Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 116 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 49. Zakona o Narodnoj skupštini predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom svakog odlučivanja postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja svih narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Zahvaljujem. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 147 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja svih narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima Jahja Fehratović.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Trećeg jula u Novom Pazaru je održan koncert pred 28.000 ljudi na gradskom stadionu. Juče smo imali obznanu direktora Zavoda za javno zdravlje koji kaže da nije bio informisan o tom koncertu i da je važno da inspekcijske službe utvrde da li je bilo kršenja epidemioloških mera. Moje pitanje je upućeno Kriznom štabu – da li je neko od njih zatražio dozvolu za organizovanje koncerta ovakve vrste pred tolikim brojem ljudi, s obzirom da je rečeno da takvu dozvolu može dati isključivo Krizni štab? Da li su inspekcije vršile nadzor? Da li je uopšte bilo moguće danas organizovati takav skup sa 28.000 ljudi na jednom mestu, kada epidemija još uvek traje? Juče, na dan 5. jula Novi Pazar je imao 11 zaraženih, za razliku od Beograda koji je imao 28. Ukoliko uzmemo broj stanovništva, to znači da je po broju stanovnika u Novom Pazaru zaraženost u odnosu na Beograd bila deset puta veća. Ovo je zaista vrlo važno i bitno pitanje, s obzirom da je ovih dana navršena godina od prošlogodišnjih nesretnih događaja kada je Novi Pazar bio jedan od najvećih žarišta korone, kada je preko stotinu i više ili nekoliko stotina sugrađana mojih iz Novog Pazara, ali i iz gradova oko Novog Pazara preminulo usled kolapsa sistema, usled neodgovornosti odgovornih u zdravstvenom sistemu i njihovog obmanjivanja javnosti da predoče realnu situaciju. Umesto da se ovih dana na svaki mogući način prisećamo svih onih koji su zbog neadekvatne medicinske pomoći izgubili živote, mi smo opet postali potencijalno žarište sa okupljanjem 28.000 ljudi na jednom mestu, na jednom estradnom koncertu, u jeku pandemije i u jeku pretnje da se novi soj virusa proširi na našem prostoru. Zato pitam Krizni štab – da li je neko od njih zatražio dozvolu? Da li su dali dozvolu za organizovanje ovog događaja? Da li su inspekcijske službe vršile nadzor i da li će vršiti nadzor, s obzirom da je direktor Zavoda za javno zdravlje rekao da će vršiti nadzor. Sada je taj događaj završen. Kako će oni vršiti nadzor nad događajem koji je već okončan? Želim još samo reći da bez obzira što je koncert najavljivan kao humanitarni za lečenje jedne devojčice kojoj je preko potrebna pomoć, gde će moji sugrađani iz Novog Pazara, ali i svi građani Srbije su dali veliko učešće da se toj devojčici pomogne da se sakupi novac kako bi se njoj pomoglo u izlečenju. Ovo nije način da se to sprovede iz razloga što je i cena ulaznice, kako smo videli, bila minorna. To je cena otprilike jedne SMS poruke koja se šalje u humanitarne svrhe, a dovedeno je u opasnost 28.000 ljudi, odnosno dovedeno je u opasnost još stotinu i više hiljada ljudi koji su u neposrednim kontaktima sa tih 28.000 ljudi u rodbinskim vezama, u najbližim konekcijama i ne mogu izbeći da se narednih dana ne sretnu sa njima. Zato smatram ovo pitanje jako ozbiljnim i želim da nam Krizni štab iznese svoje viđenje, da li je bilo dozvole za organizovanje koncerta ove vrste? Da li je bilo epidemioloških mera opreza? Da li su inspekcijske službe vršile nadzor i, ako nisu, šta će se preduzeti da se oni koji su odgovorni za ovu vrstu okupljanja ovolikog broja ljudi kazne? Da li će se sprovesti pravdi ili će i dalje ostati kao u slučaju odgovorni u novopazarskom zdravstvenom centru od pre godinu dana, sve pod velom zatamnjenih oblaka, dok će građani Novog Pazara oplakivati svoje umrle, evo, i dan-danas, godinu dana posle tog događaja, nemajući zadovoljenje pravde i nemajući pravi podatak o svemu onome što se događalo prethodne godine? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednica Skupštine Elvira Kovač.
Zahvaljujem. Poštovani predsedniče, predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, kao što je poznato, 1. jula ove godine Slovenija je preuzela predsedavanje Savetom EU, pod sloganom „Zajedno. Otpornost. Evropa“. Budući da je stav slovenačkog predsedavanja da nema EU bez više zajedništva i više Evrope, kao i da je, kao što znamo, Slovenija tradicionalno za proširenje EU na zemlje Zapadnog Balkana, očekivano se konačno, nakon dužeg vremena, pitanje proširenja EU našlo konkretno među definisanim prioritetima predsedavanja. Dakle, polazeći od ovog, a i od nekoliko činjenica, kao što je da je na Prvoj međuvladinoj političkoj konferenciji koja je održana nedavno, tačnije 22. juna ove godine, praktično konačno zaista počela primena nove metodologije proširenja i na pregovarački proces Republike Srbije i da je potvrđeno da prema ovoj novoj metodologiji Srbija otvorila prvi klaster, čiju osnovu čine osnovna prava, da je takođe činjenica je je prema novoj metodologiji Republika Srbija spremna za otvaranje dva klastera, za otvaranje klastera tri – konkurentnost i inkluzivni rast, kao i četiri – zeleni dogovor i održiva povezanost, koji su u potpunosti pripremljeni u skladu sa novom metodologijom, kao i da su nedavno u proteklih nekoliko nedelja usvojene još četiri pregovaračke pozicije, dakle, pregovaračke pozicije za četiri poglavlja, konkretno, 10, 15, 16 i 19, da je Srbija zaista jako posvećena jačanju regionalne saradnje, kroz nekoliko inicijativa, najznačajnije su mini Šengen i Berlinski proces, da se iskreno radi na procesima političke stabilizacije i ekonomskog jačanja celog regiona, uz brojne inicijative, najavljen je i početak izgradnje „Auto-puta mira“ između Niša i Merdara, da npr. istraživanje Saveta za regionalnu saradnju predstavljenu u Tirani ove godine, konkretno 10. juna, na Samitu lidera Zapadnog Balkana, pokazuje da veliki procenat, 77% građana, veruje da regionalna saradnja jača Zapadni Balkan, kako politički, tako i bezbednosno i ekonomski, i ono što je značajno, o čemu smo čitali ovih dana, da je u 7. tački Manifesta o budućnosti EU, Viktor Orban, predsednik Vlade Mađarske posebno naglasio da nema prosperiteta EU bez članstva Republike Srbije, kao i da su prošle godine predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić i premijeri, slovenački i mađarski premijer zajedno složili da žele jaku i kompetitivnu Evropu koja je dom različitih naroda. Moje pitanje koje želim da postavim, kako ministarki tako i Ministarstvu za evropske integracije, a i samoj predsednici Vlade Republike Srbije je - da li tokom slovenačkog predsedavanja, dakle, u drugoj polovini ove godine, možemo očekivati dodatnu političku dinamiku i konačno važne konkretne korake koji će značiti merljiv, konkretan napredak Srbije, pa i celog regiona zapadnog Balkana u procesu pristupanja EU? Dalje, da li pored ekonomskih stvari, ekonomske podrške, ne manje značajnog, izuzetno važnog ekonomskog investicionog plana, koji će obezbediti socijalno-ekonomski napredak i oporavak Srbije i regiona, možemo konačno da očeku9je postizanje i političkog konsenzusa između 27 zemalja članica EU za otvaranje klastera tri i četiri, kao snažnog impulsa i nedvosmislene podrške reformama koje Republika Srbija sprovodi? Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Zahvaljujem, uvaženi predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije. Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, danas se navršava tačno tri hiljade dana od kada je potpisan Berlinski sporazum kojim se, između ostalog, Priština obavezala da formira Zajednicu srpskih opština. Tu obavezu ni do danas Priština nije ispunila. Nažalost, ovo nije jedino pitanje koje je sporno. Priština izbegava da nastavi dijalog u delu koji se odnosi na nestala lica, što je za nas svakako glavna tema, jer nije reč samo o političkom pitanju, već i o duboko humanom i civilizacijskom pitanju pre svega. Pored toga, Priština na brojne načine svakodnevno sabotira dijalog, a to čini na brutalan i necivilizacijski način, čega smo u poslednje vreme svakodnevni svedoci. Samo u poslednjih nedelju dana, podsetiću, desilo se više napada. Na Vidovdan je uhapšen mladić zato što je branio monahinju. Nedavno je grupa Albanaca organizovala proteste zbog povratka jedne Srpkinje, Dragice Gašić, u svoj stan u Đakovici. Poslednji u nizu takvih napada desio se pre par dana u selu Gojbulji nadomak Vučitrna, kada je grupa Albanaca napala i teško povredila 13-godišnjeg dečaka Nikolu Perića. Samo od početka godine zabeleženo je gotovo 70 dana. Gotovo svakodnevno desi se bar neki incident, a o rušenju, skrnavljenju srpskih svetinja, srpskih kuća, grobalja, da i ne govorimo. Srpsko stanovništvo na prostoru KiM živi u stalnom strahu i bez perspektive, nažalost. Kako onda da govorimo o bezbednosti i sigurnosti srpskog stanovništva i srpskih svetinja na KiM, kada je očigledno da Priština želi da prisvoji i naše svetinje, pa čak i da ih pretvori u svoje turističke atrakcije, tražeći za to i spoljnu podršku? Očigledno je i to da gube strpljenje, ali i podršku nekih zapadnih zemalja na koju su neizostavno računali. Ne dopada im se, recimo, kada američki specijalni izaslanik za zapadni Balkan, Metju Palmer, povodom najavljene tužbe Prištine protiv Srbije za genocid, kaže da ne misli da bi takav pristup doprineo rešavanju spora između Kosova i Srbije i da moraju da imaju osnov za to. Vratio bih se na tehnički dijalog koji je zakazan za sutra u Prištini. Glavna tema na kojoj će srpska strana da insistira biće svakako formiranje Zajednice srpskih opština i rešavanje nestalih lica, što sam već naveo. Jedna od tema biće bezbedan, nesmetan i neometan povratak interno raseljenih lica u svoje domove, što u ovom trenutku, nažalost, takođe nije moguće. Srpskom stanovništvu pogotovo je zabranjeno kretanje. Nažalost, prištinske vlasti u poslednje vreme često su branile ulazak na KiM naših zvaničnika i srpskom stanovništvu, koje je želelo da poseti svoje domove i svoje svetinje. U vezi sa ovim, želim da postavim pitanje, da pružimo, naravno, kao poslanička grupa punu podršku pregovaračkom timu koji će nastaviti pregovore na tehničkom nivou tokom sutrašnjeg dana, ali i da postavimo pitanje direktoru Kancelarije za KiM, gospodinu Petru Petkoviću, koji je na čelu tima koji vodi tehnički dijalog - kakve zapravo aktivnosti naš tim može da preduzme kako bi se prištinska strana aktivirala konačno na sprovođenju preuzetih obaveza iz Briselskog sporazuma, jer u protivnom mi sami sa sobom ne možemo da vodimo ovakvu vrstu dijaloga i ne možemo da dođemo do onoga što jeste naš cilj, a to je kompromisno i pravično rešenje koje će biti prihvatljivo za obe strane? Šta se očekuje od međunarodne zajednice koja je posrednik u ovom dijalogu i koja očigledno još uvek nema mehanizme kojima može da obaveže Prištinu i zahteva od nje da sporazum sprovodi u delo? Ovako se ima utisak da međunarodni posrednici prećutno prelaze preko svih ekscesa i nedopustivih kršenja ljudskih prava Srba na prostoru KiM. Do sada, evropski posrednici se, nažalost, nisu oglasili. Zahvaljujem, predsedniče.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da u vaše i u svoje ime pozdravim učenike srpskih škola i članove udruženja "Srpski nacionalni savet u Makedoniji" iz Republike Severne Makedonije, koji prate deo današnje sednice sa galerije velike sale. Molim vas da aplauzom pozdravimo goste. Zahvaljujem. Nastavljamo dalje. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, gospodine Dačiću. Pre nego što pređem na poslanička pitanja, želeo bih da se pridružim pozdravima našim gostima, u svojstvu predsednika Poslaničke grupe prijateljstva sa Severnom Makedonijom. Dame i gospodo narodni poslanici, imam nekoliko poslaničkih pitanja. Prvo upućujem Ministarstvu kulture i informisanja, kao i Regulatornom telu za elektronske medije, tzv. REM-u. Naime, da li će reagovati na besprizornu hajku jedne tajkunske televizije i namerno neću da pominjem koja televizija je u pitanju, jer građani dobro znaju o kojoj televiziji je reč i koji tajkuni stoje iza te televizije, a u cilju zaštite interesa javnosti u oblasti elektronskih medija, kao i zaštite korisnika usluga elektronskih medija u skladu sa zakonom, a na način primeren demokratskom društvu. Radi se o, a oni to zovu, dokumentarni film, a zapravo je obično propagandno smeće koje služi isključivo za najprizemniju i najprimitivniju kampanju protiv svih političkih neistomišljenika, a ponajviše protiv onih koji se usude da javno podrže politiku Aleksandra Vučića. Taj, nazovi film, "Junaci zlog doba" ili kako su ga već nazvali se emituje već nedeljama na toj televiziji i svake nedelje je posvećen drugoj ličnosti. Ta televizija sa inače sumnjivom registracijom, sumnjivim dozvolama, još sumnjivijim finansijama, inače jedino što radi to je širenje mržnje prema Aleksandru Vučiću i svima onima koji ga podržavaju. Evo, kako to funkcioniše. Dakle, dovedu ekipu raznih opskurnih likova, naravno istomišljenika, dežurnih pljuvača, poznatih jedino po tome da su uvek spremni da se stave u službu kada god treba najgore moguće ocrniti i opljuvati Aleksandra Vučića ili nekoga iz njegovog okruženja. Onda pažljivo odaberu metu i onda njihov orkestar krene sa satanizacijom. Gebels da im pozavidi, bukvalno bi Gebels mogao da im pozavidi na tome. Do sada su na tapetu bili Siniša Mali, Aleksandar Vulin, Dragan Vučićević, Milorad Dodik, Ivica Dačić i da se mi odmah razumemo, nije njima naročito značajan ni Siniša Mali, ni Aleksandar Vulin, ni Dragan Vučićević, niko od njih. Znamo da je njima jedino važan kontekst, da su oni neko ko zapravo čini tzv. Vučićevo okruženje. Upravo u tome je perfidnost ove prljave kampanje. Dakle, pažljivo odaberu metu, prethodno, uz pomoć onih dežurnih pljuvača o kojima sam govorio, krenu najstrašnije da ga ocrne, da ga satanizuju, da ga demonizuju, bukvalno monstruma od njih naprave, e onda ime poruka – ovo vam je Vučićevo okruženje. Nema veze što to nije istina, nema veze što su u pitanju gole laži, klevete, poluistine, a znamo da su poluistine opasnije od laži, nema veze što nemaju dokaza za to što iznose, nema veze što je u pitanju manipulisanje činjenicama, izvrtanje iz konteksta, zamena teza, ništa to nije važno, bitno je samo da oni to upakuju nekako u taj sveukupni negativni narativ protiv Vučića. Uostalom, ovo nije prvi put, predsedavajući, da oni to rade. Sećamo se dobro da je ta ista ekipa, taj isti Slaviša Lekić koji je svojevremeno bio i predsednik NUNS-a, u onom periodu kada im je Đilas davao obilato, i šakom i kapom, i ogromne svote novca, dakle, taj novinar u pokušaju koji se potpisuje kao autor ovog smeća je pre nešto više od godinu dana napravio i onaj sramni film „Vladalac“ iz dva dela, dakle od po sat i po vremena, gde su najgore moguće gadosti i bljuvotine, najgore moguće uvrede, lične uvrede iznosili o Aleksandru Vučiću. Dakle, čak 442 puta je Vučić negativno spomenut u tom filmu sa preko 40 različitih negativnih epiteta, mislim čak 43, a istovremeno nas optužuju za cenzuru, za medijski mrak, itd. Pitam – kakva je to cenzura? Kakav je to medijski mrak kada možeš da snimaš i emituješ takve gadosti i dlaka ti sa glave ne fali zbog toga? Pazite još jedan bezobrazluk, predsedavajući – na kraju svake, da kažem, epizode ovog serijala, prilikom odjavne špice, oni objave spisak lica koja su navodno odbila da učestvuju u tome. Zašto kažem navodno? Zato što se na tom spisku nalazim i ja, uz fotografiju, pri tom nikada me nisu ni kontaktirali, ali to im ne smeta da objave i moje ime i prezime i fotografiju i da napišu kako sam odbio da učestvujem u tome. Doduše, i da su me kontaktirali ja bih to sa gnušanjem odbio. Sa gnušanjem bih odbio da učestvujem u takvom blatu, ali im to ne daje za pravo da objavljuju moju sliku i ozbiljno se nosim mišlju, da ih tužim zbog toga. To je, možda, i najbolji dokaz kakvi su lažovi u pitanju. Kad su mogli za ovako nešto da slažu, kako onda da im verujemo za bilo šta drugo? Na samom kraju, predsedavajući, kada ti mediji, ti isti mediji o kojima smo pričali već godinama generišu mržnju u našem društvu, već godinama stvaraju atmosferu progona i lična političkih neistomišljenika onda ne treba da nas čudi da se pojavljuju ovakvi tvitovi, ovakvi, najblaže rečeno, monstruozni tvitovi. Dakle, u pitanju je tvit, na njemu je fotografija naših košarkašica, naših reprezentativki koje su osvojile zlato na Evropskom prvenstvu, naših junakinja koje su osvetlale obraz Srbiji. Taj tvit, odnosno ta fotografija to je, u stvari, selfi nastao u Predsedništvu na zvaničnom prijemu kod predsednika Republike. Sada je jedan junak našao da napiše – na terenu lavice, van terena glupače i jadnice. Mrš u… U pitanju je psovka, da ne čitam sve, dakle. Pazite koliko je ovo morbidno, pazite koliko je ovo bizarno, pazite koliko ih mržnja pojede da više ništa nije važno. Dakle, devojke odu na Evropsko prvenstvo, donesu nam titulu, donesu nam zlatnu medalju, učine nas sve ponosnim i samo zato što su slikale sa predsednikom Republike na zvaničnom prijemu zasluže ovo. E, zato apelujem na nadležne institucije da reaguju kod ovakvih i sličnih slučajeva. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanik Josip Broz. Dostavljen vam je zapisnik Pete posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa navedene sednice. Obaveštavam vas da je proverom u službi za poslove Obora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja utvrđeno da tom odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na navedeni zapisnik. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje zapisnik Pete posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu održane 22. juna 2021. godine. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 160, za – 147, nije glasalo – 13 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Pete posebne sednice. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv sednice Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu, koja je sazvana na zahtev 226 narodnih poslanika, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Srbije, članu 48. stav 3. Zakona o Narodnoj skupštini i članu 249. Poslovnika Narodne skupštine, dostavljen vam je zahtev za održavanje vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Za sednicu Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine određen je sledeći D n e v n i r e d: Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode, Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o partnerstvu, trgovini i saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenog Kraljevstva Velike Britanije i Severne Irske, Zajedničke deklaracije u vezi sa trilateralnim pristupom pravilima o poreklu i Zajedničke deklaracije o vezi između Protokola o Irskoj/Severnoj Irskoj i Sporazuma o partnerstvu, trgovini i saradnji, Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o kreditu br. CRS 1020 01 Y između Francuske agencije za razvoj i Republike Srbije za realizaciju Programa urbane sredine otporne na klimatske promene, Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o kreditu br. CRS 1015 02 D između Francuske agencije za razvoj i Republike Srbije za Projekat modernizacije železničkog sektora u Srbiji Faza 1, Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Programski zajam za razvojne politike za efikasnost javnog sektora i zeleni oporavak) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Projekat integrisanog razvoja koridora reke Save i Drine primenom višefaznog programskog pristupa) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Projekat modernizacije železničkog sektora u Srbiji primenom višefaznog programskog pristupa) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, Predlog zakona o potvrđivanju Finansijskog ugovora Gasni interkonektor Niš - Dimitrovgrad - Bugarska (granica) između Republike Srbije i Evropske investicione banke, Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o kreditnom aranžmanu br. 0020008959 koji se odnosi na neobezbeđeni zajam do iznosa od 431.685.732,79 evra uz garanciju UKEF u cilju finansiranja određenih građevinskih usluga od strane Bechtel Enka UK Limited, koji posluje u Srbiji preko Bechtel Enka UK Limited Ogranak Beograd za potrebe privrednog društva „Koridori Srbije“ d.o.o. Beograd u vezi sa izgradnjom infrastrukturnog koridora autoputa E-761 deonice Pojate-Preljina (Moravski koridor) između Republike Srbije koju zastupa Vlada Republike Srbije, postupajući preko Ministarstva finansija kao Zajmoprimca i J.P. MORGAN AG kao Agenta i JPMORGAN CHASE BANK, N.A., LONDON BRANCH kao Aranžera i JPMORGAN CHASE BANK, N.A., LONDON BRANCH kao Prvobitnog zajmodavca, Predlog odluke o izboru predsednika sudova, Predlog odluke o prestanku funkcije predsednika Prekršajnog suda u Zrenjaninu. Poštovani narodni poslanici, pre prelaska na dalji rad, podsećam vas da je iz dnevnog reda ove sednice povučena prva tačka - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ZAŠTITI PRIRODE, KOJI JE PODNELA VLADA. Narodni poslanik dr Aleksandar Martinović, na osnovu članova 92. stav 2, 170, 192. stav 3. i 201, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika, predložio je da se obavi zajednički jedinstveni pretres od 2. do 9. dnevnog reda i zajednički jedinstveni pretres o 10. i 11. tački dnevnog reda. Pošto gospodin Maritnović nije tu, stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno- 162, za – 148, nije glasalo – 14. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj Predlog. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Pre toga bih samo hteo da vam napomenem da, imajući u vidu da smo podelili ovu sednicu na dve tematske celine, odnosno rasprave, a imajući u vidu da su ovde u pitanju međunarodni sporazumi, odnosno ugovori kod kojih nema rasprave u pojedinostima, mi ćemo raditi danas i sutra, a to znači da u četvrtak neće biti potrebe za radom zato što bi glasanje obavili sutra na kraju rasprave. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju Branisalv Nedimović, potpredsednik Vlade i ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, Tatjana Matić, ministar trgovine, turizma i telekomunikacija, Siniša Mali, ministar finansija, Irena Vujović, ministar zaštite životne sredine, Tomislav Momirović, ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, Stevan Nikčević, državni sekretar u Ministarstvu trgovine, turizma i telekomunikacija, Saša Stevanović, državni sekretar u Ministarstvu finansija, Jelena Tanacković, državni sekretar u Ministarstvu zaštite životne sredine, Milana Rakić, državni sekretar u Ministarstvu, građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, Olivera Jocić, vršilac dužnosti pomoćnika ministra trgovine, turizma i telekomunikacija, Ana Tripović, direktor Uprave za javni dug u Ministarstvu finansija i Dragana Dejanović, vršilac dužnosti pomoćnika direktora Uprave za javni dug u Ministarstvu finansija. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 180. stav 1, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika, otvaram zajednički jedinstveni pretres o pomenutim zakonima. Pozdravljam ministra Sinišu Malog i dajem mu reč. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, poštovani narodni poslanici, poštovani građani Srbije, pred vama se danas nalazi sedam zakonskih predloga koji su, rekao bih, ključni za dalji ubrzani rast i razvoj naše ekonomije. Tri su oblasti na koje se odnose ovi zakonski predlozi - dalja izgradnja i unapređenje naše saobraćajne infrastrukture, unapređenje naše životne okoline, dakle, borba za ekologiju i treći sektor, odnosno treća važnost odnosi se na unapređenje rada javnog sektora u Republici Srbiji. Ukupna vrednost svih ovih sporazuma je 768,8 miliona evra. Dakle, ogroman iznos novca koji ćemo upravo usmeriti u tri prioritetne oblasti koje sam malopre pomenuo, pa da krenem redom. Prvi predlog zakona pred vama je Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o partnerstvu, trgovini i saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenog Kraljevstva Velike Britanije i Severne Irske. Kao što znate, Velika Britanija je izašla iz EU. Do tog trenutka je odnos između nas i Velike Britanije bio regulisan SSP-om, Sporazumom o slobodnoj trgovini. U ovom trenutku, s obzirom na njihov izlazak iz EU, imamo poseban sporazum, sporazum koji definiše bilateralne odnose između Velike Britanije i Republike Srbije i upravo taj sporazum ovde je pred vama. Krenuo je da se primenjuje privremeno 20. maja ove godine. Ukoliko se u Narodnoj skupštini tokom sutrašnjeg dana on i ratifikuje, onda ćemo ga u potpunosti i potvrditi. Inače, odnosi sa Velikom Britanijom su tradicionalno dobri. Prošlo je 184 godine od uspostavljanja diplomatskih odnosa između Velike Britanije i Srbije, ali ono što je za nas, kada je privreda u pitanju možda još važnije, od 2016. godine Republika Srbija ostvaruje suficit u robnoj razmeni sa Velikom Britanijom i upravo ovaj sporazum koji je danas pred vama definiše bilateralne sporazume između dve zemlje na način na koji se podstiču dalje investicije, dalji trgovinski i dalji ekonomski razvoj i dalja saradnja između dve zemlje, a ukoliko nastavimo da ostvarujemo suficit, to naravno ide u korist građana Srbije i privrede Srbije. Inače, u Srbiji posluje negde oko 500 privrednih subjekata čiji su većinski vlasnici pravna lica iz Velike Britanije. U velikom broju naših privrednih oblasti oni učestvuju, tako da sa te strane upravo ovaj sporazum i njegovo usvajanje je ključno da se ta saradnja nastavi i u budućnosti. Pred vama su, takođe, i dva sporazuma. Jedan je između Francuske agencije za razvoj i Republike Srbije za realizaciju Programa urbane sredine otporne na klimatske promene, a drugi je Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Radi se o programskom zajmu za razvojne politike za efikasnost javnog sektora i zeleni oporavak. Dakle, dva programska zajma, dva sporazuma koja se odnose na unapređenje, efikasnost i transparentnost javnog sektora, s druge strane, i na Zelenu agendu, odnosno zeleni oporavak sa druge strane. Vrednost ovih sporazuma - Međunarodna banka za obnovu i razvoj, 82,6 miliona evra i Francuska agencija za razvoj dodatnih 50 miliona evra. Kao što znate, vi ste pre samo par nedelja usvojili i novi Zakon o klimatskim promenama. Usvojen je nacionalni plan za smanjenje emisije glavnih zagađujućih materija koje potiču od raznih postrojenja za sagorevanje. Dakle, Srbija je jasno dala signal da ide u borbu za očuvanje i unapređenje životne sredine. Idemo sa tzv. Zelenom agendom. Upravo ovi sporazumi nam daju mogućnost da deo te agende i sprovedemo u delo. Ono što je za mene kao ministra finansija važno, mi ćemo već do kraja godine izaći i na međunarodno tržište kapitala sa tzv. zelenim obveznicama. Po prvi put ćemo to uraditi. Kandidovaćemo projekte koje država Srbija ima u raznim oblastima koje se tiču naše ekologije i unapređenja životne sredine i očekujem ne samo dobar odziv investitora, nego i veliku potvrdu upravo ove Zelene agende o kojoj smo pričali. Da bi, takođe, konkretnim ciframa pokazali našu opredeljenost za ekologiju, u rebalansu budžeta u aprilu mesecu vi ste izglasali i povećanje, ogromno povećanje budžeta za ekologiju, dakle, na 24 milijarde dinara, što je rekordan iznos budžeta za Ministarstvo za zaštitu životne sredine, tako da sa te strane smo i konkretnim merama i konkretnim ciframa pokazali našu opredeljenost za zelenu agendu. Pred vama su, takođe, i dva sporazuma, jedan koji je vezan za Francusku agenciju za razvoj za projekat modernizacije železničkog sektora u Republici Srbiji, faza 1, i Projekat modernizacije železničkog sektora u Srbiji primenom višefaznog programskog pristupa između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Ukupna vrednost ovog projekta je 102 miliona evra, 51 milion evra obezbedila je Francuska agencija za razvoj, a drugu polovinu Međunarodna banka za obnovu i razvoj, dakle, ogroman novac koji će biti upravo usmeren na unapređenje naše železničke infrastrukture. Kao što znate, opredeljenje Vlade Republike Srbije je da investiramo u izgradnju novih autoputeva, u revitalizaciju i rekonstrukciju i regionalnih i lokalnih puteva, a takođe, i u izgradnju nove železnice, u revitalizaciju postojećih železničkih pruga, upravo kako bi kroz razvoj infrastrukture, s jedne strane, ubrzali naš privredni rast, zaposlili našu industriju, ali sa druge strane, takođe, unapredili infrastrukturu, jer ta infrastruktura je osnov i preduslov za dolazak investitora, otvaranje fabrika, otvaranje novih drugih radnih mesta, a to jeste suština ekonomske politike Vlade Republike Srbije. U ovim sporazumima, da budem malo i konkretniji, dakle, imate rekonstrukcije velikog broja železničkih kružnih, odnosno pružnih prelaza, revitalizaciju železničke infrastrukture, obnova koloseka, obnova tunela u centru Beograda, izgradnja druge faze železničke stanice u centru Beograda, dakle, sve ono što je neophodno kako bi se unapredio sistem železničke infrastrukture u našoj zemlji. Vi znate da su nam prioritet izgradnja srpsko-mađarske železnice, dakle, brze pruge od Beograda do Budimpešte. To se trenutno gradi i radi. Takođe, rekonstrukcija pruge Niš-Dimitrovgrad, krenula je takođe rekonstrukcija pruge od Subotice prema Segedinu. U budžetu smo obezbedili 62 miliona evra za nabavku tri nove „Štadlerove“ vozne kompozicije. Dakle, građane Srbije će prevoziti novi, moderni, savremeni vozovi, a sa druge strane, ići ćemo prugama ne sporije od 160 kilometara na čas. Dakle, ogroman doprinos rastu naše ekonomije, a sa druge strane, naravno, i kvalitetu i životnom standardu građana Srbije. Naša želja je, kao što znate, da povežemo ceo region. Republika Srbija je dominantna ekonomija u regionu Zapadnog Balkana. Što se više povežemo i putevima i železnicom, to će i izvoz naše robe biti i brži i bezbedniji i efikasniji. Od toga korist imaju građani Srbije i od većeg priliva u budžet, većeg deviznog priliva, što naravno, nama daje mogućnosti za veće plate, veće penzije, a sa druge strane, imate i veći broj radnih mesta u našoj zemlji, što kažem, i jeste osnova naše ekonomske politike. Pred vama je, takođe, i predlog zakona koji je vezan za Projekat integrisanog razvoja koridora reke Save i Drine, primenom višefaznog programskog pristupa između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Ovo je sporazum koji je vredan 78,2 miliona evra i ideja je i želja kroz ovaj sporazum da saniramo nasipe na svim prioritetnim područjima duž koridora reke Save. Daću vam par primera, dakle, obnova nasipa na Kolubari, koja štiti Obrenovac, nasipa na Novom Beogradu, koji štiti Beograd od poplava, podrška za unapređenje lučne infrastrukture u Sremskoj Mitrovici, planiranje i razvoj turizma na koridorima Save i Drine, uključujući i projektovanje master plana za nautički turizam i eko turizam. Dakle, ne samo da doprinosimo ekonomskom rastu u slivu reke Save i Drine, već i štitimo građane od potencijalnih poplava koje mogu da se dogode. Pred vama je, takođe, danas i Predlog zakona o potvrđivanju Finansijskog ugovora za izgradnju gasnog interkonektora od Niša pa do bugarske granice, između Republike Srbije i Evropske investicione banke. Ja sam taj finansijski ugovor i potpisao. Dakle, radi se o jednom od najvažnijih infrastrukturnih projekata u ovom trenutku u našoj zemlji, projekata koji treba da obezbedi stabilno snabdevanje gasom, koji treba da diversifikuje takođe i puteve, odnosno načine na koji gas stiže u Srbiju kako bi smanjili zavisnost samo iz jednog pravca, pravca u ovom trenutku koji prolazi preko Mađarske. Naravno, za našu privredu u ovim uslovima, u uslovima ubrzanog rasta naše ekonomije, od ključne važnosti je da se obezbedi dovoljno gasa. Gas je prirodan, čist, dakle, ekološki prihvatljiv, s druge strane, daje mogućnost fabrikama da povećavaju svoje kapacitete. Zato je ovaj projekat, koji je danas pred vama, izuzetno, izuzetno važan. Za vašu informaciju, to je inače jedan od šest prioritetnih projekata EU u okviru Inicijative o energetskom povezivanju centralne i jugoistočne Evrope. Vrednost projekata je 85,5 miliona evra, 25 miliona evra obezbeđuje se od Evropske investicione banke, 49,6 bespovratni fondovi EU, IPA fondovi i ostatak ćemo obezbediti iz budžeta. Ono što je konačno pred vama, uvaženi poslanici, što je predsednik Skupštine gospodin Dačić i rekao, projekat Moravskog koridora. Dakle, pred vama je takođe i Zakon o potvrđivanju ugovora o finansiranju izgradnje Moravskog koridora, ukupna vrednost 431,6 miliona evra. Ključan projekat za razvoj tog dela Srbije. Dakle, radi se o projektu koji je od nacionalnog značaja za dalji razvoj Republike Srbije. Deo je plana Srbija 2025, dakle, još jedno obećanje koje je predsednik Vučić dao i koje je krenulo u realizaciju. Inače smo rekli da ove godine gradimo minimum sedam ili osam novih autoputeva u Srbiji. Moravski koridor je jedan od njih. Izgradnja je već krenula. I taj deo od Pojata do Kruševca biće gotov već naredne godine. Dakle, osim Moravskog koridora, imate izgradnju Preljine-Požege, koja je u toku. Imate izgradnju, takođe, Sremska Rača-Kuzmin, koji je u toku, Ruma-Šabac-Loznica, koji je u toku, to je već četiri autoputa. Takođe se gradi i autoput profil od Novog Beograda ka Surčinu, to je peti. Ono što gledamo da počnemo ove godine, to je izgradnja Fruškogorskog koridora, to je izgradnja autoputa, ako uspemo, Beograd-Zrenjanin-Novi Sad i tzv. Dunavska magistrala, od Požarevca pa ka Golupcu je takođe projekat koji treba da krenemo ako ne ove godine, onda najkasnije početkom naredne godine. Obećanje koje smo dali, a jeste deo projekta Srbija 2025 je da će Srbija biti umrežena novom mrežom autoputeva do kraja 2025. godine. I upravo, kao što vidite, obećanje koje smo dali mi i ostvarujemo. Inače će ovaj Moravski koridor biti i prvi digitalni autoput, dakle, optički kablovi, digitalna oprema će biti postavljena duž njegove trase, što će obezbediti besplatni bežični internet za sve. Par informacija za građane Srbije, par informacija za vas. Na ovom Moravskom koridoru predviđena je izgradnja 117 većih putnih objekata, 88 čak mostova i podvožnjaka, kao i 29 nadvožnjaka i 11 saobraćajnih petlji. Dakle, ogroman građevinski poduhvat, ali poduhvat koji će dati tom delu Srbije ogroman podsticaj za dalji razvoj. U ovom trenutku koja su veća naseljena mesta, pošto sam pripremio i to da vam kažem, pa da ne zaboravim, koja će ovaj autoput povezivati, od Ćićevca, Stalaća, Kruševca, Trstenika, Vrnjačke Banje, Kraljeva i Čačka. Dakle, ogroman potencijal za razvoj ovih gradova, za razvoj tog dela Srbije, za nove industrijske zone, za nove fabrike, za nova radna mesta, za nove projekte. Zato je veoma važno da se ovaj projekat završi u roku. Ovaj novac obezbeđuje upravo deo finansiranja za završetak ovog prvog dela. Dakle, od Pojata do Kruševca, deo Moravskog koridora biće gotov do kraja naredne godine. Ukupan, odnosno ceo Moravski koridor koji je dužine 112 kilometara, biće gotov do 2024. godine. Uvaženi poslanici, poštovani građani Srbije, juče smo dobili informaciju od predsednika Vučića da je stopa rasta naše ekonomije u drugom kvartalu 15%. Mi nikada u istoriji nismo imali veću stopu rasta, uprkos tome da nam je pad prošle godine, zbog korone, odnosno Kovida-19, bio samo minus 1%. Dakle, mali pad prošle godine, ali već prvi kvartal plus 1,7, drugi kvartal plus 15%. Dakle, već sa sigurnošću, na osnovu podataka iz prve polovine ove godine, možemo da kažemo da će nam stopa rasta ove godine biti preko 6%. Sa stopom rasta preko 6% upravo ovi sporazumi će nam dati mogućnost da idemo i više od toga, jer obezbeđujemo novac za možda najvažnije infrastrukturne radove koji se odvijaju u ovom trenutku u Srbiji i koji će se, na karaju krajeva, usvajanjem ovih sporazuma i odvijati i odnose se, kao što sam na početku svog obraćanja i rekao, i na ekologiju i na saobraćajnu, odnosno železničku infrastrukturu i unapređenje efikasnosti javne uprave. Tri jaka, važna stuba koja jesu oslonac našeg privrednog rasta. Ukoliko nastavimo da rastemo po ovim brzinama, apsolutno se otvara prostor i za dalje povećanje plata, dalje povećanje penzija, uprkos, kažem, najvećoj ekonomskoj krizi, izazvanom Kovidom-19. I dalje vidite da veliki broj zemalja u svetu trpi posledice toga. Za razliku od njih koji su i razvijeniji i veći od Srbije, Srbija ide nezaustavljivo i ubrzano napred. Stope rasta naše ekonomije to potvrđuju. Otvaranje fabrika, kao što je MTU juče, kada je predsednik bio na polaganju kamena temeljca, to potvrđuju. To su stvari koji menjaju Srbiju. Ovi sporazumi menjaju Srbiju. Novi infrastrukturni projekti menjaju Srbiju. Nova radna mesta, veće plate, veće penzije, veća minimalna zarada koju je predsednik, takođe, juče najavio. Očekujemo, naravno, razgovore i sa sindikatima i sa predstavnicima poslodavaca, ali to su, uvaženi poslanici, stvari koje Srbiju guraju napred. Ja sam ponosan na te rezultate. Mnogo je, mnogo posla još pred nama. Mi ćemo sa ovom stopom rasta sigurno imati udeo javnog duga u BDP-u ispod 60% do kraja godine, kao što smo i obećali, dakle ispod nivoa Mastrihta. Pred vama ćemo biti i u novembru mesecu sa novim budžetom za 2022. godinu i ono što mi je želja, isto, ako ne i više novca izdvojimo za kapitalne investicije i za ulaganje u nove bolnice, u kliničke centre, u škole, u vrtiće, u autoputeve, u železnicu, sve ono što menja našu Srbiju i gura je napred. Hvala puno i ostajem na raspolaganju za pitanja koja možete da imate.
Zahvaljujem gospodinu ministru. Reč ima koleginica Jelena Žarić Kovačević, ispred Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Izvolite.
Hvala vam, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicom, dame i gospodo narodni poslanici, predlozi koji su danas na dnevnom redu pred narodnim poslanicima u plenumu bili su raspravljani na sednici Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, a na kojoj smo doneli odluku da jesu u skladu sa Ustavom i zakonodavnim sistemom Republike Srbije. Želim posebno da istaknem jedan ugovor, jedan finansijski ugovor koji se odnosi na gasni interkonektor Niš – Dimitrovgrad – bugarska granica, kao naravno jedan od preduslova za ravnomerni regionalni razvoj koji je još sada predsednik Aleksandar Vučić obećao kada je bio na čelu Vlade i svakako je za pohvalu to što se nastavlja sa trendom razvoja baš svakog dela naše zemlje. Zašto ovo želim da istaknem? Cilj je, naravno, korišćenje prirodnog gasa, kako u domaćinstvima, tako i u oblasti privrede. Stvaramo veće mogućnosti za modernizaciju industrijskih procesa i podizanje nivoa ekonomičnosti. Vodimo računa o održivom razvoju u oblasti energetike i o posledicama efekta staklene bašte. Sa druge strane, zbog svojih karakteristika koje prirodni gas ima i ekoloških prednosti, upotreba prirodnog gasa u domaćinstvima svakako će popraviti kvalitet života građana Srbije. Ovaj projekat će povezati naš gasovodni sistem sa susednim zemljama, omogućiće dopremanje prirodnog gasa na tržište. Dakle, unaprediće se sigurnost snabdevanja gasom čitavog regiona i zbog toga je ovaj projekat prepoznat kao jedan od šest prioritetnih projekata EU u okviru inicijative o energetskom povezivanju centralne i jugoistočne Evrope. Na kraju, ako se podsetimo da smo u periodu od 2003. do 2012. godine imali situaciju da je oko 400.000 ljudi ostalo bez posla i da je naša privreda realno bila u problemu, treba da kažemo da sada nastavljamo da stvaramo mogućnosti za manje opštine, za manja mesta koja nisu Beograd i ovaj projekat će tome i doprineti, da privreda bolje radi, da se ljudi zapošljavaju i da bolje žive. Vi ste, ministre, pomenuli stopu rasta od 15% u drugom kvartalu. Sinoć smo još neke informacije mogli da čujemo od predsednik Aleksandra Vučića, a čuli smo informaciju da u doba korone, u godini koju je obeležila korona, u prvih šest meseci nama rastu direktne strane investicije za oko 19%. To je važna vest za Srbiju. Da bismo imali još više ovakvih vesti, treba da podržimo ove predloge koji će uticati, svakako, na brži razvoj i privrede i ekonomije i Srbije uopšte. Sasvim sam sigurna da će narodni poslanici imati danas konstruktivnu raspravu, naročito naš predstavnik poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, kolega Mirčetić, koji će obraditi ove teme na detaljan način, a ja ću na kraju iskoristiti priliku da pozovem koleginice i kolege da ove predloge u danu za glasanje podržimo. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeća je predsednica Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, narodni poslanik dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministri, kolege poslanici, mi smo na Odboru u maju mesecu još razmatrali ove sporazume o kojima ste vi danas govorili i ono što nas zanimalo je kao članove Odbore jeste kolika je kamatna stopa, koliki je rok otplata ovih kredita i deo koji se odnosi na samu maržu. Kada posmatramo svaki od ovih važnih sporazuma koji nam daju realizaciju projekata koje do sada Srbija nije mogla da sanja, koji govore o infrastrukturi, o zelenom oporavku i javnoj upravu, pokazala da su ovi povoljni krediti, kada govorimo o delu kredita, a i govorimo o tome, o podršci EU za određene strateške projekte koji su odlika saradnje mnogih ekonomskih centara moći od kojih Srbija mnogo zavisi, uopšte njen rast i razvoj, a koji su do sada imali jako puno problema da se, prvo, sporazumeju oko toga. Kada govorim o tome, mislim na Sporazum o interkonektoru Niš – Dimitrovgrad koji se odnosi na gas i gasnu interkonekciju zato što ste svi svesni toga da EU već dugo godina unazad pregovara sa Ruskom Federacijom kako će gasovod izgledati, kuda će prolaziti kroz Evropu i Srbija je uvek tu negde u tranzitu bila, što nama, naravno, odgovara u tom ekonomskom smislu, ali smo morali da sačekamo da sazru sami ti projekti koji treba da dođu na realizaciju, a i, sa druge strane, Srbija je dala mogućnost davanja tzv. diverzifikacije, energetske diverzifikacije, što znači mogućnost pristupa gasa mnogim zainteresovanim subjektima koji žele da rade sa gasom, a da vrše transport kroz naš gasovod. To je od velikog značaja za Srbiju, a u tom ekonomskom smislu zato što će imati određene prihode za budžet od naknade za transport, ali i od toga da mi imamo jako dobru bilateralnu saradnju i sa članicama EU i sa Ruskom Federacijom. Samim tim, izdržali smo sve moguće pritiske od 2012. godine do danas i sada kada su se stekli uslovi, ovakav sporazum je od velikog značaja za Srbiju. Kao što vidite taj inter konektor finansira Evropska unija u vrednosti od 60 miliona evra. Onaj drugi deo je kredit Evropske investicione banke i to je za nas od velikog značaja. Treba reći da je do sada 280 hiljada priključaka u Srbiji, radi 31 snabdevač i mi smo imali, podsetiću vas, pre dve nedelje i tri sporazuma koja se odnose na gasifikaciju Borskog okruga, Kolubarskog i deo Leskovac-Vranje, što pokazuje suštinski da pored ove infrastrukture koja se odnosi na železnicu, koju imamo kao danas jedan od Predloga Sporazuma i povlačenje određenih kreditnih linija za interoperabilnost razvoja Koridora Save i Drine, kao i za efikasnost javnog sektora, taj zeleni oporavak, odnosno sprovođenje tog četvrtog paketa evropskih direktiva, koje se odnose na zaštitu životne sredine. Mi u stvari danas govorimo o jednom velikom industrijskom iskoraku Srbije i to naravno, pokazuju cifre, kada su u pitanju finansije. Ono što je vest, juče koju je gospodin Vučić izneo, mislim da je informacija da je u prvih pet meseci priliv stranih direktnih investicija 1,73 milijarde evra, što govori o tome da sa ovakvom dinamikom i projekcijama mi bi ovu godinu trebali da završimo preko tri milijarde evra stranih direktnih investicija, što vam govori o tome da je Srbija poželjna privredna destinacija u kojoj i strani i domaći investitori žele da otvore svoje proizvodne kapacitete. Očito, informacija da danas u IT sektoru imamo, ne 19 hiljada zaposlenih, već 38 hiljada zaposlenih stručnjaka koji rade u ovoj oblasti, da prosek plata u ovom sektoru nije više 138 hiljada dinara, već 184 hiljade dinara, govori o tome da sledeću godinu izvoz IT tehnologija će preći moguće i izvoz poljoprivrednih proizvoda. Znači, Srbija postaje zaista, jedna razvijena moderna država, gde jednostavno priliv stranih direktnih investicija nije samo iz realnog sektora otvaranje fabrika, već zasnovana na znanju. To govori o tome da mi jednostavno, idemo velikom brzinom napred, da je to nezaustavljivo i da taj priliv stranih direktnih investicija može biti veći i da obuhvata, maltene cifru koja će obuhvatati ceo region zapadnog Balkana i da taj razvoj jednostavno, više niko ne može da zaustavi. Mislim da je velika zasluga Vlade Republike Srbije, premijerke Ane Brnabić, vaša što ste imali razumevanja, da negde zajedno sa gospodinom Vučićem, sve njegove ideje koje je on imao, da jednostavno dobre bilateralne sporazume pretvori u konkretne sporazume, koji će doneti dobrobit svim građanima Srbije i povećanje plata i penzija i veliki zamajac, kada je u pitanju ta četvrta industrijska revolucija. Mi danas imamo upis na fakultete. Ja ću vas podsetiti da je fokus kompletno na tehničkim fakultetima. Vi ste imali 4.000 dece na prijemnom ispitu, na FON-u, gde se prima 800 studenata. Pet na jedan je konkurisao za mesto za upis na ovaj fakultet. Svi tehnički fakulteti, gotovo duplo i troduplo više su studenti bili zainteresovani da dobiju indeks na tim tehničkim fakultetima, što pokazuje, suštinski da sve ovo što mi sada radimo, mladi su prepoznali i da je to u stvari budućnost Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeći je predsednik Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, Odbor je prihvatio u načelu Predlog Sporazuma između Vlade i njenog Kraljevstva Velike Britanije i Severne Irske. Poznato je da je Velika Britanija istupila iz Evropske unije i da je Republika Srbija od njenog istupanja i nedostatka sporazuma između Evropske unije i Velike Britanije bila u nekom određenom težem položaju, u smislu plasmana određene robe i usluga, na tržištu Ujedinjenog Kraljevstva. Pre svega, moram da kažem, da je to jako izbirljivo, jako zahtevno, jako interesantno tržište, jako zahvalno, ako ste prisutni na tom tržištu i jako teško vraćate pozicije ukoliko ih izgubite na tom tržištu. Pošto je Ujedinjeno Kraljevstvo istupilo iz EU, prestale su i da važe odredbe Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i na srpske proizvode koji su bili prisuti na teritoriji Engleske, uvođene su carine i druga fiskalna davanja. Zato je i Odbor za finansije još u aprilu mesecu ove godine, dao saglasnost Vladi Republike Srbije na privremenu primenu sporazuma između Ujedinjenog Kraljevstva i Severne Irske i Republike Srbije i jako mi je drago što u relativno kratkom vremenu imamo sada ovde i konačan sporazum i zakon koji reguliše ovu oblast, imajući u vidu posebno i važnost samog tog sporazuma, ne samo kompanije koje su prisutne ovde u Srbiji, koje su iz Velike Britanije, već i da jedan od najvećih izvoza koje Srbija ima jeste baš iz oblasti poljoprivrede, i to ne one najjeftinije, nego one najsofistiricanije, ekonomski najisplativije. Nedostatkom ovog sporazuma svakako da bi povratak naših poljoprivrednik proizvođača i drugih kompanija na englesko tržište bio sasvim sigurno mnogo teži. Za svaku pohvalu je što evo posle samo nekoliko meseci imamo jedan tekst ovog sporazuma u Narodnoj skupštini. Preporučujem svojim kolegama, narodnim poslanicima da u danu za glasanje podrže ovaj sporazum.
Zahvaljujem. Reč ima Misala Pramenković. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicom, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je danas set zakonskih predloga, tačnije sedam zakonskih predloga u vidu različitih sporazuma, kredita i drugih zajmovnih aranžmana koji kako smo čuli se odnose na tri jako važna područja života koji su značajni za svakog građanina. Pitanje saobraćajne infrastrukture, pitanje zaštite životne sredine i na kraju pitanje unapređenja javnog sektora je nešto što se suštinski tiče svakog građanina sa jedne strane, a sa druge strane za napredak i dalji rast i ekonomsku stabilnost države jako značajni faktori i parametri. U pogledu saobraćajne infrastrukture videli smo da će ovi kreditni aranžmani podrazumevati prevashodno modernizaciju i oporavak železničke infrastrukture, što podrazumeva digitalizaciju i sve moderne tokove, uključujući i samu rehabilitaciju određenih železničkih deonica. To je za svaku pohvalu. Železnica je najekonomičniji, najjeftiniji vid prevoza, kako putnika, tako i robe i svakako za razvoj zemlje je jako važna. Ono što je jako značajno jeste da je potrebno voditi računa da je železnicom pokrivena cela teritorija zemlje. Izneću podatak za koji verujem da svi znate, ali da prosto podstim na važnost i urgentnost delovanja u pogledu nedostatka železnice na području Sandžaka, gradova konkretno koji su u ovom delu zemlje. Naime, imamo činjenicu da železničku prugu imamo do Raške i onda se ona prekida i nastavlja se negde od Bistrice. Dakle, teritorija gradova i opština kao što su Novi Pazar, Tutin, Sjenica nisu obuhvaćeni železnicom. Vi ste ministre i sami u izlaganju naveli da je nezamislivo bilo kakvo ulaganje ili bilo kakva konkurentnost u pogledu ulaganja investicija u područjima ukoliko nema adekvatne putne, a samim tim i železničke infrastrukture. Možemo reći da je Novi Pazar možda jedinstven slučaj grada koji je sa oko 120.000 stanovnika, i to ne samo u zemlji, već i u regionu, a da nema železnicu. Bilo je, istorijski gledano, bilo je pokušaja da se izgradi železnička pruga, međutim oni su otprilike nekako da kažemo neslavno završavali, odnosno na ovom polju se konkretno ništa učinilo nije. Ozbiljniji takav pokušaj je bio negde polovinom prošloga stoleća 1949, 1950. godine su zapravo komunističke vlasti i uradile dokumentaciju i projekat i započeta je izgradnja ove pruge, međutim, samo nakon nekoliko meseci radovi su obustavljeni pod izgovorom da će na taj način biti ugrožen drumski saobraćaj i do konkretnijeg nekog pomaka, nažalost, nakon toga zapravo i nije došlo. Dakle, govoriti o razvoju ovoga kraja ili bilo kog dela zemlje ne možemo ukoliko nemamo adekvatnu infrastrukturu osim železničke. Dosta je loša i putna infrastruktura. Istina da ova Vlada je akcenat i svoje delovanje i dobru volju pokazala u cilju rešavanja ovih problema, ali konkretne rezultate budući da se radi o značajnim i jako zahtevnim projektima očekujemo tek da vidimo negde u budućnosti. Tako da sa tog aspekta je jako važno naglasiti da građani Sandžaka, ovog dela zemlje očekuju punu podršku, jer ukoliko je kontinuitet prethodnih politika bio apsolutno diskriminirajući i ignorantski nastrojen prema ovom delu zemlje, nadamo se i očekujemo, a imamo pokazatelja dobrih da to neće biti politika ove Vlade, uostalom sporazum koji je Stranka pravde i pomirenja i potpisala sa SNS, garantuje niz ovih krucijalnih, rešavanje ovih životnih problema koji su jako značajni za same građane Sandžaka, odnosno svih gradova i opština u ovom delu zemlje. Sa druge strane, pitanje životne sredine, očuvanja životne sredine, samo pitanje ekologije je pitanje koje smo imali u samoj Skupštini kroz donošenje različitih zakonskih akata. Zaštita životne sredine treba biti i jeste jedan od strateških ciljeva i zadataka, prvenstveno svakog čoveka na zemlji Planeti, a sa druge strane, potrebno je da se pokaže odlučnost i volja od strane sistema, odnosno država koje upravljaju određenim dobrima. Zbog čega? Pa, zaštita životne sredine je zapravo zalog budućim generacijama, a obaveza nas koji sada konzumiramo i koristimo resurse na zemlji da ih ne smemo trošiti nenamenski, bezrezervno, ne razmišljajući, neracionalno, već da imamo odgovoran odnos prema samoj prirodi. Čini mi se da kako čovečanstvo napreduje u tehnološkom i svakom drugom smislu, priroda s druge strane biva sve ugroženija. Jako je važno pratiti svetske i evropske tokove u tom pogledu, a svakako to država i pokazuje kroz donošenje i zelene agende i implementacije svega onoga što ona podrazumeva, ali i brojni drugih dokumenata. S druge strane, implementacija toga je jako značajna, upravo spustiti sa nivoa centralne vlasti prema lokalnim samoupravama sve ono što se kao zakonodavni akt donese je veoma važno. Dakle, implementacija toga i primena na lokalu ukoliko se poštuje sve ono što se donese je jako značajno. Možda su upravo te manje sredine primer gde stvari treba popravljati i koliko je važna upravo ta nadzorna uloga same države i sistema u pogledu racionalnog korišćenja svih resursa koje nam priroda daje. U tom pogledu spomenula i pozdravila, zapravo nedavno potpisivanje Ugovora o izgradnji toplane u Novom Pazaru na biomasu, to je nešto što će značajno, to je veoma skup projekat, više milionski projekat, ali veoma značajan iz prostog razloga što je Novi Pazar nažalost zadnjih godina u vrhu same lestvice gradova sa aerozagađenjima različitim vrstama, drugih negativnih primesa i brojni su faktori koji doprinose tome…
Koleginice, samo vreme.
Ja sam ovlašćeni.
Šest minuta je za vas.
Ja sam ovlašćeni predstavnik.
Dobro, onda ovde imamo neku grešku. U redu, nastavite.
U redu, hvala vam. Dakle, potpisivanjem ovog značajnog Ugovora o gradnji toplane na biomasu za Novi Pazar će puno značiti, iz prostog razloga što je sadašnja toplana smeštena u užem centru grada, možemo reći, i koristi mazut kao osnovno govorimo koji je mnogo veći zagađivač u odnosu na biomasu, odnosno energente koji će značiti očuvanje životne sredine i ona će svakako biti projektovana, planirana i rađena izvan naseljenog mesta što je veoma važno. Dakle, ovde prepoznajemo nastojanje Vlade da upravo kroz princip prepoznavanja onoga što je ključna potreba određenog područja upravo iznađe model i način da se na ovaj način ovo pitanje i reši. Sa druge strane, rekla sam da su brojni segmenti doprineli upravo zagađenju i lošem kvalitetu celokupnom, ako možemo reći, životne sredine u Novom Pazaru, jeste verovatno i nepoštivanje, malopre sam rekla, akata, odnosno zakonskih procedura koje se donesu na centrali, a njihova primena na lokalnu nekada zakaže. Poslednjih godina Novi Pazar je grad koji se gradi velikim intenzitetom, ekspanzija velikog broja građevinskih objekata, posebno višespratnica, stambenih zgrada je vidljiva. To je dobro u pogledu i značajno u pogledu napretka tog građevinskog sektora. Sa druge strane, stiče se utisak da sve te zgrade koje su podignute nisu podignute u skladu sa propisima ili onim što bi trebalo ispoštovati u pogledu gradnje, a posebno što svaki od tih ugovora podrazumeva ili ima jedan segment koji se odnosi na efekte na životnu sredinu. Te zgrade, višespratnice obično niknu tamo gde se nađe adekvatan prostor, u smislu da neko želi prodati jedan ili dva placa, nađe se adekvatan prostor i podigne se zgrada. Većina tih zgrada nema adekvatna parkirališta, sa druge strane da ne govorim o zelenilu oko tih zgrada ili mogućnosti da ima neki mali parkić ili mesto gde će se deca poigrati. Sa tog aspekta je veoma važno uticati na elemente, odnosno nosioce vlasti na lokalu da se upravo ovim pitanjima malo značajnije pozabavimo svi, jer čini se da zelenilo uporno zamenjuje beton, a to nije dobro rešenje i dobar način rada. Usput ću i spomenuti da recimo Novi Pazar, kako malopre rekoh, oko 120 hiljada stanovnika broji, a ima svega jedan park prečnika možda 150 metara. Da kažem i to da stanje ništa nije bolje ni u susednom Tutinu gde bukvalno nemate uređenog parka. Tako da nam nedostaje planskog zelenila, sadnje drveća, ali i ozelenjavanje površina koje će na taj način višestruko koristiti samim građanima i u pogledu aerozagađenja i sa druge strane novim visokim temperaturama znamo da je uz samo prisustvo zelenila mnogo lakše preći preko svih klimatskih promena koje su nekada drastične i vrlo nagle. U tom smeru jako je važno voditi računa o implementaciji zakonskih akata na samom lokalu. Što se tiče samog autoputa Moravski koridor, čuli smo od ministra koliko će, kakvu savremenu saobraćajnicu će zapravo predstavljati ovaj autoput i to je nešto što je jako značajno. Sa druge strane izražavamo nadu da će trasom autoputa Požega-Boljare svakako, koja će, kako je i obećano, preći preko Pešterske visoravni, ovaj kraj dodatno oživeti uz sve potrebe o kojima sam govorila, jer autoput je takođe vid komunikacije i povezivanja sa centrima i sa svim značajnijim privrednim subjektima što je za građane ovog kraja jako važno. Uz autoput, uz adekvatnu železnicu koja bi ovom kraju više koristila u pogledu, da kažemo, prenosa roba nego što bi možda i u pogledu samog prevoza putnika, jer je poznato da je ovaj kraj jako bogat i trgovinskim radnjama i da ljudi na ovom području imaju izuzetno razvijen trgovački duh i da su sa te strane jako aktivni, a sa druge strane Pešterska visoravan je zapravo jedan bastion zdrave prirode odakle možemo i koristiti i izvoziti kako poljoprivredne proizvode, tako sve druge resurse kojih zaista na Pešterskoj visoravni ima. U tom smeru, pozdravljamo svakako nastavak gradnje auto-puteva i dalje umrežavanje zemlje. Pitanje unapređenja javnog sektora je jako značajno kroz kreiranje unapređenja javnog sektora, a prvenstveno će se to odraziti na transparentnost, efikasnost u postupku javnih nabavki, što je veoma značajno, racionalnije i bolje upravljanje elementima ili sadržajima socijalne zaštite, što je veoma značajno i uz smanjenje birokratije, ovo je nešto što će svakako građanima konkretne rezultate doneti i što će oni osetiti kroz svoj svakodnevni život. U tom pogledu, kažem da sva tri aranžmana kreditna koja se odnose, zapravo tri polja koja pokrivaju, kreditni aranžmani jako su važni i značajni, izražavamo punu podršku, uz nadu da nam je potrebno da vidimo još intenzivnije i odlučnije pitanje ravnomernog regionalnog razvoja i da prosto svaki deo zemlje bude negde podjednako razvijen i da iz svakog dela zemlja zapravo crpimo resurse koji su specifični, adekvatni za određeni kraj. Toliko. Hvala.
Zahvaljujem na izlaganju. Sledeći je narodni poslanik Života Starčević.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, danas raspravljamo o nizu sporazuma, što o Sporazumu za Ujedinjenim Kraljevstvom Velike Britanije i Severne Irske o saradnji, partnerstvu i trgovini, koji je bio neophodan jer je Velika Britanija izašla iz EU, pa i sporazumi Srbije sa EU samim tim prestaju da važe i kao sporazumi između Srbije i Velike Britanije. Ali, naravno, raspravljamo i o nizu sporazuma sa relevantnim finansijskim institucijama vezanim za finansijsku podršku, razvoju velikih infrastrukturnih projekata, poput Moravskog koridora, poput razvoja železničke infrastrukture i mnogih drugih infrastrukturnih sporazuma. Naravno, za sve ove sporazume u danu za glasanje poslanička grupa JS će glasati za, odnosno podržati ove sporazume. Srbija danas više nego ikada gradi i razvija svoju infrastrukturu. Toga ne bi bilo da Srbija nije ekonomski stabilna i da javne finansije Srbije nisu pod kontrolom. Svedoci smo snažnog privrednog razvoja Srbije čak i u vreme pandemije korona virusa i tu ohrabruje i raduje podatak da je u drugom kvartalu ove godine zabeležen privredni rast od čak 15,2%, što je znatno više od projektovanih 10,6%, ako se ne varam. Kao što ste vi gospodine ministre rekli, to znači da će sa sigurnošću na kraju godine naša zemlja beležiti privredni rast koji će biti veći od 6%. Takav snažni privredni rast ne bi postojao da nije bilo teških ekonomskih reformi koje su našu zemlju izvukle iz kandži bankrota u koje su nas stavili upravo oni koji danas kritikuju sve što se dešava u Srbiji i koji lažu i blate Srbiju u međunarodnim institucijama. Ovakav privredni rast ne bi postojao da nije bilo i ovoliko direktnih stranih investicija. Naime, po podacima UN tada, Srbija je treća vodeća ekonomija u tranziciji po prilivu direktnih stranih investicija u 2020. godini u ukupnom iznosu od 3,44 milijarde. Čuli smo i podatak da je do sada samo za 2021. godinu taj iznos direktnih stranih investicija dostigao 1,5 milijardu i to je sve ukupno više nego sve zemlje u našem okruženju zajedno. Ono što bih ovde istakao je da su i najveći industrijski giganti iz ekonomski najrazvijenije zemlje EU Nemačke upravo izabrali Srbiju kao najbolje mesto za investiranje. To smo mogli videti juče u Pazovi, gde je počela izgradnja fabrike „Tuv“, to smo mogli videti i pre manje od mesec dana u Jagodini gde je otvorena fabrika „Fišer“, koju su otvorili predsednik Vučić i Dragan Marković Palma. Ova prva remontuje i pravi motore za avio-industriju, ova druga koju sam pomenuo u Jagodini radi delove za automobile marke „mercedes“ i „BMV“. Znači, radi se o visokim tehnologijama. Danas u nemačkim fabrikama u Srbiji radi oko 70.000 radnika. Da ekonomija Srbije nije dobra, da ekonomija Srbije nije snažna, da kurs nije stabilan, da Srbija nije država koja je politički stabilna, ekonomski sigurna, zdravstveno bezbedna, svakako da ni ove nemačke, a i sve ostale investicije ne bi u ovoj meri dolazile u Srbiju. To je najbolji argument u prilog tvrdnjama koje sam maločas izneo, da je Srbija danas uspešna i da je Srbija danas, bez lažne skromnosti, politički, ekonomski, vojni i svaki drugi lider u regionu. Naravno, Srbija je danas partner, a ne podanik, i Srbija je prepoznata danas kao ozbiljna i odgovorna država. Naravno da to mnogima ne odgovara. Pojedinim silama ne odgovara jer Srbijom više ne mogu manipulisati, komšijama jer smo ih u svakom pogledu prestigli i postižemo bolje rezultate od njih, a ovim našim domaćim unutrašnjim dušebrižnicima jaka i snažna Srbija smeta jer oni u takvoj Srbiji nemaju šta da traže. I dok nam je jasno da snažna Srbija ne odgovara onima koji bi da opravdaju svoje učešće u NATO bombardovanju Srbije, svedoci smo pritisaka od naših komšija, suseda, koji su se u zadnje vreme aktivno uključili u kampanju pritisaka na Srbiju, i dok je to nekako očekivajuće i očekivano od strane Hrvatske, bošnjačkih lidera u Bosni i Hercegovini, pomalo iznenađuje pritisak od strane onih koji su na vlast u svojoj zemlji došli na krilima autoriteta Srpske pravoslavne crkve, autoriteta blagopočivšeg mitropolita Amfilohija. Ti isti danas odbijaju da potpišu sporazum sa Srpskom pravoslavnom crkvom i donose rezolucije štetne po interese Srbije i građana Srbije. Njima ovom prilikom mogu samo da uputim mudre reči Petra Petrovića Njegoša da je svak rođen da po jednom umre, a da čast i bruka žive dovijeka. Kada sam već kod Srpske pravoslavne crkve, samo bih kratko jednu malu digresiju. Hteo bih da obavestim i vas narodne poslanike, kao i javnost Srbije da će sutra u 8.45 časova u Hramu Svetog Jovana u Končarevu služiti se sveta arhijerejska liturgija. Svetu arhijerejsku liturgiju će služiti Njegova svetost patrijarh Porfirije i vladika šumadijski gospodin Jovan, te ovom prilikom sve vernike iz šumadijske eparhije da prisustvuju liturgiji. No, da se vratim na pritiske kojima je izložena Srbija ovih dana. Naime, pored pritisaka spolja, možemo svedočiti sve većim i sve bezočnijim lažima i kritikama dela opozicije koji ne birajući reči, ne birajući laži, blate Srbiju kako pred domaćom javnošću, tako i pred međunarodnim institucijama, i to upravo oni za vreme čije vlasti je Srbija bila pred bankrotom. Ti i takvi pričaju kako se danas Srbija prezadužuje, ti koji su Srbiju doveli na ivicu bankrota, koji su kredite uzimali da bi mogli da isplate plate, da održe tekuću likvidnost i uzimali kredite po sedam i više procenata kamate, ti i takvi kritikuju što mi uzimamo kredite isključivo i jedino za kapitalne infrastrukturne projekte. Optužuju nas za prezaduženost u trenutku kada je Srbija na nivou zaduženosti od 58% bruto domaćeg proizvoda, a da je, recimo, danas u ovom trenutku jedna Nemačka na 2,2 miliona evra ili 80% zaduženosti bruto domaćeg proizvoda, ili jedna Italija koja je na 180% ili Grčka koja je čak na 343% javnog duga. Da li ekipa okupljena isključivo oko ličnih interesa i zaštite ličnih biznisa kritikuje danas Srbiju što je prosečna plata u Srbiji iznad 500 evra ili što će, kako smo mogli čuti, biti u januaru 2022. godine 612 evra ili možda da će minimalna plata ili minimalac čuveni do kraja godine biti veći od 300 evra, odnosno viši od 35.000 dinara? Ili kritikuju možda povećanje penzija? Ili možda kritikuju to što će prosečna plata u Beogradu u januaru 2020. godine biti 770 evra? Ili kritikuju možda što nam je deficit u prvih pet meseci ove godine znatno manji od planiranog, odnosno da smo imali prihode u iznosu od 533,8 milijardi, rashode od 633,6 milijardi, odnosno da nam je deficit 99,8 milijardi, što je znatno manje od planiranih 120 milijardi dinara. Naravno, da im smeta uspešna Srbija, jer u toj i takvoj uspešnoj Srbiji nemaju šta da traže. Mi ćemo se rukovoditi mudrim rečima - ako si uspešan imaćeš lažne prijatelje i prave neprijatelje ali budi uspešan uprkos tome. Ono što se moglo jutros čuti na Kolegijumu Narodne skupštine, vidim da su u Agendu pregovora kroz posredovanje evropskih parlamentaraca, znate, 9. i 10. pregovori o izbornim uslovima, da su, ta ekipa je negde ubacila u agendu tih razgovora temu – politički narativ. Baš se radujem tome, jer ću pitati gospodu posrednike, evroparlamentarce, da li oni podržavaju politički narativ Dragana Đilasa? Da li oni podržavaju politički narativ Marinike Tepić, Vuka Jeremića i njima sličnih? Politički narativ linča, laži, vređanja najgore vrste. Politički narativ pretnje porodicama, rođacima političkih neistomišljenika. Politički narativ izgovaranja najodvratnijih laži upravo protiv onih koji ne misle kao oni. Naš politički narativ, naravno, će biti ekonomija, biće životni standard, penzije, plate, investicije, fabrike, putevi, bolnice, briga o selu, o poljoprivrednicima. Naš narativ će biti Moravski koridor, brze pruge i druge strane investicije, a njima ostavljamo njihov krug pokvarenosti i njihovo blato i njihov politički narativ. Kao što je predsednik Jedinstvene Srbije Dragan Marković Palma svojevremeno rekao – osnovni zadatak politike je briga za svakog građanina. Mi ćemo i nastaviti da vodimo računa i da vodimo brigu o svakom građaninu, a njima ostavljamo brigu za svoj ogromni kapital i brigu za svoj biznis. Naravno, Jedinstvena Srbija će, kao što sam već rekao, poslanička grupa u Danu za glasanje podržati sve ove sporazume. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeći je narodni poslanik Branimir Jovanović. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovani ministre, poštovana saradnice ministra, koleginice i kolege, najpre bih nešto rekao o važnosti sporazuma koji je Srbija potpisala sa Velikom Britanijom. Bilo je jasno kada je Velika Britanija posle 47 godina napustila evropsku porodicu naroda u tom nekom ekonomskom smislu, da kažem, bilo je jasno da će ovaj potez ostaviti posledice na dalje privredne aktivnosti ne samo između Velike Britanije i država članica Evropske unije, već i između Velike Britanije i onih država koje su u postupku pridruživanja EU. Očigledno je da je to jedan kompleksan posao, ne samo administrativne prirode, već i redefinisanja ekonomskih odnosa. Sama činjenica da taj proces traje od 2016. godine kada je narod Velike Britanije na referendumu izglasao odluku da izađu iz EU, pa da je završen do kraja 2020. godine, govori o kompleksnosti postupka izlaska Britanije iz EU. To je naravno veliki udarac za jedinstveno tržište EU, kada tako jedna moćna ekonomija istupi iz njega. Sporazum o trgovinskoj saradnji između Srbije i Velike Britanije je potpisan pre dva i po meseca i mi smo na taj način predupredili ozbiljne poremećaje koji su mogli da se dogode da nije bilo ovog sporazuma. Najpre, šta ovaj sporazum konkretno znači u praksi? Mi smo na ovaj način vratili carinsku stopu na onaj nivo, kada govorimo o odnosu prema Velikoj Britaniji, na onaj nivo, kada je Velika Britanija bila u okviru Evropske unije i to je važilo do 1. januara 2021. godine. Takođe, druga važna stvar je što sporazum podrazumeva da se zadržavaju kvote za poljoprivredne proizvode i svi dobro znamo da određen broj poljoprivrednih proizvođača plasira deo svog asortimana na tržište Velike Britanije. Na ovaj način očuvaćemo veze koje su uspostavljene još potpisivanjem Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju 2008. godine. Sačuvaćemo preferencijalne uslove u trgovini i to su sve dobre osnove za razvoj daljih privrednih aktivnosti između Srbije i Velike Britanije. Važno je da kompanije iz Srbije, ali iz Velike Britanije, da ostvare svoje interese, da na kraju krajeva građani i jedne i druge zemlje budu zadovoljni, kao krajnji potrošači, kao krajnji korisnici usluga i roba. Naše kompanije će zadržati položaj respektabilnog dobavljača, a podsetiću da je Velika Britanija na 21. mestu kada govorimo o našim izvoznim destinacijama. U prošloj godini je izvoz naših usluga u Velikoj Britaniji bio u vrednosti od 518 miliona evra i u toj razmeni mi smo ostvarili i određeni spoljnotrgovinski suficit. Interes kompanije iz obe zemlje je da se što pre nastavi saradnja na nivou onom koji je važio pre izlaska Velike Britanije iz Evropske unije, ne samo da se dinamika spoljno-trgovinskih odnosa vrati na taj nivo, već naravno interes svih je da se ta saradnja i unapredi. Ovaj sporazum će preduprediti mnoge probleme koji bi postojali u relanosti da nemamo ovakvu vrstu sporazuma, da nemamo njega mnoge kompanije bi stopirale svoje poslove, pre svega zbog promene spoljno-trgovinskog režima, carine i uvoz bi bili u značajnom procentu veće nego što je to bilo do kraja 2020. godine, u to smo mogli da se uverimo u prvih nekoliko meseci ove godine. Izbegavamo na ovaj komplikacije sa carinskom procedurom. Privrednici dobro znaju kakav problem može da nastane kada se roba zadržava na granici, kada na carini roba čeka po nekoliko dana i to mi ovim sporazumom uklanjamo ovakvu vrstu problema. Na ovaj način sačuvana je i pozicija naših izvoznika koju su oni dugo gradili na britanskom tržištu. Moram reći da je to jedno veoma zahtevno tržište, liberalno tržište i sačuvana je njihova konkurentnost pre svega. Privrednice obe zemlje sada znaju jasna pravila na osnovu kojih će moći da planiraju poslovanje u budućnosti na osnovu kojih će moći da kreiraju neke svoje dugoročne strategije. Ovim smo onemogućili bilo kakav zastoj u trgovini i opasnost da se usled potencijalnog zastoja tržište Velike Britanije okrene drugim dobavljačima, a ne dobavljačima iz Srbije. Podsetiću da mi na britansko tržište najviše izvozimo automobilske gume i zamrznuto voće i to je zapravo ono što sam na početku i rekao, zašto je važno da smo zadržali kvote kada govorimo o izvozu poljoprivrednih proizvoda. Nismo jedini koji su potpisali ovakav sporazum koji treba da potpišu ovakav sporazum sa Velikom Britanijom, to čeka i određene države iz regiona. Isto to su uradile i države koje su članice EU i Evropski parlament je morao takođe da ratifikuje jedan ovakav sporazum i to je bio poslednji korak u tom dugogodišnjem procesu definisanja trgovinskih uslova između Velike Britanije i preostalih 27 članica EU. Sam Bregzit je poremetio funkcionisanje sistema i u Velikoj Britaniji i procenjuje se da će biti potrebno nekoliko godina da se tržište Velike Britanije adaptira na nove uslove. Država mora uvek da bude spremna da pomogne svoje preduzetnike i važno je što ovakva vrsta sporazuma ide upravo u tom smeru. Pomažemo sve one naše kompanije koje su usmerene ka izvozu. Smatramo je veoma važno da radimo na tome da stvorimo jedan stabilan pravni okvir, pravni okvir koji će odgovarati razvoju malih i srednjih preduzeća. Mi iz SDPS smo nedavno u javnosti promovisali naš plan i strategiju za pomoć malim i srednji preduzećima, jer smatramo da su oni kičma razvoja svakog društva, jer mala i srednja preduzeća su upravo specifičan po svojoj fleksibilnosti, po svojoj vitalnosti, po inovacijama koje uvek unose u poslovanje. Neću sada govoriti konkretno o tim merama, već sam samo želeo da ukažem da je važno da država osluškuje potrebe preduzeća na svom tržištu, a koliko je to važno govori i sporazum, odnosno ugovor koji ćemo potpisati, a odnosi se na izgradnju auto-puta na deonici Preljina-Pojate. Kada govorimo o saobraćajnoj infrastrukturi uvek pomislimo da izgradnja autoputa je magnet za velike kompanije, za strane investitore koji dolaze u Srbiju. To je tačno, ali sa druge strane izgradnja autoputa pomaže razvoj malog i srednjeg preduzetništva u regionu gde se autoput i gradi, pa tao i u ovom delu centralne Srbije. Ne moram da ističem da se Moravski koridor gradi u skladu sa najsavremenijim standardima. Želim da kažem ono što je važno za ljude na terenu, nešto o konkretnim prednostima koje donosi izgradnja ovog autoputa. Najpre ću napraviti jedno poređenje. Ako sada krenemo automobilom od Preljine do Pojata za to će nam biti potrebno oko dva sata vožnje. Izgradnjom autoputa tih 110, 112 km, istu tu deonicu ćemo prelaziti za nekih 50 minuta, što je za duplo manje i više od duplo manje vremena koje ćemo uštedeti. Drugo, izgradnja Moravskog koridora podrazumeva i veću bezbednost u saobraćaju jer će biti kvalitetniji kolovoz, šire trake kojim vozači voze. Moravski koridor će povezati tri okruga Moravički, Raški i Rasinski. Takođe, veliki broj preduzeća ima sedište u ovom delu Srbije i svakako će unapređenje saobraćajne infrastrukture pozitivno uticati na poslovanje ovih preduzeća, uticaće na povećanje njihove konkurentnosti, ali ovaj deo zemlje, kao što sam već rekao biće atraktivniji za dolazak stranih investitora. Možemo lako da uočimo u kojoj meri je saobraćajna infrastruktura važna za centralnu Srbiju. Samo ću da napomenem da je zbog loše privatizacije u ovom delu Srbije veliki broj fabrika ugašen, na hiljade radnika je ostalo bez posla. Sama izgradnja autoputa Miloš Veliki je bila podsticaj za investicije u ovom delu Srbije. U mom gradu Kraljevu je otvoreno preko 4.500 radnih mesta samo u dve fabrike. I taj broj će u narednom periodu rasti i biće preko 7.000 radnika zaposleno, a slična situacija je i u Čačku i u Kruševcu, dakle u ovim delovima Srbije gde se gradi novi autoput. Pored toga u toku je izvođenje radova na Moravskom koridoru. U dobrom delu biće angažovan deo domaće građevinske operative i to je jadan dobar vetar u leđa za naše građevinare. Pozitivni efekti će se odraziti i na proizvođače i prodavce građevinskog materijala. U ovom delu Srbije baš kuda prolazi trasa Moravskog koridora nalazi se i značajan broj turističkih destinacija, tu je i Mataruška banja, gde beležimo najveći broj posetilaca u Srbiji, najveći broj prenoćišta je zabeležen upravo u Vrnjačkoj banji. Svi dobro znamo da kada govorimo o saobraćajnoj infrastrukturi i njenom odnosu prema turizmu da svaki dinar koji se uloži u infrastrukturu u turizmu se višestruko vrati. Strateški, Moravski koridor je važan iz još jednog razloga. On će povezati Koridor 10 i Koridor 11. Na taj način zaokružujemo jednu celinu na uspešan način, kompletira se saobraćajna infrastruktura u ovom delu Srbije. Već sada je u funkciji deonica od Beograda do Preljine, nešto više od 100 km, gradi se deonica prema Požegi. To je jedan veoma važan put zato što se od Požege dalje autoput račva na dva dela, jedan prema Boljarima, prema Crnoj Gori gde ćemo dobiti jednu novu trasu Beograd-južni Jadran, drugi deo ide prema Kotromanu i to će biti deo budućeg autoputa Beograd-Sarajevo. Moravski koridor dobija na značaju s obzirom da je pre dve godine u Lađevcima kod Kraljeva i u blizini Čačka otvoren aerodrom „Morava“. Na taj način mi dobijamo jednu kvalitetnu i drumsku i železničku i vazdušnu infrastrukturu u ovom delu Srbije. To su odlični uslovi za razvoj ovog regiona, a samim tim doprinosima i ravnomernom regionalnom razvoju. Za kraju, nešto ću reći o ugovoru o kreditu između francuske Agencije za razvoj Republike Srbije koji se odnosi na realizaciju programa urbane sredine otporne na klimatske promene. Jednostavno, mi živimo u vremenu gde je veoma važna tema klimatske promene. Učestale suše, požari, toplotni talasi, ali i poplave upozoravaju nas da ne smemo da zanemarimo uticaj klimatskih promena na živi svet. Ekologija, odnosno unapređenje životne sredine, kvalitet vazduha i zdravlje građana u tom kontekstu moraju da budu prioriteti naše politike. Mislim da mi sada, kada govorimo o tome, nije više pitanje da li hoćemo ili nećemo, da li želimo, da li ne želimo, već smo prinuđeni da naš ekonomski razvoj baziramo na konceptu tako da se oslanjamo na zelenu energiju, na obnovljive izvore energije i na inovacije u toj oblasti, jer samo na taj način možemo otvoriti što više tzv. zelenih radnih mesta. Takođe, sa finansijskog aspekta više dobijamo na ovaj način kada ulažemo u obnovljive izvore energije, kada vodimo računa o posledicama klimatskih promena, jer su štete od potencijalnih poplava, odnosno od drugih prirodnih nepogoda tolike da se mere u milijardama evra i prevazilaze sva ulaganja u ovoj oblasti na koje se mi sada baziramo. Naravno, na prvom mestu mora da bude zdravlje ljudi kada govorimo o ekologiji. Samo sam usput pomenuo ovaj finansijski aspekt svega toga. Vodimo računa o zdravlju svih građana Srbije. To je jedan od razloga zašto će poslanice SDPS pored ovog ugovora podržati ostale sporazume koji se nalaze na dnevnom redu.
Zahvaljujem. Sada, pre sledećeg govornika samo da saglasno članu 27. i članu 87. Poslovnika Narodne skupštine obavestim sve narodne poslanike da ćemo danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Sada, narodni poslanik gospodin Milutin Mrkonjić. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Poštovani predsedavajući i poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici i građani Srbije, zadovoljstvo je kada se govori o infrastrukturnim projektima i ja ću samo o tome danas govoriti. To su tri iz ovog paketa, ali sam siguran da će SPS glasati za sve ove zakone. Naravno, putevi su dostigli već takav nivo da možemo da se hvalimo i po Evropi. Železnica je u usponu, i to je dobro i ova dva zakona koja se odnose na železnicu, su vrlo važna ministre. Posebno važna zbog toga što već deo pruge završavamo ka Novom Sadu, i ide sada priprema za deo pruge od Beograda do Niša, dakle taj ceo paket, mora da se obuhvati u celini i to je dobro iz ovih kredita, jer vidim da su pare upravo za to obezbeđene. Ponavljam još jedanput, nemam ništa protiv Kineskih i Ruskih projekata, a naravno ni Francuzofil, da se razumemo, ali dobro je da se Francuzi umešaju, jer su oni ipak svetska tehnologija u tome i tu mogu mnogo da nam pomognu. Dakle, deonica Beograd – Niš, je karakteristična po tome što ima raznih ideja i projekata na njoj, i ja bih samo jednu stvar ponovio zbog vas, magistralna pruga kroz Srbiju, treba da bude za 200km projektovana brzina, za 160 kilometara komercijalna brzina i dvokolosečna pruga za mešoviti saobraćaj i elektrificirana. To je projektni zadatak u jednoj rečenici. Sve ostalo ili neke druge ideje nisu dobre. Danas već na magistralnoj pruzi od Beograda do Niša, imamo desetak deonica raznih, čak negde počinje gradnja i to nije za vas, to je više za mladog Momirovića, kome sam skrenuo pažnju, za brzine ispod 160 kilometara, i to nije dobro. Čak tamo gde je moguće ići do 200, sa projektnom brzinom, to treba da radimo i zato hoću više da govorim vama o tome, pošto narodni poslanici dobro to znaju. Dakle, vrlo je važno iz ovih sredstava, izdvojiti odmah deo sredstava i uraditi kompletnu studiju za početak koja će tačno definisati gde mi stvarno treba da imamo kilometre manje od 200 i to mora da bude stvarno ubedljivo. Bojim se da ne uđemo u grešku, jer smo već negde raspisali i tendere, ovim starim zakonima koji su u to vreme bili dobri, ali danas kada već imamo ponudu Evrope od tih 700 miliona, kako se najavljuje stalno, mislim da bi bilo dobro da to sve uravnotežimo, u krajnjem slučaju, to će i Evropa da traži od nas. Tu vidim ova dva velika zakona i to je njihova najveća, za mene najveći značaj i isto tako su značajni centri Beograd i Niš. Dobro je da se ušlo u realizaciju Prokopa, koliko je znam nađen je investitor koji taj posao radi i da se Prokop stanica završi i dobro je da se završava i tehničko putna stanica u Zemunu i dobro bi bilo da se Niški čvor u paketu već počne realizovati i pripremati, jer je on vrlo važan. Lepo se u zakonu kaže, bez tih tehnoloških inovacija, magistralna pruga od Subotice, odnosno Budimpešte preko Beograda i Niša, neće biti upotrebljiva onako kako treba. Bojim se da ne bacimo ponovo neke milione koje smo bacili do sada, ja to priznajem, jer smo stalno krpili nešto. Kažem mlađim kolegama kada kritikuju nas starije što nismo mogli da uradimo - deco, bila su dva uslova, evo, tu je ministar, da ga pohvalim, za realizaciju takvih projekata, a to su politička volja i politička stabilnost zemlje i pare, što imamo danas, kao retko kada posle Drugog svetskog rata. E, današnja Vlada i vlast to obezbeđuju i zato možemo da radimo. Ja pamtim sve te događaje od 60-ih godina naovamo, u raznim fazama smo imali ili jedno ili drugo, pa čak i u vreme nas socijalista, od 1990. do 2000. godine. Svaka Vlada je sekla, od Vlade do Vlade četiri godine, pa nismo uspeli da završimo sve to. Danas, evo, 10 godina u kontinuitetu ti projekti se rade. To je dobro. Druga stvar, vrlo važno, ministre, kad se govori o ova dva projekta za železnicu, da rade naši stručnjaci, zajedno sa Francuzima. Tu se govori o metrou. Nemojte da se desi, ne kritikujem, skrenuo sam pažnju ministru Momiroviću. Recimo, mi smo dogovorili ruski kredit za prugu Beograd-Bar, odnosno Beograd-Gostun i dali Rusima projekat. Ta pruga je remek delo svetskog građevinarstva. Radila su srpska preduzeća i projektanti. I sad Rusi angažuju strane firme da projektuju. To je besmisleno. U principu sam protiv toga da samo stranci projektuju tako velike infrastrukturne projekte. To morate vi o tome odlučivati, jer u krajnjoj liniji verovatno vi i pregovarate oko toga i uvek podsetite ovog mladog ministra da važno da naši projektanti uzmu učešća u realizaciji tih projekata. Ono što je vrlo važno, posebno kada se radi o pruzi koja treba u narednih 100 godina da bude tehnološka inovacija ne samo u Srbiji nego u ovom delu sveta i Evrope, to je prva brza pruga u ovom delu istočne Evrope. To je tehnološka revolucija i na tom projektu svaka čast. Što se tiče Moravskog koridora, tu nema šta da se govori. Mislim da su putevi duboko ušli u narod i da ljudi to shvataju, čak možda treba malo i stati, ima i drugih kategorisanih puteva, podsetite Drobnjaka, da ne pravimo svuda auto-puteve. Ali, neću da ulazim u to. Sad se radi, koliko ja znam, studija razvoja saobraćaja u narednih 10 godina. Mislim da je to kod vas. Izabrana su neka preduzeća, čak tri strana preduzeća. Ali, moraju da se pojave naši projektanti. Znači, sada je momenat. Recimo, izašao je Mika Jokić iz Valjeva, Valjevo-Loznica, tu prugu smo zaboravili i, naravno, gospođo Misala, Raška-Pazar. Ja sam je projektovao barem dva puta pa nismo to uradili. U taj program treba da uđu te dve pruge, to su od ovih koje nisu ušle do sada, ne znam koje su ušle, ali pretpostavljam da je obuhvaćeno dosta toga, tako da sa tim železnički saobraćaj oživi. Još jedna stvar, vrlo važna, ministre, ljudi koji se bave razvojem moraju da objasne ljudima da su sve ovo projekti na magistrali 10, rentabilni, da su to visoki stepeni rentabiliteta, jer mislim da oko puteva nema više toliko kritika čak ni od strane opozicije, ali, ja se sećam Koridora 10, deset puta smo računali isplativost i kad su videli stopu rentabiliteta samo za ovih poslednjih 350 km, 10, 15 ili ne znam koliko, svi su rekli - dobro, idemo, ulažemo milijardu i po, koliko smo uložili u Koridor 10, za 10 godina se vraća 150 miliona na onih 150 miliona koje smo imali, to ministar razume i vraćamo kredit za 10 godina. To je visoka stopa rentabiliteta. Svi ovi projekti koji se sada rade imaju takvu stopu rentabiliteta. Ja garantujem da je tako i sa železnicom, samo mora da se uradi ozbiljna studija za celokupnu trasu pruge do Niša, pa dalje neću da komentarišem, to ćemo da vidimo šta će biti dalje, od Niša do Preševa, samo da se objedini za projekat kao pruga velikih brzina. Toliko i hvala najlepše.
Zahvaljujem. Sledeći je narodni poslanik Vuk Mirčetić. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicom, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, danas u plenumu raspravljamo o osam sporazuma i projekata koji su od velikog značaja za Republiku Srbiju i čija vrednost iznosi, kako je ministar Mali jutros rekao, 768,8 miliona evra. Imali smo prilike da od ministra čujemo i neke tehničke detalje i zbog čega su ovi sporazumi i projekti važni za Republiku Srbiju. Međutim, važno je napomenuti da su ovi projekti od važnosti i za region, jer unapređuju infrastrukturu, ali i društvo uopšte, ukoliko pričamo o projektima kojima se nastoji da se poveća otpornost na buduće rizike povezane sa klimatskim promenama. Iako su sporazumi i projekti o kojima danas pričamo i diskutujemo prilično obimni, na nama je danas lakši deo posla. Sam dolazak do diskusije u plenumu je plod napornog rada. Koleginice i kolege narodni poslanici znaju da ovo nisu prvi sporazumi i projekti o kojima diskutujemo ovde u plenumu, ovo je samo nastavak rada za stvaranje bolje budućnosti i jasan pokazatelj da se Srbija razvija i da ide napred. To dovoljno govori o položaju Srbije u svetu. Kao što znamo, Srbija danas ima prijatelje i na istoku i na zapadu. Jedan od naših prijatelja jeste i Ujedinjeno Kraljevstvo, s kojim negujemo odnose od 1837. godine, kada je potpisan prvi bilateralni sporazum. Saradnja sa UK je izuzetno važna za Republiku Srbiju. Prema informacijama resornog ministarstva, robna razmena u proteklih 10 godina je duplirana, a 2017. godine premašuje iznos od pola milijarde evra. Dakle, vidimo da smo za 10 godina uspeli da dupliramo vrednost robne razmene. Ukoliko pričamo o prethodnom periodu, čisto poređenja radi, kada je predsednik Srbije bio premijer Srbije, da li se neko seća koliko je bila prosečna plata? Prosečna plata je bila 330 evra. Jednim predanim i upornim radom predsednika Aleksandra Vučića i njegovog tima u martu ove godine, i pored globalnog problema koji se pojavio zbog pandemije korona virusa, prosečna plata je bila čak 555 evra i očekujemo da će u januaru 2022. godine ona iznositi 612 evra. Pored toga, radimo da dodatno povećamo plate, sa željom da do kraja ove godine minimalac bude 300 evra. Zamislite sad tu situaciju, imali smo prosečnu platu od 330 evra, uz ostavljene katastrofalne finansije od predstavnika bivšeg režima, a sada, 2021. godine, mi pričamo o tome da minimalna plata do kraja godine bude 300 evra. Dakle, samo uporedite činjenice. S jedne strane, ljudi koji su nekada radili za minimalac primali su 15 hiljada dinara, a do kraja ove godine bi trebalo da primaju minimalac koji iznosi 35 hiljada dinara. I da se vratim na saradnju sa Ujedinjenim Kraljevstvom. Istorijski maksimum u robnoj razmeni je ostvaren 2019. godine i on je bio 557,4 miliona evra. Ovo pričam samo da bi videli koliki je značaj saradnje sa UK. Iste godine, 2019. godine, zabeležena je rekordna vrednost našeg izvoza u UK, koje iznosi 325,6 miliona evra, što je rast od 20,6%. Znamo svi koliko je pandemija korona virusa na globalnom nivou usporila sve, ali je još jedan od pokazatelja da se Republika Srbija odlična snašla u ovom periodu i činjenica da je prošle godine vrednost ukupne bilateralne razmene iznosila 529,4 miliona evra, što je smanjenje od minimalnih 5%. S druge strane, prema zvaničnim podacima Narodne banke Srbije, ulaganje rezidenata Ujedinjenog Kraljevstva u Srbiju od 2010. godine, zaključno sa trećim kvartalom 2020. godine, iznosi 501,8 miliona evra. Upravo jedan od sporazuma o kojima mi danas pričamo jeste i sporazum sa Ujedinjenim Kraljevstvom o trgovini, o partnerstvu u trgovini i saradnji sa pripadajućim deklaracijama. Šta je suština ovog sporazuma? Čuli ste kakav smo odnos imali do sada sa Ujedinjenim Kraljevstvom. Videli ste kakva nam je bila robna razmena, koliko sve to vredi i videli ste da smo uspeli da dupliramo u poslednjih deset godina vrednost robne razmene. U prethodnom periodu saradnja između Republike Srbije i Ujedinjenog Kraljevstva je bila zasnovana na SSP-u, dakle, Sporazumu o saradnji i pridruživanju, koji je zbog toga što je Ujedinjeno Kraljevstvo napustilo EU prestao da važi. Sada je suština da se omogući isti regulatorni oblik koji smo imali sa Ujedinjenim Kraljevstvom pre nego što je SSP prestao da važi u tom smislu. Oblasti koje su obuhvaćene ovim sporazumom tiču se opšte državne saradnje, saradnje u međunarodnim organizacijama, bezbednosne politike i ukupnog ekonomskog plana. Dozvoliću sebi da primetim da se veći deo ovog sporazuma odnosi na ekonomiju i ukoliko pogledamo rezultate iz ove godine, imamo rast izvoza u Ujedinjeno Kraljevstvo u prva četiri meseca. Jasno je da našim privrednicima moramo da omogućimo nastavak saradnje i neophodno je da zadržimo isti nivo liberalizacije trgovina usluga i roba koji je postojao ranije i bio je regulisan SSP-om. Da ne zaključimo, ukoliko ne bismo zaključili ovaj sporazum, najugroženija bi bila poljoprivreda, odnosno agrarna industrija, jer dobar deo izvoza u Ujedinjeno Kraljevstvo odnosi se na maline, kupine i drugo. Vlada Republike Srbije je pravovremeno odreagovala da zaštiti naše interese na tržištu Ujedinjenog Kraljevstva i mnoge države se bore da dobiju onakav status kakav mi dobijamo upravo ovim sporazumom. Dobijamo jedno ozbiljno i veliko tržište i svako odugovlačenje bi bilo izuzetno loše po našu privredu, jer ukoliko jednom izgubimo određeno tržište, mi možemo da ga vratimo, jako teško, ali možemo da ga vratimo i to nas košta mnogo više nego da se potrudimo da za zadržimo, a mi kao savesna i odgovorna vlast želimo da našim građanima obezbedimo što bolje uslove za poslovanje i zato je i ovaj sporazum danas pred nama na raspravi u plenumu. Nekoliko projekata o kojima mi danas pričamo, diskutujemo, se odnosi na unapređenje infrastrukture u Srbiji. Prvi projekat o kojem ću pričati jeste prvi digitalni auto-put u Srbiji. To je auto-put E 761 od Pojata do Preljine ili Moravski koridor, dužine 112 kilometara, koji na nivou Republike Srbije ima višestruki značaj. Pre svega, on povezuje centralne delove Srbije sa pravcima istok i zapad, odnosno dva najznačajnija putna pravca države, koridore 10 i 11, koji pripadaju evropskoj mreži puteva. Za ovaj koridor je važno podsetiti da se auto-put E75, koji se poklapa sa krakom C panevropskog Koridora 10, preko koga ostvaruje vezu sa Beogradom i centralnom i zapadnom Evropom na jugu i sa južnim delovima Republike Srbije i Severne Makedonije, Bugarske, i dalje, ako i idemo dalje, Bliski Istok, Azija, itd. Važna je i planirana trasa auto-puta E763, Beograd – južni Jadran, sa kojom je planirano da se ovaj koridor poveže. Ovim putnim pravcem region bi dobio najkraću vezu sa zapadnom Srbijom, Crnom Gorom, a preko luke Bar i sa južnom Italijom, kao i veze sa pomorskim lukama Jadrana i Sredozemlja. To je i jedan od prioriteta koji je propisan planom „Srbija 2025“. Zahvaljujem Koridorima Srbije što su mi za potrebe današnje sednice ustupili i mapu i detaljne informacije. Evo, zbog građana Republike Srbije, da se bolje vidi, malo je većeg formata, ali bi mi bilo drago da prođemo ceo koridor, da građani Republike Srbije vide i na mapi o čemu mi pričamo. Kao što vidimo, koridor ide od Pojata do Preljine i putni pravac od Pojata do Preljine povezuje teritoriju na području više opština i gradova sa skoro pola miliona stanovnika. Dakle, veliki broj stanovnika gravitira ovim koridorom i imaće velikog značaja od ovog koridora. To su: Ćićevac, Varvarin, Kruševac, Trstenik, Vrnjačka Banja, Kraljevo, Čačak. Ukoliko pričamo o povezivanju sa mrežom državnim i lokalnih puteva, planirane su denivelisane raskrsnice, ako krenemo redom, dakle, od Pojata do Preljine_ Pojate, Ćićevac, Kruševac istok, Kruševac zapad, Velika Drenova, Trstenik, Vrnjačka Banja, Vrba, Kamidžora, Adrani i Preljina. Nadam se da su građani Republike Srbije mogli da vide kako koridor izgleda i na mapi. Na trasi samog auto-puta je planirana izgradnja ukupno 117 mostova, kako je i ministar Mali rekao, podvožnjaka i nadvožnjaka u ukupnoj dužini od 11,3 kilometara. U sklopu realizacije projekta Moravski koridor izvršiće se i hidro-tehničko uređenje Zapadne Morave i to je jako važno pomenuti. Samim tim, izgradnjom ove saobraćajnice se unapređuje i infrastruktura i povećava se dostupnost i opštinskim centrima i privrednim zonama, ali i turističkim organizacijama i samim tim se pruža mogućnost za dodatni razvoj privrednih i turističkih potencijala. Kada pričamo o poboljšanju i modernizaciji infrastrukture, kao i unapređenju institucionalnih kapaciteta u Republici Srbiji, moramo reći da je to od višestrukog značaja i za Republiku Srbiju, ali i za region. Jedan od projekata o kojem danas pričamo jeste i Projekat modernizacije železničkog sektora u Srbiji, prva faza. Cilj ovog projekta jeste povećanje efikasnosti i sigurnosti postojeće železničke imovine i unapređenje upravljanja i institucionalnih kapaciteta sektora železnice. I unapređenje ovog sektora je od izuzetnog značaja za Republiku Srbiju, ali i za region, jer donosi i indirektno doprinosi i poboljšanju i povećanju životnog standarda, jer ukoliko se povežemo sa regionom imamo dalje šansu i za veći promet robe, a to je suština, upravo suština ekonomske politike Vlade Republike Srbije. Još jedan od projekata koji je važan za Republiku Srbiju i za region, jedan od prioritetnih projekata kojim se obezbeđuje povezivanje gasovodnog sistema Republike Srbije sa susednim državama, jeste izgradnja gasnog interkonektora Niš–Dimitrovgrad –bugarska granica. Izgradnjom ovog interkonektora, čija je dužina 109 kilometara, omogućuje se dopremanje prirodnog gasa na tržište i iz drugih pravaca snabdevanja, a sam kapacitet gasovoda je 1,8 milijardi kubnih metara, što znači da će moći da zadovolji nekih 80% trenutnih potreba prirodnog gasa. Zbog javnosti želim da podsetim zašto je ovo jako važno. Prvo, postoje brojni ograničavajući faktori razvoja ovog dela energetike. Ne postoji gasovodna mreža u svim delovima zemlje, postoji izrazita sezonska neravnomernost potrošnje, a sami troškovi tranzita su visoki. Jedan od problema jeste to što domaća proizvodnja pokriva nekih, odnosno zadovoljava nekih 20% domaće potrošnje, a svi znamo da je prirodan gas takav energent koji ima izrazite tehničke i ekološke prednosti u odnosu na druga konvencionalna goriva. Ukoliko posmatramo samo jedno domaćinstvo, upotreba prirodnog gasa može da zadovolji između 80% i 85% energetskih potreba po nekim proračunima. Činjenica je i da je prirodni gas dominantno uvozni energent u kome je transportni sistem ograničenog kapaciteta, tako da je neophodno da se omogući sistem koji omogućava korišćenje prirodnog gasa za kombinovanu potrošnju električne i toplotne energije. Kao što vidimo, za građane Republike Srbije je izgradnja ovog interkonektora od izuzetnog značaja, jer unapređuje sigurnost snabdevanja Republike Srbije, ali ponovo se vraćamo i na region. Od ovoga će benefite imati i region i Republika Srbija. Dakle, izgradnjom ovog interkonektora ne pomažemo samo našim građanima, već i regionu, jer smo svesni, ponovo ponavljamo to i sa ponosom ističemo da će Republika Srbija moći da napreduje i da napreduje jedino ukoliko napreduje i region. Važno je napomenuti, to je ministar Mali i rekao, da je ovaj projekat prepoznat kao jedan od šest prioritetnih projekata EU u okviru Inicijative o energetskom povezivanju centralne i jugoistočne Evrope. Pričali smo o benefitima. Kratko ću se samo osvrnuti još jednom na to. Izgradnja ovog interkonektora ima višestruke benefite. Ukoliko ga budemo izgradili, možemo da očekujemo intenzivnije korišćenje prirodnog gasa u sektoru široke potrošnje, efikasnije i ekološki prihvatljivije korišćenje energije, kao i smanjenje zagađujućih materija. S druge strane, ukoliko posmatramo mogućnosti korišćenja gasa u privredi, videćemo da se stvaraju veće mogućnosti za modernizaciju i povećanje ekonomičnosti mnogih industrijskih procesa, kao i dodatni doprinos održivom razvoju u svim privrednim granama, a samim tim se ublažava i uticaj na klimatske promene i smanjuje emisija gasova sa efektom staklene bašte. Jasno je iz svega što sam naveo da je Republika Srbija svesna klimatskih promena i da intenzivno radi na obezbeđivanju okruženja koje bi ublažilo uticaj, odnosno negativni uticaj na klimatske promene. S tim u vezi, danas su pred nama i dva sporazuma koji se odnose na povećanje otpornosti Republike Srbije na buduće i potencijalne rizike koji su povezani sa klimatskim promenama. Jedan se odnosi na programsku podršku Srbiji za jačanje otpornosti na klimatske promene, dok se drugi odnosi na program usmeren na zeleni oporavak. Ovde se još jednom vidi jasna opredeljenost Republike Srbije za zelenu agendu. Kada pričamo o rizicima koji su povećani usled klimatskih promena, treba da pomenemo i poplavu i sušu. Važno je napomenuti da Republika Srbija i ovom problemu je pristupila strateški. Poslednji projekat o kojem ću pričati jeste projekat integrisanog razvoja koridora reke Save i Drine, čija je namera da smanji rizik od poplava i suša, s jedne strane, a s druge strane, da unapredi i ubrza ekonomsku saradnju na Zapadnom Balkanu i ojača institucije i procedure putem kojih sarađuju države kroz koje protiču ove dve reke. Ovaj projekat ima za cilj dostizanje potencijala ekonomskog rasta, dok istovremeno štiti zajednicu od štete od poplava i suša, ali omogućava, i ponovo se vraćamo na turizam, razvoj turizma na koridorima ove dve reke. Za sam kraj želim da još jednom istaknem važnost današnjih sporazuma i projekata. Dakle, sa jedne strane oni govore o strateškom pristupu rešavanju problema i činjenici da iza njih stoji jedan ozbiljan i predan rad, a sa druge strane današnji sporazumi govore i o jasnoj nameri Republike Srbije da se obezbedi adekvatno poslovno okruženje u kom je moguće napredovati. Ovo je pravi primer politike za koju se bori Aleksandar Vučić i mi svi sa njim, pravi primer kako menjamo Srbiju, jer ukoliko obezbedimo dobro poslovno okruženje, stvaraju se uslovi za nova radna mesta, nove fabrike, nove puteve, kao i povećanje plata i penzija. Podsetićemo da je stopa rasta u prvom kvartalu ove godine bila neverovatnih 15%. Podsetiću i da je prosečna plata, kada je Aleksandar Vučić postao premijer, bila 330 evra, dok je u martu ove godine prosečna plata iznosila 555 evra. Očekujemo, nećemo se tu zaustaviti, da u januaru 2022. godine prosečna plata bude čak 612 evra. Dakle, ne tako davno minimalac je, ponoviću još jednom, jer je jako važno, iznosio 15.000 dinara. Mi do kraja ove godine planiramo da minimalac bude 35.000 dinara. To je prvi put u istoriji Republike Srbije da će minimalac toliko iznositi. To su činjenice o kojima mi ovde danas i moramo da pričamo, i treba da pričamo, i moramo da pričamo. Naravno, ni ovog puta, kao ni svakog prošlog, nećemo i ne smemo zaboraviti na naše starije sugrađane, na one koji su gradili državu za sve nas. Želimo da penzioneri znaju da imaju na koga da se oslone. S druge strane, predstavnici bivšeg režima su verovatno polazili od sebe, jer nisu verovali da će neko ozbiljno da radi i da napravi reforme, a upravo su one teške reforme 2014. godine i prouzrokovale sve ovo i nalazimo se tu gde jesmo. Predsednik Aleksandar Vučić i Vlada Republike Srbije ulažu velike napore da obezbede što bolje poslovno okruženje kako bismo ispunili naše ciljeve iz plana Srbija 2025. Dakle, mi idemo ka tome da 2025. godine imamo prosečnu platu od 900 evra, da prosečna penzija bude 440 evra. Narod vidi naš rad i vidi rezultate i narod Republike Srbije zna da ono što Aleksandar Vučić obeća to i ispuni. Zato ne čudi činjenica da je prema poslednjim istraživanjima podrška SNS u narodu takva da iznosi 59,8% glasova. Međutim, ta činjenica ne treba nas da opusti. Ta činjenica nas obavezuje da baš zbog toga radimo još više, još jače, još marljivije i, kao što i sam slogan naše poslaničke grupe kaže, za našu decu. Moramo još snažnije da pomognemo predsedniku Vučiću u borbi za napredak Republike Srbije. Zbog svega navedenog, u ime poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, pozivam sve koleginice i kolege narodne poslanike da u danu za glasanje podrže ovaj sporazum. Živela Srbija.
Zahvaljujem, gospodinu Mirčetiću. Sledeći je narodni poslanik Hadži Milorad Stošić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, u današnjoj raspravi mi ćemo razmatrati nekoliko međunarodnih sporazuma o zajmovima koji bi podigli finansijsku efikasnost Republike Srbije. Na samom početku bih kazao da će poslanička grupa PUPS- 3P u danu za glasanje podržati ove sporazume i glasati za njihovo usvajanje. Ovi se sporazumi mogu podeliti u dve grupe. U prvu grupu spadaju sporazumi koji se tiču zaključenja onih zajmova koji će biti upotrebljeni u svrhu izgradnje i obnove infrastrukture. Ja sam pre nekog vremena, kada smo razmatrali predloge zakona o sporazumima koji se odnose na finansiranje projekata dalje gasifikacije u pojedinim delovima Srbije, rekao da je od velike važnosti da što pre otpočnu radovi na pravcu magistralnog gasovoda Niš-Pirot-granica sa Bugarskom. Upravo jedna od današnjih tačaka dnevnog reda odnosi se na taj veoma značajan infrastrukturni objekat, velikog kapaciteta i protoka kojim će naša država dobiti još jednu prekograničnu vezu na evropsku mrežu gasovoda, a čime će se dodatno obezbediti ovaj energent od eventualnih nestašica i poremećaja na tržištu. Vrednost ovog projekta biće oko 85 miliona evra, a od čega će se putem ovog zajma prikupiti 25 miliona evra, 50 miliona će se dobiti iz sredstava EU, a ostatak troškova bi bio iz budžetskih sredstava i prihoda Javnog preduzeća Srbijagas. To su svakako važni projekti, ali koristim priliku … planirano da se ceo sistem završi i pusti u punu operativnu snagu do kraja 2023. godine čime ćemo dati novi zamah razvoja, pre svega, grada Niša kao centra jugoistočne Srbije koji postaje i gasno čvorište, Pirota koji će dobiti mogućnost priključenja na gas, te ostalih mesta na ovom veoma važnom pravcu. Još veći razvojni projekat predstavlja početak radova na izgradnji Moravskog koridora, autoput od Pojata do Preljine, dužine od oko 110 kilometara koji će predstavljati bočnu vezu autoputeva Beograd-Niš i Beograd-južni Jadran, odnosno koridora 10 i 11, kroz dolinu Zapadne Morave i značajno podići bezbednost saobraćaja na ovom putnom pravcu, ali svakako će značiti i u ekonomskom smislu za sve gradove na ovoj relaciji, odnosno na ovom delu autoputa. Ovim zajmom obezbediće se polovina sredstava, odnosno 400 miliona evra koja će biti otplaćena u periodu od 13 godina u polugodišnjim ratama sa grejs periodom od tri godine. Četvrta i sedma tačka dnevnog reda su dva kredita u vrednosti od 51 miliona evra koji se uzimaju od Međunarodne banke za obnovu i razvoj i Francuske agencije za razvoj. Namenjena su za više projekata u oblasti popravljanja stanja železničke mreže u Srbiji, a pre svega unapređenje pružnih prelaza. To je velika važnost, jer smo svedoci da se konstantno, s vremena na vreme, dešavaju stravične nesreće na tim neobezbeđenim prelazima ili na onima gde je signalizacija neispravna ili čak ne radi. Napomenuo bih da smo mi u Nišu imali pre par godina jednu takvu katastrofu, a kada je zbog neispravnosti ili nekih drugih razloga, neodgovornosti, na pruzi Niš-Leskovac, kod sela Međurova, voz naleteo na autobus i bilo je 10-ak ljudi koji su stradali, uglavnom radnici i deca koja su pošla u škole u Nišu. Pored toga, ova sredstva će se koristiti i za završetak određene železničke infrastrukture u Beogradu, kao što su druga faza železničke stanice Prokop i sanacija tunela ispod grada. To su svakako važni projekti, ali ja koristim priliku da skrenem pažnju da i u drugim gradovima postoje potrebe da se poradi na železničkoj infrastrukturi, a pogotovo Niš za tim ima velike potrebe, s obzirom da magistralna pruga Niš-Pirot prolazi kroz samo centralno gradsko jezgro. To stvara brojne probleme u funkcionisanju grada, pa bi na rešavanju ovog ozbiljnog komunalnog problema moralo da se poradi na državnom nivou, jer sam grad za takve infrastrukturne projekte nema ovlašćenja, niti dovoljno sredstava. Već 20-ak, odnosno 30-ak godina, grad Niš, kao kapitalne projekte predlaže Republici upravo izmeštanje ove pruge Pirot-Niš iz gradskog jezgra i nadam se, gospodine ministre, da će u nekom periodu, s obzirom da su odrađene predradnje oko izuzimanja zemljišta i ostalo, Republika pomoći gradu Nišu da konačno ovu prugu izmesti iz centralnog gradskog jezgra i na neki način obezbedi i sigurnost saobraćaja i sigurnost građana, jer veliki broj pružnih prelaza je upravo u samom tom gradskom jezgru. Zaduženje u visini od 78 miliona evra kod Međunarodne banke za obnovu i razvoj i projekte razvoja koridora Save i Drine biće iskorišćeni za obnovu nasipa na Savi kod Dobrinovca i sa novobeogradske strane koji će na kritičnim deonicama biti dignut tako da mogu da odbrane od rekordnih protoka vode. Značaj ovakvih preventivnih ulaganja svi smo mogli da vidimo 2014. godine, i zato je bolje sada ulagati u dogradnju i popravku nasipa, nego da se posle eventualne poplave daju desetostruko veća sredstva i gubi vreme i resursi za otklanjanje posledica poplava. Malim delom ovaj zajam biće iskorišćen za revitalizaciju lučke infrastrukture u Sremskoj Mitrovici. U drugoj, ali ništa manje važnoj grupi međunarodnih sporazuma koje danas ratifikujemo spadaju i treća i peta radna tačka dnevnog reda. One se tiču zajmova koji se takođe podižu od Međunarodne banke za obnovu i razvoj i Francuske agencije za razvoj, s tim da će se oni koristiti pre svega za projekte vezane za zaštitu životne sredine i konkretnu realizaciju odredbi paketa zakona koje smo u ovoj Skupštini usvajali u proteklih nekoliko meseci iz ove oblasti. To se pre svega odnosi na smanjenje misije ugljen-dioksida i drugih ugljeničnih gasova koji stvaraju efekat staklene bašte. U tom smislu dobro je videti da postoji i da se primenjuje strategija i planovi za ovu oblast, odnosno da zakonske odredbe koje smo nedavno izglasali nisu donete reda radi, kako bi ostalo mrtvo slovo na papiru, već se na njihovoj prezentaciji zaista i radi, pa i po cenu određenog određenih zaduženja. Kao što znamo, mi smo u prethodnom periodu, odnosno na rebalansu budžeta usvojili predlog povećanja određenih sredstava za Ministarstvo za ekologiju, odnosno zaštitu životne sredine i sada verujem da će ta sredstva biti pravilno upotrebljena kako bi se zaštita životne sredine, pre svega u gradovima, odnosno širom Srbije upotrebila na adekvatne načine. Na posletku, druga tačka dnevnog reda odnosi se na Sporazum sa Vladom Velike Britanije i on se odnosi na rešavanje tehničkih pitanja vezanih za trgovinu usled istupanja ove države iz EU, tako da se zbog toga ništa neće promeniti u međusobnim ekonomskim odnosima koji su veoma bitni za Republiku Srbiju. Na kraju izlaganja, želeo bih da nešto napomenem zbog gledalaca koji su manje upućeni kada se sa strane čuje da smo sklopili ovoliki broj međunarodnih sporazuma. Nekome bi se moglo učiniti da je to zaduživanje u postupku stabilnosti državnih finansija, međutim, ja želim da kažem da su ovi sporazumi i novčana sredstva koja se njima povlače već predviđeni i ukalkulisani u Zakonu o budžetu Republike Srbije za 2021. godinu i da to zaduženje ne može izazvati nikakav debalans državnih finansija, tim pre što vidimo da je najveći deo sredstava planiran za izgradnju realne saobraćajne infrastrukture koja će se po izgradnji višestruko isplatiti. Verujem da će poslanici redom glasati za usvajanje ovih predloga. Pošto smatramo da se radi o dobrim zakonskim predlozima, Poslanička grupa PUPS „Tri P“ će u danu za glasanje dati svoju podršku za njihovo usvajanje. Takođe, Poslanička grupe PUPS „Tri P“ će u danu za glasanje podržati i ostale predloge i zakonska rešenja, razmatrana na ovoj sednici vanrednog zasedanja i glasati za. Poštovani prijatelji, uvaženi građani Srbije, zahvaljujem se na pažnji.
Hvala. Prelazimo na prijave za reč, prvi na spisku je gospodin Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se predsedavajući. Uvaženi ministre finansija, uvažene kolege poslanici, građani Srbije, ja sam Milija Miletić, dolazim iz Svrljiga, to je najlepša opština u Srbiji, koja se nalazi pored grada Niša, to je najlepši grad u Srbiji. inače sam izabran sa liste Aleksandar Vučić – Za našu decu i ovde u Skupštini predstavljan Ujedinjenu seljaku stranku. Kao što je malopre rekao uvaženi ministar Siniša Mali, vezano za predloge ovih sporazuma, ovo je još jedan stimulans za razvoj naše zemlje Srbije, a sve zahvaljujući tome što smo prethodnih godina uspeli da stabilizujemo zemlju, budžet i da privreda počinje da radi na način kako to treba da bude. Veliki broj ljudi, veliki broj firme koje su došle, koje su otvorile svoje ispostave, svoje kompanije kod nas ovde u Srbiji, to je nešto što je veoma bitno. Infrastruktura je još jedna od stvari bez koje nema razvoja naše zemlje, tako da ću kao poslanik glasati za predloge svih ovih sporazuma koji su na dnevnom redu. Sa druge strane, evo baš razgovaram sa kolegom Marjanom Rističevićem vezano za aktuelnu žetvu koja ide svojim tokom u Vojvodini. Kod nas tamo na jugoistoku Srbije još nije krenula, očekujem da će to biti urađeno na najbolji način, da sve bude kako treba, jer bez naše poljoprivrede siguran sam da ne bi bilo uspeha ni u ostalim delovima privrede. Više puta sam govorio vezano za ove infrastrukturne probleme, konkretno što se tiče železničkih pruga o kojima je govorio malopre kolega Stošić vezano za Niš-Dimitrovgrad, to je pruga koja nije odrađena. Taj deo posla treba uraditi. Inače pruga koja se radi od Niša preko Svrljiga, Knjaževca prema Zaječaru je jednim delom urađena. Očekujemo da će ta pruga biti stavljena u funkciju što pre. Inače, kompletna rekonstrukcija pruge je rađena od Niša do Knjaževca, dok od Knjaževca prema Zaječaru i tamo prema Prahovu će biti samo jedan deo, manji deo rekonstrukcije, a bila je planirana kompletna rekonstrukcija pruge, da se kompletno stave ti betonski pragovi, ta pruga bude u okviru onog projektovanog kako je urađeno ranije, da bude brza pruga. Očekujem da će to biti urađeno, jer sa tom prugom i sa investicijama koje će biti u Prahovu, sa svim onim stvarima gde će trebati frekvencija vozova, svih tih kompozicija koje će ići preko te pruge, od Prahova, preko Zaječara, prema Nišu i ostalim delovima Evrope, mislim da je vrlo bitno da bude urađeno. Taj deo pruge koji je sada urađen treba da se pusti makar za putničke vozove, za privredne subjekte koji rade kod nas u Knjaževcu, u Svrljigu i u Nišu, jer imamo nekoliko firmi baš u Svrljigu, kao što je „DIV“ Svrljig i ta firma je veoma aktuelna jer radi betonske pragove, ali zbog pruge koja nije u funkciji, a sve je završeno i ne znam kada će to pustiti. Kada će ta pruga početi da funkcioniše, makar da ti naši privredni subjekti mogu da plasiraju svoje pragove tamo gde treba. Očekivao sam da će to biti u toku prošle godine, pa ove godine, ali još do sada to nije urađeno. Mislim da je to vrlo bitno zato što ta firma zapošljava preko 300 radnika. Inače, Svrljig, kao i veći broj opština na jugoistoku Srbije su opštine koje su nerazvijenog tipa, kojima treba stimulans, kojima treba zapošljavanje, kojima trebaju nove investicije, gde je potrebno dovesti nove investitore ili tim našim investitorima moramo obezbediti bolje uslove da im se neki nameti makar smanje u tim opštinama koje su nerazvijenog tipa. Inače, kod nas u Svrljigu je bila predsednica Vlade, gospođa Ana Brnabić sa kojom smo razgovarali i kojoj smo predočili određene stvari šta je potrebno da se uradi vezano za zapošljavanje novih radnika za one firme koje su u nekoj težoj situaciji, da im se obezbede bolji uslovi za privređivanje i očekujemo da će jedan deo tog našeg razgovora i dogovora biti ispoštovan od strane i nadležnog ministarstva i Vlade, jer tim našim opštinama koje su na jugoistoku Srbije, koje su u teškoj situaciji, peta grupa nerazvijenosti, vrlo im je bitna podrška Vlade kroz investicije, kroz ulaganje i kroz direktna davanja za sve tamo koji ostanu da žive, koji tamo rade, koji tamo privređju. Vezano za taj deo naše Srbije, jugoistoka Srbije i ovaj deo gasovoda koji će biti urađen, to je gasovod za koji smo dobili sredstva, vezano za Niš-Dimitrovgrad inter konektor, prirodni gas kojim će moći naša zemlja da se poveže sa Bugarskom, da taj deo bude u funkciji i da veći broj našim domaćinstava može da koristi tu mogućnost da obezbede sebi grejanje na gas, sve one stvari koje su bitne za njih da tamo rade. Mogu da kažem i to da od Niša, preko Svrljiga, do Knjaževca taj deo posla još nije odrađen i očekujemo da će imati mogućnosti da se uradi gasovod, kao i u drugim delovima Srbije. Srbija jeste i Svrljig, Srbija jeste i Platičevo, Srbije jeste i Subotica. Zato kažem, mi moramo više ulagati u opštinama, u područjima kao što su te male sredine, kao što je Svrljig, Bela Palanka, Gadžin Han, Boljevac i još takvih mesta, baš zbog toga što su tamo ljudi ostali da rade, ostali da žive i njima trebamo staviti veću pažnju, a na ovakav način kada se radi o putnoj infrastrukturi, evo ja ću sa ovog mesta govoriti i o problemu izgradnje dela puta, to je za sve nas koji tamo živimo, od Niša, preko Svrljiga, Knjaževca, Zaječara, to je put koji je veoma frekventan, do autoputa gde ima jedan deo puta koji nije odrađen, a vrlo je bitan za sve nas koji tamo živimo, to je deo puta od magistralnog puta, od sela Malče do Niša. Očekivali smo da će taj deo puta biti urađen, rekonstruisan, zato što ima tu veći broj privrednika koji tamo rade, zato što taj deo puta koristi veliki broj ljudi koji idu u Niš, iz Zaječara, Negotina, Knjaževca, idu u Niš u Klinički centar, ili na aerodrom u Nišu, a ne žele da koriste autoput. Još jednom, uvaženi ministre, drage kolege, ja ću kao poslanik i predsednik Ujedinjene seljačke stranke, glasati za sve ove predloge zakona, zato što je to neophodno i to samo čini razvoj naše Srbije.
Zahvaljujem. Sledeća je koleginica, Jasmina Karanac. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Poštovani ministre finansija, koleginice i kolege narodni poslanici, ja ću se u svom izlaganju osvrnuti na sporazume koji se tiču finansijske podrške borbi protiv klimatskih promena. Prvi je, između francuske Agencije za razvoj i Republike Srbije, a odnosi se na realizaciju programa za urbane sredine otporne na klimatske promene. Zakonom o budžetu Republike Srbije za 2021. godinu, predviđeno je zaduživanje kod francuske Agencije za obnovu i razvoj u iznosu od 50 miliona evra, za efikasnost javnog sektora i zeleni oporavak, kao i zaduživanje kod Međunarodne banke za obnovu i razvoj u iznosu od 82 miliona 600 hiljada evra. Budući da smo mi ove godine usvojili Zakon o klimatskim promenama, koji nas obavezuje da smanjimo zagađenje, tj. nivo gasova sa efektom staklene bašte, jer nas na to obavezuje i međunarodna zajednica i EU čiji član želimo da postanemo, mi moramo biti spremni za taj trenutak. Nas čeka i usvajanje strategije nisko ugljeničkog razvoja, kao i program mera prilagođavanja klimatskim promenama. Za sprovođenje svega ovoga potrebna su nam i velika finansijska sredstva. Imajući u vidu da je energetska stabilnost u Srbiji uglavnom vezana za fosilna goriva, odnosno ugalj, koji pored saobraćaja generiše najviše štetnih gasova i da su kvalitet vazduha, zaštita od poplava, nestašice vode, upravljanje otpadom pitanja koja su najizloženija klimatskim promenama, jasno je da su nam potrebna sredstva da ojačamo kapacitete i lokalnih samouprava i ministarstava, da prilagode svoje politike i strategije, u cilju rešavanja ovih problema, odnosno razvoja urbanih sredina otpornih na klimatske promene. Svet se suočava sa činjenicom da skoro polovina svetske populacije živi u gradovima. Procene su da će do 2050. godine ova brojka porasti na dve trećine, što će dodatno zakomplikovati planiranje i izgradnju prateće infrastrukture, kao što su saobraćajnice, javni prevoz, parking, odvoz smeća, vodosnabdevanje. Imajući u vidu sve navedeno, postavlja se pitanje, kako obezbediti održivi razvoj u gradovima? Oni koji se bave ovim pitanjima kažu da odgovor leži u projektovanju pametnih gradova, odnosno urbanih sredina koje koriste pametne tehnologije, koje se baziraju na održivosti kako ekonomskoj i ekološkoj, tako i društvenoj. Zanimljivo je, ako obratite pažnju, da se u Agendi o ciljevima održivog razvoja 2030, u cilju 11, nametnulo pitanje pametnih gradova i taj pod cilj definisan je kao održivi gradovi i zajednice. Srbija je potpisnica ove agende i mi moramo vremenom ispunjavati i ove ciljeve. Jasno je da konvencijalni način upravljanja gradovima nećemo moći da zadovoljimo potrebe koje nameće veliki broj ljudi smešten na relativno malom prostoru i zato je potrebno planirati i unapređivati čak i osnovne usluge i infrastrukturu u gradovima. Neko je definiciju pametnog grada uporedio sa ljudskim organizmom. Parafraziraću to poređenje, da pametni grad funkcioniše kao ljudsko telo. Imamo zgrade i građevine u kojima se odvijaju svakodnevne aktivnosti poput mišića i organa. Zelene površine pomažu gradovima da dišu i one su pluća gradova. Putevi koji omogućavaju svakodnevni transport su kao krvotok u organizmu čoveka. Na kraju imamo pet čula koja daju informacije našem nervnom sistemu i upućuju nas na prilagođavanje okolini. Ta čula pametnih gradova su senzori koji prikupljaju i povezuju različite vrste informacija potrebne za upravljanje gradom, šalju podatke u velike baze i na osnovu tih podataka gradske uprave i preduzeća, sisteme funkcionisanja grada prilagođavaju potrebama njihovih građana. Na osnovu tih podataka prave se aplikacije za mobilne telefone, koje su dostupne građanima, da u svakom trenutku mogu da se upoznaju i sa gužvama u gradu i sa zonama gde ima slobodnih parking mesta i sa tim kada će im stići javni prevoz, kakav je kvalitet vazduha itd. Grupa narodnih poslanika u okviru parlamentarne mreže za digitalnu bezbednost juče je posetila kompaniju "Huavej". Oni su nam predstavili projekte svojih pametnih gradova kreirane uz pomoć informaciono-komunikacionih tehnologija i bez tih pametnih gradova ne bi bilo normalnog funkcionisanja, niti života u gradovima koji imaju 10, 20, 25 miliona stanovnika, kao što su Šenžen, Peking, Šangaj i ostali gradovi. Da bi sve ovo funkcionisalo i bilo u službi građana i održivog razvoja, bez obzira o kom gradu ili o kom kontinentu se radi, da li je u pitanju Kina, Srbija, Amerika, Azija, potrebne su najpre politike i strategije, a zatim nove napredne informaciono-komunikacione tehnologije i rešenja, kao i stručni kadrovi koji će ove izazove 21. veka sprovesti u delo. Zato ja očekujem da će ova sredstva koja povlačimo iz francuske Agencije za razvoj i Međunarodne banke za obnovu i razvoj doprineti da naša zemlja što pre uđe u proces zelenog oporavka i realizacije programa za urbane sredine otporne na klimatske promene. Zbog toga će poslanička grupa SDPS u danu za glasanje podržati ove sporazume. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Sledeća je koleginica Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem, potpredsedniče. Uvaženi ministre, predstavnici Ministarstva trgovine, ako se ne varam, pred nama set sporazuma, obično građani senzitivno reaguju kada govorimo o zajmovima. Ako postoji strah među Srbima onda je to strah od kredita. Hajde da krenem od Predloga zakona o potvrđivanju sporazuma o partnerstvu, govorili ste o njemu u uvodnom izlaganju. Važna trgovinska saradnja između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenog Kraljevstva, Velike Britanije i Severne Irske. Sveobuhvatni sporazum o saradnji naše dve države i prepoznali smo ga čini mi se svi kao bitan čin u, pre svega, bilateralnim odnosima Ujedinjenog Kraljevstva i Srbija. Inače, ovi bilateralni odnosi imaju tradiciju, uspostavljeni su pre skoro dva veka, tačnije 1837. godine, ako ja imam precizan podatak, a trebalo bi da da, i možemo da kažemo da dve zemlje karakterišu odnose pre svega dobre saradnje, posebno u oblasti bezbednosti i odbrane. Ono što postoji takođe kao tradicija je i tradicionalno dobro i da ne kažem i rodbinski, odnos između dve krune srpske i engleske. To je, čini mi se, ne manje važno u ovim vremenima. Do sada je zaključeno 28 bilateralnih sporazuma. Prvi privremeni bilateralni ugovor Velika Britanija i Srbija potpisale su 879. godine. Trgovinski odnosi Ujedinjenog Kraljevstva i Srbije do nedavno su bili regulisani Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju i to ste rekli u svom uvodnom izlaganju, nakon "Bregzita" i istupanja Ujedinjenog Kraljevstva iz EU, postavljen je novi pravni osnov za regulisanje bilateralne trgovine i saradnje. Čini mi se da sam dobro zapamtila da ste kazali da od 2016. godine imamo suficit kada je u pitanju odnos, trgovinski odnos između Velike Britanije i Srbije, i ono što ću naglasiti jeste da smo pre nepunih sedam ili osam dana imali sastanak poslaničke grupe prijateljstva sa ambasadorkom Ujedinjenog Kraljevstva i jedan vrlo kvalitetan razgovor o svemu tome što bi mogla da bude perspektiva i u onome što je iza nas, kao i najavu upravo ovog zakona o potvrđivanju sporazuma, kao jedan dobar potez u kontinuitetu koji se dešava, nedvosmislenu podršku za evropski put Srbije od strane Ujedinjenog Kraljevstva koliko god to zvučalo paradoksalno sa distance sa koje su oni izašli iz EU, ali pretpostavljam da se razlozi i njihovi za izlazak i naši za pridruživanje u dobroj meri razlikuju. Dakle, ta trgovinska saradnja između Velike Britanije i Srbije je na visokom nivou i sa potencijalom daljeg rasta i razvoja. Tu je važno, čini mi se, motivisati sve njihove investitore. Mi jesmo postali tržište koje je sve interesantnije investitorima i važno je, zbog radnih mesta i zbog smanjenja stope nezaposlenosti, da se ovaj pozitivni trend nastavi. Svakako vas je kolega Milutin Mrkonjić, pre svega kao Vladu, pohvalio na temu onoga što su infrastrukturni projekti i tu čak i kada bih htela, ja baš ne mogu da se takmičim. Ono što je važno je da nakon ove paralize koja nam se dogodila usled Kovida-19, lagano krećemo, čini mi se, nekim sitnijim koracima u normalizaciju svih tih odnosa, pa ćemo tako, pretpostavljam, do normale i unaprediti na kraju i te trgovinske tokove, jer to jesu nedvosmislen uslov i za rast pre svega ove zemlje i u interesu ove zemlje. Želim da verujem da ćemo, pre svega zbog ovog uspešnog sprovođenja imunizacije, imati neku malo bolju sliku s jeseni, koliko god da su pretnje nimalo naivne, ali još jednom i odavde apel za sve naše mlade ljude, pošto, koliko čujem, mali je procenat mladih ljudi koji su vakcinisani, a važno bi bilo sačekati jesen sa procentom što visočijim vakcinisanih mladih ljudi. Tako da apelujem na njih da se odazovu i iskoriste šansu koju zaista samo Srbija nudi kada je u pitanju imunizacija protiv Kovida-19. Drugi predlog na koji bih se osvrnula jeste Zakon o potvrđivanju Finansijskog ugovora Gasni interkonektor Niš-Dimitrovgrad-Bugarska (granica) između Republike Srbije i Evropske investicione banke. I o tome ste govorili. Jeste važno, obezbeđuje se finansijski okvir za realizaciju, čini mi se, najvažnijeg energetskog projekta koji dopunjuje postojeći sistem gasne privrede Srbije kao tranzitne zemlje. U gasnu privredu od 2014. godine se ulaže intenzivno. Čini mi se da su rezultati manje-više vidljivi, a i suštinski cilj, a to je pre svega ta energetska stabilnost i energetska bezbednost Srbije. Ogromna investicija u energetski sektor bio je i „Balkanski tok“, koji je u dužini od preko 400 kilometara završen u decembru prošle godine, zahvaljujući pre svega odgovornom timu „Srbijagasa“, i ne bih ja bila prijatelj ako ne bih pohvalila i „Srbijagas“ i svog uvaženog druga Bajatovića, naše nacionalne gasne kompanije, koja je sa ruskim partnerima uspela da savlada sve izazove ovog projekta, a oni nisu bili mali. Još jedna lepa vest je da je baš na 4. jul povezan gasovod „Balkanski tok“ na mađarskoj granici. Javno preduzeće „Srbijagas“ i mađarska kompanija povezali su se na granici sa mađarskim gasovodom „Balkanski tok“, kojim će ubuduće gas iz Turske preko Bugarske i Srbije stizati do srednje Evrope. Još jedan veliki uspeh Srbije u energetskom sektoru i konačno je završen taj veliki posao kojim je naša zemlja i konačno rešila pitanje snabdevanja gasa iz drugog pravca, a ne samo preko Ukrajine. Iz svega ovoga jeste važan i nastavak gasifikacije i gasnog povezivanja i to jeste predmet zajma koji je Srbiji odobrila Svetska investiciona banka. Važno je takođe istaći da je Zakonom o budžetu Republike Srbije za 2021. godine odobreno zaduživanje kod banke do iznosa od 25 miliona evra za finansiranje gasne interkonekcije Srbija-Bugarska. Dakle, izgradnja gasnog interkonektora Niš-Dimitrovgrad-Bugarska na teritoriji Republike Srbije jedan je od prioritetnih projekata kojim se obezbeđuje povezivanje gasovodnog sistema Republike Srbije sa susednim državama i omogućuje dopremanje prirodnog gasa na tržište i iz drugih pravaca snabdevanja. Planirani kapacitet gasovoda je 1,8 milijardi kubnih metara, koji će moći da zadovolji oko 80% trenutnih potreba prirodnog gasa, a njegova deonica na teritoriji Republike Srbije biće duga oko 109 kilometara. Realizacijom projekta unaprediće se sigurnost snabdevanja kako Republike Srbije, tako i regiona i omogućiti dalji razvoj distributivne mreže centralne, istočne i južne Srbije i izvršiti integrisanje pre svega postojećih i budućih skladišnih kapaciteta prirodnog gasa u jedinstven energetski sistem. Krajnji cilj jeste sigurno i bezbedno snabdevanje i korišćenje prirodnog gasa kako u sferi privrede, tako i u domaćinstvima, s obzirom da je prirodni gas energent sa izrazitim tehničkim i ekološkim pre svega prednostima u odnosu na druga konvencionalna goriva i upotrebom prirodnog gasa omogućuje se korisnicima pre svega visok komfor i bolji kvalitet života. Neposrednom upotrebom prirodnog gasa u domaćinstvima može se zadovoljiti 80-85% energetskih potreba. Pored navedenih pogodnosti, prirodni gas je energent koji je dostupan tokom cele godine i jednakog je kvaliteta, bez obzira na mesto potrošnje. Sa stanovišta privrede, i o tome ste malo govorili, primena prirodnog gasa stvara veće mogućnosti za modernizaciju i povećanje pre svega ekonomičnosti mnogih industrijskih procesa i tehnoloških postrojenja. Intenzivnije korišćenje ovog energenta doprineće održivom razvoju u svim privrednim granama, a posebno u oblasti energetike, ublažiće uticaj na klimatske promene i smanjiti emisiju gasova sa efektom staklene bašte. Nekako se ne možemo otrgnuti od činjenice da i sam dnevni red sadrži sve sporazume koji su usko vezani jedan za drugi i nekako jedan drugi prate. Govorio je kolega Mrkonjić o Moravskom koridoru i ja se neću mnogo vraćati na to, ali hoću na svoju početnu rečenicu, a to je kako reagujemo na zaduživanja. U tom smislu, ministre, izostalo je pretpostavljam ne svesno, obično su vaša obrazloženja vrlo široka, ali čak ni u obrazloženju zakona ne stoji ono što sam sigurna da bi javnost Srbije želela čuje, a to je koliko je rentabilno i koliko je zapravo za nas, ja to svakako znam, to znaju poslanici u sali, ali nije loše čuti – zašto je važno ulagati, rekao bi neko, da ne kažem zli jezici, ovako veliki novac u infrastrukturne projekte? Moramo naglas reći da će se to za jedan čini mi se čak kraći vremenski rok, od ovih deset godina o kojima je govorio gospodin Mrkonjić, vratiti. Istina je, to je studija koju je trebalo da nam možda ovde predstavi ministar saobraćaja, pošto pretpostavljam da su oni pravili taj presek, ali sam gotovo sigurna da jednu takvu informaciju imate i vi i možda bi bilo dobro podeliti je sa građanima. Poslanici SPS će svakako u danu za glasanje podržati set predloženih sporazuma, pre svega zato što mislimo da svi predlozi Vlade Republike Srbije se tiču zapravo unapređenja kvaliteta života naših građana, a onda i održavanja te ekonomske stabilnosti, o kojoj tako često govorimo, da ne kažem ekonomskog rasta. Hvala vam.
Zahvaljujem se zamenici predsednika poslaničke grupe SPS. Reč ima narodna poslanica Dušica Stojković. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvažena potpredsednice Narodne skupštine gospođo Kovač, poštovani ministre Mali, sa saradnicima, drage kolege narodni poslanici i narodne poslanice, zaista mi je veliko zadovoljstvo što danas možemo da raspravljamo o sedam jako važnih sporazuma i zakonskih predloga koji će apsolutno umnogome unaprediti naš poslovni ambijent i podići našu ekonomiju, unaprediti našu robnu i trgovinsku razmenu i svakako doprineti kreiranju jednog boljeg poslovnog ambijenta čiju će korist imati ne samo naša privreda, već i naši građani. Srbija je danas zaista kredibilan partner i pouzdan partner na međunarodnoj sceni i rekla bih da smo mi država kojoj se i te kako veruje i koja zaista ceni i neguje istinska partnerstva i sa zemljama istoka i sa zemljama zapada. Srbiji se danas veruje i rekla bih da ona ravnopravno sedi za stolom sa velikim silama, bilo na nivou međunarodne zajednice, bilo kao aktivan partner u okviru međunarodnih organizacija. Mi danas raspravljamo i jedan od vodećih sporazuma je svakako Sporazum o partnerstvu, trgovini i saradnji između Ujedinjenog Kraljevstva Velike Britanije i Severne Irske i Republike Srbije koji će popuniti, rekla bih, onaj pravni vakuum, kao što ste, ministre, rekli u vašem uvodnom izlaganju, koji je nastao tako što je prestao da važi Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, tzv. SSP, koji je prestao da važi 31. decembra prošle godine, 2020. godine, i od 1. januara 2021. godine bilo je potrebno da se obezbedi novi pravni okvir za regulisanje ukupnih bilateralnih odnosa sa ciljem da se zadrži prethodno uspostavljeni nivo saradnje u ovim oblastima. Zašto je to važno i zašto je uopšte važno da ratifikujemo ovaj sporazum? Dobro je da smo imali ovo prelazno rešenje koje je potpisano 20. maja ove godine, kako bi rešili sve one nesuglasice za protok robe iz Srbije ka Velikoj Britaniji i da bi rešili sve one nesuglasice i probleme na graničnim prelazima ka Evropskoj uniji i kako bi rešili sistem carina. Da nismo usvojili ovaj sporazum i da ga nećemo ratifikovati u Narodnoj skupštini i da nismo potpisalo to prelazno rešenje i privremeno važenje ovog sporazuma, mi bi doveli do toga da imamo oporezivanje proizvoda za čak 20%. To bi u mnogome nanelo štete našoj srpskoj privredi i mi imamo situaciju, ja sam došla do podataka iz medija koji su rekli, da bi se umanjio izvoz zamrznutog voća iz Srbije, po nekim procenama za 15% do 20%. Zato je važno da danas raspravljamo o ovom sporazumu i ja se nadam da će kolege narodni poslanici i narodne poslanice, u danu za glasanje zaista dati podršku ratifikaciji ovog jednog važnog međunarodnog sporazuma. Zaista delim mišljenje gospodina Siniše Malog, kada je rekao u svom uvodnom izlaganju da su odnosi između dve zemlje Ujedinjenog Kraljevstva Velike Britanije iz Severne Irske i Republike Srbije, zaista tradicionalno dobri, da su oni zasnovani na partnerstvima i dobrim odnosima. Diplomatski odnosi su uspostavljene još davne 1837. godine i jako je važno da ih negujemo i gradimo i u budućnosti, uprkos brojnim izazovima koje zemlje i Ujedinjeno Kraljevstvo Velike Britanije i Severne Irske, ali i Republiku Srbiju očekuje u godinama pred nama. Velika Britanija je nakon Bregzita napustila EU i čime je prestao zapravo da važi SPP, Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju i za Srbiju je to važilo da paralelno imamo integraciju i gradnju naše ekonomije i naših ekonomskih odnosa i ekonomskih veza sa svima, a ne samo sa zemljama punopravnim članicama EU, već i sa Rusijom, Kinom, sa Britanijom koja je izašla iz te EU. Ovaj sporazum je počeo privremeno da se primenjuje maja ove godine i glavni benefit za dve države kakva će biti i u budućnosti, da će zaista dovesti do podsticanja investicija i da će raditi u korist kako naše privrede, tako i naših građana. Kada govorimo o tim investicijama, ja mogu da kažem što se tiče uloge britanskih kompanija u Srbiji i nivo njihovih investicija, trenutno u Srbiji posluje više od 400 kompanija sa većinskim britanskim kapitalom koji zapošljavaju 22.000 radnika i proizvode pretežno delove za automobilsku industriju. Nivo direktnih stranih investicija u Srbiji u prethodnom periodu je bio 90 miliona evra. Znači, radi se o jednom jako značajnom partneru. Prema podacima koje sam došla na sajtu Ministarstva spoljnih poslova, mi sa ovom zemljom imamo 28 potpisanih aktivnih međunarodnih sporazuma i dobro je i da danas razgovaramo i ovom važnom sporazumu. Robna razmena sa Ujedinjenim Kraljevstvom i Republike Srbije iznosi 500 miliona evra i rekla bih da je neto ulaganja Ujedinjenom Kraljevstvu u Srbiji, u periodu od 2010. godine do 2020. godine, iznosi ukupno 627 miliona evra čime je ona preuzela 13 mesto na listi najvećih ulagača u Srbiji. Neka od najvećih investitora u Republici Srbiji koje dolaze iz Velike Britanije su svakako British American Tobacco koji je od 2013. godine privatizovalo duvansku industriju u Vranju, zatim to je kompanija Endava u IT sektoru iz 2015. godine koja je prisutan na našem tržištu „Agena Tehnolodži“ u Šimanovcima, „Posedin grupa“ u Beogradu. Vi ste ministre Mali svakako sećate kada smo 2017. godine zajedno otvorili jedan od najvećih ritejl parkova u Beogradu, reč je o ritejl parku čija je investicija upravo dolazi iz Britanije, investicionog fonda iz Velike Britanije, reč je o investiciji od 30 miliona evra, gde je posao tokom 2017. godine, a i godinama nakon toga našlo više od 450 Beograđana, građana Rakovice, ali i žitelja okolnih opština. Zato je važno da usvajamo ovakve propise i zato je važno da stvaramo taj zakonodavni okvir i da kreiramo taj poslovni ambijent koji nam je i te kako važan. Srbija se sada nalazi u drugoj, rekla bih godini, kada je pogođena pandemijom korona virusa i mogu sa ponosom da kažem da uprkos svim tim izazovima koje dolaze iznutra i spolja, mi se ti te kako borimo da privučemo, da nastavimo da priličimo nove direktne strane investicije po čemu je Srbija zaista poznata i po čemu je Srbija zaista lider u samoj Jugoistočnoj Evropi. Tradicionalno dobri odnosi dve saveznice tokom oba svetska rata i Velikog rata i Drugog svetskog rata nas karakterišu i ti ugovorni odnosi, 28 sporazuma i Srbija će nastaviti da sarađuje sa UK u svim onim oblastima koji su u interesu za građane obe zemlje, i u oblasti ekonomije, trgovine, investicija, odbrane, ali i kulture, obrazovanja i sporta. Zaista je značajno i želela bih da to posebno apostrofiram i da istaknem, zaista je važno i zajedničko učešće srpske i britanske vojske u okviru Misije UN na Kipru. Srbija danas zaista beleži rekorde i dobre vesti možemo da svakoga dana pročitamo i vidimo u našim i svetskim medijima i kada je reč o borbi protiv pandemije i kada je reč o vakcinaciji i kada je reč o otvaranju i izgradnji novih kovid bolnica i kada je reč o povoljnim ekonomskim kretanjima, privrednom rastu, rastu BDP, ali i rastu plata i penzija, što je jako važno za sve naše građane. Zašto je to tako? Pa, Srbija je pored reformskog procesa zaista grabila punim koracima napred ka modernizaciji, izvršili smo reformu javnog sektora, omogućili smo digitalizaciju. Rekla bih da je upravo digitalizacija i reforma državne uprave i javnog sektora sada tokom ove dve godine koje su bile kada je Srbija i čitav svet, kada su bili pogođeni pandemijom virosom Kovdi-19, bukvalno je bila na testu. Građani su tada mogli da vide otpornost naše države, otpornost naše ekonomije, ali i otpornost našeg zdravstvenog sistema. Imali smo dovoljno opreme, pomagali smo i komšijama iz čitavog regiona i po pitanju medicinske opreme i po pitanju vakcinacije, vakcina. Zaista, nama je u interesu i ja bih iskoristila ovu priliku, podržavam apele svojih kolega narodnih poslanika, pridružujem se tim apelima i pozivam sve građane Srbije da iskoriste priliku i da se vakcinišu na punktovima, u svojim gradovima, svojim selima, svojim opštinama. Ja dolazim iz gradske opštine Rakovica, mi smo četvrta opština u čitavoj Srbiji po broju vakcinisanih stanovnika, više od 80% je vakcinisano populacije iznad 65 godina. Imali smo brojne uspešne kampanje, vakcinacija mladih, naših maturanata, mladih privrednika, studenata. Nastavićemo i sa ovim i u narednom periodu. Otvorili smo dva punkta gde građani Rakovice i čitavog Beograda, bez zakazivanja mogu svakog radnog dana, uključujući i subotu i nedelju da se vakcinišu, bilo da je reč o punktu u okviru novog obnovljenog doma zdravlja, nakon 40 godina, na Labudovom brdu, u Oplenačkoj ulici, bilo da je reč o obnovljenom i rekonstruisanom domu zdravlja u Resniku, u ulici Edvarda Grega. Znači, pozivam sve građane, sve ljude koji gledaju ovaj današnji prenos da iskoriste svoje pravo i da se vakcinišu. Imamo dovoljno svih vakcina i drago mi je što će konačno u Srbiji da krene proizvodnja ruske vakcine. Takođe, zaista sam se obradovala lično kada sam videla da u aprilu ove godine je počela izgradnja i treće kovid bolnice u Novom Sadu, pored novoizgrađenih kovid bolnica u Batajnici u Beogradu i u Kruševcu. Zašto je sve ovo važno? Važno je da se vratimo u neku normalnost, da oporavimo našu privredu, da možemo da kreiramo takav poslovni ambijent i takve ekonomske odnose, da iz dana u dan možemo da podižemo cenu minimalne zarade. Kolega ovlašćeni predstavnik SNS za današnju raspravu, kolega narodni poslanik Vuk je govorio o tome koliko je važno da povećavamo naše plate i penzije, koliko je važno da povećavamo tu minimalnu cenu zarade koja će biti preko 35.000 dinara, koliko je važno da do januara sledeće godine plate u Beogradu, plate u čitavoj Srbiji budu veće. Trenutno plata u Beogradu je 705 evra, a očekujemo i prognoziramo da se rast plata u Beogradu na više od 770 evra, što su zaista dobre vesti za građane Beograda, dobre vesti za njihove porodice i dobre vesti za, rekla bih, izvesniju budućnost svih članova naših porodica i svih ljudi koji žive u našoj prestonici, u našem glavnom gradu kakav je Beograd. Takođe, kada govorimo o ovom sporazumu važno je podsetiti se i te bilateralne saradnje koju naša zemlja uživa sa zemljama članicama EU. Nedavno je održan sastanak u vezi berlinskog procesa na kome je bila naša premijerka gospođa Ana Brnabić i Srbija danas snažno podržava berlinski proces, ne samo u cilju ekonomskog razvoja regiona, već i u cilju povezivanja ujedinjenja Zapadnog Balkana i njegovog približavanja i tešnje saradnje sa samom EU, sa jednom jako važnom nadnacionalnom tvorevinom. Zahvaljujući podršci Nemačke i kancelarke Angele Merkel i tim unutrašnjim inicijativama, rekla bih, pre svega našeg predsednika Aleksandra Vučića kada govorimo o regionalnoj inicijativi Mini šengen, ali i ostalim predstavnicima i Severne Makedonije, Albanije, BiH, mi danas možemo sa ponosom da govorimo o tim svim rezultatima koji su u ovom procesu pokrenuti. Mi danas otvaramo prostor za dalje širenje ekonomije, za dalje širenje trgovinske saradnje, za čitav region Zapadnog Balkana, i čitav region Zapadnog Balkana, svi mi zajedno činimo još atraktivnijim i privlačnijim za strane investicije, ali i za ubrzanje ekonomskog rasta. Srbija snažno podržava Berlinski proces čiji je fokus na izgradnji zajedničkog regionalnog tržišta i ja sam zaista ponosna što mogu da istaknem sama EU počiva na četiri slobode, na slobodi kretanja robe, kapitala, ljudi i usluga, a mi ćemo kao region Zapadnog Balkana imati benefite, ukoliko budemo nastavili da razvijamo sve one dobre inicijative, ne samo u okviru berlinskog procesa, već i u okviru Mini šengena. Mi već sada možemo da vidimo benefite berlinskog procesa kada pogledamo saobraćajnu i energetsku infrastrukturu, ona je značajno unapređena tokom prethodnih godina, povezani smo autoputevima i saobraćajnicama za EU, počela je implementacija Sporazuma o ukidanju naknada za roming za Zapadni Balkan, koja je zapravo počela sa primenom ovog meseca. Benefiti od Berlinskog procesa su zaista vidljivi i mi možemo videti da naši mladi danas sarađuju i u okviru regionalne Kancelarije za mlade, mi zaista ulažemo dosta napora u jačanju i povezivanju, ali i izgradnji jedne atmosfere, tolerancije i bolje razumevanja, kako naših mlađih, tako i starijih sugrađana u čitavom regionu Zapadnog Balkana. Transportna zajednica je takođe važna, njen Sekretarijat se nalazi u Beogradu, ali i one aktivnosti koje se odnose na Veće za regionalnu saradnju i Sekretarijata CEFT-e za sprovođenje napora za uvođenje akcionog plana za zajedničko regionalno tržište. Danas kada pogledate istoriju diplomatskih odnosa, istoriju evropskih integracija, istoriju evropskih odnosa, možete videti dobre primere iz prošlosti kako su se zemlje pre pristupanja EU, pre samog ulaska regionalnog povezivale, integrisale i tesno sarađivale. Dobar primer za to je svakako višegradska grupa, gde su zemlje u početku, koja je osnovana na Samitu predsednika Vlada Čekoslovačke, tada Čekoslovačke, Mađarske i Poljske. U Mađarskom gradu Višegradu 15. februara 1991. godine, koja je težila dubljoj integraciji i pre samog pristupanja u punopravno članstvo ovih zemalja. Te zemlje su se povezale i dosta toga radile na unapređenju vojne saradnje, ekonomske saradnje i energetske saradnje i zaista iz ovih iskustava možemo dosta da naučimo. Ja sam imala prilike, kao član Odbora za evropske integracije u više navrata da razmenjujem iskustva sa svojim kolegama poslanicima i iz Evropskog parlamenta i iz parlamenata i Odbora za evropske poslove ovih zemalja. Zaista mi je drago da Srbija ni na koji način ne zaostaje kao pristupajuća zemlja u procesu evropskih integracija, gde je, i ako smo imali neki kraći zastoj po pitanju evropskih integracija konačno smo otvorili klaster 1. koji se odnosi na osnovna prava i nadam se da ćemo i tokom sledećeg predsedavanja Savetom EU, slovenačkog predsedavanja otvoriti i ostale klastere, pre svega mislim na klaster 3. i 4. Srbija će nastaviti takođe da bude kredibilan partner na međunarodnoj sceni i nastavićemo da razvijamo dobro susedske odnose sa našim komšijama, gradićemo dobre odnose sa svima i pomagaćemo svim zemljama, kako bi zajedno došli do ubrzanja i unapređenja saradnje u čitavom regionu. To su rezultati koje građani prepoznaju, to su rezultati koje građani cene i to su rezultati za koje građani svoj glas daju na svim izborima od 2012. godine, do sada. U politici ne postoje, ja sam završila Fakultet političkih nauka i mene su moji profesori na fakultetu učili da u politici ne postoje prijatelji i neprijatelji, nego su u politici samo interesi večiti i jako je važno da nađemo na toj međunarodnoj sceni, svoje mesto pod Suncem, jer samo tada možemo naš brod koji se zove Srbija da usmerimo u pravom smeru. U životu i u politici i u biznisu, ekonomiji, rekla bih da prijatelji mogu nekada da nas iznevere, a neprijatelji mogu prigodno da nas iznenade. Spisak jednih i drugih se često menja, i zavisi od mnogo razloga i zato je važno da na šahovskoj tabli koja se zove međunarodna scena, međunarodna politika, povlačimo pravilne poteze kako bi građanima Srbije izborili izvesniju budućnost i bolji kvalitet života. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Dušici Stojković. Reč ima narodna poslanica Nataša Mihailović Vacić.
Zahvaljujem. Ja ću govoriti o predlogu zakona o potvrđivanju finansijskog ugovora u iznosu od 25 miliona evra između Srbije i Evropske investicione banke, u vezi sa gasnim interkonektorom Niš Dimitrovgrad, odnosno Srbija Bugarska. Početak izgradnje tog gasovoda planiran je za poslednji kvartal ove godine, a predviđeno je i očekivano trajanje radova, 21 mesec. Brojni su razlozi zašto je potvrđivanje ovog ugovora značajno za građane Srbije. Izgradnja ovog gasnog konektora omogućiće dopremanje gasa u dovoljnim količinama za privredu, ali i za građane, kao i veću energetsku sigurnost, ali i dalji razvoj distributivne gasne mreže, u centralnoj, istočnoj i južnoj Srbiji. O doprinosu stabilnosti snabdevanja gasom svedoči i podatak da će deonica na teritoriji naše zemlje od Niša do Dimitrovgrada, imati planirani kapacitet cevovoda od 1,8 milijardi kubika ka Srbiji i ta količina će biti dovoljna i da zadovolji oko 80% trenutnih potreba za prirodnim gasom. Značaj ovog konektora nije samo lokalne prirode, ili samo za našu državu, u regionalnom značaju svedoči to što se ovaj projekat nalazi na listi jednog od najprioritetnijih projekata koje je EU, definisala kao ključne u energeskom povezivanju jugoistočne Evrope, sa centralnom Evrope u skladu sa politikom EU, i ovaj projekat se sprovodi u skladu sa trećim liberalizacionim paketom. Kao regionalni projekat koji je podržan i od strane EU, njegova izgradnja omogućiće i bližu regionalnu saradnju i omogućiće ravnomerniji ekonomski razvoj i posebno između Srbije i Bugarske i kao takav, on je od suštinskog značaja za dalji razvoj i saradnju naše dve zemlje, ali rezultati ove saradnje, osetiće se i širom regiona, u drugim zemljama. Drugi razlog, zbog kojeg je važno potvrđivanje ovog ugovora jeste što je ovo još jedan korak, ka diversifikaciji ruta kojima se Srbija snabdeva gasom i samim tim, izgradnja ovog gasovoda, značajno će povećati energetsku bezbednost i Srbije i celog regiona. Diversifikacija ruta snabdevanja, takođe će doprineti i većoj stabilnosti, snabdevanja gasom naše privrede i građana i omogućiti da Srbija bude manje zavisna od geopolitičkih promena, koje mogu da utiču sasvim sigurno na snabdevanje ovim energentom. Ovakva gasna stabilnost i diversifikovane rute snabdevanja takođe će omogućiti Srbiji da razmišlja i ka diversifikaciji ponuđača gasa, što bi svakako stabilnost i sigurnost snabdevanja gasom podiglo na još jedan viši nivo. Treći značajni razlog je ekološki. Neophodno je napomenuti da je gas kao energent čistiji i od mazuta i čistiji od uglja. Kada u budućnosti u Srbiji budemo donosili značajne odluke po pitanju energetske tranzicije ka čistijim i obnovljivim izvorima energije, značajan segment te tranzicije, posebno u kraćem do srednjem vremenskom periodu i u oblasti čistijih izvora energije, biće izgradnja elektrana na gas, budući da je to čistija alternativa fosilnim gorivima, koja se i danas koriste u mnogim elektranama i toplanama, ali i u industrijskim postrojenjima. Potvrđivanjem ovog ugovora omogućićemo stabilnije snabdevanje domaćinstva i privrede gasom i time omogućiti rast i razvoj privrede, a sve to uz izgradnju bližih ekonomskih veza i sa Bugarskom i sa zemljama regiona i sa Evropskom unijom. Omogućićemo, kao što sam rekla, diversifikaciju snabdevanja, koja će to snabdevanje učiniti manje zavisnim od geopolitičkih previranja. Namerno to ponavljam i još jednom podvlačim. Na kraju, postavićemo temelj za tranziciju naše privrede i energetskog sistema ka čistijim izvorima energije. Zbog svega navedenog poslanička grupa Socijaldemokratske partije Srbije će u danu za glasanje podržati predložene ugovore. Hvala.
Zahvaljujem. Vreme predviđeno za poslaničku grupu je potrošeno. Reč ima narodni poslanik Radovan Arežina. Izvolite.
Hvala, poštovana predsedavajuća. Uvaženi ministre Mali, koleginice narodne poslanice, kolege narodni poslanici i poštovani građani Republike Srbije, danas bih se osvrnuo na Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o kreditu između Francuske agencije za razvoj i Republike Srbije za realizaciju Programa urbane sredine otporne na klimatske promene. Na dnevnom redu sednice je i zajam koji nam odobrava Francuska agencija za razvoj, a o njemu je govorio naš drug Mrka, koji se odnosi na železnicu i koridore i mislim da je u uvodnom izlaganju ministar Mali pomenuo i deo koji će, kako sam razumeo, krenuti u realizaciju na jesen, odnosno, možda na proleće iduće godine, a to je Požarevac-Golubac, što nas dole u Podunavlju i te kako interesuje. I te kako smo zainteresovani, a to nije samo pitanje nas, nego i pitanje susedne zemlje Rumunije, a i Bugarske, tako da bih zamolio da ako ono na proleće, može da ostane s početka jeseni da se krene u realizaciju projekta. To bi nam i te kako značilo celom kraju. Klimatske promene i adaptacije na ove promene bezuslovno je pitanje opstanka nas kao čovečanstva i zato je važno da svaki sektor društva prilagođava i povećava otpornost na sve rizike povezane sa klimatskim promenama. Nažalost, sam čovek je zbog svojih težnji ka napretku i sticanju materijalnih bogatstava u velikoj meri doprineo velikim klimatskim promenama, pre svega zagađenju vazduha i efektu staklene bašte. Moj uvaženi drug i prijatelj prof. Peđa Marković je skoro u jednom intervjuu pomenuo drastično i nemojte to da nas u ovom pogledu spašava, a to je – kako je Korona delovala u Indiji, da kada su zaustavili proizvodnju, prvi put su mnogi Indijci videli plavetnilo neba. Pokušajmo da nas korona ne spašava, da pobedimo koronu, a i da mi imamo toliko razuma i toliko načina i mogućnosti da spasimo buduće generacije i da im omogućimo pristojan i nadasve zdrav život. Zato danas moramo, ukoliko želimo da naša planeta opstane i mi na njoj, da se posvetimo zaštiti životne sredine i prilagođavanju na klimatske promene. Srbija je kao potpisnica Kjoto i Pariskog sporazuma posvećena borbi protiv klimatskih promena, što smo učinili i kroz zakonski okvir donoseći zakon o klimatskim promenama. Realizacija ciljeva iz ove agende je veoma skupa, ali je nophodna i bezuslovna. U tom smislu je i današnja tema aktuelna, a to je zajam koji Republici Srbiji odobrava Francuska agencija za razvoj, a odnosi se na program urbane sredine otporne na klimatske izazove, odnosno klimatske promene. Dakle, u pitanju je sprovođenje tzv. Zelene agende. To je implementacija zelenih standarda kojima će se obezbediti prilagođavanje urbanih sredina i obodnih delova gradova klimatskim promenama. Dolazim iz regije u kojoj se nalaze velika prirodna i kulturna blaga Srbije, to je prostor Đerdapa, gde se vodi računa o zaštiti prirode i tu bih naglasio i pohvalio mnoga udruženja građana, posebno planinare, koji to čine samoinicijativno i na dobrobit kako društva, tako i prirode. Tu se nalazi Nacionalni park Đerdap koji je od prošle godine, a to je značajno i za celu zemlju i prvi geopark Srbije na UNESKO listi. Zato podržavamo sve mere države za očuvanje prirode i borbu protiv klimatskih promena. Danas u stvari već govorimo o otpornosti na klimatske promene. Prosto rečeno, u pitanju je program kojim će urbane sredine povećati svoju otpornost na sve oblike klimatskih promena sa kojima se suočavaju. Pre svega, u pitanju je zagađenje vazduha. Za ovaj program Republika Srbija se kod Francuske agencije zadužuje za iznos od 50 miliona evra. Istovremeno, sufinansijer ovog programa je Međunarodna banka za obnovu i razvoj, koja će obezbediti 82.600.000 evra. Program će realizovati Ministarstvo za zaštitu životne sredine, a osnovu odobrenja ovog kredita čini upravo zakon o klimatskim promenama, kojim je predviđeno donošenje razvojne strategije sa niskim emisijama ugljenika kao jednog od najvećih zagađivača. Posledice klimatskih promena mogu biti ogromne i bolne po opstanak živog sveta, pa i čoveka. To su suše, poplave, klizišta, nestanak pojedinih biljnih i životinjskih vrsta. U krajnjoj liniji, to je nedostatak vode za piće i čistog vazduha. Zamislite poljoprivredu bez vode? Zamislite svet bez pčela, koje su glavni planetarni oprašivači? Koliko bismo poživeli ako njih ne bude bilo. Tu je ona tačka ili crvena linija opstanka. Prilagođavanje klimatskim promenama jednog urbanog centra jeste to da zaštiti svoje vodoizvore, da pošumljava što više površina kako i urbanim centrima, tako i u obodnim područjima, jer će se tako sprečavati klizišta i udari vetrova, ali i to pošumljavanje mora biti prilagođeno klimatskim promenama. Naravno da u centru grada ili na sušnim površinama neće biti posađen hrast lužnjak, koji zahteva tone vode za svoj rast, nego će se pošumljavati drugim vrstama drveća, koje ne zahteva toliko vode. Prilagođavanje klimatskim promenama i navodnjavanje sistemom kap po kap ili stvaranjem manjih veštačkih jezera, retenzija i bazena u obodima urbanih celina, gde će se prikupljati prirodne vode kada ih bude bilo, kiše, snegovi itd. i koristiti ih kada su i gde su potrebni. Uostalom, ovaj stari način čuvanja vode u mnogim krajevima je poznat od davnina. Samo treba da postane model za sve. Tako se štitimo od neminovnih promena. Izgradnjom mobilnih sistema navodnjavanja, ne koristiti pijaću vodu kao tehničku, što je užasno skupo, radimo na projektima obezbeđenja tehničke vode iz Dunava i drugih reka. Posebno naglašavam Dunav, jer mislim da opštine koje su na Dunavu to i te kako možemo da iskoristimo, uz subvenciju i pomoć države, koju država i čini. Možda ovi moji predlozi sada mnogima izgledaju kao minorni, ali sam siguran da ako svako od nas stavi po jednu kockicu u mozaik naše planetarne budućnosti, to će biti dovoljno. Ja se držim one ekološke izreke, a i političke, a znam i da mnoge kolege ovde koje su prisutne i koji su govorili u ovim danima od kada sam ja poslanik, a to je – misli globalno, deluj lokalno. Pre svega, mi moramo zaustaviti dalje zagađivanje planete i racionalan odnos prema prirodnim resursima, posebno vodi. Ovaj koncept bismo mogli nazvati zaštita prirode putem prirode, jer priroda ima tu mogućnost prilagođavanja. Mi treba da je pratimo i pomognemo svojim akcijama da opstane. U tom smislu je potrebno i tako urbano planiranje koje uravnotežuje razvoj sa potrebama i mogućnostima prirode. Uslov opstanka su urbane sredine koje će imati sposobnost adaptacije na klimatske promene. U cilju toga je svakako i revitalizacija gradskih i seoskih vodovoda, posebno zamena azbestnih cevi, koja će se odvijati i očekujemo intenzivno Programom „Srbija 2025“. Cilj je sposobnost urbane sredine na brzu, ali i stratešku adaptaciju, što u celini podrazumeva revitalizaciju degradiranih područja, prilagođavanje klimatskim promenama i umanjenje štete od klimatskih promena. Pored najvišeg nivoa vlasti, Zelenu agendu moraju sprovoditi lokalne zajednice koje su društvena ćelija države. Uključivanje lokalnih zajednica i lokalnih organizacija je od velike važnosti, jer se time obezbeđuje mobilan i efikasan mehanizam i prevencije i adaptacije. Mapirati kvalitetne vode, rečice i potoke u svim opštinama koje otiču nepovratno, a neiskorišćene su i u bliskoj budućnosti priključiti gradskim vodovodima ili napraviti zaštićena izvorišta. Posebno bih ovde iskoristio priliku, pošto nas ministar Mali danas ovde uvažava, da ga zamolim da jednu od mogućnosti Ministarstvo finansija iznađe, da mi lokalne samouprave koje dolazimo iz malih lokalnih samouprava, koje nemaju budžet, koji imaju manji budžet od milijardu dinara, a koje se ponašaju, da kažem, racionalno, korektno, sve svoje obaveze izmiruju na vreme, njihov završni račun je za primer, da ministarstvo, kao što je GIZ našao načina da pomogne i da nagradi opštine koje su izvršile popis imovine najbrže, da se tim opštinama omogući neki dinar iz budžeta pride i da se može uložiti u ovakve primere, kao što su gradski ili seoski vodovodi. U smislu svega navedenog, podržavam ratifikaciju potpisanog ugovora o zajmu koji će unaprediti sistem otpornosti urbanih sredina na klimatske promene, jer je Srbija danas izložena velikim izazovima. Najveći zagađivač je i dalje energetski sektor, kao emiter gasova sa efektom staklene bašte. Uzrok je, pre svega, korišćenje uglja i u individualnim ložištima. Ovde su lek daljinski sistemi grejanja i filterski sistemi koje ćemo rešiti najbrže gasifikacijom, koja se već, moramo priznati, ubrzano odvija i to vidimo u radu „Srbijagasa“ posebno. Klimatske promene su sve intenzivnije. Proizvodi ih sam čovek. Zato i naš odgovor na njih mora biti adaptacija, ali i smanjenje štetnih aktivnosti koje su i doprinele do njih. Svakako, smatram da niko od nas ovde prisutnih, a i na planeti, ne želi da živi u staklenoj bašti. Hvala vam puno na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković.
Hvala, uvažena potpredsednice Narodne skupštine gospođo Kovač. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću danas govoriti o sporazumima i aranžmanima koje je naša zemlja i Vlada Republike Srbije, odnosno Ministarstvo finansija napravilo sa Evropskom investicionom bankom, vezano za gasni interkonektor koji spaja Niš-Dimitrovgrad, dakle, Srbiju i Bugarsku i koji će u jednom dugom vremenskom periodu da obezbedi energetsku sigurnost i energetsku bezbednost našoj zemlji. Ono što je jako bitno da se napomene, a to je da ovaj projekat i sve ono što se radi u vezi njega ima jako veliki, ogroman geopolitički značaj, s obzirom da se radi o projektu koji je čekao nekoliko godina kako bi se realizovao, koji, i to mora da se istakne, 45 miliona evra finansira EU, dakle, putem bespovratnih sredstava. Ovde mi danas razgovaramo o 25 miliona evra koje pod povoljnim uslovima možemo da povučemo, dakle, koje ćemo povući od Evropske investicione banke. O čemu se radi? Da se objasni i građanima Republike Srbije, što je najbitnije. Nijedna zemlja ne može da bude potpuno i stoprocentno suverena, ako stoprocentno zavisi od snabdevanja energentima od jedne zemlje ili dve kompanije. Radi se o tome da Srbija, zahvaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću, kako pronalazi partnere po pitanju ekonomskog razvoja i investicija, tako se i radi u oblasti energetike, koja je možda i ključna oblast kada je u pitanju dalji i budući ekonomski rast naše zemlje i investicije. Radi se o tome da ćemo za vrlo kratak period imati mogućnost da snabdevamo američkim gasom, koji će dolaziti iz Grčke, odnosno Soluna, tako da ćemo polako iz godine u godinu da relaksiramo svoju poziciju i da relaksiramo zavisnost naše zemlje po pitanju uvoza i snabdevanja ruskim gasom. To znači da će građani Republike Srbije plaćati jeftiniji gas. To znači da ćemo otvoriti mogućnost za konkurenciju u ovom sektoru i ono što je najbitnije, da će privreda u ovoj zemlji moći da plaća gas po pristojnim cenama i da samim tim imamo mogućnost da privučemo što više stranih direktnih investicija u narednom periodu. Vama, ministre, mogu samo da čestitam za sve ono što ste uradili po pitanju finansija, posebno u proteklih godinu dana. Sve relevantne svetske institucije, počevši od Svetske banke, MMF-a, jednostavno, govore o tome da Srbija ima sjajne ekonomske rezultate i ta činjenica govori da je projekcija da će Srbija imati više od 6% rasta BDP-a i to nije moglo da se desi bez jednog velikog znanja, bez hrabrosti, ali naravno, političke volje i odlučnosti samog lidera naše zemlje, predsednika Aleksandra Vučića, ali i vaše umešnosti i mudrosti kao ministra finansija da sve ono što smo uradili i sve ono što je urađeno tokom ove krize, da rezultira time da se održe radna mesta, da se održi intenzitet ekonomskog rasta i razvoja i ono što je najbitnije za našu zemlju, da svi oni koji su potencijalno bili investitori kod nas i hteli da investiraju, da su zadržali tu svoju želju, da su zadržali svoje projekte i da možemo da očekujemo da u narednom periodu oni investiraju u Srbiju, što će, naravno, biti od ključnog značaja za novi ciklus zapošljavanja, za novo prilagođavanje četvrtoj industrijskoj revoluciji, dakle, u samom smeru modernizacije i jačanja ekonomije i političke pozicije naše zemlje. Što se tiče ovog dela izgradnje autoputa, odnosno Moravskog koridora u dužini od, mislim, 104 kilometra, radi se o isto tako jednoj relevantnoj, velikoj američkoj kompaniji „Behtel“. Ona je ovde pod nazivom „Behtel London“ kao britanska firma, kao ćerka velike američke kompanije koja je došla ovde da izgradi autoput, da izgradi infrastrukturu. To pokazuje jasnu određenost i jasnu orijentaciju Srbije da po pitanju infrastrukture, kao i po pitanju energetike širimo, dakle, diversifikujemo naše partnere da se ne usmeravamo na samo jednu državu ili na kompaniju iz jedne države, nego da jednostavno ponudimo mogućnosti da radimo kako sa kineskim partnerima, evropskim partnerima, da to radimo i sa Amerikancima i sa kompanijama iz Ruske Federacije. To je nešto što Srbiji garantuje ne samo ekonomsku stabilnost, garantuje političku stabilnost, jer prosto, ne može se očekivati da Srbija ikada bude u poziciji kao što je bila pre 2012. godine, kada je bila lak plen, kada je bilo lako uceniti Srbiju, s obzirom da je ekonomski bila jako slaba, da nije imala gotovo nikakav privredni rast, da kroz svetsku ekonomsku krizu 2009. godine apsolutno je prolazila sa veoma, veoma lošim rezultatima i sa krajnjim negativnim rezultatom od preko 300.000 radnih mesta i to većinski u privatnom sektoru. Sada u našoj zemlji nemačke kompanije zapošljavaju više od 70.000 ljudi, američke kompanije 25.000 ljudi. Ne možete sigurno da očekujete od zemlje koja ima 25.000 zaposlenih kod nas, koja gradi strateški važan autoput, da izlaže našu zemlju pritiscima kao što je to bilo pre 2012. godine. I tu se vidi rezultat jedne jasne, ozbiljne politike, jednog jasnog i ozbiljnog geopolitičkog promišljanja predsednika Aleksandra Vučića, koji je jednostavno kroz tu logiku otvaranja partnerstva i sa onima sa kojima nismo bili u dobrim odnosima tokom devedesetih godina, stvaranjem čvrstih prijateljstava i čvrstih savezništava i strateških partnerstava uspeo da učini Srbiju tako atraktivnom da oni ulažu novac, da ulažu energiju, da ulažu resurse u našoj zemlji i tako nije zaštitio samo ekonomski interes naše zemlje, nije zaštitio samo radna mesta u našoj zemlji, zaštitio je Srbiju i ojačao geopolitičku i međunarodnu poziciju naše zemlje. Siguran sam da naša zemlja nije ovakvu poziciju imala u prethodnih 30 ili 40 godina upravo zahvaljujući toj vrsti liderstva i hrabrosti da ne upadnemo u zamku da, kako bi to ekonomisti rekli, sva jaja stavimo u istu korpu, nego da sve ono što možemo da ponudimo, ponudimo svima, pod jednakim, relevantnim uslovima. Zato Srbija danas važi za zemlju u kojoj je jedna od najboljih poslovnih klima ne samo u ovom delu Evrope, nego i u celoj Evropi i mi smo država koja će zasigurno u ovoj godini imati najveći rast BDP-a. Šta vam govori ta činjenica da je garant za ovaj kredit koji će Srbija imati i koji će dobiti od "Džej Pi Morgan Čejs" banke, njihovog ofisa u Londonu, koji je garantovan od britanske kreditno-garantne korporacije? Govori o tome da sama Velika Britanija, dakle Ujedinjeno Kraljevstvo, gleda na Srbiju kao jednu sigurnu zemlju, kao na pouzdanog partnera u koju vredi ulagati i gde je investicija u infrastrukturu i u bilo koji deo ekonomije sigurna i da je sigurna na jednom dugoročnom planu. Ja ću vam reći samo tu činjenicu da sa Velikom Britanijom gotovo da ekonomske odnose u periodu između 1990. i 2012. godine nismo ni imali. Sada imamo situaciju da nam britanska Razvojna agencija garantuje kredit, da sredstva dobijamo pod jako povoljnim uslovima i treba biti jasan i treba otvoreno reći da su ova sredstva koja dobijamo od Evropske investicione banke i ova sredstva koja dobijamo i koja su garantovana od britanske Razvojne korporacije najjeftinija sredstva koja jedna država u Evropi je uspela da dobije i mnogo jeftina od onih sredstava koja dobijamo posredstvom nekih drugih država sa kojima Srbija radi. To dovoljno govori da je predsednik Vučić uspeo da otvori sada i tu liniju saradnje sa UK, jer Srbiji je potrebna i ta vrsta savezništva, potrebno je strateško partnerstvo sa UK, s obzirom da imamo puno, puno prostora za saradnju u ekonomiji i puno prostora da britanske kompanije dolaze u Srbiju, da investiraju u Srbiju i, naravno, da putem te saradnje otvaramo nova radna mesta. Takođe, želim da napomenem nešto što možda nije toliko značajno koliko sami ovi ugovori, koliko ono što će se desiti već za dve-tri godine, a to je da imamo izgrađen auto-put, Moravski koridor, gde će građani Vrnjačke Banje, Trstenika, Kruševca, imati dodatne mogućnosti. Dakle, imaće nove investitore, imaće nove kompanije, imaće nove fabrike. Taj deo Srbije će doživeti jedan ozbiljan privredni bum, kao što je to Vučić uspeo da uradi u mnogim delovima Srbije. Probudila se istočna Srbija. Probudila se južna Srbija, Vranje, Vladičin Han, Leskovac. Dakle, to su sada mesta u kojima se dobro i kvalitetno živi, to su sada mesta u kojima živeti nije beznadežno, kao što je to bilo do 2012. godine, kada mladi ljudi nisu gotovo imali nikakvu opciju sem da dođu za Beograd ili da odu u inostranstvo. Sada smo mi otvorili, putem Vučićeve ekonomske doktrine, da u svakom gradu, u svakoj opštini imamo bar po jednu fabriku. Otvorili smo ono što je najbitnije za naše građane i za naše mlade ljude, otvorili smo da oni imaju mogućnosti za sve. Ali, u svemu ovome i u svim ovim velikim projektima koji su jako značajni na nacionalnom nivou, koji su značajni za region, želim da kažem da ste, ministre, uspeli da podizanjem rejtinga naše zemlje u međunarodnim finansijskim okvirima čak na samo ovoj jednoj transakciji povodom plaćanja premije za ovu kreditnu liniju, dakle za ovaj kredit, uštedimo više od 10 miliona evra, zato što nam se rejting u samo proteklih nekoliko nedelja povećao, nismo više na broju pet nego smo na četvorci, tako da smo za samo nekoliko nedelja uspeli da uštedimo za našu državu 10 miliona evra. To je politika koju sprovodi SNS, to je politika koju sprovodi predsednik Aleksandar Vučić, a to je jedna domaćinska politika koja je orijentisana isključivo na interes države i građana. Dakle, Srbija je danas otvorena zemlja, spremna da sarađuje sa svima, ali spremna da zaštiti svoje vitalne ekonomske, socijalne i nacionalne interese i zbog toga te velike sile koje danas vode ceo svet i poštuju Republiku Srbiju, poštuju zbog toga što se reč Srbija na međunarodnom planu ceni, pošto se ono što predsednik Vučić kaže na međunarodnom planu to i uradi. Verujte mi, poštovani građani Republike Srbije, rezultati ove politike će se videti tek za godinu, dve ili tri, kada sve ono što je urađeno, kada se to bude jasno videlo i kroz otvaranje novih radnih mesta, ali i kroz poštovanje Srbije na geopolitičkom planu, posebno po pitanju očuvanja teritorijalnog integriteta i suvereniteta naše zemlje i očuvanje vitalnih nacionalnih interesa srpskog naroda gde god on živi na teritoriji zapadnog Balkana. Srbija više nije šaka zobi kakva je bila do 2012. godine, koju je svako mogao da prođe i da pozoba, zato što je bila slaba, zato što je bila pred ekonomskim kolapsom i naravno da su tada svi takvu Srbiju i tapšali po ramenu. Kako je predsednik Vučić u jednom intervjuu sinoć rekao, normalno je i treba da budemo pragmatični i treba da budemo svesni činjenice da mnogima u regionu, mnogima u Evropi nije drago što je Srbija podigla svoju glavu, što je Srbija razvila svoju ekonomiju, što Srbija danas ima jednu od možda najdinamičnijih ekonomija u Evropi. Pogledajte Srbiju pre sedam godina, pogledajte minimalnu zaradu od 15 hiljada dinara. Danas je ta zarada 300 evra. Danas je prosečna plata u Beogradu 702 evra. Prosečna plata u Srbiji će biti za nekoliko meseci 630 evra. Dakle, za nekoliko godina mi ćemo sigurno, ako budemo nastavili ovim tempom, da prestignemo i neke države srednje Evrope zbog toga što imamo kontinuitet, što je Vučić od ove zemlje napravio jednog ekonomskog lidera, jedan ekonomski hab u koji danas svi, bez nekog geopolitičkog opterećenja, sa svih strana sveta, žele da investiraju, znaju da im je investicija sigurna, ali kroz to svoje znanje i umeće, on je uspeo da privuče u energetski sektor i kompanije iz Ruske Federacije, u infrastrukturu kompanije iz Kine. Koliko možemo da vidimo, i mnoge američke kompanije koje su sa sobom povukle kompanije iz Japana, iz Južne Koreje, sve američke saveznike koji vrlo rado dolaze ovde u Srbiju i vrlo rado investiraju u ovu zemlju. Dakle, mi kao poslanici SNS ćemo uvek podržavati ovakvu politiku, uvek ćemo podržavati ovakve sporazume koji za glavni cilj imaju unapređenje kvaliteta života građana Republike Srbije, unapređenja naše ekonomije, jer što je Srbija ekonomski i vojno jača, to je naš narod jači i lakše ćemo moći da se zaštitimo. To je ono što je strategija i doktrina spoljne i unutrašnje politike predsednika Aleksandra Vučića i, naravno, ne preostaje nam ništa drugo nego da ga svojski, čvrsto i snažno podržimo u toj nameri da ojača Srbiju i stavi je na mesto koje srpski narod i naša država zaslužuju. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu u trajanju od jednog časa i sa radom nastavljamo u 15.00 časova.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Tomić.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege poslanici, danas smo imali prilike u prepodnevnoj raspravi da čujemo kojih sedam sporazuma danas su na dnevnom redu i da njihova vrednost iznosi 768,8 miliona evra, što pokazuje u stvari da je to ulaganje u zeleni oporavak ili tzv. sprovođenje Zelene agende, zatim ulaganje u infrastrukturu. Najveći deo projekata je vezan za železnice i onaj deo koji je vezan za Moravski koridor, kao i za gasifikaciju Srbije i treći deo je ulaganje u javnu upravu. Imala sam prilike u prepodnevnoj raspravi, kada smo govorili da smo zainteresovani kao članovi Odbora za određene detalje ovih ugovora, u onom delu kolika je kamatna stopa, koliko je praktično trajanje tih kredita, kolika je marža, kolike su naknade, zato što smatramo da je to naš zadatak da kao članovi Odbora za finansije znamo osnovne stavke, odnosno karakteristike svakog od ovih sporazuma. Ono što smo imali prilike da čujemo to je da, recimo, Sporazum koji se odnosi na železnički sektor sa Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj, koja je u kombinaciji sa Svetskom bankom i Francuskom bankom, 51 milion evra koji je praktično sufinansiranje, rok dospeća je 12 godina. Kao vrlo povoljan, od tri godine, u stvari ima grejs period, s tim što su kamatne stope deo koji predstavlja fiksni deo i onaj koji predstavlja šestomesečni euribor koji je promenljiv. Mi smo sada svesni da su na svetskom tržištu te kamatne stope sada zaista niske i u stvari ovaj trenutak u kome Srbija investira veliki deo u infrastrukturu je najpogodniji trenutak u kome sa malim kamatnim stopama ulažete u nešto što će vam donositi narednih 20 godina velike prihode za budžet, što pokazuje suštinski da te visoke stope rasta mi u stvari jedino na taj način možemo da postignemo. Druge države koje nisu imale prilike da jednostavno imaju tu finansijsku stabilnost da mogu da povlače ovakve kredite upravo zbog toga što nisu sprovodili na vreme fiskalnu konsolidaciju, ono što je Srbija sprovela, su pokazale u stvari u doba korone gde su i šta su. Oni koji su dobro radili svoj posao kad su u pitanju javne finansije proteklih godina su imali najmanje stope pada, odnosno rasta, odnosno i najmanje stope pada, a one zemlje koje su se pre toga zaduživale one su imale visoke stope pada i dan danas, znači godinu dana posle Kovida, jednostavno tek se sada polako vraćaju, rehabilituju, s tim što njihovi rezultati, makroekonomski pokazatelji u stvari im ne dozvoljavaju da ulaze u ovako velike investicione zamajce kao što je Srbija. Projekat koji se odnosi na interoperabilnost i integrisan razvoj koridora Save i Drine je projekat i sporazum koji je vredan 78,2 miliona evra i ima svoje četiri komponente. Te komponente su, pored zaštite od poplava i zaštite životne sredine, i deo koji se odnosi na upravljanje samim projektima, zatim i deo koji se odnosi na regionalnu saradnju. Takođe, povlačenje, rok koji se odnosi na ovaj sporazum je 30. jul 2026. godine, što u stvari pokazuje da svi ovi sporazumi jesu deo budžeta, odnosno rebalansa koji je urađen i pokazujemo u stvari da taj projekat „Srbija 2025“ uveliko je započeo, pogotovo kada pričamo o ovim infrastrukturnim projektima. Efikasnost javnog sektora i zeleni oporavak je u stvari sporazum koji se zasniva na povlačenje finansijskih sredstava u terminu od 15 godina gde je pet godina grejs period i iznosi 86,2 miliona evra i zasniva se na dva stuba, a to su efikasnost javnog sektora i zeleni oporavak. Kada pričamo o efikasnosti javnog sektora, vrlo je važno reći da tu postoji nekih pet akcija koje su definisane, pored modernizacije samog postupka vođenja javnih nabavki i kontrole državne pomoći, imamo i uvođenje novih registara pogotovo kada su određene socijalne kategorije u pitanju. Tako da je i taj sam postupak digitalizacije javne uprave, on se sada negde kreće potpuno po dubini. Znači, sve ciljne grupe treba da budu obuhvaćene tim postupkom digitalizacije i očito iz ovakvih projekata i ovakvih kreditnih linija Srbija to sprovodi. Kada se priča o zelenom oporavku, mi tu imamo deo koji se odnosi na održivi rast i razvoj u skladu sa ciljevima održivog razvoja i Agendom 2030, zatim razmišljamo o većoj otpornosti na klimatske promene. To znači da kada dođe do određenih problema usled klimatskih promena, da svaka javna uprava mora da bude spremna i organizaciono, ali i finansijski da podnese određene troškove koji nastaju usled određenih negativnih efekata kada su u pitanju klimatske promene. Šta to znači? Mi sada ulaganjem i preventivom u ovako, možda potencijalne probleme, mi u stvari smanjujemo mogućnost da zaista budžet Srbije doživi određene štete usled toga. Mislim da je to od velikog značaja da pokazujemo praktično, i Evropi, ali i svetu, da mi nemamo problem sa paketom evropskih direktiva koji se naziva tzv. „zelena agenda“, da je to nešto što mi radimo, da je to sastavni deo budžeta, sastavni deo ulaganja za budućnost, i da mi moramo da se krajnje odgovorno odnosimo prema tome. Kada govorimo ponovo o železničkom sektoru, još jedan od ovih sporazuma, odnosno kredita, podrazumeva sa Francuskom bankom 50% učešća Srbija, a 50% učešće praktično, francuske banke, i taj kredit je na 10 godina, s tim što je šest godina grejs period. Znači, modernizacija same železnice u vrednosti od 51 milion evra, zaduživanja, predstavlja mogućnost povlačenja kreditnih linija i modernizacija čak do 30. aprila 2027. godine. Program urbane sredine i otpor na klimatske promene, takođe, predstavlja jedan deo promocije principa zaštite životne sredine i Zakona o klimatskim promenama o kojima ćemo mi razgovarati, možda i sledeće nedelje, ili nekih narednih dana, pogotovo što imamo izmene i dopune koje se odnose na Zakon o klimatskim promenama, što pokazuje da se mi usklađujemo u hodu upravo, u saradnji sa svim relevantnim subjektima kada je u pitanju i region i EU, na ovu temu. Tu je kredit, naravno, 12 godina, sa tri godine grejs perioda, što pokazuje suštinski da sve ovo o čemu sada govorimo znači, da su upravo jako važni projekti upravljanja zaštitom životne sredine, pogotovo kada je pitanje upravljanja otpadnim vodama, gde Srbija zaista ulazi rame uz rame sa razvijenim ekonomijama. Ono što je za nas, mi smo u prepodnevnoj raspravi je dat jedan veći akcenat, to je upravo ovaj sporazum koji se odnosi na potvrđivanje finansijskog ugovora za gasni interkonektor, koji je pravca Niš-Dimitrovgrad- Bugarska granica, koji finansira EU, Evropska investiciona banka. Ono što treba reći to je da mi o tom projektu smo inače, slušali prethodnih šest, sedam godina, od strane Energetske zajednice, i u stvari, pregovori sa Vladom koji su bili, kako će EU uložiti, odnosno pomoći finansijski ovakav jedan projekat, s obzirom da je ona bila zainteresovana za tzv. diverzifikaciju, znači, mogućnost pristupa i drugih dobavljača gasa. To je ono što u stvari, trebalo finansirati, Srbija naravno, nije bila u mogućnosti da finansira i to s obzirom, da je sama sprovodila projekat sprovođenja ove trase. Ono što ste imali prilike juče da vidite to je da su spojene cevi na granici Srbije i Mađarske, kada je u pitanju ovaj gasovod. To znači da su stvoreni uslovi da ovaj projekat počinje da živi. Ono što možete da vidite u Izveštaju Agencije za energetiku za 2020. godinu, to je da je pored „Srbijagasa“, „Jugorozgasa“, delatnost distribucije, znači obavlja još 28 preduzeća. To su uglavnom preduzeća lokalnih samouprava, i gradova, koji moraju da poseduju licencu za obavljanje ovakvog posla. Na kraju 2020. godine bilo ih je 65 energetskih subjekata koji su imali ovaj vid licence za snabdevanje, od kojih je svega 24 aktivno bilo. Vlada Republike Srbije je u skladu sa zakonom odredila javno preduzeće „Srbijagas“, da bude snabdevač gasom i rezervi prirodnim gasom za 2020. godinu. Za sada registrovanih ima 280 hiljada priključaka koje snabdeva 31 snabdevač, što znači, da otvaranjem ovog gasovoda, i onih projekata koji su započeli pre par nedelja na osnovu Sporazuma koji smo mi osvojili, a to je gasifikacija ona tri važna okruga, to je Kolubarski, Borski i pravac Leskovac-Vranje, u stvari, Srbija postaje i gasno umrežena zemlja, i samim tim energetski stabilnija, s jedne strane. S druge strane, povećan stepen primene četvrtog paketa direktiva EU, koji se naziva tzv. zeleni paket u energetici, što pokazuje suštinski da mi zaista podižemo lestvicu kada su u pitanju visoki ekološki standardi. Postizanje tih visokih ekoloških standarda za nas predstavlja i postizanje visokih ekonomskih standarda, zato što samim tim, mi imamo veće prihode u budžetu, rasterećujemo naravno, elektroenergetski sistem time, ali najvažnije što jačamo privredu i samim tim stvaramo ambijent za priliv novih stranih direktnih investicija. Na kraju, ono o čemu smo započeli ovde raspravu, kada su u pitanju infrastrukturni projekti, a jedan od najznačajnijih je Moravski koridor, predstavlja, u stvari, ugovor o kreditnom aranžmanu, koji se odnosi na zajam u iznosi od 431.685.732,70 evra. Kada pričamo o „Behtelu“, „NK Limitid“, to je u stvari, firma koja ima ovde svoju registrovanu d.o.o. predstavništvo, i ona je dužna da izvede radove u iznosu od 110 kilometara u tri deonice. Garancija Agencije Vlade UK su 100%, što pokazuje u stvari, zaista, da postoje jako dobri bilateralni odnosi kada govorimo o zapadu, kada govorimo o Engleskoj i kada govorimo o zemlji koja je sada izašla iz EU. Ali, bez obzira na to sve, zahvaljujući zaista odgovornoj politici spoljnoj i unutrašnjoj koju vodi gospodin Vučić, mi imamo podršku ove Agencije da ovaj projekat se obavi sa 100% garancije, što mislim da pokazuje u stvari jednu ruku podrške za ovako jedan značajan projekat, a za nas šta znači i za građane Srbije, to je povezivanje Koridora 10 i 11 i praktično umrežavanje Srbije u tom infrastrukturnom pogledu, potpuno, da jednostavno svi regioni budu na određeni način zajedno, na istom nivou kada je u pitanju putna infrastruktura, kao što smo videli pre toga i železnička infrastruktura, što znači da za strane direktne investicije, svako ko je zainteresovan da otvara fabrike, moći će jer će imati pristup toj putnoj infrastrukturi i smanjiće troškove transporta. Cena električne energije za sve investitore ovde u Srbiji je vrlo primamljiva i subvencije koje država kao podršku otvaranju novih radnih mesta je takođe vrlo interesantna. Ono što se pokazalo, to je da imamo mlade, pametne ljude, to znači da kada govorimo o zapošljavanju i baratanju sa novim tehnologijama, kada su u pitanju mladi ljudi, danas su vrlo interesantni za investitore iz celog sveta. To je u stvari ono što je budućnost počela već danas i ono kada je gospodin Vučić govorio budućnost Srbije, kada je započeo da obilazi Srbiju, još pre nekoliko godina i u svakom malom gradu pokušavao da nađe koji su to potencijali koji bi zaista razvili svaki grad, gradić i opštinu koja je bila što se tiče zatvaranja radnih mesta, potpuno osiromašena do 2012. godine i nije mogla da razmišlja o tome da mladi ljudi ostaju u tim mestima, danas je ta slika potpuno drugačija. To je ono što ne kažemo samo mi, već kažu i druge međunarodne institucije i ne kažemo samo u pogledu finansija, nego govorimo i u političkim pregovorima i sa razvijenim zemljama EU koje danas kao što vidite ne prezaju uopšte da otvaraju fabrike u Srbiji i pre će se odlučiti za nas, koji nismo članica EU, nego za neke zemlje koje su već u sistemu kada je u pitanju sam budžet EU. U danu za glasanje naravno da ćemo podržati ovakav predlog ovih sporazuma, zato što smatramo da ovo daje mogućnost da Srbija dostigne i veće stope rasta, nego što je 6% planirano ovim budžetom i mislimo da zbog toga kao posledicu će imati boljitak svi građani Srbije, ne samo kroz povećanje plata i penzija, već kroz razvoj i rast i onih oblasti koje nisu direktno vezane za proizvodne delatnosti, kao što su obrazovanje, kultura i zdravstvo koje je danas broj jedan tema, upravo kada je u pitanju Kovid 19. U danu za glasanje naravno glasaću takođe za ove predloge. Hvala.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, primili ste ostavku narodnog poslanika Maje Grbić na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i Izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine povodom razmatranja ove ostavke, koji je utvrdio da je podnošenjem ostavke nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2. Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže da Narodna skupština, u smislu člana 88. stav 3. i stav 4. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovom narodnom poslaniku. Saglasno članu 88. stav 1. tačka 2. i stavovi 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština, na predlog Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, konstatuje da je prestao mandat, pre isteka vremena na koje je izabrana, narodnom poslaniku Maji Grbić, danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini. Sada reč ima Tomislav Janković.
Hvala, gospodine Orliću. Uvažena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, svedoci smo da se Srbija ubrzano razvija, da se povećava životni standard građana Republike Srbije i da je sve veći priliv kako domaćih, tako i stranih investicija, što dovodi do smanjenja stope nezaposlenosti u našoj zemlji ispod 10%. Razlog tome su pre svega uspešno sprovođene reforme u našoj zemlji, ali pre svega i ugled koji naš predsednik Aleksandar Vučić i Vlada Republike Srbije imaju u svetu. Samo politički i ekonomski stabilna zemlja može da ima preduslov za privredni razvoj. Svi građani Srbije koji su sinoć pratili intervju gospodina Vučića na jednoj od televizija sa nacionalnom frekvencijom bili su u prilici da saznaju zaista lepe vesti vezano za našu ekonomiju, ali i za činjenicu da je samo u prvih šest meseci ove godine u našu zemlju došlo više od milijardu i sedamsto miliona evra stranih investicija, što jasno govori da je Srbija mesto prihvatljivo za strana ulaganja, a neke su projekcije do kraja 2021. godine da će iznos stranih investicija biti veći od 3,5 milijarde evra, što zaista govori o jednom impozantnom podatku koji daje velika očekivanja da se povećaju i plate i penzije u našoj zemlji i da se poveća naš životni standard. Što se tiče same industrijske proizvodnje u Srbiji, ona je u martu 2021. godine bila za 6,1% veća u odnosu na mart 2020. godine, a u odnosu na prosek za 2020. godinu veća za čak 9%. Kada poredimo period januar-mart 2021. godine sa istim periodom u prošloj godini, imamo povećanje 3,8%, što jasno govori da smo i u periodu pandemije ostvarili dobre rezultate. Sve navedeno nas dodatno obavezuje da donesemo zakone koji se odnose na razvoj saobraćajne infrastrukture, ali i ostale infrastrukture, kako bismo na izvestan način podigli konkurentnost domaće privrede, povećali privrednu aktivnost i poboljšali životni standard građana Republike Srbije. Ja ću danas govoriti o tri predloga zakona. Oni se pre svega odnose na modernizaciju naše železnice, zatim na razvoj koridora reke Save i Drine i na izgradnju gasnog interkonektora. Kada govorimo o srpskim železnicama, slobodno mogu da kažem da se radi o jednom od simbola srpske državnosti. Na Berlinskom kongresu 1878. godine Srbiji je priznata nezavisnost i dobila je još četiri nova okruga, to su Niški okrug, Pirotski, Vranjski i Toplički. Na ovom kongresu Austrougarska je pomogla našoj zemlji da dobije nove teritorije, ali je uslovila posebnim konvencijama i nametnula jednu obavezu – da se izgradi pruga od Beograda do Vranja, a zatim nastavak pruge do Turske i Bugarske. Knez Milan Obrenović je srebrnim budakom 3. jula 1881. godine udario temelje srpskim državnim železnicama. I upravo pre tri dana srpske železnice beleže jedan veliki jubilej, to je 140 godina u funkciji naše zemlje i našega naroda. Kako je rasla država i kako je bila ekonomski jača, tako je i železnica rasla i ona je pratila razvoj naše zemlje i davala veliki doprinos, ali delila je sudbinu našeg naroda i naše države u ovom periodu od 140 godina. Tokom devedesetih godina, usled ratova, sankcija, NATO bombardovanja, ovaj vid saobraćaja je sve manje imao značaj. Godine 2000. na vlast dolaze predstavnici DOS-a, koji su uništili privredu i sve privredne aktivnosti i tada nastaju novi problemi. Samo u periodu od 2003. do 2012. godine više od 400.000 građana Republike Srbije ostalo je bez posla i samim tim to je uticalo na ekonomski razvoj naše zemlje, na pad privredne aktivnosti. Imamo pre svega i negativan uticaj na naš železnički saobraćaj, gde se javljaju u kašnjenja u prevozu roba i usluga. Ovaj vid saobraćaja je sve više gubio značaj u odnosu na ostale vidove saobraćaja i zato je bilo vrlo važno ulagati u novu saobraćajnu infrastrukturu, u nove kilometre pruga, lokomotive, vagone, železničke stanice i drugo. Godine 2012, kada SNS dolazi na vlast, država ulaže značajna sredstva. U saradnji sa Evropskom unijom, sa Ruskom Federacijom, sa Kineskim investicionim fondom, sa Kuvajtskim fondom za razvoj značajno se unapređuje rad srpskih železnica i samo u decembru ove godine biće potpuno modernizovana železnička pruga Beograd – Novi Sad, a onda u planu je i nastavak pruge do same mađarske granice. Predsednik Aleksandar Vučić je 26. aprila u Briselu dogovorio podršku Evropske zajednice za modernizaciju pruge između Beograda i Niša, kao i od Niša do granice sa Severnom Makedonijom. Znači, mi ćemo u vrlo kratkom vremenskom periodu u potpunosti modernizovati našu prugu od severa od Subotice, zatim preko Beograda, Niša i do granice sa Severnom Makedonijom i tada ćemo dati veliki doprinos u prometu roba, ljudi i usluga, pre svega radi njihove bezbednosti, ali i na kraćem putu. Što se tiče samog ovog projekta modernizacije naše železnice, radi se o projektu koji se finansira od sredstava Svetske banke i Francuske agencije za razvoj. Ukupan iznos je 102 miliona evra. Mi smo u Zakonu o budžetu za 2021. godinu predvideli ta sredstva. Zadužujemo se 51 milion evra od Međunarodne banke za obnovu i razvoj i 51 milion evra od Francuske agencije za razvoj. Ovaj projekat ima tri komponente. Prva komponenta je ulaganje u infrastrukturu i upravljanje imovinom na način da se poveća pre svega bezbednost svih učesnika u saobraćaju, da se ubrzaju procedure. Druga komponenta se odnosi na jačanje institucija i upravljanje projektima i tu ima tri podkomponente, to je sektorsko upravljanje, ljudski kapital i upravljanje projektom i uključivanje građana. Treća komponenta se pre svega odnosi na uspostavljanje okruženja za dalju modernizaciju naše železnice. Verujemo da kroz ova sredstva, kroz ove projekte ćemo dodatno uticati da se poboljša pre svega sigurnost svih učesnika u ovom vidu saobraćaja i da se poveća privredna aktivnost u našoj zemlji. Drugi vrlo važan projekat o kome želim danas da govorim jeste projekat integrisanog razvoja koridora reke Save i Drine. Radi se o jednom sporazumu koji je država Srbija potpisala sa Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj u maju mesecu ove godine. Ukupna vrednost ovog projekta je 78.200.000 evra. Poseban značaj jeste pre svega ekonomsko povezivanje zemalja Zapadnog Balkana kroz jačanje institucija i jačanje procedura u zemljama koje povezuju reke Sava i Drina. Ovaj projekat ima za cilj da se smanje troškovi trgovine i poveća efikasnost transporta na Zapadnom Balkanu. Takođe, jedan od veoma značajnih ciljeva ovog projekta jeste da se smanji rizik od poplava i suša. Nažalost, mi smo svedoci da su ubrzane klimatske promene i da vrlo često naš region zahvataju poplave i suše, na taj način ugrožavaju kako građane Republike Srbije, tako i građane okolnih zemalja i samim tim se povećava ranjivost ovog područja. Ovaj projekat ima četiri komponente vezano za Republiku Srbiju. Prva komponenta je, rekao bih, najznačajnija, obzirom da se za nju izdvaja 65 miliona evra i ona se pre svega odnosi na integrisani razvoj koridora reke Save i veoma je značajna za grad iz kojeg ja dolazim, a to je Sremska Mitrovica i naseljeno mesto Mačvanska Mitrovica, koja je na desnoj obali reke Save. Ova komponenta se bavi pre svega zaštitom od poplava i upravljanjem životnom sredinom. Četrdeset osam miliona evra se izdvaja za rekonstrukciju višeg nasipa na desnoj obali i levoj obali reke Save. Konkretno, u Mačvanskoj Mitrovici se radi rekonstrukcija keja dužine 3,2 kilometra, a pre nekih godinu i po dana u Sremskoj Mitrovici, na levoj obali, zahvaljujući pre svega ministru Nedimoviću, koji je ujedno i potpredsednik Vlade, i Svetskoj banci, mi smo uspeli da obezbedimo rekonstrukciju keja dužine kilometar i 50 metara, gde su postavljeni mobilni paneli. Na taj način je u potpunosti zaštićena leva obala reke Save i grad Sremska Mitrovica sa preko 40.000 stanovnika, ali i bogato kulturnoistorijsko nasleđe koje se nalazi u našem gradu. Kroz zaštitu desne obale reke Save pored naseljenog mesta Mačvanska Mitrovica ovaj projekat će značajno uticati na zaštitu i specijalnog rezervata prirode bara „Zasavica“, ali i okolnih mesta koja su u neposrednoj blizini Mačvanske Mitrovice. Drugi značajan projekat, koji želim da napomenem ovom prilikom, jeste pre svega, sredstva koja se ulažu u lučku infrastrukturu, u Sremskoj Mitrovici i to je najveći iznos sredstava za sve luke, na prostoru naše zemlje, 17 miliona evra se ulaže u luku Sremska Mitrovica, što je preko dve milijarde dinara i biće izgrađeni i novi terminali za naftne derivate, za opasne materije, za rasutu robu, tj. žitarice. Obzirom da je samo područje Srema i Mačve bogato poljoprivedom, da imamo jako razvijenu industriju, ovo će u velikoj meri uticati na dalji privredni razvoj, kako Srema, tako i Mačve, ali i okolnih regija u neposrednoj blizini. Podsetiću vas, da smo 2012. godine, na prostoru Srbije, imali preko 40 hiljada kontenjera koji su transportovani, skladišteni na prostoru Republike Srbije, a krajem 2019. godine na prostoru naše zemlje je preko 100 hiljada kontenjera skladišteno i transportovano, što dovoljno govori da se razvija privredna aktivnost, da se povećava životni standard i kupovna moć naših građana i kroz razvoj lučkih saobraćaja, u velikoj meri će se poboljšati i životni standard naših građana. Druga komponenta se odnosi, pre svega na reku Drinu. To je integrisano upravljanje koridorom reke Drine, što podrazumeva aktivnosti usmerene na zaštitu od poplava i upravljanju životnom sredinom. Radi se više rekonstrukcija duž desne obale reke Save i desne obale reke Drine, tako da je vrlo značajno da se zaštiti taj deo Mačve, kako ne bi došlo do izlivanja reka i ne bi bili ugroženi, kako građani, tako i privreda. Treća i četvrta komponenta su, komponente koje se bave pripremom i upravljanjem projektima. Osam i po miliona evra za upravljanje projektima i miliona i 600 hiljada evra se odnosi na različite vrste regionalnih studija, to su plan upravljanja slivom reke Save i hidrološke procene, strategija prilagođavanja klimatskim promenama za sliv reke Save, planiranje i razvoj turizma na koridorima reke Save i Drine i master plan za nautički turizam i ekoturizam. Ovo jasno više govori da pored sredstava koji su usmereni na zaštitu životne sredine, na samo spasavanje od poplava, kroz ovakve projekte se i misli na razvoj turizma, obzirom da su i reka Drina i reka Sava vrlo interesantna područja, odnosno reke u koje treba ulagati i nautički turizam je nešto što u velikoj meri može da doprinese razvoju turizma na prostoru, kako naše zemlje, ali i susednih zemalja. Takođe, želim da vas upoznam sa dva projekta koja smo sproveli u gradu Sremska Mitrovica, a direktno se odnose na zaštitu građana od elementarnih nepogoda. To su projekti koji su finansirani iz sredstava EU, 2017. godine smo jedan projekat realizovali pod nazivom „Odgovor na vanredne situacije“, gde su partneri bili grad Sremska Mitrovica, opština Šid, Brčko Distrik i opština Brod, sa strane BiH. Vrednost projekta je bila oko 630 hiljada evra, gde smo sredstva usmerili, pre svega na jačanju kapaciteta lokalnih samouprava, ali i na kupovinu različite opreme koja je u funkciji, u slučaju vanrednih situacija. U aprilu mesecu, ove godine, takođe jedan vrlo značajan projekat, to je „Jačanje kapaciteta institucija zaštitu i spasavanje“, na prostoru BiH i Republike Srbije. Znači, projekat koji se finansira iz IPA dva programa EU, gde su partneri vodoprivredna preduzeća „Sava“, iz Sremske Mitrovice, ronilački klub Sremska Mitrovica, a sa strane BiH to je grad Tuzla i njihov Crveni Krst. Vrednost projekta je nešto više od 517 hiljada evra i takođe sredstva će biti usmerena na jačanje kapaciteta u slučaju vanrednih situacija. Ovo jasno govori da grad Sremska Mitrovica, ali i čitav taj prostor, zaista jedan prostor, odnosno gradovi i lokalne samouprave, gde su zaista zainteresovani države i gradovi, iz neposrednog okruženja, da zajedno konkurišemo kod IPA projekta, da odužujemo sredstva i sa ovim projektima, koji se ovde već nalaze u različitim fondovima, možemo da preventivno delujemo i da poboljšavamo, kako naše kapacitete na prostoru naših lokalnih samouprava, ali i jačanje ljudskih kapaciteta i kupovinu opreme koja će biti značajna za delovanje u vanrednim situacijama. Zašto je važno uvek odgovarati i biti deo, da kažem, ove evropske priče? Zašto je važno konkurisati na evropske projekte? Pa, pod jedan, dobijamo sredstva od EU, veliki broj lokalnih samouprava nisu danas u prilici, izuzev grada Beograda, možda i grada Novog Sada, uz dužno poštovanje svih ostalih lokalnih samouprava, nisu u mogućnosti da svoja sredstva izdvoje, kako bi mogli da reše neke krupne probleme, znači koristimo sredstva EU. Drugi razlog je što se vrši transfer iskustva i znanja u prekograničnom regionu, znači, sarađujemo sa državama i lokalnim samoupravama van prostora u naše zemlje. Treći razlog je što kroz prekograničnu saradnju dajemo jedan mali simboličan doprinos našoj zemlji na putu ka evropskim integracijama iz razloga što naša administracija priprema se i sprovodi određene standarde koje propisuje EU. Četvrti razlog, po meni, koji nije materijalne prirode, ali je vrlo značajan, posebno sa saradnju sa Republikom Hrvatskom i BiH, jeste da se kroz saradnju kroz IPA projekte na izvestan način anuliraju sve negativne posledice i sva dešavanja iz 90-ih godina, obzirom da živimo na području koje je bilo zahvaćeno ratovima, sukobima. Na ovaj način se povezuju lokalne samouprave, građani, da kažemo, te tenzije padaju i na ovaj način pokazujemo da moramo da sarađujemo i želimo da sarađujemo sa lokalnim samoupravama i narodima iz susednih zemalja, jer vanredne situacije ne poznaju ni naciju, ni veru, ne poznaju ni granice, a zajedno kada se udružimo svakako možemo da odgovorimo na adekvatan način i da se zaštitimo. Pre svega da zaštitimo ljude, materijalna dobra, našu industriju i sve ono što postoji na prostoru naših lokalnih zajednica. Sledeći zakon o kome želim da govorim, jeste zakon koji se odnosi, odnosno finansijski ugovor koji se odnosi na Gasni interkonektor Niš-Dimitrovgrad-Bugarska granica i on je potpisan između Republike Srbije i Evropske investicione banke, u maju mesecu ove godine. Ukupan iznos zajma koji je Srbija uzima, jeste 25 miliona evra. Jedan od prioritetnih projekata koji obezbeđuje povezivanje našeg gasovodnog sistema sa neposrednim okruženjem i veoma je značajan zato što kroz ovaj gasovod čiji je kapacitet 1,8 milijardi metara kubnih gasa, mi zadovoljavamo 80% ukupnih potreba u našoj zemlji. Obzirom da samo na prostoru naše zemlje imamo negde kapacitet oko 20% ukupnog prirodnog gasa, koji nije visoko kaloričan, na ovaj način povećavamo stepen sigurnosti snabdevanja naše zemlje, ali samim tim i čitavog regiona. Dajemo i dobru osnovu da se razvija i distributivna mreža na prostoru centralne i istočne i južne Srbije. Kada se ovaj projekat bude realizovao on će dati više nekih pozitivnih rezultata. Prvi rezultat je pre svega veće korišćenje prirodnog gasa u sektoru široke potrošnje, izgradnje novih sistema za transport i skladištenje prirodnog gasa. Zatim, efikasnije i ekološki prihvatljivije korišćenje same energije i smanjenje svih onih materija koje zagađuju našu životnu sredinu. Krajnji cilj jeste da se bezbedno snabdeva kako korisnici u domaćinstvima, tako i privreda. Verujem da će ovaj projekat dodatno uticati na povećan stepen modernizacije naše privrede i ekonomičnost naše privrede i da će dati jedan pozitivan efekata na opšti životni standard u našoj zemlji, ali i povećanje same životne sredine. Kao što je danas napomenuo ministar Mali, ovi svi projekti o kojima danas govorimo vredni su nešto više od 768 miliona evra. Znači, velika sredstva se ulažu na prostoru naše zemlje i to je dokaz da SNS, naš predsednik Aleksandar Vučić zaista vodi računa o životnom standardu naših građana, da ulažemo u infrastrukturu. Samo kroz ulaganje kroz infrastrukturu, u saobraćajnu infrastrukturu, kroz ulaganje u zdravstvo, mi podižemo pre svega bezbednost naših građana, podižemo životni standard, a to je jedan dobar osnov da se podignu plate i penzije i da građani Srbije u narednom periodu osete benefite svega onoga što mi danas radimo. Danas je zaista veliko zadovoljstvo biti deo poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, jer donosimo kvalitetne, dobre predloge zakona i na ovaj način kao narodni poslanici dajemo svoj doprinos da se Srbija dalje modernizuje i da se Srbija dalje razvija. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik, Vladica Maričić. Izvolite.
Hvala vam, potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Orliću. Uvažena ministarka sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, danas na dnevnom redu imamo osam međunarodnih sporazuma i ugovora i kada sam razmišljao šta povezuje sve ove međunarodne sporazume i ugovore o kojima danas raspravljamo, došao sam do zaključka da je to politika predsednika Aleksandra Vučića, njih povezuje razvoj Republike Srbije, povećanje BDP i povećanje standarda naših građana. Kako smo sinoć iz usta predsednika Aleksandra Vučića mogli da čujemo Srbija je u drugom kvartalu 2021. godine ostvarila rekordni rast od 15%. Takođe, u prvih šest meseci 2021. godine uspeli smo da privučemo više od milijardu i 700 miliona stranih direktnih investicija. Ovo su impresivne činjenice, ovo su činjenice koje su za nekadašnju Srbiju bile, prosto nemoguće, a koje su za Srbiju danas realnost, ali i činjenice koje su možda nedovoljne za buduću Srbiju, odnosno za budući razvoj Srbije, jer Srbija mora dalje da se razvija, Srbija mora da gradi dodatnu infrastrukturu koja će privući još više stranih investicija i još više podići životni standard naših građana. Ciljevi koje predsednik Aleksandar Vučić, postavio u programu Srbija 20-25 su jasni. To je prosečna zarada od 900 evra u Republici Srbiji. Prvi sporazum o kome danas želim da govorim, jeste Sporazum koji će omogućiti izgradnju gasnog interkonektora na trasi Niš-Dimitrovgrad-Bugarska granica i koji će spojiti gasovodne sisteme Srbije i Bugarske. Ovaj projekat, vredan je oko 85,5 miliona evra. Kredit koji mi danas odobravamo, iznosi 25 miliona evra, dok će donacija Evropske unije u vidu garanta za ovaj projekat iznositi oko 49,5 miliona evra. Znači, Srbiji preostaje da iz budžeta isfinansira još oko 11 miliona evra. Ukupna dužina trase gasnog interkonektora kroz Srbiju, znači od Niša do Bugarske granice iznosiće oko 109 kilometara i taj gasni interkonektor biće dvosmeran i magistralan. Iz pravca Bugarske prema Srbiji, njegov kapacitet iznosiće 1,8 milijardi metara kubnih gasa godišnje, što je negde oko 80% trenutnih potreba Srbije za ovim energentom. U suprotnom pravcu iz pravca Srbije prema Bugarskoj njegov kapacitet će biti znatno manji, oko 0,15 milijardi kubnih metara gasa godišnje. Iz ovih činjenica jasno je da će ovaj gasni interkonektor, pre svega služiti zadovoljavanju gasnih potreba Republike Srbije. Takođe, Srbija zahvaljujući njemu postaje i tranzitna zemlja i moći da naplaćuje tranzitnu taksu za sve one zemlje koje se nalaze dalje na trasi gasovoda. Do 31. decembra 2020. godine u Srbiju je gas mogao ući samo iz jednog pravca, iz pravca Mađarske. To je ruski gas koji je prelazio preko Ukrajine. Predsednik Aleksandar Vučić, 1. januara 2021. godine u ranim jutarnjim časovima otvorio je gasovod Balkanski tok, koji je deo većeg gasovoda Turski tok i sada Srbija ima dva pravca snabdevanja gasom. Balkanski tok, odnosno Turski tok isključuje Ukrajinu na toj trasi, tako da bitno doprinosi povećanju energetske bezbednosti Republike Srbije, jer ona više ne zavisi od političke situacije na posovjetskom prostoru. Kada gasni interkonektor između Srbije i Bugarske bude izgrađen i počeo sa radom Srbija će dobiti i treću trasu za snabdevanje gasom, a dobiće i mogućnost snabdevanja gasom iz drugih izvorišta, čime će se značajno povećati energetska bezbednost naše zemlje. Pre nekih, 30, 40 godina o energentima se govorilo kao o robi i govorilo se o tržištu energenata. Danas više niko energente ne posmatra kao robu, već isključivo govori o energetskoj bezbednosti zemlje, odnosno da li će zemlja imati dovoljno energenata da obezbedi stabilan rast u budućnosti. Srbija intenzivno radi na gasifikaciji celokupne svoje teritorije. Mi smo pre neke tri nedelje ovde u formi zakona dali garancije za izgradnju razvodnih gasovoda koji gas treba da dovedu u četiri okruga, u Republici Srbiji. To je Kolubarski okrug, to je Zaječarski okrug, Borski okrug i Pčinjski okrug. Primena gasa je velika. Pre svega, gas kao energent primenljiv je u privredi i tamo gde dođe gasovod, gde imamo gasni priključak možemo računati na nove direktne strane investicije, onih investitora u čijoj proizvodnji je potrebno postizanje velike količine energije, a ujedno je potreban jeftin i relativno ekološki energent. Primena je i u komunalnim sistemima za pokretanje gradskih toplana. Na primer, Gradska toplana u Nišu 96% toplotne energije koju proizvede, proizvodi od prirodnog gasa, a svega nekih 4% od mazuta ili lož ulja. Primena gasa je značajna i za domaćinstva. Ono što sam detektovao u razgovoru sa građanima, kao problem i kao prepreku za veću primenu gasa u domaćinstvima, pre svega jeste još uvek visoka cena priključka na gas i država bi u narednom periodu mogla da razmotri subvencionisanje cene priključka na gas, kako bi on postao pristupačniji većem broju domaćinstava. Drugi problem, koji sam detektovao jeste što se na gasnu mrežu može priključiti samo legalizovani objekat, tako da i lokalne samouprave tu imaju svoju ulogu kroz proces ozakonjenja, gde će veći broj objekata dobiti mogućnost da se priključi na gas. Što se ostalih sporazuma tiče, oni omogućuju da Srbija dalje gradi i razvija svoju putnu železničku, ali i rečnu infrastrukturu. Srbija je u ovoj godini započela, gradi ili će do kraja godine započeti ukupno osam autoputeva. Jedan od njih, predmet je i naše današnje rasprave. To je Moravski koridor. Autoput koji treba da spoji Koridor 10 sa Koridorom 11, odnosno Jugoistok sa jugozapadom zemlje. Takođe, Srbija investira u razvoj svoje železničke infrastrukture. Svima nam je drago što je Narodna Republika Kina naš čelični prijatelj stala iza projekte izgradnje brze pruge, na trasi od Beograda do Budimpešte, ali izgradnja brze pruge, tu se neće zaustaviti, jer je nova trasa za brzu Prugu, od Beograda ka Nišu, i od Niša dalje ka makedonskoj granici, i za tu železničku infrastrukturu predsednik Aleksandar Vučić, obezbedio je podršku EU. Ono što u geopolitici evroazijskog kontinenta izgleda nemoguće da oko jednog projekta jedan lider okupi i Narodnu republiku Kinu i EU, predsednik Aleksandar Vučić je postigao. Oko izgradnje železničke infrastrukture u Srbiji, okupio je ta dva nepomirljiva svetska činioca, a sve u interesu Republike Srbije. Takođe, važan projekat iz oblasti izgradnje železničke infrastrukture, važan za moje sugrađane u Nišu, jeste rekonstrukcija i modernizacija pruge Niš Dimitrovgrad, posebno jedna njegova komponenta koja podrazumeva izgradnju obilazne jednokolosečne pruge za putnički i teretni saobraćaj, oko Niša. Popularno izmeštanje pruge iz srca Niša. Znamo da je pruga koja deli gradsku opštinu Palilula, iz koje ja dolazim od ostatka grada, veliki problem Nišlija, kako u saobraćaju, tako i za dalji razvoj grada. Kada ovaj projekat bude okončan, pruga više neće deliti Niš na dva dela, već na trasi te pruge moći će da se izgradi Bulevar, poznat pod nazivom južni bulevar, koji će da zaokruži saobraćajni prsten oko Niša i smanji gužve u saobraćaju koje trenutno postoje u centru grada i omogući dalji razvoj Niša, kao urbanog središta jugoistočne Srbije. Ja ću, kao i moje kolege iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – za našu decu, u danu za glasanje podržati svih ovih osam sporazuma i ugovora. Hvala.
Hvala. Reč ima Ljiljana Malušić.
Hvala, gospodine Orliću. Potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, uvažena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo poslanici, danas na dnevnom redu imamo Sporazum o partnerstvu, ali i Ugovor o kreditu, Sporazum o zajmu, a sve zarad boljitka Republike Srbije. Onako kako se vodi spoljna politika u Republici Srbiji nekad je moglo samo da se mašta. Nažalost, nikome nije bilo stalo u tome da li treba sarađivati sa Narodnom Republikom Kinom. Skrajnuli su Rusiju, skrajnuli su i mnoge jako bogate zemlje. A zašto? Pa, zato što su imali diktat iz inostranstva sa kim i kako da radi ta žuta alternativa koja je bila od 2000. do 2012. godine. Bilo, ne ponovljivo se. Spoljna politika se radi na način na koji to radi Vlada Republike Srbije, Ministarstvo spoljnih poslova i gospodin Vučić, predsednik Republike Srbije i to vrlo uspešno. Svi ovi sporazumi i zajmovi samo govore o tome koliko su ljudi, inoparnteri, zainteresovani da se ulaže u Republici Srbiji, o tome koliko je Republika Srbija avanzovala, koliko je moćna u odnosu na devedesete, odnosno 2000. do 2012. godine. Setimo se samo kako je to izgledalo u periodu vladanja žutog preduzeća od 2000. do 2012. godine - bilo, ne ponovila se. Evo, krenuću o železnici, koja je bila potpuno devastirana. Što reče moj uvaženi kolega u prethodnim izlaganjima, kada sednete u neki voz, prosečna brzina u Republici Srbiji je bila 30 kilometara. Pa, što reče moj uvaženi kolega gospodin Rističević, kao da sednete u diližansu, pa kad krenete, ko zna kad ćete da stignete. Mojoj koleginici gospođi Jevtović Vukojičić je trebalo od Priboja do Beograda dođe sedam do osam sati – bilo, ne ponovilo se. Sada, od kako je renovirana pruga Beograd – Valjevo sa prosečnom brzinom od preko 100 kilometara, u Valjevo se stiže za 45 minuta, pa se do Priboja putuje sada pet sati. Naravno, to je mnogo i zato smo uzeli ove kredite, dva puta po 51 milion evra, jedan kredit je od Francuske razvojne agencije, a drugi je od Međunarodne banke za razvoj, da bismo devastirane pruge, mostove izgradili ponovo, da bismo revitalizovali, da bi ovo bila jedna moderna zemlja. Mi idemo jako brzo u svaku rekonstrukciju. To je jedna zemlja koja može da se ponosi izgradnjom auto-puteva danas. Izgradili smo preko 350 kilometara autoputeva, gotov je Koridor 10, gradimo Koridor 11, gradi se auto-put „Karađorđe“, gradimo Moravski koridor, gradimo brzi put Šabac – Loznica, gradimo Fruškogorski koridor, počeće sa gradnjom. Znači, još osam autoputeva će se graditi, a renovira se svaka pruga u Srbiji. Naravno, neće moći sve odjednom, ali renoviraće se pruga od Beograda, pa do granice sa Crnom Gorom, pa će moja koleginica moći da stigne za tri sata, kao svuda u svetu, a kada budemo izgradili brze pruge, kao što ćemo graditi od Beograda preko Niša do granice sa Severnom Makedonijom, a upravo se završava prva deonica brze pruge od Beograda do Novog Sada i ja mislim da će ona biti puštena u promet već negde u novembru mesecu. O tome smo već govorili ovde, ali treba reći da smo radili projekte vrlo uspešno, da je Republika Srbija odradila svoj projekat, takođe Republika Mađarska, da smo projekte predali partneru koji će to graditi, a to je Narodna Republika Kina. Objedinjeni projekti sada, kao što vidite, gradi se ta predivna brza pruga, tako da ćemo do Budimpešte stizati za dva i po do tri sata. Republika Srbija nekad i sad. Prosečna plata u Republici Srbiji 2012. godine iznosila je 29.400 dinara, a danas iznosi u Beogradu 700 evra, u Srbiji 540 evra, sa tendencijom da u Programu 2020-2025 ta prosečna plata bude 900 evra, prosečna penzija 440 evra. O tome kako mi vodimo spoljnu politiku, jer da ne vodimo dobro, da nismo implementirali u sopstveno zakonodavstvo sve zakone iz EU ne bismo ni dobili ove kredite, a zahvaljujući gospodinu predsedniku, gospodinu Vučiću i njegovim konekcijama i tome što se okrenuo sem zapadu i istoku, sa izvanrednom saradnjom sa Narodnom Republikom Kinom, Rusijom, zemljama BRIK-a, mi danas imamo masu investicija. Mi smo, zahvaljujući Narodnoj Republici Kini, potpuno revitalizovali rudnik Bor, koji je prošle godine imao najveći izvoz u Srbiji, takođe Železaru Smederevo. Takođe, pravimo tehnološke parkove. Gradi se i radi na sve strane. Republika Srbija, polako ali sigurno, može da stane rame uz rame uz savremene razvijene zemlje, iako smo bili potpuno devastirana zemlja, koja je bombardovana preko 45, pa možda i 50 puta. Iako smo izgubili u Balkanskom, Prvom i Drugom svetskom ratu, ratovima devedesetih preko dva miliona ljudi, našao se gospodin Vučić, jedan jedini koji je sa ponosom počeo da obeležava sve praznike u spomen žrtvama tih ljudi koji čine da mi danas živimo slobodno u ovoj divnoj zemlji. Znači, prvi i jedini i ne plaši se da priča o NATO bombardovanju i ne libi se da priča o pogromu nad Srbima i to je ta moderna Srbija u kojoj mi danas živimo, u kojoj se sve gradi, u kojoj samo u Beogradu ima preko deset hiljada gradilišta, u kojoj najveći projekat u ovom delu Evropi, „Beograd na vodi“, jedna od najlepših promenada u ovom delu Evrope. Predivno gradilište sa predivnim parkovima, sa predivnom infrastrukturom. Tako se radi to u Republici Srbiji. Upravo juče… Mogla bih ja da pričam o tome šta smo sve uradili, da ne pričam o penzionerima koji su, doduše, 2014. godine poneli najveći teret. Zahvaljujući teškim reformama smo i došli do ovde danas, da polako ali sigurno budemo najuspešnija zemlja na ovom delu Balkana, ali i njima nikad u životu nije bila penzija kao sada i stalno će dobijati benefite, jer zahvaljujući njima i njihovim precima i mi danas uživamo plodove rada, a na nama je da bude samo bolje, bolje, bolje, da mnogo više radimo, da mnogo više gradimo. Tako ćemo renovirati u Republici Srbiji sve pruge. Renoviraćemo i sve puteve. Po tome smo prvaci. Moram da napomenem još i „Mali šengen“, koji je, zahvaljujući mudrosti i pameti našeg predsednika, potpisan između Republike Srbije, Severne Makedonije i Albanije. Šta to znači? Promet robe, kapitala, usluga, prepoznavanje kvalifikacija i, ono što je najvažnije, ljudi će moći da uz pomoć lične karte, to smo izdejstvovali, doći da rade u jednu od ove tri zemlje. Ponudili smo i partnerstvo Crnoj Gori, Bosni i Hercegovini. Ako hoće, biće njima bolje. Ako neće, nama će svakako biti bolje. Ono što je deficitarno u Republici Srbiji su, nažalost, postala zanimanja. Mi u ovom momentu nemamo dovoljno ljudi koji bi, evo, konkretno u „Beogradu na vodi“, radili, pa se onda uvoze ljudi iz Rumunije, iz Severne Makedonije, iz svih krajeva bivših nam republika. Sigurna sam da će, s obzirom na bolji standard, na boljitak u Republici Srbiji, na mnogo toga boljeg u Republici, ljudi početi da se vraćaju. Počeli su da se vraćaju mladi ljudi. U Srbiju se vratilo 90 hiljada mladih ljudi, a da li znate zašto? Pa, zato što smo odvojili 500 miliona evra za projekat zapošljavanja za mlade i to je ono sa čime se ja ponosim. Na mladima svet ostaje. Što se tiče ostalog, setimo se samo kada je počela pandemija, u Republiku Srbiju se vratilo 400 hiljada ljudi. Naravno, nisu svi ostali. Došli su ovde da prime vakcine, jer je Republika Srbija, zahvaljujući Vladi i gospodinu Vučiću i zahvaljujući dobrim konekcijama, upravo zahvaljujući dobro vođenoj spoljnoj politici, dobila četiri vrste vakcina. Mi smo jedina zemlja u svetu koja je imala četiri vrste vakcina. I pored četiri vrste vakcina, postoje lobiji koji su protiv vakcinacije, pa bih ja molila ovu omladinu da shvate ozbiljno ovo što sada govorim i ne samo ja, nego mnogo stručniji ljudi od mene, da prime vakcinu, jer se pojavio novi soj Kovida, koji nije možda toliko smrtan, ali ostavlja strahovite posledice. Upravo sam pročitala da može da dođe i do pojave šećera u krvi. To su mladi ljudi, oni treba da rade na prokreaciji, na tome da stvaraju porodicu i decu, a ne da slušaju pojedine ljude koji em nisu kompetentni, em govore protiv toga da se ne treba vakcinisati, a prvi su stali u red za vakcinu. Molim vas, ovo je 21. vek. Spasavanje života je upravo u vakcinaciji. Još mnogo toga mogu da pričam kada govorim o rezultatima našeg predsednika i Vlade. Otvoreno je preko, sam predsednik je otvorio preko 230 fabrika, a otvoreno u Srbiji preko 350. Nekada je nezaposlenost iznosila 26,5%, danas iznosi, sa sve pandemijom, 9%. Evo, upravo je juče otvorena, odnosno postavljen je kamen temeljac za fabriku u Novoj Pazovi MTU, nemačka kompanija. U prvoj fazi zapošljavaće 500 ljudi, u drugoj 2000 ljudi, što znači boljitak i za samu Novu Pazovu. Verovatno će na birou biti još 2% ljudi. Ide se ka tome da mi budemo u svetskom proseku, a to znači da će, ja mislim, moja procena je za godinu, dve dana ispod 5%. Hvala na pažnji. Živela Srbija!
Hvala vama. Reč ima Rajka Matović.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovana ministarko sa saradnicima, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, pred nama se nalaze veoma važni sporazumi i ugovori koji se tiču velikih infrastrukturnih projekata koji su među najznačajnijim u ovom trenutku u Srbiji. Ispred nas se nalaze sporazumi o unapređenju železničke infrastrukture, unapređenju ekologije, gasifikaciji Pirotskog okruga, tj. izgradnja gasovodne mreže Niš-Dimitrovgrad, ugovori o izgradnji koridora i autoputeva, među kojima je svakako možda najznačajniji i najinteresantniji Moravski koridor. Dužina Moravskog koridora je oko 112 kilometara i kraj njegove izgradnje se očekuje za 2024. godinu. Kada govorimo o unapređenju železničke infrastrukture, ovim ugovorima predviđeno je ulaganje u obnove kritično važnih deonica i tunela kroz sam centar glavnog grada, ali i izgradnja druge faze glavne železničke stanice u centru Beograda. Takođe, predviđeno je unapređenje pružnih prelaza i svi smo, nažalost, svesni činjenice kakvi su putni prelazi danas u Srbiji i da je neophodno njihovo renoviranje i adaptiranje. Sa druge strane, u železničku infrastrukturu nije ulagano decenijama unazad. Nedavno smo imali priliku da kao članovi skupštinskog Odbora za saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije, zajedno sa resornim ministrom, posetimo radove na izgradnji brze pruge Beograd-Novi Sad u Čortanovcima i zaista je to jedan veliki kapitalni projekat koji je impresivan. Ova pruga predstavlja jednu od najmodernijih pruga u ovom delu Evrope. Ova deonica Beograd-Novi Sad, potom Beograd-Subotica je deo međunarodnog železničkog koridora Beograd-Budimpešta, a na dalje kasnije Beč, tako da, građani Beograda, a i Srbije, će biti u prilici da sednu u voz u Beogradu i za par sati budu u Budimpešti. Koliko to predstavlja ekonomski važan napredak, možemo samo da zamislimo, jer Budimpešta je jedan veliki i turistički i ekonomski centar i koliko će to ubrzati razmenu i ljudi i roba i usluga, ali i same robe. Ulaganje u putnu i železničku infrastrukturu nije samo puko povezivanje ljudi i mesta od tačke A do tačke B. To su veliki i važni kapitalni projekti koji vuku našu privredu napred, a samim tim i našu ekonomiju. Ja dolazim iz opštine Surčin i u ovoj relativno maloj opštini očekujemo nekoliko velikih infrastrukturnih projekata. Trenutno je u izgradnji povezivanje autoputa „Miloš Veliki“ od Surčina do Novog Beograda i očekuje se izgradnja nacionalnog stadiona. Upravo ova dva velika infrastrukturna projekta veoma utiču na kvalitet građana opštine Surčin. Naime, otvaranjem autoputa, povezivanjem ove opštine na sam autoput, očekuje nas otvaranje novih industrijskih zona, to znači dovođenje novih investitora i novih radnih mesta za naše građane. Sa druge strane, izgradnja nacionalnog stadiona ne predstavlja izgradnju samo običnog terena za fudbal, već naprotiv, celog kompleksa i cele infrastrukture koja se tu od pratećih sadržaja očekuje. Cene nekretnina u opštini Surčin već dosta rastu i procene su da će taj trend samo da se nastavi, a samim tim, ne rastu samo cene nekretnina u Surčinu, već raste i sam standard građana ove opštine. Kada govorimo o lokalnim razvojima i lokalnim stvarima, moram da se osvrnem i na ugovor koji se tiče projekta razvoja koridora reke Save i reke Drine, kojim je predviđeno unapređenje zaštite od poplava i omogućavanje prekogranične saradnje u vodnim oblastima. Veoma je važno da napomenem da će ovim projektom biti obuhvaćena izgradnja i sanacija nasipa na odabranim kritičnim područjima duž koridora reke Save i da će tako biti obnovljen nasip na reci Kolubari, koji štiti grad Obrenovac od poplava, ali i deo nasipa na Novom Beogradu. Svi se, nažalost, sećamo poplava iz 2014. godine i zaista ne smemo da dozvolimo da se tako nešto ponovi. Zato je ovo veoma važno za naše građane. Ovim projektom je takođe predviđeno i ulaganje u lučku infrastrukturu u Sremskoj Mitrovici. Reka Sava prolazi i kroz opštinu Surčin u dužini od 40 kilometara i zaista smo svesni koliki je to turistički potencijal i koliko zapravo to predstavlja resurs. Sva ova ulaganja i svi ovi sporazumi o kojima danas diskutujemo znače otvaranje novih radnih mesta, znače povećanje i plata i penzija. Sinoć je predsednik Republike Aleksandar Vučić rekao da će prosečna plata u Srbiji u januaru naredne godine biti 612 evra, da je prosečna plata u Beogradu trenutno 705 evra, a da se očekuje u januaru naredne godine da prosečna plata u Beogradu bude 770 evra. Zarade naglo skaču, jer smo zaista ojačali i kao država i kao društvo, ali smo bili spremni na teške ekonomske reforme, koje je upravo predsednik preduzeo, a mi smo ga pratili. Mislim da zaista više o našoj politici, o politici SNS ne treba govoriti, jer zaista, kada se okrenete oko sebe, vidite građane koji imaju posao, koji imaju pristojne zarade, vidite da pored globalne ekonomske krize izazvane pandemijom korona virusa, mi nismo stali ni sa velikim kapitalnim projektima, da su mnoge škole, domovi zdravlja, bolnice u Srbiji obnovljene, a da će mnoge biti obnovljene u narednom periodu. S druge strane, imate opoziciju koja se jedino bavi pretnjama, uvredama, iznosi neistine i laži i o predsedniku SNS, ali i o svakom članu SNS, i kojima je jedina politička poruka da je Aleksandar Vučić kriv. Kriv je valjda zato što više ne mogu da kradu državni novac i da ga prebacuju na svoje privatne račune po Mauricijusu i Hong Kongu, što ne mogu preko svojih ofšor kompanija da troše državni novac i da ih prebacuju na svoje privatne račune. To je jedini razlog besa i Đilasa i Obradovića i Tepićke i Jeremića. Nije njih briga niti za narod, niti za državu, već isključivo za njihov lični interes. Ali, ja zaista ne želim da zamaram ni vas, drage kolege, ni vas, uvaženi predsedavajući, više o njima, jer najbolje o njima govore njihovi rezultati i njihovo delovanje i to da im je danas cenzus od 3% zaista visoko na lestvici izbora. Ja ću u danu za glasanje, zajedno sa svojim kolegama iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, podržati set ovih sporazuma koji se danas nalaze ispred nas. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miloš Terzić.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, zaista, svi sporazumi koji su danas na dnevnom redu su izuzetno važni, dobri i korisni za, pre svega, građane Srbije. Cilj je unapređenje, pre svega, ekonomske saradnje između Republike Srbije i država koje su sa druge strane potpisnice ovih sporazuma. Cilj je, takođe, i efikasnost našeg javnog sektora i, naravno, ozbiljan i odgovoran pristup u oblasti zaštite životne sredine, ali ćemo svakako nastaviti i sa ulaganjima u infrastrukturu, posebno u razvoj naše železničke infrastrukture. Dakle, ono što SNS obeća građanima Srbije, mi se zaista trudimo da ispunimo sve od početka do kraja, jer hoćemo da obezbedimo bolji životni standard, dakle, ono najvažnije što građani Srbije zaslužuju. Hoćemo da nastavimo da širimo naš ekonomski i samim tim i politički uticaj. Siguran sam da će ovi sporazumi, koji su danas na dnevnom redu, tome da doprinesu. Što se tiče međunarodne saradnje, dokazali smo u vreme pandemije da Srbija može da vodi jednu zaista ozbiljnu i odgovornu politiku. Uspeli smo da obezbedimo sve što je neophodno za potrebe naše države i naših građana. Ne samo to, pokazali smo da možemo da vodimo jednu solidarnu politiku, pomogli smo u vremenu krize svima, bar onima u regionu kojima je pomoć bila potrebna i neophodna u vidu dopremanja opreme, vakcina, pomogli smo i Bosni i Hercegovini i Severnoj Makedoniji i Crnoj Gori ali smo pomagali u prethodnom periodu i zemljama Evropske unije. Pomogli smo, podsetiću građane Srbije, Italiji, pomogli smo i Češkoj. Za razliku od ovih zemalja koje sam naveo, od Crne Gore smo dobili jedan sraman odgovor u vidu usvajanja nekakve rezolucije koja direktno ide na štetu interesima Republike Srbije i srpskog naroda, i to pokazuje da je to nastavak jedne politike koja podrazumeva da Srbi u Crnoj Gori nemaju nikakva prava. Dakle, od 2006. godine u Crnoj Gori, u institucijama te države nemamo nijednog Srbina niti na vlasti, iako procenat Srba je znatno veći npr. nego udeo Albanaca u procentu stanovništva npr. u Severnoj Makedoniji. Kada ne mogu da ućutkaju srpski narod u Crnoj Gori, kada ne mogu da ućutkaju srpske pokrete onda im se na svakom koraku i na svakom mestu priviđa nekakav državni udar, priviđa im se Aleksandar Vučić iako se nikada Srbija i srpski narod i Aleksandar Vučić, konkretno, nikada se nismo mešali u unutrašnja politička pitanja drugih država u regionu. Jedino što nas interesuje jeste popis stanovništva i zato ćemo nastaviti da pomažemo srpski narod, nastavićemo da pomažemo maticu srpsku, Srpsku pravoslavnu crkvu, jer na taj način štitimo srpski narod u Crnoj Gori i štitimo naš identitet. Srbija je danas, to je svima jasno, motor razvoja celog regiona i mi nudimo politiku budućnosti i politiku saradnje i hoćemo da aktiviramo Mini Šengen inicijativu u punom kapacitetu, dakle da se i druge države iz regiona priključe toj inicijativi predsednika Aleksandra Vučića. Na taj način ćemo omogućiti to da naše ekonomije u narednom periodu, u budućnosti budu 10 puta snažnije, nego što je to slučaj danas, a svakako se oko nekih političkih pitanja verovatno nikada nećemo složiti, ali hajde da naše ekonomije napreduju, baš iz razloga da bismo se sa izazovima i sa iskušenjima u budućnosti borili na jedan efikasniji i na jedan mnogo odlučniji način. Srbija se danas suočava sa velikim iskušenjima u trenutku kada smo ekonomski i politički najsnažniji u poslednjih 50 godina i zato je zaista od suštinske važnosti da, pre svega, očuvamo mir, da očuvamo stabilnost, da imamo više dece, jer alternativa politici rezultata koju sprovodi SNS u Srbiji ne postoji i te rezultate vide građani Srbije. Dakle, nema sfere društvenog života, nema oblasti gde situacija nije mnogo bolja nego što je to bio slučaj do 2012. godine. Danas se grade novi autoputevi, otvaraju se nove fabrike, stopa nezaposlenosti je na istorijskom minimumu, priliv direktnih investicija u Srbiju je najveći u odnosu na čitav region, i to su rezultati SNS, predsednika Aleksandra Vučića i te rezultate zaista građani dobro razumeju i te rezultate građani Srbije vide. Sve je to suprotno od onoga i od one politike koju su vodili pripadnici bivšeg režima koje je interesovalo samo kako da zarade novac, da ukradu novac građana Srbije, da otvaraju tajne račune svuda u svetu i u nedostatku bilo kakve politike, plana i programa, nastavljaju svakodnevnu besomučnu kampanju koja traje više godina, ponekad i uz pomoć hrvatskih medija, pre svega protiv predsednika Aleksandra Vučića i protiv svoje države. Tako smo relativno skoro imali slučaj da smo imali oduševljenje u medijima pod kontrolom Dragana Đilasa izjavama predsednika Republike Hrvatske, Zorana Milanovića, koji je rekao da Srbija vodi jednu drsku i bezobraznu politiku. Podsetiću građane Srbije da je to upravo čovek koji je 2015. godine za Srbiju i za srpski narod rekao da smo mi jedna obična šaka jada. Hoću da poručim ovoj lažnoj krugodvojkaškoj eliti, na čelu sa njihovom perjanicom Draganom Đilasom, da ih baš zbog toga, zato što su oduševljeni izjavama koje dolaze iz susedne Hrvatske ili od čoveka koji govori za Srbiju da smo obična šaka jada, građani Srbije jednostavno neće, zato što i dalje plasiraju tu autošovinističku politiku koju su, nažalost, imali priliku da sprovode od 2000. do 2012. godine i žele da nastave upravo tamo gde su stali tokom, odnosno do te 2012. godine, a to je sa politikom koja podrazumeva isključivo krađu i isključivo krađu novca građana Republike Srbije. Neću više da trošim reči na te politikante. Ono što mene zaista zabrinjava, a verujem i sve vas ovde, to su svakodnevni napadi na srpsko stanovništvo na Kosovu i Metohiji, na srpsku decu, na imovinu SPC. Smatram da ako se ikada nešto loše bude desilo na Balkanu, da će se to desiti zbog nasilnih pokušaja da se reši albansko pitanje i zbog nasilnih pokušaja da se stvori velika Albanija. Ti pritisci zaista pokazuju da je Srbija pred velikim iskušenjima i nećemo dozvoliti, Beograd se nikada neće saglasiti sa takvim stvarima, jer smatra da takvi nasilni pokušaji predstavljaju najveći bezbednosni izazov i bezbednosnu pretnju po čitav region, ali i šire. Srbija danas uživa najveći međunarodni ugled u prethodnih 35 godina. Srbija danas ima pouzdane saveznika i svima treba da bude jasno da, kada govorimo o ovome o čemu sam govorio, Srbija nije zemlja iz 2004. i 2008. godine i da nećemo dozvoliti ponižavanje srpskog naroda. Na nama je da nastavimo da radimo savesno i odgovorno, da se ponekad, ako situacija to nalaže i ako tako treba, još drskije i bezobraznije borimo za zaštitu naših državnih i nacionalnih interesa. Baš zato što nećemo da saginjemo glavu pred svima kao što su to radili Tadić, Đilas i Jeremić i zato što nećemo da se izvinjavamo svima i na svakom mestu za nešto što Srbi nikada nisu uradili, baš zbog toga nam građani Srbije pružaju apsolutnu i neprikosnovenu podršku, odnosno podršku politici koju sprovodi Aleksandar Vučić i SNS. Svakako ću u danu za glasanje podržati navedene sporazume o kojima danas govorimo, jer smatram da su izuzetno korisni za građane Republike Srbije. Hvala.
Hvala. Reč ima Milanka Jevtović Vukojičić.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, uvažena ministarko sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, uvaženi građani Republike Srbije, pred nama se danas nalazi sedam vrlo značajnih sporazuma koji se odnose na zajmove i kredite, a u cilju izgradnje infrastrukturnih projekata koji se mogu podeliti u tri celine. To su infrastrukturni projekti koji su vezani za saobraćaj, zatim infrastrukturni projekti koji su vezani za zaštitu životne sredine i infrastrukturni projekti koji su vezani za unapređenje rada javnog sektora. Ono što je zajednički imenitelj svim ovim investicijama jeste poboljšanje kvaliteta života svakog građanina Republike Srbije. To je ekonomski rast i razvoj Republike Srbije. To je otvaranje novih radnih mesta. To je veće zapošljavanje. To je bogatija Srbija. To je, naravno, i mogućnost za otvaranje novih škola, mogućnost za otvaranje novih bolnica, mogućnost da mnogi investitori dođu i ulažu u Srbiju. Ono što želim da istaknem to je da i tokom 2020. godine, u vreme pandemije Kovida-19, koji je zahvatio čitav svet, Srbija bila pouzdan partner i u Srbiju su najveće svetske kompanije dolazile i počele da ulažu svoj novac, odnosno počele da ulažu u otvaranje fabrika u kojima će raditi naši građani. Jedna od takvih fabrika je i fabrika u Inđiji, „Tojo tajers“, japanski investitor, jedan od najvećih proizvođači automobilskih guma. Tu će se godišnje proizvoditi između pet i 10 miliona automobilskih guma, a radiće oko 500 naših radnika. Takođe, japanski investitori došli su i u Novi Sad. Inače, sam Aleksandar Vučić je u Novom Sadu otvorio, odnosno postavio kamen temeljac za sedam novih fabrika. Jedna od vrlo značajnih japanskih investicija koja je došla u Novi Sad je japanska kompanija „Nidek“. Ono što je značajno za tu kompaniju, to je da će radnici u njoj imati znatno veće plate od prosečne, ali vrlo značajno što će ova kompanija biti povezana sa Tehničkim fakultetom u Novom Sadu i što će imati mesta za mašinske inženjer, elektro inženjere, za saradnju i za sticanje znanja i iskustva na najsavremenijim tehnologijama naših mladih svršenih studenata, koji će imati zadovoljavajuće plate i što će svakako biti motiv da oni ostanu u zemlji, ali će biti motiv i onima koji su možda u neka ranija vremena otišli, vrate se u svoju zemlju i ovde nastave da žive sa svojim porodicama. Moram da istaknem da je u Valjevu jedna nemačka porodična kompanija pre nekog vremena, takođe u prisustvu predsednika Aleksandra Vučića, „Bicerba“ otvara pogon za najprecizniju mehaniku. Tu će biti proizvedene vage. U toj fabrici će plate biti znatno iznad prosečnih plata. Gotovo da ne postoji mesto u Srbiji gde, zahvaljujući odgovornoj politici i brizi o ekonomskom napretku i razvoju, Aleksandra Vučića, nije otvorena ili fabrika, pomenuću samo Rudnu Glavu. To je selo u kome je predsednik Aleksandar Vučić primio vakcinu. Tu je već otvorena fabrika, koja i te kako ima veliki značaj za lokalno stanovništvo. Ne postoji mesto u Srbiji u kojoj se ne radi i gradi. Srbija je najveće gradilište u jugoistočnom delu Evrope. U Republici Srbiji ima preko 62.000 gradilišta. U vreme žutih pljačkaša, Dragana Đilasa, Jeremića, Tadića u Srbiji je bilo 1.500 gradilišta. Naravno, nikada do kraja nisu izgradili ništa jer njima cilj nije bio bolji život građana, nego puniji sopstveni novčanici ili puniji računi na raznim destinacijama po čitavom svetu. Takođe, moram da istaknem da je juče u Pazovi nemački investitor, postavljen kamen temeljac, takođe u prisustvu predsednika Aleksandra Vučića, za fabriku koja će proizvoditi motore za avione, gde će plate naših ljudi biti tri puta veće od prosečne. Moram da istaknem da sve vreme od 2014. godine su bile one teške i bolne, ali jedino lekovite mere fiskalne konsolidacije. Četiri godine za redom nakon toga mi smo imali suficit u budžetu. I ono što možemo da se pohvalimo, to je da su plate i penzije rasle. Danas medicinska sestra ima platu lekara kliničara iz 2011. godine iz onog vremena kada je vladao žuti pljačkaš i tajkun Dragan Đilas i njegova svita. Za 12 godina žuti pljačkaši i tajkuni opljačkali su Republiku Srbiju, građane Republike Srbije, izvršili pravi masakr privrede i ta pljačka procenjuje se oko 100 milijardi evra. Samo Dragan Đilas, pljačkaš narodnih para, u Beogradu je ostavio kasu praznu za milijardu i 200 miliona dinara. Nije se libio da ostane dužan ni trudnicama, ni porodiljama, a nije se libio ni da krade od roditelja za cenu dečijih vrtića, jer ih je naplaćivao duplo više. Od tog novca koji danas grad Beograd vraća roditeljima koji su nezakonito plaćali dečije vrtiće, moglo se napraviti 17 novih dečijih vrtića. Naravno, oni su prošlost. Lažovi, pljačkaši, tajkuni su prošlost jer Srbija je zemlja pristojnih, odgovornih, poštenih i čestitih ljudi. Ono što građani Srbije najviše preziru to je laž i pljačka. Prema tome, njima je najbolje da se koprcaju i dalje u sopstvenom blatu zla i beščašća, jer njih svakako narod neće. Oni nisu ni radili za narod i zbog naroda, radili su jedino za sebe i svoje sopstvene džepove. Ono što želim da kažem, to je, istakla bi ovaj projekat koji se odnosi na integrisani razvoj koridora reke Save i Drine. Taj zajam je vredan 78,2 miliona evra. Ima četiri faze. Moram da istaknem da je ovim zajmom predviđena izgradnja luke u Sremskoj Mitrovici. Zašto ovo naglašavam? Za to je opredeljeno 16,69 miliona evra. Zato što u vodni saobraćaj niko do Aleksandra Vučića nije ulagao ništa. On je bio potpuno opustošen, kao što je bio opustošen i drumski saobraćaj i železnički saobraćaj, a o vodnom saobraćaju apsolutno niko nije razmišljao. U vodni saobraćaj planom Srbija 2020-2025. predviđeno je ulaganje od 300 miliona evra. Tu se nalazi sem luke u Sremskoj Mitrovici i proširenje kapaciteta u Luci Bogojevo, to je granica sa Hrvatskom, Luka Prahovo, Luka Smederevo, kao i izmeštanje Luke u Beogradu i na taj način Srbija bi postala u stvari Koridora transevropskog Koridora 7, koji se upravo odnosi na taj vodni saobraćaj. Ne možemo da zaboravimo da Dunav čitavom svojom dužinom od 578 km kroz Srbiju je apsolutno plovan, a takođe i Sava u dužini od 200 km je plovna. Takođe moram da istaknem da prvi put posle 70 godina iz Đerdapa se vadi 23 potonula nemačka broda tokom Drugog svetskog rata, rade se prevodnice na Đerdapu 1 i 2, zatim se radi svetlosna signalizacija na vodnim koridorima, jer moram da napomenem, da su vodni koridori i te kako značajan vid transporta, i te kako su značajni za transport pre svega poljoprivrednih proizvoda, peska, šljunka, nafte, naftnih derivata, da i u vreme Kovida nisu prestajali sa radom i to je jedan od jeftinijih vidova saobraćaja. Takođe moram da istaknem da za razliku od žutog tajkunskog preduzeća koje uopšte nije mislilo o elementarnim nepogodama, kao što su velike poplave, ovim projektom je predviđeno i utvrđivanje, odnosno stvaranje nasipa u Obrenovcu i na području Novog Beograda, kako bi se i Obrenovac i Novi Beograd zaštitili od onih najvećih elementarnih nepogoda, a te najveće elementarne nepogode se otprilike proračunavaju na stogodišnjem nivou. Moram da istaknem da je samo zahvaljujući tome što je 2014. godine Srbiju vodila SNS, premijer je tada bio današnji predsednik Aleksandar Vučić, zahvaljujući prisebnosti uspeli smo da iz jedne od najvećih elementarnih nepogoda prođemo sa što manje štete. Žuti tajkuni nisu ostavili ni jedan čamac, nego su ga rasprodali i to su rasprodali te čamce koji su služili za vanredne situacije, za 9.000 dinara i na taj način su direktno ugrožavali život i zdravlje ljude za vreme elementarnih nepogoda. Na svu sreću, danas je Srbija, na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem ojačala u svim segmentima društva, ojačala i u segmentu MUP-a, sektoru za vanredne situacije, ojačala u sistemu vojske, u sistemu zdravstvene zaštite, u sistemu ekonomskog napretka i razvoja. Sinoć je predsednik Aleksandar Vučić izjavio da u drugom kvartalu Srbija može da se ponosi, jer je privredni rast 15%. Naravno, jedan od ciljeva na kome sve vreme radi predsednik Republike i Vlada jeste potpuno premrežavanje auto-putevima kompletne Srbije, ali i vazdušnim lukama, aerodromima, železničkim saobraćajem. Moram da istaknem Moravski koridor, jer na njemu živi pola miliona stanovnika. Na njemu se nalazi 20 hiljada malih i srednjih preduzeća. Izgradnja Moravskog koridora, prvog digitalnog puta, je šansa da u taj kraj, koji su isto žuti tajkuni opljačkali do srži, dođu investitori, ulažu, kako bi se ovaj kraj razvijao, kako bi imao direktnu konekciju i sa Koridorom 11 i sa Koridorom 10. Na Vidovdan 2019. godine predsednik Republike, Aleksandar Vučić, je u Lađevcima otvorio civilni aerodrom "Morava". Takođe, sem Moravskog koridora, nastavlja se i Koridor 11. Već u januaru sledeće godine očekuje se da će od Preljine do Požege biti završena deonica auto-puta u dužini od 30 km, koja je vrlo značajna za zapadni deo Srbije i da će od Požege dalje 60 km ići prema Kotromanu, kako bi dalje išla prema Republici Srpskoj, odnosno BiH, a drugim delom ići će od Požege prema crnogorskoj granici, preko Pešterske visoravni, preko Ivanjice, do Boljara. Sve ono što radimo apsolutno je u skladu sa planom "Srbija 2025", a to je plan i program koji je izneo predsednik Aleksandar Vučić, kako bi nam plata bila 900 evra, kako bi prosečna penzija bila 440 evra i kako bi mladi ostajali u ovoj zemlji i stvarali svoje porodice radi budućnosti i svoje, ali i radi budućnosti Srbije. Zahvaljujem.
Reč ima mr Đorđe Kosanić.
Zahvaljujem. Poštovana ministarko Matić, sa saradnicima iz Ministarstva, poštovani predsedavajući, potpredsedniče Orliću, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je danas objedinjena rasprava više predloga sporazuma i ugovora sa relevantnim evropskim finansijskim institucijama i, na samom početku, reći će da će poslanička grupa Jedinstvene Srbije u danu za glasanje podržati pomenute predloge sporazuma, odnosno ugovora iz ove objedinjene rasprave. Sa blizu 770 miliona evra, otprilike, kolika je vrednost ovih sporazuma i ugovora, omogućićemo dalji ubrzani rast i razvoj naše ekonomije u Srbiji. Kada govorimo o ubrzanom razvoju, moram da kažem da je Srbija zemlja koja ide krupnim koracima napred u svim segmentima. U ovo vreme velike krize izazvane pandemijom Kovida - 19, kada su svakako mnoge velike ekonomije na kolenima, Srbija pokazuje rezultate. Srbija jeste simbol novih vrednosti. Pomenuću ovde samo neke od parametara koji govore u prilog tome koliko Srbija, kao što sam rekao, ide krupnim koracima napred. Najpre, nije novina kada kažem da je Srbija lider na zapadnom Balkanu što se tiče investicija, sa čak preko 60% ukupnih investicija koje dolaze na zapadni Balkan i ide ka Srbiji. Sa druge strane, prošle godine, vrednost tih investicija je blizu 3,5 milijardi dolara. Ove godine smo premašili već 1,7 milijardi evra što se tiče investicija. To govori, sa druge strane, svakako, ministarka, vi ćete to verovatno i potvrditi, o poverenju svih investitora u Srbiju. Znači, u sve ono što mi radimo u Srbiji. Sa druge strane, nezaposlenost je ispod 10%, rast plata i penzija. Što se tiče privrednog rasta, u prošloj godini smo imali privredni pad ili rast od minus jedan procenat, što je bio jedan od najboljih rezultata, a ove godine svi pokazatelji govore da ćemo na kraju ove godine imati privredni rast od 6%. Sa druge strane, naš BDP je na 60%. Ne vraćajući se zaista na ono vreme i ne govoreći o tome kada je bio preko 80%, moram da kažem da, recimo, jedna Nemačka ima preko 80% BDP-a, a, recimo, jedna Grčka blizu 350%. To su samo neki od pokazatelja koji govore u prilog tome što sam rekao koliko Srbija ide krupnim koracima napred. Vraćajući se na same predloge zakona iz ove objedinjene rasprave, treba reći da su oni usmereni na tri oblasti. Prva - dalja izgradnja i unapređenje naše saobraćajne infrastrukture, druga - unapređenje naše životne sredine i treća - unapređenje rada javnog sektora. Ja ću se, zbog vremena, osvrnuti samo na dva sporazuma i ugovora iz ove objedinjene rasprave. Kada je reč o Sporazumu o partnerstvu, trgovini i saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade UK Velike Britanije i Severne Irske, on definiše svakako bilateralne odnose između Velike Britanije i Republike Srbije. Krenuo je da se primenjuje privremeno od maja ove godine. Kao što znate, Velika Britanija je izašla iz EU i do tog trenutka naš odnos je regulisao SSP, a od tada ovaj privremeni sporazum. Ono što je važno za naše odnose, tj. za odnose između Srbije i Velike Britanije, je da recimo mi imamo suficit u robnoj razmeni još od 2016. godine sa Velikom Britanijom, a u Srbiji, reći ću još jedan parametar, posluje preko 500 privrednih subjekata iz Velike Britanije. Svakako da se ovim sporazumom koji je danas pred nama podstiču dalje investicije i otvaraju vrata dalje saradnje između Srbije i Velike Britanije. Kada je reč o potvrđivanju Ugovora o zajmu između francuske Agencije za razvoj i Republike Srbije za projekte modernizacije železničkog saobraćaja u Srbiji, moram da kažem svakako opredeljenost Srbije da investira u izgradnju novih autoputeva, rekonstrukciju regionalnih i lokalnih puteva, ali sa druge strane i izgradnja nove železničke infrastrukture, kao i revitalizacija postojećih železničkih pruga. U ovom sporazumu imamo sve ono što je neophodno kako bismo unapredili sistem železničke infrastrukture u našoj zemlji. Dakle, revitalizacija železničke infrastrukture, obnova koloseka, obnova tunela, kao i revitalizacija velikog broja železničkih prelaza. Građani Srbiji prevoziće novi, moderni vozovi koji će se kretati brzinom ne manjom od 160 kilometara na čas. Na samom kraju želim da kažem, ulaganje u infrastrukturu ili bolje rečeno, što više povežemo puteve železnicom, stvaramo još jači podsticaj za dolazak investitora, otvaranje fabrika, a samim tim i novih radnih mesta. Sa druge strane, izvoz naše robe, a Srbija je dominantnija ekonomija zapadnog Balkana, i naš put biće brži, bezbedniji i efikasniji. Na samom kraju da kažem da će poslanička grupa JS u danu za glasanje podržati sve predloge zakona iz ove objedinjene rasprave. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milan Jugović.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, poštovana ministarko sa saradnicama, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, pre svega uvaženi sugrađani, pred nama je danas nekoliko izuzetno važnih zakona. Međutim, ja bih se posebno osvrnuo na Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o kreditu između francuske Agencije za razvoj i Republike Srbije i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekat modernizacije železničkog sektora. Bez kvalitetne infrastrukture nema privrednog razvoja, nema ekonomskog napretka, nema stranih investicija. Koliko su važni autoputevi koje smo do sada izgradili, koje gradimo i koje ćemo tek graditi, ništa manje nisu važni ni projekti iz oblasti železničkog saobraćaja. Srbija je poslednjih godina zaista napravila jedan veliki iskorak, zaista krupnim koracima ide napred, putem dinamičnog privrednog rasta. Čuli smo da je u drugom kvartalu rast naš od 15%, čime ne može da se pohvali nijedna druga zemlja u Evropi, putem povećanja životnog standarda naših građana, gde ćemo uskoro imati novi rast plata i penzija. Dakle, Srbija ide putem izgradnje novih škola, novih bolnica ili ukratko, jednom rečju, sveopštom modernizacijom našeg društva, našeg sistema, naše zemlje. Možda je najbolji pokazatelj tog procesa napretka, procesa modernizacije i ovaj postupak procesa modernizacije srpskih železnica. U tom smeru, u toku je realizacija ili je u planu izgradnja brzih pruga, koja će u budućnosti promeniti Srbiju nabolje u ogromnoj meri, koja će Srbiju povezati sa velikim evropskim centrima, poput Istanbula, poput Budimpešte, poput Beča itd. Već su uveliko u toku radovi na izgradnji brze pruge Beograd-Subotica, dužine 184 kilometra, čija je vrednost blizu dve milijarde evra, a koja je opet deo jednog grandioznog projekta, srpsko-mađarskog projekta, dakle, brze prute Beograd-Budimpešta, gde će vozovi saobraćati brzinom do 200 kilometara na sat. Ovo će biti najmodernija pruga u Srbiji, a prva deonica, Beograd-Stara Pazova biće završena već negde u septembru mesecu ove godine, da bi kada čitav projekat bude realizovan, kako je predviđeno, 2024. godine, naši građani, primera radi, iz Beograda moći do Beča da stignu za neka četiri sata, a iz Beograda do Novog Sada za svega 25 minuta. Dakle, Srbija će pored stotina kilometara novih auto-puteva imati i stotine kilometara novih pruga. Upravo na modernizaciji naše železničke mreže može se sagledati mudrost politike državnog rukovodstva Republike Srbije. Činjenica da brzu prugu Beograd-Subotica gradimo sa kineskim i ruskim partnerima, dok sa druge strane brzu prugu Beograd-Niš, koja je takođe od ogromnog značaja za Srbiju, gradimo sa partnerima iz Evropske unije, govori da državno rukovodstvo ne vodi ni prozapadnu, ni prorusku, ni prokinesku politiku, već isključivo politiku koja je u službi građana Srbije, isključivo politiku koja je u službi povećanja životnog standarda naših sugrađana. Kada je SNS preuzela odgovornost za vođenje Srbije 2012. godine, možda je ogledalo prilika tadašnje Srbije bilo i stanje u našim železnicama. Navešću samo jedan primer koji je meni jako blizak kao Lozničaninu, koji je takođe veoma blizak svim stanovnicima Podrinja. Naime, pruga Šabac-Loznica-Brasina sagrađena je 1950. godine, da bi 2005. godine na njoj bio obustavljen putnički saobraćaj, dok je teretni nastavio da se odvija, ali brzinom od 10 do 30 kilometara na sat, što znači da je za ovu deonicu od oko 84 kilometara nekad bilo potrebno i 8,5 sati. Dakle, u 21. veku kada vozovi putuju i brzinom većom od 300 kilometara na sat, u Srbiji Borisa Tadića, Dragana Đilasa i ostalih vozovi su Mačvom, Loznicom, Podrinjem putovali brzinom između 10 i 30 kilometara na sat. Poređenja radi, brzi voz između Pekinga i Nanđinga relaciju od 1.021 kilometar pređe za tri sata i 13 minuta. Možemo li zamisliti investitora koji bi došao i uložio svoj kapital umesto u područje gde je, dakle, za 84 kilometara potrebno 8,5 časova da bi se savladala ta deonica? U kakvom stanju je bivši režim ostavio pruge? Ostavio je čitavo Podrinje i čitavu Srbiju bez fabrika, bez radnih mesta, bez puteva. Danas, zahvaljujući politici SNS i predsednika Aleksandra Vučića, Podrinje više nije devastirano, Podrinje više nije kraj u kome mladi ne vide perspektivu za opstanak, za život. Naprotiv, pomenuta pruga Šabac-Loznica-Brasina, nakon 13 godina, 2018. godine je rekonstruisana i na njoj je ponovo uspostavljen železnički saobraćaj, naravno, kao posledica velikih ulaganja, kako u železnički, tako i u drumski saobraćaj. Imamo u Loznicu dolazak dva velika investitora, kompanije „Adient“ i „Mint“, koje će u punom kapacitetu zaposliti više od 2,5 hiljade radnika. Realizacijom veoma važnog projekta auto-puta Ruma-Šabac, brze saobraćajnice Šabac-Loznica, Podrinje i Loznica biće dodatno otvoreni za nove investitore koji će dalje upošljavati naše sugrađane. Ovo je politika koju dugi niz godina građani Srbije prepoznaju i kojoj daju podršku, jer ta politika znači da ćemo se u budućnosti kretati prugama gde vozovi saobraćaju brzinama 200 kilometara na sat, a ne 30, gde ćemo umesto zatvorenih fabrika imati nove investicije i nova radna mesta. Ja ću, naravno, kao i moje kolege, podržati ova dva sporazuma jer su oni znak da ovaj zajam dalje omogućuje unapređenje železničkog saobraćaja, jer unapređenje saobraćajne infrastrukture je preduslov dolaska novih investicija, otvaranja novih radnih mesta i naravno daljeg povećanja životnog standarda. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, danas raspravljamo o određenim međunarodnim sporazumima koje treba da ratifikujemo kao Narodna skupština, ima i iz oblasti privrede, i trgovine, i energetike i saobraćaja. Svakako da su svi ovi sporazumi okrenuti ka Srbiji, da Srbija ekonomski ojača i postane ekonomski konkurentnija na tržištu. Kao izvestilac Odbora za privredu, spomenuo sam i Sporazum između Republike Srbije o partnerstvu, trgovini i saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenog Kraljevstva i Severne Irske. Još jednom bih se osvrnuo na taj sporazum. Pre svega, hteo bih da pohvalim i resornog ministra turizma, koji je sada prisutan ovde. Znam koliko je ovaj sporazum za Republiku Srbiju bio jako važan, znam da je izlaskom Ujedinjenog Kraljevstva iz Evropske unije postojala opasnost da izgubimo jedno jako zahtevno tržište, jako primamljivo tržište i pre svega tržište na kome se teško zauzimaju pozicije, a još teže se te iste pozicije i održavaju u nekom radu. Razlog zašto za pohvalu, zato što mislim da smo u jednom jako kratkom roku postigli sporazum sa Ujedinjenim Kraljevstvom, što nije lako, jer znam da oni nisu baš ni laki pregovarači i da uvek gledaju kada god je neki sporazum da postignu što je god moguće bolje pozicije i benefite po sebe, što je, naravno, potpuno legitimno. Ali, zahvaljujući toj upornosti, dobili smo jedan sporazum koji ipak ne može sasvim da otkloni sve one nedostatke kada je Ujedinjeno Kraljevstvo izašlo iz Evropske unije, ali to sad više nije stvar između nas i Ujedinjenog Kraljevstva, već između Ujedinjenog Kraljevstva i Evropske unije, kakav će oni kasnije sporazum da postignu. Ovo govorim samo u prilog tome da smo mi nešto u jednom delu bili efikasniji od Evropske unije i pre smo postigli sporazum sa Engleskom iliti Velikom Britanijom. Imamo zakone koji se odnose na više saglasnosti, na više oblasti. Imamo zakone o koji unapređuju, odnosno obezbeđuju sredstva za rekonstrukciju železnice, za rekonstrukciju puteva, za izgradnju novih puteva, koji regulišu snabdevanje energijom Republiku Srbiju. Svi ovi zakoni su jako bitni. Neko od kolega je rekao da od kada smo Srbiju priključili na Turski tok, kod Dimitrovgrada, da naše stanovništvo ima jeftiniji gas. Potpuno se slažem, da je to jedna ispravna konstatacija, potpuno se slažem da jeftiniji energent znači komforniji život za naše građane, ali postoji možda, to je naravno, jako važno, ali postoji jedan važnija stvar, Srbija je postala energetski stabilnija zemlja. Ne samo stabilnija zemlja, već i energetski jeftinija nego što je to bila pre priključenja tog gasovoda na granici između Srbije i Bugarske. Samo bih hteo da prikažem u jednom delu kako se bivši reži poneo u tome. Nije bilo bitno što je Srbija dobila jeftiniji gas, jeftiniji energent, što će građani Srbije da imaju bolji komforniji, kvalitet života, što će privreda u Srbiji imati bolju poziciju, bolju konkurentnost i u regionu, i u svetu, njima je bilo bitno da kažu kako je predsednik Srbije Aleksandar Vučić, izgradnjom tog gasovoda na jedan veštački, neekonomski, neprivredni način, podigao rast BDP u Republici Srbiji, da bi mogao time da se hvali u nekoj, jel, te, navodnoj izbornoj kampanji. Evo čime se služi bivši režim. Samo, znate šta, čak su još jednu stvar omašili, kada ih je upitao jedan od voditelja, novinara, šta god, koliki je to BDP Republike Srbije bio u toj 2019. godini? Rekli su mu 31, ili 32 milijarde evra. To je bio BDP za vreme njihove vlasti. Bruto proizvod Republike Srbije u 2019. godini bio je preko 50 milijardi evra. Samo pokazuje kako su oni vodili oni vodili državu i koliko su brinuli o državi i šta bi radili ukoliko bi ponovo došli na vlast u Republici Srbiji. Ako spomenete auto-puteve i da pravite auto-puteve, evo, koleginica Milanka Jevtović Vukojičić je spominjala detaljno koridore i puteve koji treba da se rade u Republici Srbiji, primetio sam jedno njeno veliko zadovoljstvo, mogu da kažem, i sreću, kada jedan krak tih auto-puteva spomenula, koji ide prema Crnogorskoj granici, da ne ponavljam sve to. Znate šta su oni govorili o tome, šta će nama taj auto-put, on treba da razvija turizam u Crnoj Gori. Pazite, njihovu percepciju, kako gledaju na Srbiju. Ne pravimo mi taj auto-put ni zbog koda drugog, taj auto-put pravimo zbog nas i naših građana. Zbog onih istih građana koji će da žive na toj trasi auto-puta, imati veće i bolje šanse da nađu kvalitetniji i bolji život, da poboljšaju kvalitet svog života, da ostanu tu gde su se rodili, gde su se školovali, gde su dobar deo života proveli, a ne da razvijamo turizam u nekoj drugoj zemlji. Oni neka prave svoj deo auto-puta, ako hoće, zbog turizma, a mi naše auto-puteve, naše pruge pravimo zbog naših građana i ni zbog čega više. Sledeća kritika na koju se uvek nailazi, pošto znate, podaci nešto govore, neke činjenice ne možete da sakrijete, ne možete ni da napadate ono što se vidi, što je opipljivo. Sledeći njihov napad jeste na to, bivšeg režima, da ne trebamo mi da ulažemo u pruge, u puteve, u energetsku stabilnost, to je pogrešno, tako kažu, evo pročitajte te njihove tzv. eksperte koji su vladali Srbijom proteklih 12 godina, do 2012. godine. Kažu, ne trebamo da ulažemo u infrastrukturu, treba da ulažemo u prerađivačku industriju. E, ljudi moji, naknadna pamet, samo nisu rekli u koju su oni to industriju ulagali dok su bili na vlasti. Evo, 12 godina gledao sam kako zemlja u kojoj sam rođen, u kojoj živim propada. Kako moji sugrađani postaju sve siromašniji, a tadašnja klika koja je bila na vlasti sve bogatija. Nisu mi rekli u koju su to privredu oni ulagali, u trange-frange metode, prodaju magle. Na prošloj sednici sam čitao spisak firmi, preduzeća, prave privrede iz Požarevca koje su zatvorili dok su bili na vlasti. Nisu uložili ni dinar, a pričaju o tome da treba se ulaže u prerađivačku industriju. Evo, hajde da kažemo, u pravu su eto u tom delu, ali da li vi možete da dovedete nekog investitora bio on i domaći, ne mora strani, evo domaći, evo da je iz Srbije, možete li da ga dovedete u neki grad ili mesto gde nema puta ili ako u blizini nema auto-puta ili nema plovne reke ili nema železnice ili nema kvalitetno snabdevanje električnom energijom ili nema priključak za gas. Da li možete da dovedete nekog investitora? Evo, ja bih voleo da Dragan Đilas pronađe takvog, ali da otvori pravu fabriku. Ne može, to ne postoji, to se ne dešava, to ne biva. Uslov je da obezbedite ekonomski razvoj Republike Srbije jeste da imate saobraćajnu infrastrukturu, da imate energetsku samostalnost, da imate energetsku stabilnost i da izvori energije budu konkurentni, hoću reći jeftiniji ili bar isti nego što su zemljama u okruženju. I, sad kada su vladali 12 godina Srbijom, kad su se oni bogatili, a ostatak od osam miliona stanovnika bio sve siromašniji, oni bi da uče nekoga kako treba da se ponašamo u ekonomiji kad je 400 hiljada ljudi ostalo bez posla dok su oni bili na vlasti. Postavljam jedno logično pitanje, ima li kraja njihovom bezobrazluku? Rešili smo problem u Boru, sad kažu da su u Boru robovlasnici, nisu više investitori. Rešili smo problem Sartida. Istu priču pričaju. Postavljaju sad pitanje oko energije, zelene energije, zaštite životne sredine i tako dalje. Gde god se nalazi bilo koji investitor, pa čak i iz zapadne Evrope, oni će da ga prikažu kao nekog zlog ko je došao da zaradi pare na jeftinoj radnoj snazi. A za vreme njihove vlasti prosečna zarada u Srbiji je bila 330 evra, a danas je blizu 600, 75/80% za osam ili devet godina s tim da oni nisu morali ničije dugove da otplaćuju, a mi smo morali njihove da otplaćujemo. Mi smo morali fabrike koje su oni srušili da ponovo podižemo. Mi smo morali ponovo da vraćamo ugled zemlji koju su oni srušili, jer su investitori koji su dolazili u Srbiju za vreme njihove vlasti, posle samo godinu ili dve iz te iste Srbije bežali glavom bez obzira. Evo, njihov najveći prijatelj kada je došao u Srbiju, to je bio Ju-es-Stil, koliko su bili u Srbiji? Četiri ili pet godina i kada su videli kakvi su ovi na vlasti, kakav je Dragan Đilas, 2011. godine pakuj kofere, vraćamo vam mi vaš Sartid za jedan dolar i idemo odavde. Međunarodni monetarni fond najuren ovde 2012. godine iz Srbije da slučajno građani Srbije ne saznaju u kakvom je stanju naša privreda, naša ekonomija, naše javne finansije da ne saznaju da ta budućnost u koju nas je vodio Dragan Đilas i bivši režim ne postoji, da je to najobičnija razvalina i provalija. I oni sad imaju pravo da pričaju kako oni brinu o interesima građana, o interesima Srbije o tome kako oni sve znaju, a mi jel te ne znamo ništa. I šta god da uradimo i šta god da uradi predsednik Srbije Aleksandar Vučić, to će da bude pogrešno i to što obilazi svako maltene naselje u Srbiji i svako selo, svaki zaselak pa i to se on dodvorava biračima. Ne obilazi on to Srbiju da bi video kako žive njeni građani, a njihovo najviše što su mogli da budu jeste krug dvojke ovde oko Vračara, dalje odatle nisu išli, nisu ni znali kako izgleda ostatak Srbije, jer su odatle išli po ovim egzotičnim destinacijama Mauricijus i sve ostalo, da otvore bankovne račune, da provode godišnje odmore, da gledaju sa daljine, valjda sladostrasno kako Srbija propada. Javlja se i onaj od Vuka Jeremića, Ponoš onaj, bivši načelnik Generalštaba, jel tako beše? Pa, on priča o uslovima pod kojima se prave vojne vežbe, pa koji su ciljevi, itd? Pa kakva je bezbednost, što ne kaže, što ne kaže da je 2010. godine Dragan Šutanovac i Ponoš da su pravili reprezentativni aeromiting, znači ničim izazvani sa pilotima koji su imali 20 sati naleta godišnje, pa se desilo da je stradao pilot, da je stradao vojnik na odsluženju vojnog roka i da je uništena jedna jako skupa borbena letelica. A recimo, pričaju o bezbednosti, tad su produžavali resurse na gumama na avionima da mogu još par puta da slete da bi Šutanovac, Ponoš, Đilas mogli da se slikaju kod tih aviona. E, takvu smo Srbiju zatekli. I ovi sporazumi baš rade sve suprotno. Da konačno Srbija postane mnogo lepše mesto za život nego što je to bila pre 2012. godine. Da njeni građani više ne beže iz Srbije, da Srbiji vraća ugled u Međunarodnoj zajednici da kada odemo negde u inostranstvo, da se ne stidimo, da kažemo i ko smo, i iz koje sredine dolazimo. A ovi mangupi, ja im želim da budu malo moji sugrađani u Požarevcu, jedno mesto blizu Požarevca, ne konkretno u Požarevcu, na jedno desetak, 15 godina, mislim da će biti dovoljno da se jednom nauče pameti.
Reč ima narodni poslanik Ivan Ribać.
Hvala predsedavajuća. Poštovana ministarko sa saradnicima, uvaženi građani Srbije. Pred nama je danas set zakona koji su nastavak suštinske politike ove vlasti koja se ogleda u tome kako pomoći i kako obezbediti uslove da naš narod živi pristojnije, da živi kvalitetnije, bezbednije i napokon, uspešnije nego što je živeo. A svi ovi predlozi zakona danas na dnevnom redu, su preduslov i samo još neki u nizu koraka ka ostvarenju svih ovih ciljeva. Danas ću pričati o dva zakona. Prvi je Predlog zakona o Potvrđivanju sporazuma o zajmu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Stara indijska poslovica kaže – reke ne piju svoju vodu, drveće ne jede svoje plodove, oblaci ne gutaju svoju kišu, sve što je veliko je uvek u korist drugih i u skladu sa tim, mi se trudimo kao vlast da radimo u korist drugih. Prvo u korist našeg naroda, pa onda u korist vaskolikog čovečanstva, koliko god da je to u našoj moći. Zato jesmo samosvesni značaja prirode čiji smo neizostavni deo, trudimo se da na najbolji način zaštitimo i ovo je jedan od koraka, koje naša zemlja nastoji da poveća otpornost na buduće rizike povezane sa klimatskim promenama, kao i da se što pre i što bolje uhvati u koštac sa problemima zagađenja vazduha. Ovaj zajam će se sprovoditi kroz aktivnosti i koje će biti podeljene u dve oblasti ili dve celine. Prva se tiče unapređenja efikasnosti i transparentnosti javnog sektora koja će se sastojati od niza akcija, kao što su modernizacija javnih nabavki, kontrola zapošljavanja u javnom sektoru i mnogih drugih sa prevashodnim ciljem uspostavljanja održivosti javnih finansija. Druga oblast će se odnositi na usvajanje zakona o klimatskim promenama i smanjenju zagađenja vazduha i realizacijom ovog zakona, za očekivati da će se pokrenuti zeleni i održivi ekonomski rast. Od naše zemlje se očekuje da će usvojiti niz zakona i podzakonskih akata, koji će doprineti da naši građani žive u zdravijem i bezbednijem okruženju, a između ostalog oni su deo opšteg evrointegracijskog procesa naše zemlje. Što se tiče predloga zakona o Potvrđivanju ugovora o kreditu između Francuske i Agencije za razvoj Republike Srbije, za realizaciju programa urbane sredine otporne na klimatske promene njegov značaj ide u korak sa politikom Vlade Republike Srbije, koja je usmerena na poboljšanje i reformisanje zakona, kako bi se na najbolji način odgovorilo na klimatske promene kroz povećanja otpornosti na buduće eventualne rizike i šokove koji su povezani sa klimatskim promenama u urbanim sredinama. Valja takođe naglasiti da će sredstva kredita biti korišćena u vidu budžetske podrške kako bi se promovisale reforme vezane za upravljanje zaštite životne sredine. Ovo je samo jedan deo od zakona pred nama čiji će pozitivni efekti doprineti boljem životu naših građana. Naravno, verovatno će se naći neko od onih koji su za vreme svoje vlasti uzimali kredite, kako bi povećavali plate i penzije, ukoliko su izborne godine ili jednostavno kako bi isplaćivali plate i penzije, i naći će da osude i ove predloge zakona, ali treba im reći - gospodo mi smo mudro u interesu naroda vodili ekonomsku politiku donoseći čak brojne krajne nepopularne mere, kao što to smanjenje plata, smanjenje penzija, da bi smo sada mogli da brinemo između ostalog i o zaštiti životne sredine i u tom smislu da uzimamo i ove kredite koji će nam pomoći da to što bolje i što pre uradimo, a da nema više bojazni od finansijske krize kako je bila vreme onih koji su od međunarodnih partnera dobijali znatno veća finansijska sredstva, ali su ih locirali isključivo u privatne džepove. Setimo se samo perioda nakon pada režima Slobodana Miloševića, koliko je tada novca ušlo u našu državu a šta je ostalo od toga i na šta je on iskorišćen možemo iz tog perioda samo da setimo one pljačkaške privatizacije na kojem je devastirana srpska ekonomija, srpska privreda i srpsko društvo na koncu i ništa od toga nije bilo dobro urađeno za našu zemlju ili da budemo pošteni, uređeno bar malo. Želeo bih još nešto da kažem. U prethodnih nekoliko dana pronela se vest da je ukinut roming među državama zapadnog Balkana, bar najviše njih, čini mi se da je u Grčkoj samo smanjen, da nije ukinut skroz ali je na dobrom putu i to je jedna lepa vest koja je obradovala građane svih pomenutih zemalja. I postavlja se pitanje – ako ovako jedan mali boljitak je doneo dobro svim ovim narodima, zašto umesto da se radi na još većim i značajnijim projektima koje će poboljšati život svih naših građana, zemalja zapadnog Balkana, neke zemlje u našem okruženju permanentno bude zle duhove prošlosti ne daju im da konačno već jednom napuste ovaj prostor. Naravno tu izuzimam našu zemlju, jer smo svedoci da predsednik kao predstavnik naše zemlje sve vreme vodi upravo ovu politiku koju sam naveo u prvom delu moje konstatacije, a to je politika mira, politika saradnje međusobnog razumevanja i pomoći, pa i onih koji nam ne vraćaju na isti način. Pre neki dan smo bili svedoci da su nam prebili dete. Malog Nikolu Perića, iz sela Gojbulje kod Vučitrna, skinuli mu krstić, lomili i gazili ga po njemu. Svedoci smo da jedinoj Srpkinji u Đakovici, gospođi Gašić svakodnevno prete klanjem, prete ubistvom i proterivanjem. Na spomen velikog prijatelja Srbije gospodina Viktora Orbana, da nas kao državu odmah treba što pre primiti u EU, odmah se odapinju otrovne strele iz nama susedne države, koja nas uslovljava raznoraznim uslovima, te kako treba da uvedemo sankcije Rusiji ili mnogo drugih, a možda će tražiti da i mi dođemo da proslavljamo onu zločinačku akciju „Oluja“, kao što to rade naša braća iz Crne Gore, onu akciju kada je sa vekovnih ognjišta proterano 250 hiljada srpske nejači i možda će im i to biti jedan od uslova da nam daju podršku za pristupanje naše zemlje EU. Kao grom iz vedra neba nas optužuju za državni udar, za veliku srpsku hegemoniju iz Crne Gore, donoseći rezoluciju koja pritom ne odgovara istini, isti oni koji su na krilima borbe za očuvanje svetinja SPC nošeni, osvojili vlast, a sada se utrkuju da čestitaju dan državnosti takozvanoj državi, lažnoj državni Kosovo, uz velike muke da dokažu da nisu čestitali sličan praznik Republici Srpskoj. Čemu sve to, poštovani prijatelji? Vama Srbija ne želi ništa loše. Ne gleda vas kao neprijatelje, već kao saradnike, saveznike i prijatelje. Srbiju kao pouzdanog partera koji drži reč i poštuje svoje obaveze prepoznaju, i to otvoreno kažu, i gospodin Orban i gospodin Zajev i gospodin predsednik Češke Republike Zeman, koji se izvinio za ono bombardovanje NATO pakta. Na koncu, i ambasador SAD u Beogradu gospodin Godfri, koji je na proslavi Dana nezavisnosti, 4. jula, rekao da Srbija nema boljeg partnera od SAD. Na kraju, i gospođa Merkel, jedna od najuticajnijih političkih ličnosti današnjice, kaže da je Srbija pouzdan partner i da je što pre treba videti u EU. Da ne pominjem nama stare, bliske i iskrene prijatelje Rusiju, Kinu, Arapske Emirate i brojne druge. Sve ovo nije ne zasluženo. Mi smo ovo zaslužili na najbolji mogući način, ali naš cilj kao države nije potpuni ukoliko nas sve, naše komšije iz okruženja, ne prihvatite kao prijatelje i ako se svim snagama trudimo da pokažemo i dokažemo kao prijatelji, često poštujući onu hrišćansku misao koju je, čini mi se, izrekao sv. Jovan, a koja kaže: ko tebe kamenom, ti njega hlebom. Dosta je kamenja pucalo po našim leđima i našem obrazu. Setite se kada je predsednik Vučić bio u Srebrenici, da se pokloni senima nevino stradalog stanovništva, kako su hteli da ga liše života i kako je neposredno nakon toga prijatelje iz Federacije doveo i ugostio u Beogradu, gde su bili u Knez Mihajlovoj dočekani aplauzima. Setite se kada smo kod katastrofalnih zemljotresa u Hrvatskoj pomogli zvaničnom Zagrebu u vidu donacije, kako smo pomogli selu Goraždu u Federaciji, koliko smo samo vakcina podelili i ko se sve vakcinisao na našoj teritoriji i kako je bio ugošćen. Poštovani prijatelji, istorija svih naših naroda na ovim prostorima je bila burna. I mi nismo sveci, mi smo nekada pravili greške. I mi smo nekada bili krivi, što zasluženo, što ne zasluženo. Nekada smo bili krivi što su u našim crkvama i manastirima pravoslavne freske, a ne neke druge, nekada zbog lakomislenosti i lakovernosti, nekada zbog, jednostavno, loše vođene politike i ne prepoznavanja političkih kretanja u svetu, a nekada jednostavno zbog golih geopolitičkih interesa, najrazvijenijih sila, ali nebrojeno su prema nama činjene greške, a i danas se čine. Ipak, to ne treba da znači da ne možemo da se ispravimo, da se poboljšamo i da i vi i mi radimo na tome da obezbedimo bolju budućnost za našu decu i za nas, ali to je revirzibilan proces i na tome možemo uspeti samo zajedno. Ovim napadanjem Srbije i njenih građana, bez ikakvih osnova, taj trenutak boljeg života se nepravedno odgađa, a tako nam je svima na dohvat ruke. Dajete da konačno jednom oteramo zle duhove prošlosti sa ovih prostora i ne dozvolimo im nikada više da se vrate, uvažavanjem, poštovanjem, saradnjom i ekonomskim razvojem, upravo onim što je suština politike SNS, koju je definisao i sprovodi u delo predsednik Republike Aleksandar Vučić. Hvala.
Hvala. Reč ima prof. dr Marko Atlagić.
Poštovani potpredsedniče dr Orliću, poštovana ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, odmah da kažem da podržavam sve nacrte sporazuma koji su danas na dnevnome redu ovog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije, jer su izuzetno važni za ubrzanu modernizaciju naše zemlje, koju provodi Vlada Republike Srbije, a motor ubrzane modernizacije Republike Srbije je naš predsednik Aleksandar Vučić. Pošto su moje kolege i koleginice dovoljno kazale o ovim nacrtima, dozvolite samo nekoliko rečenica vezano za gasni sporazum Niš – Dimitrovgrad - Bugarska (granica). Poštovani narodni poslanici, vi koji ste bili u prošlom sazivu, a i vi poštovani građani Republike Srbije koji pamtite, kada smo u ovom visokom domu se opredeljivali za izgradnju gasovoda od Zaječara do Horgoša dužine 406 kilometara, naši politički protivnici, Dragan Đilas, Vuk Jeremić, Boris Tadić i drugih okupljenih u Demokratskoj stranci, bili su protiv toga, govoreći da do realizacije neće nikada doći. Ovde su to govorili u ovom visokom domu i naravno lagali. Lagali su. Evo, ovaj gasovod je završen, dužine od 400 kilometara od Zaječara do Horgoša i tu nismo dizali na velika zvona i, gle čuda, novinari skoro da nisu i zabeležili to. Šta su radili ti novinari kada bar nisu nekoliko puta istakli ovaj gasovod za koji su tvrdili i oni, većina, da nikada neće doći do realizacije. Ovaj projekat danas koji je na dnevnom redu, samo dve rečenice, Niš – Dimitrovgrad - Bugarska (granica) je prioritetan. Zašto je prioritetan za nas i ne samo za nas, nego i za EU? Zbog toga što će se njegovom realizacijom osigurati povezivanje gasnog sistema Republike Srbije sa susednim zemljama i ne samo to, već i omogućiti dopremanje prirodnog gasa na tržište i drugih pravaca snabdevanja. To je jako važno za naš ukupni privredni razvoj. Kako ste videli, ovaj projekat će zadovoljiti 80% trenutnih potreba. Deonica je duga 109 kilometara. Radi se o zajmu od 20 miliona evra, koje će pozajmiti Evropska investiciona banka. Dozvolite sada da kažem da mi ovih dana, poštovani potpredsedniče dr Orliću, svakodnevno imamo medijske napade na predsednika Republike bez i jednog argumenta. Gle čuda, u te napade uključio se, verovali ili ne, i potpredsednik stranke Vuka Jeremića, bivši Srbin Borivoje Borović. On je sa velikim oduševljenjem, verovali ili ne, primio vest da je crnogorskom parlamentu usvojena rezolucija kojom se srpski narod označava kao genocidan. Taj Borović, bivši Srbin, je brutalno napao vlast u Srbiji, predsednika Vučića i zatražio da prestane da komentariše dešavanja u Crnoj Gori i usvojenu rezoluciju, odnosno, poštovani građani, da zabrani da se naš srpski narod u Crnoj Gori da se zaboravi. To je tražio. To je taj borac iz Petog oktobra. To je taj borac iz devedesetih godina, kada je naš srpski narod u Pakracu bio napadnut, a on dizao zajedno sa Vukom Draškovićem ustanak ovde u Beogradu. To da se zna. On je doslovce rekao: "Aktuelna vlast treba da drži ruke dalje od Crne Gore. Oni žele da Crnu Goru tretiraju kao svoju provinciju. Mi Srbi i Crnogorci koji živimo u Srbiji nećemo to dozvoliti". Da li možete verovati, poštovani narodni poslanici, da je to izrekao? Ja ga pitam – je li on Srbin ili Crnogorac? Evo, pitam ga direktno. Ovo je važno, poštovani građani. Borovićev šef je niko drugi nego Vuk Jeremić, vođa, odnosno član međunarodne bande lopova i prevaranata, veoma blizak Vuk Jeremić sa Milom Đukanovićem, pa ako hoćete i Milanom Roćenom, savetnikom Mila Đukanovića, jer je Vuk Jeremić rekao u razgovoru sa njim da će mu je…, je li, mater Srbiji, a ovaj Crnoj Gori. Završen citat. Vidite o kome se radi, o kakvim se ljudima radi. Od Vuka Jeremića niste mogli, poštovani građani, ništa drugo očekivati. To je taj Vuk Jeremić koji je decembra 2008. godine u razgovoru sa američkim kongresmenom Tedom Doom, rekao, citiram: “Ulazak Kosova i Metohije u Ujedinjene nacije je najbolje čemu se Srbija treba da nada“, završen citat i tako se odrekao Kosova i Metohije i svrstao u red izdajničkih bitangi naše zemlje. Poštovani građani Republike Srbije, zato 27. oktobra 2010. godine, jedan od najvećih datuma za tzv. državnost Kosovo. Toga dana je Priština dobila, zahvaljujući Vuku Jeremiću, pravni argument da gura svoju nezavisnost do kraja. Poštovani građani Republike Srbije, vama se obraćam, zato Priština slavi Vuka Jeremića, jer ga šiptarsko rukovodstvo smatra tvorcem najvažnijeg papira u rukama tzv. Kosova. Završen citat itd. Dakle, vidite o kakvom se čoveku radi, Vuku Jeremiću. Idemo dalje. Evo ga ovih dana, nazad nekoliko dana, Vuk Jeremić preti revanšizmom nama u SNS, Vladi Republike Srbije i predsedniku Republike Aleksandru Vučiću, kao što su pretili u vreme, verovali ili ne, fašizma. Rekao je, citiram – da će trajno zabraniti rad pojedinih medija i hapšenje Ane Brnabić i Aleksandra Vulina, trajno zabraniti, podvlačim, trajno zabraniti, kao za vreme fašizma, SNS, SPS i svih derivata radikala. Završen citat. Ja postavljam pitanje gospodi novinarskim udruženjima - zašto nisu reagovali na ovakve izjave Vuka Jeremića? Gospodine Vuče Jeremiću, na vaše ovakve pretnje u vidu fašističkih pretnji, mi u SNS odgovorićemo još jačim radom, izgradnjom tvornica, kao što je juče predsednik Vuči bio na udaranju kamena temeljca, izgradnjom autoputeva, sedam u ovoj godini se gradi, bolnica, škola, vodovoda i kanalizacija. Nego, gospodine Vuče, usput samo da vas priupitam, pred licem građana Republike Srbije. Ja molim jedan deo narodnih poslanika kojima nije interesantno, ja sam ćutao dok su oni govorili. Gospodine Vuče, šta vam radi u savetodavnom odboru vašeg Centra za međunarodnu politiku i održivi razvoj švajcarska političarka Mišelin Kalmi-Rej, koja se decenijama bori za tzv. nezavisnost Kosova? Odgovorite, Vuče Jeremiću, pred licem građana Republike Srbije. Poštovani potpredsedniče doktore Orliću, ova Mišelin predstavlja Natašu Kandić na međunarodnim skupovima, kao predstavnik poštene Srbije, gle čuda. Šta vam radi ova žena, Vuče Jeremiću, u vašem centru? Čiju ona politiku zastupa, Vuče Jeremiću, bitango jedna? A, optužujete Aleksandra Vučića za izdaju. A, vi ste se odrekli Kosova, kako sam citirao, već 2008. godine. Za razliku od vas, Aleksandar Vučić nikada, nikada neće potpisati nezavisnost Kosova i to je 100 puta rekao, a mi vrlo dobro znamo. Prestanite više, Vuče Jeremiću i vi gospodine Đilase i vi gospodine Tadiću, da lažima obmanjujete građane Srbije. Juče ste i prekjuče na vašim televizijama pod kontrolom Dragana Đilasa optužili SNS i Aleksandra Vučića da smo mi vodili ratove devedesetih, da smo ratnih huškači. Pa, više vam ne veruju ni vaši mentori sa zapada. Ja ću zbog građana da kažem nekolike rečenice o tome, jer svi istoričari, skoro svi, SAD, Nemačke i drugih zemalja tvrde da su rat započeli SAD, Nemačka, Vatikan i NATO. Šta je to u vama, gospodine Vuče, gospodine Tadiću i gospodine Đilase, šta je to u vama? Evo, citat Franje Tuđmana. Citiram: „Moglo je proći i bez rata, ali Hrvatska to nije želela. Mi smo procenili da samo ratom možemo dobiti nezavisnost Hrvatske. Da nismo tako učinili, ne bismo dobili nezavisnost Hrvatske.“ Završen citat. Franjo Tuđman, 24.05.1992. godine na Trgu Bana Jelačića u Zagrebu. Da li je tako, gospodine Vuče Jeremiću? Da li je tako, gospodine Tadiću? Evo još jednog citata, ministra unutrašnjih poslova Republike Hrvatske, Josipa Boljkovca, koji je bio 1990-1992. godine. Citiram, on kaže: „Tuđman je želeo rat po svaku cenu. Rat nije bio nužnost, nego namera. Po tom konceptu, Srbi su trebali nestati iz Hrvatske.“ Završen citat. Josip Boljkovac, ministar unutrašnjih poslova, 13.02.2009. godine. Šta radite vi, gospodine Tadiću? Šta radite vi, Vuče Jeremiću? Šta radite vi, gospodin Đilas? Taj vaš šovinizam, autošovinizam, je ubistvo za državu Srbiju. Kad sam već kod ovoga i želeo bih da nikada, nikada na televizijama pod vašom kontrolom više to ne ponovite, evo, sad ću vam citirati Džejms Bejkera, državnog sekretara SAD, iz 1990-1992. godine. On kaže, citiram: „Slovenija i Hrvatska su uzročnici rata u bivšoj Jugoslaviji“. Ne kaže nikakav Milošević i Srbija, nego – Slovenija i Hrvatska su uzročnici rata u bivšoj Jugoslaviji. „Njihovo nasilno otcepljenje bilo je u suprotnosti sa aktima Helsingškog sporazuma iz 1975. godine. Jugoslavija je direktno gurnuta u svođenje računa vojnim sredstvima. Jednostrano proglašenje nezavisnosti protiv naših upozorenja, upotrebili su silu, što je izazvalo građanski rat.“ Završen citat. Akademik Jelena Guskova, u knjizi „Istorija jugoslavenske krize 1990. do 2000.“Beograd, 2003. godine, strana 28. Gospodine Jeremiću, gospodine Tadiću, gospodine Đilas, posle ovih citata i gospodine Šutanovac, i vi ste prekjuče to izrekli, ako imate bar malo stida i morala, ali čini mi se nemate jedno i drugo, nikada to više nećete upotrebiti. Džejms Bejker je rekao ovako, citiram ponovo jedan drugi citat: „Jednostrano proglašenje nezavisnosti od strane Slovenije i Hrvatske i njihova upotreba sila u preuzimanju graničnih prelaza izazvali su građanski rat“. Završen citat. Znate, poštovani poslanici, gde je to rekao državni sekretar? Rekao je 12.01. verovali ili ne 1995. godine na sednici Komiteta za spoljne odnose u predstavničkom domu američkog Kongresa. Šta sad kažete, gospodo okupljeni oko Đilasa, oko Tadića i oko Jeremića? Da ja završim sa ovim Josipom Boljkovcem, da ga više ne spominjem, on je ovako rekao, citiram: „Tuđman je želeo rat po svaku cenu, rat nije bio nužan, već namera. Po Tuđmanovom konceptu, Srbi su trebali nestati iz Hrvatske“, završen citat, 13. februara 2009. godine, „Slobodna Dalmacija“. Vezano za moje krajišnike i Srbe iz Hrvatske, Edo Murtić, veliki hrvatski slikar, je rekao, citiram: „Bilo mi je strašno, mučilo me to što sam od Tuđmana čuo nekoliko meseci pre izbora 1990. godine. Došao mi je Tuđman, latelijer, i oduševljeno počeo pričati o tome da Hrvatska mora krvljom dobiti svoju državu i da ćemo mi, misli, Tuđman sa HDZ-om, napraviti ono što Pavelić nije uspeo napraviti 1941. godine, da će 50% Srba morati spakovati kofere i odseliti, a ostalih 50% ili postati Hrvati ili nestati. I rekao sam mu da je ludak i isterao ga iz kabineta i nikada više nije došao tamo“, završen citat, „Identitet“ časopis, broj 61, 2003, strane 8-11, autor Mira Šuar Babić. Dakle, radi se o hrvatskim autorima i da naši autošovinisti jednom čuju za vekova i vekove. Bivši američki ambasador u Beogradu Voren Cimerman, da vidite šta je i on rekao, da gospodin Đilas, Jeremić Vuk i Tadić vide, kaže ovako, citiram: „Ni avgusta 1991. godine nisam uspeo da ubedim Tuđmana i Bobetka da odustanu od ratne opcije. Tuđman je tada priznao da otpočinje opšti napad protiv JNA i četničkih separatista. Kada sam predložio Tuđmanu da razmisli o drugoj opciji, o davanju autonomije Srbima u Hrvatskoj, a samim i tim odbacivanjem vratne opcije, Tuđman je odbio svaki daljni razgovor na tu temu“, završen citat, Voren Cimerman iz knjige „Izvor jedne katastrofe“, Zagreb, 1996. godine, strana 95. Jel vam sad jasno, Vuče Jeremiću, Borise Tadiću, Dragane Šutanovac i ostali, a optužujete Srbe da su oni vodili rat? Mi smo ovih dana čuli strahovite optužbe, gospodine potpredsedniče, a moram odgovoriti na račun nas, SNS, Aleksandra Vučića, verovali ili ne, od nikoga drugog nego od bivšeg ministra odbrane Dragana Šutanovca. Videli ste na jednoj televiziji, pod kontrolom Dragana Đilasa, a inače Dragan Šutanovac nosi naziv „zgrabinovac“, jer je pljačkao dok je bio ministar odbrane. Ja ću biti direktan ovde. To je taj ministar odbrane i ja ga pitam – da li je istina da je prilikom nabavke mobilnog sistema radiorelejnih uređaja preko „Jugohemije“ na kursnim razlikama oštetio budžet Republike Srbije, kao ministar odbrane, za 270 miliona evra? Ovo je citat. Znate li odakle je ovaj citat? To ne kažem ja, ni novinari, nego Državna revizorska institucija, a objavile i „Večernje novosti“ 18. jula 2012. godine. Šta kažete, gospodine Šutanovac, na ovo? Da li je tačno da ste kao ministar odbrane 2010. godine platili nadogradnju softvera za VMA, verovali ili ne, 850 hiljada evra? Poštovani građani Republike Srbije i narodni poslanici, to je čak četiri puta više nego što je taj kompjuterski program koštao kada je kupljen kao novi. Državna revizorska institucija 13. februara 2013. godine, a objavio jedan list. Šta sad kažete, gospodine Šutanovac? Moje informacije govore da i dan danas taj uređaj ne radi. Milionsko popravljanje softvera Šutanovac je proglasio kao vojnu tajnu, a posao je završen bez javnih nabavki i bez javnog poziva, direktnom pogodbom. Kada već toliko svaljuje i laže na nas svakodnevno, ja ga pitam – da li je tačno da je Šutanovac dok je bio ministar odbrane svom najboljem drugu Aleksandru Babcu dodelio državne poslove u vrednosti od 156 miliona dinara? Da li je tačno ili ne, a Babac je radio kao direktor marketinga u toj firmi? Taj isti Babac je formalni vlasnik luksuznog stana u Njegoševoj 51, a u kome je živeo Dragan Šutanovac. Jedan nedeljni list nas obaveštava 21. septembra 2012. godine, strana dva. Pitali smo ga ovde kada je sedeo u ovom visokom domu da li je tačno i on govori da je on zaslužan za razvoj odbrane. Dragan Šutanovac je zajedno sa Ponošom, koji se trsi ovih dana i pljuje po nama, veliki deo starešinskog kadra penzionisao u najboljim godinama, a kada su bili najiskusniji i najsposobniji. Dvadeset i šest generala uklonili su iz Vojske. Šta beše ono, gospodine Šutanovac, o pogibiji pitomaca na Pasuljanskim livadama? Hajde progovorite o tome i da dalje ne govorimo o tom Šutanovcu, zvanom „zgrabinovcu“, a moram da kažem, izvinite, nekolike rečenice, pošto je prekjuče na jednoj televiziji non-stop pljuvao predsednika Vučića i nas iz SNS, niko drugi nego gospodin Zdravko Ponoš. Taj je, poštovani građani, kao načelnik Generalštaba poguban za Vojsku Srbije bio. Odrekao ga se kao načelnika Generalštaba, verovali ili ne, čak i Boris Tadić, takav kakav je Boris Tadić, a sada ga novce pridobio Vuk Jeremić. Hajde recite, gospodine Ponoš, koliko vam je dao Vuk Jeremić? Verovatno ne džigericu za koju bi čitav svet obišli, samo da vam to da. Svaki pripadnik Vojske Srbije crveni se od stida danas kada ocenu o Vojsci Srbije daje Zdravko Ponoš, poštovani građani. Taj Ponoš je kao general stajao mirno pred NATO poručnicima dok su mu on i Tadić i Jeremić i Đilas hrabru srpsku vojsku isporučivali Haškom tribunalu. Jel tako, gospodine Ponoš? Obećao je američkom senatoru da će Vojsku Srbije smanjiti sa 62.000 na 27.000. Jel tačno, gospodine Ponoš? Svako ko je razmišljao kao patriota izbačen je iz Vojske Srbije, kako sam rekao – 27 generala, najbolji kadar je penzionisan. Pitam ga pred građanima Srbije – zašto često posećuje danas, a i ranije, zapadne ambasade, u koju svrhu to radite, gospodine Ponoš? Naravno, da nećete odgovoriti na to pitanje, ali ako imate bar morala odgovorite na to pitanje. Na kraju, dok naš predsednik Aleksandar Vučić čini nadljudske napore da povrati međunarodni ugled naše zemlje i prilično ga je doveo na određeni nivo, zavidan, sprovodeći politiku mira, politiku bezbednosti, politiku solidarnosti, politiku zdravlja svih naših građana u Srbiji i okruženju i politiku ubrzane ekonomske modernizacije naše zemlje, dotle Dragan Đilas, Vuk Jeremić i Boris Tadić svakodnevno blate predsednika Vučića i njegovu porodicu i njegove saradnike, psujući ih svakodnevno, snimajući filmove koji traju po sat i nešto ispunjeni lažima, dotle pune svoje računa po raznim destinacijama širom sveta koje je uzeo Dragan Đilas, 619 miliona, dok je bio na vlasti, jer pre toga, kako znate, poštovani građani, bio je obični gologuzan. Pravda naroda će vas zasigurno stići. U to sam ubeđen. Živela Srbija.
Hvala profesore Atlagiću. Reč ima Uglješa Mrdić. Preostalo vreme poslaničke grupe 32 minuta.
Zahvaljujem predsedavajući gospodine Orliću. Uvaženi gospodine Orliću, uvažena ministarko gospođo Matić sa svojim saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici i dragi građani Republike Srbije, Srbija i ovim sporazumima i ovim zakonima potvrđuje da jača sve više i više iz meseca u mesec, a želeo bih samo da istaknem da su ovi zakoni danas o kojima govorimo, o kojima smo raspravljali i te kako bitni i što se tiče i zaštite životne sredine i što se tiče jačanja naše saobraćajne infrastrukture i što se tiče jačanja i osnaživanja javnog sektora u Republici Srbiji. Ovi sporazumi, kao što je danas prilikom izlaganja i rekao ministar finansija Siniša Mali, vrednosti su oko 768,8 miliona evra. Dakle, ovi sporazumi vrede malo više nego što je Dragan Đilas dok je bio i na čelu grada Beograda i dok je bio ministar oteo od građana Srbije. On je oteo od građana Srbije 619 miliona evra i kada bi sabrali sve ono što su oteli Vuk Jeremić, Boris Tadić i njihovi saradnici, došli bi do cifre da su oni oteli jednu ogromnu vrednost. Mi danas pokazujemo kako Srbija vodi računa i o svakom dinaru i koliko se vodi računa i da imamo i dobre odnose ne samo sa zemljama u regionu, o čemu su govorile moje drage kolege iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, nego da imamo i dobre odnose i sa Velikom Britanijom i sa Francuskom i sa svim onim drugim državama sa kojima treba da imamo dobre odnose, prvenstveno radi interesa Republike Srbije. I danas se pokazuje koliko Srbija vodi jednu odgovornu politiku, odgovornu politiku, naročito što se tiče ekonomije, pa samim tim to potvrđuju i ovi najnoviji rezultati gde je Srbija ponovo što se tiče rasta ekonomije, u dosadašnjem delu ove godine prva u Evropi, pa onda i ne treba da bude iznenađenje kada imamo jednu odgovornu politiku predvođenu Aleksandrom Vučićem da će sada u januaru prosečna plata u Srbiji biti 612 evra, u Beogradu 770 evra, a u Beogradu je već danas 705 evra. Moje kolege su govorile koliko su iznosile te prosečne plate do 2012. godine. Nekoliko puta manje. Dakle, to samo govori da se do 2012. godine otimalo i nije vodilo računa, a danas se ne otima, danas se vodi računa, danas se sklapaju sporazumi, danas se uzimaju i otimaju milioni, desetine i stotine miliona evra od građana Srbije, nego danas se sklapaju sporazumi te vrednosti i veće vrednosti ne bi li izgradili i saobraćajnu infrastrukturu u Srbiji, ne bi se još bolje povezali i sa Severnom Makedonijom i sa Bugarskom i sa Crnom Gorom i sa Albanijom, Bosnom i Hercegovinom i svim onim drugim državama u regionu sa kojima imamo dobre odnose. A onda se dogodi situacija da Srbiju koja jača napadaju. Ko napada? Napada deo opozicije predvođen Draganom Đilasom, zajedno sa svojim partnerima, pojedinim političkim faktorima u regionu. Onda im ne odgovara ništa dobro što radi Srbija, pa im ne odgovara i kada Srbija, pošto jača svoju ekonomiju, ima više novca u budžetu, onda ima i dovoljno sredstava da ulaže u svoj sistem bezbednosti i odbrane u prikazivanje naše vojne snage Republike Srbije, svih naših snaga bezbednosti vojske i policije. Dakle, danas se ulaže u vojsku i policiju ne da bi se pripremali za rat, nego da bi se što duže održali u miru, zato što je Srbija danas najbitniji mir i stabilnost u regionu i kao što je rekao i predsednik Aleksandar Vučić, prilikom gostovanja – Srbija više nikad neće ratovati, Srbija se sprema da za 10 godina bude još uspešnija, a region mnogo snažniji. Sada mi recite dragi građani Srbije, koja to država ima ovakvo rukovodstvo u regionu koje ovako misli, da naša država bude iz godine u godinu sve uspešnija, ali i da region naš bude još snažniji. Dakle, mi nismo poput nekih naših komšija koji ne žele jaku Srbiju, mi želimo jaku Srbiju, ali želimo i snažan region, želimo jake države sa kojima se graničimo. Naravno da se onda i dogodi situacija da pojedinim tajkunima, kriminalcima, političkim faktorima u Srbiji i regionu smeta to jačanje Srbije, smeta svaka vojna vežba, smeta ekonomski rast i smeta svaki dobar sporazum i dobar zakon. Na sreću, Srbija je odabrala na izborima ovu vlast i daj bože da još dugo traje. Srbija ima danas ove sporazume o čemu smo govorili i to samo potvrđuje da mi želimo da ojačamo saobraćajnu infrastrukturu ne samo zbog Srbije, nego i zbog drugih država. Želimo jednostavno da neko ko hoće da dođe iz Turske preko Bugarske i Srbije, da lakše može da dođe do Mađarske. Prema tome, želimo da korist od svih ovih sporazuma ima ne samo Srbija i njeni građani, nego da imaju i sve države sa kojima se graničimo. Kako moje kolege narodni poslanici, tako i vi iz Vlade Srbije, predvođeni Anom Brnabić, našoj premijerkom, tako i naš predsednik Aleksandar Vučić pokazujete jednu snagu, jednu volju, pokazujete jednu želju, da svaki dan, svaki mesec uradite nešto dobro za Srbiju i to potvrđuju i svi događaji koje imamo ovih dana zato što Srbija danas, za razliku od 2012. godine ima jaku Vladu Srbije, ima stabilan kurs dinara, ima jaču vojsku, jaču policiju i jedan od najboljih zdravstvenih sistema u Evropi. Prema tome, da bi stigle da govore i moje drage kolege narodni poslanici, ja ću na kraju da kažem da ću naravno u danu za glasanje dati punu podršku ovim odličnim sporazumima koje podsećam, vrede 768,8 miliona evra, vrede otprilike onoliko koliko je bivši režim, predvođen Draganom Đilasom oteo od građana Srbije, ali danas mi imamo onu vlast, tj. Vladu Srbije i predsednika Aleksandra Vučića koji čine sve da građani Republike Srbije žive bolje, da imamo mir i stabilnost u regionu i da se povezujemo sa celim svetom. Živela Srbija. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, naravno da ću podržati sve ove zakone, posebno iz razloga što gotovo sve tačke doprinose daljem privrednom razvoju Srbije. Kao neko ko je gradio industrijsku zonu u Inđiji, znam koliko je autoput prednost za one opštine koje se nalaze pored autoputa, za njihove industrijske zone u odnosu na one koje to nemaju. Takođe, kao neko ko ima gasovod u opštini gde je gas razveden i za privredu i za građanstvo, znam šta znači gasovod, šta znači za korisnike, za individualna domaćinstva i šta znači za privredu i recimo da odluku o tome da svoju investiciju plasira u Inđiji, u industrijskoj zoni koju smo pravili zahvaljujući autoputu, je doneo upravo iz razloga što ima količinu gasa koja mu je neophodna za proizvodnju guma, a treba da proizvede pet miliona guma, odnosno to je protivrednost godišnja u BDP 250 miliona evra. Dakle, prevagnulo je za industrijsku zonu to što smo imali autoput, prevagnulo je za „Toju“ to što smo imali autoput i dovoljnu količinu gasa. U Inđiji je trenutna nezaposlenost 3,7%, prateći Inđiju, to su uradile opština Ruma, Pećinci, tako da je ukupna nezaposlenost u Sremu veoma niska, zahvaljujući pre svega infrastrukturi: dve međunarodne pruge i dva međunarodna puta, zahvaljujući čak i plovnom putu Dunav, zahvaljujući tome je nezaposlenost u Sremu ja mislim pala ukupno ispod 5%, to kolega Martinović zna čak bolje nego ja. To je značaj te infrastrukture i značaj železnice koja su u ovom trenutku obnavlja u Sremu, dakle, radi se o pruzi koja će ići prema Budimpešti. To je još jedna prednost zbog koje je, verovatno to je odlučio da svoju investiciju vrednu 380 miliona evra plasira u Inđiji, a ne u Poljskoj zato što ima dobru infrastrukturu da autoputem i železnicom plasira svoju robu, odnosno da tu mogu da pristignu sirovine koje koriste, i stoga su se oni odlučili za tu investiciju sa 560 radnih mesta lociraju u našoj zemlji, ne u Poljskoj i da to bude u Inđiji a ne u nekim opštinama koje su im predlagane na teritoriji Srbije. Dakle, iz tih razloga privrednog razvoja, infrastruktura je veoma bitna. Ona je na neki način put kojim se kreće automobil koji se zove privreda Srbije. Ekonomija, odnosno taj privredni deo proizvodnje, a to vam je motor, a bez investicija, to je kao gorivo koje se sipa u taj automobil, investicije su one koje napajaju taj motor da može da se kreće po toj infrastrukturi, po putevima. Mi, za razliku od prethodne vlasti imamo robu koju možemo da izvozimo tom infrastrukturom koju smo napravili ili ćemo napraviti, imamo radnike zaposlene koji će koristiti i železnicu i autoputeve i neke druge puteve koje smo obnovili da što pre dođu do svojih radnih mesta, imamo puteve i infrastrukturu kojima će dolaziti sirovine i gotovi proizvodi biti izvoženi, jer sve male zemlje koje žele ekonomski da napreduju moraju da budu orijentisane na izvoz i ova zemlja ide u tom pravcu da bi tim izvozom finansirali dugove i zajmove koje smo nasledili, dugove i zajmove koje smo mi napravili da bi razvili infrastrukturu i privredu. Dakle, tim izvozom mi moramo da servisiramo i dugove, da zanavljamo privredu, stvaramo akumulaciju, ali da lični dohodci i u buduće penzije budu sve veći i da budu zarađeni, da se isplaćuju od zarađenog novca, od rasta BDP koji će u ovoj godini biti tri milijarde veći nego prethodne godine. Za te tri milijarde svi zajedno ćemo moći više da potrošimo nego prethodne godine, više da uložimo u infrastrukturu, više da uložimo u subvencije za razvoj dalje privrede i na takav način ćemo svi doći do tog novca ili će novac na određeni način doći do nas, do javnog sektora, pa i do narodnih poslanika. Stoga ja podržavam ove zakone, ne želim da kao bivši režim živimo zaduženo. Želimo da penzije i plate isplaćujemo od zarađenog, da zarađujemo što više, da naši starci imaju što dostojanstveniju starost, a da oni koji su zaposleni stignu po platama one koji rade u javnom sektoru. Preostalo vreme ustupam mojim kolegama koje strpljivo čekaju da daju svoje mišljenje. Hvala.
Hvala, gospodine Rističeviću. Reč ima narodni poslanik Adam Šukalo.
Zahvaljujem, predsedavajući. Pre svega da se zahvalim kolegi Rističeviću na kolegijalnosti i svemu ostalom što njegovo iskustvo pokazuje da je vreme koje je preostalo mogao on iskoristiti, ali dao je priliku i nama mlađima, koji će nadam se i posle mene, s obzirom da je ostalo još nešto vremena, da govore, pa ću se i ja potruditi, kao i kolega Rističević u tom kontekstu da nastavim sa svojom diskusijom. Da kažem ono što je osnovna poruka svih ovih sporazuma ili zakona u formaciji normativnoj kada to izgovaramo, koja je osnova svega ovoga što smo danas mogli da čujemo i od predstavnika ministarstava i ministarke danas koja je tu prisutna sa svojim saradnicima, u kontekstu priče razvoja i Srbije, a i ukupno regiona. Osnovna poruka je mir i ekonomija. Znači, to su ključne stvari koje u aspektu svega ovoga što mi razmatramo danas dovodi u poziciju Republiku Srbiju da može da ide dalje, a pokreće ove inicijative o kojima smo danas govorili, o kojima ću se ja malo više dotaći. Iz tog razloga, naravno da je jedno od osnovnih pravila da nema stranih investicija o kojim se danas govorilo bez razvoja infrastrukture. Vidimo da Srbija izuzetnom brzinom razvija svoju kako putnu infrastrukturu, tako i svaku drugu koja obezbeđuje prostor uopšte da investitori, investicije, primarno inostrane, koje smo čuli više puta danas i sinoć u gostovanju predsednika Republike Srbije koliko su važne za Srbiju i kako se taj obim investicija sve više i više povećava i koliko su opet važne ključne poruke mira i ekonomije. U tom kontekstu želim posebno u svojoj diskusiji da apostrofiram, čini mi se da nije preteška reč ali kad kažem istorijski projekat „mini Šengena“ koji je, kako je predsednik najavio 28. i 29. ovog meseca u Skoplju će dobiti i drugi oficijelni naziv. Zovite ga kako god hoćete, ali poenta priče je, regionalnog, da kažem, razvoja, zajedničkog ekonomskog razvoja u smislu slobode kretanja i ljudi, a primarno robe i formiranja zajedničkog tržišta u zaštitu, naravno, svih nacionalnih i drugih tržišta i interesa i budućnost tog regiona. Posebna je satisfakcija što taj inicijativa je pokrenuta iz Srbije i odavde se najsnažnije gura. To je ono što je izuzetno važno i nije to projekat velike Srbije, nije to projekat velike Albanije, to je projekat koji možda bi mogli nazvati projekat jakog ekonomskog Balkana ili ovog preostalog dela Balkana koji nije ušao u evropske integracije. Da podsetim još jednom sve da su Skandinavske zemlje, i Baltičke zemlje imali te modele jedinstvenim pristupom, nastupom, koordinacijom, pripremile se za ulazak u EU. To su ključne stvari i to nije analogija koja bi se prvi put primenjivala ovde na ovim prostorima, već su primeri dobre prakse i razvoja zemalja koje su isto u nekim periodima, pogotovo Baltičke zemlje, sad pričam recimo o jednoj Estoniji, koja je bila u sastavu SSR-a. I oni su imali tranziciju, ali svoju tranziciju su vrlo brzo transformisali u različita regionalna udruživanja koja su primarno geografska, pa onda ekonomska i svaka druga. U tom kontekstu želim da istaknem da zajednički projekti, da u kontekstu kompletnog regiona, da se on u budućnosti, kao što danas možemo da vidimo u Srbiji, umreže autoputevima, mrežama autoputeva, mrežama novih železnica su budućnost koja u svakom slučaju primarno podrazumevaju da se kao osnovne pretpostavke ovakve inicijative podrže i sigurno i sa ovog mesta i sa svakog drugog, treba pozvati i Podgoricu i Sarajevo u smislu zajedničkih institucija, u Sarajevu dao inicijativu da prihvate, a potpuno sam ubeđen, to je moje lični stav, da se ogradim, da ne postoji ni jedan problem da buduća koordinacija u smislu formata da on dobije svoju formu budućeg „mini Šengena“ kako god se on bude zvao, da bude sutra u Sarajevu ili u Podgorici. To je zaista budućnost za sve. Ne treba Srbija bilo kakve preferencije da ima prema bilo čijoj teritoriji ili prema bilo čijoj ekonomiji. Srbija svojim pristupom, svojim razvojem, pa evo i današnjim sporazumima, potvrđuje da ona može i sama zato što ima takvu spoljnu politiku, zato što ima takvog predsednika koji je otvorio i pokucao na sva vrata, a pogotovo na ona vrata i dobio prijatelje koji su ga podržavali u najvažnijim projektima. Imali smo odlične finansijske i sve druge aranžmane. Daću samo jedan primer javno-privatnog partnerstva „Beograda na vodi“ ili izgradnje i mreže autoputeva u Srbiji, pa vidite da Srbija partnerstvom sa Kinezima, partnerstvom sa arapskim firmama itd, kapitalom, može da iznese i takve projekte da im nije potrebna priča oko „mini Šengena“ u smislu uskogrudnosti. Ali, Republika Srbija na čelu sa svojim predsednikom želi da ide u sledeću fazu, u višu fazu, ne samo u fazu evropskih integracija, već pre svega regionalnog i zajedničkog nastupa koji će od ovog preostalog dela Balkana, zapadnog Balkana, ili kako god da ga krstimo, na bilo koji način, stvoriti jedno ozbiljno tržište, tržište u kojem će da ovuda zuje električni elektro vozovi, kao što mi radimo prema Novom Sadu i kojem će ekološki projekti i svi drugim da dominiraju, jer takvi projekti imaju podršku i EU. U tom kontekstu, zašto je to izuzetno važno? Izuzetno je važno zato što praktično EU za ovaj prostor Balkana predviđa, kada bi se na ovakav način udružili, preko 43 milijarde evra za različite vidove projekata. Kažu da je to devet milijardi budžeta za infrastrukturne velike projekte koji bi upravo išli u ovom pravcu, 20 milijardi kroz garancije da bi se moglo dati i 14 milijardi kroz IPA fondove. Sve su to mogućnosti koje nam se daju ako idemo ovakvim pristupima i ako svi u regionu, a primarno još jednom apelujem na Podgoricu i na Sarajevo, prihvate ovo sada što se radi i u Tirani i u Skoplju i u Beogradu i da vučemo zajednički, ne pod bilo čijim liderstvom, već pre svega po potrebi da ojačamo i individualne ekonomije svih država pojedinačno, ali i zajedno da imamo jedan pristup koji će i te kako mnogo važnije da znači. Osnovna poruka, u svakom slučaju, u svemu tome, još jednom što želim da istaknem je mir i ekonomija. Kada pričamo o miru, ekonomiji i o primerima koliko je Srbija dobronamerna, onda ponovo i hiljadu puta treba da istaknemo primer vakcinacije i podrške kompletnom regionu od strane Beograda. Zamislite da smo u ovakav projekat svi zajednički ušli u kontekstu priče nabavke vakcina, da je zajedno region nabavljao vakcine, koliko bi to sve brže išlo. Opet se vraćam na Srbiju. Srbija nema problem sa tim, Srbija je imala četiri vrste vakcina, imala dovoljno vakcina, ima dovoljno, praviće vakcine ovde u svojoj proizvodnji. To je problem više za druge zemlje u regionu. Hajde da se svi zajedno razvijamo. Srbija ide dobro, ali Srbija hoće da ide više, hoće da idemo zajedno, hoće da region, ne prati Srbiju, već prati trendove koji su normalni svuda u Evropi bili. Ne znam zašto neko shvata kao pretenziju Beograda na prostore drugih zemalja samo zato što ovako zdrave inicijative pokreće. Na kraju, još jednom da kažem, ove inicijative podržava sav normalan svet, podržava i EU, podržava i Vašington, podržava i Peking, podržava i Moskva. Ne vidim ni na jednoj strani, ni na jednoj adresi da neko ovakve projekte ne podržava, a primarno je to dobro za narod koji živi na ovim prostorima. U tom kontekstu, želim da kažem ono što je i te kako važno, a to je poruka koju je uputio takođe predsednik Republike Srbije na najvažnijim adresama, najvažnijim svetskim međunarodnim institucijama, a to je – Balkan balkanskim narodima. Ja bih dodao – živela Srbija mira i ekonomskog razvoja i Srbije, ali i kompletnog regiona.
Hvala, gospodine Šukalo. Reč ima Aleksandar Mirković. Preostalo vreme je 11 minuta.
Poštovani predsedavajući, poštovani predstavnici Ministarstva, poštovane koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici. Ako uzmemo u obzir da je poslanička grupa SNS „Aleksandar Vučić – Za našu decu“ potrošila sve svoje vreme koje je imala na raspolaganju za ovu raspravu, jasno pokazuje kolika je zainteresovanost narodnih poslanika za ovu diskusiju i za ove teme, za sporazume koji se nalaze pred nama, ali isto tako pokazuje i koliko smo spremni da svaki sporazum, svaki zakon ili sve ono ostalo što se nađe pred narodnim poslanicima dobro pripremimo, dobro sagledamo iz svakog ugla i da ovde u plenumu, baš tu gde je i mesto, o svemu tome diskutujemo. Mislim da nakon ove celodnevne rasprave i ako uzmemo u obzir da je sada već 18.00 časova, a to je negde više od sedam sati rasprave, polemike, malo toga je ostalo da se kaže, da se doda. Za razliku od mojih kolega, prethodnih govornika narodnih poslanika, želim da se osvrnem malo drugačije na ove sporazume i sve ono o čemu smo danas diskutovali. Želim da ukažem građanima Srbije, pre svega, na stvari koje suštinski oslikavaju i prikazuju koliko danas Srbija bolje izgleda i koliko se život u Srbiji u poslednjih nekoliko godina promenio na bolje. Danas smo bili u prilici da čujemo šta ćemo sve dobiti ovim sporazumima i koliko je to bitno za građane Srbije, ali nekako nam olako prolaze stvari ispod radara, ako tako možemo da definišemo. Najmanje smo danas govorili o jednoj činjenici, a to je, nekoliko je poslanika o tome pričalo, da je juče predsednik Aleksandar Vučić položio kamen temeljac za još jednu fabriku. Kada smo pre nekoliko nedelja govorili o tome da je postala svakodnevica da se otvaraju fabrike u našoj zemlji, evo, ovo je najbolji primer da gotovo neprimetno takve stvari prolaze i da nove strane direktne investicije se podrazumevaju. Skoro da nemate nedelju u našoj zemlji, a da se nešto tako ne dogodi ili da nemate mesec da prođe, a da se makar dve fabrike, nove fabrike i nova radna mesta u našoj zemlji ne otvore. Što se tiče ove investicije, važno je napomenuti da smo toliko napredovali da danas u Srbiji se otvaraju ili se postavljaju kamen temeljci za fabrike koje se bave i proizvodnjom avio-motora ili fabrike gde će se ti avio-motori popravljati, ali isto tako moramo istaći činjenicu da strane investicije koje dolaze danas u našu zemlju su svakodnevica. Ako uzmete u obzir da Nemačka važi za jednu od zemalja koja najtemeljnije priprema svaku svoju investiciju, na ponos nam je da danas više od 70.000 ljudi radi u različitim kompanijama koje dolaze iz te zemlje. Ova investicija je vredna više od 100 miliona evra, u prvoj fazi zapošljavaće oko 500 ljudi, dok je ukupno procena da će u toj fabrici raditi između 1.800 i 2.000 ljudi. Kada govorimo o ovim investicijama, usko su vezane za sve ono što se danas nalazi, a tiče se sporazuma koji su pred nama, iz prostog razloga što sporazumi o kojima smo danas diskutovali tiču se infrastrukture. Ne možete imati strane investicije, ne možete očekivati da se otvaraju nove fabrike i nova radna mesta ako nemate adekvatnu infrastrukturu i ako niste dovoljno izgradili svaki deo svoje zemlje. Ovde smo slušali mnogo primera, u zavisnosti iz kog dela naše zemlje dolaze kolege narodni poslanici, pričali su koliko im ta infrastruktura znači. Gledali su to iz svog ugla, ali ja želim da gledam iz ugla običnog građanina koji ovaj prenos posmatra ili sve ono o čemu smo danas pričali sluša, ne možda najbolje upućen u sve ono što ta infrastruktura donosi. Plastično govoreći, ceo ovaj paket koji je u vrednosti izuzetnoj od preko 700 miliona obima, jasno mi samo pokazuje jednu stvar, da obećanje „Srbija 20-25“ koje je dao predsednik Aleksandar Vučić, kao i mnoga prethodna obećanja koja je ispunio jasno daju poverenje građanima da ćemo u narednom periodu sve što smo zacrtali i postavili pred sebe kao nekakav cilj i ispuniti. Znate, ako i gradite nove puteve, da li se tiče lokalnih ili nekih regionalnih, da li ulažete u železničku infrastrukturu, praveći nove mreže železnica ili investirate u obnovu starih, na taj način podižete ne samo kvalitet života građana, već postajete privlačnije mesto za direktne strane investicije. Ako govorimo o investicijama u puteve, u auto-puteve, pa i u ovaj Moravski koridor koji se danas nalazi pred nama, imate jasnu sliku da sve ono što je pričao predsednik Aleksandar Vučić nije samo slovo na papiru, već je ovo dokaz da radimo na putu i da radimo u cilju ostvarenja svakog datog obećanja koje za krajnji cilj ima bolji život građana cele Srbije. Ako uzmete u obzir da se danas razvija jednako svaki deo naše zemlje, onda konačno dolazimo do onoga što su mnogi građani u našoj zemlji čekali decenijama, a to je jednaki razvoj Srbije, svakog mesta i svakog dela naše zemlje. Čuli smo to ovde i koliko će to danas značiti prevedeno u novac, ali svakako ono što je za mene najbitnije jeste koliko će to značiti građanima konkretno u njihovom mestu. Ovde danas pričamo i mislim da je ministar Mali, poštovani ministar, govorio o tome, Moravski koridor će biti jedan od najmodernijih auto-puteva i deonica u našoj zemlji. Pričamo o optičkim kablovima, pričamo o tome da ćemo imati priliku da imamo bežični internet na tom delu auto-puta. Sada se samo osvrnite nekoliko godina unazad, kada nam je u pojedinim mestima, pa čak i u gradu Beogradu, asfalt bio luksuz, kada su pojedini delovi i Beograda, ali u mnogo većem obimu Srbije bili osuđeni na zemljane puteve, gde je asfalt bio misaona imenica, sada samo pogledajte koliko naša zemlja napreduje i ovo vam je najbolji dokaz tome. Kao što smo i navodili tokom nekih prethodnih sednica, da se naša zemlja razvija u svakom smeru i svakom pogledu, ovo je najbolji dokaz koliko naša zemlja, pre svega Vlada Srbije, sledeći odgovornu politiku predsednika Aleksandra Vučića, vodi računa o svakom dinaru i koliko se taj svaki dinar koji se uštedi ili stvori, zaradi, napravi, investira baš tamo gde nam je to najneophodnije. Ja ću ostaviti mom kolegi Tomiću vreme, koji je posle mene, da i on diskutuje, ali ja za sam kraj želim da se osvrnem na još jednu činjenicu. Sinoćna diskusija i govor, intervjuu predsednika Aleksandra Vučića, je nešto što smo svi dugo čekali i nešto na šta smo svi ponosni. Ne moramo da budemo deo SNS, dovoljno je da živimo u našoj zemlji. Jer, sinoćni govor i sinoćni podaci koje je izneo predsednik Aleksandar Vučić, dokazuju da je Srbija nakon mnogo godina, da ne kažem i decenija, propadanja, konačno na pravom putu i da konačno od naše zemlje pravimo baš onakvo mesto za život koje smo dugo želeli i dugo sanjali. Stoga, uveren sam da će pred nas kao narodne poslanike doći još mnogo kvalitetnih i sporazuma i zakona, jer je u opštem interesu da svi zajedno kao jedan tim, i mi kao parlament i vi kao predstavnici Vlade, da sledimo politiku predsednika Aleksandra Vučića i od naše zemlje činimo ono mesto koje želimo oduvek za našu decu i generacije koje dolaze. Hvala vam i živela Srbija.
Hvala. Narodni poslanik Zoran Tomić ima reč.
Zahvaljujem predsedavajući, gospodine Orliću. Zahvaljujem se i svom uvaženom kolegi što mi je ostavio vremena. Uvažena ministarka, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, građani Republike Srbije, u današnjoj iscrpnoj diskusiji imali smo i te kako prilike da čujemo i pojašnjenje i opravdanost samih projekata koji će se realizovati u narednom periodu, tako da se ne bih osvrtao previše na njih, jer smo posebno pričali i o Moravskom koridoru, na čemu sam izuzetno zahvalan, kao Kruševljanin, s obzirom da posebno mi u Kruševcu i u delovima Srbije kroz koje prolazi ovaj koridor znamo koliko će taj auto-put značiti za dalji razvoj privrede. Samo ću vam napomenuti da u periodu od 2012. godine, kada je stopa nezaposlenosti u Kruševcu bila preko 30%, mi danas imamo ispod 10 hiljada nezaposlenih lica na evidenciji biroa, što je ogroman uspeh politike predsednika Vučića i što je dokaz zapravo da ćemo mi uskoro zaista imati, nadam se, jako nisku stopu nezaposlenosti i da ćemo morati da privlačimo ljude koji će doći u Kruševac da rade. Ono na šta bih se ja osvrnuo jesu tekstovi medija koji i te kako ne podržavaju sve ovo što se radi u korist Republike Srbije, gde je za očekivati bilo da umesto današnje diskusije, o onome što je pričano kada su u pitanju projekti o kojima treba da se govori i koji su u korist građana Srbije, oni se okreću i kažu - SNS poslanici kliču Vučiću i glasaju za nova zaduženja. Ja ću vas samo podsetiti da kada pričamo o zaduživanju da niko nije više zaduživao ovu državu nego što su to radili pripadnici bivšeg režima i tajkuni. Oni su od budžeta Republike Srbije napravili švajcarski sir, ali ne u smislu kvaliteta, nego u smislu broja rupa koje su napravili u samom budžetu, jer su se maksimalno trudili da novac građana preliju na svoje privatne račune koji se nalaze i u Mauricijusu i u Švajcarskoj i pitaj boga još kojim destinacijama, a nadam se da ćemo vrlo brzo, zahvaljujući nadležnim organima i saznati kompletno te destinacije. Za razliku od njih, koji su se trudili da buše i da rovare po Srbiji i da zatvaraju fabrike, da ljude teraju na ulice, predsednik Aleksandar Vučić i mi koji podržavamo njegovu politiku smo se trudili da te rupe zakrpimo i u tome smo uspeli, zahvaljujući reformama koje su započete 2014. godine, a danas imamo priliku da se zadužujemo i uzmemo povoljna sredstva, kako bismo realizovali ove dugoročno korisne projekte koji će sami isplatiti sve to kada govorimo o njihovom finansiranju, o povoljnim stopama, ne u periodu kao što su oni radili, po desetostruko većim stopama, gde nisu razmišljali o posledicama koje će to vući po građane Srbije, već su samo gledali što više novca da preliju na svoje račune, ili kako će se što bolje provoditi u inostranstvu i što veći broj vrata u inostranstvu otvoriti sebi i svom privatnom biznisu. Ono što mogu da kažem jeste da prosto dela govore. Nema pedalj Srbije gde nije uloženo, nema pedalj Srbije gde nije neka fabrika otvorena, što je predsednik Vučić radio u prethodnom periodu i što će raditi. Jako mi je drago da je i prilikom obeležavanja 650 godina od osnivanja grada Kruševca, pored brojnih stvari koje smo prikazali što smo radili u prethodnom periodu, najavljena još jedna nova investicija u Kruševcu koja će se realizovati a koja se dugo čekala kada je u pitanju taj grad, a ona se odnosi na tekstilnu industriju. Podsetiću da je "Crvena zvezda" u Kruševcu, koja je nekada poslovala, bila jedan od primera konfekcijskih industrija koju su žuti tajkuni uspeli i da unište i da u potpunosti upropaste. U svakom slučaju, kao što i sami vidimo, a i građani Republike Srbije to odlično vide, nisu im potrebni ni Fejsbuk, ni Tviter, niti bilo koje druge mreže koje ovi politikanti koriste za plasiranje svojih laži ili bilo koji drugi mediji, oni vide šta su rezultati te politike. Kada govorimo o Moravskom koridoru, samo prođite pored Kruševca, idite od Pojata do Čačka i videćete koliko je i sam taj auto-put napredovao i za razliku od onih njihovih, što uvaženi kolega Arsić kaže - stelt auto-puteva o kojima smo mogli samo da čujemo da pričaju, ovi putevi su i te kako vidljivi, i te kako će doneti korist Republici Srbiji i omogućiti da naša stopa rasta bude mnogostruko veća. Kao što vidimo, i MMF i EBRD potvrđuju da će ona ove godine biti i veća od 6%, realna stopa privrednog rasta, a ta stopa je za njih bila samo pojam, jer su oni znali da broje unazad i negativno. U danu za glasanje, kao i moje uvažene kolege narodni poslanici, podržaćemo predloge ovih amandmana, a pozivam kolege da u inat ovim mrziteljima, damo ogroman aplauz kada su u pitanju ovi predlozi sporazuma. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pitam da li želi da se obrati neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96? (Ne) Reč ima ministarka. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane dame i gospodo poslanici, u ime predlagača želim da se zahvalim svim narodnim poslanicima i poslanicama na konstruktivnoj raspravi i da vam se još jednom zahvalim na poverenju koje ste ukazali ovim predlozima kada su u pitanju ugovori i sporazumi koji su danas bili na dnevnom redu. Verujem da će njihovo izglasavanje, i što je najvažnije, njihova primena, značajno doprineti ekonomskom rastu i razvoju Republike Srbije. Zahvaljujem vam se još jednom.
Zahvaljujem predstavnicima Vlade i svima koji su učestvovali u diskusiji. Dame i gospodo, zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka od 2. do 9. dnevnog reda. Nastavljamo sa radom sutra u 10.00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 62 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Zahvaljujem. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 102 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Prelazimo na zajednički jedinstveni pretres o predlozima odluka iz tačaka 10. i 11. dnevnog reda. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnik Narodne skupštine obaveštavamo vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Zorana Delibašić, izborni član Visokog saveta sudstva iz reda sudija i zamenik predsednika Visokog saveta sudstva, i Mirjana Pavlović, sekretar Visokog saveta sudstva. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članovima 192. stav 3, 201, 202. shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o izboru predsednika sudova, koji je podneo Visoki savet sudstva, i Predlogu odluke o prestanku funkcije predsednika prekršajnog suda u Zrenjaninu, koji je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Da li predstavnici predlagača žele reč? Izvolite.