Poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, da iskoristim priliku, svim damama u parlamentu želim da čestitam 8. mart kao i svim građanima Srbije, koji danas slave 8. mart, neka je sa srećom. Videli ste konačno i zakon koji smo dugo očekivali, došao je na dnevni red. Mi smo dugo raspravljali kako ove probleme da rešimo i videli ste i sami da prethodne vlade su pokušavale na raznorazne načine da reše pitanje legalizacije i bespravno izgrađenih objekata kojih u Srbiji ima 1,3 miliona. Mi smo prva zemlja u Evropi po nelegalizovanim građevinskim objektima. Videli ste i sami da je ovih dana Ustavni sud, Zakono legalizaciji koji je aktuelan bio, usvojen 2009. godine, od prethodne vlade, da je proglašen neustavnim, tako da sada u ovom periodu mi nemamo mogućnost da izvršimo bilo kakav upis objekata koji su na ovaj način izgrađeni širom Srbije. Nedavno, Evropa je rešila pitanje katastra jednim jedinstvenim sistemom i satelit koji je ugrađen da prati katastar Evrope, a i mi smo članica tog sistema, imaćemo jedinstven katastar u celoj Evropi. Mi sa milion i 300 hiljada neupisanih objekata u katastar nepokretnosti ne možemo biti u ovom sistemu od koristi, bilo kom projektantu ili nekoj firmi u Evropi koji želi da dobije određene informacije preko satelita koji je ugrađen u okolini Pariza i koji prati čitav sistem u Evropi. Prema tome, moramo nešto uraditi na ovome. Ponudili smo jedan zakon koji će rešiti ovo pitanje. Ovaj zakon jednostavno može da bude i napadnut i kritikovan, ali ja bih voleo sve one koji na bilo koji način osporavaju nešto u zakonu, da pokušaju da amandmanima dovedemo zakon, popravimo, ne kažem da je on idealan, i da ga dovedemo u red kako je najbolje, jer nešto moramo da uradimo. Nažalost, i danas se grade bespravni objekti, mada je ta gradnja krivično delo. Na današnji dan se gradi širom Srbije niz objekata od kapitalne vrednosti bespravno i pored upozorenja inspekcijskih službi, i pored zapisnika. Mi moramo naći modus da stanemo toj divljoj gradnji, jednostavno, i da je sprečimo. Moram reći jednu istinu. Prethodna vlada je počela izgradnju objekta u koji je do sada uloženo 180 miliona evra, ali bez ijednog papira, bez ijedne dozvole, bez ijedne studije, bez revizione komisije, bez ičega. Mnogi koji su ovih dana osporavali ovaj zakon, učestvovali su u toj nelegalnoj gradnji. Mnogi koji osporavaju neke tačke zakona i danas divlje grade, da ne nabrajam objekte, i to velike kapitalne objekte od infrastrukture koji koštaju i stotine miliona evra. Da li Srbija ima snage da stane tome na put? Ono što je do sada urađeno i ugrađeno da se na neki način upiše, ozvaniči i krenemo da gradimo i radimo po novom zakonu o planiranju, koji će veoma brzo doći u ovaj parlament i koji će predvideti da građevinska dozvola bude u startu besplatna i da gradovi i opštine samo ono što ulože u infrastrukturu tih objekata, mogu naplatiti. Do sada se naplaćivalo po nekim zonama, po nekim kriterijumima koji su usvajani i tako da oni koji su investirali i gradili, jednostavno su morali da plate milionske vrednosti, a da ne dobiju ništa. Prema tome, pre par godina uveden je porez na imovinu, koji sve upisane objekte oporezuje i na taj način se pune budžeti opština i gradova. Zato vas molim da ovo prihvatite kao jedino u ovom momentu rešenje. Tačno je da mnogima ne odgovara što se prvi put nudi da nešto bude besplatno, da se prvi put nudi da onaj koji je odvajao od svojih usta, od usta svoje porodice, od svoje dece koja možda nisu videla more desetinu godina, a kamoli zimovanje ili bilo šta, uložio u svoje objekte, danas može da ih uknjiži u katastar nepokretnosti bez ikakve nadoknade. Naravno, on će na taj objekat plaćati porez na imovinu i to će biti prihod lokalnih vlasti i biće sve u najboljem redu. Ja prihvatam vaše angažovanje i želim da se zahvalim svim narodnim poslanicima koji su učestvovali u raspravi, prvenstveno na odborima koji su zasedali i veoma ozbiljno ovo pitanje raspravili. Bilo je odbora koji su satima raspravljali o ovom zakonu i uložili primedbe koje su po nama potpuno opravdane. Cilj tih odbora bio je da mi, evo, četiri amandmana koja su proistekla iz vaših diskusija na odborima prihvatimo i da poboljšamo zakon. Jučerašnje rasprave na odborima rezultirale su amandmanima kojima će biti prihvaćen onaj vaš deo koji je bio primedba narodnih poslanika. Mi želimo da svi zajednički nađemo neki modus da upišemo objekte, što se i od nas traži i da više ne možemo zatvarati oči pred jednom istinom da danas Kaluđerica u Beogradu postoji, ali u katastru je nema. Mi ne možemo zatvarati oči da je kod Hrama Svetog Save gradski pašnjak, a tamo nema više ni jedna lokacija slobodna. Mi ne možemo reći da su na Dedinju obradive poljoprivredne površine, a to nije tačno. Mi ne možemo reći da Ovča i Borča i ne postoje i mnoga naselja širom Srbije. Tačno je da je imalo problema i dobrih predloga i primedbi i mi smo to sve prihvatili. Tačno je da je u zoni dalekovoda mnogih objekata važnih, ne može se legalizovati objekat i mi smo te amandmane prihvatili. Isto je tako tačno da veliki objekti, što je bilo juče primedbi, koji prelaze 300 kvadrata u privatnoj svojini, ne mogu se prihvatiti na ovaj način već se moraju izmiriti neke obaveze, jer to su objekti izuzetno veliki i smatraju se kao veliki luksuz. Tačno je da ima poslovnih prostora ogromnih, po hiljade kvadrata, ne mogu se prihvatiti, a to smo i mi prihvatili kao opravdano. Kroz amandman dali smo da maksimalno bude 100 kvadrata za poslovne objekte. To su zanatski radovi, zanatske usluge, itd, ono što je neophodno da jedna porodica preživi. Sve ono što se meri hiljadama kvadrata, mora ući u normalnu regularnu proceduru. Ima isuviše puno objekata širom Srbije, gde pitanje imovine nije sporno, gde su vlasnici objekata napravili neke ugovore kada su kupili placeve pre 10, 20, 30 godina i 40 godina imaju te ugovore, ali budući naslednici nisu hteli da dođu na sud, nisu hteli da se obrate da to potvrde da bi ti objekti mogli da se regularno uknjiže i legalizuju. Mi ne možemo čekati, ako jedan ne dođe, ne može se završiti posao. Mnogi ljudi žive u inostranstvu i nisu zainteresovani da dođu. Ima i onih objekata gde imovina nije rešena, gde je sporna, gde je imovina društvena bila, a sada opštinska, gradska ili nekog drugog vlasnika. Ti objekti se neće upisati na ovaj način i neće steći sva prava kao ovi objekti gde je imovina nesporna, već će ostati zabeležba, biće upisani, ali da imovina nije rešena. Daće se period od dve godine da se pitanje imovine reši, a kad se to pitanje reši onda će objekat biti uknjižen i upisan po rešenju koje se bude pronašlo, ili sudskom rešenju ili vanparničnim poravnanjem stranaka koje su u sporu. Mi ćemo dati, i to ste videli, period u kojem se mogu uložiti primedbe i sve što bude sporno, ići će u proceduru razrešenja, a tek onda će biti verifikovano. Mnogi sa kojima smo razgovarali i koji su nadležni traže da se svi objekti upišu, ali ponavljam, biće zabeleška da objekat nije regularan i da pitanje imovine nije rešeno i da se ne može otuđiti i da ne može bilo šta sa njim da se radi, da se poklanja, otuđi itd, dok se pitanje imovine ne reši. Isto tako, objekti koji budu išli i budu predmet prodaje, moraće da izmire sve obaveze koje treba da se izmire, a građani će ih koristiti doživotno, oni i njihovi članovi porodice. Međutim, ako uđu u proces prodaje, onda se mora ovo pitanje regulisati. Sve ono što ste vi predlagali, evo videli ste i kroz ovih nekoliko amandmana, mi smo prihvatili i smatramo da je to dobro da poboljša zakon i da jedan veliki deo objekata koji regularno mogu da se upišu, ali je problem što njihovi vlasnici nemaju finansijska sredstva da izmiru bilo kakvu obavezu. Ljudi su radili i gradili te objekte. Sad su bez posla, na ulici. Možda u toj porodici ne radi niko i ne mogu da plate bilo kakve obaveze, što se tiče ovog procesa legalizacije. Isto tako, sve ono što je predato za proces legalizacije, biće odmah uzeto u razmatranje i neće morati ponovo da se podnose zahtevi. Prema tome, mi smo danas u parlamentu, na ovoj raspravi, gde želimo kroz amandmane još da popravimo ako može nešto da se popravi. Shvatite, ovo pitanje moramo da rešimo i svaki građanin koji poseduje bilo kakvu imovinu u ovoj državi mora da mu bude evidentirano i to se od nas traži. Samim tim, povećaćemo i kreditni kapacitet države, a i samog građanina. Danas sam tu sa vama da o ovome razgovaramo vrlo korektno, da se dogovaramo, da konačno ovo pitanje razrešimo, koliko god da je moguće bolje, da upišemo jedan veliki deo objekata, da uredimo Katastar Srbije. Znate da je Svetska banka za ovaj projekat uložila 30 miliona evra da ovo pitanje razreši, a mi ga nismo razrešili ni do danas. Oni nude još jedan program i do 60 miliona evra da se ovo pitanje razreši do kraja. Pitanje imovine ćemo rešiti na ovaj način, što ste vi juče na odboru i predlagali. Popravili smo zakon u tom smislu. Ono što je nesporno, ponavljam, biće upisano. Ono što je sporno, daje se rok od dve godine da se razreši. Svaki objekat mora imati vlasnika i sve ono što bude sporno, zajednički ćemo rešavati. Da vas ne zadržavam, da vam ne oduzimam vreme, nadam se da ćemo korektno sarađivati, kroz jednu korektnu diskusiju koja će se danas voditi, da ovaj zakon maksimalno popravimo, dovedemo u red i da ga zajednički usvojimo. Nadam se da ćemo tim našim činom obradovati bar milion građana Srbije koji ovo čekaju godinama. Znate da se sad ulazi u mnoge projekte, energetska efikasnost. Ne mogu svi objekti dobiti sredstva, ni podleći tome ako nisu upisani u katastar nepokretnosti. Niz projekata koji su danas da poboljšaju standard naših građana, da poboljšaju standard svake porodice, ne mogu se izvesti zbog upisa u katastar nepokretnosti. Zato vas molim, pomozite da ovaj zakon bude što bolji, da ga donesemo zajednički. Ako neko ima neki konkretan predlog, neka ga da. Razmotrićemo, sve što je opravdano ćemo usvojiti. Nemojmo samo reći – ništa ne valja. Najgore je ovo da imamo milion i 300 hiljada objekata upisanih u katastar nepokretnosti i najgore je da imamo ogromnu imovinu koja je maltene ničija. Još jedna bitna opaska sa odbora, svi građani koji nisu regulisali pitanje imovine i svojih objekata, to je bio vaš predlog juče, neće moći da utiču na objekte u okruženju, da daju neku saglasnost ako i oni sami nisu regularni. I to pitanje ćemo prihvatiti i ugraditi u zakon. Ne može neko da odlučuje o komšijinom objektu ako pitanje njegovog objekta nije regularno i pitanje imovine. Prihvatili smo to i smatramo da je to u redu. Ako neko regularno gradi sa građevinskom dozvolom, a onaj što nema regularne papire, on stavlja zabranu nekom komšiji da ne može da gradi ili da nešto nije u redu itd, a on sam nije regularan i nije u redu. Hvala vam i nadam se da ćemo korektno raspravljati, dogovarati se i napraviti jedan, da ne kažem dobar zakon, ali solidan zakon koji će nam pomoći da veoma brzo u ovaj parlament dođe zakon o legalizaciji koji se sprema i koji će biti poseban zakon i da i njega usvojimo i onda ćemo to pitanje trajno rešiti. Hvala.
Hvala. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? Reč ima narodni poslanik Srđan Spasojević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, gospodine ministre, poštovani građani Srbije, danas je izuzetno važan dan za mnoge građane u Srbiji koji očekuju donošenje i usvajanje ovog zakona. Mislim da nikada jedan zakon nije ovoliko interesovanje imao među građanima Srbije i u velikom broju kontakata koje smo imali u ovom periodu kada je zakon najavljivan, upravo je veliko iščekivanje i sada kada donosimo ovaj zakon, treba da ukažemo na neke stvari da bi i građani Srbije, zbog kojih se zakon donosi, to sve bolje razumeli. Mislim da je zakonski predlog, uz određene izmene koje će biti, izuzetno dobar i da će biti prihvaćen u ovom parlamentu. Na jučerašnjoj sednici Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije, bila je izuzetno dobra rasprava, izuzetno korektna. Razmenjeni su argumenti sa svih strana. Ono što je provejavalo jeste da su praktično i iz pozicije i iz opozicije svi bili jedinstveni da treba ovakav jedan zakon da se donese, ali postojale su određene primedbe, na šta smo i mi kao poslanička grupa NS, a i druge poslaničke grupe, reagovali u skladu sa onim što je i ministar rekao da se zakon još malo popravi i da bude u skladu sa svim zakonskim propisima i sa Ustavom Srbije. Zašto je ovaj zakon toliko bio važan? U nekoliko rečenica ću reći da je Republički geodetski zavod, kao nadležni organ, do sada evidentirao čak 1.300 objekata na teritoriji Republike Srbije, za koje nije izdata građevinska, odnosno upotrebna dozvola. Prema podacima dobijenim od jedinica lokalne samouprave, kao i drugih organa nadležnih za izdavanje naknadnih građevinskih i upotrebnih dozvola, u postupcima legalizacije ukupno je od 11. marta 2010. godine podneto oko 700.000 zahteva za legalizaciju. Aktuelni Zakon o planiranju i izgradnji propisuje navedeni datum kao krajnji rok za podnošenje zahteva za legalizaciju. Elementarna računica pokazuje da više od pola miliona vlasnika nepokretnosti u Republici Srbiji nije iskoristilo svoje pravo na osnovu navedenog zakona i nije ušlo u postupak legalizacije bespravno izgrađenih objekata, a pomenuti prekursni rok je odavno istekao. Imajući u vidu navedene alarmantne podatke, nedvosmisleno se nameće zaključak da je i dalje zadržavanje ovako pravnog nedefinisanog stanja u ovoj oblasti, i to na potpuno neodređeno vreme, jednostavno nedopustivo. Smatram da je iz razloga elementarne pravne sigurnosti u prometu nepokretnosti, donošenje jednog ovako posebnog zakona neophodno. Nema drugog načina da se prevaziđe situacija na terenu i jednom za svagda uvede red u ovu oblast. Republika Srbija pretenduje na to da se u očima međunarodne javnosti, pa samim tim i pred potencijalnim stranim investitorima, konačno deklariše kao ozbiljna država, a bez uređenja javnih knjiga nema ozbiljne države. Stoga je značaj upisa prava svojine na bespravno izgrađenim objektima nesporan, kako za same vlasnike tih objekata, tako i za Republiku Srbiju. Upravo je to, ovo što sam naveo, razlog za donošenje ovakvog zakona. Bilo je bezbroj pokušaja da se uvede red u ovu oblast. Naravno, bilo je i ovakvih i onakvih pokušaja, ali nikada nije dovedeno do kraja. Ovo je jedan, praktično možda i poslednji trenutak da se zavede red, jer Srbiju iščekuje mnogo važnih situacija i ulazak u EU podrazumeva, između ostalog, da se ovako nešto pravno reguliše. Zato sam siguran, a rekao sam i to da je na jučerašnjem odboru provejavalo mišljenje i kod onih koji su u opoziciji, da ovo treba da se reguliše i da se, naravno, sa nekim izmenama u članu 1, što ćemo kasnije u načelnoj diskusiji pomenuti, u članu 11, u članu 13. i u članu 4, izvinjavam se što sam preskočio član 4. Sa tim amandmanima i preciziranjem i popravljanjem zakona, siguran sam da će mnogi podržati ovaj zakon. Zahvaljujem se ministru i Vladi koji su ovakav jedan zakonski predlog stavili pred parlament i siguran sam da će od ovoga najveću korist imati građani Srbije, da je ovo jedan pravi, životni zakon i molim parlament i sve poslanike da podrže ovaj zakonski predlog. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, danas pred sobom imamo Predlog zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole, ili bolje rečeno, jedno čudo neviđeno od predloga zakona, budući da ni jedna zemlja ni u Evropi a ni u okruženju ne poseduje ovakvu vrstu regulative, još se pri tom traži njegovo usvajanje po hitnom postupku. Ministar je zamolio za pomoć svih nas. Ja ću je odmah dati, i to u vidu kritika šta sve treba pod hitno menjati u ovom predlogu zakona. Sigurna sam da niste pisali ovakav predlog zakona, ali ko god da ga je pisao, očigledno je i evidentno njegovo neznanje, ili se na pisanju ovakvog predloga zakona pokušalo učiti. Nažalost, potpuno nepismeno i bez trunke poznavanja ove materije. Očigledno se postupa u skladu sa onom maksimom, da papir ne pocrveni od stida zato što on trpi sve. Ukoliko ste već ozbiljno hteli da se pozabavite ovom materijom, onda ste mogli da konsultujete i ljude koji se bave ovom oblasti. Recimo mr Dušicu Birovljević, ili dr Zorana Birovljevića, koji u svom opisu imaju gomilu urađenih naučnih radova i koji bi dali svoj ogroman doprinos, upravo kada je u pitanju rešenje ove pravne problematike. Iako je dosadašnji Zakon o planiranju i izgradnji jako loš, naravno, sa mnoštvom nedostataka na koje nam je ukazivala i međunarodna zajednica, nije trebalo da se radi na donošenju ovakvog jednog predloga zakona, već je trebalo da se radi na jednom postupnom pripremanju donošenja čitavog seta zakona, a koji će biti u skladu sa pravom i koji će posebno regulisati oblast kako planiranja, tako i izgradnje, a isto tako i građevinskog zemljišta. Ovakvim jednim predlogom zakona se želi omogućiti upis prava svojine na objektima koji su izgrađeni bez građevinske dozvole, te će se tako vlasnicima bespravno izgrađenih objekata, kojima će se najzad, a to im je jedino i nedostajalo, omogućiti da se kao vlasnici sada uknjiženih nepokretnosti, ostvaruju neka druga prava koja proističu, doduše, onako prilično skrivena iza ovakvog jednog predloga zakona. Naime, ukoliko se ovakvom legalizacijom pomažu oni koji nemaju krov nad glavom, a čisto sumnjam da je to namera onoga ko je ovakav predlog zakona pisao, ne znam zašto se onda tu uopšte pominje promet nepokretnosti. Ne treba da se zaboravi briga oko toga da nelegalni objekti ne mogu biti predmet regulisanja energetske sanacije, niti treba zaboraviti zabrinutost zbog činjenice što dosadašnji važeći zakon vlasnicima upisanih objekata omogućava dalje investiranje u svoje objekte – npr, kada je reč o adaptiranju, rekonstruiranju, sanaciji itd, dok se to nelegalnim objektima ne dozvoljava. Na ovaj način vlasnici bespravno izgrađenih objekata bi znatno uvećali tržišnu vrednost tih svojih objekata. Bili bi, pozivajući se na ovakav predlog zakona, za koji se nadam da neće biti usvojen, potpuno pravno zaštićeni, imali bi mogućnost da otpočnu postupak legalizacije objekata, pribavljanja građevinske dozvole, odnosno pribavljanja upotrebne dozvole, i to sve u skladu sa ovakvim jednim zakonom. Nije mi jasno ko im je branio da do sada legalizuju te svoje objekte, upravo po važećim propisima? Ministre Iliću, ova zemlja pamti i neke bolje zakone, za vreme čijeg važenja nije bilo tolike ekspanzije nelegalne ili divlje gradnje, a danas je zapravo retkost da iko gradi legalno. Ovim predlogom zakona se upoznajemo sa još jednom novinom, a to je kategorija tzv. katastarska politička legalizacija, gde će jednim rešenjem, zapravo, uz upisano vlasništvo nad objektom bespravni graditelji postati vlasnici parcela ispod objekta. Zemljište neće plaćati, dok će ih upis u katastar koštati oko 100 evra po objektu, kako se to navodi, u ovom predlogu zakona. Usvajanje ovog predloga zakona bi proizvelo nesagledive pravne posledice po sve buduće generacije u ovoj zemlji. Moram da vas podsetim da je Srbija još davne 2004. godine potpisala Bečku deklaraciju o neformalnim naseljima, kojom je dogovoreno da se reguliše upravo problem tih naselja, a do danas nisu uočeni apsolutno nikakvi vidljivi rezultati, niti bilo šta po tom pitanju. Mislim da je skrivena trostruka namera, ne vas nego onog ko vas je danas poslao da branite ono što je neodbranjivo, a koja bi se ostvarila ekspresnim usvajanjem ovog predloga zakona. Ona ne leži u tome da ste zabrinuti što prema podacima Republičkog geodetskog zavoda danas postoji oko 1.300.000 na teritoriji Republike Srbije za koju nije izdata građevinska dozvola, odnosno nije izdata upotrebna dozvola, zato što je do danas podneto oko gotovo 700.000 zahteva za legalizaciju, što znači da postoji oko 500.000 vlasnika koje to svoje zakonsko pravo do dana današnjeg nisu iskoristi. Očigledno je ovde da tvorca ovakvog zakona interesuju jedino dva benefita. Prvi je ogromna finansijska korist, koja bi se ostvarila u onom momentu kada bi, recimo, tih navedenih 500.000 vlasnika nelegalnih objekata uplatili državi kroz razne takse i nadoknade po tih 100 evra koji se navode u ovakvom predlogu zakona, a iz iskustva znamo da to nije 100 evra nego je nekoliko puta više, tako da bi to zapravo predstavljalo nekoliko stotina miliona evra novih nameta po građane države. Drugo, gospodine ministre, politički poeni jesu preko potrebni državi u kojoj je preko milion ljudi bez posla, ali u ovakvom predlogu zakona se moramo osloboditi svega onoga što ima veze sa politikom. Za uzvrat, ovakvim jednim predlogom zakona, građani Srbije ne dobijaju ništa sem jedne velike prevare i jedne prazne priče. Jer, kada u proteklih 10 godina postupak legalizacije bespravno izgrađenih objekata apsolutno nije dao ni jedan jedini rezultat, onda podnošenje ovakvog predloga zakona upravo jeste dokaz tome. Da je išta urađeno u proteklih 10 godina, ovaj zakon se ne bi našao u skupštinskoj proceduri, posebno se ne bi našao ni danas, niti ikada u skupštinskoj proceduri, jer u najmanju ruku vređa zdrav razum, bar zdrav razum onih koji se iole razumeju u pravo. Vidljiv je više nego amaterski pristup u rešavanju ovog problema. Izneću vam ove probleme i to shvatite kao moju dobronamernu kritiku, eto kao i moju pomoć da doprinesem da ovaj zakon bude što kvalitetniji. Prvo, tvrdnja da će banke za građevine za koje u katastru bude zabeleženo da su upisane na osnovu zakona davati kredite i hipoteke nije tačno, jer su to banke već jasno i glasno demantovale. Drugo, ovaj predlog zakona nosi brojne rizike od korupcije na koje morate voditi računa. Od sukoba pojedinih odredbi zakona, pojedinih pravnih praznina, dvosmislenih administrativnih procedura, preko upotrebe različitih termina za istu pojavu, pa do izmišljanja termina kojim nikom nije ništa jasno, do uvođenja nekih novih termina, čije značenje do sada niko nikada nije definisao. Treće, naime, iako je glavni cilj regulisanje upisa prava svojine na objektima koji su izgrađeni bez građevinske dozvole, on se izigrava upravo time što se pojedine odredbe zakona regulišu i upis prava svojine na građevinskom zemljištu, a upis prava svojine na građevinskom zemljištu uopšte u ovom predlogu zakona nije naveden kao predmet zakona, niti može biti njegov predmet zakona. Odredbama ovog zakona propisano je da je dozvoljen upis prava svojine na građevinskom zemljištu u korist vlasnika bespravno izgrađenih objekata, ako je bespravno izgrađen objekat sagrađen na građevinskom zemljištu koje je u svojini, ili je na njemu upisano pravo korišćenja u korist trećih lica. Član 4. kaže da su ta treća lica fizičko ili pravno lice, jedinica lokalne samouprave, autonomna pokrajina ili Republika Srbija, a time se upravo ugrožavaju prava trećih lica i promovišu isključivo privatni interesi umesto javnih interesa. Ovaj zakon dozvoljava pod posebnim uslovima, ne znam kojim uslovima, niti iko zna koji su to posebni uslovi, upis prava svojine i na onim objektima koji se nalaze na površinama javne namene. To je pravno nedopustivo, pa ako hoćete to je pravno nasilje. Šesto, ovaj predlog zakona, dakle, samo u ovoj našoj zemlji, zemlji zvanoj Srbija, apsolutno nigde više na celoj kugli zemaljskoj, dozvoljava da kao jedan dokaz od uslova za upis prava svojine na bespravno izgrađenom objektu, bude dokaz o plaćenim računima za električnu energiju ili za komunalne usluge itd. A to, što važećim, upravo Zakonom o državnom premeru i o katastru, tako nešto nije dozvoljeno, niti taj zakon to dozvoljava, pa očigledno nikom ništa. Derogiraće i taj zakon, jer ovakvim predlogom zakona derogirate i mnogo toga, ali ništa opet čudno. To je opet pravno nedopustivo i opet ću ponoviti ogromno pravno neznanje. Sedmo, ukoliko se ovakvim zakonom, iako su ovakvim Predlogom zakona utvrđene određene obaveze organa nadležnih za poslove urbanizma, za te iste nije utvrđena procedura, kao ni kriterijumi za donošenje odluka od strana tih organa. Osmo, u Predlogu zakona nigde striktno ne piše da upisani objekti neće biti rušeni, jer po odredbama važećeg Zakona o planiranju i izgradnji i njegovim rokovima, koji važe upravo do 6. juna ove godine, a zbog odluke Ustavnog suda, za koju verujem da znate, oni koji nisu izvršili dopunu zahteva u roku od 60 dana, od dana kada im je nadležni organ to zatražio, isti je bio dužan da taj zahtev odbaci, što dalje daje pravo inspekciji da donese rešenje upravo o rušenju tih objekata. Tvorci, naravno, pisci ovakvo, moram reći nakaradnog Predloga zakona, kažu da se tako nešto, pod znacima navoda, podrazumeva, s tim da to podrazumevanje i takvu definiciju, takođe, apsolutno ni jedan zakon ni u svetu, a ni u našoj zemlji ne podrazumeva. Deveto, nije mi jasno zašto je neophodno, osim za prikrivanje dosadašnjeg nerada, da se ovaj zakon donese po hitnom postupku, a kako je navedeno u cilju sprečavanja nastanka štetnih posledica po građane i privredu. Mislim da je upravo suprotno i da će ovakvim Predlogom zakona tek nastati nesagledive štete, kako po građane Srbije, tako upravo i po privredu. Naime, gospodine ministre, red ne može da se uspostavi neredom. Vama se čini, možda, da ćete ovakvim jednim Predlogom zakona olakšati legalizaciju, ali ovaj zakon, morate da budete sigurni, će uneti jedan potpuni haos u sistem. Ogroman broj ljudi zloupotrebiće prava kojim se ovakvim Predlogom zakona dozvoljavaju. Vlasnici zemlje, vlasnici objekata postaće oni koji na to nemaju pravo. Broj tužbi preopteretiće naše sudove, koji su i onako u totalnom kolapsu, ne samo po prijemu tužbe, već po pitanju svega. Naravno taj broj tužbi stalno će se povećavati, za dve godine će biti još većih problema od toga, svi će svakog tužiti, svi će protiv svakog podnositi zahteve za privremene mere, a dok to traje, niko neće moći apsolutno ništa da legalizuje. Ponavljam, da se red ne može uspostavljati neredom. Poštovani ministre, zemljišni sistem, katastarski sistem, urbanistički sistem veći je čak i od pravosudnog sistema. Taj pravosudni sistem, vidimo već neko vreme, možemo da sagledamo godinama unazad, pokušava da se menja u jednom danu. Nije dao apsolutno nikakve rezultate. Vi ste videli, ja sam videla, videli smo svi i videli smo na šta je to ličilo i kakve je to posledice proizvelo. Mislim da ne treba da gajite preveliku nadu da će ovaj pokušaj brzoplete reforme proći drugačije. Takođe, već sam napomenula da sam gotovo sigurna da vi niste pisali ovako nešto, ali onima koji su pisali, za njih je sramota što su vas ovde danas poslali kao ovlašćenog predlagača da se javno sramotite pred nama, pokušavajući da odbranite ono što je neodbranjivo. Naravno, bila bi zadovoljna da se ovaj zakon, bar ne u ovom obliku i ne na ovaj način, nikada nije našao u skupštinskoj proceduri, jer za tako nešto nije ni trebao da se nađe, a ne da danas crvenimo, kao što će to i građani Srbije činiti, koji se iole razumeju u ovu materiju, zbog totalnog neznanja njenih tvoraca. Na kraju krajeva, kada nekad nešto ne znam, nije sramota neznati, ja pitam. To su mogli da pitaju isto i oni koji su sastavili zakon i koji su vas poslali danas da sramotite upravo zbog njihove sramote. Na kraju, drago mi je što ste kao džentlmen čestitali 8. mart. Nadam se da ćete danas sa posebnom pažnjom da saslušate šta sve žene imaju da kažu na ovu temu, da im nećete mnogo protivrečiti i da ćete uvažiti sve naše kritike. Hvala puno.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Jeremić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pridružujem se čestitkama predsedavajućeg i ministra i svim ženama želim da čestitam 8. mart, a posebno damama koje sede ovde i prate ovaj tok i aktivno učestvuju u ovoj sednici, znači provode dan radno. Zakon o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole je krunski ili krovni zakon. On je prvi, i u ovom našem slučaju je leks specialis, na njega će biti nastavljen zakon o legalizaciji. To su dva zakona. Zakon o legalizaciji će izaći u junu i o njemu ću nešto kasnije o drugom delu. Sada ću preći na ovaj zakon koji sada usvajamo. Smatramo da je ovo prvi korak ka pojednostavljenju postupka legalizacije, ali i stvaranju efikasnijeg investicionog ambijenta. To je za nas vrlo bitno, ova prva rečenica. On u svakom slučaju nije ni dovoljan i treba već sada pri analizi zakona imati viziju kako legalizaciju završiti do kraja. Mi ovde imamo više tih varijanti, pa ćemo se konstruktivno uključiti u rešavanje ovog, jer imamo vremena do juna za ovaj drugi zakon. Treba imati u vidu ustavni princip jednakosti građana. Ne sme se stvarati utisak u javnosti da je u pitanju legalizacija objekata. Ovo je mnogo bitna rečenica zato što i ovde među nama ima konfuzije. Agencija za borbu protiv korupcije dala je niz suštinskih, formalnih, ali antikoruptivnih primedbi na Nacrt zakona. Predlagač je uložio veliki napor da se u zakonu izbegnu ovakve mogućnosti, pre svega, sa imovinskog aspekta. U tom smislu, zakonom se predviđaju mere radi zaštite trećih lica i prava na naknadu obrađenoj u članu 11. Uvek treba uzimati u obzir i Zakon o premeru i katastru. Pravilnikom treba definisati tačna uputstva za upis u katastar nepokretnosti, da se u praksi ne desi odlaganje postupka zbog različitog tumačenja administracije organa koji vrši upis. Zakonodavac potpuno ispravno uzima u obzir ograničenja koja definiše urbanizam, član 1, i ograničenja iz odredbe o konverziji, član 3. stav 2. i član 4. stav 4. Plaćanje naknade za opremanje građevinskog zemljišta ostaje obaveza vlasnika i ona će biti naknadno regulisana u sledećem zakonu o legalizaciji. Porez na imovinu kao naknada državi ostaje kao obaveza i za upisane nelegalne objekte. Posle razumnog roka najaviti veće poreze za imovinu nelegalnih objekata, da bi time stimulisali da svi uđu u proceduru, završnu proceduru legalizacije. Opšti i društveni interes je brza uknjižba kolektivnih stabilnih objekata i stanova. Ovo se odnosi na objekte koji su zidani na osnovu dozvola. Useljeni stanovi su prodati ili otkupljeni i plaćen je porez na promet apsolutnih prava. Plaća se i porez na imovinu i računi, ovo što je koleginica iznosila – struja, voda, kanalizacija, telefon itd. Zakon predviđa i upis prava svojine ovih nekretnina, a to je regulisano članom 6. Efikasnost i izbegavanje preteranog administriranja ogleda se u tome da se podneti zahtevi za legalizaciju smatraju dovoljnim u ovom postupku jer su detaljniji nego što se traži po ovom zakonu. Brzi efekti koji se sada po nama postižu. Preciziranjem prava i obaveza svih učesnika u postupku izbegava se arbitriranje, izbegavaju se sudovi, izbegavaju se duge parnice koje se vuku po sudovima, pojednostavljuje se administracija procedure i smanjuje se potrebna dokumentacija. Sada ću nekoliko reči reći o Zakonu o legalizaciji. Legalizacija objekata građenih bez građevinske dozvole mora da uredi nezakonitu radnju, da obezbedi sredstva za opremanje građevinskog zemljišta, da obezbedi jednakost svih građana, zaštitu javnih interesa, ali i da reši ovaj društveni problem. Zakon o legalizaciji bespravno izgrađenih objekata mora da bude poseban. Deo državne uprave koji se bavi legalizacijom mora da ima posebnu obuku u vezi sa primenom Zakona o legalizaciji, sa naglaskom na efikasnost i pragmatičnost. I pravo na ispravljivu grešku mora da postoji. Sudovi ove predmete treba da dodeljuju specijalistima za ovu oblast radi efikasnosti, jer je sama specifična. Nepravovremeno donošenje planskih dokumenata i nepoštovanje zakonskih rokova podsticalo je divlju gradnju. Dalje sprečavanje divlje gradnje treba ustrožiti uvođenjem privremenih mera u lokalne samouprave koje ne kontrolišu divlju gradnju i sankcije prema svim delovima državne uprave, koji svojim nečinjenjem nanose štetu državi. Potrebna je i reforma uprave. Iskustva iz prethodne prakse, aktuelni predlozi iz ovog zakona i korišćenje mogućnosti konvalidacije privatnih ugovora koji nisu overeni u sudu treba da se pretoče u imovinski deo Zakona o legalizaciji. Neophodna je potom edukacija dela državne uprave radi efikasnijeg i usaglašenog vođenja imovinskih postupaka. Zakonodavac mora da nađe modus sa lokalnom samoupravom, kako bi se naknada za opremanje građevinskog zemljišta utvrdila i sprovodila po istim principima, a pri tome se mora uzeti u obzir da li je na predmetnoj lokaciji bilo urbanističkih planova ili nije. Tamo gde je bilo urbanističkih planova ne bi trebalo da bude popusta ni za individualnu gradnju. Takođe, za komercijalnu stambenu gradnju i za poslovne objekte ne treba odobravati popust. Za individualnu stambenu gradnju gde nije bilo urbanističkih planova treba odmeriti popust od redovne utvrđene cene. Razlog za ovo je rešenje stambenog pitanja investitora, plaćanja poreza na ugrađeni materijal i često učešće u izgradnji sekundarne infrastrukturne mreže i puteva. Uzevši u obzir standard stanovništva, omogućiti rok plaćanja do 20 godina. Svu dosadašnju praksu treba sagledati i novim zakonom, leks specijalis, ovo je drugi koji predlažemo, ovaj zakon o legalizaciji koji bi trebao da izađe do juna, koji se odnosi samo na legalizaciju bespravno izgrađenih objekata, urediti ovu oblast, ali tako da ne bude sukobljena sa najvišim pravnim aktima ove zemlje. Smatramo da ovim prvim zakonom, o kojem danas raspravljamo, treba da stvorimo uslove da se do juna meseca završi, odnosno donese novi zakon o kompletnoj legalizaciji, gde će biti sve kompletno upotpunjeno i privedeno svetskim normama. Ovaj prvi zakon, Zakon o posebnim uslovima za upis prava svojine, mora da bude prvi i početni korak koji treba da da prve efekte i da naše građane naučimo da poštuju zakone, ne samo građane, nego i jedinice lokalne samouprave, da se svi ponašamo odgovorno. Tvrdim da ovaj zakon ima izgleda i PUPS će glasati za donošenje ovog zakona. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam, gospodine predsedavajući. Poštovani gospodine ministre, poštovani predstavniče Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, kao prvo, ja bih da se pridružim svima onima koji su danas čestitali Međunarodni dan žena i želela bih da se zahvalim onima koji su nam čestitali ovaj veoma bitan praznik za žene. Htela bih da vas podsetim sve, da se nisu pre 100 godina neke žene, hrabre žene borile za prava i ravnopravnost polova, mi danas ovde ne bismo sedele u ovom parlamentu, mi danas ne bismo imale to pravo da izađemo na birališta, ne bismo imale pravo da budemo kandidovane i birane i ne bismo mogle da sedimo u Skupštini Republike Srbije. Dakle, jako je bitno da ovaj dan obeležimo u tom smislu, da pre svega istaknemo jednu solidarnost sa svim ženama, a posebno one žene koje su napravile neku karijeru, koje su na neki način ostvarile neki uspeh u životu, da imaju u vidu da ima jako puno obespravljenih žena, da ima jako puno žena kojima je potrebna pomoć, kojima je potreban podstrek, kojima je potrebno nešto malo da se ostvare takođe u svojim karijerama i u svojim životima. Da se vratimo na temu dnevnog reda. Gospodine ministre, pažljivo sam slušala vaše izlaganje kojim ste predstavili ovaj zakon i branili sve ove odredbe koje čine sadržinu Predloga zakona. Pre svega sam shvatila da je osnovna intencija zakonodavca ta da se uvede jedan red u haotično stanje bespravno izgrađenih objekata, vi ste naveli broj - milion i 300 hiljada objekata. To je zaista zaprepašćujući broj i to je jako veliki teret za ovaj pravni sistem i uopšte za promet nepokretnosti. Tu bih se složila sa vama. Međutim, kada pročitamo obrazloženje koje postoji u ovom predlogu zakona, ono glasi na sledeći način. Samo ću jednu rečenicu da citiram koja je jako bitna. Kaže – naime, predloženim zakonskim rešenjima stvaraju se uslovi za upis prava vlasništva bespravno izgrađenih objekata, a time i pravna sigurnost u eventualnom prometu, obezbeđenju hipotekarnih kredita i slično. Dakle, kako ste vi u stvari predvideli da neutrališete pre svega bespravnost?To je jako bitno. Ako je nešto bespravno, prosto moraju neki uslovi da se ispune da bi se ta bespravnost otklonila. U Predlogu zakona nisam našla zaista ni jedno rešenje koje uvodi pravnu sigurnost tako što tu bespravnost na neki način legalizuje i uvodi u pravne tokove. To prosto nije tačno. Vi ste ovde izrekli jednu krucijalnu stvar, a to je da onaj koji je gradio bespravno, ko nema građevinsku dozvolu, ne bi trebalo da ima ni građanska prava. Jer, ukoliko nema građevinsku dozvolu, on nema uopšte prava da na bilo koji način reaguje ukoliko se njegovo pravo poseda ugrožava od strane nekog drugog koji ima tu građevinsku dozvolu. Dakle, prosto to se protivi osnovnim načelima Ustava. Dakle, zaista je nedopustivo da se zakon na ovaj način definiše, da nedostatak jedne građevinske dozvole automatski vodi i do ugrožavanja građanskih prava te osobe koja nema građevinsku dozvolu. U naslovu zakona, vi ste istakli da se ovde radi o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole. Dakle, vi faktički ste mogli ovaj zakon i da nazovete legalizacija za 100 evra, jer na taj način ste propagirali ovaj zakon. Dakle, legalizacija za mali novac i oprostiće se svima ono što nisu uradili po pozitivnim propisima Srbije, jednostavno će postati vlasnici tih nelegalno bespravno izgrađenih objekata. To nije tačno. Ovaj zakon neće to rezultirati. Bilo bi dobro da se građanima objasni da se ovde radi o prividnoj nameri da se legalizuju objekti u korist onih građana koji prethodno nisu pribavili građevinske dozvole. Zašto? Vi ste i do sada u katastarima imali evidenciju i posednika, a imali ste evidenciju i faktičkog stanja. Faktičko stanje vam je to kada je neko izgradio neki objekat, bespravno ga izgradio, ali ga nije prosto legalizovao, u smislu pribavljanja građevinske dozvole, upotrebne dozvole i upisa prava vlasništva, što je mogao da uradi, ukoliko je objekat istakao. To je i do sada moglo da se radi. Međutim, u čemu je problem? Problem je u tome što ste očigledno jednom obećali, možda i više puta, da će sve ono što je haotično, što je anarhično, u domenu izgrađenih, a nelegalizovanih objekata, to biti uvedeno u pravne tokove, bez imalo napora, bez imalo troškova svih onih koji se prethodno nisu potrudili da pribave određene dozvole, na šta su bili obavezni po zakonima. Dakle, ovo je politički zakon. Ovaj zakon je takođe za jednokratnu upotrebu, kao što je slučaj sa mnogim zakonima o kojima mi danas ovde raspravljamo. To se dešavalo i sa Zakonom o Narodnoj banci Srbije, to se dešavalo i sa Zakonom o amnestiji, to se dešavalo i sa zakonom koji je derogirao odredbe Zakona o eksproprijaciji, evo i Zakon o beležništvu, koji je bio prošle nedelje tema ove Skupštine. Dakle, faktički samo se nastavlja u kontinuitetu urušavanje pravnog poretka, urušavanje pravne sigurnosti. Sa ovim zakonom nema pravne sigurnosti. Agencija za borbu protiv korupcije dala je svoje neke primedbe. Mi se zaista slažemo sa tim primedbama i slažemo se da se ostavilo prevelikog prostora za zloupotrebe diskrecionog prava, da nedostaje određena procedura koja je potrebna za tako ozbiljnu materiju, da ima dosta nepreciznosti, da nema jasno definisanih kategorija koje bi činile, u stvari, srž ovog zakona. Međutim, nažalost, i Agencija za borbu protiv korupcije se nekako zadržala samo na prvom članu Zakona, potpuno propustivši da komentariše ostale članove, a i u ostalim članovima Zakona, a ima ih još 13, pored ovog prvog, takođe predstavljaju izvor moguće korupcije, i to ne malog obima. Hajde da krenemo od člana 2, da nastavimo sa članovima 3. i 4. Jako je bitno što vi ovde, recimo, predviđate konverziju i prava zemljišta, iako Zakon o planiranju i izgradnji jasno propisuje na koji način se konverzija može raditi, a vi prosto to u paketu sa legalizacijom, da upotrebim vaš termin, objekta koji je izgrađen na tom zemljištu dozvoljavate konverziju. Dakle, to je u direktnoj suprotnosti sa drugim važećim zakonom. Vi ovde, ukoliko se radi o izgradnji na tuđem zemljištu, pravo svojine dozvoljavate da se dokazuje i nekim uplatnicama, priznanicama o plaćenim komunalnim uslugama, o plaćenoj električnoj energiji i slično, to je, kako da vam objasnim, pravnički nonsens. To se ne radi u ozbiljnim državama koje žele da imaju ozbiljan i jak pravni sistem i pravni poredak. Vi ste ovde zaista predvideli rešavanje jedne situacije koja je nastala dugo godina, i to nije nastala za godinu dana, ona je postojala i u to vreme kada ste i vi, gospodine ministre, bili deo vlasti. Ona sigurno traje 10, 20, možda i više godina. Ne možete na osnovu ovakvog zakona sa 14 članova, koji su u direktnoj suprotnosti sa Zakonom o osnovnim svojinsko-pravnim odnosima, sa Zakonom o prometu nepokretnosti, sa osnovnim ustavnim načelima, da ispravite u celosti, niti čak možete i neki deo tog haosa da promenite. Zaista bi bilo potrebno da se ova vlada uozbilji i kada predlažete zakone, vodite računa o tome da je potrebno da razmislite šta želite ovim zakonom, šta možete da ostvarite ovim zakonom, šta možete da realizujete ovim zakonom. Zaista morate da razmislite o svojoj politici. Da li je ta politika ta da jednom demagoškom pričom, jednim zakonom, koji prosto neće moći da se realizuje u praksi, ostvarite određene političke poene, a da vas ne interesuje haos koji će nastati ukoliko se zaista bude ovaj zakon primenjivao? Vi ne možete jedan haos, jednu bespravnost, da rešavate pravnim nonsensima, nekim rešenjima koja će otvoriti nove probleme. Vi ne možete jednim zakonom da otvarate takve mogućnosti nastanka korupcije, jer svako diskreciono pravo, svaki nedostatak procedure, svaka nejasnoća i nedefinisanost, u stvari, predstavljaju mogućnost da se ta korupcija, u stvari, i desi. Ukoliko zaista, kao Vlada, kao ova vlast, imate ozbiljne namere da zaustavite korupciju, da zaustavite organizovani kriminal, ukoliko zaista mislite da unapredite građevinsku industriju, ukoliko zaista želite investicije, ovaj zakon povucite iz procedure. Ovaj zakon ne da neće privući investitore, nego će samo da ih odbije, jer svaki ozbiljan investitor, svaka ozbiljna banka će dobro da razmisli da li će da uđe u bilo kakvu pravnu proceduru, u bilo kakvo poslovanje sa onim koji će da mu pokaže jedan list nepokretnosti u kojem će da piše svašta, između ostalog, i da objekat nije legalizovan. Znate, u ozbiljnim pravnim sistemima se poštuju zakoni. U ozbiljnim pravnim sistemima je neplaćanje poreza, neplaćanje dažbina, neplaćanje nekih obaveza koje se podrazumevaju, kao što je i plaćanje građevinske dozvole i upotrebne dozvole, predstavlja ozbiljnu sumnju u ozbiljnost onoga koji u stvari nije poštovao zakon. Nema tu ni poštenja, ni ozbiljnosti, ako neko zaista misli da će ovakvim zakonom da ostvari određene privilegije, u odnosu na sve one ostale građane koji su poštovali zakone. Dakle, šta će sutra onaj koji je na ovaj način navodno legalizovao svoj objekat da misli ukoliko želi da nastavi sa adaptacijom tog svog nelegalizovanog objekta. Reći će – ako sam prvi put mogao, zašto ne bih i drugi i treći put. To je prosto jedna poruka svim budućim graditeljima bespravnih objekata. To je da kada jednom vi otvorite tu pandorinu kutiju nelegalnosti i dozvolite da se nešto što ne može na ovaj način da se reši, vi ste u stvari omogućili da može sve da se očekuje u budućnosti. Vi ste mogli i na neki drugi način da rešite pitanje 1.300.000 nelegalizovanih objekata. Mogli ste pojednostavite proceduru, mogli ste ljudima da obezbedite da građevinske dozvole i da sve ostale dozvole i upotrebne između ostalog, zatim sprovođenje prava vlasništva, mogu da ostvare po mnogo povoljnijim uslovima i po manjim cenama. Vi ste danas izrekli jednu stvar da opštine ne smeju i nemaju pravo da dobiju daleko više od onoga što su uložili za privođenje tog zemljišta nameni. Kako ćete onda utvrditi koliki je trošak bio te opštine? Kako vi mislite to da utvrđujete? To je jedna priča, jedna priča bez osnove i bez baze u nekom racionalnom pristupu legalizaciji bespravno izgrađenih objekata. Još nešto da vam kažem. Dakle, u katastru ste vi i do sada mogli da imate upisane istaknute građevinske objekte. Vi ćete sada isto to uraditi ovim zakonom. Imaćete zabelešku da onaj koji je upisao vlasništvo nije platio sve one obaveze koje se podrazumevaju za pribavljanje građevinske ili upotrebne dozvole. U čemu ste vi u stvari promenili položaj tih vlasnika bespravno izgrađenih objekata? Ni u čemu. Dakle, legalizacija za 100 evra, to je u stvari samo jedna priča da bi se mnogi ponadali, ušli, skupili nekako tih 100 evra i očekivali da su završili evidenciju svog prava vlasništva. Nije tačno i zato vas još jednom molim, bilo bi najbolje da povučete ovaj zakon iz procedure. Mi smo napisali nekoliko amandmana. Prosto, ovaj zakon ne može da se poboljša, ali imali smo tu obavezu da pokažemo da jeste, mislimo da trebaju neke stvari da se promene, ali ne na ovaj način kako ste vi predložili zakonom.
Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović.
Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, moram da kažem da je ovo izuzetno važna tema, a ne mogu da kažem da je važan zakon, ali tema je izuzetno važna. Naravno, da se u potpunosti slažem sa gospodinom ministrom da je najlakše reći da ništa ne valja i konstatovati da ništa ne valja i tu konstataciju prihvatiti kao rešenje. Ovo je samo jedan problem kome smo pristupali godinama na isti način i taj problem je iz godine u godinu rastao. Neću reći da ništa ne valja, ali ću predložiti određena konkretna rešenja. Poslednjih 15 ili 16 godina teško je i pobrojati koliko je puta rešavan problem bespravne gradnje, od ministra Ivkovića i 1997. godine kada je prvi put donet poseban zakon, pa zatim 2003. godine, pa 2005, pa 2009, pa 2011. godine. Ono što je zajedničko za sve ove zakone, a to je da su predlagani, da su u skupštinskim raspravama gde je govoreno kako će se poboljšati procedure, kako će se pojednostaviti procedure, kako će se konačno sa dnevnog reda skinuti problem bespravne gradnje, a svaki taj zakon je u stvari pomerao granicu do kada su izgrađeni objekti koji mogu da se legalizuju. Nakon svakog od tih zakona je broj bespravnih izgrađenih objekata bio samo još veći. Ovaj poslednji zakon, pa i ovaj o kome danas raspravljamo uvodi 11. septembar 2009. godine. Opšte poznata je stvar da se od 11. septembra 2009. godine grade bespravni objekti, gradi ih i država, grade ih pojedinci. Šta će se desiti sa tim objektima koji su nekakvoj pravnoj praznini? Da li to znači da oni neće moći da se legalizuju ili nas čeka nekakav nov zakon koji će predvideti i period od 2009. do 2013. godine. Procena je da u Srbiji ima 1.300.000 bespravno izgrađenih objekata, ne znam da li se misli na 2009. godinu ili 2013. godinu. Pokušao sam u Zavodu za statistiku da saznam koliko ukupno objekata postoji u Srbiji. Znam koliko Srbija ima stanovnika i prilično mi je logično da nema baš svaki stanovnik nekakav objekat, da li javno ili privatno, ali ispada da bar trećina ili četvrtina objekata u Srbiji je izgrađena bez građevinske dozvole. Ako hoćemo da budemo pošteni, ako hoćemo da rešimo problem onda moramo da vidimo šta je uzrok i kako je taj problem uopšte nastao. Procedure su veoma komplikovane i skupe. Pored obećanja da će procedure biti pojednostavljene svaki novi zakon je uvodio nove procedure. Ovaj novi zakon o kome je juče raspravljano će uvesti neke nove procedure. Ne mislim da nije potrebno da u Srbiju uvedemo i energetsku efikasnost, ali moramo da budemo svesni da svaki novi zakon uvodi nekakvu novu obavezu, nekakav novi papir i nekakav novi deo elaborata i to nepojednostavljuje stvari. Druga stvar, nespremnost državnih organa da rešava problem. Nespremnost inspekcija da reaguje u trenutku kada objekat nastaje. Ako izađemo iz Skupštine ona je u centru Beograda, u krugu od nekoliko stotina metara naći ćemo objekte koji se i dan danas zidaju. Veliko je pitanje da li se zidaju sa ili bez građevinske dozvole. Ono što je činjenica nekada su građevinski inspektori provodili sate i dane na terenu, danas provode u kancelarijama. Iz kancelarije utvrditi šta se gradi sa dozvolom, a šta ne, prosto nije moguće. Nepoštovanje zakona. Moram da vas podsetim da od 2003. godine je krivično delo i priključenje svakog objekta bez građevinske dozvole na infrastrukturne instalacije, znači, grejanje, struja, telefon i šta već imamo. To ne može da radi niko pojedinačno. To rade neki delovi države. Kako je moguće da niko iz države nije odgovoran što su svi ti objekti, a ko zna koliko stotina hiljada ih ima od 2003. godine, da su priključeni na instalaciju. Znači, da je EPS, "Telekom" i sva ta druga državna tela, toplane i svi ostali su potpuno ignorisali krivičnu odredbu u zakonu koja je postojala. Još jedna stvar, pored skupih i zamornih procedura, opšte siromaštvo koje u Srbiji postoji je jedan od uzroka za ovaj problem. Ako je građevinska dozvola skupa neko ko skupi nešto malo para pokušaće da zida, neće ići na dobijanje procedure. To naravno nije opravdanje i uvek je najlakše reći – nema opravdanja za to. To je potpuno tačno, ali ako je skroz 100% tačno, onda danas ne bi o tome ni raspravljali, nego bi raspravljali neki drugi put. Šta je rešenje? Kolega koji je govorio pre mene nije tu. Prvo ne mislim da je ovo krovni zakon, to ni na koji način nije krovni zakon. Krovni zakon može samo da bude Zakon o planiranju i izgradnji koji definiše proceduru kako se dobija građevinska dozvola. Mislim da i kada bolesnik ode kod doktora on prvo pokuša da zaustavi dalje širenje bolesti, pa tek onda leči ono zbog čega je i bolesnik došao. Naš zadatak je bio, a to sam vam rekao i pre nekoliko meseci kada smo imali sličan zakon u proceduri, naš zadata je da hitno 1.300.00 bespravno podignutih objekata, objekata bez građevinske dozvole i taj problem ne možemo da rešimo za jedan dan pošto on nije ni nastao za jedan dan. Nastao je pre jedno 50 godina u Srbiji. Ali, naš zadatak je da sprečimo priliv novih objekata bez građevinske dozvole. Meni je neshvatljivo da u zakonu postoji posebno poglavlje ili nekoliko članova koji se ne odnose na objekte koje se zidaju javnim sredstvima, sredstvima Republike Srbije, autonomne pokrajine, lokalne samouprave gde zakon eksplicitno kaže da u stvari u Srbiji ni država ne poštuje sopstvene zakone, a očekuje da to rade građani, kao da je država povlašćena u odnosu građane. Prvi korak je bio da donesemo novi zakon koji će urediti ovu materiju na drugačiji način. Da onemogućimo ili da zaustavimo nove objekte bez građevinske dozvole, a da onda pokušamo da problem objekata bez dozvole rešimo. Kao što sam već rekao treba razdvojiti nekoliko kategorija objekata. Jedno su javni objekti izrađeni od javnih sredstava. Drugo su objekti koji su napravljeni za tržište, neko ih je pravio da bi zaradio određene pare, i to je u redu da zarađuje pare, ali prvo treba da dobije dozvolu i treće su objekti za stanovanje. Oni su u pravnom smislu potpuno identični, ali ima nekih finesa, ima nekih razlika ako ozbiljno posmatramo stvari. Moramo da konstatujemo da je Zakon o planiranju i izgradnji loš i do kad ne donesemo novi zakon problem nećemo rešiti, nego ćemo samo pomerati ovu granicu sa 2009. na 2013. godinu, sa 2013. godinu na neku novu godinu, a broj objekata će se samo povećavati. Ako sad posmatramo proceduru za dobijanje dozvole, ona ima nekoliko faza. Prvo, to mora da bude ako posmatramo legalnu proceduru, morate da bude vlasnik zemlje na kojoj gradite, morate da dobijete građevinsku dozvolu koja je dobijena na bazi projekta urađenog sa svim potrebnim instalacijama. Kada imate građevinsku dozvolu kada izgradite objekat, obraćate se opet državi da vam da upotrebnu dozvolu i sa svim tim parametrima sa upotrebnom dozvolom postajete vlasnik i objekta. To je nekakva legalna procedura i regularan raspored poteza. Zašto je to važno? Pa, ako pokušavamo da preskočimo bilo koji od ovih koraka, onda možemo da napravimo ozbiljan propust. Bilo je ideja da se objekti legalizuju bez projekta. Prvo, procedura dobijanja upotrebne dozvole i građevinske dozvole podrazumeva da država garantuje da su ti objekti u svakom smislu bezbedni za stanovanje i po pitanju konstrukcije i po pitanju instalacija električnih i bilo kojih drugih. Ne postoji inženjer, koliko znam samo supermen ima rendgenski vid, ali ne postoji građevinski inženjer koji može da izvrši rekonstrukciju armature koje u određenom objektu postoje, tako što ćete doći u objekat i pogledati, možete da vidite, sigurno možete da uočite da nešto nije u redu, ali nikada ne možete da garantujete da je sve u redu. Kao što ne postoji nijedan elektroinženjer koji na bazi pogleda može da utvrdi koji su tačno kablovi nalaze u zidu. Ako vi objektu izdate upotrebnu dozvolu, onda osiguravajuće društvo može taj objekat da osigura za sve slučajeve koji mogu da nastupe, a može da nastupi puno različitih stvari. Prema tome, upotrebna dozvola i garantovanje bezbednosti i sigurnosti objekta nije tako jednostavna stvar, kao što se na pravi pogled čini. Jednom fotografijom se to ne može utvrditi. Tako da je za veliki broj objekata vrlo teško garantovati da su urađeni po standardima, jer to fizički nije moguće ako hoćemo da poštujemo milion propisa. Rekonstruisati vlasništvo nad objektom je relativno lako. Ali, kako vlasništvo na objektu može da implicira vlasništvo i nad zemljom. Pa, suštinski nikako. Ako pričamo o stranim investitorima i pravnoj sigurnosti, strani investitori će doći uvek u zemlju koja garantuje sigurnost, pre svega vlasništvo. A vlasništvo se garantuje kod nas i Ustavom. Jedino u javnom interesu možete da otuđite neku imovinu, tako što će se nesporno u skladu sa zakonom utvrditi javni interes. Slažem se da je ozbiljan državni problem ako imate milion i 300 hiljada objekata i ako njihov pravni status nije rešen. Ali, teško da javni interes može da bude to što je neko na vašoj zemlji izgradio svoj objekat i to je postaje javni interes i on ima pravo da postane vlasnik te zemlje. Problem imovinskog odnosa je 50% slučajeva, i u 50% slučajeva je vrlo teško sprovesti ovaj postupak jer nisu rešeni imovinski odnosi. Jedna takođe vrlo važna stvar. Da smo o ovom zakonu pričali pre nekoliko meseci, pre možda pet, šest meseci, ja sam imao različite ideje pošto sam imao prilike da u ministarstvu radim na rešavanju problema, imao sam različite ideje kako bi ovaj problem mogao da se reši. Da je zakon bio u proceduri u novembru mesecu, ja sam imao brojne ideje kako bismo ovaj problem mogli da rešimo. Međutim, danas je situacija bitno promenjena. Kako je bitno promenjena? Pa, tako što je grad Čačak odnosno Uprava za urbanizam pokrenula postupak pred Ustavnim sudom, pa je Zaštitnik građana pokrenuo postupak pred Ustavnim sudom, pa je Ustavni sud odlučio da su sve odredbe Zakona o planiranju i izgradnji kojima se reguliše ovo pitanje neustavno. Ustavni sud je odložio primenu tog zakona, odnosno objavljivanje odluke za šest meseci, ali ta odluka postoji. Na 19 gusto kucanih strana je najviše sudska instanca, najviša instanca u Srbiji rekla šta o tom problemu misli i da li su moje ideje dobre ili loše, to uopšte više nije važno. Mi imamo nešto što će u sledećih nekoliko meseci kada bude bilo objavljeno postati deo našeg pravnog sistema i ova odluka Ustavnog suda u sve pozitivne i negativne strane koje ona sa sobom nosi na bitno drugačiji način rešava ili upućuje na rešavanje problema bespravno izgrađenih objekata. Ustavni sud nedvosmisleno kaže da građani ne mogu da budu dovedeni u neravnopravni položaj, ceneći sve što ovo o čemu sam ja govorio od početka rasprave, ali kaže da ako postoje određeni naknade nije moguće da pojedini građani, zato što nisu poštovali zakon, uz opravdanje zašto su to možda radili, ali oni moraju da plate sve ono što su platili svi drugi koji su regularno dobili građevinsku dozvolu. Ja se sa vama potpuno slažem da, naknada za građevinsko zemljište, ili kako se već zove, komunalno opremanje ili bilo šta drugo, na način na koji funkcioniše u Srbiji, se ne odnosi ni na jednu predmetnu lokaciju, ona uslovno može da se nazove – taksa za novu gradnju. Vi imate zone grada koje su podeljene, u određenoj zoni važi ista cena, vi te pare uplatite, to ide u nekakav fond, onda na bazi odluke Skupštine Grada Upravnog odbora, ta Direkcija za izgradnju, ili kako se već zove zida sve potrebne objekte. Vi ne plaćate naknadu za vašu konkretnu lokaciju, nego vi ulažete u jedan fond iz koga se zida sve ono što jednom gradu treba. I to je neka vrsta poreza. Možda je to visoka naknada, ali je ustavni sud potpuno nedvosmislen i ukazuje da svako ko hoće da dobije regularnu dozvolu, ko hoće da se izjednači sa drugim građanima mora da prođe istu proceduru. Druga stvar koja je još uvek važnija, Ustavni sud je poništio sve odluke koje se tiču suvlasništva na parcelama i mogućnosti da ako je objekat zidan, a postojala su dva vlasnika, pa jedan vlasnik možda mogao da zna da ovaj drugi zida a nije reagovao, smatra se da je to saglasnost za organizaciju. Ustavni sud je rekao da to tako nešto ne dolaziu obzir, čak i u pitanju suvlasništva, a ne u pitanju tuđeg vlasništva nad zemljom. Ja se sa vama slažem da je to osnovni problem u postupku legalizacije. Većina vlasnika ima problem sa onim prvim papirom sa dokazima vlasništva. Postoje brojne privatne isprave, pošto nije bio dozvoljen promet prava korišćenja i građani imaju privatne isprave kojima dokazuju da su vlasnici. U međuvremenu se promenilo nekoliko vlasnika i vrlo je teško taj papir, ako ne donesemo odgovarajući zakon da uvedemo u pravni sistem. Ali, vlasništvo nad objektom može da stvori brojne probleme ako iz njega izvlačimo zaključak iz vlasništva jedne parcele. Primera radi, vlasništvo zemlje ispod objekta, i objekat ima površinu 100 kvadrata, to je neki broj koji se često pominje. A šta ako je parcela pet puta ili deset puta veća? Vi ste onda vlasnik te jedne desetine, a onih devet desetina vlasnik je neko drugi a vi je koristite. I ko zna šta sve može u praksi da proistekne, teško mi je i da pretpostavim. Šta mislim da je rešenje? Kao što je konstatovao Ustavni sud potpuno je neracionalno i nije realno utvrditi mogućnost da će se milion i 300 objekata srušiti i vrlo je skupo. Praktično je nemoguće sprovesti. To tvrdi Ustavni sud i to piše u odluci Ustavnog suda. Mislim da je prvi korak, ne da se donosi poseban zakon koji de fakto ne reguliše pitanje o legalizaciji, ovo je potpuno pogrešno reći da je ovo zakon o legalizaciji, to nije zakon o legalizaciji. Ovo je zakon o upisu prava svojine. Većina katastara u Srbiji je upisivala pravo svojine i na objektima bez građevinske dozvole i to uopšte nije bio uslov da se objekat upiše. Prvi korak je, gospodine ministre, i tu vam nudimo potpunu pomoć da se donese dobar zakon o planiranju i izgradnji, zakon koji će stvoriti uslove da nemamo više novih objekata bez građevinske dozvole. To je prvi korak koji treba da zaustavi taj problem. Tim zakonom moramo tačno da definišemo ulogu RGZ. Katastar je državna stvar i nije stvar pojedinca i svaka ozbiljna država se trudi da ima dobar katastar. RGZ je budžetska ustanova i mnoge stvari mora da radi na osnovu sredstava koje dobija iz budžeta. Ne mogu pojedinci da inciraju formiranje državnog katastra. Ako imate na internetu i na "Guglu" mape koje prilično dobro prikazuju svaki objekat u Srbiji i koje su potpuno besplatne, a mogu samo da zamislim kako izgledaju slike vojnih satelita i koliko brzo može da se izvrši digitalizacije jedne takve mape i da se pretvori u vrlo jednostavnu stvar. U gradovima kaošto je Beograd, mislim da za sedam dana dobar stručnjak za kompjutere može da upari katastar nepokretnosti sa uplatnicama Infostana i jednim unificiranim rešenjem možemo ovu stvar, ako imamo dobru volju, da završimo za mesec dana, da napravimo tačnu evidenciju, da vidimo u kakvom je šta statusu i da uparimo te dokumente. Država nek uradi svoj posao, a onda ćemo da rešavamo problem sa pojedincima, da vidimo da li i dalje može da ostane ovakav status naknade ili ćemo taj problem da rešavamo drugačije i da niko ne bude oštećen. To je po meni jedini put. Ad hok rešenjima se bojim da ćemo napraviti mnogo novih problema. Naravno da će u prvi red stati svi oni koji imaju stambene objekte i koji su zidali za tržište da će vrlo lako angažovati advokata i na osnovu ovog i sličnih zakona će prvi rešiti svoj problem. Ovakav zakon kao što ni jedan prethodni nije rešio problem Kaluđerice, neće rešiti ni ovaj, jer taj koji je zidao za stanovanje neće mu pasti napamet da uzima hipoteku ili ako plaća infostan i sve ostalo, da li je uknjižen ili nije, neće on u ovom trenutku videti neki svoj interes. Da završim, mislim da je prvi korak donošenje sistemskog zakona. Mislim da ne postoji niko u ovoj sali ko nema nameru da vam pomogne da taj problem rešite kvalitetno i za sva vremena, a da ćemo tek nakon toga problem koji je nastao 50 godina, neka ga rešimo sledećih pet godina, pa će biti dobra stvar i dobra podloga za sve nas, a očekivati da je problem nastao ili pokušaj da se problem koji je nastao 50 ili 60 godina reši za jedan dan, završiće verovatno kao i svi prethodni pokušaji. Siguran sam da će ovaj put biti drugačije, ali samo ako promenimo redosled poteza. Hvala.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad dozvolite mi da u vaše i svoje ime pozdravim studente Pravnog fakulteta i Evropsku asocijaciju studenata prava, koji trenutno prate deo današnje sednice sa galerije velike sale. Prisutni su Marina Čapkunović, Mona Bogdanović, Maja Zdravković, Jelena Manojlović, Milica Mudrić, Jelena Korać, Ana Đekić, Marija Boškan, Ivana Ivanić, Igor Živković, Katarina Bojović, Dragana Mitrović, Jovana Mitrović, Dušan Bajić, Ivana Drobnjak, Aleksandra Lazić, Aleksandar Đurišić, Lidija Kraljević, Katarina Tucaković, Nikola Savić, Ognjen Mirković, Dušan Ružičić, Filip Ćendić, Danka Dulović, Marina Čolić, Jezdović Stefan, Sanela Gudžević, Milena Tomić, Vladimir Boljanović, Milica Dimitrijević, Sofija Prodanović, Nina Marinac, Olivera Vuković, Milica Petrović, Nina Popović, Nataša Stoiljković, Filip Horvat, Silvija Stanković, Dušan Teodosijević i Nevena Maksimović. Još jedanput ih pozdravljamo i želimo da se osećaju prijatno. Reč ima narodni poslanik Zoltan Pek. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, imam čast da iznesem naše mišljenje naše poslaničke grupeSVM o ovom zakonu što je pred nama ili u Predlogu zakona što je pred nama. Neki moji prijatelji koji su pravnici, rekli su da je ovaj zakon leks specijalis. Verujem im pošti nisam pravnik, nego sam ekonomista i kad sam dobio u ruke ovaj predlog obišao sam teren u svojoj opštini, otišao u katastar, otišao u odeljenje za urbanizam da vidim kako stojimo sa onim zakonom koji je još u proceduri. Ovde je reč o Zakonu o planiranju i izgradnji. Ovaj zakon smo negde 2009. godine prihvatili i u tom zakonu u članu 186. bilo je dato vreme na šest meseci da se objekti koji su hteli da se legalizuju, da im se predaje ovaj dokument i na osnovu kojeg je trebala da se izvrši legalizacija. Znači, ovaj rok je istekao 11. marta 2010. godine. Kao što je gospodin ministar rekao da imamo milion i 300 nelegalizovanih objekata u našoj zemlji, što je stvarno veliki problem i veliki broj. Znamo da je u roku od tih šest meseci samo 700 hiljada zahteva predato, a 500 hiljada uopšte nisu ni bili predati. Znači, možda ljudi nemaju para ili nisu hteli nikako da ovaj zakon ispoštuju. O tome ne bih ja vodio raspravu i ne bih ulazio u to. Ali, hoću da kažem da od ovih predatih 700 hiljada zahteva, samo malo njih je odrađeno, oko 20% je nažalost odrađeno. Pošto sam bio u Odeljenju za urbanizam u opštini odakle dolazim, u opštini Senta, meni su rekli da ovi predati zahtevi nažalost nisu kompletni. Znači, takse su uplaćene, neka dokumenta su odrađena, ali ti svi dokumenti koji se traže sa tim zakonom, ako bi se odradili, to bi otišlo za građane oko 500 evra, bar u našoj opštini, tako su mi rekli. Građani nažalost nemaju dovoljno para da bi napravili legalizaciju svojih objekata. Obišao sam i katastar. Znači, u katastru nažalost u našoj opštini što ima 23 hiljade stanovnika, četvoro ljudi radi. Pre desetak godina, ovde je radilo oko 10 zaposlenih, a u sadašnje vreme se to samo svelo na četiri čoveka. Hoću da kažem da ako će se ovi zahtevi u roku predavati, nećemo, ili oni ljudi neće fizički moći da odrade ovaj posao. Da li će to građanima biti 100 evra ili malo više, o tome ćemo posle da pričamo, ali neće biti dovoljno vremena da se ovo odradi. Kao što sam rekao da u Zakonu o planiranju i izgradnji moraju da predaju zahtev za legalizaciju, razna dokumenta kao što je dokaz o svojini, o pravu svojine ili pravu zakupa, dokaz ili fotografija objekata, ovde se misli na geodetski snimak, i ostala dokumenta, kojih je teško ili nije teško, nego treba platiti, da bi to mogli da odrade, da bi predali. Po ovom zakonu, organ uprave je nadležan da preda zahteve u roku od 90 dana, a sam zakon traje do 31. decembra 2004. godine. Mislim, kao što sam i pre rekao da je ovo prekratko vreme da bi se to odradilo i mislim da će se ovaj rok, ne jedanput nego više puta produžiti. Pitanje je da li je u nekim ili drugim sličnim opštinama, kao što je Senta, znači ako ima oko 20 do 30 hiljada stanovnika, kako stoji ljudstvo ili oni ljudi koji rade u katastrima ili onim organima opštinske uprave, koji primaju ove zahteve? Znači, da li se to stvarno fizički može odraditi, ako gledamo sam zakon što je pred nama ili Predlog zakona? Ovde je meni jako bitna reč, da nije reč samo o onim građevinskim objektima koji su nelegalno izgrađeni, nego i o onim objektima koji nemaju upotrebnu dozvolu. Pitam moje prijatelje ili susede, pošto imamo u svakoj opštini jako puno takvih objekata koji su izgrađeni, a nisu još dobili upotrebne dozvole, a tu su sa razlogom a to je, što do sad nisu dobili? Ovde mislim na posebne objekte, na ekonomske objekte, gde bi trebalo zanatlije da odrade svoj posao ili, ako gledamo što Vojvodina ima punopoljoprivrednih gazdinstava, ovi ekonomski objekti su, tako mogu da kažem, štale. Imamo nekoliko primera u našoj opštini. Nelegalno je izgrađen objekat pored suseda. U objektu se vodi zanatski rad, sa metalom radi i svaki dan seče metal sa određenom strugom ili sa određenom mašinom koja pravi veliku buku. Susedu je do glave došlo. Počeo je zid da mu se ruši. Do sada za taj objekat niko nije imao, odnosno opština nije izdala dozvolu za upotrebu. Ono što sam rekao za štale, isto nisu dali jer nisu određeni elaborati. Zato nisu dobijene upotrebne dozvole, jer nisu određeni elaborati za zaštitu životne sredine ili za zaštitu protivpožarnu ili eventualno neki elaborat o držanju domaćih životinja u određenom krugu grada. Sa ovim zakonom i ovi objekti bi se legalizovali. Mislim da bi sa ovom legalizacijom povećali broj tužbi suseda ili građana između sebe. Bar ja tako mislim. Videćemo šta će praksa da pokaže. Kao što znamo, u Ustavu u članu 58. u stavu 2. piše da pravo svojine može biti oduzeto ili ograničeno samo u javnom interesu, utvrđenom na osnovu zakona uz naknadu koja ne može biti niža od tržišne. U ovom zakonu u članu 4. i članu 5. gde se piše o trećim licima ili o suvlasnicima ili o suvlasnicima samog objekta ili parcele ili građevinskog zemljišta, postavlja se pitanje kako možemo oduzeti građevinsko zemljište nekog građanina ako to ne zastupa javni interes? Jedini javni interes za našu državu je da što više objekata legalizujemo. Ovde se pojavljuje pojedinačni interes i to će biti jedan od velikih problema koji moramo da rešimo. Nadam se da ćemo amandmanima ovo pitanje nekako rešiti. U samom članu 4. meni je malo neozbiljno da kada pravimo ovu legalizaciju potrebna su najmanje dva dokaza, što treba da građani donesu. Ovde su neki dokazi nabrajani. Od tih dokaza najlakše je doneti račun za struju ili račun za komunalije, što je ovde naznačeno. Za ostalo ne trebamo ni da obratimo pažnju, jer ovo se da doneti bilo kada. Ako već gledamo prvu tačku dokaza što se tiče poreza na imovinu na ovu gradnju, treba da znate da u praksi imate različitih primera. Recimo, nasledio sam kuću mojih predaka. Moja baka i deda su gradili kuću. Kuća je imala 50 kvadrata i onda sam se doselio i pregradio celu kuću, ostao je samo zid. Nelegalno sam odradio ceo postupak, a plaćam imovinu za onaj objekat koji je moj deda u to vreme gradio. Znači, ovaj dokaz o imovini nije baš potpun i nije legalan. Druga moja primedba je u vezi potvrde mesnih zajednica. Ne znam, možda su u drugim opštinama mesne zajednice vodile ove tzv. listove nepokretnosti, ali u mojoj opštini to mesne zajednice nikad nisu radile. Kako može mesna zajednica da da dokaz o vremenu izgradnje tog objekta? Jedino tako mogu da uhvate dva čoveka, dvojicu komšija i onda će da potpišu da je zaista u to vreme moj objekat izgrađen. Od stručnjaka sam čuo za reč koja meni na prvi pogled nije bila poznata - ortofoto snimak i onda su meni rekli kao laiku da je to avionski snimak. Znači, sa ovim avionskim snimkom ili ortofoto snimkom bi mogli da dokažemo kada je objekat građen. Predložio bih ako možete da stavite u ovaj zakon ovaj ortofoto snimak, da bi bio zaista na nekoj validnoj osnovi dokaz o izgradnji ovog objekta ili objekta koji je u pitanju. Ako gledamo član 5, u članu 5. su oni suvlasnici ili su korisnici parcele ili samog objekta koji je izgrađen. U praksi znate da imamo više vrsta gradnje. Najbolje rešenje je kada sam ja kao vlasnik parcele izgradio objekat na toj parceli koja je bila moja. Znači, to je najlakše rešiti. Imamo takve primere da sam imao dve parcele, pa sam napravio objekat. Iste dve parcele su moje i sa jednom parcelacijom možemo rešiti stvar i problem je rešen. Imamo i takvih problema, odnosno takvih slučajeva da parcele imaju dva vlasnika. Kad je počeo da se gradi objekat suvlasnik se nije pitao ili eventualno nije znao da je prešao onaj ko je gradio objekat. Nisam mislio da je na suvlasničkoj parceli neko gradio objekat, jer mislim da to nije u našoj zemlji slučaj ili se nije moglo odraditi, ali je mogao da gradi kuću da je prešao metar ili metar i nešto u susednu parcelu. Znači, sa ovim zakonom, ako će ovako ostati, ovo zemljište koje je ispod tog objekta pripašće onom vlasniku ili vlasniku objekta koji nije ni vlasnik te parcele na kojoj je građeno. Znači, sa ovim imovinsko pravo će biti oštećeno onom suvlasniku o kome je reč. Naveo bih još jedan član. U članu 8. imamo dosta dokumenata koji trebaju da se predaju da bi se ova legalizacija odradila. Nažalost, ovde je više puta rečeno da je trošak građana samo 100 evra. Mislim da će trošak ove cele procedure biti veći od 100 evra. Sam upis u katastar će biti 100 evra, ali za ona dokumenta koja treba da se nabave ili da se daju kao dokaz to će koštati više stotina evra. Mislim da ni jedna geodeta neće raditi džabe, bar u našoj okolini se ne radi. Ne znam u drugim opštinama kako je, ali znam da su geodeti oni ljudi koji najviše zarađuju na ovakvim situacijama. Navešću još jedan član koji mi je upao u oči, član 11. koji glasi:"Upisomprava svojine na bespravno izgrađenom objektu ne dira se u prava trećih lica da u sudskom postupku ostvaruju pravo na svojinsku zaštitu i pravo na naknadu štete." Znači, ako sused gradi na mojoj zemlji, ne mogu ništa, eventualno jedino da idem na sud i da preko suda ostvarim svoja prava. Mislim da je to van pameti. Nadam se da će sa amandmanima koji su bili ili će biti pisani na ovaj član malo staviti ovaj član u domen da bi se mogao prihvatiti sam zakon. Na kraju bih rekao, da naša poslanička grupa je za sve one propise koje traži EU. Mi smo za to da bi trebalo da prihvatimo, za dobrobit građana ili za opšti interes. Zakoni koji su doneti za dobrobit građana sigurno ćemo glasati za njih, ali nadam se da ćemo ili da će moje kolege sa amandmanima dovesti ovaj zakon u takav red da bi se moglo reći da možemo glasati za ovaj zakon. Hvala. PREDSEDNIK (Nebojša Stefanović): Reč ima narodni poslanik Sanje Čeković.
Gospodine predsedniče, ministre Iliću, dame i gospodo poslanici, ministar Ilić je kroz predlog ovog zakona pokazao volju da sarađuje i da prihvati amandmane, što je dobro i što govori da ne postoji zakon koji se donese u ovoj skupštini da se ne može aktivnostima poslanika, na jedan određeni način popraviti. Diskusije koje su do sada bile od strane predstavnika poslaničkih grupa su mi pomogle, a pogotovo diskusija gospodina Obradovića da potvrdi da u ovom trenutku nemamo zakon. Zakon koji smo imali je osporen na Ustavnom sudu. Pokušaj ministra Ilića se mora meriti kao dobra namera i potreba da se uredi ova oblast. Sama činjenica da u Srbiji imamo milion i 300 nelegalnih objekta govori da smo u neuređenoj državi. Ukoliko bismo hteli politički da razgovaramo o ovoj temi vratili bismo se 20 godina unazad i pričali ko je kada i šta radio, ko je kada nudio na kakav način, ali bi zaključak uvek bio isti da do dana današnjeg nismo uspeli da izađemo u susret ljudima koji imaju nelegalne objekte. Odnosno, da nismo izašli u susret onim ljudima koji jedini stambeni prostor obezbeđuju upravo u takvim objektima. Kada spomenemo ljude koji imaju svoje kuće u kojima žive, a nisu legalne onda se obavezno nadoveže politička priča da ima i objekata koji su poslovni prostor, da ima velikih zgrada itd. Ima, ali ako uvek budemo gledali na takav način onda nikada nećemo pomoći porodici da se sredi i nikada nećemo izaći u susret našoj deci da ono što im ostavimo naslede čisto i da im dajemo mogućnost da kada šire svoju porodicu, kada dobijamo unučad da to bude u našoj kući na jednom spratu, na jednom objektu koji je legalan. Poslanička grupa Zajedno za Srbiju ne vidi nijednu lošu nameru u ovom zakonu. One propuste u zakonu koje smo videli smo pokušali da predočimo u svojim amandmanima. Dobra volja, kao što rekoh, ministra, na samom početku je bila ta da će izaći u susret amandmanima i sve one amandmane koji su dobri prihvatiće. U budućnosti sigurno da je neophodan zakon koji će realizovati ovu oblast na način kako to rade sve uređene zemlje. Nadam se da više nećemo donositi zakone koji će imati neku primesu "lex specialis" i koji će biti određen datumima od – do. Nadam se da ćemo ući za ovih 20 godina parlamentarizma uspelo je da donesu dobre zakone i da ćemo se odvići od toga da svaki zakon po mogućnosti zaobiđemo neki član, po mogućnosti zloupotrebimo i da o tome pričamo. Treba da poštujemo zakone, da zakoni budu uređeni na najbolji način, a ceni i poštuje nameru ovog zakona i ministra Ilića da izađemo u susret svima onima koji žive u nelegalnim objektima, koji nisu uspeli iz raznih razloga, a najviše iz finansijskih razloga da urede prostor u kome žive po zakonu. Odluku na koji način ćemo se opredeliti kada bude dan za glasanje ćemo doneti kada čujemo vaš stav gospodine ministre o našim amandmanima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Branislav Jovanović.
Uvaženi predsedniče, poštovani ministre, dame i gospodo poslanici ovim zakonom se uređuju posebni uslovi za upis prava svojine na objektima, odnosno delovima objekata koji su izgrađeni bez građevinske dozvole do 11. septembra 2009. godine, koji se koriste bez upotrebe dozvole na građevinskim zemljištu na kome je izgrađen. Reč je o stambenim objektima namenjeni za porodično stanovanje, stambeno poslovnim objektima, vikend kućama, objektima namenjenim za obavljanje zanatske delatnosti, pomoćnim i ekonomskim objektima. Odredbe ovog zakona se ne primenjuju na objekte koji su izgrađeni na površinama javne namene, odnosno na zemljištu planiranom za uređenje ili izgradnju objekata od javnog interesa i na objektima koji su izgrađeni u zoni zaštite kulturnog dobra, od izuzetnog značaja i zoni zaštite kulturnih dobara upisanih u listu svetske kulturne baštine. Upis prava svojine na bespravno izgrađenim objektima se vrši na osnovu javnih i privatnih isprava koje su podobne za upis prava svojine na zemljištu i objektima u skladu sa odredbama ovog zakona, zakonom kojim se uređuje planiranje i izgradnja, osnove svojinsko pravnih odnosa i državni premer i katastar. Ako vlasnik bespravno izgrađenog objekta je upisan kao nosilac prava korišćenja na katastarskoj parceli na kojoj je izgrađen taj bespravni objekat, organ nadležan za upis prava svojine jednim rešenjem upisuje pravo svojine na objektu i građevinskom zemljištu ako su ispunjeni uslovi propisani ovim zakonom. Ako je bespravno izgrađen objekat sagrađen na građevinskom zemljištu koji je u svojini ili je na njemu upisano pravo korišćenja u korist nekog trećeg lica, fizičkog ili pravnog, jedinica lokalne samouprave, autonomne pokrajine ili Republika Srbija, organ nadležan za upis prava svojine jednim rešenjem upisuje pravo svojine na objektu i građevinskom zemljištu pod objektom ako su ispunjeni uslovi propisani ovim zakonom. Ako vlasnik bespravno izgrađenog objekta koji se koristi za porodično stanovanje ne poseduje dokaze, organ nadležan za upis prava svojine upisaće pravo svojine na objektu na osnovu najmanje dva dokaza. Upis prava svojine na bespravno izgrađenom objektu koji je izgrađen na katastarskoj parceli koja je u susvojini, odnosno sukorišćenju više lica, a na koji nije sprovedena parcelacija, izvršiće se uz podnošenje jednog od dokaza bez naknadne saglasnosti. Upis prava svojine na objektu koji je izgrađen na osnovu građevinske dozvole, a za čije korišćenje nije izdata upotrebna dozvola do 11. septembra 2009. godine, može se izvršiti na osnovu pravosnažne građevinske dozvole, odnosno pravosnažnog rešenja kojim se menja građevinska dozvola usled promene investitora u skladu sa zakonom. Ustavno-pravni osnov za donošenje ovog zakona nalazi se u odredbama člana 97. tačke 7, 12. i 17. Ustava Republike Srbije, kojim je utvrđeno da Republika Srbija uređuje i obezbeđuje određene odnose u organizaciji i korišćenju prostora, svojinske i obligacione odnose i druge odnose koji su od interesa za Republiku Srbiju u skladu sa Ustavom. Zakonom će se urediti upis prava svojine na objektima, odnosno delovima objekata koji su izgrađeni bez građevinske dozvole. Tako se stvaraju uslovi za upis prava vlasništva bespravno izgrađenih objekata i pravna sigurnost u eventualnom prometu i obezbeđenje hipotekarnih kredita i slično. Ovim bi investitori, odnosno vlasnici bespravno izgrađenih objekata, znatno uvećali tržišnu vrednost tih objekata i bili bi u potpunosti u skladu sa zakonom na pravno valjan način zaštićeni, s tim što bi imali mogućnost da započeti objekat legalizacije i pribavljanja građevinske dozvole, odnosno upotrebne dozvole nastave po važećim propisima. Za sprovođenje ovog zakona nisu potrebna finansijska sredstva u budžetu Republike Srbije. Efekti ovog zakona. Ovim zakonom se, pre svega, obezbeđuje evidentiranje državne i upis prava svojine, promet i pravna sigurnost u poslovanju sa građevinskim zemljištem i objektima, kao i pojednostavljenje postupka i to za sve učesnike u oblasti koja se ovim zakonom uređuje. Donošenjem ovog zakona treba da se stvori osnov za ostvarenje sledećih ciljeva: pojednostavljenje administrativne procedure smanjenjem broja dokaza koji se pribavljaju pred drugim posebnim organima i organizacijama, što istovremeno znači i skraćenje vremena potrebnog za ostvarenje ovog prava, preciziranje prava i obaveza učesnika u postupcima koji prethode upisu prava svojine na objektima, čime se izbegava procena nadležnih organa, smanjenje obima i vrste dokumentacije, čime se smanjuje vreme potrebno za ostvarivanje upisa prava svojine na bespravno izgrađenim objektima. Predloženimzakonom se posredno ostvaruju i drugi ciljevi, čime se direktno doprinosi ekonomskom razvoju. Stvaraju se uslovi za pravnu sigurnost u prometu nepokretnosti, obezbeđenje odgovarajućih kredita i drugo. Primenom ovog zakona neće se stvoriti nikakvi novi troškovi za građane, odnosno privredu. Ovim zakonom se stvara mogućnost za angažovanje novih privrednih subjekata na tržištu, čime se omogućava i tržišna konkurencija. Prema podacima kojima raspolaže Republički geodetski zavod, evidentirano je oko 1.300.000 objekata na teritoriji Republike Srbije, za koje nije izdata građevinska, odnosno upotrebna dozvola. Prema podacima, ukupno je predato oko 700.000 zahteva za legalizaciju. Važećim zakonom se planira izgradnja i propisan je rok za podnošenje zahteva za legalizaciju, koji je po samom zakonu prekluzivan i koji je istekao 11. marta 2010. godine. S obzirom na navedene podatke, zaključuje se da oko 500.000 vlasnika nije iskoristilo svoje zakonsko pravo i podnelo zahtev za legalizaciju, što je bio jedan od razloga za donošenje ovog zakona. Značaj upisa prava svojine je nesporan, kako za vlasnike bespravno izgrađenih objekata, tako i za Republiku Srbiju, jer će se promenom ovog zakona upisati u javne knjige najveći broj nepokretnosti izgrađenih bez građevinske dozvole. Vlasnici bespravno izgrađenih objekata će na osnovu ovog zakona biti upisani kao vlasnici, što će im omogućiti ostvarenje nekih drugih prava vlasnika uknjiženih nepokretnosti, kao što je dobijanje kredita, veća cena nepokretnosti u slučaju prometa nepokretnosti, ali i mogućnost da u skladu sa zakonom dalje investiraju u svoj objekat, adaptacija, rekonstrukcija, sanacija i drugo. Naročito se ističe da nelegalni objekti ne mogu biti predmet energetske sanacije. Sa druge strane, Republika Srbija će imati u jednom kratkom roku skoro u potpunosti završenu svojinsku evidenciju, a preventivno se rešava i pitanje bespravne gradnje. Što se tiče razloga za donošenje zakona po hitnom postupku, predloženim zakonom ostvaruju se uslovi za upis prava vlasništva bespravno izgrađenih objekata i time pravna sigurnost u prometu nepokretnosti, odnosno odgovarajućih kredita i drugo. U uslovima ekonomske krize neophodno je njegovo hitno sprovođenje kako bi se stvorili uslovi za pojednostavljenje administrativnih postupaka i transparentnost u ostvarivanju prava u ovoj oblasti i otklonile štetne posledice bespravne gradnje u Republici. Stoga je neophodno da se ovaj zakon donese po hitnom postupku u cilju sprečavanja nastanka štetnih posledica po građane i privredu. Prilikom usvajanja ovog zakona treba imati u vidu, a dugo sam u ovoj materiji, da predlog zakona koji propisuje upis prava svojine na objektima, odnosno delovima objekta koji su izgrađeni bez građevinske dozvole, a ne obavezuju vlasnike bespravno izgrađenih objekata na plaćanje naknade za uređivanje građevinskog zemljišta, urušava se institut naknade za uređivanje građevinskog zemljišta, jer jedinice lokalne samouprave više neće imati ili će imati mnogo manje sredstava za objekte komunalne infrastrukture i infrastrukturne projekte u naseljima sa nelegalnim objektima, voda, kanalizacija, saobraćajnice, škole i obdaništa. Naime, članom 10. predloženog zakona predviđeno je da vlasnik bespravno izgrađenog objekta može u skladu sa zakonom u posebnom postupku pribaviti građevinsku, odnosno upotrebnu dozvolu i posle upisa prava svojine na bespravno izgrađenom objektu, ali ne obavezuje vlasnika da u određenom roku pribavi građevinsku dozvolu za koju je potrebno priložiti dokaz o uređivanju, odnosno u pogledu plaćanja naknade za uređivanje gradskog zemljišta, a koja predstavlja lokalni javni prihod. Osim toga, primenom ovog zakona dovode se u neravnopravan položaj oni koji su platili naknadu za uređivanje gradskog zemljišta i to kako u redovnom postupku, tako i u postupku legalizacije, što narušava princip pravne sigurnosti građana, jer se time daje prednost bespravnim graditeljima koji su gradili na tuđem zemljištu u odnosu na vlasnike zemljišta, te samim tim bespravni graditelji su u povoljnijem položaju u odnosu na ostale investitore. U članu 1. stav 2. predloženog zakona predviđeno je da se pravo svojine može upisati samo na objektima koji su namenjeni za stanovanje. Međutim, za stambeno-poslovne objekte trebalo bi precizno definisati da se upis svojine odnosi na stambeni prostor u okviru stambeno-poslovnog objekta, a ne na posebne delove u tim objektima, kako bi se izbegli problemi kod primene ovog zakona. Poslanička grupa URS glasaće za ovaj zakon.
U ovom trenutku određujem redovnu pauzu u trajanju od sat vremena. Sa radom nastavljamo u 14,30 časova. Hvala.
Nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Suzana Spasojević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo poslanici, svi se slažemo oko toga da je problem bespravne gradnje u Srbiji veliki i višedecenijski problem, koji uprkos brojnim pokušajima nije do danas rešen. Zakon o planiranju i izgradnji, koji je donet 2003. godine, imao je dobru nameru da uvede red u oblasti izgradnje i uređenja naselja, ali nije dao neke značajnije rezultate. Iako je rok za podnošenje zahteva za legalizaciju po ovom zakonu bio i produžavan, podneto je svega 380.000 zahteva, a legalizovano oko 3% podnetih prijava. Kršenje urbanističkog reda i Zakona je i dalje nastavljeno, tako da se broj nelegalno izgrađenih objekata u Srbiji svake godine samo povećavao. Zakonom o planiranju i izgradnji, koji je donet septembra 2009. godine, bio je još jedan pokušaj da se reši problem bespravne gradnje. Rok za podnošenje prijava za legalizaciju po ovom zakonu istekao je 11. marta 2010. godine. U tom roku zahteve za legalizaciju je podnelo oko 700.000 vlasnika bespravno izgrađenih objekata, od oko 1.400.000 za koliko se pretpostavlja da ih ima u Srbiji. Mnogi od ovih zahteva nisu ni započeli postupak legalizacije, a samo 10% je došlo do krajnje tačke, odnosno do upisa vlasništva na svojim objektima nakon dobijanja građevinske i upotrebne dozvole. Razloge za malu zainteresovanost građana, treba tražiti, pre svega u činjenici što je legalizacija značajnije finansijsko opterećenje za građane, jer je po još uvek važećem Zakonu o planiranju i izgradnji uz zahtev, trebalo dostaviti i obimnu prateću dokumentaciju - situacioni plan, tehnički izveštaj o stanju objekata sa ucrtanom instalacijom, infrastrukturnom mrežom, projekat izveden od stanja, dokaz o plaćenim administrativnim taksama. Zatim, dokaz o plaćenoj naknadi za uređenje gradskog građevinskog zemljišta i dokaz o rešenim imovinsko-pravnim odnosima za parcelu na kojoj je objekat sagrađen, što dodatno opterećuje građane, jer jako dobro znamo da u Srbiji postoji veliki broj parcela na kojima imovinsko-pravni odnosi nisu rešeni. Polazeći od prakse država u regionu koje podstiču spajanje novih zakona o planiranju i izgradnji, sa mnogo jednostavnijom procedurom koja manje košta i kraće traje, čime se pruža još jedna prilika vlasnicima nelegalno izgrađenih objekata, da svoje vlasništvo na nepokretnostima upišu u katastar nepokretnosti. Vlada Republike Srbije i Ministarstvo za građevinarstvo i urbanizam predlažu poseban zakon, "leks specialis" o posebnim uslovima upisa vlasništva na objektima koji su izgrađeni bez građevinske i upotrebne dozvole. Ovaj zakon predstavlja vid svojinske evidencije, a ne legalizaciju objekata. To treba da imamo u vidu. Cilj ovog zakona je da se bespravna gradnja stavi u zakonske okvire, da se konačno ustanovi tačna svojinska evidencija svih izgrađenih objekata u Srbiji, uspostavi pravni poredak u ovoj oblasti, kako bismo mogli da dostignemo evropske standarde. U protivnom, Srbija će teško funkcionisati sa nerešenom evidencijom u vreme kada Evropa počinje sa korišćenjem katastarskog satelita, na osnovu kojeg će se moći dobiti podaci za svaku parcelu u svakoj zemlji. Takođe, ovim zakonom treba da se obezbedi i pravna sigurnost u prometu nepokretnosti, da se vlasnicima nekretnina omogući da upisom vlasništva nad svojim nepokretnostima mogu nesmetano da ih otuđuju, podižu kredite, upisuju hipoteke, čime će se povećati vrednost njihovih nekretnina. Problem nelegalno izgrađenih objekata je i prepreka bržem ekonomskom razvoju Srbije, jer je Srbija zbog velikog broja nelegalnih objekata okarakterisana kao zemlja u kojoj nije dobro ulagati. Ovaj predlog zakona je još jedna u nizu mera koju Vlada Republike Srbije pokreće za podsticanje ulaganja i formiranje pozitivnog okruženja za investiranje u Srbiji. Zakon predviđa da se u katastar nepokretnosti mogu upisati objekti koji su izgrađeni do 11. septembra 2009. godine, i to posebni delovi objekata predviđenih za stanovanje, porodične kuće, vikendice, zanatske radionice, pomoćni i ekonomski objekti. Kada je u pitanju 11. septembar 2009. godine, kao rok izgradnje objekata na kojima se može upisati vlasništvo na nepokretnostima, predlažem da ovim zakonom budu obuhvaćeni svi objekti izgrađeni do dana stupanja na snagu ovog zakona. Na taj način smatram da bi se postigao pun efekat ovog zakona. U suprotnom se postavlja pitanje – šta raditi sa objektima koji su izgrađeni od 2009. godine pa do danas, kojih ima 300.000 u Srbiji? Da li nakon izvesnog vremena ponovo donositi neki zakon koji će rešiti ovaj problem, ili rušiti ove objekte, za šta smatram da niko u ovoj skupštini to ne bi podržao? Takođe smatram da bi zakonom trebalo predvideti maksimalnu kvadraturu, u zavisnosti od namene objekta, obzirom da bi institut upisa prava svojine prvenstveno trebalo da bude usmereno na socijalno ugroženi sloj građana, koji su objekte zidali radi rešavanja stambenih pitanja i življenja u tim nekretninama, a ne radi sticanja dobiti ili biznisa. U vezi sa ovim, poslanička grupa SPS će podneti amandmane. Zakon ne dozvoljava da se knjiže objekti koji ne mogu biti legalizovani, objekti koji su izgrađeni na javnim površinama, na raskrsnicama, u zonama privrednog i kulturnog dobra. Odredbe zakona se takođe neće primenjivati ni na ugostiteljske, trgovinske, privredne i ostale javne objekte, koji će morati da prođu redovnu proceduru legalizacije. Zakon o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole je definisao dokaze na osnovu kojih se može upisati pravo svojine na objektu i zemljištu, sa tom razlikom, kada su u pitanju objekti koji su građani na zemljištu na kojima vlasnik bespravno izgrađenog objekta ima korisništvo, koji su zidani na tuđem zemljištu, i razliku između objekata koji je vlasnik zidao za zadovoljavanje porodičnih, odnosno stambenih potreba. Tu su predviđeni članom 4, a stav 5. propisao je pet dokaza koje treba dostaviti uz zahtev za upis prava svojine, rešenje poreskog organa za plaćanje poreza na imovinu, dokaz o plaćanju električne energije, komunalnih usluga, potvrdu mesne zajednice da je objekat izgrađen i kada je izgrađen i obaveštenje nadležnog organa uprave da je legalizacije predmetnog objekta dozvoljena. Kada je u pitanju potvrda mesne zajednice imala bih sugestiju – da se obaveza potvrđivanja dokaza o postojanju objekta ne poverava mesnim zajednicama kojima se po zakonu ovo ovlašćenje ne može poveriti. Adekvatnije rešenje bi bilo da je to dokaz nadležnog organa lokalne samouprave, građevinske inspekcije, Sekretarijata za stambeno-komunalne poslove ili drugi organ sa sličnim ovlašćenjima. Mesne zajednice ne treba dovoditi u situaciju da izdaju dokumenta iz kojih proističe odgovornost, a da oni za to nisu stručno osposobljeni. Osim toga ovakvo rešenje može dovesti do niza zloupotreba. Inače, ovaj član zakona, koji se odnosi na dokazivanje vlasništva, izazvao je dosta polemike u javnosti, ali je svakako dobar način za one savesne vlasnike bespravno izgrađenih objekata. Kažem, savesne vlasnike bespravno izgrađenih objekata, jer verujte da i takvih ima, a to su oni koji su kupili kuću ili stan, ali nemaju ugovor o kupoprodaji, koji je overen u sudu, ili su kupili zemljište i takođe nemaju ugovor o kupoprodaji ili neki drugi dokaz o vlasništvu, jer prodavac nije dostupan, nije živ ili nema naslednika, a kupac ili kupčev naslednik je, što je čest slučaj, kasnije izgradio nelegalni objekat, jer za legalni zbog nerešenih imovinsko-pravnih odnosa nije mogao dobiti dozvolu, a sve vreme dok je u tom objektu porodično stanovao, plaćao je sve dažbine poput struje, poreza i ostalih računa. Ne postoji drugi način osim sudskih procesom, koji se često izbegava i demotiviše da se ovakvi slučajevi reše. Ovo je bio i najveći problem sa kojim smo se susretali u postupku legalizacije, gde imovina ne može da se reši, jer vlasnik bespravnog objekta ne može da donese dokaz o rešenim imovinsko-pravnim odnosima za parcelu na kojoj je gradio objekat, što je Zakon o planiranju i izgradnji članom 193. predviđao. Ovim predlogom zakona predviđen je upis prava svojine na bespravno izgrađenim objektima bez dostavljanja dokaza da je investitor vlasnik bespravno izgrađenog objekta regulisao naknadu za uređenje gradskog-građevinskog zemljišta, što je inače uslov i prilikom dobijanja dozvole i prilikom legalizacije. Kako ovim zakonom plaćanje naknade za uređenje gradskog građevinskog zemljišta nije uslov za upis prava svojine, a s obzirom na socijalni status lica koja su gradila objekte bez dozvole, smatram da prilikom utuđenja nepokretnosti treba da bude izmirena obaveza prema jedinici lokalne samouprave. Član 4. ovog zakona je ključan i on je ustvari najbitniji deo zakona. Osnovna bazna volja predlagača zakona je da sama činjenica postojanja bespravno izgrađenog objekta na tuđem zemljištu jeste osnov za upis prava svojine bespravnog graditelja i upis prava svojine na zemljištu ispod objekta uz plaćanje nadoknade po propisima kojima se uređuje eksproprijacija, kao i obaveza vlasnika bespravno izgrađenog objekta da mu se odredi zemljište koje mu je potrebno za redovnu upotrebu, a za koje će platiti nadoknadu po tržišnoj ceni. Smatram da je potrebno na drugi način, ovim zakonskim predlogom ili pravilnikom ili nekim podzakonskim aktom, urediti sticanje prava svojine na zemljištu ispod objekta i zemljištu koje je potrebno za redovnu upotrebu objekta tako što bi se upis prava svojine odložio do rešavanja imovinsko pravnih odnosa sa vlasnikom zemljišta i predvideti odgovarajući rok za to. Time bi se, istovremeno, štitila prava upisanih vlasnika na zemljištu. Ono što je dobro jeste da član 9. pravi razliku između upisa vlasništva na objektima, koji su upisani na osnovu ovog zakona, i objekata koji su upisani na osnovu građevinske i upotrebne dozvole, time što se stavlja zabeleška na osnovu čega su objekti upisani. Zakon je dosta pojednostavio proceduru. Oni koji su po ranije važećim propisima podneli zahteve za legalizaciju neće morati to ponovo da čine, već u nadležnosti službe u roku od 90 dana da te zahteve prosledi katastru nepokretnosti. Pri tome, skrećem pažnju da je rok od 90 dana kratak, kao i na opterećenje katastra i nedovoljnu opremljenost za ažurno sprovođenje postupaka upisa prava svojine po osnovu ovog zakona. Kako se radi o ogromnom broju predmeta i relativno kratkim rokovima, biće potrebno dodatno kadrovsko i tehničko opremanje katastarskih službi. U protivnom bi moglo da dođe do zagušenja ove službe ogromnim brojem predmeta, što bi izazvalo nezadovoljstvo građana, a umanjilo efekte ovog zakona. Član 13. bi trebalo da bude precizniji u onom delu koji se odnosi na vlasnike bespravno izgrađenih objekata, a koji nisu podneli zahteve prema ranijim propisima, već imaju ostavljen rok od godinu dana da podnesu nove prijave za upis svojine na svojim objektima. Ovde se nameću dva pitanja. Prvo, da li stranke koje podnesu zahtev za upis prava svojine, po ovom zakonu, imaju pravo da nakon upisa legalizuju svoje objekte, s obzirom da po ranijem zahtevu nisu podnele zahtev za legalizaciju? Drugo, ono što je nejasno i što će, verovatno, stvoriti probleme u praksi je to – na koji način će se rešiti problem priključaka nelegalno izgrađenih objekata na elektro, vodovodnu i kanalizacionu mrežu, s obzirom da Zakon o planiranju i izgradnji, koji još uvek važi, članom 199. predviđa da se na navedene mreže mogu priključiti samo oni objekti koji su podneli zahteve za legalizaciju? Dakle, kako omogućiti priključenje objekata koji budu uknjiženi u katastru nepokretnosti, a ne nastave postupak legalizacije? Da li će se zahtev za upis prava po ovom zakonu smatrati i zahtevom na osnovu kojeg će vlasnici moći da nastave postupak legalizacije? Pored svih pozitivnih efekata koji će primenom ovog zakona nastati za vlasnike bespravno izgrađenih objekta i svih pozitivnih efekata koji će primena ovog zakona imati na državu, kao i pored svih nedostataka koje ovaj zakon sadrži, u praksi će, sigurna sam, najznačajniji efekat pokazati sprečavanje prevara na tržištu nekretninama, gde je dolazilo do više prodaja istih nekretnina, jer nije postojala evidencija nepokretnosti i nije postojala mogućnost da se sve prethodne prodaje ubeleže. Poslanička grupa SPS podnela je određeni broj amandmana za koje se nadam da će otkloniti nedostatke i propuste ovog predloga zakona. O tome smo raspravljali i na resornom odboru i došli do konkretnih i konstruktivnih predloga i zaključaka koji će dati odgovore na mnoga pitanja i rešiti zaista velike nedoumice, koje svi mi u pojedinim delovima zakona imamo. Poslanička grupa SPS će svakako podržati u danu za glasanje ovaj Predlog zakona o posebnim uslovima za upis objekata bez građevinske i upotrebne dozvole, jer država konačno mora da uredi vlasničku evidenciju. Očekujemo da efekti ovog zakona budu višestruko pozitivni, počev od pojednostavljenja procedure, skraćenja vremena, rešavanja problema i smanjenja troškova potrebnih za upis vlasništva na nepokretnostima, kao i povećanu mogućnost za vlasnike nelegalno izgrađenih objekata da legalno učestvuju u prometu nepokretnosti na tržištu nekretninama. Katastarska legalizacija treba da bude završena do kraja 2014. godine, dokle će ovaj zakon i biti na snazi. Neka ovaj zakon bude prvi korak ka trajnom rešavanju građevinskog haosa u Srbiji. Usvajanjem ovog zakona država bi trebalo da konačno napravi rez, posle kojeg će se sprečiti divlja gradnja, bilo kada i bilo gde. Hvala.
Hvala. Da li još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, osim diskusija poslanika vladajuće većine, koje po meni nisu bile ubedljive, želim da kažem da je Odbor za prostorno planiranje juče razmatrao ovaj predlog zakona. Na samoj sednici Odbora za prostorno planiranje jedan od poslanika vladajuće većine se izjasnio da se nada da će Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo povući ovaj predlog zakona. Odbor nije povukao, ali je bilo vrlo tesno glasanje i na kraju je rezultat bio 7-5. Uređenje oblasti na koju se odnosi ovaj zakon je nesporno neophodno, ali način upisa predviđen ovim zakonom je loš. Postoje velike ili mnoge manjkavosti zakona. Na prvom mestu sam naziv zakona. Zakon se odnosi na objekte koji su izgrađeni bez građevinske dozvole, ali već u članu 1. vidimo da se odnosi i na objekte koji se koriste bez upotrebne dozvole, a onda da se odnosi na građevinsko zemljište na kome je objekat izgrađen, odnosno na građevinsko zemljište ispod objekta. Isto to u članu 6. – upis prava svojine na objektu koji je izgrađen na osnovu građevinske dozvole, a za čije korišćenje nije izdata upotrebna dozvola, a mi pričamo o Zakonu za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole. Dakle, potpuno konfuzno. Kao druga velika manjkavost je to što je protivustavan. Dakle, članom 21. Ustava Republike Srbije predviđeno je da su pred Ustavom i zakonom svi jednaki. Članom 58. stav 2. Ustava garantuje se da pravo svojine može biti oduzeto ili je ograničeno samo u javnom interesu. Juče smo na Odboru za prostorno planiranje čuli da je javni interes to da se uknjiži milion i 300 hiljada objekata, a onda je od iste gospođe predstavnika ministarstva došla korekcija i rekla je da to nije javni nego opšti interes. Bio on javni ili opšti, on nije ustanovljen ovim zakonom, jer je članom 58. predviđeno da pravo svojine može biti oduzeto ili ograničeno samo u javnom interesu utvrđenom na osnovu zakona. Ono što moje kolege pravnici kažu je da je ustvari javni interes zaštita trećih lica kojima se ovim zakonom oduzima imovina. Takođe, da se vratim na član 21. Ustava, ovim zakonom se favorizuju lica koja su gradila na tuđem zemljištu u odnosu na vlasnike tog zemljišta. Treća bitna manjkavost je da ovaj zakon omogućava korupciju. Mi znamo da gospodin ministar ima određenu toleranciju prema kraduckanju, ali se ovim zakonom omogućava da se vrše mnogo velike zloupotrebe. Sam pojam "izgrađeni objekat" nije definisan, tako da je podložan različitom tumačenju organa koji će odlučivati o tome da li će on biti upisan. Isto, u članu 1. su nabrojani objekti na koje se primenjuju odredbe Predloga zakona, ali nisu tačno definisan odredbe, što znači da su i te odredbe podložne različitom tumačenju. U stavu 4. takođe u članu 1. je napisano – izuzetno na objekte iz stava 3. ovog člana. Šta izuzetno? Ko definiše šta je izuzetno? Da li onaj ko primi sto evra, petsto evra, ili neko drugi? Inače, mi smo predložili da se ovaj stav briše, jer je potpuno suvišan. Ovim predlogom zakona su određeni razni rokovi za izvršenje određenih obaveza koje treba da izvrše državni organi, ali nisu definisane sankcije, tj. negativne posledice zbog nečinjenja ili propuštanja. Opet se vraćamo na taj član 1, ovaj put stav 5, gde je organ nadležan za poslove urbanizma dužan da u roku od 15 dana itd, ali nigde u Predlogu zakona ne piše šta ako taj organ ne postupi u skladu sa članom 1. stav 5. U članu 8. stav 2. tačka 3) piše da se po potrebi dostavlja i specifikacija posebnih delova objekata po etažama. Ko utvrđuje tu potrebu i koji su kriterijumi za utvrđivanje te potrebe? Dakle, možemo da smatramo da nekim građanima jeste potrebno, a da drugima nije. I na ovaj član zakona smo, naravno, podneli amandman. Četvrta bitna manjkavost zakona je važenje zakona. Predviđa se da zakon važi do 31. decembra 2014. godine. Iz razgovora koji smo imali sa ljudima iz katastra, oni kažu da su potpuno nespremni za sprovođenje ovog zakona i da nema šanse da postignu da obrade sve predmete koje će imati na osnovu ovog zakona. Dalje, javljaju se mnoge nejasnoće. Članom 13. stav 3. organ uprave nadležan za legalizaciju bespravno izgrađenih objekata dužan je da, u roku od 90 dana o dana stupanja na snagu ovog zakona, dostavi organu nadležnom za upis prava svojine podnete zahteve za objekte, sa dokumentacijom koja je propisana ovim zakonom. Moje pitanje je – da li se ovim zakonom, pošto mi nije jasno, ukida pravo na legalizaciju? Ako organ nadležan za sprovođenje poslova urbanizma ceo predmet ustupi katastru, da li će oni predmeti koji su već u postupku legalizacije i čije odredbe zakona još uvek nisu stavljene van snage, dakle, važe do juna ove godine, da li će oni moći da izvrše i završe legalizaciju svog objekta? Takođe, šta je sa građanima koji jednostavno neće da iskoriste ovu zakonsku mogućnost i da upiću pravo svojine na objektu izgrađenom bez građevinske dozvole, ako je predviđeno ovim zakonom? Naš predlog je da prvo pitamo stranke koje su podnele zahtev za legalizaciju da li žele da upišu pravo svojine na ovakav način. Moje sledeće pitanje je – šta je sa nepotpunim zahtevima za legalizaciju? Ako organ nadležan za poslove urbanizma prosledi katastru nepotpun zahtev za legalizaciju, šta će biti sa tim zahtevom? Ovaj zakon takođe ne predviđa ni mogućnost donošenja podzakonskih akata. Članom 8. stav 2. tačka 3) je predviđen zapisnik o izvršenom uviđaju. Ko izrađuje ovaj zapisnik? Šta taj zapisnik treba da sadrži? Mi smo predložili da se po ovom pitanju donesu podzakonska akta i dali smo amandman za to. Dobili smo i mnogo mejlova građana, koji kažu da će ovim zakonom biti data mogućnost da se zaustavi naturalna restitucija. Pitam vas – kako ste predvideli da i tu mogućnost izbegnete? Takođe, zakon je protivrečan sam sebi jer u članu 13. stav 1. piše da vlasnici bespravno izgrađenih objekata, odnosno delova objekata, koji su podneli zahtev za legalizaciju objekata nemaju obavezu podnošenja novog zahteva, a član 8. propisuje da se zahtev za upis prava svojine na bespravno izgrađenom objektu podnosi organu nadležnom za upis prava svojine na čijoj teritoriji se bespravno izgrađeni objekat nalazi i kasnije predviđa šta se sve dostavlja uz zahtev. To je dokumentacija koja nije dostavljena već uz zahtev za legalizaciju. Nije jasno na osnovu čega će organ postupati, da li po Zakonu o planiranju i izgradnji ili po zakonu o kojem danas raspravljamo. Postavljam pitanje – čemu će služiti, ja se nadam, novi Zakon o legalizaciji, koji je ministarstvo obavezno da predloži i da Skupština usvoji do juna, do kada važe odredbe starog zakona? Na odboru je rečeno, a vi ste, ministre, danas to demantovali, da će na osnovu ovog upisa objekti moći da budu otuđeni. Danas ste rekli da neće biti u mogućnosti da budu otuđeni bez plaćanja naknade za uređenje. Pitam vas – da li će biti ili neće? Takođe, čuli smo da ste postigli i dogovor sa Udruženjem banaka da će banke prihvatati ovakve objekte kao zalogu za obezbeđenje određenih kredita, a dobijamo informacije iz banaka da banke, bez tehničkog prijema, neće to raditi. Jednostavno da raščistimo da li hoće ili neće. Kada smo kod socijalnog aspekta zakona, rekli ste da se zakon odnosi pre svega na ljude koji su se odricali, nisu letovali 10 godina, štedeli, sve ulagali u svoje objekte itd. Mi se slažemo sa tim, ali da bi to bila istina, mi moramo ograničiti površine objekata koje mogu biti upisane po ovom zakonu. Zato smo i podneli amandmane, da ograničimo površine objekata na 300, odnosno 200, odnosno 100 kvadrata, u zavisnosti od vrste objekata. Takođe, ako je to već socijalni aspekt, a imamo i stav stalne konferencije gradova i opština, predvideli smo da se sada plati i naknada za uređenje građevinskog zemljišta za objekte površine preko 100 kvadrata. Mislim da je to pošteno. Dakle, do 100 kvadrata nemaju obavezu plaćanja naknade za uređenje, niti će je ikada imati, jer vašim predlogom, građani koji upišu sada do 100 kvadrata će, ukoliko žele da otuđe objekat, morati da nekada u trenutku otuđenja plate naknadu za uređenje. Mi kažemo – neće morati ni tada, ali do 100 kvadrata. Da rezimiramo, naziv zakona nije u skladu sa materijom koju uređuje. Sam zakon nije u saglasnosti sa Ustavom, sadrži odredbe koje omogućavaju zloupotrebe i korupciju. Zakon daje mogućnost zaustavljanja procesa naturalne restitucije i krajnje je neprecizan, što će u velikoj meri otežavati njegovu primenu. Demokratska stranka je najdobronamernije uložila ukupno 24 amandmana i nadamo se da ćete ih prihvatiti, što će promeniti smisao i duh zakona, tj. usaglasiti ga sa drugim zakonskim propisima i u tom slučaju će DS glasati za ovaj zakon. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragomir Karić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, poštovane drage kolege i koleginice, pre svega želim još jednom da čestitam 8. mart, normalno, ne samo mojim koleginicama, nego i svim ženama zemlje Srbije i da izrazim iskreno žaljenje što nije taj predlog prošao da danas dame budu slobodne. Ali, nikad nije kasno. Ima vremena, pa ćemo da vidimo. Prema podacima kojima raspolaže Republički geodetski zavod, na teritoriji Republike Srbije, kako je rekao gospodin ministar Ilić, evidentirano je oko milion i 300 hiljada objekata koji nemaju građevinsku, odnosno upotrebnu dozvolu. Od tog broja je, u skladu sa prethodnim zakonima, podneto oko 700 hiljada za legalizaciju, od kog broja je rešeno manje od jednog procenta. Primera radi, u Beogradu je, od 135 hiljada zahteva, rešeno svega hiljadu. Rok za podnošenje zahteva za legalizaciju je istekao, a ostalo je na stotine nelegalizovanih zgrada, tj. objekata. Takvo stanje se ne može zanemariti i moraju se stvoriti uslovi da se u određenom roku reši status ovih objekata i da se reši ovaj problem. Šta su, po mom mišljenju, najvažniji razlozi za donošenje zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objekte izgrađene bez građevinske dozvole? Prvo, da se evidentiraju vlasnici bespravno izgrađenih objekata do 11. septembra 2009. godine, kao datuma kada je stupio na snagu Zakon o planiranju i izgradnji. Pod dva, upisom prava svojine povećava se njihova tržišna vrednosti omogućavaju veći prihodi budžeta. Pod tri, povećava se zaštićenost tih objekata u pravnom prometu. Pod četiri, omogućava se obezbeđenje hipotekarnih kredita vlasnicima. U javnoj raspravi povodom ovog zakona banke nisu podržale tumačenje, da će se ovim upisom, steći pravo na kredite uz hipoteke. Međutim lično imam poverenje u ministra, gospodina Ilića, da će to funkcionisati. Omogućava se nastavak legalizacije tih objekata, odnosno pribavljanje građevinskih i upotrebnih dozvola. Pod pet, omogućava se svakom vlasniku da dobije svojinu na zemljištu pod zgradom, kao i zemljište koje služi za redovnu upotrebu ukoliko je korisnik zemljišta, ali na tuđem zemljištu po propisanim uslovima. Da se isplati naknada za zemljište koje mu je dato. Pod šest, omogućava se zapošljavanje stručnih ljudi, geodetske, pravne, i druge struke na poslovima snimanja, pribavljanja dokumentacije i drugih poslova radi upisa. Koje su nepokretnosti ovde u pitanju, o čemu je ovde reč? Pod jedan, to su stambeni objekti namenjeni za porodično stanovanje. Pod dva, stambeno poslovni objekti, odnosno posebni delovi u tim objektima. Pod tri, kuće za odmor, vikend naselja, vikendice i slično. Pod četiri, objekti namenjeni za obavljanje zanatske delatnosti.Pod pet, pomoćni i ekonomski objekti. Šta se uglavnom kritikuje u zakonu? Bilo je mnogo primedbi kako se definišu ovi objekti, najviše zbog preciznosti, prema veličini, odnosno kvadratima, nameni i slično. Jer bi zahteve podnosili vlasnici, hotela, tržnih centara i drugih nepokretnosti namenjenih tržištu koji su velikih kvadratnih površina. Tako bi se, istaknuto je u javnoj raspravi, legalizovalo pranje novca, odnosno, cvetala bi korupcija. Međutim, prema definiciji člana 2. zakona je jasno da se ne radi o tim objektima. Što se izuzetno po posebnim propisima upisuju objekti izgrađeni na javnim površinama, i objekti prirodnog i kulturnog dobra. Izuzetno, na izgrađenim objektima i na tim površinama može se upisati pravo svojine, što je oštro kritikovano od strane Agencije za borbu protiv korupcije. Međutim, tim posebnim zakonima će se upravo, sprečiti mogućnost i način kakav je do sada bio, a to je način da dođe do zloupotrebe, tj da kažemo legalizacije korupcije. Kakva bi bila procedura da rešava sporne slučajeve i priznaje faktičko stanje na terenu? Omogućava se vlasniku objekta da upiše pravo svojine uz naknadu i na zemljištu ispod objekta ako je vlasnik zemljišta treće lice. To će na terenu uneti veći red i pravnu sigurnost a otkloniće mnoge sporove, jer treće lice prima naknadu za to zemljište. Na ovu odredbu je takođe bilo mnogo primedbi, jer bi se uzurpatorima zemljišta legalizovala nezakonita radnja, a vlasnik zemljišta treće lice trebalo bi da vodi neizvesni i skup i možda dugotrajni sudski spor protiv uzurpatora,a čak i kad dobije sudski spor, pitanje je da li će biti i izvršeno to sudsko rešenje. Pod dva, vlasnik bespravnog objekta takođe, ima pravo da pokrene postupak da mu se za naknadu odredi zemljište za redovnu upotrebu. Pod tri, ako je bespravni objekat izgrađen na katastarskoj parceli koja je u susvojini parcealizacija će se izvršiti bez naknadne saglasnosti suvlasnika koji u vreme izgradnje objekata nisu protivili. Svi sporno imovinski odnosi pravne prirode, visina naknade i slično pravo svojine su dozvoljeni u naknadnim sudskim postupcima. Ovo omogućava bolju primenu ovog zakona jer rešava mnoge pravne, sporne slučajeve iako su na terenu faktički nesporni. Ova odredba je kritikovana jer je teško dokazivo protivljenje trećeg lica i može biti zloupotreba, a treća lica se teraju da idu pred sud i dokazuju svoje pravo. Pod četiri, zakon se odnosi na nadogradnju, nadziđivanje, adaptacije izvršene bez građevinske dozvole do 11. septembra 2009. godine. Kada su u pitanju dokumenta potreba za upis. Snimak objekata, zakonom su predviđena potrebna dokumenta koja se prilažu za upis prava svojine, a jedan od dokumenta je snimak objekta sa propisnim podacima, a ovaj snimak će biti potreban u velikom broju slučajeva i iziskivaće novčana sredstva vlasnika objekata i normalno stručne ljude. Da bi se uspešno završio posao oko primene zakona treba podržati rešenje o što većem broju angažovanja registrovanih izvođača radova geodetske struke. Uz zahtev bespravni graditelji treba da podnesu i najmanje dva dokaza za upis, inače je predviđeno četiri dokaza i to: da je plaćao porez na imovinu, da je plaćao naknadu za komunalne usluge, da je plaćao električnu energiju, gas, potvrdu mesne zajednice kada je objekat izgrađen itd. Ovde se normalno vidi jedan veliki problem koji smo imali i sinoć kada je bilo reči o zakonu o energetskoj efikasnosti, a to je veliki broj građana ne plaća električnu energiju. Samim tim, ovim uslovom on će praktično biti onemogućen da podnese zahtev za upis svoje nekretnine. Ali, videćemo, s obzirom da su donete određene privilegije građanima da mogu da plate dugovanja za gas, elektro energiju, da mogu to da plate bez zateznih kamata i da to mogu da plate na odloženi rok, verujem da će to povoljno uticati da veliki broj građana krene u ovu proceduru. Takođe, nadležni organ uprave daje obaveštenje o mogućnosti legalizacije objekata u skladu sa propisima o postupku legalizacije. Dokazi su vezani za plaćanje komunalnih usluga što je dobro jer znači da se objekat koristi za stanovanje, odnosno da radi. Tu je jedan veliki doprinos ovog ministarstva i gospodina ministra Velimira Ilića. Kada govorimo o tome, ovo je početak, ovo je osnova, dobra osnova, nije ovo sveto pismo, ovde može doći do mnogih promena u toku donošenja zakona vašim amandmanima, vašim drugim sugestijama. Na kraju kada se zakon i usvoji i dalje to nije sveto pismo i dalje može da se ide na bolje, kvalitetnije, razumnije i ono što će u svakom slučaju zadovoljiti većinu građana koji se nalaze u tom položaju. Moj predlog je, kad već znamo da ima 1.300.00 bespravnih objekata, a od tog broja je podneto 700.000 zahteva za legalizaciju, ostalo je 600 hiljada vlasnika koji bi imali pravo da koriste odredbe ovog zakona do 31. decembra 2014. godine. Iskreno vam kažem gospodine ministre kratak je to rok. Normalno, podržaću ovaj zakon, ali smatram da taj rok, nisam uložio amandman, ali u svakom slučaju dobro je da sa vašim saradnicima razmotrite da se rok produži bar do kraja 2016. godine. Zašto i zbog čega? Mnogi koji to žele da urade i koji mogu da ispune sve uslove neispunjavaju jedan osnovni uslov. Građanin Srbije je u većini siromašan građanin i neće imati materijalnih mogućnosti da plati snimanje, da izvrši svu tu dokumentaciju. Mislio sam da napravimo i korak dalje pa da vidimo kakve su mogućnosti budžeta da se iz budžeta izvrši snimanje, tj. nadoknada ili da se da pozajmica tim ljudima koji treba da krenu u proces upisa svojih nekretnina, zemljišta, da im se da neka vrsta kredita, pozajmice 7%, koja bi to služba uradila, koje je nadležno ministarstvo, to ćete vi znati bolje od mene, da oni mogu da pribave svu neophodnu dokumentaciju da bi mogli da upišu svoje nepokretnosti. Za upis prava svojine takođe je dobar broj, koji podnesu zahtev neće ostvariti to pravo zbog objektivnih stvari, a to je zbog dokaza koje treba da podnesu da bi mogli da obave upis. Znači, to će biti takođe jedan duži proces, zbog toga sam i mislio da je i ovaj rok prekratak. Zbog toga treba obavezati lokalne samouprave u celoj Srbiji, da u određenom roku popišu sve objekte sagrađene, pre 11. septembra 2009. godine, bez građevinske dozvole, zatim da na osnovu svojih rešenja, rešenja nadležne građevinske inspekcije, satelitskih snimaka i drugih podataka koji geodetski i drugi državni organi, pored nepokretnosti popišu sve građevinske parcele na kojima su ti objekti sagrađeni i pripremiti kasniju primenu ovog predloga zakona. Takođe predlažem gospodine ministre, da se zakonom predvidi obaveza vlasnika bespravno izgrađenih objekata, da u određenom roku podnesu zahtev za upis prava svojine i da se predvide možda i kaznene odredbe ako to ne učine. O čemu se ovde radi? Ja razumem sve moje kolege koje su danas diskutovale. Normalno, sigurno da postoji dobar deo vlasnika kojima ne pada napamet da to upisuju jer to za sobom povlači i obaveze, ako imate prava, automatski s tim pravima stičete i obaveze i obratno. Zato verujem da će sve kolege doprineti i mi kao vladina većina i vi u opoziciji, duboko sam uveren da ćete pokazati konstruktivnost, da ćete dobronamerno radi naših građana, koji su na jedan način obespravljeni, da ćete dati dobre amandmane, da ćete dati dobre predloge, da ćete svojim diskusijama i predlozima pomoći gospodinu ministru Iliću, jer je svejedno kako god da neko gleda, ovo je osnova, ovo su temelji, da Srbija krene napred i da ne stoji i ne čeka. Ja se zahvaljujem, gospodine ministre na trudu, glasaću za ovaj predlog zakona i trudiću se da dam svoj doprinos sa svojim kolegama, pišući vam i dajući razne sugestije koje mogu da budu od koristi za naše građane. Hvala.
Da li još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa, žele reč? Ne. Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč. Reč ima narodni poslanik Dejan Rajčić. Izvolite.
Poštovane kolege poslanici, gospodine ministre, zadovoljstvo mi je da povodom ovog predloga zakona o upisu prava svojine nad objektima koji su izgrađeni bez građevinske dozvole, na početku kažem da je to pravo svojine jedno od osnovnih prava ljudskih prava koje potiče iz vremena starog Rima. Pravo na imovinu i na svojinu je neprikosnoveno pravo i ono mora biti podjednako dostupno svim građanima Srbije, uvažavajući naravno objektivne okolnosti koje su do ovakve anomalije, čije posledice danas ovim zakonom pokušavamo da otklonimo, nastale. Naime, problem o kojem danas govorimo i koji želimo rešiti, nije dalo ni juče ni danas kada diskutujemo o ovom zakonu, taj problem se kumulirao unazad godinama, pa čak možemo reći i decenijama iz vremena i perioda kada se u nekom drugom društvenom sistemu uređenja nekih bivših prethodnih država u kojima smo živeli, ovom pitanju poklanjalo ili vrlo malo ili nimalo pažnje. Kao posledica jednog takvog indolentnog odnosa, mi imamo činjenicu da su danas čitavi kvartovi u pojedinim gradovima izgrađeni bez građevinskih dozvola, neucrtani i neupisani ni u jedan operater koji vodi računa o imovini, a koji se bavi upisom i evidentiranjem imovine, kako građana fizičkih lica, tako i privrednika i privrednih subjekata, i mislim da je došlo vreme da se to stanje preseče i da se iz tog neuređenog ili vrlo malo uređenog stanja pređe u jedno uređeno stanje, kako bismo mogli da odgovorimo pitanjima koja nas očekuju u ovom budućem postupku očekivanja datuma o pristupanju pregovorima za članstvo u EU. Dakle, bez ovog rešenog pitanja, mi nemamo mogućnosti da dalje nastavimo bilo kakve aktivnosti u cilju uređenja pravnih okvira koji bi trebalo da se usaglase sa pravnim sistemom i okvirima evropskog zakonodavstva. Analizirajući sve ove članove i elemente sadržane u ovom zakonskom predlogu, mi vidimo da se ciljevi koji se žele ostvariti ovim zakonskim predlogom zapravo su pojednostavljenje svih procedura preko milion i 300 hiljada izgrađenih objekata bez izdate građevinske dozvole, od kojih kao što smo imali prilike da čujemo u dosadašnjim izlaganjima prethodnih diskutanata, pa i samog ministra, preko 500.000 objekata podnelo zahtev za legalizaciju naknadnog postupka za izdavanje građevinske dozvole, do onog zakonskog prekluzivnog roka koji je bio ostavljen do 11. marta 2010. godine. Razlozi zbog čega građani ili ostala pravna lica nisu to tada učinila su raznoliki i svi su manje ili više slučaj za sebe, ali je činjenica da ih ima u jako velikom broju. Na ovaj način, otvara se nova mogućnost da se i ti građani i privredni subjekti koji nisu podneli zahtev za evidentiranje svojih objekata i svoje imovine upišu u katastarskom operateru, odnosno u katastar nepokretnosti, kako bi država imala konačno popis imovine, nepokretne imovine koja postoji na njenoj teritoriji, a popis imovine i zapravo sama imovina, evidentiranje te imovine podiže jedan sveopšti makroekonomski kapacitet naše države. Procedure kojima se vrši upis prava svojine su ovim zakonskim predlogom maksimalno pojednostavljene, za razliku od kritičkih stavova koje smo imali prilike da čujemo u dosadašnjim diskusijama koje su se odnosile na teze da postoje koruptivni elementi i mogućnosti za korupciju ovim zakonskim predlogom, mi iz Nove Srbije tvrdimo da takvi elementi ne da ne postoje, nego su čak i sprečeni ovakvim zakonskim rešenjima. Zbog čega to tvrdimo? Zakonodavac, odnosno predlagač zakona je kroz članove ovog zakonskog predloga predvideo da se upis prava svojine na bespravno izgrađenom objektu i građevinskom zemljištu, ako je vlasnik tog objekta upisan kao nosilac prava,ostavljena mu je mogućnost da se vlasnik upiše kao nosilac prava korišćenja na katastarskoj parceli na kojoj je objekat izgrađen, naravno uz dodatni uslov da se u roku od naredne dve godine ostavi mogućnost vlasniku objekta da reši imovinsko pitanje nad zemljištem sa prethodnim vlasnikom, odnosno korisnikom zemljišta. Ukoliko se to ne učini u roku od dve godine, ono se mora uraditi po dužnosti, odnosno po procenjenoj tržišnoj ceni koju procenjuje nadležni poreski organ na određenoj teritoriji. Jedinice lokalne samouprave imaju mogućnosti da pomognu svojim građanima, da u jednom pojednostavljenom postupku brže dođu do geodetske skice objekta na taj način što će proceniti same da li imaju kapaciteta u svojim lokalnim budžetima, da angažuju geodetske firme koje bi se angažovale u postupku izrade geodetskih snimaka i skica snimanja objekata, koji su izgrađeni bez građevinskih dozvola, a da se eventualno kasnije taj predinvestirani novac, odnosno sredstva vrate na taj način što će lokalna samouprava kroz recimo, poreski sistem, odnosno naplatu poreze na imovinu, a kao što znamo to je već unazad pet ili šest godina u nadležnosti lokalnih samouprava, zaračunati i obračunati tim građanima dodatna sredstva kako bi se taj novac nazad vratio. Na taj način, opet u skladu sa prethodnim diskusijama, smatramo da je ostavljeno dovoljno mogućnosti da se građanima dodatno pomogne u ovom postupku ubeležavanja, odnosno evidentiranja svojinskog prava na tim objektima. Najviše polemike juče na odboru, gde je ovaj zakonski predlog razmatran, odnosio se na član 4. ovog zakonskog predloga i mi možemo reći da je putem amandmana koji je podnet od strane Nove Srbije precizirano, kao što rekoh, da se vlasnik objekta i vlasnik zemljišta ukoliko ne reši imovinsko pravne odnose u roku od dve godine od dana stupanja na snagu ovog zakona, vlasnik objekta je dužan sam da o svom trošku utvrdi zemljište za redovnu upotrebu objekta i vlasniku zemljišta isplati tržišnu cenu tog predmetnog zemljišta. Tržišna cena, naravno, utvrđuje se na samom tržištu odnosno rešenjem poreskog organa jedinice lokalne samouprave. U danu kad budemo razmatrali ovaj zakon u pojedinostima, govorićemo o pojedinačnim članovima i elementima ovog zakona. U svakom slučaju, reći ću sada da će Nova Srbija u danu za glasanje svakako jednoglasno podržati ovaj zakonski predlog jer je taj zakon životno važan i potreban, odnosi se ne preko milion i po građana koji očekuju i željno prate tok ove diskusije i razvoj događaja danas u ovom parlamentu, kako bi rešili svoje osnovno pitanje, a to je pitanje imovine i sticanja prava imovine nad svojim kućama, nad svojim objektima, jer je pitanje stanovanja, pitanje kuće jedno od osnovnih, ako ne i jedno najviše životno pitanje koje svaka porodica ima. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, SPO i DHSS su ništa manje nego sve ostale poslaničke grupe bile zainteresovane za finalnu verziju ovog zakona koji će ući u parlament. Definitivno, mi sada s obzirom na diskusije i na ono što je ministar rekao u uvodnom izlaganju, ne možemo znati konačnu verziju ovog zakona. To je potvrdio i jučerašnji sastanak matičnog odbora koji je trajao preko tri sata i na kome su zaista, po onome što smo saznali od ministra i od ostalih učesnika, bile jako kvalitetne rasprave. Mi u potpunosti razumemo složenost problematike sa kojom ste se vi susreli onog momenta kada ste ušli u ovo ministarstvo. Nekako, budući da mi pripadamo ne samo zbog ideologije antikomunističkim strankama, nego upravo zbog svega onoga što su uradile našoj zemlji sa danom nasilne promene sistema. Evo, i ovde se vidi koliko je decenija sistematski država, ono što je u normalnim državama pijadestal, što je jedna od najviših vrednosti uz ljudski život, pravo svojine, kako je tu pravila javašluk, anarhiju. U ono vreme dok se nije doneo Ustav i dok su postojala i prava korišćenja i dok nismo promenili svojinsku strukturu, nikome od stranih investitora niste mogli da objasnite kako možete da budete korisnik gradskog, građevinskog zemljišta, da niste vlasnik, kako je složena procedura za dobijanje građevinske i svih ostalih dozvola za legalizaciju, itd. Zaista su Vlade zadnjih nekoliko godina pokušavale na raznorazne načine da to nasleđeno stanje, jer mi smo imali od 1945. godine do 1990. godine 38 sistemskih državnih zakona koji su zadirali u neprikosnoveno pravo svojine, koji su ga urušavali, koji su komplikovali i kao posledicu svega toga mi imamo jedan poprilično veliki haos u našem sistemu, što se tiče odnosa prema vlasnicima Da li će ovaj zakon koji je kratak, koji je pokušao da bude praktičan, rešiti na način na koji najveći optimisti očekuju? Mi to prihvatamo sa velikom dozom rezerve. Evo, reći ću nekoliko činjenica. Mislimo da će neke odredbe ovog zakona, ako ostane ovakav kakav je predložen, sigurno osporiti ustavni sud. Zatim, ovaj zakon treba u potpunosti da bude u harmoniji sa zakonima koji su jako bitni i koji idu u korak sa ovim zakonom, a pre svega sa Zakonom o planiranju i izgradnji, Zakonom o državnom premeru i katastru nepokretnosti i pre svega sa Zakonom o osnovama svojinsko-pravnih odnosa. Kod pitanja susvojine, Zakon o osnovama svojinsko-pravnih odnosa je regulisao sva tri načina građenja na tuđem zemljištu, odnosno na svusvojinu. Onda, ovaj zakon je sigurno u startu u nesaglasnosti sa Zakonom o osnovnim svojinsko-pravnim odnosima i ja verujem sutra da će prvo nastati veliki broj sudskih sporova. Drugo, i kad nastane broj sudskih sporova biće totalno neujednačena sudska praksa jer će se sudije hvatati za glavu, koji zakon treba da primene. Zatim, time se narušava i zaista, mi treba kod svakog zakona, ministre, apsolutno razumemo vašu potrebu da se reši jedan složen problem, i bilo ko da je na vašem mestu ne bi mogao lako da ga reši, ali mi ne možemo rešavanjem jednog problema proizvoditi neke druge probleme. To je osnova zbog čega veliku rezervu prema svemu ovome ima naša poslanička grupa. Zbog čega? Mi ćemo u želji da možda rešimo problem, da izbegnemo nepotrebne sudske sporove, itd, upravo proizvesti suprotno. Mislim da će nastati više problema, mislim da će nastati više sudskih sporova i mislim da će biti i sudovi u problemu kako da postupaju u nizu pojedinačnih slučajeva. Ovde je zakon dosta i neprecizan. On meša i pojmove zabeležbe i ubeležbe, bez obzira što se podrazumeva da ako se napravi zabeležba pa onda podnesete zahtev i dobijete građevinsku i upotrebnu dozvolu, da se tada vrši konačni upis prava svojine. To treba vrlo jasno precizirati, ne treba ostavljati nikakvu vrstu dileme. Čini mi se da ovo oko člana 4. koji je bio možda najviše sporan, ovo rešenje, ako je prihvaćen taj amandman, i nije tako loše, jer član 4. je zaista otvarao tolike mogućnosti za zloupotrebe. Jednostavno, svako je mogao da dobije potvrdu od nekog službenika iz mesne zajednice da je napravio ili gradio kuću u određenom periodu, za veoma mali novčani iznos koruptivnim, i da se pojavi kao vlasnik nepokretnosti. To nam nije trebalo, ne znam ko se usudio da tako nešto predloži da uđe u skupštinsku proceduru? Mi ćemo jako aktivno učestvovati i u raspravi po amandmanima. Videćemo kakva će biti konačna verzija. Znači, nije naš negativan odnos, jer mi želimo zaista da jednom prestanemo da rešavanjem jednih problema proizvodimo druge probleme. Videćemo kakva će biti finalna verzija ovog zakona, ali za sada, ovako kako je, mi to u najboljoj nameri ne možemo podržati. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Slobodan Veličković. Izvolite.
Hvala. Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo poslanici, problem nelegalne izgradnje u Republici Srbiji prisutan je skoro 50 godina, tj. još od onda kada su prvi put doneti propisi koji su regulisali izgradnju objekata. U našoj zemlji je do sada bilo nekoliko pokušaja sprovođenja legalizacije bespravno podignutih objekata. Svi ti pokušaji su se neslavno završavali sa obimom legalizovanih objekata koji nikada nije prelazio 50% od procenjenog broja bespravno podignutih, koji sada iznosi oko 1.300.000. Ono što se javlja kao problem i sada, verovatno će to biti i u budućnosti, a u prošlosti je bila konstanta, jeste činjenica da država u vezi tog problema ne deluje kako treba. Država godinama pokušava da reši problem nelegalne gradnje tako što dopušta nelegalnu gradnju, potom aminuje postojeće stanje, omogućavajući da se tako izgrađeni objekti legalizuju. Drugim rečima, mehanizam prevencije nelegalne gradnje, ali i represije kažnjavanja nad onima koji, uprkos zabrani, otpočinju sa izgradnjom bez odobrenja jednostavno ne funkcioniše. Uzrok tog odavno prisutnog problema je dvojak. Prvi leži u mentalitetu samih građana ove zemlje, koji se često odlučuju za investicionu izgradnju, kako bi se to reklo, na svoju ruku, gradeći kuće po dvadesetak godina na neuslovnim i neurbanizovanim lokacijama, što je dovelo do stvaranja tzv. divljih naselja veličine i manjih gradova. S druge strane, spora, glomazna i preskupa administrativna procedura za dobijanje odobrenja za izgradnju dodatno komplikuje i onako komplikovan poduhvat izgradnje porodičnih stambenih objekata i deluje kao faktor odvraćanja. Prethodni pokušaji legalizacije nisu dali rezultate iz razloga što ni ovaj put država nije stala do kraja iza njih. Ostali su bukvalno poluzavršeni. Mnogima su i umanjeni iznosi naknade za legalizaciju bili preskupi. Većina građana je ostala totalno neinformisana, a opštine nisu imale ni sredstava, ni kadrovskog i tehničkog potencijala da tako jedan ozbiljan projekat izvedu do kraja. Ovom prilikom izražavam bojazan da će se isto dogoditi i u ovom slučaju, jer su iz Republičkog geodetskog zavoda već stigli upozoravajući tonovi da ta institucija neće moći da odgovori tom poslu koji se ovim zakonom stavlja u zadatak, jer ne raspolaže ni sa dovoljno kadrova, niti sa dovoljno sredstava. Ukoliko se ovaj put želi ostvariti puna legalizacija i stvoriti celovita i ažurna evidencija o izgrađenim objektima i pravima na njima, onda je ovaj zakon dobar korak u tom pravcu, s tim da ga mora pratiti i niz drugih mera. Tu se, pre svega, misli na fiskalne represivne mere koje bi se preduzimale po isteku roka za legalizaciju, oporezivanje nelegalizovanih objekata po dvostrukoj ili trostrukoj stopi, njihovo uklanjanje o trošku lica koja su ih izgradila i kažnjavanje tih lica. Sve to kako bi građani ovaj put ceo postupak shvatili veoma ozbiljno i kako se ponovo ne bi dogodilo da neka nova vlada sutradan predlaže neki novi zakon. Istovremeno država treba biti ta koja će provesti kampanju informisanja građana o mogućnostima i postupku legalizacije, da se ne bi dogodilo, kao što sedogađalo ranije, da većina građana o svemu tome, kao i o svojim pravima, ne zna ništa, jer opštine nisu bile sposobne ili zainteresovane da ih informišu. Takođe, za ovako ozbiljan projekat se veoma ozbiljno treba pripremiti, jer se nešto što je trajalo skoro 50 godina nemože promeniti ni za pet, a kamoli za jednu godinu. Stoga upozoravamo nadležna ministarstva da veoma ozbiljno i studiozno pristupe ovom problemu, da procene moguće rizike i uska grla u procesu sprovođenja ovog zakona, jer se problem ne rešava donošenjem zakona. Donošenjezakona je obično inicijalni i, po pravilu, najlakši korak. Ovaj zakon treba podržati, uz rezervu i ogradu da se to čini samo kako bi se konačno rešio dugogodišnji problem, uz jasno i glasno davanje priznanja onim građanima i privrednicima koji su savesno i odgovorno i pored glomazne i skupe procedure za izgradnju svojih objekata uredno pribavljali odobrenje za izgradnju i upotrebu i plaćali raznovrsne visoke takse i naknade. Upravo zbog takvih ljudi koji se na ovaj način diskriminišu ovo treba da bude poslednji put da država odobrava legalizaciju nečega što je istovremeno u krivičnom zakoniku inkriminisano kao krivično delo. Zalažem se za pojednostavljenje postupka legalizacije nelegalno izgrađenih objekata i smanjenje visine taksi i naknada, koje ne bi trebale da budu veće nego u redovnoj proceduri. Poslanička grupa PUPS će podržati Predlog zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima bez građevinske dozvole, jer je Srbiji ovakav zakon neophodno potreban. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić. Izvolite.
Hvala. Potpredsednice, gospodine ministre, koleginice i kolege, pre rata, na nekom predizbornom skupu u severnoj Crnoj Gori, 1939. godine je to bilo, dođe političar iz Beograda i drži govor i dva stara Crnogorca s kraja slušaju i posle tog govora jedan kaže drugom: "Biće rata.", a ovaj drugi kaže: "Zašto misliš da će biti rata?", kaže: "Ništa ga nisam razumeo. Ovaj govor nisam razumeo. Znači, biće rata." Ministar je 17 puta pomenuo reč "legalizacija" u kontekstu ovog zakona, a nema "l" od legalizacije ovde. Mi smo svakakve zakone dobijali ovde u Skupštini, ali ovakav skandal mislim da još nismo. Ovo je zakon koji, ako se vratim na onu anegdotu s početka, najavljuje izbore. Da, koleginice i kolege, biće izbora čim je ovaj zakon došao u Skupštinu, a ministar govori ono što u zakonu ne stoji. Svi su rešili da se brinu o tih 1.300.00 ljudi koji imaju nelegalne objekte. Znači, biće izbora, ali im usput kažu da će da legalizuju njihove nelegalne objekte, a to nije tačno. Evidentiraće se i upisaće se pravo svojine, što je bilo i do sada jasno. Znalo se ko je vlasnik nelegalnog objekta. Pun je zakon korumptivnih mehanizama, nejasnih procedura, neutvrđenih procedura. Šta je to nego korupcija? Na kraju krajeva, to je i Agencija za borbu protiv korupcije rekla, ali se nije pretrgla, jer je samo jedan član obradila. Ovaj zakon hoće da prevari te ljude i zato će izbori sigurno biti čim je Vlada rešila da usvoji ovakav skandal od zakona koji nijedan problem ne rešava, a hiljade drugih će napraviti. Umesto da promene Zakon o planiranju i izgradnji, umesto da skrate i uproste procedure za legalizaciju, oni kao hoće da učine ljudima. U suštini šta će da bude na kraju? Ljudi će dobiti neko pravo svojine, možda će moći da trguju i verovatno će trgovati sa tim nekretninama koje su kao legalne, ali budite sigurni da niko normalan to kupiti neće, a još manje platiti po tržišnoj ceni. Banke neće uzimati to za hipoteku, jer banke znaju da to ne vredi. Prosto, uzeće im po sto evra, pa vi izračunajte – milion neka se upiše, puta 100 evra i eto vam 100 miliona evra koje će građani platiti. Ko će to platiti? Oni o kojima se ova vladajuća većina strašno brine, a to su siromašni građani koji, eto, nisu imali para da legalizuju objekte. Od njih će uzeti 100 miliona evra. To je drugi razlog da se bliže izbori. Prvo hoće da ih prevare da će im legalizovati, a onda će da im uzmu pare. Šta će raditi opštine sa naknadom za uređenje građevinskog zemljišta? Verovatno će da kažu – idite kod Velje pa nek vam on iskopa kanalizaciju i uvede vodovod. Pošto je on to uradio, neka Velja uradi. Ali, idu izbori i kada dođu izbori da vidite kako će da rade buldožeri i bageri u tim ulicama. Predizborno kopanje je ovde najbolja kampanja. Ko će to da radi nego oni koji su na vlasti. Mi iz opozicije možemo da gledamo. Član4. je suština, rekla je to koleginica Judita. O tim predsednicima opština govoriće gospođa Gerov. Ona je bila predsednik opštine, pa će sa tog aspekta mnogo bolje objasniti kako će opštinari da upućuju te koji sada imaju navodno legalan objekt, a traže nešto što legalno objektu pripada. Kako će ih uputiti na Vučića, Dačića i Velju da im oni to urade kada budu izbori. Član 4. je apsolutni skandal. On je nešto poput onog filma ako se sećate – Velika trka, gde doseljenici na Zapadu jednog dana sednu u kola i jure prema slobodnoj zemlji. Ko pobode kočić to je njegova zemlja. Ovaj član 4. je gori od toga, jer je to bilo neko pravilo da svi moraju da stanu na crtu, svi moraju da su prisutni. Šta član 4. omogućava? Imam nelegalni objekat koji sam sazidao uz parcelu komšije i tražio sam da kupim, a on neće da proda. On je u inostranstvu. Onda ću ja lepo ogradu na njegov plac pa da podnesem zahtev za korišćenje objekta i upišem i njegov plac. Posle on mora da mi proda. Npr. to je gore nego ona trka za placevima u Americi. Postoji samo jedna stvar u ovom zakonu koja je dobra. Član 4. je otimačina i pljačka tuđe imovine. Privatne, državne, svejedno. Tuđe je tuđe. Zar ne mislite da će biti slučajeva da zauzme državna imovina ovim članom 4. a da država otćuti i da ne stavi primedbu? Da li je to korupcija ili nije? To član 4. omogućava. Čak i privatnu imovinu, a da ne pričamo o restituciji, o onima koji su antikomunisti, oni to bolje znaju. Komunisti su im oduzimali imovinu pa će sada antikomunisti da glasaju da im se skroz i do kraja oduzme imovina. Eto dokle su došli antikomunisti. Jedan antikomunista je govorio, drugi je ministar, zajedno su bili u partiji jednoj ali će sada ministar antikomunista da zapečati ono što su komunisti uradili ako pričamo sa te pozicije. Inače ne volim da pričam. To je apsolutna pljačka i oduzimanje imovine tim članom 4. Jedina dobra stvar je što ovaj zakon ne može da opstane. Pašće na Ustavnom sudu kao zrela kruška. Mislim da ovi iz restitucije su već napisali, samo čekaju da vi izglasate pa da odmah tuže Ustavnom sudu. Prosto je neverovatno da je ovaj zakon došao u Skupštinu. Neverovatno je da vi iz vladajuće većine, slušam vas, iz PUPS-a iz SPS-a imate ozbiljne primedbe na zakon ali ćete glasati jer rešava probleme. Ne rešava probleme. Pravi mnogo drugih problema. Ispetljavaćemo se iz ovog zakona kada ne bi bila ta sreća da će pasti na Ustavnom sudu, godinama. Ono što je decenijama stvarano sada će jednim zakonom biti duplirano. U tom smislu zaista ne mogu da razumem da neko glasa za ovaj zakon. Hvala na pažnji.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mujo Muković.
Hvala predsedavajuća. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole. Sama činjenica da materija koju tretira ovaj zakon jeste predmet dva zakona. Jedan je Zakon o planiranju i izgradnji, a drugi je Zakon o državnom premeru i katastru koji govore u prilog da je analizom rezultata ova dva zakona se došlo do takvih rezultata da se nameće potreba i da je bilo neophodno doneti jedan ovakav zakon, jednu vrstu legs specialisa jer smo analizom primene ova dva zakona došli do rezultata da je u Srbijibespravno izgrađenih objekata oko 1.300.000, a verovatno i više jer se ovaj podatak odnosi na 11. septembar 2009. godine. O ovom zakonu se može diskutovati iz različitih pozicija. Može se kao i o svakom drugom zakonu, a pogotovo ovakav zakon koji se tiče životnih problema građana tzv. srednje klase, doduše kod nas i nema prave srednje klase jer je to sve sirotinja. Sve je to prouzrokovano dugogodišnjom ekonomskom krizom na ovim prostorima pa i ratovima u okruženju. Nažalost sve vlade pre ove pa i ova, čast izuzecima, delovi i ove vlade bili su u jednom periodu na vlasti i svi smo mi zajedno kumovali tome da naši građani dođu u takvu situaciju da u redovnom postupku nisu mogli da obezbede građevinske dozvole za svoje objekte a da ne govorimo o upotrebnim dozvolama. Na resornom odboru je bilo ovakvih diskusija kakve smo danas čuli iz redova opozicije. Čak je bilo i pokušaja omalovažavanja ovog predloga zakona ali to je pravo svakog narodnog poslanika da na svoj način govori o bilo kom predlogu zakona. Pokušaću sa krajnje ljudskog aspekta da kažem nekoliko reči jer sam ubeđen da veliku većinu ovih objekata čine porodično stambene kuće naših porodica širom Srbije koje nisu na drugi način mogli da obezbede stambeno pitanje. Ako pogledamo neke podatke u Srbiji imamo da oko pola našeg stanovništva nezaposlene unuke izdržavaju dede, a da ne govorimo o sinovima. Ode se radi u velikom procentu, ne garantujem za sve objekte i to ne može niko, verovatno ima desetak posto objekata koji će se možda i provući uz ove porodično stambene objekte, ali radi se o ljudima i našim građanima kojih prostom matematikom možemo izračunati. Ukoliko imamo 1.300.000 bespravnih objekata neka je 1.000.000 porodično stambenih objekata, po tri člana, minimalno se radi o najmanje 3.000.000 naših građana kojima je uskraćeno osnovno ljudsko pravo, pravo na upis teškom mukom stečene svojine. Ubeđen sam da je Ministarstvo imalo dobre namere i prave namere prilikom predlaganja ovog zakona i na resornom odboru sam i sam govorio o nekoliko primedbi koje sam imao na predlog prvobitnog zakona ali smo juče u razgovoru sa pomoćnikom ministra Aleksandrom Damjanović razgovarali i mi iz vladajuće većine. Dobili smo garancije da će Ministarstvo prihvatiti sve ključne primedbe i opozicije i nekih poslanika vladajuće većine. Ono što su bile glavne zamerke Agencije za borbu protiv korupcije i Stalne konferencije gradova i opština i nekih opozicionih poslanika je već dogovoreno. Imam takvu informaciju i kod sebe imam predloge amandmana koje je Ministarstvo spremno da prihvati. Polovina onoga što smo čuli ovde u diskusiji ne stoji. Biće i ograničeni objekti u smislu kvadrature, tako da neće moći neki tajkuni da se provuku kroz ovaj zakon, pa da legalizuju neke svoje magacinske prostore ili proizvodne hale koje su negde izgradili bez dozvole. Intencija je da se preciziraju sve ove norme. Ono što je bila najveća primedba je da je sada ugroženo pravo svojine na parcelama gde nije raščišćeno čije je to zemljište. Takođe, ovim amandmanom, koji će biti usvojen, dakle, potpuno novim predlogom člana 4, biće legalizovani samo objekti i biće dat određeni rok da se reši pitanje zemljišta, zatim, otuđivanje. Da je intencija ministarstva pravedna govori i to da je ministarstvo spremno da prihvati amandman na član 11, gde ugovori kojim se otuđuje objekat na kome je upisano pravo svojine u skladu sa odredbama ovog zakona, ne može se sudski overiti bez potvrde jedinice lokalne samouprave na čijoj teritoriji je objekat sagrađen, da je vlasnik objekta uredio odnose u pogledu plaćanja naknade za uređivanje građevinskog zemljišta. Na stranu što kada je reč o ovom plaćanju uređenja građevinskog zemljišta, mislim da su tu građani i po nekoliko puta, ne svi, ali u mnogo slučajeva oštećeni, jer uređivanje građevinskog zemljišta, u mnogim naseljima i u mnogim gradovima ljudi su to radili iz samodoprinosa i sopstvenim akcijama preko režijskih odbora i u skladu sa lokalnim samoupravama i zapravo već platili to građevinsko uređenje, a ponovo su bili prinuđeni u postupku legalizacije da to plaćaju lokalnim samoupravama. Ono što je još važno, ako se ne varam još 1996/97. godine bio je donet prvi Zakon o legalizaciji za vreme dok je ministar bio moj profesor sa fakulteta Bane Ivković. Od tada do danas smo donosili nekoliko puta zakone o legalizaciji, ali ni jedan nije dao adekvatne rezultate. Ovo je prvi put, i zato podržavam gospodina ministra Velimira Ilića, da se krenulo u drugom pravcu, dakle da se građanima omogući prava svojine, ono što je osnovno ljudsko pravo i u preko 80% slučajeva, po nekim istraživanjima, nema ničega spornog u tome. Samo je sporno što građani nemaju novca da plate previsoke dažbine koje su za legalizaciju predvidele mahom sve lokalne samouprave u Srbiji. Niko ne vodi računa o tome da li jedna porodica koja ima platu 20, 30.000 dinara mesečno ili niko ne radi u porodici. Jednostavno, mi ovde u Skupštini možemo da se nadmećemo nekim pravničkim znanjem, teoretisanjem, te ovo je u suprotnosti sa ovim članom, te ono. Međutim, ako se isprave sve te nelogičnosti i suprotnosti, a intencija je da se popravi ovaj zakon prihvatanjem određenih amandmana, siguran sam da moramo gledati suštinu ovog zakona. Ovo govorim kao član poslaničke grupe SNS, ali prevashodno kao poslanik Bošnjačke narodne stranke. Mnogo mejlova sam dobio od građana koji podržavaju i jedva čekaju da se donese jedan ovakav zakon i nikako ne bismo nekom jeftinom demagogijom, što je pravo opozicije, ali zaista, ima nekih predloga zakona gde bismo svi trebali da podržimo i ako hoćemo ljudski da posmatramo stvari, da jednom učinimo nešto dobro za ove građane, da ne donosimo zakone koji su u interesu neke vrhuške vladajuće elite itd, mada rizikujem da će mnogi reći da je sad ovo populistička priča i demagogija. Međutim, život, stvarnost ide u prilog onome što govorim. Ako hoćemo nešto da uradimo za te ljude, ovo je prilika. Podržimo ovaj zakon, da omogućimo ljudima. Ponavljam još jednom, tu je nespornih slučajeva, samo je sporno što ljudi nemaju novac, a neko je kriv što su ljudi nezaposleni i nemaju novac da to plate. Jedva su napravili krov na glavom svojoj deci. Ponavljam, i treća generacija živi u istoj kući i prinuđeni su da proširuju tu postojeću kuću bez građevinske dozvole, jer ako traže građevinsku dozvolu, onda to para što su skupili mora da ode na takse i namete lokalnim samoupravama i onda nema od gradnje ništa. To je suština. Nadam se da ćemo na resornom odboru, verovatno u ponedeljak, usvojiti ove amandmane, da li će to biti amandmani nekih narodnih poslanika ili će sam odbor formulisati amandmane. Dakle, suština je u tome da sve nepreciznosti, sve ono suštinsko na šta je i Agencija za borbu protiv korupcije imala primedbe, sve suštinske primedbe narodnih poslanika biće prihvaćene, ali neće se primeniti suština zakona. Apelujem na ministra i na ministarstvo da ne dozvole promenu suštine ovog zakona i da država, pre svega, dobije tačnu evidenciju objekata koji postoje u praksi, koji postoje u stvarnosti, u životu, a i da na taj način konačno nešto uradimo za svoje građane i omogućimo ljudima da upišu svoje nepokretnosti u katastar nepokretnosti, da ono što su mukom stekli i vodi se na njihovo ime, a naravno, ako neko hoće da trguje i prodaje to, onda neka plati i naknadu za uređenje građevinskog zemljišta itd. Hoću da kažem da Bošnjačka narodna stranka podržava ovaj predlog zakona, a kako smo čuli i poslanička grupa kojoj pripadam SNS će u danu za glasanje podržati ovaj predlog zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani ministre, diskusija na temu ovog zakona bi mogla s jedne strane da se svede na puko postavljanje pitanje ovde za apsolutno svaku odredbu u ovom zakonu koja je nejasna i može individualno da se tumači, svako na svoj način. Neko misli da je ovo, neko misli da je ono. Može i da se svede na to da vam prenesem osećaj izbezumljenosti koji me je obuzeo kada sam prvi put još u nacrtu predloga ovog zakona pročitala šta to sve može da se desi ukoliko ovaj zakon stupi na snagu. Zato predlažem da, gospodine ministre, povučete na vreme ovaj zakon. Nije greh pogrešiti, ali je greh kada mi tu grešku ne spoznamo u datom trenutku, odnosno kada je spoznamo, a ne želimo da je promenimo. Mislim da je krajnje vreme da se čitav zakon povuče. Verujem da ćete vi sigurno uvažiti te naše sugestije, pošto znate kakva je situacija. Na primer, mi smo mogli, kao što je govorio moj kolega Radojko Obradović, izmenama sistemskih zakona da dođemo do rešenja ovog problema upisa prava svojine. U naslovu stoji "na objektima", a u stvari, suština upisa prava svojine je na zemljištu, a to nigde u naslovu zakona ne stoji. Ko ga malo bolje pročita, može to i da zna. Mada, moram iskrena da budem,možda bi ponešto i razumela da nisam pročitala obrazloženje zakona. Na primer, možemo izmeniti članove 96, 97. i 98. Zakona o državnom premeru i katastru, koji govori o upisu prava svojine na zemljištu, objektima i delovima objekata, te na taj način rešiti ovaj problem uz doradu Zakona o planiranju i izgradnju. Sigurno mogu da vam malo to bliže objasnim. Neki od kolega su i govorili na osnovu članova. Polazim od člana 1. gde već definišemo objekte potpuno nejasno. Koji su to stambeni objekti? Koji su to stambeno poslovni? Kakve su to stambene zgrade? Koje su to kuće za odmor? Koji su to hoteli? Kolike vikendice? Čini mi se da kroz čitavo ovo obrazloženje prolazi dalje osnovna ideja zakona - pravna sigurnost, u cilju prometa nekretnina i u cilju podizanja određenih kredita koji imaju hipoteku na te objekte u zalogu. Postavljam pitanje – ako mi ovo za nekog tamo sirotog čoveka, koji na obodu nekog grada pravi svoju kuću nelegalno, zašto bi on tu svoju, s mukom stečenu kuću, svoj pomoćni ili ekonomski projekat uopšte prodavao? Uopšte ne razumem zbog čega? Njega ne interesuje uopšte da upiše pravo svojine na tom svom objektu i na zemljištu, njemu je bitno da on ima krov nad glavom. Zato postavljamo pitanje – kome i zbog čega donosimo ovaj zakon? Verovatno za 2%-3% onih ljudi koji su uzurpirali tuđe zemljište. Za njih se verovatno, odnosno oni će imati korist od ovog zakona. Takođe, u članu 1. pominjete odredbe Zakona o planiranju i izgradnji koji se odnosi na legalizaciju. Odredbe ovog zakona i odredbe koje pominjete o legalizaciji su slične jedino u tome što su neustavne i jedne i druge. Što se tiče člana 3, mi smo ovo mogli i do sada, kolege su već govorile, mogli smo da upišemo ukoliko neko ima prava svojine nad zemljom, on je mogao da upiše taj svoj nelegalni objekat, da ga uknjiži u katastru. Ukoliko je, takođe, bio korisnik na tom zemljištu, on je isto mogao da se upiše kao držalac i mogao je taj svoj nelegalni objekat, naravno sa zabeleškom, upiše u katastar. To nije ništa novo. Prosto nema potrebe ni da to postoji. Da ne pričam o članu 4. Najskandalozniji član. Čak sam videla da je prvobitni predlog bio da se uopšte ne isplaćuje naknada za uzurpirano tuđe zemljište. Molim vas lepo, ko je to samo mogao da smisli? To mi stvarno nije jasno. Kada stoji u katastru, kada postoji zabeleškada je neki objekat nelegalan, odnosno da je on izgrađen bez uplaćenog komunalnog opremanja, na tuđoj zemlji, da nisu regulisani imovinsko-pravni odnosi i tako dalje. I najvećem laiku je potpuno jasno da je to nelegalni objekat. Koja banka će da da kredit na taj objekat? Meni to stvarno nije jasno. One banke koje su to dosada radile, pa one će to i od sada, njima ne treba da neko upiše pravo svojine na objektu u tom slučaju. Takođe, koji su to objekti za porodično stanovanje u članu 4? Koji dokazi dokazuju da je to objekat za porodično stanovanje? Na primer, šta ako se objekat nalazi na dve parcele? Koje je rešenje tog problema? Takođe bih postavila pitanje da ako je objekat izgrađen na poljoprivrednom zemljištu, da li će ono automatski da pređe u građevinsko zemljište? Da li se podnosi zahtev za promenu namene zemljišta? Da li će ta osoba koja bi se upisala tu sa pravom svojine da plati promenu namene tog zemljišta koja je izuzetno skupa? To su problemi koje mi treba da rešavamo, a ne ovo. Što se tiče ovih dokaza, koji objekat je izgrađen u određenom periodu i potpada pod ovaj zakon, pa isto tako, čas nađemo u mesnoj zajednici potvrdu, podnet zahtev za legalizaciju. To verovatno možete da istražite, ili ovi borci protiv korupcije mogu malo bolje da se pozabave time – za koliko se prodaju zahtevi za legalizaciju, do onog tamo datuma 10. marta 2010. godine,kojih ima dosta jer investitor takođe podnosi zahtev i vlasnik, pa onda podnesu zahteve, na primer, svi članovi porodice itd. To se stalno dešava. Sudski procesi u kojima bi vi pokušali da tu zemlju isplatite u odgovarajućoj naknadi su dugotrajni, mukotrpni i finansijski iscrpljujući.Zaista nema nikakvog efekta o tome da upiše nekopravo svojine na objektu i na zemljištu, a da posle uđemo u sudski proces, od toga vam svakako nema ništa.Zakon se donosi samo zbog zemljišta. Juče smo čuli od gospođe pomoćnika, koja kaže – to su uglavnom objekti na obodu naselja. To su uglavnom objekti koji se nalaze na sopstvenom vlasništvu, na vlasništvu vlasnika i tog objekta. Znate, to malo devojci sreću kvari, uglavnom. Ali, ima 2%-3%, opet ponavljam, tih objekata koji su na tuđem zemljištu. To je suština. Evo vam primer u opštini Čajetina, odakle dolazim. U srcu Zlatibora, u centru najluksuznije, najskuplje zemljište sa jezerom koje je simbol Zlatibora je uzurpirano. Ovim zakonom će ono trajno da se otme od građana, od svih građana, od turista. Svi ste dolazili na Zlatibor i znate kako izgleda. Oni su se upisalikao korisnici, ti neki izvesni, pre nekoliko desetina godina, upisali se kao korisnici na tozemljište u samom srcu Zlatibora i sada će lepo da se upišu kao vlasnici i šta ih briga. Mi već tri četiri godine vodimo spor sa njima i ne možemo to da rešimo. Ogromni su problemi. Tu je kriminal neviđenih razmera. Razumete? Taj problem sada nećemo duplirati, nego ćemo udesetostručiti. Oni će da budu sto kilometara ispred opštine, ispred lokalne samouprave u ovom procesu da to zemljište vratimo. Sudski proces apsolutno neće ništa da nam pomogne. Zato treba uz ove dokaze koji ovde postoje, koji su tako irelevantni, znači, oni će uspeti na bilo koji jednostavan način da se tamo upišu i da reše taj svoj problem i da trajno završe, da trajno otmu zemljište vrednosti više desetina miliona evra, bez ikakve naknade, bez ikakvih sankcija. Postavljam vam pitanje – ako se ovo donosi iz javnog interesa, kakav je javni interes bespravna gradnja? Kakav je javni interes uzurpiranje tuđeg zemljišta? To apsolutno nije nikakav javni interes. Sami u obrazloženju kažete – štitimo one koji bespravno grade. Molim vas lepo, koga štitite? Ima da se radi po zakonu i tačka. Nema tu – nisam mogao. Jer, ti siroti ljudi koji su gradili bez dozvola tamo, oni se neće sada ni upisivati. Njih ne interesuje da upišu pravo svojine. Treba da se pozabavimo pitanjima konverzije i promene namene zemljišta. Oni ljudi, na primer, imam tamo jednu učiteljicu iz Ljubiša, koja je došla na Zlatibor i žena hoće da za svoju decu obezbedi plac koji je kupila pre 20 godina, pa sada nema para da plati, nema para da plati gradnju, nije izgradila objekat i treba da plati konverziju 50% od tržišne vrednostite parcele na Zlatiboru. Znate li vi koja je to cena? To je katastrofa. Tim problemima treba da se pozabavimo. Republički geodetski zavod treba da pošalje te svoje kapacitete, fenomenalne, kako stoji u obrazloženju, na teren, pa uz rešenje o porezu na imovinu iz lokalnih poreskih administracija, pa zajedno sa tim sredstvima koje su dobili za izradu katastra nepokretnosti, sa orto-foto snimcima iz donacija, da naprave jednu kvalitetnu analizu stanja i, kaže – da napravimo jednu prostu svojinsku evidenciju. To kaže gospođa pomoćnik juče, tako bi to i dobili. Što bolja analiza stanja, to bolja zakonska rešenja. Normalno je da je ovakvo zakonsko rešenje kada je jedini ulazni parametar bio milion i 300 hiljada nelegalnih objekata, uopšte ne znam po kom principu. Htela sam samo da dodam još jednu stvar. Moramo da shvatimo, kolege, da smo ovde zbog građana a ne iz ličnih interesa. Radimo za građane i treba da činimo da zakonska rešenja za građane budu kvalitetna. To ne treba nikada da zaboravimo, a postali smo "leks specialis" zemlja. Zemlja sive zone. Zemlja u kojoj je najbolje biti nelegalan, neregistrovan, van sistema itd. Tu ćemo sigurno najbolje proći. Gospodine ministre, ovde popravke nema, što bi rekli moji Zlatiborci, samo praviti nanovo. Ne pomaže ništa drugo. Nije greh pogrešiti. Ko radi taj i greši. Poslušajte glas razuma i hajde da ovaj zakon povučemo i da radimo nešto novo. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog zakona koji je verovatno predložen iz najboljih namera. Iz najboljih namera da se stvore uslovi da se negde ubeleže vlasništvo, odnosno činjenica da je neko izgradio neki nelegalni objekat. To mi u Vojvodini zovemo vangruntovno vlasništvo na nekom objektu. Znači, imam kuću koja je legalna, to je gruntovno upisano u zemljišnom knjižnom ulošku tom i tom, i van gruntovno vlasništvo na šupi koju je neko u međuvremenu izgradio uvrh bašte ili tako nešto. To jeu uređenim delovima Srbije bilo definisano i ugovorima o prometu nepokretnosti. Znači, ovo prodajem što može da se upiše, i ono drugo prodajem, s tim da je svima jasno da je to nelegalno. Ukoliko bi na bilo koji način neku evidenciju toga što je nelegalno utvrdili, ne sporeći da je neko svojim parama napravio nešto nelegalno, tu ne bi bilo problema. Gde mi imamo problem? Imamo problem što se Predlogom zakona ukoliko ne bude izmenjen određenim amandmanima dovodi u pitanje poštovanje člana 58. Ustava Republike Srbije. Naime, član 58. Ustava Republike Srbije jasno definiše da se jemči mirno uživanje svojine i drugih imovinskih prava stečenih na osnovu zakona. U stavu 2. se kaže - pravo svojine. Znači, pravo svojine, bilo da je državno, bilo da je privatno. To pravo svojine može biti oduzeto ili ograničeno samo u javnom interesu i to utvrđenom na osnovu zakona uz naknadu koja ne može biti niža od tržišne. Tu je praktično problem, jer ukoliko moj kolega, Mirko Čikiriz, ima svoju parcelu, a ja na njegovoj parceli sazidam nelegalni objekat. Po ovom Predlogu zakona, ukoliko postane zakon, moći ću da se upišem kao vlasnik, ne samo nelegalnog objekta, nego i zemljišta ispod nelegalnog objekta. I ni po jada što je samo to, nego će kolega Mirko Čikiriz, kao vlasnik ostatka parcele, ukoliko ostatak parcele hoće da pokloni ili da proda nekom drugom, moraće mene, kao uzurpatora, da pita za saglasnost i imaću pravo preče kupovine ostatka parcele. Sada, pitam – da li privatan interes, moj privatni interes, da bih postao vlasnik objekta i dela uzurpirane parcele, može da se tumači kao javni interes u smislu člana 58. stav 2. Ustava Republike Srbije? Nisam siguran da je to moguće. Ukoliko ne izmenimo zakon na način da ga apsolutno upodobimo sa ustavnim odredbama, doći ćemo u situaciju da se postavi pitanje ustavnosti samog zakona, a naročito člana 4. Predloga zakona koji treba da postane zakon, i doći ćemo u situaciju, praktično situaciju, da onaj koji je postao vlasnik na osnovu neustavnog člana 4, šta će se dešavati, gde će se otvoriti parnice po pitanju utvrđivanja prava vlasništva. Taj koji se upiše, od trenutka stupanja na snagu do trenutka utvrđivanja od strane Ustavnog suda da je nešto protivustavno, šta se sa time zbiva? Otvaraju se ogromne dileme po pitanju poštovanja Ustava i po pitanju realnog odnosa pravnih subjekata u pravnom prometu u Republici Srbiji. Drugo, što je posebno interesantno, član 11. Predloga zakona – upisom prava svojine na bespravno izgrađenom objektu ne dira se u prava trećih lica da u sudskom postupku ostvaruju pravo na svojinsku zaštitu i pravo na naknadu štete. Znači, ne ja, koji sam, npr, uzurpirao deo parcele gospodina Mirka Čikiriza, nemam obavezu da u sudskom postupku tužim njega i da ja budem u obavezi da plaćam sudsku taksu za podnošenje tužbe, nego onaj od koga je oteto zemljište mora da tuži i da ostvaruje svoja prava, koja mu se garantuju stavom 1. člana 58, da se jemči mirno uživanje svojine i drugih imovinskih prava stečenih na osnovu zakona. Ne može niko da mu otme vlasničko pravo. Recimo, da Ustav ne važi, onda je sve moguće, ali onda nismo sređena država. U tom smislu sam diskutovao o tome na Odboru za prostorno planiranje i na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Ozbiljne dileme su postavljene. Postavljene su dileme po pitanju usklađenosti zakona sa drugim propisima koji važe. Kod nas ne postoji hijerarhija propisa između zakona i zakona. Sada, ovaj zakon, da li će da poništi Zakon o osnovnim i svojinskim pravnim odnosima u delu gde se razlikuju? Da li će poništiti one propise koji se tiču katastra? Da li će poništiti druge propise ili ne? Nama će ostati da važe zakoni koji su u direktnoj suprotnosti. Konačno, vrlo kratko, zato što ima mnogo kolega koji imaju mnogo toga da kažu, u pogledu člana 4. i samih dokaza na osnovu kojih će se vršiti upis prava svojine. Kaže – ukoliko nema dokaza, javnih i privatnih isprava koje su podobne za upis prava svojine na zemljištu i objektima, onda može da važi izdat račun za plaćanje naknade za komunalne usluge, voda, kanalizacija, čistoća, izdat račun zaplaćanje električne energije, gasa i sl, overena potvrda mesne zajednice o vremenu izgradnje bespravno izgrađenog objekta, mislim da to ne bi trebalo da bude sporno, obaveštenje nadležnog organa uprave o mogućnosti legalizacije objekta gde se ne kaže o mogućnosti legalizacije ili o nemogućnosti legalizacije. Ovde se kaže o mogućnosti. Taj će moći da se upiše ukoliko obaveštenje bude da ne može da se legalizuje. Tako to piše. Znači, dovoljna je potvrda kada je napravljeno i potvrda da ne može da se legalizuje i uzurpator postaje vlasnik, ne samo svoga, nego i tuđeg. Upravo zbog toga, pozivam vas da se ozbiljno razmotri svaki amandman uz sve razloge da se na određeni način izvrši evidencija vlasničkih prava na nelegalnim objektima. Niko nema ništa protiv toga da se takva evidencija napravi, ali dirati prava bilo kog savesnog, upisanog, legalnog u korist onih koji su uzurpirali tuđe parcele, mislim da je apsolutno društveno neopravdano i što je najcrnje u direktnoj suprotnosti sa Ustavom Republike Srbije.
Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, predlog ovog zakona pokazuje da ova Vlada nema stručnost, sposobnost, hrabrost, znanje, energiju da reši probleme nelegalne gradnje. Vi ste ministre rekli da u ovoj zemlji postoji 1.300.000 bespravno podignutih objekata. Vi od prošle godine znate kakvu je odluku doneo Ustavni sud vezano za Zakon o planiranju i izgradnji. Da je Vlada bila sposobna, mi bismo u parlamentu razmatrali novi zakon o legalizaciji ili izmene Zakona o planiranju i izgradnji kojim bi građani ove zemlje, koji nemaju građevinsku dozvolu, dobili građevinsku i upotrebnu dozvolu. To je ono što je njima potrebno, a ne pravo upisa svojine u katastar nepokretnosti. Šta će im pravo upisa svojine kada nemaju građevinsku i upotrebnu dozvolu? Ne mogu da podignu kredit, ni jedna banka im neće dati hipoteku. Ovde smo pričali o građanima koji su na težak način sagradili svoje objekte. Tim građanima nije potrebno da budu upisani u katastar. Daleko od toga, još im je manje potrebno da neko na njihovim parcelama sazida objekat i onda uz pomoć računa za struju ili potvrde mesne zajednice ode u katastar nepokretnosti i upiše se kao vlasnik njihove zemlje. Ovde kažete, ministre, u obrazloženju da ne postoji propis EU sa kojim treba usaglasiti ovaj zakon. Naravno da ne postoji. U kojoj zemlji u EU, u kojoj državi postoji ovakav zakon? Ne samo u EU, kažite mi u kojoj zemlji na svetu postoji ovakav zakon? Sigurna sam da ni u jednoj. Ni jedna zemlja na svetu ne donosi zakon kojim se krše osnovna ustavna prava svakog građanina ove zemlje, a to je pravo na privatnu svojinu. Da li znate kakve će posledice izazvati ovaj zakon? Mi ovde ceo dan u parlamentu slušamo i pominjemo reč: "legalizacija", a i vi i ja znamo, kao i svi ovde koji sedimo u sali, a i građani, da kada kažemo legalizacija svi mislimo na Zakon o planiranju i izgradnji i retroaktivno dobijanje građevinske i upotrebne dozvole. Ovim zakonom ne daje segrađevinska dozvola. Ovim zakonom ne dobija se upotrebna dozvola. Ovim zakonom građani koji se nisu prijavili za legalizaciju u propisanom roku i danje nemaju pravo da legalizuju svoje objekte. Ovim zakonom ne rešava se ništa. Osim što će katastar naplatiti jedno 100 miliona evra, osim što će geodetske firme naplatiti snimanje parcela, ovim zakonom nećete rešiti ništa. Da li je problem bio, ministre, da izmenite Zakon o planiranju i izgradnji i da donesete Zakon o legalizaciji? Mislim da za sposobnu vladu to ne bi bio problem. Ali, znate li šta ćete postići ovim zakonom? Postići ćete to da će građani misliti da ovim zakonom treba da dobiju građevinske dozvole i onda će svi doći u katastar ili će doći u opštinu misleći da im ova vlada nešto daje povoljno. To mogu da vam kažem iz prakse. Vi ste, ministre, bili ministar za kapitalne investicije kada se govorilo o legalizaciji. Tada ste građanima na konferenciji za novinare rekli da svako može da donese fotografiju objekta, dođe u opštinu i moći će da realizuje svoju kuću. Građani su poverovali u to i maltretirali su sve radnike opštinske uprave zbog čega ne mogu samo sa fotografijom objekta da ostvare svoja prava, jer im je tako rekao ministar u jednoj vladi. Za nas je ova vlada, vlada koja obmanjuje građane. Jer, ako premijer Dačić može da kaže da su građani sve vreme svih ovih prethodnih godina slušali laži o Kosovu, onda apsolutno možemo da kažemo da građani i danas ne mogu da imaju poverenje u ovu vladu. I kada im kažete da će za 100 evra imati pravo da se upišu, ko zna da li to sutra neće biti za 1000. Ovaj parlament je već doneo jedan zakon kojim prosto poništava privatnu svojinu, a to je Zakon o eksproprijaciji, vezano za "Južni tok". Tamo je bilo još gore. Tamo ste zemlju građanima Srbije oduzeli u korist građana Rusije. Ovim zakonom to isto radite. Šta će biti sa ljudima koji su inostranstvu, ministre, koji godinama nisu tu? Dođe čovek sa potvrdom mesne zajednice da je kuću sazidao pre 2009. godine, a kad se vrati nakon godinu dana ta zemlja neće biti njihova. To im daje mogućnost ovog zakona. Da li je to pošteno, ministre? Nije. Mi smatramo da trebate da povučete ovaj zakon iz procedure, da dostavite novi zakon o planiranju i izgradnji, da rešite probleme legalizacije i problem gradnje u ovoj zemlji. Jer, kada je LDP govorila o tome da Zakon o planiranju i izgradnji nije primenjiv, da je previše procedure, previše papira potrebno za normalno izdavanje sada lokacijske dozvole, to ovde niko nije hteo da sluša, a praksa na terenu je takva. Vi ovde kažete čak u obrazloženju da će ti ljudi imati pravo da rade adaptaciju i rekonstrukciju. Nema smisla, ministre, kada znate da ne mogu. Niko ko nema građevinsku dozvolu ne može da radi rekonstrukciju i adaptaciju. Ništa neće moći ti građani, osim što će imati na papiru da su vlasnici nelegalnog objekta. Koliko će koštati stan koji imaju na takvom papiru? Ako je cena po kvadratu 1000 evra, njima stan neće kupiti niko ni za 200, i vi to vrlo dobro znate. Zato povucite ovaj nakaradni zakon iz procedure, dajte predlog zakona o legalizaciji i promeni Zakona o planiranju i izgradnji, kako biste rešili problem za 1.200.000građana.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Donka Banović. Izvolite.
Gospođo potpredsednice, kolege narodni poslanici, poštovani ministre, malo sam zabrinuta zbog čega vi mimo uobičajene prakse ne učestvujete danas u ovoj diskusiji. Kada smo razmišljali o tome koliko ćemo danas na praznik žena raditi, pretpostavili smo da će možda to trajati i do ponoći, zato što smo svesni da zakon nije dobar, kao i da ćete vi aktivno učestvovati u diskusiji i nas ubeđivati kako je dobar, jer ste vi predlagač. Mogu da pretpostavim ili da niste raspoloženi, ili da vam nedostaje argumenata, ili da prosto znate da su svi poslanici koji su diskutovali, gde su nam diskusije veoma slične zato što praktično napadamo ista zakonska rešenja, a vi nemate odgovor na to. Takođe ću početi svoju diskusiju od obrazloženja. Ako ste primetili, danas su poslanici više govorili o ovim obrazloženjima nego li o samom zakonu, ali o tome ćemo govoriti više kada bude rasprava u pojedinostima. Uglavnom je prvi deo obrazloženja, a naslov je – ustavni osnov. Dakle, u ovom delu predlagač zakona navodi i kaže narodnim poslanicima da postoji ustavno pravni osnov za donošenje ovog zakona i da Ustav u članu 97. obezbeđuje, ali i garantuje određene odnose u korišćenju prostora, kao i svojinske i obligacione odnose. Takođe, u obrazloženju stoji da ste vi analizirali zakone iz ove oblasti, a naročito zakon na koji se direktno oslanja ovaj leks specijalis, a to je Zakon o planiranju i izgradnji iz 2009. godine. Kažete da ste vi onda zaključili da je to, uključujući još neke zakone, dobar temelj da vi na njega gradite i ovaj leks specijalis. Međutim, upravo to što navodite je sporno. Danas se sigurno jedno sto puta ovde reklo, kao da vi to ne znate, da je nedavno Ustavni sud upravo osporio ustavnost čini mi se 16 članova, odnosno svih onih članova u tom zakonu iz 2009. godine, koji regulišu legalizaciju. Dakle, Ustavni sud je vašem ministarstvu i Vladi rekao da je taj deo zakona neustavan i ostavio vam je rok od šest meseci da otklonite te nedostatke. Vi to niste odlučili da uradite. Gospodin Obradović je kao ovlašćeni predlagač takođe o tome podrobno govorio, o tome da treba da povučete ovaj predlog zakona i da izmenite taj osnovni zakon koji praktično služi kao temelj. Ako to ne uradite, onda se slobodno može reći da i vi ovim zakonom gradite u stvari jednu kulu od karata, da ona nema temelj. Ako se izgradnja zakona i pravnog sistema u državi posmatra kao građenje, a jeste građenje, i to mukotrpno, onda se može reći da vi sa ovim zakonom takođe predstavljate nekoga ko gradi nelegalno. Takođe, ne vidimo ni razlog za žurbu. Drugo pitanje je kakvu mi poruku šaljemo građanima Srbije? Ako će ova, neko je naziva katastarska legalizacija, a u stvari govori o tome da će ovo biti praktično upisivanje, ali upisivanja gde će se upisati i vlasništvo na objektu, ali i na zemljištu, i da će to sve koštati samo 10 dinara, kakva je tu poruka? Poruka je da svako može da radi šta hoće. Oni koji su poštovali zakon i koji su zaista platili sve nadoknade i troškove, oni nekako osećaju da ih mi javno ismevamo. Kolega je rekao da je dobio puno mejlova podrške ovom zakonu. Shvatam, to mogu da budu i prijatelji i ljudi koji su izgradili stambenu kuću za svoju porodicu itd, a nisu imali novca za te druge naknade koje nisu male. Bogami, ja sam dobila puno poruka sadržine, citiram – mi smo bili ludi što smo sve to plaćali, a sada neke 2013. godine drugi odluče da će to ovima koji to nisu radili sve biti oprošteno. Dakle, ljudi se zaista osećaju nekako loše. Ono što se takođe može očekivati jeste da postojanje ovakvog jednog zakona i ove mogućnosti neće sprečiti dalju bespravnu gradnju. Bojim se da ćemo mi, ovakvim nekim zakonima, to opet ohrabriti i da ovaj zakon neće – e, sad ćemo podvući crtu i sve dalje što se bude radilo nelegalno ili bez dozvole će se rušiti. Nisam stručnjak za ovu oblast, ali sam pročitala da od 1997. godine je ovo šesti pokušaj neke vrste legalizacije. Dakle, da li su to bili zakoni, da li neke odredbe Vlade itd, ali uglavnom je ovo šesti pokušaj. Gde smo danas? Opet smo na početku, gde ste i vi rekli da ima negde oko pola miliona objekata koji su i dan danas nelegalni. Znači, ovaj zakon ne da neće sprečiti, nego će ovaj zakon ohrabriti ljude da ovo rade. Što ne bi, kad im se očigledno i može? Takođe bih htela da kažem par reči o tome što vi kažete u obrazloženju, a to ste rekli danas, da će se ovaj posao brzo uraditi i da je vaša pretpostavka da će se on uraditi za neke tri godine. Stručni ljudi iz te oblasti kažu da je to veoma kratak rok, da su skeptični, da ne postoji dovoljno kapaciteta u tim organima koji će raditi i biti uključeni u ovaj posao da se to uradi tako brzo i da i danas, ukoliko hoćete da uknjižite stan, da taj proces u velikom gradu, u manjim mestima je to malo brže, ali da ta uknjižba traje pola godine. Kakve mi garancije uopšte imamo da će se ovo moći za tako kratak period uraditi? Takođe su neke kolege istakle problem u kojem će se naći lokalna samouprava, odnosno građanima treba pošteno reći da ako odjednom neko naselje više nije nelegalno, nego bude legalno i upiše se sve, to nije kraj problema. Treba uraditi i infrastrukturu, komunalnu infrastrukturu itd, a odakle će lokalne samoupraveda imaju novac za takve poslove, nego li od naknada ili, recimo, uređenja gradskog i građevinskog zemljišta. To je još jedan od problema o kojima treba da govorimo otvoreno. Mnogo kolega je ovde kritikovalo da ste vi ovim zakonom definisali i mogućnost upisa stambeno-poslovnih objekata. Ja sam lično ispred svoje poslaničke grupe dala jedan amandman, gde se taj deo izuzima. Dakle, puno je bilo reči o tome da razumemo kada, i to je zaista tako, čovek je napravio kuću, puno je ljudi koji su bili izbeglice u Srbiji, dakle, morali su da obezbede na neki način krov nad glavom svojoj porodici, izbeglice, interno raseljena lica ili prosto ljudi koji su imali taman novca da naprave kuću, ali ne razumemo i zato to budi sumnju, ne razumemo uopšte zbog čega ste stavili stambeno-poslovni. To su investitori. Oni naprave zgradicu od nekih desetak stanova, to posle papreno naplaćuju, a mi ćemo sada i da omogućimo da oni to upišu u vlasništvo. Tako da se nadam da ćete vi prihvatiti naš amandman. Ono što me brine jeste da, izgleda, u ovoj vladi nekako postaje običaj da se poklanjaju delovi tuđe zemlje onima kojima ne pripada i čije nije. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Jovana Joksimović. Izvolite.
Hvala predsedavajuća. Uvažena predsedavajuća, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovde se radi o upisu prava svojine na nelegalnim objektima i zemljištima na kom se ti objekti nalaze, a ne o legalizaciji, kako je ministar to u nekim medijima najavljivao. Zakon o kojem raspravljamo danas nosi naziv – Zakon o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole. Već u samom naslovu je protivrečan članovima koji slede dole u zakonu. Predloženi zakon neće ubrzati proces legalizacije zato što se time i ne bavi. Ako se ovaj zakon usvoji, velika verovatnoća je da će doći do potpunog zastoja legalizacije. Za očekivati je da onih 700.000 građana koji su ušli u proces legalizacije danas od toga odustanu, a onih500.000 koji nisu ni pokrenuli proces legalizacije, to ne mogu sada da urade zato što je rok za to bio 11. mart 2010. godine i ovim zakonom to nije produženo. To što će i jedni i drugi postati vlasnici nekretnina od zemljišta za 10.000 dinara. To što nemaju građevinsku i upotrebnu dozvolu, ne bi trebalo preterano da ih brine zato što, kao što je predlagač rekao, ovim upisom će moći lakše da prodaju svoje nelegalne objekte i moći će da obezbede odgovarajuće kredite. Neće ih brinuti zabeležbe da nemaju građevinsku i upotrebnu dozvolu. Predlagač zakona čak kaže da oni mogu nastaviti proces legalizacije, ali ne i da su dužni da ga nastave. U vezi sa tim, moje kolege i ja smo predložili amandman na član 10, koji kaže da vlasnik bespravno izgrađenog objekta, nakon upisa prava svojine na objektu, po odredbama ovog zakona, ima obavezu da u roku od godinu dana, u posebnom postupku, pribavi građevinsku, odnosno upotrebnu dozvolu. Takođe, ukoliko vlasnik bespravno izgrađenog objekta, u roku iz stava 1. ovog člana, ne pribavi i dostavi građevinsku, odnosno upotrebnu dozvolu organu nadležnom za upis prava svojine, ovaj organ, po službenoj dužnosti, izvršiće brisanje upisa prava svojine. Zbog ovakvih rešenja u predloženom zakonu, može se zaključiti da su glavni korisnici ovog zakona upravo oni vlasnici nelegalnih nekretnina koji žele da ih prodaju. Jedina korist države je u tome što će imati bolji popis nekretnina. U skladu sa tim, nadam se da sam dobro razumela ministra danas na početku rasprave, DS je podnela amandman koji kaže da objekti iz stava 1. ovog člana jesu objekti namenjeni za porodično stanovanje, maksimalne bruto površine 300 kvadratnih metara; vikend kuće, odnosno kuće za odmor, maksimalne bruto površine od 100 kvadratnih metara i pomoćni objekti. Takođe smo ubacili jedan novi stav, koji glasi da jedan vlasnik može da upiše samo jedan objekat odgovarajućeg tipa i pomoćni objekat, iz stava 2. ovog člana, ako se nalazi na teritoriji iste jedinice lokalne samouprave. Ovako upisan objekat ne može da se otuđi ako se prethodno ne pribavi građevinska i upotrebna dozvola u redovnom postupku. Predlog zakona koji je pred nama ima još jedno vrlo problematično rešenje, kada se radi o zemljištu na kom je nelegalni objekat. Ako je na tim zemljištima upisano pravo korišćenja u korist trećeg lica, fizičkog ili pravnog, jedinice lokalne samouprave, autonomne pokrajine i Republike Srbije, pravo svojine se upisuje ako se plati naknada vlasniku, u skladu sa propisima kojima se uređuje eksproprijacija. Iz ovakvog rešenja mogli bismo da zaključimo da se uzurpacija tuđeg zemljišta tretira kao aktivnost od javnog interesa, odnosno kao eksproprijacija, što je prosto neverovatno. Podsetiću vas na član 1. Zakona o eksproprijaciji nepokretnosti. Mogu se eksproprisati ili se svojina na njima može ograničiti samo u javnom interesu, utvrđenom na osnovu zakona, uz naknadu koja ne može biti niža od tržišne. Ovakvim zakonskim rešenjem, gde pojedinci postaju vlasnici nelegalnih objekata, ali i zemljišta, bez građevinske i upotrebne dozvole, ne suzbija se nelegalna gradnja, niti se, kako se to navodi u obrazloženju zakona, otklanjaju štetne posledice bespravne gradnje. Naprotiv, ovaj zakon ohrabruje da se u Srbiji nastavi sa praksom nelegalne gradnje i uzurpaciju tuđih zemljišta i samim tim se podstiče i zaobilaženje i nepoštovanje zakona. Takođe, ne treba zanemariti činjenicu da, ako zbog ovakvih zakonskih rešenja u Srbiji i dalje imamo stotine hiljada nelegalnih objekata, neće moći da se sprovode i neke druge važne politike i zakoni, kao što je npr. politika energetske efikasnosti. Kao što znamo, nelegalni objekti ne mogu biti predmet energetske sanacije, a mi smo juče govorili i raspravljali upravo o Zakonu o efikasnom korišćenju energije. Iskreno se nadam da će Vlada usvojiti amandmane DS, zato što je ovaj predlog zakona prvenstveno protivustavan, zatim koruptivan, a u krajnjoj liniji i protivrečan samom nazivu ovog zakona. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, gospodine ministre, zaista vas izuzetno cenim i imamo vrlo korektan odnos. Da vi niste predlagač ovog zakona, zaista bih ovaj zakon nazvao skandaloznim. Ali, pošto jeste, uzdržaću se od takve odrednice. Potpuno vas razumem kakav motiv imate kada ste predložili ovakav zakon, odnosno Ministarstvo. Motiv ste i sami rekli u uvodnom izlaganju, da najveći broj, od milion i 300 hiljada nelegalno građenih objekata, odnosno njihovi vlasnici, budu konačno mirni, da mogu da upišu pravo svojine i da se zna da je to njihov legalan krov nad glavom. Najveći broj od tih milion i 300 hiljada objekata koje ste pominjali i koji se vodi kao nelegalni, jesu zaista u vlasništvu onih najsiromašnijih ljudi koji imaju, koji su teškom mukom, kako se to danas ovde mnoge kolege naglašavale, teškom mukom gradile te objekte, ali nažalost, oni nisu ovde definisani kao takvi već je predložene da se upiše pravo svojine na svim objektima. Ne samo na onim koji se koriste za stanovanje, ne samo na objektima koji su individualni, ne samo na objektima koji se mogu podvesti pod termin porodični objekti, već svi objekti. U članu 1. se kaže da se ovaj zakon odnosi na stambene objekte za porodično stanovanje, stambeno poslovne, pa čak i vikend kući i kuće za odmor. Kakve veze imaju vikend kuće sa nekim osnovnim ciljem zakona, a to je obezbeđivanje legalnog krova nad glavom? Nemaju nikakve veze. Ako, se ovo primeni na vikend kuće, na primer,odem na Kopaonik i u nacionalnom parku iskrčim tri ara šume, napravim vikendicu i kažem ovo je sad moje. Prijavim se, dobijem legalno da je to moj objekat i dobijem pride još i zemljište. Ili, recimo u stavu 3. ovog člana se kaže da se odredbe ovog zakona ne primenjuju na objekte koji su izgrađeni na javnom zemljištu za javnu namenu izgrađene u prvom stepenu zaštite privrednog dobra, pa čak i zoni zaštite kulturnih dobara upisanih u listu svetske kulturne baštine. Dakle, u stavu 3. se to kaže da se neće odnositi, a u stavu 4. kaže – izuzetno od stava 3. će se ipak primenjivati. To je zaista neverovatno. Dakle, možete da sagradite vikendicu u zoni prvog stepena ili pored nekog zaštićenog objekta koji ulazi u svetsku kulturnu baštinu, na primer, Niške tvrđave, prijavite se legalizujete, odnosno upišete pravo svojine i dobijete još pride zemljište. Prosto, neverovatno. U članu 4. je definisano nešto što je zaista, mnogi su prethodnici vaši u poslednjih 20 godina predlagali različite modele legalizacije objekata, ali nijedan od tih modela, odnosno nijedan od tih zakonskih predloga do sada nikada nije isključivao, odnosno nikada nije predviđao da se može objekat legalizovati bez osnovnog uslova, a to je uslov da imate svoje zemljište. Legalizacija objekata na tuđem zemljištu je klasična legalizacija otimačine. Zamislite da neko uzme da sagradi objekat ili deo objekta na vašem zemljištu i zatraži od katastra da mu to legalizuje, odnosno da upiše pravo svojine i praktično vam otme zemlju. Znate i sami koliko ima imovinskih sporova u ovoj zemlji između najbližih rođaka, na stotine i stotine se sude rođena braća ili prvi srodnici se sude između sebe zbog parčeta zemlje. Zamislite šta će proizvesti ovaj zakon kada se jedni budu počeli da javljaju i upisuju pravo svojine nada objektom i zemljištem pored toga. Ili, zamislite kada su oni u tako lošim odnosima pa pri tome ne govore ili dolazi i do svađa i tuče, šta će to proizvesti. Bojim se da će padati glave zbog ovoga. Ovo su strašne stvari. Najveća i po meni najneverovatnija odredba je ta, da će se upisati pravo svojine na osnovu najmanje dva dokaza. Da ne bih čitao sve, ali recimo da izdvojim -izdatog računa za komunalne usluge voda, kanalizacija, čistoća i recimo overene potvrde mesne zajednice o vremenu izgradnje, odnosno na osnovu izjave dva svedoka. Da li mislite da će to rešiti problem? Mislim da će to praviti još veći haos. Od 2003. godine u svim zakonima o planiranju i izgradnji je uneta odredba o krivičnoj odgovornosti onih koji grade bez dozvole i onih koji investiraju bez dozvole, a posebno na tuđem zemljištu. Sada umesto stotine inspektora i drugih činovnika koji rade po opštinama ili u javnim preduzećima, ili stotine ili hiljade investitorai onih koji izvode radove, umesto oni da budu kažnjeni i da odu u zatvor oni će praktično biti nagrađeni time što su radili svo vreme ono što su radili. Neverovatna odredba u članu 6. i 7. upisa prava svojine na objektu koji je izgrađen bez dozvole ili koji su nadgrađeni i dozidani moći će da upišu pravo svojine. Dakle, svi oni koji su pravili objekte, dobili dozvolu za tri sprata, a pravili šest spratova, svi investitori ili u prevodu kako se to kolektivno zove u srpskom narodu – građevinska mafija će biti potpuno povlašćena po ovom zakonu. Sve što su izgradili nelegalno će legalizovati, odnosno upisati pravo svojine i trgovati objektima itd. To je zaista neverovatno, umesto da oni budu sankcionisani. Ovom odredbom se potpuno derogiraju odredbe Zakona planiranja i izgradnje, potpuno se stavljaju van snage. Znači, one odredbe o krivičnoj odgovornosti ljudi koji grade bez dozvole, nadograđuju, to pada u vodu na osnovu ove priče ovde. Sada da bi sve bilo kao šlag na tortu, kaže se da će vlasnik objekta koji je upisao pravo svojine može da posebno krene proceduru legalizacije. Čemu onda ovo ako pokreće posebnu proceduru? Nešto što je završno. U članu 11. kaže – upisom prava svojine na bespravno izgrađenom objektu ne dira se u prava trećih lica da u sudskom postupku ostvaruju svoju imovinsku zaštitu. Dakle, ja napravim objekat ili neko napravi objekat na mom zemljištu, on može da ga legalizuje, upiše pravo svojine, a ja imam pravo da ga tužim. To je potpuno neverovatno. Dakle, korist od ovog zakona ljudi koji su gradili neće imati jer neće moći da dobijaju kredite ili da stavljaju hipoteke nad objektima, a šteta će biti nesaglediva. Zaista nesaglediva i mislim je vama i u političkom interesu da ipak ovu stvar povučete i doradite. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović.
Poštovani predsedavajući, ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je jedna ozbiljna politička tema. Tema koja interesuje građane Srbije godinama. Čuli smo od ministra da ima 1.300.000 nelegalnih objekata i DS smatra da tim ljudima treba pomoći da oni te objekte legalizuju. Smatramo da oni koji su socijalno ugroženi i koji nemaju novca i nemaju mogućnosti da njima treba da se izađe u susret i da se legalizuju objekti u kojima oni žive. Takva rešenja su bila predviđena u Zakonu o planiranju i izgradnji. Dakle, nije legalizacija ništa novo. Bilo je to u zakonu od 2003. godine, a ministar Ilić je bio od 2004. do 2008. godine ministar. Pretpostavljam da je uspeo nešto od toga da legalizuje u tom periodu kao i poslednjih godinu dana koliko je ministar. Ali, ova ozbiljna tema ne može da se rešava na ovako neozbiljan način. Mi danas raspravljamo o zakonu koji je neustavan, mi danas raspravljamo o zakonu koji je protivan drugim zakonima. Dakle, mi danas raspravljamo o nečemu što će dovesti do toga da građani Srbije budu prevareni. Dakle, ovo što piše u novinama ovih dana kako će biti moguća legalizacija sa malo dokumenata, legalizacija besplatno, to nije tačno. Ovo govorim zbog građana Srbije. Ovo nije zakon o legalizaciji, ovo nije zakon o planiranju i izgradnji u kome bi se eventualno menjale odredbe o legalizaciji koje su potrebne promeniti. Dakle, građani se varaju. Danas Vlada vara građane Srbije i priča ima da će moći da legalizuju objekte, a to znači da dobiju građevinsku i upotrebnu dozvolu za svoje nelegalne objekte. To nije tačno, to se ovim zakonom uopšte ne reguliše. Dakle, posle donošenja ovog zakona i eventualne njegove primene niko neće moći da ima po ovom zakonu legalan objekat koga i do sada nema. Neće biti moguće da upiše bilo ko od građana hipoteku i da dobije kredit na osnovu hipoteke koja je na njegovoj kući. Niko neće moći ništa sa tim objektima da uradi. Ono što je ova Vlada genijalno smislila, to je da svi uvedu u registar svoju imovinu, svoje nelegalne objekte i onda da im naplaćuje porez na imovinu, svoje nelegalne objekte i onda da im naplaćuje porez na imovinu. Dakle, ovaj zakon ima za jedini cilj i jedini efekat da se građanima uzmu pare po osnovu poreza na imovinu sledeće godine, pa ko bude upisao pravo svojine na nelegalnom objektu, pisaće mu zabeležba da mu objekat nije legalan, banka mu ne daje nikakv kredit, nikakvu pogodnost nema, ali mu stiže čestitka svake godine u sanduče da plati porez na imovinu, a porez na imovinu je progresivna stopa 1%, 2%, 3%, ne znam koliko posto. Da li vi stvarno mislite da ovo građani neće da vide? Da li vi stvarno mislite da će neko ko nema nikakvu pogodnost od ovoga i ne dobija građevinsku i upotrebnu dozvolu da upiše svoju imovinu da bi vi naplaćivali porez na imovinu? Ljudi, to se neće desiti. Sa druge strane, ovaj zakon predstavlja takvu neravnopravnost među građanima. Prošli put smo pričali o tome kada ste ukinuli na 12 meseci konverziju ne bi li tajkuni mogli da grade u narednih 12 meseci, a da ne plate ono što su svi drugi morali da plate. Sad hoćete da uvedete da može na tuđem zemljištu da se legalizuje vaš objekat. Ljudi, ne može se na tuđem zemljištu legalizovati vaš objekat. Ili možda može. Moglo je i 1945. i 1948. godine. Gospodin Ilić vrlo dobro zna kako su to radili komunisti, može. Dođu, uzmu sve. Vi ste se sada setili prvi posle njih da kažete – može, vaša kuća i vaš objekat da se legalizuje na tuđem zemljištu. Ljudi, to ne može. To ne može, to nikada nije moglo. Mora prvo da se regulišu imovinsko-pravni odnosi na zemljištu, a onda da se ide u postupak legalizacije. Druga stvar, predložili ste, reče kolega iz DSS, da se kuće za odmor mogu legalizovati. Vi ste predložili da se legalizuju poslovni objekti, poslovne zgrade, fabrike, sve što je nelegalno izgrađeno, bez obzira koliko ima kvadrata. Ti što nisu išli 10 godina, kako ste vi rekli, na more i nemaju građani od čega da žive, pa nisu oni gradili zgrade od 10 spratova. Nisu oni gradili bolnice, nisu oni radili poslovne objekte, nisu oni pravili fabrike. Taj koji je gradio bolnicu i fabriku i zgradu, taj i te kako ima para da ide na more. Ovaj zakon pogoduje tajkunima koji nisu hteli da plate naknadu za uređenje građevinskog zemljišta. Svi mi ostali građani smo morali da platimo i svako u ovoj zemlji mora da plati. Ovi tajkuni za 10 spratova ne moraju da plate. Za koga vi radite? Ovo nema nikakve veze sa siromašnim građanima. Ti siromašni građani, njima ćete možda na prevaru da uzmete porez na imovinu. Nikakav problem ovim ne rešavate. Mi smo raspravljali u našoj poslaničkoj grupi dugo o ovom zakonu i pisali veliki broj amandmana i pokušali da malo ovaj zakon za koji ja lično mislim da je nepopravljiv, zato što je neustavan, tako da neće ni doći do njegove primene nikada, da popravimo u slučaju da vladajuća većina ipak odluči da jedan ovakav zakon usvoji. Podneli smo amandmane koji idu u pravcu da kažu, da ne mora da plaća naknadu onaj za prvih 100 kvadrata koji rešava svoje stambeno pitanje. Ne treba ljudi koji su socijalno ugroženi i koji nemaju od čega i nemaju gde drugde da žive, da plate naknadu. Ne žive oni u 500 kvadrata, ti ljudi žive u stanovima do 100 kvadrata, pa smo rekli da mogu da se legalizuju objekti do 300 kvadrata, a ne zgrada od 10 spratova, mogu stanovi do 150, 200 kvadrata, bruto, a ne stanovi po nekoliko stotina kvadrata. Ne da vi legalizujete, odnosno upisujete pravo svojine na stanovima i kućama na Dedinju. Na šta to liči? Imate na Dedinju izgrađene objekte u ekstra zoni po pet spratova, gde je dozvoljeno dva ili tri sprata manje, a oni sada besplatno upisuju pravo svojine. To su ti ljudi koji nemaju da odu na more i odvajaju od usta, oni bre imaju zgrade od 10 spratova, ekskluzivnih objekata. Ovo je sramota i ovo ne može da bude definisano na ovaj način. Zašto kažem neustavno? Svi smo svedoci da Ustavni sud i one odredbe iz Zakona o planiranju i izgradnji, koje su mnogo rigoroznije od ovoga, proglasio neustavnim. Da li ste se zapitali zašto ih je oglasio neustavnim? Zato što se pravi diskriminacija. Ovome ne naplaćujete, a ovom ste naplatili. Ovom džabe zemljište, a ovaj je morao da plati zemljište. To ne može u EU, to ne može ni u jednoj zemlji Saveta Evrope, ne može nigde. Umesto da donesete zakon o planiranju i izgradnji koji će da omogući legalizaciju po određenim pravilima, da nema diskriminacije, vi idete korak dalje i kažete da, doneseš potvrdu iz mesne zajednice, to je mesna zajednica Dedinje, rade tamo ljudi, to je mesna zajednica pored Užičke ulice i na osnovu potvrde iz mesne zajednice Dedinje, ti legalizuješ pet spratova u Užičkoj ulici, upišeš pravo svojine i nema veze. Dakle, ovaj zakon ne bi smeo da počne da se primenjuje na bilo koji način. Pričali ste u uvodnom izlaganju i time ću završiti, o 1.300.000 objekata, a onda ste stavili u zakon, da će katastar da sprovede upise na 1.300.000. Ne znam da li ste bili u katastru Beograda u poslednjih šest meseci ili godinu dana ili pet godina, pa i u ono vreme od 2004. godine do 2008. godine kada ste bili ministar, jer ima puno nerešenih predmeta, a sada će da reše još 1.300.000 objekata. Sada će da reše 400.000 upisa, toliko će da urade u Gradu Beogradu, a ne mogu da urade 400.000 upisa narednih pet godina, da se zaposli treba stotinu novih ljudi da bi to moglo da se uradi, to je nemoguće. Kažete, njiva, pašnjak, livada na Vračaru, na Terazijama, što nije taj katastar po službenoj dužnosti to promenio, od 1958. godine se zna da je građevinsko zemljište na Terazijama, a što ga vodi kao njivu? Što od 2004. godine do 2008. godine niste promenili to, pa da se ne zove na Terazijama njiva? Šta je to kočilo, koja vlada? Koštuničina vlada, koji zakon je to kočio da se to promeni? Molim vas, razmislite još jednom o ovom zakonu i molim vas da se što pre ovde u Skupštini nađu izmene i dopune Zakona o planiranju i izgradnji. Početkom maja meseca biće objavljena odluka Ustavnog suda koja je već doneta, šta rade ljudi koji su legalizovali do sada i po starom zakonu? Jel sve pada u vodu, svako može da ospori upise koji su, odnosno legalizacije koje su izvršene. Kako se legalizacija nastavlja, na koji način, kojim zakonom? Ovo nema veze sa legalizacijom. Ovo je upis prava svojine, na tuđem, bez papira, bez ičega i na kraju, postoji zabeležba, pa taj upis ne znači ništa. Hvala. PREDSEDNIK (Nebojša Stefanović): Reč ima narodni poslanik Ljuban Panić.
Poštovani predsedniče Skupštine, uvaženi ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, pre svega, ja bih se pozabavio nečim što je dolazilo iz Vlade i ministarstva o tome da je ovo zakon koji se traži od strane EU. Pozdravljam to što ministar Ilić danas pristaje da ispunjava zahteve EU, kada su u pitanju zakoni u Srbiji, ali EU, to smo proverili kao poslanici DS sa ljudima koji se bave evrointegracijama, ovakav zakon i ovakav dokument nikada nisu tražili, a posebno zbunjuje taj evrofanatizam ako uzmemo u obzir činjenicu da je isti taj evrofanatizam kriv što je u srpskom mleku koncentracija aflatoksina tako nenormalno visoka. Ne osporava niko ko danas kritikuje ovaj zakon mogućnosti da siromašni i oni koji su, da li izbegli ili kojom mukom naterani na ovaj način rešili svoje stambeno pitanje, to svoje pitanje reši. Međutim, nejasne formulacije u zakonu, ono što su primetile i Agencija za borbu protiv korupcije, Stalna konferencija gradova i opština gde sede ljudi iz svih političkih stranaka, a bave se lokalnom samoupravom, govori da ovo nije samo naš tvrd opozicioni rigidni stav, već je činjenica. Jedino što građani dobijaju ovim zakonom, da bude potpuno pojednostavljeno i jasno, to je papir o upisu u katastar za 100 evra, kojim se potvrđuje ono što svi mi znamo kad prođemo pored nekog nelegalnog objekta, a to da je taj objekat onog čoveka koji u njemu živi. Šta je problem? Problem je, da opet uprostimo, što je po ovom zakonu apsolutno moguće da 10.000 kvadrata na Zlatiboru neko prijavi kao vikendicu i dobije pravo da za mnogo male pare počne da razvija mnogo ozbiljan biznis. Mi smo jako kritikovali Zakon kojim ste ukinuli konverziju zemljišta. Za mene je, kao poslanika Demokratske stranke, pošto sam i tada amandmanima u raspravi u pojedinostima pokušao da utičem na vas da to ne radite, ovo samo logičan nastavak nečega što bih ja nazvao pomoć tajkunima u ovoj zemlji. Kada guvernerka Narodne banke nakon saslušanja čoveka kome ste izmenom i ukidanjem konverzije poklonili zemlju za deset puta manje novca, tog istog čoveka branimo, ne znam sa kojim ovlašćenjima i kojim motivima, imam pravo da se zapitam. Vaše obrazloženje je tada bilo da dve milijarde evra investicija čeka, tu je čeka i kadaukinemo konverziju, stiže dve milijarde. Možda malo lošije vidim, ali tih dve milijarde nema. Neko je dobio zemlju, a znate kako se to završilo. Poslaniku Demokratske stranke prećeno je, što govori da ova tema nije ni malo jednostavna ni laka i da su interesi, kada je u pitanju građevinsko zemljište veliko. Kada čitate članove Zakona o otuđivanju tuđeg zemljšta, primera radi, ja izgradim objekat na zemlji mog kolege Janka i ja po ovom zakonu postajem vlasnik građevinskog zemljišta istog objekta koji sam nelegalno izgradio, promovišemo nasilje. Možda je bolje da je taj član zakona nosio odrednicu tuđe-slađe. On pravi problem među građanima. Nije problem u Kačulicama, čovek koji je na legalan način izgradio kuću od 100 kvadrata, razume taj čovek potrebu nekog ko je mukom nateran u tim istim Kačulicama da napravi 100 kvadrata kuću i da reši svoj problem. Ali, ako se ne usvoje naši amandmani koji pokrivaju 90% ljudi koji imaju realan problem, kojima vi navodno želite da pomognete, onda će neko, namerno sam pomenuo Kačulice, kada vidi da se u skladu sa tim propisom dobiju neophodna dokumenta da se otvori frizeraj od 1.000 kvadrata ili klinika od 3.000, bez neophodne dokumentacije, onda će se građanin ove zemlje, koji je na legalan način, poštujući sve propise nešto izgradio, da se zapita - šta je ova država rešila da sledi, pravo ili ne pravo? Dobićemo na kraju svega naselje bez infrastrukture. U pravu su neki poslanici koji kažu da je ovo predizborni zakon koji ima za cilj da u vremenu koje dolazi, a očigledno je sudeći po atmosferi u Vladi ovo jedno predizborno vreme, donese određen broj glasova. Mi ćemo na kraju dobiti naselje bez adekvatne infrastrukture, bez vodovodne mreže, asfalta, to i kažu ljudi iz Stalne konferencije gradova i opština. Rekao bih da je ovaj zakon, kao i mnogo šta iz ove vlade, neiskren, farsa, kao što je farsa i Egejski kanal, koji je obećan građanima Srbije, već je trebao da zapošljava par hiljada ljudi. Od tog se projekta danas ograđuju i članovi najveće stranke vladajuće koalicije, tako što taj projekat jedni drugima miniraju u tabloidima. Farsa kao javni konkursi koje ste obećali. Pitam građane Srbije da mi se jave na fejsbuku, jednog čoveka da mi pošalju za koga znaju, gde god ste na vlasti, da je izabran javnim konkursom, a nije član neke od stranaka. Mi smo vam govorili da će tako biti. Taj zakon je bio tek maska i tek farsa za biračko telo, kao borba protiv zaduživanja, a ova vlada se zadužuje duplo više nego prethodna. Povećala je PDV i namete. U januaru su projekcije Ministarstva finansija možda imale osnova da budu ispunjene, ali februar je katastrofičan. Nećete ispuniti ono što ste budžetom predvideli i to je sada već potpuno jasno, kao i veći standard koji ste obećali građanima Srbije, pa kad god vam to pomenemo, vi vraćate na nas, a činjenica je da nema tog velikog zapošljavanja, a potrošačka korpa u Srbiji je na veći broj nezaposlenih 20.000 dinara već. Mi smo podneli amandmane sa dobrom namerom, ali ja kao i neki mnogi poslanici pre mene, mislim da je najpametnije da se ovaj zakon povuče, jer ništa neće rešiti. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Gordić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, slušajući poslednjih meseci najavu donošenja ovog zakona, zatim čitajući sam tekst Predloga zakona, setio sam se jedne narodne izreke koja glasi – tresla se gora, rodio se miš. Ovaj zakon je još jedan u nizu populističkih poteza koji su postali manir ove vlasti i ove vlade. Plasiraju se našem narodu velike priče, valjda da ne bi naši građani razmišljali da svakog dana sve lošije žive, da je sve više nezaposlenih, da za svoj novac mogu da kupe sve manje hrane, da naša deca piju mleko koje po odluci Vlade ima najviše toksina u Evropi. Mesecima slušamo priče o zakonu kojim će naši građani moći besplatno da legalizuju svoje bespravno izgrađene objekte, da bi zatim preko priče o katastarskoj legalizaciji došli do Predloga zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole. Od sve priče o besplatnoj legalizaciji, dobismo da naši sugrađani koji su do sada bili držaoci na bespravno izgrađenim objektima, sada imaju pravo imovine na i dalje bespravno izgrađenim objektima, kao i na zemljištu na kome je objekat izgrađen. Sva stručna javnost koja se bavi problemom legalizacije, upisa bespravnih objekata, katastrom i upisima prava na nepokretnostima, jednoglasna je da predloženi zakon ne rešava suštinski ništa, odnosno da od dugo najavljivanog zakona kojim će vlasnici bespravno sagrađenih objekata brzo i jednostavno rešiti problem, nema ni traga. U analizi efekata ovog zakona stoji da se upisom prava svojine na bespravno sagrađenom objektu, katastarski operat stiče pravna sigurnost vlasnika, sigurnost u prometu nepokretnosti i obezbeđenju hipotekarnih kredita. Ovo naprosto nije tačno, a evo i zašto? Upisom prava svojine na objektu koji je izgrađen bez dozvole u geo listu, lista nepokretnosti na objektu, stoji teret da je izgrađen bez građevinske dozvole, zabeležba da je pravo svojine na objektu otpisana na osnovu ovog zakona, zabeležba da je neizmirena naknada za građevinsko zemljište ispod objekta. Svaki ovaj teret je ograničavajući kada je u pitanju svaki promet, procena vrednosti objekta, kao i mogućnosti da se objekat stavi pod hipoteku. Koja će to banka proceniti pravu vrednost ovakvog objekta i overiti založnu izjavu po povoljnim uslovima za vlasnika objekta? Kada je u pitanju promet objekta i do sada je investitor objekta, kao upisani držalac, mogao da proda objekat, jer je promet državine dozvoljen i po važećim zakonima. Tvrdnja da je smanjena procedura i troškovi, takođe ne stoji jer su oni isti kao i po do sada važećim zakonima. Snimanje objekta od strane geodetske organizacije je negde oko 100 evra, sprovođenje promene kod nadležne službe za katastar oko 80 evra. Jedino se ovim postupkom rešava pitanje upisa prava svojine na objektu i zemljištu ispod njega. Vlasnika i dalje čeka postupak legalizacije kod nadležnih organa, lokalnih samouprava, dobijanje građevinske i upotrebne dozvole, plaćanje nadoknade za uređenje građevinskog zemljišta, rešavanje problema parcele. Naravno, ukoliko donošenje jednog ovakvog zakona ne stimuliše građane da nastave postupak legalizacije svojih objekata, što bi zbog neplaćanja naknade za uređenje građevinskog zemljišta, neminovno dovelo do devastacije celog sistema, uređenja gređevinskog zemljišta, jer na nivou lokalnih samouprava neće biti sredstava za komunalne i infrastrukturne projekte u nelegalnim naseljima. Prema tome donošenjem ovog i ovakvih zakona vlasnici bespravno izgrađenih objekata su u zabludi da su nešto rešili, a u stvari nisu. Prednost imaju jedino građani u gradovima u kojima je izvršena obnova premera i na osnovu nje usvojen katastar nepokretnosti, kao što je to, na primer, u Užicu i Novom Pazaru, gde su svi objekti snimljeni i upisani u katastar i time su građani oslobođeni naknade za snimanje i za upis ovih objekata. Ostaje im, kao i svima ostalima, postupak legalizacije. Sam tekst zakona je toliko loš da se pitam da li ga je uopšte amandmanima moguće privesti svrsi? Tekst zakona je pun nelogičnosti. Na primer, u članu 1. stav 1. zakona u isti kontekst su stavljeni objekti bez građevinske dozvole koji su predmet ovog zakona i objekti koji nemaju upotrebnu dozvolu, koji su izgrađeni na osnovu uredno izdate građevinske dozvole te ne mogu biti predmet ovoga zakona. Valjda se podrazumeva da ako se na objektu koji nema građevinsku dozvolu upisuje pravo svojine, to isto pravo može dobiti i objekat koji ima građevinsku dozvolu? Iz istog razloga i postojanje člana 6. zakona je potpuni nonsens. Uostalom, pravo svojine na objektima koji su urađeni prema urednoj građevinskoj dozvoli i upisivani i do sada prema važećem Zakonu o državnom premeru i katastru na osnovu člana 97. Zbog nedovoljno definisanosti objekata koji podležu ovom zakonu otvorena su vrata koruptivnom delovanju. Na primer, objekat za zanatsku delatnost može ima i više hiljada kvadrata. Zakon sadrži i brojne druge rizike za nastanak korupcije, u vezi čega se izjasnila i Agencija za borbu protiv korupcije. Zakon promoviše interese lica čiji se objekti nalazi na površinama javne namene u zaštićenim zonama tako što će pod posebnim uslovima biti dozvoljen upis prava vlasništva na ovim objektima, a iz kog razloga smo tražili kroz amandmane brisanje četvrtog stava u članu 1. zakona. U članu 4. zakona stav 1. dozvoljava se upis prava svojine na građevinskom zemljištu u korist vlasnika bespravno izgrađenog objekta ako je ovaj objekat izgrađen na zemljištu koji je u svojini ili je na njemu upisano pravo korišćenja u korist nekog trećeg lica, fizičko ili pravno lice ili jedinice lokalne samouprave, AP ili Republika. Na ovaj način direktno se krši Ustavom zagarantovano pravo svojine pojedinca, član 58 Ustava, jer daje prioritet bespravnim graditeljima, odnosno na vlasnike zemljišta, a takođe se promovišu privatni interesi, suprotno javnom interesu. Ovim zakonom biće takođe ugroženo i pravo onih naših građana koji kroz proces restitucije pokušavaju da dođu do svoje ranije oduzete imovine. Ovim zakonom takođe se narušava i Ustavom zagarantovano pravo jednakosti građana, jer se dovode u neravnopravan položaj građani koji su platili naknadu za uređivanje građevinskog zemljišta, kako u redovnom postupku, tako i u svim prethodnim postupcima legalizacije. Prema tome, ciljevi i očekivani efekti donošenja ovog zakona nisu ohrabrujući obzirom da se ovim predlogom zakona ne rešavaju suštinski problemi legalizacije. Legalizacija treba da podrazumeva sveobuhvatna rešenja koja podrazumeva rešavanje problema parcele, obnovu premera, izlaganje na javni uvid, rešavanje imovinsko-pravnih odnosa prodavac-kupac, legalizaciju objekta i upisa u javne knjige. Umesto ovog i ovakvog zakona, moglo se jednostavno pristupiti izmeni Zakona o planiranju i izgradnji i Zakona o državnom premeru i katastru, promeniti nekoliko članova i efekat bi bio isti. Ovako, od toliko najavljivane besplatne legalizacije, stigosmo samo do upisa prava svojine na i dalje bespravno izgrađenim objektima, gde je ispunjena samo forma, a suštinski se ništa ne menja. Iskreno se nadam da će Vlada, prihvatajući amandmane DS, upodobiti zakon onome što bi trebalo da bude njegov osnovni cilj, a to je evidentiranje objekata izgrađenih bez građevinske dozvole i upis prava svojine na njima, a u cilju dalje legalizacije objekata na celoj teritoriji Republike Srbije i masovne registracije imovine. Hvala.
Reč ima ministar Ilić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, evo kao što ste i primetili, ja sam ćutao, slušao, beležio šta ste vi razgovarali, o čemu ste diskutovali, koje ste primedbe izneli i sada je red i da vam odgovorim. Možda je jedna dama ovde dobro i primetila da sam ćutao, ne zato što nisam imao šta da kažem, već sam ćutao iz jednog poštovanja. Bilo je velikih kritika određenih dama. Ne bih da ih kritikujem na njihov praznik, 8. mart. Imao sam uviđaja da prećutim i mnoge uvrede koje su bile i mnoge priče i mnoge kritike na zakon, koje su neosnovane. Vi kao da niste slušali moje uvodno izlaganje. Vrlo korektno sam izneo da mnoge primedbe o kojima ste ovde diskutovali, skoro sve, su usvojene i prihvaćene. To ćete dobiti kada počne rasprava u pojedinostima. U uvodnom izlaganju sam objasnio da smo neke stvari iskorigovali i insistirao sam da se prihvate kao ministar, jer ja nisam pisao zakon kao ministar. To je radila jedna grupa koja ima 54 čoveka koji su učestvovali u ovome. Vrlo je ružno kada neko izađe tu, jedna gospođica pravnica, i kaže da oni ne znaju ništa. Nema smisla. To su ipak radili neki ljudi koji su to napravili. Ti isti ljudi su radili i neke druge zakone. Neki od tih zakona, koji su rađeni 2009. godine, proglašeni su neustavnim. Mi ih menjamo. Dobili smo rok od šest meseci da se napravi novi zakon o planiranju i izgradnji. Nisam ga ni branio, ni pričao o njemu. Najveći kritičari su doneli taj zakon današnji i stavili ga u proceduru i najavili ga kao bum u procesu legalizacije. Nisam rekao za objekte velike kvadrature da će biti legalizovani. Rekao sam da će biti upisani sa zabeležbom da se određeni imovinsko pravni odnosi reše i dat je rok od dve godine. Objekti koji su nesporni i koji nemaju nikakav spor što se imovine tiče, biće upisani i biće punovažni i moći će da se stavljaju u hipoteku i sve ostalo. Danas sam čuo kako mnogi imaju informacije od nekih banaka kako neće ništa moći da se prihvati, ništa neće biti validno, da je ovo bezveze neki rad, sve je ovo promocija izborna, predizborna, biće izbori itd. Izbori neće biti skoro, nemojte da se brinete. Nije ovo predizborna kampanja. Izbori će biti kada za to vreme dođe. Mi radimo i ne čekamo izbore da to radimo za izbore. Ovo radimo jer ovo žele građani Srbije, oni o kojima sam govorio. Kroz amandmane koji su prihvaćeni jasnoje definisano koji se objekti ne mogu legalizovati. Vi ste pričali da je nemoguće bez projekta legalizovati objekat. Ne može, ali upis u katastar nepokretnosti nespornih objekata, naročito objekata manje kvadrature, gde nisu javna okupljanja, već se koriste za lične potrebe porodice, može. Šta znači jedan projekat objekta koji je urađen pre 40 ili 30 godina? To je bacanje para da bi se fiktivno napravila projektna dokumentacija koja odlazi u neki podrum na neki raf, a to košta desetine ili hiljade evra. Kome to danas treba? Vi ćete znati koja je statika u temelju, šta je u tavanicama, šta je u stubovima, koji profili? Da li znate koliko košta da instituti to utvrde i ispitaju? Za jedan privatni objekat do 150 kvadrata košta 10 hiljada evra. Za velike objekte preko 100 hiljada evra košta kompletno ispitivanje objekta da bi se dala validna projektna dokumentacija za dobijanje građevinske dozvole. Da li znate da je to nekad skuplje nego i sam objekat posle određenih amortizacija koje su na njemu viđene? Zašto terati građane da plate nešto što je fiktivno, što nema nikakve veze, nikakve osnove, pro forme i staviti to u neke podrume da stoji da zadovoljimo neku formu. Tačno je da objekti javnih okupljanja, ovi veliki objekti o kojima smo govorili, koji su predmet javnih okupljanja građana, će morati da se legalizuju na način da se otpoštuju određeni kriterijumi kao što su protivpožarna zaštita, zatim izlazi za eventualne potrebe vanrednih situacija itd, da ne bi došlo do nekih tragedija. To je evidentno. Bez toga ih ne može niko ozvaničiti. Tačno je da će se objekti koji su sporni upisati sa zabeleškom da nema to, samo će biti upisani i dati se rok do kada određena dokumentacija koja je neophodna mora da se pribavi. Objekti za ličnu potrebu za stanovanje i objekti, to ste dobro čuli u uvodnom izlaganju, do 100 kvadrata, poslovni objekti, upisaće se bez ikakvih problema i vikendice do 100 kvadrata koje se koriste za potrebe stanovanja. Tačno je da neće moći objekti po dalekovodima, na trasama, putevima, raskrsnicama, u nacionalnim parkovima. To ima specijalan tretman. Ali dobro, sve je to kampanja i sve je to priča. Sad bih postavio pitanje nekim ljudima koji su bliski bankama i sve znaju, šta banke odlučuju, šta se događa. Kako to da je jedna politička stranka dobila kredit od banke, koja treba da razvija Srbiju i koja koristi sredstva građana Srbije za svoj razvoj, da dobije za političku kampanju? Da li je to zakonski? Da li je to ustavno, gospodo pravnici, koji ste mi ovde držali lekcije satima? Pokažite mi član Ustava gde to piše? Kako ste vi gospodo pravnici, koji ste danas lepo govorili, među vama i jedan elitni pravnik koga mnogo dobro znam i drugi koji je oko toga uključen, kako to vi dobiste kredit od 300.000.000 evra bez ijednog papira, bez građevinske dozvole, bez Državne revizione komisije, bez studije opravdanosti i potrošiste uz blagoslov prethodnog ministra finansija 200.000.000 evra, a sada ste došli kod mene da vam napravim dokumentaciju i da vam to pokrijem, jer je državni interes? Kako to radite? A nekog seljaka, iz Donje Babušnice, ili negde, ćete da jurite da vam on donese papirologiju za štalu ili za obor što je napravio. Gospodo pravnici, gde ste tada bili kada se neustavno ugasila koncesija, najveća investicija u istoriji Srbije, sa neustavnim Savetom za infrastrukturu Srbije koji je Ustavni sud proglasio kao neustavan? Zašto propade investicija od nekoliko milijardi eura i danas to moramo ponovo da radimo? Ko je vas naučio da može šef države da bude radno telo Vlade Republike Srbije i da donese ovakvu odluku? Gde to piše? Sada ste se setili Ustava, sada ste se setili zakona, pošto ste u opoziciji, a dok ste bili na vlasti niste se toga setili. Neću sada da kritikujem ovde neke poslanike, ali bilo je ovde diskusije o javnim parkovima, o pričama… Gospodo, ja sam zbog jednog javnog parka na Zlatiboru, i građevinskih radova koji su izvođeni, i dokumentacije koja je tamo rađena, smenio kompletno rukovodstvo građevinarstva i urbanizma u tadašnjoj Vladi Republike Srbije kad sam bio ministar. Ali, zato niko iz opštinskog rukovodstva nije tamo bio kažnjen ni ukorom. Zbog korupcije, mita, falš dokumentacije smenio sam državnog sekretara i dva pomoćnika i kompletno osoblje. Jer je otkriveno da je tamo bilo mita, korupcije itd. To i danas nastavlja da se radi u opštini Čajetina, mlada damo. Nikome tamo nije falila dlaka sa glave. Zajednički su to odradili. Nisu oni sami iz Beograda došli i to ispotpisivali i napravili nego su svi zajedno to radili. Lepo je na Zlatiboru kada dođe crnogorska mafija i kupi pola Zlatibora. Grade šta hoće, plati pa klati. Sve može. Gospodo, da li znate da se sada neki silni nadvožnjaci rade bez i jednog papira, bez i jedne dozvole? Koriste se kreditna sredstva i ni mi više ne znamo ko to može da radi ili ne radi. Da li zahtevate da pošaljem inspekcijske službe i da sve zaustavim? Da li znate da vaš dragulj koji je urađen, most na Adi nema upotrebnu dozvolu? Da li sutra treba da ga zatvorim zakonski za saobraćaj? Da li znate da mostove koji su urađeni na Dunavu treba da zatvorim, kao i most na Savi? Da li znate da most na Tisi kod Sente treba da zatvorim zakonski, jer je pušten bez ikakvog dokumenta? U kampanji su došli vaši ljudi i rekli – puštaj most. Znate da nema nijedan papir? Sada treba da pošaljem inspekciju i da kažem – zatvaraj sve. Da li treba u Boru da naložim po nalogu inspektora koji je napisao da se svi objekti u vrednosti od 180 miliona evra poruše i sve vrati u ispravno stanje? Da li to treba da ispoštujem ili ne treba? Da li treba da gledam kroz prste, a vi ovde da mi pričate priče? Došao sam danas da se dogovorimo da ovu našu sirotinju koja je pravila i gradila, pomognemo da to legalizuje. Ono što nije sirotinja da uvedemo u regularne tokove da naprave dokumentaciju i da je prilože, da urade to kako valja, da možemo da funkcionišemo. Da ne bude dva i po miliona građana Srbije koji nemaju nikakvu imovinu, a u stvari svi imaju, ali na papiru je nemaju. Rekli ste da svi plaćaju porez na imovinu i da mi ovo radimo da bi naplaćivali porez na imovinu. Ne može dok se ne upiše u Katastar nepokretnosti i ne verifikuje niko da plaća porez na imovinu. Svi koji su odbili da plaćaju, ušli u sudski spor, doneli potvrdu da ne poseduju imovinu na određenoj opštini su oslobođeni plaćanja poreza. Niko ne može da vam naplati ako ne posedujete zvanično i ako niste vlasnik. Prema tome, ovde smo se okupili da kroz jednu diskusiju napravimo jedan dogovor. Da obradujemo ovaj narod da smo nešto ozbiljno uradili i da krenemo da radimo. Da shvatimo da više nema divlje gradnje posle ovoga. Tačka. Nema. Građevinska dozvola po novom zakonu, koji će veoma brzo da dođe ovde u parlament i ja ću ga braniti pred vama, neće se u startu ništa plaćati. Biće besplatno. Samo će do upotrebne dozvole izmiriti obaveze opštinama i gradovima za ono što je uloženo u taj objekat. Nemojte da se desi kao danas kada smo se premijer Dačić i ja pojavili u naselju Stepa dok je ovde bila pauza. Grad je naplatio obaveze 21 milion za uređenje. Znate šta je urađeno? Ništa. Zato molim gospodina Antića, i mi smo zamolili gospodina Dačića, da intervenišete kada vam čovek koji je, kako kažu, obećao, da to napravimo što pre i da obradujemo ovaj narod koji živi gore. Imaju lep parking, imaju sve, ali da ne žive u blatu. To je najmodernije naselje u kome će živeti 20 hiljada ljudi. Biće i tržni centri, obdaništa, škole i sve to moramo zajednički da završimo. Nema para. Imamo mnogo problema, i u gradu Beogradu i u celoj Srbiji. Hajde ono što imamo da nekako iskoristimo. Nemojmo samo sve na nož dočekati, sve napasti, sve iskritikovati. Mi smo vaše amandmane koji su dobri prihvatili. Sve ono što poboljšava ćemo prihvatiti. Greh je ne prihvatiti. Ne bih bio normalna ličnost ako ne bih prihvatio nešto što je razumno. Imate odlične amandmane, vi, DSS,SNS i mnogi drugi koji su podneli amandmane. Prihvaćeni su amandmani. Želimo zajednički da poboljšamo zakon. Videćete da smo ih prihvatili. Nemojte odmah kako ne valja ništa. Moramo ovo uraditi. Moramo upisati objekte. Moramo povećati potencijal Srbije. Ti ljudi ne postoje sa objektima, ne mogu da ih koriste. To su oni koji najviše troše energije i koji je rasipaju. Da li znate da je 50% kuća, nisu ni omalterisane spolja, u privatnom sektoru, koje se godinama koriste, širom Srbije? Znate li koji su to gubici? Nemaju sa čim da ih omalterišu. Moramo da ih pomognemo. Ako ih upišemo, oni će moći da dobiju sredstva i da to završe. Ovako smo najveći rasipnici energije u Evropi, a drugi u svetu po glavi stanovnika i po jedini proizvodnje. Moje namere su dobre. Neko je ovde pomenuo Kačulice. Tačno, radio sam u tom objektu, ali sam izvadio građevinsku dozvolu, sve obaveze izmirio. To ste vi proveravali više puta. Ništa nisam dobio, a sve sam platio i sve sam morao sam da uradim, kao što su i mnogi građani to uradili. Sve je urađeno sa građevinskom dozvolom. To možete proveriti. I protivpožarni put, koji ste mi naložili da napravim na planini, i to sam napravio. Znate li vi da je vaš potpredsednik Vlade, gospodin Đelić, otvorio "Delta siti" bez građevinske dozvole, na moje upozorenje kao tadašnjeg ministra? Kada sam stavio veto, on je rekao – ma koji bre ministar, idem to da otvorim. Znate li da tamo nema ni protivpožarni put, ništa? U Kačulicama ima protivpožarni put za svaki objekat a za "Delta siti" ne mora. Posle je pribavljena neka dokumentacija naknadno, možda posle godinu dana. Znate li koliko je objekata otvoreno bez i jednog papira? Nemojte više to da se događa. Ni mi, ni vi, ni nikome od nas da ne padne na pamet da nešto otvori što je javni objekat bez građevinske dozvole. Nemoj da se desi da neko otvori školu, obdanište bez papira, bez dozvole. Moramo zajednički da se izborimo da to bude i da to napravimo. Nadam se da ćemo tako uraditi. Da li vi verujete da bi ona Vlada opstala i dobili se neki poslanici, znate li da se jedan deo auto-puta, koji je neki politički kompromis, radi bez i jednog papira? Ne znate. Šta sad treba da kažem, ruši auto-put i da dam krivične prijave? Kada bih dao, imao bih hiljadu krivičnih prijava koje bi morao da potpišem već sutra. Evo, radilo se. Pravili su se mostovi politički, investiralo politički, gradilo, radilo bez i jednog papira. Dođe neko od političara i kaže: "Pravi most na Tisi" i oni kažu: "Razumem šefe", a nema ništa. Sad kaže – pusti most. On kaže – nemamo ništa, nije ni ograda ostala. Ma nema veze, ide kampanja. To ne sme da nam se desi. Zajedno moramo da se borimo. Moramo da budemo prijatelji. Imamo jedan cilj. Mi sada ovde sedimo, a sutra ćete vi, prekosutra ovi, oni treći. Ali, ovo je nešto zajedničko. Nije meni bilo lako kao ministru kad me pozovu i kažu – zaustavi, pusti. Stoji hiljade radnika, ne primaju platu, hoće da nam povuku kredit. To je svakodnevno. Šta sada da radim, da kažem – ne može? Svi bi me obesili. Prema tome, ima mnogo stvari koje moramo zajednički da uradimo da dovedemo u red. Nijedan zakon nije idealan, ali bolji je ikakav. Mi sad nemamo nikakav zakon. Danas ne može da legalizuje niko ništa, nema. Hajde da to uradimo, ako hoćete, a nadam se da hoćete. Imamo dobre namere i moramo graditi. Nije jednostavno. Nemojte misliti da će nam neko olako davati sredstva. Nemojte misliti da neko blokira. Nije tačno da se blokira. Svaki dan dolaze ovde investitori, to odgovorno tvrdim i traže da investiraju u Srbiju, ali mi nemamo dovoljno papira, dokumentacije. Ne daje se za projekte ništa, za revizije, za nadzor itd. Nema para. Žalosno je kad nam neko da kredit, a mi kažemo – daj nam i za eksproprijaciju, daj nam i za reviziju projekata. Ne možemo da počnemo, nemamo da reviziju platimo. To je žalosno i na tome moramo svi zajednički da radimo. Zato vas molim da ostavimo stranačke priče za drugu priliku. Ovo je jedno ozbiljno pitanje za Srbiju. Od ovoga zavisi mnogo što-šta u Srbiji i da zajednički diskutujemo. Nemojmo sad da pričamo ovo će biti, ono će biti. Mi moramo da upišemo jer smo napravili ugovor i potpisali sporazum i koristimo satelit koji koristi cela Evropa za katastar. Na našem satelitu nema pola objekata u Srbiji. Oni kažu – pa šta će vam satelit, šta vi tu radite kad ne postojite? Nismo mi sad neki indijanci da ne možemo to da upišemo i uknjižimo u katastar nepokretnosti i da može ceo svet to da radi sa nama, da ne dolazi u Srbiju da meri, da ide. Nije tačno da nisu urađeni avio snimci. Skoro svaka opština je urađena. Ne znam da li ima negde da nije urađeno? Mi smo platiti skoro svakoj opštini i sve imamo i može brzo da se upiše. Primljeno je 30 pravnika koji će da rade na tome i oni su na obuci i biće primljeno još 200, 300 ljudi ako treba da urade i to će se platiti i tu će se zaposliti mladi ljudi, stručni ljudi da to rade, da vode i da nastave da vode kako valja. To je cilj ove Vlade. Zato, da se dogovorimo, saslušaću vas. Diskutovaćemo i u ponedeljak, pošto nismo dobili odobrenje za nastavak rada, samo do 18,00 časova. Posle toga, u ponedeljak ćemo nastaviti da o ovome raspravljamo. Meni je drago, bio sam strpljiv dok ste vi govorili. Verujte, vrlo korektno sam vas sve saslušao. Sve sam vas saslušao najkorektnije. Nikome nisam dobacivao, nikome nisamništa rekao uvredljivo. Ne ljutim se ni na koga. Razumem opoziciju, bio sam u opoziciji godinama. Stalno sam vas kritikovao. Nemojte sada ni vi mene da štedite. Taman posla, jer ni ja vas nisam štedeo. Pošteno. Ali, sada ste na potezu da kritikujete i razumem to. Sigurno ćemo nastaviti u ponedeljak da pričamo na ovu temu. Biće te zadovoljni kada vidite amandmane koji su prihvaćeni i, kada pogledate, taj zakon će biti sasvim solidan jedan zakon. To što ste rekli po pitanju imovine da je protivustavno, i to smo doveli, uz neke vaše predloge, i to smo usaglasili koliko god je moguće. Uostalom, sada ne mogu da vam kažem, jer mnoge stvari znate i sami, ne mogu da se uklope u Ustav, sada trenutno 90% stvari koje se rade i donose, a to vi i znate. To dobro znate kada ste bili vlast. Kada ste bili vlast, to dobro znate. Zato Ustavni sud radi svoj posao. (Poslanička grupa DS dobacuje: Zašto ste doneli takav Ustav?) Nisam ga ja doneo, doneli smo ga svi zajedno. Ali, vi ste imali neke pregovore, razgovore, odstupali ste od Ustava koliko hoćete. Nemojte sada pričati o svakoj sitnici, i ovde ste našli neku sitnicu, pa da pričamo. Ova Srbija mora da živi i da radi. Dovešćemo Ustav u redu, sve će biti u redu, ako bude više saradnje. Prema tome, trudimo se da ovo bude kako valja i biće. Još jednom, neka je damama srećan 8. mart. Malo ste više kritikovali. Ova prelepa dama je bila veliki kritičar, i neljutim se. Ali, nastavićemo sigurno u ponedeljak da pričamo na ovu temu. Pozdravljam vas i zahvaljujem se na saradnji. Još jednom, hvala svim poslanicima koji su kroz odbore uspeli da ovaj zakon malo utegnemo još bolje. Prihvatili smo i ljudi koji su radili su prihvatili što su pravili neke greške. Pomogli ste da se to otkloni. Hvala vam puno. Nastavićemo sigurno rad. Biće to sve kako valja.
Zahvaljujem se. Nastavljamo sa radom u ponedeljak u 10,00 časova.