograda. Verovatno je to u pitanju i pošto su im stalno u glavi sendviči koje jedu ljudi koji pođu negde, koji putuju da podrže 13. rođendan, recimo, SNS, ja im obećavam besplatan prevoz i besplatne sendviče. Dobiće i prevoz i sendviče da im pokažem te autoputeve. Moramo putovati nekoliko dana, jer urađeno je 400 kilometara autoputeva. Kada to budu videli, možda će onda shvatiti da ipak oni nisu u pravu i da će morati da se obrate Lončaru za pomoć, jer im pomoć od građana neće doći, imajući u vidu šta su za te građane uradili. Ne da je ostalo ništa, iza njih je ostalo duplo ništa. Nema apsolutno ništa od lažnih obećanja, lažnih boraca za demokratiju. Sad su se uhvatili zelene Srbije lažni borci za zelenu Srbiju. Ako neko misli da će ljudima u Loznici, u Gornjim Nedeljicama i u okolini zapadne Srbije, gde postoji litijum, pomoći Viola fon Kramon, Nebojša Zelenović i ekipa, neće sigurno. Kad već pominjem Nebojšu Zelenovića, a i to je zaista pitanje za tužilaštvo, ja molim, preklinjem da nikad više i niko ko je potrošio pet miliona evra iz budžeta građana Srbije, a između ostalog i zbog propusta u tužilaštvu i u celom pravosuđu, umesto da završe tamo gde završavaju kriminalci, njegova presuda ne postane pravosnažna jer je došlo do zastarevanja. Molim vas kao Boga da ne zastari ono gde je čovek sigurno kriv i gde je neko sigurno uzeo pare od građana Srbije, kako god znate i umete. Ako treba, molite, podnosite zakone, Skupština će razmotriti da se produže rokovi, ali onaj ko je krao za to mora odgovarati. Nemojte da se izvuku takvi lopovi i da onda neko ko u svom programu zapadne Srbije ima dve rečenice o zelenoj Srbiji, sve do prošle godine dok nije izgubio izbore, a onda je odjednom tu istu stranku Zajedno za Srbiju proglasio Zelenom strankom i njegov logo koji je bio crveno-plave boje obojio u zeleno i sad je postao veliki borac za zelenu Srbiju. Znaju građani Srbije da im oni pomoći neće i znaju građani Srbije ko je ko, i to je ono što je bitno. Znaju da iza Aleksandra Vučića stoje rezultati i znaju da uz Aleksandra Vučića imamo budućnost i za ovu našu lepu državu Srbiju i što je najbitnije za našu decu. Molim vas, vi ste ministar pravde, da pomognete tužiocima da pravda bude dostižna i da bude dostižna u što kraćem roku. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojičić.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, uvažena ministarko sa saradnikom, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani Republike Srbije, pred nama se danas nalazi predlog za izbor javnih tužilaca u velikom broju gradova Republike Srbije, kako u osnovnim, tako i višim, apelacionim, kao i predlog za izbor tužioca za organizovani kriminal. Moram da istaknem da je SNS, dolazeći na vlast, preuzimajući u stvari vršenje vlasti 2012. godine, istakla da je jedan od njenih osnovnih prioriteta borba protiv organizovanog kriminala i korupcije. Zašto borba protiv organizovanog kriminala i korupcije? Zato što organizovani kriminal i korupcije siromaše sve građane Republike Srbije i zato što je borba protiv organizovanog kriminala i korupcije u stvari sečenje jedne najgore vrste kancera koja može da zadesi jedno društvo. Korupcija i kriminal do 2012. godine, kada je vladalo žuto tajkunsko preduzeće na čelu sa Draganom Đilasom, Borisom Tadićem, Vukom Jeremićem, Borkom Stefanovićem, u stvari bilo je ogrezlo u kriminalu i korupciji. To ne kažemo mi, to su rekli predstavnici EU, označavajući Srbiju kao „crnu tačku“ kriminala i korupcije. Na to je ukazivala i pokojna Verica Barać, koja je istakla da kriminal i korupcija ne samo da postoji u izvršnoj vlasti, već i da izvršna vlast ništa ne preduzima da bi se smanjio kriminal i korupcija, već naprotiv izvršna vlast, a to je izvršna vlast tajkuna Dragana Đilasa, Borisa Tadića, Vuka Jeremića čini sve da kao da vetar u leđa podstiče kriminal i korupciju. U vreme njihove vlasti zakoni nisu donošeni po meri i potrebama građana. U vreme vlasti žutih tajkuna, zakoni su donošeni po meri i potrebi njihovoj ličnoj, kao i njihovih partnera, najvećih tajkuna u Republici Srbiji. Sem toga što je SNS, kao jedan od prioriteta, navela borbu protiv kriminala i korupcije, ja moram da istaknem da je predsednik Republike, Aleksandar Vučić, u planovima koji su zacrtani za sprovođenje politike Vlade u ovom periodu, jedan od šest principa u stvari borba protiv mafije i kriminala. Prvi državnik koji je u stvari dao podstrek i dao kao prioritetni zadatak nadležnim institucijama borbu protiv mafije i kriminala jeste Aleksandar Vučić. Moram da istaknem da je hapšenjem jedne od najozloglašenijih kriminalnih grupa u Republici Srbiji otpočeo, to je kriminalna grupa Belivuka, otpočela odlučna borba protiv mafije. Naravno, ja bih ovde htela da istaknem da javni tužioci u okviru svoje nadležnosti gone sve one koji čine krivična i druga kažnjiva dela, ali naravno staraju se i o zaštiti ustavnosti i zakonitosti. Zato pozivam sve nadležne institucije, a među njima svakako su i tužilaštva, da ispitaju kako i na koji način je tajkun Dragan Đilas u vreme vršenja vlasti stekao 619 miliona evra i kako i na koji način se na 17 njegovih računa u 53 razne zemlje i u raznim poreskim rajevima nalazi njegov novac. Odakle taj novac? Na koji način je stečen? To istražni organi moraju da istraže, jer na kraju krajeva, to zaslužuju građani Republike Srbije. Nenormalno je da se neko u vreme vršenja svoje vlasti obogati za toliki novac. Takođe, pozivamo sve nadležne organe da ispitaju kako je moguće da tajkun Dragan Đilas u vreme vršenja vlasti stekne 35 nekretnina, koje se ne mere u metrima kvadratnim ,već u hektarima. Takođe pozivamo sve nadležne državne vlasti da pretnje koje se upućuju Aleksandru Vučiću, predsedniku naše države, a to su pretnje streljanjem ,ne shvataju se olako,, već da nadležni državni organi ispitaju te pretnje. Znate, crtanje mete na čelo i na grudi predsedniku, države Aleksandru Vučiću, uperen bajonet u grudi predsednika Aleksandra Vučića nije samo uperen bajonet u Aleksandra Vučića, to je u stvari pucanj u državu Srbiju. To je u stvari jedan vid ogoljenog protivustavnog delovanja, to je u stvari terorizam. Moram da istaknem da je Aleksandar Vučić predsednik Republike Srbije, koji je izabran jedini na neposrednim izborima i za koga je glasala ogromna većina građana Republike Srbije. Takođe pozivam sve nadležne organe da ispitaju sve pretnje koje se upućuju porodici Aleksandra Vučića, posebno njegovoj deci kao i njegovom najmlađem detetu koje je maloletno i koje ima tri-četiri godine. Deca Aleksandra Vučića su deca Republike Srbije, deca Aleksandra Vučića treba da uživaju sva prava kao i sva druga deca u Republici Srbiji i zato nadležni organi ne mogu da ostanu nemi pred tom činjenicom, jer to su svakodnevne pretnje koje se upućuju kompletnoj porodici Aleksandra Vučića. Takođe, pozivam nadležne državne organe da ispitaju, preko 1.883 puta je prisluškivan predsednik Republike, Aleksandar Vučić, da se ispita i taj slučaj. Za SNS nema zaštićenih, svi su pred zakonom jednaki, zato zakon mora da bude isti za sve. Pred javnim tužiocima je da odgovorno, savesno, samostalno, dostojanstveno, po najvećem znanju i umeću rade svoj posao, a da na njih, da vrhovni sud za njih bude u stvari Ustav i zakon i striktna primena Ustava i zakona. Takođe, pozivam građane Republike Srbije kada je u pitanju akt o promeni Ustava, da se ne dovode u zabludu zato što žuto tajkunsko preduzeće, na čelu sa Đilasom i njegovim pajtašima, pokušava da skrene temu ustavnih promena na nešto drugo. Ono što građani Republike Srbije treba da znaju da je 16. januara zakazan referendum, a da u Ustavu Republike Srbije jedino se menjaju odredbe koje se odnose na pravosuđe i na tužilaštvo, a to znači da će pravosuđe i tužilaštvo biti nezavisno i samostalno, a to znači da će građani imati brži i dostupniji pristup pravdi. To će značiti da su i sudije i tužioci odgovorniji u svom postupanju. To će značiti da će Srbija postati još bolje pravno uređena država, da će privlačiti kako domaće, tako i strane investicije. To će značiti bolji životni standard građana Republike Srbije, veće plate i veće penzije. To je jedina promena u Ustavu, nikakvih drugih promena nema u Ustavu. Takođe pozivamo građane da 3. aprila kada se održavaj parlamentarni izbori, kada se održavaju predsednički izbori, glasaju za politiku mira, stabilnosti, politiku života i politiku kolevki, čiji je nosilac Aleksandar Vučić. Ta politika nema alternativu zarad budućnosti i zarad Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja jedinstvenog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Ukoliko ne, na osnovu člana 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem četvrtak, 23. decembar 2021. godine, sa početkom u 18,05 časova, kao Dan za glasanje o tački dnevnog reda Petnaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Naglašavam da će Dan za glasanje o Četrnaestoj sednici biti u 18,00 časova. Sada, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, određujem pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15,00 časova sa raspravom u pojedinostima o Četrnaestoj sednici.
Poštovani narodni poslanici, sada prelazimo na odlučivanje o jedinoj tački dnevnog reda Petnaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Prva tačka dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZBORU NA FUNKCIJU JAVNIH TUŽILACA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačka 12. Ustava Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika bira javne tužioce. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru na funkciju javnih tužilaca, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 172, za – 169, nije glasalo – troje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Dozvolite mi da u ime narodnih poslanika i u svoje ime čestitam izabranim nosiocima funkcija na izboru i da im poželim puno uspeha u radu. Pre zaključivanja sednice dozvolite mi samo da vas obavestim da sam sazvao Šesnaestu sednicu Drugog redovnog zasedanja za utorak, 28. decembar, sa početkom u 10,00 časova sa osam tačaka dnevnog reda i Devetu posebnu sednicu Narodne skupštine za sredu, 29. decembar, u 10.00 časova sa nekoliko tačaka dnevnog reda, a to su izveštaji o radu nezavisnih regulatornih tela. Podsećam vas još jednom da redovno zasedanje traje do 29. decembra u ponoć. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje jedine tačke dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njoj, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem Petnaestu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2021. godini. Zahvaljujem.