Hvala, gospođo predsednice. Mi smo u članu 2. menjali stav 3. U članu 5. u tački 2. reč: „roditelji“ zamenili smo rečima: „zakonski zastupnici“, a tačka i zapeta na kraju zamenjuju se zapetom i dodaju se reči: „uz dokaze o ispunjenosti propisanih uslova“. U članu 5. posle tačke 5) dodaje se tačka 5a koja glasi: „Ministarstvo odbrane“. Dakle, član 5. govori o porezu na upotrebu motornih vozila koja se ne plaćaju, pa smo shodno tome i videli ove primedbe. Vidim da amandman nije prihvaćen, pa bih volela da mi ministar kaže zašto bar nije prihvaćena naša sugestija kada je u pitanju Ministarstvo odbrane. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Zahvaljujem. Uvaženi ministre, koleginice i kolege, predlog Ministarstva finansija je da član 21, na koji se odnosi član 11, glasi: „Porez na registrovano oružje plaća se za svaku kalendarsku godinu, na registrovano oružje utvrđeno ovim zakonom, i to na automatsku pušku, poluautomatsku pušku, oružje za ličnu bezbednost za koje je izdat oružani list za držanje oružja, odnosno kolekcionarska dozvola“. Mi smo predložili da se izuzme od naplate kolekcionarsko oružje, budući da je trofejno oružje vatreno i hladno oružje koje su čuva kao uspomena i koje predstavlja lični ili porodični trofej vlasnika, tako da smatramo da treba da bude izuzeto iz plaćanja ovih taksi. Vi ste odbili naš predlog, pa bih voleo da mi, gospodine ministre, objasnite zbog čega mora da se plaća za vatreno oružje koje je u upotrebi i koje se koristi, bilo za lov ili za ličnu zaštitu. Razumem da se za to plaća taksa, ali zbog čega za kolekcionarsko oružje? Zašto taksama kažnjavamo ljude koji su kolekcionari i koji to skupljaju zarad istorije našeg naroda, istorije čovečanstva?
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je primer koliko predstavnici bivšeg režima brinu o građanima Srbije. Znači, oni traže da se izuzme trofejno oružje od oporezivanja. Sam način utvrđivanja poreskih osnovica srazmeran je ekonomskoj moći građana. Prvo, neki građani smatraju da im je potrebno oružje za ličnu bezbednost, čuvanje svoje porodice, svoje imovine i na osnovu toga plaćaju neku taksu. Ali, oni koji sakupljaju oružje, moramo da budemo jasni, to je jako skup hobi. To je stvar luksuza, nije stvar mišljenja. To je stvar želje, nije moranja. Zbog toga ovakav amandman ne treba prihvatiti. Da ne pričam o tome da kolekcionarsko i trofejno oružje daleko, daleko više košta nego oružje koje se koristi za ličnu bezbednost. Smatram da je jedan ovakav amandman suprotan uopšte načelima poreske politike da nekoga ko to radi iz hobija, poseduje kolekcionarsko oružje, i da na to ne plaća porez. Mislim da je to jako neprimereno današnjoj situaciji.
Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Poštovani građani, ovde se vidi dijametralna razlika između politike koju zagovara vladajući režim i ono što mi zagovaramo. Ne bih se ja složio sa uvaženim kolegom, iz prostog razloga – da nije tih kolekcionara, ne bi bilo ni Narodnog muzeja. To je pasija, to je hobi i svi ti ljudi kad-tad to predaju svom zavičajnom muzeju u svom mestu, ili predaju Narodnom muzeju i tako se formiraju zbirke. Mislim da ovo treba izuzeti, jer će kolekcionari ovim zakonom biti jako oporezovani, plaćaće takse za nešto što će verovatno ostaviti svom narodu i to je nešto što puni naše muzeje. Zato mislim, gospodine ministre, da bi trebali da uvažite naš zahtev i naš predlog i ovo oružje izuzmete od plaćanja taksi. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Prvo da raščistimo nešto. Osnovni zakon, gde je uveden porez na upotrebu, držanje i nošenje dobara, doneo je vaš dojučerašnji prijatelj, kolega, Božidar Đelić. To je njegov zakon. Mi sada uređujemo njegov zakon. I nemojte više da mi pričate o narodnim muzejima, o ovome, o onome. Reč je o jednom hobiju koji je jako skup i reč je o jednom hobiju gde se trgovinom trofejnog i kolekcionarskog oružja zarađuje ogroman novac. Svaka čast onima koji poklanjaju muzejima. Kad pokloni muzeju – nema više obavezu plaćanja poreza.
Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Još jednom – evidentna je razlika između sadašnjeg režima i nas koji smo nekada kreirali zakone. To što je kreirao Božidar Đelić, to nije Sveto pismo. Sve što se napiše i nije dobro, treba popraviti. Ja predlažem da se ministar izjasni i da prihvati naš predlog, kako bi kolekcionare lišili plaćanja, tj. oslobodili plaćanja ovih taksi koje mogu da budu astronomske, jer to nije jedan komad oružja, to su cele kolekcije i to treba osloboditi plaćanja takse. Hvala.
Na član 12. amandman, u istovetnom tekstu, podnela je poslanica Aleksandra Jerkov i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem. Mi smo predložili brisanje svakog člana, zato što smatramo da ovaj celokupni zakon ne bi trebalo da bude usvojen, s obzirom da zajedno sa 73 druga zakona, nismo imali vremena ni u raspravi u načelu da pomenemo, ili makar pročitamo naslov ovog zakona. Zašto? Zato što nismo imali priliku da govorimo o tome da li se na ovaj način naplaćuje zapravo tradicija, kao što je rekao gospodin Blagoje Bradić. Da li naplaćujemo tradiciju? Koliko to treba da iznosi novca? Koliko bi ta taksa bila pristojna za nekog ko se bavi tim hobijem? Jer, ovo nije Engleska pa da je ovaj hobi veoma skup. Ovo je Srbija, pa je ovaj hobi pre svega nešto što se tiče tradicije. Ukoliko smatrate da je ovaj zakon dobar, naplatićete građanima nešto što nasleđuju stotinama godinama od svojih predaka i mislim da to nije pravi način da se reguliše ova oblast. Možda smo mogli da razgovaramo o tome koliko bi ta taksa mogla da bude i da li je potrebno nju uvoditi ili ne. Ja bih se možda mogao i složiti sa vama, gospodine Arsiću, ali nismo, nažalost, imali vremena za to. Iz tog razloga smo predložili da se celokupan zakon izbriše, zato što ga donosimo na brzinu i zato što ne možemo da sagledamo posledice koje će on prouzrokovati na građane Srbije i na one koji zaista vode računa o tradiciji, ili o nekoj porodičnoj tradiciji, koja je ustaljena u našem narodu. Zato smatram da ovaj član treba brisati. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Član 12. se odnosi na član 22. Zakona i kaže: „Obaveza plaćanja poreza na registrovano oružje nastaje danom izdavanja oružanog lista, odnosno kolekcionarske dozvole, odnosno dozvole za nošenje oružja, za oružje iz člana 21. ovog zakona“. Mi smo apsolutno saglasni sa tim da za lovačko oružje, za oružje za ličnu zaštitu treba da se plati porez i to je nešto što je normalno, ali predlažemo da se kolekcionarske dozvole izuzmu iz plaćanja taksi. Gospodine ministre, ja znam da postoji jaka želja da se popuni budžet, kako-tako, ali, mislim da na ovaj način nije potrebno da oporezujemo građane Srbije, naročito one koji skupljaju to trofejno, kolekcionarsko oružje, oružje koje ne može da se koristi u svojoj osnovnoj nameni, jer je ono više istorijsko nasleđe nego što je nešto što može da se upotrebi za ličnu zaštitu, niti ga oni za to i skupljaju. Zato vas molim da još jednom razmislite. Imaćemo set amandmana vezanih za kolekcionarsko oružje, i molim vas da razmislite i prihvatite naš predlog. To nije veliki prihod u budžetu Republike, na osnovu kolekcionarskog oružja, ali ćete pokazati želju, nameru, ideju da potencirate, tj. da podstaknete skupljanje tog trofejnog oružja koje, još jednom ponavljam, kad-tad završi u nekom od muzeja Republike Srbije. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo, uvažavajući argumente koje je moj kolega, gospodin Arsić dao kada su u pitanju kolekcionari, postaviću još jedno pitanje – da li je moguće zloupotrebiti ovaj pojam „kolekcionarsko oružje“ i na taj način izbeći obavezu plaćanja poreza na oruže? Da li je taj pojam „kolekcionarsko oružje“, odnosno dozvola koja se izdaje, dovoljno dobro definisan da bismo mogli da izbegnemo eventualne zloupotrebe u celom postupku? Nisam siguran šta sve može da potpadne pod kolekcionarsko oružje i možda bi ministar s te strane mogao da da širu informaciju. Meni se čini da je intencija ministarstva bila baš u tome da se bilo koji vid zloupotrebe spreči s obzirom da se radi ipak o ljudima koji su pristojnog imovnog stanja, kao što je rekao moj kolega Arsić. Hvala.
Reč ima ministar Vujović. Izvolite.
Da ne bi bilo nesporazuma, koncept kolekcionarske dozvole se uvodi ovim zakonom zato što je ona uvedena već drugim zakonima. Znači, samo prilagođavamo ovaj zakon onome što je već uvedeno. Ovo ne utiče na trofejno oružje koje je po staroj, znači oružje koje nije predmet ovog oporezivanja su lovačko oružje, sportsko oružje, pre je bilo trofejno sada se zove onesposobljeno oružje i staro oružje. One nisu bile predmet oporezivanja, a nisu ni danas. Jedina razlika je u tome što se uvodi koncept kolekcionarske dozvole te više oružja može da bude u jednoj kolekciji, plaća se objedinjeni porez, ne menja se nivo poreskog opterećenja samo se zakon usklađuje sa promenom zakon koji je predložio MUP. Prema tome, možemo da vam ponudimo detaljne ocene svega ovoga. Ono što je jako važno to je da se kolekcionarska dozvola uvodi pored ovih standardnih dozvola za oružani list za držanje i dozvola za nošenje oružja, uvodi se kolekcionarska, to je jedina razlika, inače druge razlike nema. Znači, ako se onesposobi to oružje, treba da se seče igla i tako dalje ono ne podleže oporezivanju. Hvala lepo.
Hvala vam. Na član 13. amandman u istovetnom tekstu podneli su poslanici Aleksandra Jerkov, zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Reč ima Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem uvažena predsednice Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre i uvaženi gosti. Upravo iz razloga što smatram da na ovako brzoplet način pokušavate da napunite budžet, smatram da nećemo uraditi apsolutno ništa, niti će prihod u budžetu od ove takse biti značajan, ukoliko budemo donosili zakone na ovaj način, gde ćemo samo razrezivati nove poreze, gde ćemo ih povećavati ili usklađivati sa nekom inflacijom, a druge takse, kada su u pitanju, i ostale neke cene, koje se tiču osnovnih potreba građana, ne usklađujemo ili često se ne usklađuju sa stopom inflacije. Ono što je veoma važno ovde, jeste da se naglasi da je porez za registrovano oružje jedno, a za trofejno i kolekcionarsko je potpuno nešto drugo i mislim da je veoma važno da i zarade budu te koje će se indeksirati za stopu inflacije, a ne samo takse i u ovom slučaju, ova koja će na određen način dovesti u pitanje da li zapravo Vlada Republike Srbije ima nameru ili mi kao narodni poslanici, da predložimo građanima zakon ili da usvojimo na kraju zakon koji će naplaćivati tradiciju. To možda nije do kraja mudro i pametno, ali opet ponavljam da opet nismo imali vremena da raspravljamo o tom pitanju. Hvala.
Reč ima Goran Kovačević, pa ministar.
Suština jeste da ovaj zakon ne dovodi do povećanja poreskih prihoda i suština je ono što je ministar malopre rekao, ako ste pratili Zakon o oružju, znate da je uvedena jedna nova potpuna kategorija koja se zove kolekcionarsko oružje i koje se ranije nalazilo u kategoriji oružja i na koju je i ranije plaćan porez za oružje, bilo za držanje i nošenje. Sada je kao i ranije, na trofejno oružje koje se definiše jasno, ni tada ni sada, neće biti naplaćivan porez, samo što će za trofejno oružje biti precizno definisan mehanizam kada ono postaje trofejno, jer ono je oružje koje ne može da se upotrebi, bilo pravljenjem zatvarača ili varenjem cevi, a ono što je kolekcionarsko oružje, u stvari to je oružje, koje može da se upotrebljava, koje je fizički potpuno ispravno i nalazi se u kategoriji oružja ranije, tako da je ovaj zakon fiskalno potpuno neutralan i ove izmene potpuno fiskalno neutrališu povećanje budžeta, već zadržavaju nivo oporezivanja na isti nivo kao i pre ovog zakona. Znači, suština je samo u terminološkoj definiciji koja je uvedena porezom na oružje.
Reč ima ministar Dušan Vujović. Izvolite.
Moram da kažem zbog naših gledalaca i zbog poslanika ovde u Skupštini, da je potpuno netačno da je brzopleto, ovo je pripremljeno oktobra meseca i predato pre dve i po nedelje u Skupštinu, potpuno je netačno da je ishitreno, to je urađeno zbog usklađivanja sa izmenama u Zakonu o oružju koji ste vi sami ovde diskutovali i donosili i potpuno je netačno da dolazi do povećanja prihoda u budžetu. Za postojeće oružje ne povećava ni za dinar prihode budžeta, jedino ako ljudi budu povećavali držanje oružja, ali to je već stvar koja zavisi od ponašanja kolekcionara, od dohotka itd. Prema tome, sve vaše tvrdnje su potpuno netačne, gospodine Božoviću.
Repliku želite? Šta kažete – sve vaše tvrdnje su netačne?
Zahvaljujem se predsednice Narodne skupštine. Ministre Vujoviću, onda ćemo se i složiti. Pošto je ovo određen hobi koji radi veoma mali broj ljudi u Srbiji, to je veoma zanemarljivo i onda i predstavnici vladajuće većine, kada su u pitanju poslanici koji vas podržavaju i vi lično ste upravo sada rekli jednu stvar sa kojom sam ja potpuno saglasan. Dakle, ovo neće doprineti povećanju sredstava, kada je u pitanju budžet, pa zašto onda ne definišemo jasno šta se zove trofejno oružje, šta se zove kolekcionarsko, a sa druge strane, šta je registrovano oružje. U redu, hajde onda da ukinemo taksu. Vi kažete da je taksa zanemarljiva, ona je fiskalno neutralna, ukinemo taksu i mi podržimo vaš zakon, može tako? Malopre ste rekli, da apsolutno kao i vaš kolega iz vladajuće većine, vrlo ste decidno rekli da ne postoje bilo kakvi veliki prihodi, kada je u pitanju budžet. Zašto uvodimo taksu, ako nije cilj da imamo veći prihod, veći poreski prihod i veće punjenje budžeta? Hajde da onda usvojimo ovaj zakon, time što ćemo ovu taksu, koliko sam razumeo i gospodina Bradića, da bi se i on složio sa takvom solucijom, ukinemo taksu da i mali broj ljudi koji se bavi ovim hobijem, zaštitimo, a sa druge strane, vi preciznije definišete ukoliko vam je to namera.
Replika, ministar.
Apsolutno nisam pomenuo nijednu od reči na koju ste vi u vašoj replici ukazali. Rekao sam da nije tačno da je brzopleto, da se uvodi zbog punjenja budžeta, nego zbog prilagođavanja ovog zakona, Zakona o oružju i rekao sam da neće biti ni dinara dopunskih sredstava u budžetu, ukoliko se ne promeni broj, odnosno držaoca, broj koji se klasifikuje kao kolekcionarsko oružje. Prema tome, nema potrebe da odgovaram na ostali deo, koji je apsolutno izmišljen.
Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, meni je jako zanimljiva ova diskusija oko toga, došli smo do zaključka da je taj sport, odnosno hobi jako skup. Neko kaže da ima vrlo malo ljudi koji se bave, pa hajde da to otpišemo, da se na to ne plaća. Mene sada to podseća na jednog strip junaka iz „Alan Forda“ koji je otimao siromašnima i davao bogatima i čini mi se da ste to radili po toj teoriji, radili ste dok ste bili na vlasti. Otimali ste od sirotinje i pravili bogatije još bogatijima i zato nećemo da prihvatimo ovaj vaš amandman.
Reč ima Goran Kovačević.
Naravno da je porez na oružje fiskalni prihod u fiskalnoj godini i to nije sporno i to nije ništa novo. Svi oni koji imaju oružje, svesni su toga da u toku fiskalne godine moraju da plate taj fiskalni namet, odnosno porez. Suština je da ovim izmenama mi doprinosimo povećanju budžetskih prihoda po ovom osnovu, a da li je neko oružje trofejno ili je oružje za koje se plaća porez, to se ne može definisati ovim zakonom. Ovo je zakon koji se tiče pre svega, fiskalnog poretka. Vi imate Zakon o oružju, gde smo jasno definisali šta je trofejno, šta je kolekcionarsko i šta je drugo oružje. Samo jedno pitanje, da bi bilo lakše da raščistimo nedoumice. Gde se ranije, pre izmena zakona i ovog zakona, nalazilo kolekcionarsko oružje? Prosto ono se nalazilo u fiskalnoj kategoriji oružja, tako da mislim da je problem u nerazumevanju prethodnog zakona ili nedovoljnom čitanju tog zakona.
Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe BORIS TADIĆ, SDS, ZZS i ZS. Izvolite.
Zahvaljujem. Isto se član 13. odnosi na kolekcionarske dozvole i mislim da je građanima Srbije jasno o čemu mi ovde pričamo. Skupštinska većina želi pošto poto da utera što veći porez, a mi to zovemo cedite suvu drenovinu, devet kapi ima u suvoj drenovini, a deseta ne postoji, gospodine ministre. Po ovom predlogu zakona, pod tačkom 3. se kaže – oružje za ličnu bezbednost za koje je izdat oružani list, za držanje oružja, odnosno kolekcionarska dozvola, 3.440, a kažete da je porez na registrovano oružje, da se plaća u godišnjem iznosu po svakom komadu oružja. O tome mi pričamo. Sa jedne strane, suština MUP je da svaki komad oružja bude registrovan. Sa druge strane, vama zahvaljujući, nezaposlenost je katastrofalna, sve veća i veća. Vi kažete, bivši režim, a ja kažem, sadašnji. Vi kažete žuti, a ja kažem nisu žuti, bili su zlatni. Vi ste čudo, ali mimo toga vam predlažem da rasteretimo ljude davanja nepotrebnih poreskih obaveza, jer dovoljno ima davanja u Republici Srbiji i vi gledate dohodovnu stranu, samo tako da je napunite, kroz povećanje poreza. Ljudi, dohodovna strana budžeta se povećava brojem uposlenih ljudi u Srbiji, privrednim rastom, a ne povećanjem poreza. Ne možete u nedogled da dižete poreze. Normalno je da sve mora biti oporezovano, ali sve mora da bude smisleno i prilagođeno trenutnoj finansijskoj situaciji i mogućnosti svakog građanina koji to treba da plati.
Reč ima Boban Birmančević.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, poštovani kolege poslanici, poštovani građani, svakako imajući u vidu da 12 godina nije bilo dovoljno da izgleda kolege iz, kako ga oni sami nazivaju, bivšeg režima, urade ono što su trebali da urade, nisu imali vremena da pročitaju sve što su trebali da pročitaju i nisu imali vremena da naprave pravu i kvalitetnu državu. Ono što je bitno, ovaj amandman, naravno, treba odbiti i da se jednom za svagda pojasni, punjenje budžeta ne ide samo od poreza, a to što u ranijem periodu porez nije naplaćivan ni od onih od kojih je, naravno, morao on biti naplaćen, i što prihodna strana se mnogo teže punila, i to se punila isključivo iz džepova siromašnijih. Bogati su bili zaštićeni od plaćanja poreza. To je problem bivšeg režima. U ovom trenutku za svagda da se zna, to je suštinska stvar, porez jednostavno mora da se plati i to je jednostavno i pravo i obaveza svakog građanina ako očekuje da ima normalnu pravnu državu u kojoj su normalni prihodi i gde prihodna strana uvek može da računa na normalna sredstva koja se mogu planirati za iduću godinu. Kolega iz opozicije kaže da nije imao vremena da pročita. Oni, mislim da nisu imali vremena da urade bilo šta za ovu državu, a imali su svih 12 godina u Republici i svih 15 godina u Pokrajini, i kao rezultat svega toga je i rezultat broja poslanika u Narodnoj skupštini, ali vratiću se na amandman. Naravno, amandman treba odbiti. Porez je jednostavno stvar koja je i pravo i obaveza svakog građanina koji želi dobro ovoj državi. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Gospođo predsedavajuća, predsednice Narodne skupštine, mislim da podnosilac amandmana svojom diskusijom malo vređa našu inteligenciju. I to, mogu da kažem, jako, jako nepristojno zato što je ovde u Skupštini kada smo Srbiju zaduživali, a ova Vlada mora da vraća njihove dugove, pritiskao dugme on ili neki njegov drugi kolega iz DS, koja je podržavala Borisa Tadića, da se država zadužuje. Sada vraćamo te dugove, a odakle ćemo da ih vratimo, nego iz poreza. Kada priča o broju nezaposlenih neka obiđe onih 200.000 ljudi koji su ostali bez posla za vreme vlasti Borisa Tadića i DS, neka njih obiđe i neka im kaže da je Vučić kriv što su ostali bez posla. (Marko Đurišić, s mesta: Replika.)
Moram da sačekam da kolega prvo završi. (Marko Đurišić, s mesta: Seo čovek.) Da li ste završili? (Veroljub Arsić, s mesta: Da) Hvala. Ja ću tek onda da dam repliku. Replika, Marko Đurišić.
Poštovana predsednice tražio sam repliku kada je kolega završio izlaganje. Naravno, ponavljajući one iste laži koje slušamo ovde već tri i po godine, da je neko drugi kriv. Ja predlažem kolegi i premijeru da oni obiđu stotine hiljada ljudi koji su izgubili posao 90-ih godina, da obiđu, ukoliko mogu, stotine hiljada ljudi koji su ostali van svojih domova dok su oni vodili Srbiju, da obiđu stotine hiljada ljudi koji su otišli iz Srbije dok su oni vodili Srbiju. Šta je ova vlast uradila u tih 12 godina, odnosno u 12 godina bilo je mnogo vlasti i bilo je puno tu vlasti gde su bili vaši koalicioni partneri. Činjenica je da je SRS bila opozicija tih 12 godina. Za tih 12 godina prosečne zarade su sa 30 povećane na preko 400 evra. Držani dug je smanjen sa 200% GDP zaduženja, spoljni dug smanjen je na 45. Znači, sve tu to rezultati koje građani znaju, da ne govorimo o tome o obnovi zemlje posle bombardovanja, o tome koliko je urađeno na evrointegracijama, na pomirenju u regionu, na istraživanju i kažnjavanju ratnih zločinaca, na borbi protiv kriminala i korupcije. To su sve rezultati koje građani znaju, a ovo ovde je prazna priča da je neko drugi kriv zašto Srbija propada već tri i po godine za koliko ova većina upravlja Srbijom. Hvala.
Hvala. (Veroljub Arsić, s mesta: Replika.) Veroljub Arsić, replika? (Marko Đurišić, s mesta: Ja se izvinjavam predsednice, ja sam rekao „kolegi“ , nisam mu spomenuo ime, samo da znam ako je to princip da mogu i ja da se javim za ubuduće.) Dobro, onda u redu, izvinjavam se. Važe kriterijumi za sve. Znači, da napravimo povratak u budućnost. Idemo dalje na amandmane. Prihvatam sugestiju. ` (Veroljub Arsić, s mesta: Po amandmanu.) Po amandmanu može svakako.
Sada smo čuli jedan ekspoze. Hajde da pogledamo kolika je bila prosečna zarada zaposlenih 2008. godine u evrima, kolika je 2012. godine bila. Hajde to da pogledamo. Hajde sada da vidimo kako ćemo da nadomestimo tu razliku sa 78 dinara, koliko je bio evro 2008. godine sa 120 dinara koliko je bio 2012. godine. Razlika je, koliko ja razumem, 42 dinara, 42 dinara ste štampali u Narodnoj banci za svaki evro koji je bio na tržištu. Možete da klimate glavom i odmahujete koliko hoćete to ste radili. Što se tiče radnih mesta obiđite IMR, obiđite IMT, obiđite „Zmaj“, obiđite MIP Požarevac, obiđite Fabriku stočne hrane „Požarevac“, obiđite „Žito stik“, sve je pozatvarano. To su bile fabrike koje nisu bile maginacija. Bili su radnici koji nisu bili maginacija i ne stali su za vreme vaše vlasti.
Molim da se vratimo na kolekcionarske dozvole. Molim sve u sali. Na član 14. amandman u istovetnom tekstu podneli su Aleksandra Jerkov i zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li želite reč? (Ne) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite poslaniče.
Zahvaljujem predsednice Narodne skupštine. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, poštovani gosti, da se vratimo na temu dnevnog reda, mislim da je važno izprostog razloga što je u pitanju jedan princip da li ćemo ljude koje smo zatekli da se bave veoma retkim hobijem, veoma dragocenim hobijem, skupljaju oružje koje je deo naše srpske tradicije, koje je deo nečije porodične tradicije i danas ih opterećujemo raznim dažbinama, raznim povećanjima raznih cena osnovnih životnih namirnica, pa do struje, do poreza i ostalih taksi. Sada uvodimo novu taksu ili sada uvodimo povećanje cene ovog hobija i onda ćemo da imamo nekoga ko će to oružje sa jedne strane da pretpostavljamo pokloni SUP, a s druge strane će moći da kupi za svoju platu, za svoju penziju, moći će da kupi hleb, lek ili nešto što mu je potrebno. Dakle, mi ovde pričamo o skupocenom hobiju koji postoji u Engleskoj. U Srbiji je to sastavni deo tradicije i nije sve biznis, ministre, nego postoji nešto što se zove i umetnost i poštovanje umetnosti, poštovanje tradicije i mi onda imamo ovde jedan veliki problem, kako i na koji način vi rezonujete prema onima koji zaista čuvaju tradiciju Srbije ili jednog dana celokupnu svoju zaostavštinu poklone nekom muzeju. Danas ne bi postojali muzeji ili većina muzeja u Srbiji da nije bilo upravo tih ljudi koje mi sada pokušavamo da destimulišemo na način, time što uvodimo neku taksu za koju ste i sami rekli da nije veliki prihod u budžetu. Zahvaljujem.
Reč ima ministar Vujović.
Znači, moram da ponovim iste stvari, ne uvodi se nikakva nova taksa, ono što se uvodi jeste izmena u članu 24. koja bi se i inače dogodila da ne menjamo zakon, ona bi se po automatizmu dogodila, za stopu inflacije bi bile povećane, povećani porezi koji su definisani u starom članu 24. zakona. Da budem precizan, porez o kojima je ovde reč, za kolekcionarsko oružje, ono je tada pripadalo kategoriji običnog oružja i porez za ono oružje koje se ne nosi van kuće, nego se samo drži je bio 3.400 dinara, a po ovoj izmeni zakona se povećava za 3.440. To je manje od 1,3%, to je manje od stope inflacije. Da nismo menjali zakon koji definiše nove svote i onda prepuštate toj indeksaciji sa stopom inflacije, povećanje bi bilo veće. Znači, efektivno smo ovim smanjili porez. Drugo, samo smo dodali da kolekcionarsko oružje ide uz ovo oružje. Ako želite to oružje i da nosite, što nema nikakve veze sa muzejima i svim drugim, onda plaćate veću svotu, ali tako je bilo u starom zakonu, tako je i u novom zakonu. Znači, naš Zakon o oružju i, prema tome, i ovaj zakon, kojim se ono oporezuje, kaže da ako želite neko oružje za ličnu bezbednost, ne samo da držite kod kuće, kad plaćate 3.440 dinara, nego želite da ga nosite onda plaćate 17.160 dinara po novom. Odreknite se da ga nosite, držite ga kao kolekcionarsko oružje kod kuće, platićete pet puta manje. Skinite mu iglu platićete nula. Prema tome, to je jasna poruka zakonodavca i Zakona o oružju. Ako je to trofejno oružje i, prema tome, ono je onesposobljeno, nema poreza. Ako je oružje koje se drži kod kuće zato što ste ga nasledili od oca ili od dede ili od bilo koga, plaćate samo osnovni porez koji je pet puta niži od poreza koji se plaća ako to oružje nosite. Hvala lepo.
Vreme. Hvala. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić –SDS, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Dakle, poštovani građani, ja mislim da je sada svima jasna namera predlagača - oporezovati, oporezovati, oporezovati. Naš je predlog da porez bude relaksiran u tom delu, da ljudi koji imaju pet, šest, deset, petnaest komada oružja, kako kod da se zove, ne plaćaju po komadu 3.440 dinara. Vi govorite, gospodine ministre, o tome da je to bilo i da je to sada normalno, a ova Skupština je tu da donese zakon da li će nešto da se plaća ili neće. To vam je, gospodine ministre, kao kada smo pričali o 2% doprinosa za zdravstvo koje ste prebacili na penzije, i to je ova Skupština izglasala, i to je zakon i vi ste 300 miliona evra sa zdravstva, hop, prebacili na penzije, rasteretili budžet. Ja vam sada kažem, nemojte da opterećujete građane plaćanjem po komadu oružja koje oni imaju u svojim kolekcijama. Ljudi koji ne mogu da plate oni će lepo da odu i da to poklone SUP-u, jer to je jedini način da se registrovana oružje, da se oslobodite plaćanja takse. Jedini način… (Dušan Vujović, s mesta: Nije tačno.) Kako nije? To kažite onima koji će to da vraćaju SUP-u. Nemojte meni da pričate. Ja plaćam taksu za moje oružje, ali kažite onima koji će to morati da predaju SUP-u, jer nemaju para da plate. Nekada su imali, kupovali, sada nemaju i sada moraju da ga predaju, jer ovo neće moći da plate. Ja znam da vi koji radite u finansijama, to vam je posao i ja to pozdravljam, gledate na koji način da uberete prihode, i to je normalno, ali ne može svuda da se uzme, Mora negde da se relaksira, ne može samo daj, daj, daj. Nema odakle ministre. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević.
Objašnjenje SNS i ministra nikako se ne vidi bolje nego u članu 24, gde se jasno kaže – vrsta oružja na koju se naplaćuje porez i iznos poreza koji se naplaćuje, ali se ne naplaćuje iznos poreza na trofejno oružje. Ako neko hoće da se bavi kolekcionarstvom, ako neko hoće da ga skuplja, ako hoće da bude društveno odgovoran, pa da skuplja to oružje i poklanja ga muzeju, ako je to oružje trofejno, na to se građani Srbije ne plaća nikakav porez na oružje. To treba da bude jasno rečeno. Upravo, ne uvodeći trofejno oružje i ne oporezujući ga, Srbija insistira i na svojoj istoriji, na podsticaju ljudi koji se bave tom vrstom kolekcionarstva, ma koliko ona bila skupa. Znači, za sve građane i građane Šumadije i Kragujevca, svi koji skupljaju i čuvaju svoje oružje bilo da je iz porodice, iz nasledstva, ako je ono trofejno, neće, kao ni do sada, plaćati bilo kakvu vrstu poreza.
Hvala. Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15. amandman je podneo Balša Božović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Pričamo sad samo još o jednoj stvari. Imali smo danas prilike da čujemo kako smo imali vremena da pripremimo zakon itd. Dakle, mi znamo o čemu se radi u ovom zakonu, ali nismo imali vremena da raspravljamo o njemu. To su dva različite stvari, pa očigledno ministar nije dobro razumeo. Dakle, nismo imali prilike da govorimo o njemu. Iz tog razloga je, s jedne strane, u pitanju protest, to je naše pravo kao opozicionim poslanicima, a s druge strane smatramo da je ova taksa potpuno nerazumna. I iz tog razloga smo predložili brisanje ovih članova, zato što ne želimo da se celokupan zakon uopšte usvoji. Dakle, kada je u pitanju ova stvar, imamo jednu štetu koju ćemo prouzrokovati uvođenjem ovih nameta. Čovek koji drži do svoje tradicije i drži do kolekcionarstva moraće u jednom momentu, ukoliko ne plati ovu taksu, oružje da preda SUP-u. Ukoliko ne preda SUP-u, čisto da budemo potpuno načisto, sutra će biti dodatno i kažnjen i dodatno će biti finansijski oštećen, ukoliko to ne uradi, a vrlo ste svesni koliko je nekome teško da se od toga odvoji i koliko će biti slučajeva kada ljudi to neće plaćati, s jedne strane, a s druge strane će pokušati da mu se to oružje, ne samo oduzme, nego i da s druge strane mu se naplati i razreže velika kazna. To je suština. Opet dolazimo do onih stvari koje smo pričali, manje više, o svakom finansijskom zakonu koji smo donosili i koji se tiče prihoda i poreza, da ćemo imati, kao svi građani Srbije, ogromnih problema sa izvršiteljima u 2016. godina, koji će kucati na vrata i ove stvari rešavati prinudnim putem. Zahvaljujem.
Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Boris Tadić – SDS,Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Dakle, uvažena predsedavajuća, poštovani ministre, član 15. se odnosi na član 24. i opet govorimo o kolekcionarskim dozvolama, gde mi tražimo da se to briše, tj. da se oni oslobode plaćanja ili na drugi način, ako ministre vi imate ideju, na umanjeno plaćanje u zavisnosti od broja komada oružja. Još jednom bih podsetio uvažene kolege, trofejno oružje postaje tako što neko ima kolekcionarsko oružje, pa protokom vremena to postaje trofejno oružje i istorijsko oružje. Dakle, poštovane kolege, neko je nekada imao kuburu u porodici i to je bilo oružje koje je moglo da se koristi, pa je protokom vremena to postalo nešto što je završilo u muzeju. Tako će i ove kolekcije, koje sada imaju građani Srbije i koje imaju u svojim domovima i koje čuvaju, to je takav hobi, nekad biti staro oružje, ali ovim što mi radimo i zakonom koji donosimo da se to oporezuje po komadu, ljudi prosto neće moći da plaćaju i moraće da vrate. Ministar je rekao da postoje gradacije i da onaj ko hoće da nosi oružje plaća taksu od 17.160 dinara. Da, samo ja ne znam da li neko u ovoj sali ima dozvolu za nošenje oružja. Gospodine ministre, to su vrlo rigorozni kriterijumi da bi neko dobio dozvolu za nošenje oružje. To uglavnom imaju službena lica kojima je to u opisu posla, dok mi obični građani, nazovi obični građani, koji posedujemo vatreno oružje ili neki drugi vid oružja, to možemo da imamo samo kući, nikako da ga nosimo na ulicu, čak ima i način kako se to nosi iz tačke A u tačku B. Molim vas jošjedanput da prihvatite naš predlog i da završimo ovu diskusiju.
Hvala. Reč ima ministar Vujović.
Da bi bilo svima jasno o čemu se ovde radi. Prvo, da vas podsetim na klasifikaciju. Predmet oporezivanja nisu lovačko oružje, sportsko oružje, trofejno oružje koje se po novom zakonu zove onesposobljeno oružje i staro oružje. Prema tome, sve što ste rekli apsolutno nema potrebe narod da brine. Stari karabin, stara kubura nisu bili predmet oporezivanja i neće biti predmet oporezivanja. Drugo, uvođenje kolekcionarske dozvole samo ljudima olakšava, ne finansijske, nego olakšava proceduru dobijanja dozvole, pa će za pet ili šest komada oružja, koji su kolekcionarski, dobiti jednu dozvolu. To je kolekcije. (Blagoje Bradić, s mesta: Pare.) Pare se ne menjaju, već se samo menja tip dozvole. Drugo, samo moram da vam kažem jednu stvar, vaš komentar ovde „briše se“ je u stvari na štetu građana Srbije, jer ako se briše član 24. onda će na snagu stupiti automatizam indeksacije koji će biti veći od ovoga. Prema tome, vi se zalažete za povećanje naknada i za brisanje kolekcionarske dozvole, može, ali samo da budemo jasni, vi time nikom ne pomažete, sklanjate jedan instrument, povećavate poreze na sve ove tipove oružja, a ono što je bilo isključeno i dalje ostaje isključeno. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević.
Hvala, samo da dopunim, zato što ovaj zakon više nije samo finansijski zakon, nego i zakon o poznavanju oružja. Ja dajem sebi za pravo da nešto malo znam. Kolekcionarsko oružje ne mora da bude oružje koje ne može da se upotrebi. To je suština nerazumevanja. Imate divne, sjajne primerke iz Prvog svetskog rata koji su potpuno funkcionalni. To se tretira kao oružje, zato i treba da se plati porez. Nema razlike između oružja koje može da se upotrebi, a potiče iz Prvog svetskog rata i oružje koje je proizvedeno poslednjih godina. Ali, trofejno oružje je oružje koje ne može da se upotrebi i to je ono što je predmet čuvanja pravih kolekcionara. Vi možete da imate oružje koje držite u kući za ličnu zaštitu jedno, ali svo drugo oružje vam ne treba. To je trofejno oružje i na to ne plaćamo porez i to je suština nerazumevanja. Znači, na kolekcionarsko oružje koje je praktično vatreno oružje može da bude upotrebljeno i danas, bez obzira na godinu proizvodnje, jeste, tačno treba da se plati porez.
Hvala. Poštovani narodni poslanici pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da u vaše i u svoje ime pozdravim studente fakulteta Političkih nauka Univerziteta u Beogradu, polaznike programa „Otvoreni parlament – škola“ koji prate ovaj deo sednice. Hvala. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsednice, uvaženi ministre mi zaista više ne znamo kojim rečima vama da objasnimo da građani više ne mogu da plaćaju. Mi svaki put kada vi dođete u ovu Skupštinu, vi malo po malo povećavate iznose koje građani treba da izdvajaju iz svojih kućnih budžeta, a sve u cilju vašeg famoznog smanjenja deficita, koje je postalo samo sebi svrha, samo sebi cilj i samodovoljna svrha Vlade Republike Srbije. Tako da ovo što ste vi malo pre rekli, da ćemo mi ovim što mi predlažemo da se briše, da povećamo neke cene građanima, prosto nema smisla, to bi imalo smisla ako bi ste vi smanjivali neke nameta građanima, što ovde svakako nije slučaj. Kako možemo mi, ako se zalažemo da nešto ostane kako je bilo, a vi ste došli sa nizom predloga zakona da govorite da 400 dinara baš i nije mnogo, 400 dinara je nekome 10% svih primanja koje ima. Ako vi njima povećavate, mi predlažemo da se taj zakon ceo briše. O tome se radi u našim amandmanima da se ceo zakon briše i da se zakoni koje ste doneli ovde brišu. Kako je moguće onda da će to građanima biti skuplje? Tako da, sve što mi želimo da vam kažemo je da građani više ne mogu da plaćaju i da ne mogu da podnose to što vi svaki put kada dođete u ovu skupštinu ili podignete porez, ili podignete akcizu, ili smanjite plate i penzije, ili neke nove namete na njih imate. Tako da, prihvatite naše amandmane povucite ove predloge zakona zato što građani više ne mogu da izdrže vaše smanjenje deficita koje finansiraju isključivo oni dok vi trošite sve više i više.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podnosilac amandmana nešto je pogrešio, ovo je samo tehničko usklađivanje zakona sa Zakonom o oružju i municiji. Ništa više. Nema drugih novih poreza, kako kažu, nema novih nameta, nema ničega novog. Samo što su Zakon o upotrebi i držanju i nošenju dobara doneo je, predložila je Vlada u kojoj je bio ministar Božidar Đelić, u narodu od milošte zvan Boža derikoža. Sedao je sa vama do juče u klupama. Pa, što on nije ukinuo zakon, nego ga doneo? Što ga vi niste ukinuli dok ste bili na vlasti, ako nije bio dobar? Sada vi brinete za građane, sada vi brinete što mi moramo da plaćamo vaše dugove. (Zoran Živković, s mesta: Ti plaćaš?) Vlada, Vlada jeste. Ja molim poslanike da mi ne dobacuju.
Narodni poslaniče nije vaš amandman.
Jeste ne plaća više Vlada koja nije smela da sačeka izjašnjavanje parlamenta, nego je predložio predsednik Vlade raspuštanje skupštine. Molim poslanike da ne dobacuju.
Poslaniče, nije vaš amandman.
Jeste, ne plaća Vlada koja nije smela da sačeka izjašnjavanje parlamenta nego je predloži predsednik Vlade raspuštanje Skupštine, da čuje šta poslanici misle o njemu, da mu pokažu šta misle o njemu. Sada više ne može po novom Ustavu, može samo da dobacuje.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić.
Hvala gospođo predsednice. Vrlo kratko. Pozvao bih da se ne prihvati amandman i pre svega se javljam zbog ovog obrazloženja koje smo čuli malopre, koje je vrlo načelnog karaktera i treba da nam objasni da je tobož čitav predlog zakona usmere ka nekakvom povećanju i novim nametima za građane. Mogu samo da se složim sa kolegom Arsićem da predlagač amandmana očigledno nešto nije dobro razumeo. Ukoliko pogledamo sadržaj zakona, a to je istaknuto na više mesta, čak i u pratećim obrazloženjima, da se pojasni svakome ko je eventualno propustio da se razume. Šta je sve predmet ovih korekcija. Između ostalog, predlaže se oslobađanje poreza na upotrebu motornih vozila za usvojioce koji vrše roditeljsko pravo nad usvojenom decom. Dakle smanjenja, čisto malo koncentracije ne bi bilo na odmet. Hvala. (Zoran Živković, s mesta: Replika.)
Ne mogu da dam repliku čisto tehnički, niste bili u sali. Znači samo senka se videla i nije imao sa kim da replicira poslanik, zato nije izgovorio ime. (Zoran Živković, s mesta: Mislite da je pristojno da mi kažete da ja nisam bio u sali?) Niste bili, niste ubacili karticu. (Zoran Živković, s mesta: To je moje pravo.) Ne nije vaše pravo. Ako želite da učestvujete u raspravi, morate biti prisutni. Kako da objasnim Živković „in the shadow“. Na član 16. amandman je podneo poslanik Balša Božović. Izvolite.
Za razliku do gospodina Živkovića, ja sam u sistemu pa ću imati priliku da obrazlažem svoj amandman koji glasi – briše se, iz prostog razlog što ne želimo nove namete, odnosno povećanje novih nameta. I gospodin Arsić i ministar Vujović i mnogi drugi koji su dobacivali sa svojih mesta, da ih sada ne imenujem, jedan od njih je i šef poslaničkog kluba SNS, govore o tome ovde se ne radi o novim porezima. Sada mi svi treba da budemo zajedno sa građanima zadovoljni. Ovde se radi o povećanju poreza. Kao što je rekla gospođa Jerkov malopre, dakle, član 24. 3440 dinara, ako to nekome nije mnogo, vi onda potpuno ne dozvoljavate npr. penzionerima da se bave obim hobijem. Neko ode u penziju i želi svoj životni vek koji se ostao, da potroši na to da se bavi ovim hobijem u skladu sa srpskog tradicijom, da skuplja neko trofejno oružje. On sada to ne može zato što je to 15% nečije penzije. O tome se radi, zato što vi 1000 put ponavljam, da ste se odrodili od naroda. Vi ne znate kako žive ovi mladi ljudi koji su gore na balkonu, ne znate kako žive njihovi roditelji, kako njihove bake i deke. Mislite da u skladu sa vašim okruženjem živi narod u Srbiji. Nije tačno. Samo vi živite bolje, dok svi ostali mi živimo mnogo lošije. O tome se radi i tu je suština. Osnova vašeg nerazumevanja života u Srbiji. Lako je to iz Diposovih vila i automobila Vlade Republike Srbije da se gleda život i zatamljenih stakala. Dakle, veoma je važno 3440 dinara jeste nečijih 10,15% penzije. To ne može da bude, kako vi kažete zanemarljiv namet. Apsolutno ne. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Za razliku od prethodnog govornika ja ću govoriti o amandmanu. Zato što ovde serija narodnih poslanika govori o svačemu, onako na slobodnu temu i govore o svemu i svačemu, samo ne o amandmanu. Ono što je prethodni govorim predložio, da se briše stav 2. koji se menja i glasi – republički organ uprave zadužen za unutrašnje poslove, dužan je da podatke iz stava 1. ovog člana dostavi nadležnom poreskom organu u roku od 15 dana, od dana izdavanja oružanog lista, pravosnažnosti i sticanja važnosti prijave, prenosa, preuzimanja, nastupa i drugih činjenica itd. Gde je tu novi namet? Da li postoji jedna jedina cifra u članu 16. ovog predloga zakona, u stavu 2. ovog predloga zakona? Nemojte da zamajavate više ljude u Srbiji. Nemojte vi da vodite računa o tome da li se neko odrodio ili se nije odrodio. Znate, mi ne vodimo politiku iz vaših kafića. Mi ne vodimo politiku iz vaših kompanija, mi ne vodimo politiku iz preskupih odela od po nekoliko hiljada evra, mi ne vodimo politiku sa satovima koje ostavimo kući a koji vrede koliko, pa jedan dobar stan u Beogradu, mi ne vodimo politiku iz preskupih automobila u kojima ste došli, koje ste parkirali ispred Doma Narodne skupštine. Znate, to ljudi u Srbiji znaju, osećaju, znaju kako su živeli do 2012. godine. Znaju kako se sa pašnjaka gradila zgrada i kako se dolazilo do tog pašnjaka i nemojte spočitavati ono što ste vi radili, ono što radite i dan danas da prebacujete na nekoga drugog. Hoćete da kažete da se gospodin Arsić odrodio, hoćete da kažete da ne dolazi i dan danas u istom automobilu koji je vozio i 2006. i 2008. godine? Koja tamna stakla? Vi gospodine koji mi dobacujete, iako na to nemate pravo, ja sam jednom menjao prosečan sat sa vama. Hoćete da menjamo automobile u kojima smo došli? Hoćete da menjamo automobile u kojima smo se dovezli? Vi odrođeni. Pa, hajde, ja sam spreman. Da li ste vi spremni, vi koji tako vodite računa o mladim ljudima i o svim ljudima u Srbiji, a svu razliku između vrednosti vašeg automobila i mog, a ta razlika je u nekoliko desetina hiljada evra, ja ću donirati da ovi mladi ljudi koji su sada na balkonu da mogu lakše dođu do posla. Sve ću dati njima. Jeste li spremni? Evo, imate priliku sada da ustanete i da kažete. Istog trenutka ćemo izaći ispred i to uraditi. Vi, koji se tako brinete o ljudima u Srbiji, pokažite da se brinete.
Reč ima Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem predsednice Narodne skupštine. Dakle, gospodine Babiću, vi ste jednom prilikom ostali bez sata iz prostog razloga što ste bili nepristojni, jer ste pominjali moju porodicu u kontekstu koji apsolutno ne stoji s jedne strane. S druge strane, mislio sam da ste se tada opametili. Ja ne znam da li vi imate sat na ruci koji ste ostavili kod kuće. Dakle, to je vaše priznanje, u to ne ulazim. Ja sad nemam, pa, iz prostog razloga nisam imao s čim da se zamenim sa vama. Kada je u pitanju automobil ili bilo koji deo moje imovine, ja sam vama rekao da svu svoju imovinu menjam sa vašom. Svu, apsolutno svu, a pošto ste mi ponudili nekoliko desetina hiljada evra za moj automobili, to možemo odmah sada da potpišemo kupoprodajni ugovor, ali istog momenta. To što pokušavate sebe da predstavite kao nekog ko je zapravo u istom odelu dolazio, koliko već, 12 ili 15 godina prelazeći iz jedne, drugu pa u treću stranku, to već ljudi iz Vrnjačke Banje bolje znaju nego ja. Mislite da ćete time šta da uradite, da nekome ko danas u Srbiji živi 10 puta gore, nego što je živeo 2012. godine, da dokažete šta? Da vi brinete o njemu? Ako brinete o tim ljudima, ja vas pozivam da ne usvojimo ovaj zakon, zato što su to novi nameti, zato što je to novo poskupljenje i hajde da se onda dogovorimo zajedno da vodimo računa o ljudima tako što ih nećemo dodatno opterećivati novim poskupljenjima. To je moj predlog vama, a ne da se ja ovde sa vama takmičim ko ima više ili ko ima manje. Ja sve što imam možete da vidite na sajtu, pošto je moja imovina javna za razliku od vaše. Možete sve. I ja sam uvek spreman da sve menjam sa vama. Apsolutno sve, sem odela pošto bi mi bilo mnogo veće.
Hvala, hvala puno. Molim da tu razmenu izvršite što pre, pošto ste ponudili. Prednost ima povreda Poslovnika, a onda ćemo nastaviti sa replikama.
Javila sam se pre nego što ste dali reč gospodinu Božoviću. Mislim da ste u toku izlaganja gospodina Babića povredili Poslovnik. Naime, imam pitanje – da li je on dobio reč po amandmanu ili kao repliku? Ukoliko je dobio kao repliku, onda reklamiram član 104. koji se odnosi na trajanje replike, a ukoliko je govorio po amandmanu onda vas molim da obratite pažnju na član 106. jer ukoliko je gospodin Babić govorio o amandmanu, na dosta je čudnovat način govorio o amandmanu, pa nam recite, ako ćemo svi moći na takav način da govorimo o temi dnevnog reda, da će se primenjivati onda na sve to pravilo, pa da svi znamo da možemo da pričamo o čemu god hoćemo i da vređamo ovde kolege, ali i da onda znamo da tako danas radimo pa da usvojimo i svi taj način rada?
Po amandmanu. Jedan deo povrede ne vredi, po amandmanu pa je mogao da troši vreme svoje poslaničke na način na koji je želeo da potroši. Znate, ako dozvolim poslaniku DS, gospodinu Balši Božoviću da na svoj osebujan način priča o amandmanu na član 16. stav 2. – briše se, onda moram na isti takav način da dozvolim i kolegi Babiću da na svoj način diskutuje o članu 16. stav 2. – briše se. Kriterijume moram da imam iste, ali to ne važi za čitav tok rasprave. Kako neko postavi svoju diskusiju tako će se voditi ostali. Reč ima Veroljub Arsić. (Zoran Babić, s mesta: Replika na izlaganje Balše Božovića.) Ne, ovo je bila povreda. Veroljub Arsić me duže vreme moli da mu dam repliku na još prvo izlaganje Balše Božovića, pa ću vama. Ako ćemo završiti, Gordana Čomić će.
Dame i gospodo narodni poslanici, čisto da se zna ovde je uvećanje 40 dinara. Znači, sa 3.400 na 3.440 što je indeksacija i to piše u zakonu, ali treba pročitati ceo zakon, a ne uhvatiti se za jedan član. Što se tiče otuđenja od građana i o tome kako ko živi, ja među svoje članove stranke mogu da idem bez ikoga sam, među građane sam, ulicom sam i smem da stavim da se imovina svih mojih članova porodice i u srodstvu do petog kolena po pravoj i bočnoj liniji poredi od 2001. godine od kada sam postao poslanik do dana, svih mojih poznanika, svih mojih saradnika isto tako. Ne bih smeo da se kladim da kolega koji me je prozvao da sam se otuđio od građana to sme isto da uradi. Jeste da mu se imovina umanjila za jedan stan koji je poklonio DS, ali dala je ona njemu mnogo više, pogotovo dok se krečio Beograd i to su ti dugovi koje danas vraćamo.
Zoran Babić, replika.
Pošto su bile aluzije na moju fizičku konstituciju, znate, meni je još uvek potreban šampon za kosu za razliku od nekih drugih poslanika ovde. Sa druge strane, niko ni iz moje bliže ni dalje familije nije bio direktor „Taša“, niko iz moje bliže i dalje familije, a po najmanje roditelj nije bio direktor i vlasnik „Srbijanikla“ i serije drugih firmi i kompanija. Za razliku od nekih koji imaju problem sa prijavljivanjem imovine, pa imaju sada i sudske sporove sa Agencijom za borbu protiv korupcije o neprijavljenim pašnjacima na Vračaru, moja imovina je prijavljena i nemam čega da se stidim. Vidim da neko beži od teme promene automobila. Ja bih voleo da se kolega izjasni i da kaže kojim automobilom se dovezao ispred Narodne skupštine pa da to i proverimo. Ja dolazim svakog dana automobilom koji je kupljen i proizveden 2005. godine, koji je star 11 godina „Hjundai tuson“ koji ne verujem da vredi više od nekoliko hiljada evra, nisam se ni raspitivao i spreman sam i sada da promenim, istog ovog trenutka da promenim automobil sa prethodnim govornikom. Ne mislim na kolegu Arsića naravno. Vidim da on sada već nevešto beži u neke kupoprodajne ugovore, u to koliko mu je ponuđeno, koliko mu nije ponuđeno i ne znam ti šta. Siguran sam da autom koji sam mu ja ponudio, mislim da bi ga bilo verovatno sramota da ode i do pijace, ali je još čudnije kako neko bez dana radnog staža i kako sa prvim poslom u politici…
Vreme.
…da se stekne tolika imovina kao što je ima.
Isteklo je vreme. Hvala. Gordana Čomić, izvolite. (Balša Božović, s mesta: Replika.)
Zahvaljujem. Amandman koji je podneo kolega Balša Božović treba prihvatiti. Za sve one koji jedinu argumentaciju imaju da se ne razgovara o amandmanu, svaki od ovih članova se odnosi na povećanje poreza. Dakle, ako se u ovom stavu kaže izdavanje oružanog lista - dostava podataka, pravosnažno rešenje – dostava podataka, radi se o onome što legitimno Vlada hoće, a to je povećanje iznosa za sve što se tiče nošenja i držanja dobara. Tako će biti i u čl. 17. i 18. Član 20. kad dođe na red, on je najsmešniji od svih članova, ali ovi koji tretiraju bilo koju obavezu o dostavljanju podataka, ažuriranju podataka, izdavanju rešenja, odnose se na to što Vlada hoće veće iznose. Mi nećemo i zato nećemo da bude ovog novog zakona izmenjenog i dopunjenog na snazi, nego da bude zakon koji je i sada na snazi, koji podrazumeva smanjene iznose. Hvala vam.
Hvala. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe Boris Tadić - Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Poštovani građani, evo, ja sam danas imao tu čast da slušam predavanje o oružju, o svemu onome što je u vezi ovog zakona, edukovali su me šta je trofejno,šta je muzejski primerak, šta je kolekcionarsko oružje itd. I posle sve te diskusije ostaje nešto što je nepromenljivo i što nisam uspeo, na moju veliku žalost, da pokrenem s mrtve tačke i promenim u drugom pravcu, a to je da ćete vi od početka primene ovog zakona plaćati više za svaki komad oružja koji imate u svojoj kolekciji, bez obzira da li možete ili ne možete, i da će vam jedina šansa biti da to prodate. Pitanje je da li neko to može da kupi, jer da bi mogao da kupi on mora da dobije dozvolu za posedovanje oružja. U najgorem slučaju ćete to lepo da poklonite Ministarstvu unutrašnjih poslova, jer to je jedini način da ne budete sankcionisani od sudskih izvršitelja ako ne plaćate taksu. To je činjenica. Znači, moja namera je bila da se ta taksa ukine za kolekcionare, ili da se smanji ako ne može da se ukine, ali ovde je Ministarstvo rešilo, što ja kažem, da cedi suvu drenovinu. Ne znam koliko još to može, ali znam da kada treba da se uzme, da ume, a kad treba da dâ, da to nerado radi. Podsetiću gospodina ministra da je, po članu 22. Zakona o zdravstvenoj zaštiti, Ministarstvo dužno da za 970.000 građana Srbije plati doprinose, što iznosi 11.000.000.000, a oni su predvideli ove godine, mislim na Ministarstvo, 668.000.000 dinara, što iznosi 5,4 evra po osiguranom licu. Da li neko može da se leči godinu dana za 5,4 evra? To će građani da kažu i mislim da će vam reći na izborima. Ja vas još jedared molim da prihvatite naš predlog i da rasteretite i onako previše opterećene građane fiskalnim davanjima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević.
Ja sam čak i spreman da glasam za ovaj amandman, ako mi gospoda poslanici razjasne jednu stvar. Na primer, imate oružje luger i valter iz 1938. godine, čija je kolekcionarska vrednost otprilike funkcionalna 3.500 evra. Imate moderno, najmodernije oružje koje je prilično popularno, glok 17, koje košta 800 evra. I jedno i drugo oružje su u klasi 9 mm, i jedno i drugo upotrebljivo. Šta je fiskalna pravda? Da ovog koji plati oružje 3.800 evra oslobodimo plaćanja nadoknade, a ovom od 800 evra uvedemo nadoknadu? Znači, suština je da kolekcionarsko oružje jeste vatreno oružje i zato treba da se plati porez. Nesporno je da bi svi u državi Srbiji želeli da taj porez bude manji, ali mi živimo u skupoj državi. Kako smo došli do toga da je država skupa, to je drugo pitanje, ali tako skupa država definitivno mora da se finansira, a mi iz SNS činimo sve da kada prođu ovi troškovi koji su fiksni, tiču se kamata i otplate glavnice, država Srbija počne da umanjuje svoje poreze, pa i ovaj porez.
Hvala. Na član 17. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem. Ovde se kao razlog zašto se odbija moj amandman navodi – amandman se ne prihvata iz razloga što bi odsustvo sankcija za nepoštovanje odredaba ovog zakona moglo da dovede do poreske nediscipline i da obesmisli sistem oporezivanja po osnovu poreza na upotrebu, držanje i nošenje dobara. Hajde vi malo da vežbate poresku disciplinu na onim što vam duguju puno poreze i na onim privrednim subjektima koje držite kao povlašćene, koji duguju milione i stotine miliona za porez, za one televizije, za one privredne subjekte, za one vaše poslovne partnere koji ne plaćaju porez. Da gledate malo tu da povećate poreske prihode i da tu uvedete poresku disciplinu, a ne da vam iz meseca u mesec naplata poreza pada, što govore vaši podaci koje vi svakog meseca objavljujete, a ne nešto što DS ili bilo ko iz opozicije govori. Tako da, nemojte da vežbate poresku disciplinu i poresku strogoću na građanima koji, eto, možda u penziji hoće da se zabavljaju, da skupljaju nekakvo oružje, nego vežbajte na svim onim ljudima koji duguju stotine miliona za porez, a koji imaju veoma povlašćen položaj u ovoj državi. Zašto vam, ukoliko vam je tako stalo do poreske discipline, iz meseca u mesec pada naplata svih poreza prema podacima koje vi sami objavljujete? Ako je toliko važna odjednom poreska disciplina da se ne može izbrisati ovaj član koji mi tražimo, a istina je da se svakim članom ovog zakona govori o povećanju poreza, zašto onda naplata svih poreza pada, osim naravno PDV? Jer, jasno je da naplata PDV-a pada zato što ljudi sve manje i manje troše, zato što zbog vaših nameta i zbog vaših fiskalnih mera imaju sve manje i manje para.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Predlažem, naravno, da se odbije ovaj amandman. Zaista nisam imao nameru da se javim, ali me je ponukala diskusija prethodne govornice, posebno deo u kome je istakla da je manja naplata poreza nego što je to ranije bio slučaj. Upravo naprotiv, situacija je potpuno drugačija. Pa, mi imamo danas neuporedivo veću naplatu svih poreza u državi nego u vreme kada ste vi vršili vlast.Da je to tako, isčitaću vam samo jednu rečenicu. U avgustu ove godine država je naplatila tri milijarde dinara više bruto domaćeg poreza na dodatu vrednost nego u istom mesecu prošle godine. Prošle godine je to bilo opet neuporedivo nego pretprošle godine, i tako redom. Dakle, molim vas, u pitanju je zaista bezočna neistina. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsednice Narodne skupštine. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, poštovani gosti, mi i dalje mislimo da za svaki zakon, za koji se mi zalažemo ili protiv kog se zalažemo, mora da bude u skladu sa onim što predstavlja interes ljudi koji žive u Srbiji. Predložili smo brisanje svih članova ovog zakona zato što želimo da obrišemo celokupan predlog, odnosno želimo da on ne bude usvojen. Imamo situaciju u kojoj su neke starije generacije, između ostalog i profesor Mićunović je danas sa nama, u Drugom ratu oslobađali zemlju od fašizma, oslobađali Srbiju, oslobađali Jugoslaviju, to oružje čuvali, koje je vremenom postalo trofejno, a onda došli u situaciju da zbog nemanja 3.500 ili 3.000 dinara, koliko god da je vama to poskupljenje malo, nekome je ogromno, zbog 10 ili 15 procenata nečije penzije su to oružje vraćali SUP-u. To, naravno, nije slučaj sa profesorom Mićunovićem. Ali, u svakom slučaju, to su primeri koji čine danas život u Srbiji. Iz tog razloga, smatramo da nije u redu da tražite svaku moguću situaciju u kojoj možete nekome da izbijete dinar iz džepa. Posebno danas u Srbiji kada su građani sve siromašniji i siromašniji. Ako ćemo o prosečnoj plati, ja samo znam da je u Beogradu 2012. godine prosečna plata bila 470 evra, a danas je 40 i nešto evra manja prosečna plata u glavnom gradu. Zamislite tek u Srbiji. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima ministar Vujović. Izvolite.
Ne znam na šta se vaša diskusija odnosi. Član na koji je vaš amandman da se briše je član koji govori o sankcionisanju nepoštovanja ovog zakona i mislim da ne može da se prihvati vaš zahtev da se to briše, pošto zakon koji nema sankcije nije logičan zakon. Što se tiče vaše druge rečenice o tome da li neko treba da plati porez na trofejno oružje, u prethodnom članu amandmana, u tački 4) piše da će republički organ uprave, zadužen za unutrašnje poslove itd, informisati da skraćen poreski organ, pa tačka 4) – prijave onesposobljavanja oružja. Znači ako neko ima oružje, trofejno oružje, iseče mu iglu, to prijavi, SUP će to prijaviti poreskom organu i to oružje više neće biti oporezivano, to je vrlo jednostavno. Pri tome, pošto vi sve brišete, onda pravite naravno totalni haos. Pravni vakum je haos. Ovde lepo piše, ako vam je skupo 3.400 dinara po starom zakonu ili 3.440 po novoj izmeni ili 3.444 koliko bi bilo po formuli onda prijavite to oružje, isecite iglu i nećete plaćati ništa. Hvala lepo.
Reč ima Veroljub Arsić.
Ne znam odakle sada ovi podaci, gospodin, podnosilac amandmana spominje nekih 470 evra, verovatno je nešto pobrkao u kursu evra, verovatno je računao kurs od 80 koliko je bilo kada su došli na vlast. Zahvaljujem se svim građanima koji su učestvovali u oslobađanju Srbije u Drugom svetskom ratu, samo porez na oružje nije im uvela ova Vlada na to oružje nego Vlada DS. Meni je žao što su oslobodiocima Srbije, tada Jugoslavije uveli taj porez, ali ima jedna druga stvar, to je da je SNS oslobodila Srbiju od tajkuna i njihove vlasti, od onih tajkuna koji su se bogatili od siromašnih. Verovatno je želja podnosilaca ovih amandmana da ti tajkuni ponovo budu na vlasti i da ti tajkuni opet nastave da vode Srbiju. Oslobodili smo 2012. godine Srbiju od tajkuna, od korumpiranih političara, od korumpiranih policajaca, od korumpiranih sudija i tužilaca i to je jedan vid oslobođenja.
Hvala. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Član 17. dodaje član 28a koji se bavi prekršajima, odnosno novčanim iznosima za prekršaje a po članovima osnovnog teksta zakona. Drugi stav ovog novog člana 28a glasi – Novčanom kaznom u iznosu od 5.000 do 50.000 dinara kazniće se za prekršaj i odgovorno lice u pravnom licu iz stava 1. ovog člana. Ko je to? Ja tražim da se to briše pošto kada gledate članove 56. i 16, 20. i 26, ko je odgovorno lice koje će se isto kazniti ako po članu 1. po stavu 1. ovog istog člana kaže se da je novčanom kaznom u iznosu od 100.000 do 500.000 dinara kazniće se za prekršaje pravno lice obveznik poreza koji u propisanom roku ne uplati porez. A odgovorno lice u pravnom licu, ko je to? Dakle, ono što ostaje kao nejasno a odnosiće se na neke ljude koji će propustiti da uplate obavezu poreza ko će biti to odgovorno lice? Da li će to uraditi kao uputstvo za republičku upravu, da li ćete prihvatiti da se to briše, to je na vama, ja samo ne bih volela da svi zajedno imamo problem pošto neko kada hoćete da kaznite za prekršaj neko ko je pravno lice obveznik uplate poreza, a to ne uradi, ko će da nađe to odgovorno lice? Ako se obraćate na sistematizaciju to je već diskutabilno kada ide automatska prijava kod prekršaja, dakle, ili da vas molim da obratite pažnju na eventualnu primenu ovog stava, da li je svima jasno na koga se odnosi ili da se prihvati moj amandman da se to briše. Hvala vam.
Reč ima ministar Vujović.
Znači, prvo suština, slažem se sa vašom dilemom ako postoji dilema oko toga kada je neko pravno lice, znači, prekršilo zakon, a pošto se ovde radi o registraciji, ovo nije samo nošenje oružja, nego je registracija motornih vozila, vazduhoplova i tako dalje. Prema tome, ako je neko u prekršaju kazniće se ta firma, pravno lice i kazni će se odgovorno lice. To je menadžer te firme ako nije internim aktima drugačije određeno. Znači, ako nije određeno da za plovila odgovara neko drugi, neki zamenik direktora ili tako nešto. Prema tome, mislim da je zakonima o privrednim društvima to regulisano ko je odgovorno lice. Ja drugo rešenje nemam, prema tome, mislim da drugi zakoni definišu. Da ovde ulazimo u to ko je odgovorno lice to bi bilo jako komplikovano. Znači, ovde ideja o tome da se kažnjava i firma i odgovorno lice u firmi zbog čijeg propusta je došlo do neprijavljivanje poreza koji se pokrivaju ovim zakonom. Hvala vam.
Reč ima Gordana Čomić.
Onaj ko piše rešenje o prekršaju ne može da pita, a ko je vama odgovorno lice? To, ponavljam, ili rešite uputstvom ili rešite izmenom ovog člana. Ako hoćete da ovo referiše na Zakon o privrednim društvima, takođe ne može. Nije kod pravnih lica direktor taj koji je zadužen, različite su strukture, a kompanija, akcionarskih društava, svega i prosto neka bude samo jedan oštećen ko nije odgovorno lice, pa ćemo imati nepotrebno problem. Mislim, zato sam predložila najjednostavnije rešenje da se briše zbog toga što se kažnjavanje odgovornih lica piše u drugim zakonima, ali tamo mi piše i na koji način se kažnjava odgovorno lice. Ovo vi stavljate, instituciji prekršaja da on ispisuje rešenje jer mu je dostavljeno da obveznik nije platio porez i on onda radi rešenje i za obveznika i za odgovorno lice, a ne zna ko je. Mislim, nije ni replika, nije ništa, mislim da smo se razumeli da ja želim da otklonim prosto nejasnoće u primeni zakona.
Reč ima Veroljub Arsić.
Pa dobro, možemo ovako da gledamo ovo je samo jedna od fiskalnih zakona, ništa više. Imate i druge fiskalne zakone i druge poreske obaveze, imate Zakon o porezu na dodatu vrednost, pa i tamo piše odgovorno lice. U svakom zakonu, i tu praksu ste vi uveli, odgovorno lice snosi odgovornost za nešto što njegovo preduzeće nije uradilo. E, sad pitanje ko je odgovorno lice. Pa, ne samo da je regulisano Zakonom o privrednim društvima, nego je možete da proverite na svakom sajtu APR ko je odgovorno lice. Znači, možete na sajtu, to je uvek direktor. I, možete da okrećete pravilnike koliko god hoćete, direktor je dužan da isprati zakonitost svog preduzeća kojim rukovodi u svakom delu njegove organizacione jedinice. Zašto postavljate sad glupa pitanja? Ovo je apsolutno znači u svim zakonima. Fiskalnim i drugim zakonima uvek je direktor odgovoran i to je pravna praksa koju ste vi ustanovili što se sad čudite.
Reč ima Gordana Čomić.
Da, zahvaljuje, replika na izlaganje narodnog poslanika Veroljuba Arsića. To da se mene diskvalifikuje da li postavljam glupa pitanja ili pametna ili da li sam glupa ili pametna, možete da me pitate pa ću vam reći i u ofu i na sednici da li ja spada u ružne i pametne. Kada postavljam pitanje, postavljam pitanje zato što smatram da je to zajednička korist za onog ko će primenjivati zakon i da je to zajednički način da potpuno nedvosmisleno pošaljemo poruku i odavde da se porezi moraju plaćati. Mi smatramo da ih povećavate nepotrebno ali da je poreska disciplina nešto što delimo kao vrednost. Način na koji određujmo poreze, ne slažemo se, ali jednom ustanovljeni red, vladavine prava mora da bude. Ako nemate drugi argument nego da mi kažete da sam glupa, to govori sve o snazi argumenata. O meni na moju sreću, a na vašu žalost ama baš ništa. Ono što se inače deci govori, da ne postoje glupa pitanja, tako se deca uče da misle. Postoje samo ljudi koji ne znaju nikakve odgovore na bilo kakva pitanja. Glupih pitanja nema. Zahvaljujem.
Ne sme niko da vam kaže da ste glupi. Jel to neko rekao? Nemojte takav način komunikacije, da govorimo jedni drugima da smo glupi, taman posla. Nema glupih pitanja, ima glupih odgovora. Na član 18. amandman su zajedno podneli poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Obrazloženje za neprihvatanje ovog amandmana je to što se iznosi poreza na upotrebu, držanje i nošenje dobara usklađuju u decembru mesecu sa indeksom potrošačkih cena za prethodnih 12 meseci. Sada vas pitam – šta sve usklađujete sa indeksom potrošačkih cena? Recimo, da li su to plate, penzije, itd? Jer, ako je to slučaj, onda bi verovatno i plate i penzije trebalo da rastu, jer ja ne znam da li ste vi primetili da i potrošačke cene rastu, a paralelno sa potrošačkim cenama za građane rastu i porezi, rastu takse, akcize na struju, na gorivo, na sve druge proizvode na koje ste uveli akcize. Jedino što je istina, jeste da rastu i cene i porezi u Vladi Republike Srbije u kojoj vi vodite finansije i to sve, opet kažem, zarad smanjenja deficita koje je postalo vrhovna vrednost samo po sebi. Ono što mi predlažemo i zašto predlažemo brisanje svih ovih zakona sa kojima ste danas došli, je zato što svaki od tih zakona uvodi nove namete građanima Republike Srbije. Svaki od tih zakona će da ih košta, a kako i sami kažete, kako rastu porezi, tako rastu i cene. Možete vi njima da pričate da cene ne rastu. Gospodin Vučić ovde veoma često govori kako je sve jeftinije nego što je bilo. Međutim, tu niko ne treba da veruje ni Demokratskoj stranci, ni Srpskoj naprednoj stranci, ni Vladi Aleksandra Vučića. Svako kada ode u prodavnicu zna da je pre godinu dana litra ulja koštala 100 dinara a da danas košta 140 dinara, da je kila šećera koštala 40 dinara a da danas košta između 60 i 70 dinara. Možete im do sutra pričati kako cene padaju. Cene rastu, a vi sada povećavate i poreze.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo, činjenica je da cene rastu. Inflacija je 1,5% i to je jedna od najnižih inflacija u poslednjih 20-30 godina u Srbiji. Prema tome, u tome što raste inflacija i što ima inflacije, to je još jedan dobar pokazatelj da se ljudi bore protiv stagflacije, jer je to mnogo veći ekonomski problem. Mala inflacija, a ovo je možda čak i premala, potpomaže privredni rast. To je nešto osnovno u nekoj ekonomskoj teoriji. Ovde se u stvari samo odnosi na neko usklađenje, izbegavanje nekih dodatnih procedura koje bi faktički više koštalo, nego kako trenutno stoji indeks potrošačkih cena i rast indeksa potrošačkih cena. Uz ovako nisku inflaciju i uz ovako niske potrošačke cene, troškovi usklađivanja, recimo, u sledećoj godini, u iznosu ovog poreza verovatno bi bili viši.
Hvala. Reč ima ministar Dušan Vujović.
Ovaj put mogu da se složim sa vašom željom. Ja isto imam želju, a to je da sve bude indeksirano. Ova formula, dobro ste pročitali, indeksira se za proteklih 12 meseci, ali se to radi mesec dana pre isteka godine i na taj način se sve, svi specifični porezi indeksiraju. Oni koji nisu, na primer, za struju, on se ne indeksira, zato što je u procentima. Prema tome, tamo gde je u procentima, tamo nema indeksacije. Indeksacija je samo tamo gde su iznosi dati, specifični porezi, odnosno iznosi dati u apsolutnim iznosima u dinarima. I to ste dobro pročitali. Postoji formula za indeksaciju. Bila je formula za indeksaciju u Zakonu o budžetskom sistemu, imali smo dva puta godišnje indeksaciju, ali smo tu formulu privremeno stavili van snage i stavili globalnu formulu. Nadam se da ćemo vrlo brzo doći do toga da indeksiramo ponovo plate i penzije, koja kaže da plate u javnom sektoru, zbir plata ne sme da pređe 7% društvenog proizvoda, a zbir penzija 11% društvenog proizvoda. Onog momenta kad ostvarimo to, a to ćemo ostvariti uspešnijim privrednim rastom, ja ću biti prvi koji će doći pred vas ovde i predložiti usklađivanje plata i penzija, da budemo sigurno ne ispod tog limita, samo da ostvarimo te rezultate. To je izgledalo čini mi se, kao dosta zahtevna stvar na početku programa. Mi se ozbiljnim koracima približavamo tome i cilj nam jeste da se do kraja ovog programa, znači, tačno za dve godine, cela 2016. i cela 2017. godina, spustimo do tog nivoa time što će društveni proizvod i privatni sektor da porastu, a ne time što ćemo nasilno bilo šta menjati. Tog momenta, čim ostvarimo te uslove, a to su zdrava fiskalna pravila – da se spustimo ispod nekog nivoa, da ne budemo teret ni privredi, ni bilo kome. Hvala lepo.
Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem. Predsednice Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministri i poštovani gosti, ono što jeste zahtevno, a sada smo imali prilike da čujemo i izlaganje gospodina Vujovića i debate koju su vodili on i gospođa Jerkov, dakle, zahtevno jeste, s jedne strane, tih 7% i 11%, koliko ste rekli da je maksimum za plate i penzije u odnosu na Zakon o budžetskom sistemu, da indeksiramo sa povećanjem realnih cena. Ono što jeste zahtevno, ja se potpuno sa vama slažem i mislim da ste vi dobro ovde uočili da imamo nesrazmerni rast cena u odnosu na plate i penzije. Sada imamo još jedan veliki problem – da to ostane na istom nivou, to bi bilo nepravedno. Ali, mi imamo situaciju u kojoj se plate smanjuju, u kojoj se penzije smanjuju. Onda mi imamo duplo veći problem i verovatno da je duplo zahtevniji i verovatno da je duplo komplikovaniji. Znam ja da je to opterećenje za budžet. Niko nije ovde blesav da ne zna koliko je teško finansije jedne zemlje raspodeliti na plan od godinu dana. Ali, imamo realan problem od kog mi konstantno bežimo, odnosno vi kao Vlada Republike Srbije. Ono što je opterećenje za budžet, zamislite koliko je opterećenje za kućni budžet ili za nekoga ko živi od te penzije, ili ko jednostavno ne može da preživi od te plate? Dakle, sada smo došli do suštine. Mi smo zato i predložili da se zakon briše, ali smo otvorili jednu temu koja je veoma važna. Ne možemo da indeksiramo namete sa inflacijom i konstantno da ih usklađujemo, a da to isto ne radimo sa platama i penzijama. Tu je zapravo suština. Iako to jeste veliki problem, morate da nađete rešenje u nekom narednom periodu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Gospodine ministre, samo da vam kažem kako je to izgledalo ranije – povećaju plate i penzije 5%, a onda imamo inflaciju od 12%, što znači da su 7% u minusu. Građani. Ti isti koje spominju. I ovi zaposleni u javnom sektoru, i penzioneri, i svi drugi. Što je najgore, na taj način su uništavali privredu. Jer, svaka inflacija koja je iznad one ciljane, uništava kapital preduzeća. I tako su uništavali realni sektor. Zajedno sa skokom evra, to je znalo da bude i po 25% na godišnjem nivou. Kada sada ovde pogledamo, indeks potrošačkih cena je 1,28%. Tolika je inflacija u Srbiji. Ja znam da je to za vas jako teško da prihvatite da neko bude bolji i odgovorniji od vas, ali, prihvatite jednom. Kažite – inflacija je tolika. Zašto stalno pričate građanima da imaju mnogo veću inflaciju, kada ne postoji inflacija? Mi bismo čak i voleli da bude u onom okviru 4,5% plus-minus 2%. Ali nije. Nije. Nije zato što je došlo do pada cene nafte na svetskom tržištu. Šta sada da radimo? Nemojte više da izmišljate priče. Evo, ja sam glup pa ne umem da shvatim. Ja za sebe to imam pravo da kažem. Kakve veze imaju u indeksaciji troškova života kolika su primanja u Republici Srbiji? Ja to ne mogu da shvatim. Znači, ovaj porez kada je bio uveden, bio je 2.000 dinara. Za vreme vaše vlasti dogurao je do 3.200 dinara. I sad kukate za 40 dinara? Ja to ne mogu da shvatim.
Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Amandman na član 19, je posledični amandman, a amandmane koje sam podnela gde tražim da se brišu ili pojedini stavovi ili članovi, te onda je neophodno da iz ovog Predloga izmena i dopuna Zakona o nošenju i držanju javnih dobara bude brisan i član koji se odnosi na prestanak važenja i objavljivanje u „Službenom glasniku“ svih prethodnih verzija zakona od 2001. godine do danas. Moguće je da se ne razume zašto tražim brisanje. Dakle, namera je da sve vrste naknada i utvrđivanje poreza ostane kako je sada po važećem zakonu i to je način da ponešto od ovoga što vi smatrate da treba uvesti da bude ne amandman „briše se“, ali ovo je neminovan amandman. Ja sam, inače, tražila i da bude promena u Zakonu o oružju i municiji na koji se ovde plaća porez, ali to nije, to je tema Krivičnog zakona, tako da nema veze ni posredne sa plaćanjem poreza. Ono što ću dati kao opasku sad, javiću se po amandmanima za član 20, kolege su predložile brisanje tog člana, kojim se utvrđuje kada zakon stupa na snagu u vezi je sa ovim članom 19, gde se govori o već objavljenim zakonima koji su stupili na snagu. Ne možete vi znati datum kada će zakon stupiti na snagu. Ako glasanje u ovom zakonu bude 26. i 29, Skupština mora da glasa o tome da zakon stupa na snagu osam dana pre. Dakle, to je prosto vezano sa tim da smo već glasali, jer da ja tražim brisanje člana koji se poziva na zakone koji sada više ne važe, jednom kada budete glasali, kada god da glasate, moraće da se glasa po Ustavu.
Hvala. Na član 19. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Da li želite reč? (Ne) Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li želite reč? (Ne) Na član 20. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Da li želite reč? (Ne) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Neko želi reč umesto njega. Reč ima Gordana Čomić.
Spomenula sam u pokušaju argumentacije za amandman na član 19. Dakle, član 20. glasi – ovaj zakon stupa na snagu 1. januara 2016. godine. Zakoni mogu da stupe na snagu ili na osnovu Ustava, a to je osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“ ili stupaju na snagu odlukom, posebnom odlukom Narodne skupštine, o tome da stupi na snagu pre roka utvrđenog Ustavom. Kada imate ovakav član zakona u predlogu zakona onda on možda znači dve stvari ili je bio plan, što je legitimno, da on bude u pretresu, na primer u novembru, u septembru, kada god, tako da je potpuno sve jedno što stoji rok od 2016, jer je datum glasanja ovog zakona dovoljno daleko od 2016. godine, ali to nije slučaj. Dakle, glasanje o ovoj sednici može da bude završetkom rasprave u pojedinostima, koja s obzirom na predstojeće praznike i obeležavanje Božića po Gregorijanskom kalendaru u petak, odnosno u subotu, može da bude ponedeljak ili utorak. To će biti 28. ili 29. Ako se sa ovakvom odredbom glasa 28. ili 29. on ne može da stupi na snagu bez posebne odluke sednice Narodne skupštine. Sve je legitimno, radi se u onoliko slučajeva, samo u ovom trenutku i tokom pretresa je neminovno da neko nešto uradi sa tim članom.
Hvala. Na član 20. amandman su zajedno podneli poslanici poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, ZZS, ZS. Reč ima Marko Đurišić.
Hvala poštovana predsednice. Gospodine ministre, mi smo predložili da se član 20. promeni i da u skladu sa Ustavom i ovaj zakon stupi na snagu od osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“ Republike Srbije. Apsolutno smo nezadovoljni odgovorom koji smo dobili da se amandman ne prihvata, kaže zato što bi dovelo do dvostrukog administriranja istog poreskog oblika za period od 1. januara 2016. godine, do dana stupanja na snagu ovog zakona, kao i za period od stupanja na snagu ovog zakona do 31. decembra, odnosno do kraja 2016. godine. Zašto smo nezadovoljni? Vi se u zakonu koji ćemo usvojiti napisali da je on posledica usvajanja Zakona o držanju vatrenog oružja, koji je stupio na snagu 5. marta 2015. godine. Ja vas pitam – zašto niste onda ovaj zakon dostavili ranije? Zašto smo morali da dođemo u situaciju da o njemu raspravljamo 23. decembra i da ga usvajamo, da ne može u ustavnom roku od osam dana da bude objavljen i onda da stupi na snagu tada i neka se primenjuje od 1. januara, to nije sporno. Ima zakone u kojima se kaže – stupaju na snagu osmog dana od dana objavljivanja, a primenjuju se od određenog datuma. Mene zanima odgovornost, ta reč odgovornost za ne urađeni posao. Ako je posledica celog ovog zakona usvajanje Zakona o držanju vatrenog oružja, koji je usvojen 5. marta, odnosno stupio na snagu, šta je Vladi, odnosno vašem Ministarstvu trebalo skoro devet meseci da dođete sa predlogom ovog zakona. Znači, za nas je to apsolutno neprihvatljivo i ako je potrebno dvostruko administriranje, e onda treba dvostruko da administrira neko ko nije ovaj posao uspeo da uradi za ono vreme koliko je bilo normalno i realno da se uradi. Hvala.
Hvala. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na sledeću tačku. Primili ste amandmane koje su na predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje nadležnih odbora i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Da li želite reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Predlog izmene i dopune Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, to je zakon za koji ja isto smatram da su postojeća rešenja bolja i to je jedan od razloga zašto su amandmani koje predlažem takvi da tražim da se ovim amandmanima brišu svi predloženi članovi. U članu 1. zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji menja se terminologija. Uslovno govoreći o tome šta je tajni podatak u poreskom postupku i šta se smatra i čuva kao tajni podatak. I reči „službene tajne“ zamenjuje se rečima „tajnog podatka“ i u svakom od stavova kojima se definiše šta je bila službena tajna, zamenjuje se rečima „tajni podatak“. Kaže se da se u dodatnom stavu definiše da je u pogledu zaštite tajnih podataka u svemu ostalom što nije propisano ovim zakonom, poreska uprava je dužna da postupa u skladu sa zakonom koji uređuje tajnost podataka, odnosno zakonom koji uređuje zaštitu podataka o ličnosti. Ovo je poreska uprava obavezna i dužna svakako i mi imamo ozbiljan problem sa primenom Zakona o dostupnosti podataka ali i Zakona o zaštiti i čuvanju podataka o ličnosti, kao što imamoi prekršajne postupke zbog toga što ljudi ne smatraju da su obavezni da poštuju taj zakon. Ja donekle razumem da se „službena tajna“ zamenjuje „tajnim podacima“, ali mi nedostaje objašnjenje zašto smatrate da u svakom zakonu posebno treba naglasiti da je rukovaoc podataka dužan da postupa u skladu sa Zakonom koji uređuje tajnost podataka, odnosno zakonom koji uređuje zaštitu podataka o ličnosti. Ako to ne radi, onda je u prekršaju pred tim zakonom ili u krivičnom delu. Smatrajući da je vreme da kako nam piše u izveštaju Evropske komisije, počne horizontalno zakonodavstvo da funkcioniše, što je najbolnija tačka nedostatka primene zakona, a to je da jedno ministarstvo zna šta radi drugo ministarstvo, da se ministarstva međusobno koordiniraju u primeni zakona, zato mislim da je potrebno da imamo svest o tome da je i zakon o zaštiti podataka o ličnosti na snazi. Da samo brišem taj stav, to mi je isto bila dilema, s obzirom da iz drugih razloga menjate reči – službena tajna, kada su poreski postupak i administracija u pitanju, ali želim da uputim snažniju poruku o tome da je nedopustivo nesavesno i mimo zakona rukovati podacima o ličnosti. Hvala vam.
Hvala. Reč ima ministar Vujović.
Mogu da se složim sa idejom da zakone očistimo od onih delova koji su pleonazam itd. To se potpuno slažem, ali mislim da u ovom slučaju, pošto se po prvi put menja terminologija, nije s gorega da se uputi na dva zakona koji to definišu, pogotovu kod nas gde je zakon i samo delovanje koje štiti podatke o ličnosti, da je to novina kod nas u zakonu. Nije s goreg da se to pomene u ovom zakonu. Znači, pošto imamo i novu instituciju i novi zakon koji jasno stavlja tu granicu kad se podaci o ličnosti mogu koristiti a kada ne, odnosno zabranjuje eksplicitno korišćenje tih podataka, to deluje na mnoge zakone, uključujući ovaj zakon. Deluje čak, čini mi se, na neke zakone u kojima to dejstvo u drugim zemljama ne postoji. Tu ćemo imati ozbiljne probleme, recimo, kod formiranja složenih finansijskih instrumenata koji se zasnivaju na pojedinačnim instrumentima, imaćemo problem kako da prevaziđemo pitanje tretiranja pojedinačnih podataka. Mogao bih da prihvatim to, ali mislim da ovo ne šteti ovom zakonu, jer se kaže – u svemu ostalom što nije propisano ovim zakonom, pa se samo upućuje na ta dva zakona. Prihvatam vašu sugestiju da treba da čistimo zakon od suvišnih detalja, ali mislim da u ovom slučaju, pošto je reč o novim stvarima, ovo ne šteti. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su poslanik Balša Božović i zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
U članu 3. izmena i dopuna Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji menja se osnovni član 25, tako da se dodaje stav i taj stav glasi: „Obaveza podnošenja poreskih prijava iz stava 1. tačke 2. ovog člana odnosi se i na likvidacionog, odnosno stečajnog upravnika koji je dužan da u postupku likvidacije, odnosno stečaja podnosi poreske prijave u skladu sa poreskim propisima, uključujući i poresku prijavu za poreski prihod za koji je rok za podnošenje prijave datum posle datuma otvaranje postupka likvidacije, odnosno stečaja. Ja razumem šta ste vi ovim hteli, ali je ipak potrebno objašnjenje da bi ova odredba dodatog stava u članu 25. bila primenjiva. Znači, ovde se videlo, pretpostavljam, iz prakse, da postoje likvidacioni ili stečajni upravnici koji dobiju, ne ulazim u to, legitimno, licenca itd, i on u postupku likvidacije, odnosno stečaja podnosi poreske prijave. Ono što se ovde ne vidi, da li on to podnosi za sebe, pošto se prethodni stavovi odnose na lica, ili se odnosi na lica koja su s njim u postupku stečaja? Može da se tumači i ovako i onako. U jednom čitanju, ako je on dužan da u skladu s poreskim propisima, uključujući i poresku prijavu za poreski period, za koji je rok za podnošenje prijava datum posle datuma otvaranja postupka likvidacije odnosno stečaja… Ovaj dodati stav zahteva vaše pojašnjenje, ako ne i direktno uputstvo za upravu.
Hvala. Na član 3. amandman je podnela Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Član 4. je takođe član gde se u osnovnom tekstu zakona, u članu 29, stav 8. menja. Za ovaj prethodni slučaj dodavao se ceo stav koji govori o obavezi podnošenja poreskih prijava likvidacionih, odnosno stečajnih upravnika i posle perioda za koji je rok za podnošenje prijave datum posle otvaranja postupka likvidacije. Ovde kaže da „organ, organizacija ili drugo nadležno lice za upis u propisani registar lica koja obavljaju delatnost može brisati poreskog obveznika, preduzetnika iz propisanog registra, pod uslovima propisanim u stavu 7. ovog člana, pa je u slučaju ne postojanja dokaza o prestanku obaveza po osnovu doprinosa za penzijsko-invalidsko osiguranje ukoliko su ta lica stekla pravo na penziju, shodno odredbama zakona kojima se uređuje penzijsko i invalidsko osiguranje“. Znači, ova promena je izuzetak. Nikad ne valja kada na ovakav način u Zakonu o poreskom postupku i administraciji uvodite izuzetke. Govori se o tome da ima neko ko je nadležan da upiše u propisani registar lica koja obavljaju neku delatnost. Ko je nadležan da upiše, taj je nadležan i da ispiše. Vi ovde dajete izuzetak da ako je neko otišao u penziju, a nema dokaza da li se ti dokazi odnose na druga lica ili za njega. Ja razumem nameru, ali je to napisano nejasno. Čim nešto napišete nejasno, naći ćete u poreskoj upravi, u odgovarajućim organima Mariju Marković, Petra Petrovića, Milana Jovanovića, koji će potpuno pogrešno primeniti odredbu. Ne očekujem da prihvatite moje sugestije, onda vas molim da jasnim uputstvom ili podzakonskim aktom o registru slučajeva kada to radi organizacija, koja inače upisuje u propisane registre, da vam neko dođe i kaže – ja idem na penziju, imam pravo na penziju, ali nemam dokaz o plaćenom penzijsko-invalidskom osiguranju za sebe ili za druga lica, da ne bi bilo zabune.
Reč ima ministar Vujović.
Komentar i na prethodni i na ovaj član. Znači, ovaj dodatak se odnosi na stav 1. tačka 2. To su poreske prijave poreskoj upravi na propisanom obrascu u roku i na način uređen poreskim propisima. Samo se na to odnosi ovaj dodatak. Drugim rečima, stečajni ili likvidacioni upravk mora da podnese poresku prijavu, iako je stečaj nastupio pre nastupanja roka za podnošenje prijave. Znači, on na sebe preuzima tu obavezu, samo smo to hteli da naglasimo, da se ne dešava situacija gde ulaskom u stečaj nastaje haos, firma, organi ne funkcionišu, ne podnose poreske prijave i ostalo. Drugi član, član 29, gde se definiše mogućnost brisanja, mi ne menjamo nadležnost, kaže – organ, organizacija ili drugo lice nadležno za upis u propisani… Ovo što ste vi rekli će ostati. Znači, onaj ko je nadležan za upis, biće nadležan i za brisanje, ali se samo omogućava da to bude usklađeno sa onim stvarima koje se dešavaju u postupku stečaja ili likvidacije. Ne menjamo nadležnost ni pošto. To ne smemo da radimo, ali se samo dozvoljava ta mogućnost. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo, po ovom članu 4, mislim da je ovo rešenje jako dobro, kada su u pitanju preduzetnici, kada je u pitanju preduzetnici koji su stekli pravo na penziju. Njima se ne omogućava da ne plate one obaveze za koje su dužni prilikom zatvaranja radnje, prilikom brisanja iz registra, izuzev, kada odlaze u penziju, na doprinose za socijalno i penzijsko osiguranje, jer za te iste doprinose za socijalno i penzijsko osiguranje postoji zakonska mogućnost da im se odbije od buduće penzije, tako da nema potrebe da ljude maltretiramo, ako već nemaju dovoljno para, da sada uplaćuju i te iznose, pa da im se nakon toga od penzije oduzima taj iznos. Mnogo je prostije, mnogo je jednostavnije, jasno rešenje. Ništa država ovim ne gubi, već se samo ubrzava poreski postupak i olakšava život ljudima koji su stekli pravo na penziju. Mislim da je jako dobro rešenje, jako životno, i te kako primenjivo i biće na zadovoljstvo onih koji odlaze i koji su stekli uslove za odlazak u penziju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Ovde je sasvim jasno, kolega Antić je čak izneo određene pretpostavke koje su potpuno ispravne. Znači, ovde da može da prekine delatnost preduzeća da bude, odnosno preduzetnik i da bude brisan iz registra ukoliko stekne pravo na penziju, a nema dokaze o izvršnom penzijskom i invalidskom osiguranju. Sada se postavlja jedno pitanje, a čemu onda briga? Znači, ako nemate dokaze i nije uplatio te poreske obaveze, ne može ni da ostvari pravo na penziju. U njegovom je interesu da to uradi ili će morati da čeka da ispuni još neki uslov. To čekanje će mnogo više da ga košta nego sama uplata penzijskog i invalidskog osiguranja. I, na kraju, biće mu umanjena poreska osnovica, odnosno penzija za onaj period gde nije uplatio doprinose. Ne vidim zašto je ovde tolika briga. Jedino se omogućava preduzetnicima koji imaju problema sa svojom likvidnošću da ne prave još veće troškove, već da zatvore svoje preduzetničku radnju, a da u kasnijem postupku ostvare pravo na penziju.
Hvala. Na član 4. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov? Želite reč? (Ne) Na član 5. amandmane u istovetnom tekstu podneo je narodni poslanik Balša Božović, i zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorić i Jovan Marković. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, predsednice Narodne skupštine. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, poštovani gosti, dakle potpuno je jasno da ni ovde nismo imali vremena da razgovaramo u načelu i da nametnemo temu suštinsku što je sistem jednostavniji mnogo je bolja i efikasnija naplata. I mi raznim komplikacijama jednostavno imamo loše naplate dugi niz godina i to nije samo kada je ova Vlada u pitanju, nego i kada su druge vlade u pitanju i tu treba biti potpuno realan i iskren. Međutim, ono što je veoma važno za nas jeste da ne želimo da se ovaj zakon, i uz neke dobre članove, usvoji kompletno iz prostog razloga što ima niz nedostataka. U ovom konkretno imamo situaciju u kojoj se vraćaju neke stvari koje su postojale pre 2012. godine, odnosno pre 2013. godine i koje su, hajde da kažemo. Vlada Mirka Cvetkovića ustanovile i sada ih vraćate na staro, a ono što je gospodin Krstić kao veliko čudo svetsko koje je došlo u Srbiju da spase građane Srbije uradio, to se sada sklanja u stranu i to sada za Vladu Republike Srbije više nije dobra stvar. E, sada nam nije jasno tačno kada je i u kom periodu dobro funkcionisao sistem. Da li za vreme Krstića ili pre njega, ali to opet za nas nije važno. Važno je zbog građana koji ne samo da svakodnevno učestvuju u ovoj šaradi, već jednostavno ne mogu do kraja da budu sigurni da li Vlada Republike Srbije, da li ministarstvo u ovom slučaju finansija vodi zapravo računa o tome kako i na koji način će njihov novac dospeti u budžet Republike Srbije i kako i na koji način će se trošiti. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, neprihvatljiv amandman na član 5. tekst „briše se“, a ne prihvatljivo apsolutno obrazloženje amandmana. Dakle, kaže – predloženim brisanjem se otklanjaju štetne posledice po građane Srbije. Ne znam kakve štetne i ne znam da li prethodni govornik, predlagač amandmana i ja, živimo u istoj zemlji ili živimo u istom vremenu? Ne znam na koje štetne posledice misli? Možda na štetne posledice vašeg sistema, odnosno vaših godina kada ste vršili vlast, kada su vaši tajkuni mogli da ne plaćaju porez i da budu ne kažnjeni zbog toga i da se bogate na račun građana? Sada to nije slučaj. Sada apsolutno ne postoji, dakle, selektivna naplata poreza, a da ne pričamo o tome da je i stepen naplate poreza neuporedivo veći nego u vreme kada je stranka prethodnog govornika vršila vlast. Naplata poreza je preko plana. Dakle o tome svedoči podatak, da ne čitam kao malopre da je samo u avgustu naplaćeno ukupno 19,4 milijarde poreza za razliku od prethodnih vremena. O tome svedoči podatak da je prvih sedam meseci ove godine naplata poreza 101,4% u odnosu na plan, a 101,3% u odnosu na uporedni pregleda sa prošlom godinom kada je opet bila veća naplata nego ranijih perioda. Dakle, ja ne znam, pa o tome svedoče podaci. Vrlo merodavni podaci. Dakle, ja ne znam o kakvim štetnim posledicama se radi ovde. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 5. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov? Želite reč? (Ne) Na član 6. amandmane u istovetnom tekstu podneo je narodni poslanik Balša Božović, i zajedno Nataša Vučković i Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović, Jovan Marković, i zajedno Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala poštovana predsednice. Ja sam nešto malo o ovom članu, odnosno o ovoj promeni koju predlagač predlaže govorio i u načelnoj raspravi, ali nekako tada smo ostali bez TV prenosa, pa građani nisu mogli da čuju, jer u odloženom tamo posle ponoći, malo ko je mogao da čuje moje izlaganje, ali i odgovor ministra. Naime, o čemu se radi, u članu 6. se produžavaju rokovi za obaveznu elektronsku prijavu poreza. Za godinu dana porez na dobit pravnih lica odlaže se za tri meseca, za akcize za godinu dana, porez na prihod samostalnih delatnosti za preduzetnike za godinu dana, porez na premije za tri meseca itd. Ono što je ministar odgovorio to je da bi on voleo da je ispoštovan rok koji je inače on predložio, a ova Skupština usvojila u oktobru mesecu, ili septembru mesecu 2014. godine. Pošto je isticao rok koji je prethodnik gospodina ministra, jedan genije kako su ga ovde nazivali, došao u junu sa predlogom da od oktobra bude obavezna elektronska prijava, onda kada je ministar shvatio da ne može tako kratko, on je rekao – hajmo godinu i dva tri meseca. Sada je prošlo tih godinu i dva, tri meseca, sada se traži novih godinu dana ili tri meseca u nekim slučajevima. Mene zanima ko je odgovoran opet? To pitanje odgovornosti ja ne mogu da dobijem. Ko je odgovoran za posao koji nije izvršenu roku koji je ova Skupština donela, ministar predložio rok, vi usvojili rok, sada se taj rok nije ispoštovao, traži se produženje, a niko nije odgovoran? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem predsednice Narodne skupštine. Da se nadovežem na gospodina Đurišića, u pitanju je etika odgovornosti za koju Vlada Republike Srbije ili nije čula, ili je ne primenjuje. Dakle, kada obećate građanima, kada obećate zbog čega vi vršite vlast u njihovo ime morate da onda u određenom periodu snosite odgovornost za stvari koje ste obećali, a niste ih realizovali ili ih niste uradili. Samo tako možete doprineti demokratizaciji društva. Samo tako možete pred građanima iznositi kom tempu, u kom vremenskom periodu je Vlada radila dobro, koji ministri su podbacili, koji su mogli da urade bolje svoj posao itd. zbog čega? Zato što se pretpostavlja da ministri Vlade Republike Srbije žive od plata i primanja koja su takođe sastavni deo budžeta, koji se na ovaj način puni, dakle i vas kao i narodne poslanike građani plaćaju. Ne plaćate i ne finansirate sami sebe. Dakle, kada obećate primenu elektronske prijave poreza i onda je pomerite za godinu dana, neko mora da izađe i kaže, u najmanju ruku ja se izvinjavam građanima zato što nisam efikasno obavljao svoj posao. Kada je u pitanju ovaj zakon i kada su u pitanju i naplata poreza, morate da budete svesni da je to isključivo odgovornost onih koji trenutno vrše funkciju ministara u Vladi Republike Srbije. Kada pričamo o naplati poreza, imate potpuno javan podatak, naplata PDV je sve gora i gora iz godine u godinu i mnogih drugih poreza. Ono što je veoma važno jeste da vi predstavljate sliku mnogo lepšom nego što ona to zapravo jeste i to je suština ove Vlade, Potenkinova sela, ništa drugo. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima ministar.
Ja sam rekao u uvodnom izlaganju da prihvatam primedbe i da smo odgovorni svi, poreska uprava i ministar pod kojim se poreska uprava nalazi. Znači, prihvatam punu odgovornost za to. Ako mislite da to treba, da se ulazi u detalje ko je odgovoran da se nalazi pravi razlog, možemo i to da uradimo. Apsolutno ne bežim od odgovornosti. Ovde je pitanje malo složenije, pošto prelazak na elektronski sistem prijavljivanja poreza ne zavisi samo od rada i dobre volje pojedinaca, nego zavisi od sposobnosti sistema, postojećeg sistema da obezbede svim građanima da u onim tzv. vršnim opterećenjima kada se sve poreske prijave daju da opsluže sve poreske obveznike. Prema tome, ja sam po sugestiji, predlogu poreske uprave i stručnih ljudi iz Ministarstva finansija predložio inovirane rokove u septembru prošle godine, zato što su nam isticali rokovi, morali smo tada u kratkom roku da ih promenimo. Sada predlažemo posle godinu dana i više, predlažemo rokove koji mislim da su realnije izračunati i da ćemo uspeti da nađemo sva softverska i hardverska rešenja koja su neophodna da se na teritoriji Srbije 182 kancelarije poreske uprave, koja prolazi kroz proces transformacije i prelaska na moderniji sistem razreza i naplate poreza. Nadam se da ćemo ove rokove, ako mislite da treba da ulazimo u detalje oko tih rokova, možemo. To je u prvom delu. Znači, potpuno se slažem. U drugom delu mogu da vam kažem da nezavisno od toga što ovo elektronsko prijavljivanje kasni i što smo deo poboljšanog sistema prijavljivanja poreza već dobili priznanje od ljudi koji ocenjuju uslove za vođenje podbiznisa u Srbiji i podigli se po tom osnovu za dosta mesta. Sve zajedno za 20 i nešto u odnosu na 91 mesto, odnosno devet mesta u odnosu revidirano mesto, ali moram da kažem da nije tačna konstatacija da porezi padaju. Porezi rastu. To što se neto PDV smanjuje, smanjuje se zbog toga što se povećava iznos koji se daje za povraćaj PDV koji je vrlo usklađen sa povećanom investicionom aktivnošću koja je oslobođena PDV i povećanim iznosom. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić. Nešto neće da reaguje. Izvadite karticu i ubacite ponovo.
Koristiću vreme svoje poslaničke grupe. Podržavam ovaj amandman i gospodin ministar je prihvatio tu vrstu odgovornosti i nije ovo prvi put da se kasni u realizaciji nečega što je preuzeto. Podsetiću vas gospodine ministre, vi tada niste verovatno ni bili u zemlji da je prva elektronska poreska prijava podneta 6. februara 2009. godine, od tada u Srbiji imamo kompletnu infrastrukturu koja može podrži ovakav način prijavljivanja i prošlo je više od šest godina da nije bilo primene svih onih alata koji to omogućuju, od elektronskih potpisa preko sertifikata i svih ostalih elektronskih mogućnosti. To je ono što znam i direktno sam učestvovao u tome. U obrazloženju ovog zakona i posebno ovog člana je to da nema dovoljnih kapaciteta niti softverskih, verovatno ni hardverskih, ali i mogućnosti i znanja u samoj poreskoj upravi i mislim da je ključno pitanje zaista reći zbog čega se nije iskoristilo tih šest godina za unapređenje čitavog ovog sistema i zbog čega ne reći ko nosi ključnu odgovornost. Odgovornost do 2012. godine je nosila, tako ste stalno govorili, ona prethodna vlada. U te tri godine je urađeno puno toga u pomeranju i efikasnosti vođenja ovog sistema i uvođenja elektronske naplate poreza, ali sa druge strane od 2012. godine, skori tri i po godine, nije urađeno skoro ništa jer samim odlaganjem primene ovog zakona i ovog člana mi prihvatamo takav model ponašanja i mislim da je važno u nekom trenutku preseći, a posebno kada implementirate nova softverska rešenja vrlo je bitno dati čvrste rokove da bi se ti rokovi poštovali. I sledećeg puta ćete doći ovde pred Skupštinu i predlagati novo odlaganje, ja se nadam da to neće biti tako, ali mislim da su to navike koje se nasleđuju na ovakav način uz tolerisanje i bez jasnog odgovora ko je odgovoran zbog toga što u protekle tri i po godine ovaj posao nije završen.
Zahvaljujem gospodine Ćiriću. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić, po amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, lako je govoriti o odgovornosti. Sasvim sigurno da niko nije srećan zbog produžavanja ovih rokova, a ja bih moje poštovane kolege podsetio da kada smo uvodili elektronske lične karte i elektronske pasoše da smo u ovoj Skupštini bar jedno pet, šest puta produžavali te rokove i da ni jednog trenutka nisu govorili o odgovornosti onih koji su eventualno krivi za to, a to su u svakom slučaju članovi njihove političke stranke. Znači, nije lako uvesti neki novi sistem. Mi smo dosta siromašno društvo. Kapaciteti naših institucija su često problematični. Ima tu problema. Osim toga, ovaj rok se produžava samo za još neka tri meseca. Nije to neka drastična promena u odnosu na ono što imamo predloženo. Pa dajte da budemo malo i samokritični i da realnije sagledamo mogućnosti naše administracije i našeg društva. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su podneli narodni poslanik Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr. dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite gospodine Đurišiću.
Hvala predsedavajući. Mi smo predložili u ovom amandmanu neke jezičke korekcije koje predlagač nije prihvatio. Ono što je vrlo važnije je suština predloga izmena zakona kako je to predlagač predložio. Naime, predlagač je predložio da se redosled uplaćenog iznosa vrši po sledećem redosledu – da prvo ide iznos glavne poreske obaveze, pa kamata, pa troškovi naplate, a ranije su bili – troškovi naplate, kamata, iznos glavne poreske obaveze. Ovo rešenje koje je sada predlagač predložio je postojalo u prethodnom zakonu i kada je ministar, ne ovaj ministar finansija nego ministar pre njega, taj genije, dolazio on je rekao – moramo da obrnemo redosled onako kako je ova skupštinska većina usvojila zato što po odluci Ustavnog suda više ne može da se primenjuje komforni metod obračuna kamate i da je to obaveza usled odluke Ustavnog suda. Sada sam zbunjen vraćanjem na staro. Prvo, ima još u ovom zakonu vraćanja na staro, na ono što nije valjalo, najgore na svetu i sve ono što je bilo. Pričaćemo o tome, ali u ovom slučaju sam sada zbunjen da li će se ponovo primenjivati taj komforni metod obračunavanja kamate, odnosno kako narod kaže – kamata na kamatu jer ako ovim redosledom se bude umanjivao dug, ostajaće uvek na kraju kamata i troškovi naplate i onda će se na osnovu toga, da li će se u stvari na osnovu toga, to je moje pitanje, obračunavati kamate da ne dođemo u situaciju da Ustavni sud reaguje jer nam je tako objašnjeno? Kada je menjano ovo, objašnjeno je da je to zbog odluke Ustavnog suda. Tako je ministar Krstić rekao, govorio, predložio i ova Skupština usvojila i sada vraća na ono staro što je bilo pre toga. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Ovaj put za razliku od drugih situacija kada sam često imao rezerve potpuno se sa vama slažem. Mogu da produbim tu analizu da će ovo rešenje biti ponovo loše. Ustavni sud nam je nametnuo ekonomski neodrživi koncept da ne postoji kamata na kamatu i mi ovo rešenje predlažemo da bismo izašli iz te zamke prethodne i zbog toga tražimo da se red naplate… Znači, kada imate ukupni dug sa troškovima, kamatom itd, prva uplata koja stigne će se skidati sa glavnice. Prema tome, ako ste bili dužni 1.000, kamata je bila 500 i troškovi 100, vama se prvo skida tih 1.000, pa posle toga 500 kamata i na kraju se plaćaju troškovi. Šta je problem sa ovim rešenjem? Znači, on poštuje Odluku Ustavnog suda da se ne dozvoljava kamata na kamatu, ali predviđa ovde mogućnost da obveznik plati tih prvih 1.000 i da kamatu ne plati nikada, jer kamata na kamatu ne ide. Prema tome, mi ovim de fakto šaljemo signal da kamatu i ne morate da platite. To je jako loše, ali to je rešenje na koje smo bili prinuđeni. Bilo bi bolje da se plaća proporcionalno i glavnica i dospela kamata, ako već ne možemo da primenjujemo ono što ceo svet primenjuje. Pitanje visine kamatne stope je drugo pitanje, ali pitanje da je kamata dohodak, pa samim tim i kamata na kamatu i glavnica mora da ide, je pitanje bez kojeg bi se ekonomska teorija i praksa srušila svuda u svetu. Znači, dok ne ispravimo tu nepravdu sa odlukom Ustavnog suda, ovo je rešenje koje predlažemo. Ja imam ozbiljno profesionalno ograničenje, ali kao ministar koji podržava predloge koje smo dobili, ovo je izlaz iz postojeće pat situacije i ovo je mogućnost da obveznici plate prvo glavnicu, a nadam se da će platiti ukupan dug, posle toga kamatu i na kraju troškove. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 8. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 9. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 10. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem, gospođo Jerkov. Na član 11. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 11. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici: Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, magistar dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 12. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Na član 12. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, magistar dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite, gospodine Đurišiću.
Mi smo predvideli našim amandmanom da se dodatno pojača transparentnost u javnom nadmetanju kada se oglašava prodaja pokretne stvari u javnom nadmetanju ispred Poreske uprave. Uglavnom, poenta je da su to bile manje jezičke izmene, ali je suština da se ponovo ovim zakonom, ovom predloženom izmenom koju je sada ministar predložio, vraća na rešenje koje je postojalo u zakonu iz 2010. godine, koje je ministar Krstić u svom nadahnutom, a na sreću Srbije kratkom, ministrovanju hteo da promeni. Pošto je vreme pokazalo da ovo, kao i mnoge druge stvari koje je on radio, nije baš bilo u korist građana Srbije, vraćamo se na ono rešenje iz tog nekog prethodnog vremena. Meni je drago da je Ministarstvo sagledalo to da se neke stvari koje su rađene u tom periodu nisu pokazale kao dobre i da se vraća na rešenja iz tog prethodnog lošeg, najgoreg, najstrašnijeg perioda, kako ovde slušamo u raspravama o mnogim zakonima. Znači, mi pozdravljamo što je ovo rešenje ovako uvedeno i mislimo da se ovako kako je uvedeno sada obezbeđuje veća transparentnost u postupku prodaje pokretnih stvari, u postupku prinudne naplate, što je bilo smanjeno suštinski izmenama koje je ministar Krstić predložio, a ova skupštinska većina, naravno, usvojila.
Zahvaljujem. Na član 13. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre i poštovani gosti, predložili smo brisanje ovi članova iz prostog razloga što ne smatramo da je celokupan zakon u interesu građana Republike Srbije, iako, kao što ću ponoviti, nismo imali prilike da o njemu raspravljamo u načelu, jer je vrlo šturo on pominjan i od strane ministra koji je došao da obrazloži u nekih 45 minuta do sat vremena desetine zakona koji se tiču nekog života u 2016, 2017. i 2018. godini. Konkretno ovde u članovima koje je obrazlagao malopre i gospodin Marko Đurišić i sada ja radi se o tome da imamo sukob dve politike Vlade Republike Srbije. Jedna koja je bila, čini mi se, pogubna, a to je ta da je gospodin Krstić, koji je bio ministar u jednom kratkom periodu, mnoge stvari promenio na štetu samog sistema, kao što smo imali prilike da čujemo. I ministar Vujović je rekao da je sistem kriv, a ne pojedinci. Dakle, na štetu sistema je Vlada Republike Srbije omogućila određene promene, a te promene nisu dovele do poboljšanja i sada se vraćamo na staro. Sada se vraćamo na onu poresku politiku koju je vodila Vlada Mirka Cvetkovića, koja je proglašena nestručnom, zločinačkom, lopovskom itd. Jednostavno, nije više nikome jasno kada je zapravo Vlada Republike Srbije radila u korist građana, u kom periodu, s obzirom da smo u četvrtoj godini vlasti koja polako ističe, a boljeg života od reformskih zakona i kada je ova oblast u pitanju građani Srbije ne vide. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Ja moram pre svega da protestujem zbog obrazloženja za neprihvatanje našeg amandmana, jer smo mi tražili jednu jezičku izmenu, da se reč: „o zastarelosti“ zameni rečima: „kojima se uređuje zastarelost“. U obrazloženju se kaže da se amandman ne prihvata iz razloga za neprihvatanje amandmana drugih kolega poslanika, a oni su tražili brisanje celog člana. Mislim da to nije korektno, jer mi smatramo da je ova izmena dobra koju je Vlada predložila, sem ovog jezičkog dela. Zašto mislimo da je dobra? Zato što je ovo još jedna izmena koju je uveo ministar Krstić i promenio 2013. godine, a ovim izmenama se vraća na staro. Znači, ovim izmenama se vraća da se odredbe, tj. u zakonu sad treba da stoji da se odredbe ovog Zakona o zastarelosti prava na utvrđivanje naplate i povraćaj ne primenjuju na doprinose za obavezno socijalno osiguranje, što je postojalo u zakonu dok nije došao ministar Krstić, a onda je ova većina to sve aminovala. Sada je došao drugi ministar, hvala Bogu, on je video da tu nešto ne valja, vraća na ono staro kako je bilo i ja se nadam da će ova većina to prihvatiti. Ali, opet bez ikakve odgovornosti. Šta je sa ovih prethodnih godinu dana? Šta ćemo sa onim ljudima koji su oštećeni primenom zakona onako kako je ovde predložio ministar Krstić, a ista ova većina ovde, isti ljudi aminovali? Mislimo da je to neodgovorno. S druge strane, mislim da nije u redu da se naš amandman odbija po automatizmu bez da se pročita šta smo mi predložili, mi smo predložili jednu jezičku izmenu, a vi možete da se složite sa njom ili ne. U suštini, mi podržavamo ovu izmenu koju je Vlada predložila zato što je ona dobra, bolja od onih rešenja …
Gospodine Đurišiću, ako mogu samo koju reč, ja sam pogrešio što prvo nisam dao reč ministru, a on je rekao da želi da prihvati ovaj amandman.
Hvala vam.
Reč ima ministar. Izvolite.
Hvala lepo. Predlažem da se prihvati ovaj amandman i da ne bi bilo dileme želim da pročitam kako glasi posle toga. Znači, odredbe ovog zakona kojima se, ubacuju se reči – kojima se uređuje zastarelost, pa se nastavlja sa tekstom prava na utvrđivanje naplatu i povraćaj ne primenjuju se na doprinose za obavezno socijalno osiguranje. Prihvata se takav amandman. Hvala lepo.
Zahvaljujem gospodine ministre i konstatujem da je predstavnik Vlade prihvatio amandman. Na član 14. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandmane su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Reč ima Milan Petrić.
Naime, u ovom amandmanu u stavu 3. koji se tiče zapisnika o terenskoj kontroli mi tražimo da se podnošenje primedbe u roku od dva dana koje je sada trenutno predloženo poveća na pet radnih dana. Ipak, smatramo da je rok od dva dana prekratak jer u suštini sve ono što se nalazi u tom zapisniku o terenskoj kontroli kasnije će biti predmet sankcionisanja ili ne sankcionisanja, pa smatramo da osobama koje nisu toliko naučene o tom zapisniku da bi trebalo povećati vremenski period na pet dana. Zahvaljujem.
Na član 18. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandmane su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima gospodin Đurišić.
Ovaj deo Predloga zakona govori o kaznama i sad obrazloženje zašto se naš amandman ne prihvata, to je zato što smo mi tražili da ostane propisana kazna od 150.000 dinara za slučajeve kada poreski obveznik pravno lice ne podnese poresku prijavu na vreme i ne plati porez. Slažem se da je ovo usaglašavanje sa Zakonom o prekršajima, ali sada u zakonu imamo jednu nelogičnost. Znači, biće ista kazna za dva različita prekršaja. Do sada je postojala veća kazna u slučaju da ne blagovremeno prijavite porez i ne platite ga bila je veća, a manja kazna je bila da ako ne blagovremeno prijavite i platite ga. Tako da je pomalo besmisleno da postoji ista kazna za ipak dva različita slučaja. Mislim da je onda trebalo ako se već išlo na ovo smanjenje zbog usklađivanja sa Zakonom o prekršajima da se smanji za ove slučajeve gde se ne blagovremeno prijavi porez, a on se plati. Mislim, da na ovaj način jezički imamo dva stava jednog člana koja bi mogla da postoje u samo jednom članu, da se samo kažnjava onaj koji je ne blagovremeno podneo prijavu sa 100.000 bez obzira da li je platio ili ne platio porez, taj deo potpuno ne utiče na visinu kazne i u tom smislu smatramo da je loše ovakvo rešenje koje će ostati u zakonu. Naše je bilo da postoji, da ostane ta razlika, a ona ako već nije bila moguća zbog Zakona o prekršajima mislim da je moglo da se nađe drugo rešenje i da se ova dva stava spoje u jedan i da se propiše kazna za ne blagovremenu prijavu poreza bez obzira da li ste ga kasnije platili ili ne. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Đurišiću. Na član 25. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 28. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Kao i za druge članove ovog zakona predložili smo da se briše pošto smatramo da su postojeća rešenja u zakonu koji je na snazi odgovarajuća i ovde u članu 28. kaže se da se izmena odnosi na tačku 2g gde se posle reči – osim za lica iz člana 29. stav 8. ovog zakona dodaju zapeta i reči – za obaveze po osnovu doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje ukoliko su stekli pravo na penziju shodno odredba zakona kojim se uređuje penzijsko i invalidsko osiguranje. Kada se unosi ovakva odredba kojima treba u suštini opet da se napravi izuzetak onda ostaje da se tumači, pretpostavljam, da su odredbe zakona kojim se uređuje penzijsko i invalidsko osiguranje one koje su trenutno na snazi. Izuzetak podrazumeva da je član kojim se definiše sve ono što podrazumeva lice iz člana 29. takav da te obaveze jesu ili nisu iznos koji se izračunava ili ne.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo, ovaj član u stvari odnosi se na član 4. o čemu smo već razgovarali, da preduzetnici koji su stekli pravo da odu u penziju mogu doprinose za penzijsko i invalidsko osiguranje da isplate od svojih penzija, tako da, s obzirom da je Vlada predložila ovaj institut, sasvim je normalno da je na red došao i ovaj član i kao što sam i malo pre rekao, mislim da je prihvatljiv i treba ovaj amandman odbiti, jer bi to bilo negiranje člana 4. Predloga zakona.
Na član 28. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 29. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Izvinjavam se, da li je sada u pitanju amandman na član 29? Jeste, hvala. Dakle, član 29. se odnosi na član 118b. gde se dodaje novi stav koji glasi: „Novčanom kaznom od 100 hiljada do dva miliona dinara kazniće se za prekršaj Državna lutrija Srbije, odnosno pravno lice ako poreskoj upravi ne dostavi dnevne, mesečne i godišnje izveštaje o prometu, u pisanoj ili elektronskoj formi“, pri čemu drugi članovi menjaju mesta. Moje pitanje je da li su obaveze Državne lutrije i prekršaji koje čini bile navedene u bilo kom drugom članu ili je ovo samo za dodatni prekršajni iznos, uvođenje obaveza Državnoj lutriji u slučaju izostanka dnevnih, mesečnih i godišnjih izveštaja o prometu? Zašto je ovo pitanje? Da li zato što su stavljeni za prekršaje dnevni, mesečni i godišnji ili je to odredba koja se dodaje kao novi stav, zbog toga što se iz prakse videlo da nedostaju mesečni, dnevni ili godišnji izveštaji? Samo je to pitanje.
Reč ima ministar Dušan Vujović.
Vaš osećaj ovde je tačan. Želeli smo da ovom dopunom koja nije suštinski vezana sa ostalim dopunama, samo je dopuna zakona, da se jasno i nedvosmisleno kaže da je potrebno da dostavljaju dnevne, mesečne i godišnje izveštaje, da bi poreska uprava imala indicije o tome šta se dešava, da ne dođemo u situaciju da reagujemo kada su se već problemi dogodili. Prema tome, ovo je samo dopuna da bismo imali pravovremene informacije i pune informacije.
Zahvaljujem. Na član 29. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 30. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Član 30. bavi se tehničkim uslovima, odnosno podnošenjem poreskih prijava i on u dva stava glasi: „Poreski obveznik koji obezbedi tehničke uslove, može u periodu od 1. januara 2016. godine do 29. februara 2016. godine, istovremeno sa podnošenjem poreskih prijava iz člana 6. st. 2. i 5. i stav 6. podtačke 1) i 2) ovog zakona, u pismenom obliku neposredno ili putem pošte da te poreske prijave podnosi i u elektronskom obliku na propisani način.“ Drugi stav: „Na osnovu poreskih prijava iz stava 1. ovog člana podnetih u elektronskom obliku, neće se evidentirati poresko zaduženje na računima poreskih obveznika“. Da li to znači da ako je u pitanju, u pisanom obliku, da će se onda evidentirati? To je poenta. Ja sam vrlo privržena e-upravi, e-vladi i svemu što nosi prefiks „e“ i znam koliko to teško ide. Sedam godina je trajala borba da nema pečata i da nema pitanja gde je pečat, a pet godina je trajala borba za „pej pal“ čisto bez izmena Zakona o deviznom poslovanju. Ne znam zašto, verovatno iz urođenog optimizma, ali ako i u koga polažem nade da će biti tvrdoglav u e-upravi, onda je to Ministarstvo finansija i Uprava prihoda, zato što to svima olakšava posao koji treba da bude obavljen. Sada, ovde imamo u zakonu da oni, svi mi, građani, da imamo izbor i ja razumem zašto imate izbor, ali bojim se da će ovako definisan član samo nastaviti dugogodišnje odlaganje i izbacivanje pečata. Nadam se da neće. Želim da iskoristim i ovaj amandman da bismo zaboravili komičnu prošlost na elektronsku izjavu o davanju novca, da se donese pečat i da se donese foto-kopir lične karte sa čipom. To se dešava, to se prosto dešava i mi to svi ne volimo da se dešava, ali to nema veze ni sa vlašću, ni sa opozicijom, ali ima veze sa nečim što treba da bude svakodnevnica u našem sistemu. Dakle, ja sam privržena i podršku dajem naporima Ministarstva finansija i Upravi prihoda, koja će potpuno svu vrstu komunikacije oko poreskih prijava, izveštaja, premestiti na e-poslovanje.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Dušan Vujović.
Samo kratko da potvrdim vašu intuiciju. U prelaznom periodu pre 1. marta, kada stupa na snagu obavezno elektronsko prijavljivanje, obveznik će moći da prijavi u pismenoj formi, neposredno ili putem pošte, mogu da prijavljuju i elektronski, ali elektronski neće biti obavezujuće. Prema tome, zato postoji ovaj drugi stav koji samo to kaže i to je samo zbog konzistentnosti, da ne tvrdimo nešto, jer dok ne postoji obaveza, nemože ni da bude obaveza. Hvala.
Na član 30. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 31. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Amandman na član 31. je neminovno posledični amandman, pošto je moja namera bila da zadržimo postojeće rešenje u najvećem delu i ja bih volela da imam Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji takav da zaista imamo raspravu o jednom stavu ili dva stava u tri člana koji bi poboljšali zakon. Ovo, nažalost, nije slučaj, pa je neminovno da i ovaj član koji obavezuje da objavljeni zakoni koji su na snazi, prestaju da budu na snazi, odnosno da se raspored uplaćenih iznosa po osnovu dospelih poreza i sporednih poreskih davanja zaključno sa 31. decembrom 2015. godine, izvršiti primenom odredbe člana 70. stav 2. Zakona o poreskom postupku i administraciji, a koji su objavljeni u „Službenom glasniku“. Sve ostalo neće važiti. Važno je da ovo znaju oni koji treba da postupaju. Hvala.
Na član 31. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 32. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Vesna Marjanović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Član 32. govori o stupanju zakona na snagu. Obavezan član u svim predlozima zakona o kojima raspravlja Skupština i po ustavnim rešenjima, zakon stupa na snagu osmog dana od objavljivanja u „Službenom glasniku“. Izuzetno, Skupština može da odluči po posebnim razlozima da zakon stupi na snagu u roku kraćem od Ustavom propisanog. Ovaj član 32. ima datumsku odrednicu, kao i Predlog zakona čija je rasprava u pojedinostima zaključena i kaže da ovaj zakon stupa na snagu 1. januara 2016. godine. Ja razumem u nekoliko ovakav član, mada ne mislim da je dobro stavljati datumske članove, osim izuzetno ili kada se radi izmene i dopune zakona odlaganjem roka, kao što je to na primer bilo sapasošima ili sa legitimacijama ili sa već, kada ne izračunamo dobro ni do kog roka mora da stupi zakon, pa onda radimo odlaganje, zbog toga što je pretpostavka da su zakoni stigli u Skupštinsku proceduru dovoljno daleko od 1. januara 2016. godine, pa se ovakav član podrazumeva i stupanje na snagu u Ustavom propisanom roku od osam dana od dana objavljivanja, jer je zakon iz novembra, aprila, već sve jedno od kada, duže od 15 dana u Skupštini. Ali, sada ćemo imati svi zajedno obavezu da ili posebno Odbor donosi odluku o tome kada stupa zakon na snagu ili da imamo nezakonito stupanje na snagu, pošto da bi stupio na snagu 1. januara 2016. godine, pravnici će me ispraviti, onda bi glasanje moralo da bude danas ili sutra. Ne znam, nikad neću naučiti kako se računa osam dana da stupi na snagu i to je razlog zašto smatram da ovaj član treba da se briše.
Zahvaljujem. Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o amandmanima zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 56. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O TRŽIŠTU KAPITALA. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja izakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli poslanici mr Aleksandra Jerkov i Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli poslanici mr Aleksandra Jerkov i Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 3. amandman su zajedno podneli poslanici mr Aleksandra Jerkov i Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 3. amandman su zajedno podneli poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za Ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim i sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Sve češće ovo čitam gospodine Pavićeviću. Izvolite, imate reč, dr Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Bečiću, poštovani ministre Vujoviću, uvažene gošće i gosti iz Ministarstva, amandman na član 3. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala je jedan od 100 amandmana koje smo podneli na 18 predloga zakona koje smo smestili u ovu tačku dnevnog reda. Ja vas molim gospodine Bečiću da onaj matematički uređaj za matematičke operacije broji i mojih pet amandmanskih minuta, kako bih obavestio ovako vrlo precizno sve narodne poslanike i naše gošće i goste iz Vlade Republike Srbije o trenutnom stanju povodom rasprave o ovim zakonodavnim projektima koje je u Narodnu skupštinu uputila Vlada. Dakle, poštovana gospodo ovo je jedan prihvaćeni amandman od 100 amandmana koje smo podneli. Ministre Vujoviću, ja znam da vi pratite naše zakonodavne aktivnosti ovde, povremeno prihvatite neki amandman koji mi podnesemo, ali sigurno niste znali rezultate najnovijeg skupštinskog istraživanja povodom naših rasprava, a to najnovije istraživanje gospodine Vujoviću, kaže sledeće – da smo mi, narodni poslanici Nove stranke, poštovana gospodo, za ovih godinu i osam meseci podneli 1.884 amandmana. U ta 1.884 amandmana brojali smo i ovih 100 amandmana od kojih je jedan na ovaj član, gospodin Atlagić vidim pažljivo sluša, prihvaćen poštovana gospodo. Od ukupno podnesenih 1.884 za ovih godinu i osam meseci, prihvaćeno je poštovana gospodo 162 amandmana. Kada to prenesemo u procente, dame i gospodo narodni poslanici, poštovane gošće i gosti iz Vlade, to iznosi 8,6%. Naravno, poštovana gospodo, jedan razuman čovek uvek ima asocijacije, pravi razne analogije i po izvesnim analogijama koje ja pravim, to znači da je godina i osam meseci bila dovoljna za nas narodne poslanike Nove stranke, da obezbedimo u ovom momentu podršku u biračkom telu. Ako bi bili organizovani vanredni parlamentarni izbori u procentu od 8,6. Ja mislim da je red, poštovana gospodo, da se to konstatuje ovde na sednici Narodne skupštine, da obavestimo i građanke i građane kakvo je stanje i ada se da podrška i aplauz, poštovana gospodo, za šta? Za jedno posvećeno delanje narodnih poslanika opozicije u domu Narodne skupštine. (Zoran Babić: A po amandmanu malo?) Podneli smo amandman koji se tiče stava 1. člana 3, pošto vidim da gospodina Babića posebno interesuje da još jednom čuje koji je to amandman Nove stranke prihvaćen ovde i evo, ja ću sada precizno da obavestim gospodina Babića da smo mi predložili, poštovana gospodo, evo gospodine Babiću, najpreciznije da se čuje i…
Molim vas gospodine Pavićeviću, nemojte da se obraćate gospodinu Babiću. Ja želim da čujem ono što imate da kažete. Voleo bih da na tih godinu i osam meseci i 1800 da je bilo prihvaćeno 180 amandmana, ali to će doći jednom. Izvolite, nastavite.
Biće, biće. Procenti će da rastu, naravno. Evo da čuje onda gospodin Babić, pošto nije dozvoljeno direktno obraćanje, da smo mi predložili da se na odgovarajuće mesto, poštovana gospodo, u stavu 1. člana 3. ovog Predloga zakona, doda neopravdano izostavljena zapeta, poštovana gospodo, tako je. Hvala vam poštovana gospodo i mi smo vrlo precizno obrazložili da je ova izmena bila neophodna zbog poštovanja pravopisa i gramatike srpskog jezika. Mi smo napisali u obrazloženju, poštovana gospodo, da je naša obaveza kada učestvujemo u zakonodavnom radu, da poštujemo pravopis i gramatiku srpskog jezika, čime poštujemo jedno od najvećih načela na kojem počiva i Ustav naše Republike, a to je načelo koje je definisano članom 3. a to je načelo vladavine prava. Ne samo to, nego smo mi uspeli da tokom ove rasprave na ovoj sednici obezbedimo da uz prihvatanje ovog amandmana konačno zakonski verifikujemo princip akademske čestitosti, poštovana gospodo, jer u jednom od ovih predloženih zakona, gospodine Bečiću, a u vezi je sa ovim amandmanom…
Kakve to veze ima sa ovim amandmanom, gospodine Pavićeviću, to što pričate?
Kako nema? Poštovanje pravopisa, gramatike srpskog jezika, princip akademske čestitosti u visokom obrazovanju, kako to nije jedno sa drugim u vezi, poštovani gospodine Bečiću?
Uvaženi profesore, vrlo dobro znate da nije. Ja vas molim da o tome govorite kada dođete do tog amandmana.
O tome ću posebno da govorim, jer je ogromno zadovoljstvo…
Mi ćemo sa nestrpljenjem da čekamo vaše obraćanje po tom amandmanu, a sada se vratite na ovaj amandman.
Nema dileme, ja moram ovde da kažem da je razlog za ogromno zadovoljstvo jednom narodnom poslaniku kada nakon 15 meseci uporne borbe, jedan veliki princip zakonski bude verifikovan, poštovana gospodo. Kada mi ovde kažemo da se dodaje neopravdano izostavljena zapeta, mi onda saopštavamo poštujmo ono što su pravila, gramatika i pravopis srpkog jezika, a naravno da je neophodno da idemo i dalje, da poštujemo i akademski integritet akademske zajednice i ovde u Narodnoj skupštini koja je naša politička institucija, a kako ćemo to najdoslednije raditi, gospodine Bečiću? Zato mi je bilo važno da povežemo ove dve stvari, zbog principa doslednosti, principa konzistentnosti, da pokažemo da uz poštovanje srpskog jezika veliko načelo vladavine prava nužno ide i poštovanje velikog principa akademske čestitosti, koji danas konačno verifikujemo. Ja mislim da je ovo bila prava prilika, najbolji mogući povod da obavestim narodne poslanike i naše gošće i goste i ministra Vujovića, da smo konačno uspeli da obezbedimo dobre posledice i jednog, izgledalo je, Sizifovskog posla. Sizifov posao, poštovana gospodo, vredi. Upornost vredi, rezultati dolaze, etika odgovornosti na delu. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Pavićeviću. Ja sam potpuno siguran da ćete posle godinu i osam meseci, posle 1800 amandmana, doći i do 180. prihvaćenog amandmana. Zahvaljujem se. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i Balša Božović. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i Balša Božović. Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 57. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZU NA DOBIT PRAVNIH LICA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste Izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelin pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Adriana Anastasov. Zahvaljujem. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvaženi ministre, koleginice i kolege, predložili smo da se stav 4. briše, a stav 4. kaže – izuzetno od stava 1. i 2. ovog člana, na teret rashoda banke priznaje se otpis vrednosti pojedinačnih potraživanja po osnovu kredita odobrenog nepovezanom licu u smislu ovog zakona, pod uslovom da je od momenta dospelosti potraživanja prošlo najmanje dve godine uz pružanje dokumentacije koja predstavlja osnov za dokazivanje nesposobnosti dužnika da izvrši svoju novčanu obavezu. Smatramo da je izuzetak koji propisuje član 8. stav 4. Predloga zakona, kojim se interveniše na član 16. važećeg zakona, može da predstavlja osnov za različite vrste malverzacija i zloupotrebe prava. Uvođenjem izuzetaka, što čini Predlog zakona, na teret rashoda banke priznaje se otpis vrednosti pojedinačnih potraživanja po osnovu kredita odobrenog nepovezanom licu u smislu ovog zakona, a pod uslovom da je od momenta dospelosti potraživanja prošlo najmanje dve godine uz pružanje dokumentacije koja predstavlja osnov za dokazivanje nesposobnosti dužnika da izvršava svoje novčane obaveze. Na primer, dokumentacija iz kreditnog dosijea dužnika o izmirenju obaveza dužnika prema banci u toku poslednjih 12 meseci, prepiska i druga dokumentacija u kontaktima banke i dužnika u vezi sa naplatom potraživanja i merama koje je banka preduzela radi naplate. Mislimo da to otvara mogućnost različitih zloupotreba. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 11. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Adriana Anastasov. Zahvaljujem. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov i Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov i Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Milan Petrić. Reč ima narodni poslanik Milan Petrić. Izvolite.
Naime, u članu 17. koji se tiče podnošenja poreskih prijava, poreskih bilansa, rok od 60 dana je smanjen na rok od 10 dana. Smatramo da je to baš prekratak rok. Pretpostavljamo da bi 30 dana bio adekvatniji rok za podnošenje toga. Mislim da stečajni upravnici mogu stići u tom roku podneti sve to i samo da vas podsetim da je u Zakonu o stečaju taj rok isti i jeste 30 dana. Nadam se da ćete razmisliti o tome.
Zahvaljujem. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov i Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem.
Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načeli, u pojedinostima i celini. Prelazimo na sledeću tačku – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZU NA DOHODAK GRAĐANA. Primili ste amandmane poslanika, primili ste amandmane Odbora za finansije republičkog budžeta i kontrolu trošenja javnih sredstava i izveštaje nadležnih odbora, mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Marjanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem, član 1. predloženih izmena i dopuna Zakona o porezu na dohodak građana zanimljiv je iz dva razloga. Prvi je navođenje zakona, odnosno brojeva „Službenog glasnika“ o Zakonu o porezu na dohodak građana od 2001. godine do danas i broj tih izmena. Za istraživača jednog dana nadam se, naših strukturnih reformi i fiskalnih reformi, ili bar pokušaja pravih fiskalnih reformi, ove mnogobrojne brojke će biti odličan podatak, jer se iz konteksta svake izmene može naslutiti šta je to što se htelo, ili određivanjem šta je to od dohotka građana što se smatra da treba da bude oporezovano, koliko treba da bude oporezovano, koliko je tih građana kojima se zakonom stavlja obaveza i kako je to sve na kraju izgledalo na prihodnoj strani budžeta. Pošto je upravljanje budžetom, u stvari upravljanje državom koliko god mi bili često ne skloni da razgovaramo o tome, a češće skloni mitskom u razgovorima, a ne političkom, ja sam sa žaljenjem morala i na ovaj član da stavim amandman da se briše, a sa radošću bi govorila o pregledu razloga zašto se i kako menjao porez na dohodak građana. No, ono što je novina, odnosno promena člana 3. stava 1. osnovnog zakona je da se definiše šta je to što je prihod građana koji podleže porezu, to su pod tačkama od 1. do 7. zarade, prihodi od samostalne delatnosti, prihodi od autorskih prava, prava srodnih autorskom pravu i prava industrijske svojine, prihodi od kapitala, prihodi od nepokretnosti, kapitalni dobici i ostali prihodi. Zanimljivost je uvek struktura ovo - ostali prihodi, ali to je tačka koja se vuče iz zakona u zakon. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Balša Božović, želite reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela Aleksandra Jerkov. Da li želite reč? (Ne.) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Marjanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Član 2. koji se izmenama i dopunama predlaže na usvajanje Narodnoj skupštini u jednoj polovni je izmena jezički, menjanje reči iz množine u jedninu, kao što je u tački 22. koja uređuje vojsku, kojima se uređuje vojska ili menjanje velikog slova kod Autonomna u malo autonomna. Ali, ono što je zanimljivost ovog člana jeste što se dodaju reči – i druge vrste naknade, odnosi se na nezaposlenost i dodaju se reči – i druge vrste naknada koje u okviru programa i mera aktivne politike zapošljavanja plaća NZS u skladu sa zakonom kojim se uređuje zapošljavanje i osiguranje za slučaj nezaposlenosti. Menja se tačka 16. koja glasi – uplata dobprinosa za obavezno socijalno osiguranje koje je privredno društvo dužno da plati za osnivača, odnosno svog člana u skladu sa zakonom, kojim se uređuju doprinosi za obavezno socijalno osiguranje i otpremnine do određenog iznosa. Takođe u tački 20. menja se odredba o otpremninama i kaže se - otpremnine koje isplaćuju licem kojem prestaje radni u procesu rešavanja viška zaposlenih u postupku privatizacije u skladu sa aktom Vlade, kojim se utvrđuje program za rešavanje viška zaposlenih u postupku privatizacije do iznosa utvrđenog tim programom. To je malo nezgodno jer se čeka program, ako ga nema, kao što je nezgodno i mere aktivne politike zapošljavanja da bi mogao da bude primenjen član 2. kao novina u porezu na dohodak građana. Mi mislimo da to treba bolje formulisati.
Poštovani poslanici, saglasno članu 27. i 87. st. 2. i 3. Poslovnika, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandmane u istovetnom tekstu podneli su poslanice Aleksandra Jerkov i zajedno Nataša Vućković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Posledični amandman. Ima i još. Kada predlažete i potpisujete amandman kojim se neki član briše, onda je neminovno da član kojim se uređuje ono što vi želite da brišete ili se menja broj stava ili se dodaje ili menja takođe bude predložen za brisanje. Hvala.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Nataša Vućković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Članom 4. izmena i dopuna Zakona o porezu na dohodak građana menja se član 14. koji sada u nekoliko stavova u suštini definiše šta su zarade. Pa kaže – zaradom u smislu ovog zakona smatraju se i primanja u obliku bonova, hartije od vrednosti, osim akcija stečenih u postupku svojinske tranformacije, novčanih potvrda, robe, kao i primanja ostvarena činjenjem ili pružanjem pogodnosti, opraštanjem duga, kao i pokrivanjem rashoda obveznika novčanom nadokanom ili neposrednim plaćanjem. Meni je jasno šta se htelo ovim članom, ovim prvim stavom se definiše šta je hartija od vrednosti koju zaposleni dobija od poslodavca, ili od poslodavcem povezanog lica, smatraju se zaradom u momentu sticanja prava raspolaganjem nad tim hartijama od vrednosti. To je odredba koja je jedno vreme postojala i u mađarskom i u hrvatskom zakonodavstvu, pa se odustalo od nje. Dakle, šta radite sa licem, zato što kažete da je zarada hartije od vrednosti u momentu sticanja prava raspolaganja tim hartijama, ako je u nerazumno kratkom roku. Te hartije nemaju više vrednosti. To je bio slučaj u državama u okruženju. Kažem, razumem zašto je ovo stavljeno, ali mislim da je to rešenje od kojeg ćete odustati bez usvajanja mog amandmana.
Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandmane u istovetnom tekstu podneli su poslanice Aleksandra Jerkov i zajedno Nataša Vućković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović i zajedno Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Članom 5. se menja član 15. predloga Zakona o porezu na dohodak građana. I to se menjaju reči – isplaćeni novčani iznos zarade za izvršni rad. Što bi trebalo da je jasno. Izvršili ste rad i dobili ste isplaćen novčani iznos zarade. Sada se ove reči menjaju rečima – iznos zarade koju bi u skladu sa zakonom, opštim aktom i ugovor o radu ostvarili u republici na istim ili sličnim poslovima. Kako drugačije da bude isplaćena nego u skladu sa zakonom i opštim aktom? Pošto se radi o zaradama koje nisu ostvarene u Republici, mislim da će ova izmena, koliko god ja razumevala nameru, da se registruje koliko je ko zaradio za izvršeni rad, da će stvoriti više štete i zabune nego što će napraviti korist za naplatu iznosa zarade na dohodak građana, a pri isplaćenom novčanom iznosu za izvršni rad.
Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Kao što je već i koleginica rekla, članom 5. Predloga zakona predviđeno je da osnovicu poreza na zarade lica koja su upućena na rad u inostranstvo predstavlja iznos zarade koju bi ostvarili u Republici na istim ili sličnim poslovnima. Mi smatramo da je ovo neprihvatljivo. Porez na dohodak plaća se na sve prihode, osim na one koji su izuzeti Zakonom o porezu na dohodak, pri čemu oporezovani prihod predstavlja razliku između bruto prihoda koji je ostvaren i troškova koje je imao pri njihovom ostvarivanju i očuvanju. Dakle, mi predlažemo da se oporezuje prihod koji je stvarno ostvaren, a ne prihod koji bi bio ostvaren pod navedenim uslovima. Amandman se ne prihvata iz razloga što predloženo rešenje ima za cilj uređenje poreske osnovice za fizička lica rezidente Republike koji su upućeni u inostranstvo radi obavljanja poslova za pravna lica rezidente Republike.Ovo obrazloženje nema ni reči o suštini našeg amandmana. Mi smo amandman podneli na osnovicu koja se uzima za obračun poreza, a ne na to ko je obveznik poreza. Tako da moram i ovog puta da stavim primedbu na način obrazlaganja zašto se amandmani ne prihvataju. Očigledno je da se i ne ulazi baš u suštinu amandmana.
Hvala. Reč ima ministar Vujović.
Ja mogu da vam kažem šta je bila naša namera. Znači, ako imate poziciju ambasadora u nekoj zemlji imate i poziciju ambasadora u Ministarstvu spoljnih poslova. Ovde je cilj da ta dva ambasadora, jer je isti ambasador koji je sad u Beogradu, sutra ode u neku zemlju, plaća isti porez na dohodak. Drugim rečima, da ne plaća porez na dohodak koji je uslovljen razlikom u plati koju dobija ovde i koju dobija kada ode u inostranstvo pošto ona odražava povećane troškove života i sve ostale elemente koji ne bi trebalo da budu osnova. Znači, to je osnovna ideja. Osnovna ideja je samo da izbegnemo tu, da kažem, nominalnu jednakost i da neko ko dobije iz istog budžeta pet hiljada dolara mesečno ne plaća 500 dolara porez na dohodak, nego plaća na onu platu koju bi imao ovde, znači otprilike ako je bila, recimo oko hiljadu dolara ili hiljadu sto, dvesta, da plaća 100 ili 120 dolara. To je samo to. To bi inače država, uglavnom država plaćala sebi. Ovo će biti značajni stimulans i za preduzeća koja obavljaju rad u inostranstvu, jer će se i kod njih smanjiti trošak zarada. Evo, ovo ima potencijalno negativni efekat na prihode budžeta, ali smanjuje troškove rada i povećava, smanjuje nama troškove budžeta kod javnog sektora, kod diplomatsko konzularnih predstavništava i smanjuje troškove naših preduzeća koja posebno u oblastima građevinarstva i u drugim oblastima ostvaruju rad u inostranstvu i samim tim plaćaju veći porez na dohodak nego inače. To je bila osnovna ideja. Prema tome, mislim da je ona dobro napisana. Sad, da li se sa tim slažemo ili ne slažemo to je očigledno drugo pitanje. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ljubiša Stojmirović.
Poštovane koleginice i kolege, ja mislim da se ovde vodilo malo računa i o tome da su ta primanja naših diplomatskih predstavnika u inostranstvu mnogo manja nego što bi bila realna za svaku zemlju gde se oni nalaze, a i ovo što kaže koleginica sasvim je u redu i ja mislim, gospodine ministre, da verujem da će ministarstvo i Vlada pratiti ta događanja i ukoliko dođe do nekih drastičnih promena da će te to rešiti onako kako treba. Hvala.
Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović, Vesna Martinović. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Zahvaljuje. Član 6. je zanimljiv iz dva razloga. Prvi razlog je što definiše šta su to neoporezivi prihodi, a drugi što se odnosi na dnevnice. Pre nepunih dva meseca ili tri imali smo odluku Vlade i promenjenu uredbu o tome da dnevnice na službenom zadatku u zemlji da su 150 dinara, a dnevnice za službena putovanja u inostranstvo 15 evra, što su ljudi verovatno sklonim populizmu dočekali velikim aplauzima, a ljudi koji znaju kako se vodi država se prekrstili i sa levom i sa desnom rukom iz dva razloga. Prvo što se takvom uredbom uvela dodatna obaveza za privatne kompanije koje su u obavezi da poštuju ovaj isti Zakon o porezu na dohodak građana i za sve iznose za koje neka privatna kompanija ovde šalje nekog u inostranstvo je morala da plaća dodatni porez iznad 15 evra, a ako ste videli zaposlenog u bilo kojoj kompaniji koja ima ozbiljnih potreba za poslove koje sklapa po Evropi i to da spojite sa 15 evra onda vidite koliko je kancerogen populizam gde mu mesto nije. No, srećom evo ga zakon pa se ta greška popravlja. Ja sam uvek pristalica toga da nije čak ni važno ko je grešku napravio, nego je važno grešku popraviti i važno je onom ko grešku popravlja kazati – e, sad si dobro uradio, ono pre je bilo sačuvaj bože. Dakle, ovim porezom, ovim zakon se utvrđuje dnevnica za službena putovanja u zemlji do 2.168 dinara, što je dobro za službena lica iz vojske, policije, inspektore, zavodi, svi oni koji imaju fizički po 12, 13 sati posla na terenu po Srbiji, a dnevnica za službeno putovanje u inostranstvo do 50 evra. Samo jedna kratka opaska svima onima koji su skloni da zaviču kako je to jako strašno i sramota što putujemo svi tako po inostranstvu, to je sve sačuva bože, to treba da se štedi, da podsetim na 10 godina između 1990. i 2000. godine gde nigde niko nije putovao nikad, a uštedeli smo onoliko, tako da smo 2000. godine iskreno zažalili za svim tim što smo uštedeli nebivajući deo moderne evropske i svetske zajednice. Mogu samo da vam uputim molbu da sa pažnjom govorimo o troškovima putovanja pripadnika ministarstava, Vlade, parlamenta, koga god. I da znate da je svaki taj trošak bilo koga od predsednice Skupštine, preko predsednika države do poslednjeg službenika ministarstva investicija. Ako posumnjate da je investicija, onda se setite tih devedesetih gde smo svi sedeli izolovani blatnjavim zavesama svuda okolo. To štednja nije. Kritikujte sve nas koji putujemo. Nemojte da pravimo štetu zemlji koju svi predstavljamo. Hvala vam.
Hvala puno na ovim rečima. Reč ima Ljubiša Stojmirović.
Na ovom primeru se pokazuje ono što sam rekao za prethodni amandman. Veoma brzo je ispravljeno ono što je urađeno jer se videlo da to ne donosi efekte i rezultate koji su traženi. Što se tiče ovog drugog dela koji je spomenula koleginica Čomić, ja se potpuno slažem da je neophodno putovati. Možda nije baš poređenje najbolje vezano za devedesete godine jer tada nije bilo baš da mi nismo želeli da putujemo nego su bile okolnosti koje su to i onemogućavale. Međutim, neka nam najbolji primer bude ova borba za prijem, odnosno ne prijem Kosova u UNESKO, da nije bilo akcije svih naših iz ministarstva, iz Vlade, iz drugih organizacija da pokušaju da utiču na pojedine zemlje da se opredele onako kako su se opredelile najverovatnije ne bi došlo ni do uspešnog glasanja, odnosno rezultata u UNESKO. Zato mislim da je obavezno putovati, ali trebamo sebe da naviknemo i sve oko nas i građane i novinare da ne bude to samo izgovor da nekoga napadamo, da nekoga pljujemo jer svako to putovanje donosi neki rezultat koji je u interesu svih građana Srbije i za samu Srbiju. Ja mislim da neće biti nikakvih problema, da ćemo mi biti mnogo mudriji, pametniji u budućnosti, da ćemo to rešiti onako kako treba. Hvala.
Reč ima Goran Kovačević.
Dame i gospodo, hajdemo malo da se podsetimo zašto je ova odluka u stvari i doneta. Pre otprilike dva-tri meseca imali smo situaciju da su troškovi za službena putovanja bila enormna. Ovo nema nikakve veze sa devedesetim, ovo ima veze sa 2015. godinom. Budžet Republike Srbije, rashodi za zaposlene su 24,5%, a u tu ekonomsku kategoriju ulaze i putni troškovi. Na osnovu izveštaja iz Trezora, koji smo jasno mogli da uočimo i vidimo, shvatili smo da su prihodi koje pojedini ostvaruju, odnosno rashodi za zaposlene pojedinih fizičkih lica enormno visoki na ekonomskim kategorijama koji se tiču putnih troškova. Nesporno je da u bavljenju poslom privatne kompanije imaju prava i obaveze i delimično jeste u pravu, ali se ovde radi pre svega o zloupotrebama koje su uočene u javnom sektoru. Ne radi se samo o funkcionerima u Republici Srbiji, radi se velikom broju institucija koje funkcionišu na teritoriji države Srbije, gde su rashodi za službena putovanja enormni. Naravno da je već tada rečeno da je to ad hok odluka i da ta odluka podrazumeva da se trenutno zaustave ogromni rashodi koji su proisticali iz te ekonomske kategorije. U međuvremenu jasno je uočeno da problem mora da bude rešen i ovo je rešenje koje podrazumeva da će službena putovanja biti regulisana na drugačiji način. Ali, suština nije u dnevnicima, u njihovim visinama, već u nameni i svrsi za isplatu tih dnevnica. Potpuno je besmisleno da imate rashode za zaposlene, odnosno za lična primanja koja su samo jedan deo i u istom tom iznosu dnevnicu u toku jednog meseca. To je ono sa čim se suočava naše društvo. To govori pre svega o činjenici da javni sektor u Srbiji vrlo često i pojedinci u javnom sektoru funkcionišu potpuno drugačije u odnosu na privatni sektor. Ono što je suština, jeste izmena načina i mentalnog sklopa funkcionisanja pre svega u javnom sektoru.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić, po amandmanu.
Da, zahvaljujem. Sada imamo ilustraciju koliko se mi razlikujemo u pristupu. Ako imate 700 ljudi koji imaju službena putovanja, od njih 700, sedam ima zloupotrebu. Ne menjaš uredbom iznos dnevnice, nego tražiš za zloupotrebu tih sedam odgovornih. To je razlika u pogledu na svet. Zato se mi razlikujemo. Zašto je zajednička šteta ako nastavite - aha, ovih sedam od 700 su zloupotrebili, udri po svih 700? Tako ne rade uspešna društva. To je suštinska razlika. Mi nemamo nikakva zadovoljstva u tome što je to slatko za populističke uši - sad se on njemu osvetio. Nemamo, pošto to u srži onemogućava uspešno društvo. Uspešna društva imaju pojedinačnu odgovornost, a ne prave poteze ad hok, ili kako god hoćete, tako što nanose štetu onima koji najnormalnije u skladu sa svim propisima obavljaju svoje dužnosti. To je problem. To je problem vašeg pristupa rešavanju svih stvari. To je problem koji imamo i u obrazovanju, koji ja zovem - obraćaš pažnju samo na ono dete koje ili ima disciplinski problem ili jako slabo uči, umesto da okreneš sistem obrazovanja prema onome ko je dobar. To su ključne razlike i dobro je što te razlike postoje, jer jedni od drugih možemo da učimo usput.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Nažalost, ovo ne rešava problem koji je, da kažem, izazvao problem. Znači, problem zloupotreba dnevnica se ne rešava na ovaj način, nego u želji da se navodno reši taj problem na potpuno pogrešan način je napravljena višestruka šteta. U ovom slučaju se ispravlja jedan deo te štete koja je napravljena, a to je da su preduzeća privatna, koja su upućivala i upućuju zbog potrebe posla svoje radnike na službeni put, morala da plaćaju zbog promene uredbe Vlade porez državi, ili veći, ili da ga plaćaju a da ga ranije nisu uopšte plaćali. To je dobro, ali je loš ovaj drugi deo vezan za javni sektor. Ja se sve slažem, bilo je verovatno zloupotreba, možda ima nekorisnih odlazaka na službene puteve i slične stvari, ali promena uredbe to nije uopšte rešila, nego je zaustavila sve. Sad mi čekamo da se nešto desi. Ovo nije to. Ovo ne rešava taj problem. I dalje ostaju dnevnice za službena putovanja u državnom javnom sektoru onako kako je Vlada propisala. I dalje nema nikakvih parametara na osnovu kojih će se meriti da li je neko ko je negde otputovao ostvario neki efekat, nešto naučio, nešto uradi. Ništa od toga nema. Znači, imamo samo jednu demagošku priču gde premijer negde kaže – aha, tamo neko krade na dnevnicama, uzima dnevnice, sad ću ja njima da smanjim na 150 dinara u državi, na 15 evra u inostranstvu. Pa, to je ponižavanje ljudi koji onda treba da idu nešto da odrade za ovaj posao i u Srbiji i van nje. Ja bih voleo da vidim da se taj problem rešava, osim ovde verbalne želje i namere iskazane da se to uradi, ali ovo nije to. Ovim rešavamo problem koji smo napravili u privatnom sektoru, jednim delom rešava. Ali, hajde da rešimo taj problem ozbiljno, a ne nekom pukom demagogijom i demagoškom pričom. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević.
Naravno da se razlikujemo, naravno da smo različiti i naravno da treba tako da ostane. Ja se razlikujem definitivno i razlikuju se zaposleni u Srbiji, oni koji rade u privatnom sektoru i oni koji rade u javnom sektoru. Ja uopšte ne vidim razlog zašto bi ljudi koji rade u javnom sektoru smatrali da trebaju da imaju dnevnice za primanja plate koju imaju za putovanja. Niko ne mora ovde da radi u javnom sektoru. Niko ne mora da ide na put za od 50 evra u inostranstvo ako mu je 15 evra. Niko ne mora, može da ide u privatnike. Mnogo je pametan, sposoban i može tamo da zaradi više. Je li tako? U Srbiji i dalje postoji mentalni sklop koji podrazumeva da je javni sektor suština funkcionisanja i da ljudi koji rade u javnom sektoru jesu privilegovana kasta ljudi u odnosu na sve druge. U uslovima u kojima živimo trenutno, u kojima su rashodi za zaposlene, ponavljam, 24,5% budžeta, u kojima su tekući rashodi 92,5%, prosto je politički neodgovorno, demagogija, insistirati na putnim troškovima zaposlenih u državnoj administraciji, kada se Srbija suočava sa ogromnim ekonomskim problemima koji su izazvani pre svega fiksnim troškovima koji su nasleđeni iz prethodnog vremenskog perioda. Dakle, 92,5% budžetskih prihoda jesu rashodi, nažalost. Ja bih voleo da živim u državi u kojoj nije to tako, u kojoj bi budžetski prihodi mogli da idu mnogo više na investicije i ulaganja. Ali, ono što je suština, smanjivanje rashoda za zaposlene u javnom sektoru jeste budućnost, pre svega ekonomskih sloboda privatnog sektora.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Evo nas sad na jednom primeru, da raščistimo neke stvari, kako to izgleda u javnom sektoru. Državni službenik uzme službeni auto ode do Novog Sada i podigne dnevnicu. Do Novog Sada ode na par sati, vrati se nazad i dobar je 2.200 dinara, tako je to izgledalo pre uredbe Vlade Republike Srbije. Da li je to uredu? Nije. Ode do Niša na četiri ili pet sati, vrati se nazad i podigne 2.200 dinara. Pa, su počeli da izmišljaju razloge zašto će da odu do Niša ili Novog Sada. Pa, em je potrošio i amortizovao državno vozilo, em podigne 2.200 dinara. Pa, zaradi još pola plate tako za mesec dana. Šta branite onda? Što to ne može kod privatnog sektora u realnom sektoru? Pa, ne može, tamo se pazi na svaki dinar. I, baš me rasplakaste za sve državne službenik kome je plaćena avionska karta, kome je plaćen hotelski smeštaj, kome je plaćen i doručak u hotelu, što ne može da preživi sa 15 evra tamo. E, baš me rasplakaste. E, baš mi ih je žao, svih tih. Nad čijom sudbino kukate? Nad svojom? Ja to ne mogu da razumem. Ovamo pričate kada ste ovde u ovoj Skupštini ukidali dnevnice poslanicima, to nije bila demagogija, sad ovo što čitava država, čitav državni aparat štedi, to je za vas demagogija. Pa, hajde malo izjednačite standarde. Izjednačite standarde sa onima što ste radili dok ste bili na vlasti sa onim što radite sada kada ste bivši režim. Izjednačite, znači, tražite često u vašim amandmanima da brišete odredbe zakona za koje ste sami glasali. Pa, što ste glasali? Ili niste čitali zakone nego ste glasali, to je naš ministar predložio pa njemu verujemo i glasaćemo. Onda, postavljam pitanje, šta radite kao narodni poslanici.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Paradoks ove naše rasprave o tome da li neko ko radi u državnoj upravi, ministarstvu, u javnoj upravi ima svoja prava i demagogija o tome da oni umeju da budu- kuš i da budu zadovoljni ako u opšte imaju posao u javnom sektoru ako neće neka idu u privatni. Paradoks je u tome što to je na štetu Vlade Republike Srbije. To što govorite, govorite o tri hiljade ljudi koji su obezbedili skrininge i koji rade za evropske integracije Srbije. Govorite o ljudima koji su u suštini oni koji nose reforme državne uprave. Tu proizvoditi neprijatelje. Tu proizvoditi sukob javnog i privatnog sektora je blokiranje reformi za koje se predsednik Vlade sa pravom na rečima zalaže. Tu vrstu demagogije o tome da u javnoj administraciji u državnoj upravi imate nekoga ko je zloupotrebio službeni auto i zbog toga na rečima imati čitav arsenal strašnih uvreda za ljude iz administracije koji rade i za ministra Vujovića i za Vladu Republike Srbije i za sve nas. To nije šteta koju pravite zakonu, to se ne odnosi na nas koji imamo potpuno drugačiji pogleda na svet. To je lomljene reformskih nogu onih koji na rečima drugih podržavate. Moj savet je, nemojte to da radite. Rad mora da se ceni, a demagogiju ostavite za političke pošalice, nemojte to da uplićete razvoj i pravljenje sukoba između ljudi koji pošteno, znalački obavljaju svoj posao za Srbiju, za sve nas, a prevashodno u ovoj fazi pregovora za one koje s pravom i legitimno predstavljaju, ministre ili bilo koga drugog u Vladi Republike Srbije uključujući i predsednika Vlade.
Hvala. Poštovani narodni poslanici u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu u trajanju od 65 minuta. Sa radom nastavljamo u 15,00 časova.
Poštovani narodni poslanici, nastavljamo sa radom, i ja se izvinjavam zbog ovog zakašnjenja, ali verovatno je viša sila bila, tako da možemo da razumemo zašto ministar nije došao kako je rečeno. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Izvolite, gospođice Jerkov.
Zahvaljujem potpredsedniče. Dakle, kao što smo imali prilike da čujemo pre pauze, radi se o dnevnicama za službeni put u inostranstvo i ovde se sada predlaže da se za subjekte van javnog sektora, neoporezivi iznos bude u visini do 50 evra dnevno. Mi smo i tada rekli da se radi o jednoj neverovatnoj demagogije, da je celo to smanjenje dnevnica služilo tome da se narod veseli i da se vidi kako pravični premijer oduzima funkcionerima povlastice koje im nikako ne pripadaju, a zapravo oni koji jesu stradali od tog smanjenja dnevnica, nisu nikakvi funkcioneri, nisu nikakvi poslanici, koji ni nemaju dnevnice, nego su to ljudi koji su zaposleni u javnoj administraciji, to su vozači koji nekada provode ceo dan na službenom putu i tom prilikom raspolažu sa 150 dinara. To je Vojska, policija, to su svi oni koji nisu smeli imati dnevnice 150 evra dnevno ili dnevnice od 15 evra, kada je u pitanju put u inostranstvo. Umesto toga, mogli ste da štedite na drugim mestima i mi vama uporno govorimo da vi neprekidno štedite na pogrešnim mestima, dok na drugim mestima svu tu uštedu koju teškom mukom građani Republike Srbije ostvare, vi bacite te pare kroz prozor na razne svoje troškove, zato što se vaši troškovi neprekidno povećavaju, baš kao i troškovi građana, a uštede nisu nikakve, tako da mi, kao što smo se protivili smanjenju dnevnica, koje je doduše uređeno ne kroz zakone, nego kroz uredbu, tako se sada protivimo ovome i tražimo da prestanete sa takvom demagogijom i da ljudima koji ostvaruju pravo na dnevnice vratite pravo da mogu dostojanstveno da funkcionišu.
Na član 6. amandman, sa ispravkom, su zajedno podneli narodni poslanici Katarina Rakić i prof. dr Vladimir Marinković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Poštovani gospodine ministre, poslanička grupa Boris Tadić, SDS, ZZS i ZS je posebnu pažnju obratila na ova dva člana, na član 7. i na član 8. U članu 7. su date pogodnosti koje ima poslodavac u slučaju da zaposli nezaposleno lice. Mi smo predvideli da se umesto povraćaja dela plaćenog poreza koji je dat u stavu 1, mi smo izmeni ovaj stav 1. i predložili vam da – poslodavca oslobodite obaveze plaćanja doprinosa za obavezno socijalno osiguranje na teret zaposlenog i na teret poslodavca. Mislimo da je to daleko lakše i pogodnije za poslodavca. Mi smo imali izmenu u stavu 2. a u pitanju je stav koji kaže, ko se smatra nezaposlenim licem, tako da se između ostalog kaže da je to lice koje je pre zasnivanja radnog odnosa kod Nacionalne službe za zapošljavanje bilo bez prekida prijavljeno kao nezaposleno, najmanje šest meseci, a lice koje se smatra pripravnikom, najmanje tri meseca. Mi smo tu stavili tačku i obrisali ovaj deo u kojem se kaže – i za to vreme nije ostvarilo bilo koju vrstu prihoda po osnovu radnog angažovanja. Mislim da je nepotrebno ograničenje. Zatim smo u stavu 6. predvideli ono isto što smo predvideli i u stavu 1. da – poslodavac ima pravo na oslobađanje obaveza plaćanja dela doprinosa. Ono što je najbitnije, mi smo posle stava 6. dodali stav 7. u kojem smo predvideli da poslodavac koji zasnuje radni odnos sa novozaposlenim licem koje je mlađe od 30 godina, starije od 55 godina ili samohrani roditelj, ima pravo na uvećanje stope iz stava 6. ovog člana za još 15%. Vi ste naš amandman odbili sa obrazloženjem da se ne prihvata, obzirom da se predloženo zakonsko rešenje odnosi na preciziranje postojećih olakšica za zapošljavanje novih lica koja podrazumeva povraćaj dela plaćenog poreza po osnovu zarade itd. Naš je cilj je bio da ovaj član zakona poboljšamo, da doprinesemo, da ga unapredimo i mislimo da je naše rešenje daleko bolje i po poslodavca i po nezaposlene, pa vas još jednom molim da razmislite i prihvatite ovaj naš amandman. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo, na jednoj temi smo koja je i politička i nema sumnje da je Vlada, skupštinska većina uvek zainteresovana da omogući što lakši rad preduzetnicima, ali s druge strane, moramo da budemo svesni da izvesni prihodi poreski moraju da se uberu u državnu kasu i od toga zavisi kvalitet života, od toga zavisi i prosveta i zdravstvo i mnogo toga u državi Srbiji. Ono što je intencija Vlade bila, to je da se svima onima koji su spremni da zaposle dva zaposlena u narednom periodu, a misli se na mala i srednja preduzeća, preduzetnike, to je neka mera koju smo imali do sada, omoguće da nastave sa tim olakšicama i u narednom periodu, sve do kraja 2017. godine. Dokle god se potpuno ne uredi ili ne reformiše kompletan poreski sistem, ne možemo tako olako da idemo sa nekakvim oslobađanjima, jer bi te prihode koji se predlažu ovakvim nekim rešenjima, kolega iz opozicija, morali da nadoknadimo na neki drugi način. Sasvim sigurno, nama je potrebna jedna ozbiljna poreska reforma da bismo našli sebe. U ovom trenutku kada smo ipak, i Vlada i ministarstvo, opterećeni sprovođenjem reformi i fiskalnom konsolidacijom, svesni da, iako smo u 2015. godini uspeli da izbegnemo otpuštanje zaposlenih iz javnog sektora, u 2016. godini to neće ići tako lako. Vlada je našla snage i našla ovaj model koji bi eventualno one zaposlene iz javnog sektora mogla da prebaci u privatnu privredu i da im u svakom slučaju olakša egzistenciju, tako da mislim da ovaj zakon prati Zakon o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, gde isto tako imamo smanjenje ovih obaveza, koje plaćaju privatni preduzetnici i da je rešenje koje je Vlada predložila mnogo primerenije, a mi možemo da se utrkujemo sa nekakvim olakšicama, ali na žalost ova država u ovom trenutku nije sposobna da izađe sa tolikim poreskim olakšicama, koliko predlažu neke kolege. Lako je biti opozicija, a teško je biti vlast, i na nama je da sačuvamo finansijski sistem i da izbegnemo krizu duga, smanjimo deficit i održimo stabilnost kompletnog sistema. Hvala.
Po amandmanu, izvolite gospođo Karavidić.
Hvala. Ja i dalje stojim, mislim da je stimulativnije za poslodavca da zna da će imati poreske olakšice i da je bitno da ga država svojim rešenjima blagovremeno obavesti o tome i omogući im da imaju poreske olakšice. Ja bih zaista volela kada bi ministar mogao da mi odgovori na ovo naše pitanje. Ja uopšte ne znam šta je sporno u tome da se u ovom članu Predloga zakona omogući ljudima koji su u grupi teško zapošljivih, misli se na one preko 55 godina, misli se na one do 30 godina. Tako da bihja volela od gospodina ministra da čujem šta je sporno u ovom našem amandmanu? Hvala.
Hvala. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite, gospodine Božoviću.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministri i poštovani gosti, ono što jeste za nas važno kao i u ovom članu 6. mislimo da je veoma bitno da se oslobodimo one najbrutalnije demagogije koju često imamo prilike da slušamo i gospođa Branka Karavidić je iznela jedno rešenje i mislimo da je celishodnije u odnosu na ovo. Mi smo predvideli da se ovaj član briše kao i svi ostali članovi, kao vid našeg protesta s obzirom da smo o 74 zakona raspravljali kroz svega nekoliko desetina minuta. I smatramo da je veoma loše kada stoje one stvari od strane države koje se tiču na primer onih koji se vode kao nezaposleni. Pa, u tih šest meseci ukoliko se jedan dan ne javi da neko nezaposlen, on gubi taj status i on samim tim gubi onda neka druga prava, čim ga nema u evidenciji i država njega smatra daje svoj problem rešio. S tim u vezi, imamo 55% mladih koji su nezaposleni i često se npr. dešava to da od 250 ili 80 hiljada njih tamo na birou, imamo još toliko koji jednostavno ili ne mogu ili neće ili jednostavno nisu u skladu sa zakonom u mogućnosti da se prijave na biro. To je veoma loše iako ovaj član u velikoj meri, reguliše mnogo bolje nego sada određene stvari, tu se slažem sa gospodinom ministrom. Ali, s druge strane moramo da vodimo računa i o ovim drugim stvarima koje otežavaju svakom ko je nezaposlen. Da li će ga država tako tretirati ili ne, to nije predmet ovog zakona, ja se s tim slažem, ali je između ostalog tu trebalo da bude možda i ministar za rad koji, hajde, ne bi nam rekao ništa novo nego da je to tako svuda u svetu, ali nije. Eto, to je ono što je zapalo nama za oko kao predstavnicima opozicije. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić.
Hvala uvaženi predsedavajući. Nadam se gospodine predsedavajući da ni vi niste razumeli šta se od prethodnog govornika nudi da se nešto poboljša, osim da je neophodno sve brisati, a kao što smo videli i u bliskoj prošlosti, sve što je dobro postoje neki koji žele da to obrišu. Videli smo kako je to bilo u njihovo vreme, koliko su brinuli o mladima, ali nije kasno, uvaženi predsedavajući. Oni imaju i šansu ovog trenutka da u AP Vojvodine zaposle na desetine hiljada mladih, ali ne Upravu AP Vojvodine, nego da naprave realan prihod u smislu da daju olakšice investitorima, da podignu privatni sektor, pa da na taj način zaposlimo mlade ljude. Međutim, ovo je jedna u nizu demagogija da kada ste imali sve vreme ovog sveta niste učinili ništa, a danas kada nudite dobre primere koji mogu doprineti da imamo bolja rešenja i bolje podsticaje, njima to ne valja. I niko ne kaže, da se nešto što se usvoji u vidu nekog zakona, može preko noći sprovesti u delo i da to da odmah benefit u prvih mesec ili dva dana, ali ako imate poreske olakšice za zapošljavanje, gde na svakog novog zaposlenog vi umanjujete porez na zarade, odnosno vršite povraćaj poreza od 60%, 65%, 75%, u zavisnosti od broja zaposlenih, ja mislim da je to prvi korak ka tome da omogućimo pre svega da ljudi koji imaju zaposlene prijavljuju svoje zaposlene, da ono što se zove siva ekonomija prelazi u legalne tokove, da bude transparentno, a u krajnjoj instanci to nam onda pravi dobre bilanse koji će se pokazati u svim statistikama kada se preseci budu pravili. Ja mislim da je ovo dobar put i da Vlada Republike Srbije je požrtvovana u cilju da se omogući što bolji uslovi koje naravno možemo da omogućimo a da država nema štetu od toga, da pokušamo na sve moguće načine da smanjimo broj nezaposlenih u našoj zemlji. Ja bih podsetio građane Srbije i to je veoma važno da znaju, da je nezaposlenost 2008. godine u Srbiji bila 14,5%, posle velikih stručnjaka i velikih reformi i onih koji su posedovali ogromnu hrabrost da iste „sprovedu“, mi smo došli u situaciju da imamo 25% nezaposlenih u 2012. godini. Danas je ta nezaposlenost po statistikama manja. Da je idealno, nije idealno. U većoj meri broj nezaposlenih koji se smanjuje jeste, jer smo ovakvim odlukama, zakonima, propisima, omogućili da ljudi budu prijavljeni, da budu legalizovani na svom poslu i to jeste obaveza države. To jeste želja svih mladih ljudi koji rade u Srbiji u privatnom sektoru, da imaju doprinose, da budu prijavljeni, da im niko ne daje novac na ruke, a da ih vode na minimalac, itd. To je bitka koja se ne dobija preko noći, ne dobija se ni za mesec dana ni za dva meseca. Nešto je u našem mentalitetu, uvek smo znali kako zakon može da se zaobiđe. Još od devedesetih godina je to bilo poznato, ali mislim da polako i sigurno država pravi jedan sistem koji je održiv i koji posle moramo svi da čuvamo kada on bude, nikada ne može naravno biti sigurno idealan, ali kada bude daleko bolji nego što je bio pre. Zato, želim da čestitam Vladi Republike Srbije, želim da čestitam gospodinu Vujoviću što se na sve moguće načine bore da nam brojevi budu što bolji, jer to jeste objektivni pokazatelj kakvo je stanje u Srbiji, a stanje u Srbiji nije idealnoi to nikada niko nije rekao, ali je daleko bolje nego što je bilo. Ono što je još važnije i to građani prepoznaju, a to možete videti i u razgovoru sa njima šta o tome misle, danas imamo Vladu Republike Srbije na čelu sa Aleksandrom Vučićem, koji pošteno, odgovorno i savesno radi svoj posao i to niko ne može da zameri, to ljudi prepoznaju, znaće i umeju da cene. Hvala.
Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li želite reč? (Da) Izvolite.
Zahvaljujem. Ovo je jedan u nisu tih naših protestnih amandmana, evo zašto želimo da se briše, zato što jedino što zante da radite je da namećete građanima nove namete, a ono što čak i deluje kao da je dobro, jednostavno nije dovoljno dobro zato što bi moglo da bude mnogo bolje. Vi ovde želite da se deo poreza vrati poslodavcu. Mi želimo da oni budu oslobođeni poreza. Mi smatramo da vi za to morate naći pare, za to morate imati pare. Mi čak smatramo da treba da se preuzme obaveza da se svaka mlada osoba koja je završila fakultet, magistrirala, masterirala ili doktorirala, zaposli u periodu od šest meseci nakon magistriranja, diplomiranja, doktoriranja ili masteriranja i da država oslobodi tog poslodavca koji će zaposliti takvu osobu, apsolutno svih doprinosa i svih nameta na plate i doprinose. Za to da bi se uradilo u roku od šest meseci je potrebno manje od 100 miliona evra. Mi samo na ovoj sednici imamo predlog zakona o kom ćemo i te kako govoriti, kojim vi preuzimate 200 miliona evra, samo jednog javnog preduzeća i to stavljate na račun građana Republike Srbije. Drugi problem sa ovim, o tome ćemo govoriti i u narednom amandmanu, jeste koga vi tretirate kao nezaposlenog. Kada se govori o tome kako nezaposlenost pada, to je još jedna od vaših bajki, mislim da građani Republike Srbije nemaju nikoga u svom okruženju ko je u poslednje vreme našao posao, a da nije član SNS, ali sve je, kako reče, prethodni govornik, u cilju toga da brojevi izgledaju dobro. Dok vama brojevi izgledaju dobro, građani žive sve gore i gore, ali to i sami znaju.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić.
Hvala uvaženi predsedavajući. Naravno da ne možemo da prihvatimo ovakav amandman, ali ono što je meni kao građaninu Republike Srbije zasmetalo, kada kažu – morate da nađete pare. Da, treba da se nađu pare, ali ja mislim da pare je neko uzeo i ja pozivam ljude sa druge strane da te pare vrate. Kada govorimo o nezaposlenim mladim ljudima i podsticajima za zaposlenja, samo vratite ono što ste uzeli iz Razvojne banke Vojvodine, iz Fonda za kapitalna ulaganja, vratite ono što ste uzeli deci koja su ometena u razvoju kada ste trebali da izgradite dvorac Heterlend, a uzeli ste pare, ostavili ste rujinu. Eto,vratite to, i para će biti. Neka vrati nešto gospodin Elezović. Malo neka vrate i oni koji sada više nisu u vašoj stanci nego u nekoj drugoj, pa malo neka vrati Miroslav Mišković. Imate vi tu listu koja je dugačka. Neka svi vrate po malo, i biće, biće novca. Znali ste samo da uzimate, nikada ništa niste dali. Dok je imalo šta da se uzima, vi ste uzimali. Gospodin Pajtić uzima i danas, ali zato kad toliko uzima, kada ništa nije dao narodu, normalno da ima izvanrednu ideju, gospodine predsedavajući, a to je da se bojkotuju izbori. Zamislite kada imate takve rezultate, mislim da je to najbolje rešenje da bojkotujete izbore, da kažete da je u Srbiji nepravda što polovina građana podržava politiku Aleksandra Vučića, jer naravno ako izađete na izbore, rezultati će biti katastrofalni. Zašto? Zato što ste 10 godina unazad zavlačili ruku građanima u džep, pa zbog toga nemaju ni penzioneri, nemaju ni mladi ljudi koji su nezaposleni. Imali ste sve vreme ovoga sveta, kada je situacija na globalnom nivou i u Srbiji bila daleko bolja, kada je imalo, uvaženi predsedavajući, šta da se privatizuje, a da to ne budu pljačkaške privatizacije, da ste sve to uradili transparentno, odgovorno, pošteno, bilo bi novca, imali bismo čime da pokrpimo sve rupe, ali pošto ste se ponašali bahato i osiono, kao što se danas ponašate i na opštini sa koje ja dolazim, opština Palilula, beogradska opština, kao što se ponašate u AP Vojvodini, pa nije ni čudo što se mučimo kako da podignemo ekonomski našu zemlju i kako da omogućimo bolji život našem narodu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, Poslovnik. Izvolite, gospodine Arsiću.
Gospodine predsedavajući, prekršen je član 106. stav 3. Poslovnika o radu Narodne skupštine. Iz poslaničkih klupa narodnih poslanika bivšeg režima dobacivali su da moj uvaženi kolega Jovičić lupeta, i to iz razloga što ih je podsetio za sve ono što su radili dok su bili na vlasti, što se stopa nezaposlenosti povećala za 10%, što još uvek AP Vojvodina ne funkcioniše kako treba, što još uvek Grad Beograd na celoj svojoj teritoriji, odnosno na teritoriji gradskih opština, gde su još uvek na vlasti, ne funkcioniše kako treba. Dobacivali su mu da lupeta zato što je spomenuo Razvojnu banku Vojvodine, zato što je spomenuo Agrobanku, a najviše im je zasmetalo što je zatražio da vrate novac. Čini mi se da ih to najviše boli, jer oni jedino što najviše vole, vole više od Srbije, vole više od bilo čega na svetu, jeste novac. Kada im zatražite novac koji oni smatraju svojim, tada nastaje najveći problem. Inače, jako lako kažu – nađite 100 miliona evra, pa to je sitnica. Vidim da su mnogo lako u budžetu nalazili 100 miliona evra.
Ja smatram da nije bilo povrede Poslovnika. Praksa je ovde dobacivanja, ali morate priznati da je Jovičić u svojoj raspravi otišao malo van teme. Nemojte mi aplaudirati, nema razloga za to, jer to ću posle i vama reći, pa će onda druga strana da aplaudira i od toga nemamo vajde. (Zoran Babić, s mesta: Navikli su da ubacuju.) Nemojte dobacivati, ni ubacivati. Gospodine Arsiću, da li želite da se izjasnimo? (Ne.) Reč ima ministar Vujović.
Pored pažljivog slušanja i najbolje namere da razumem ovaj amandman, nisam to u stanju. Možda će naši gledaoci i poslanici razumeti. Ovim izmenama u članu 7. stav 3. precizira se ono što je već bilo u zakonu. Znači, umesto teksta – osim u skladu sa zakonom kojim se uređuju doprinosi za obavezno socijalno osiguranje po osnovu zasnivanja radnog odnosa tog lica, samo se precizira – osim u skladu sa odredbama zakona kojim se uređuju doprinosi za obavezno socijalno osiguranje. Znači, one odredbe zakona, nego se precizira – koja se odnosi na istu vrstu olakšice po osnovu zasnivanja radnog odnosa sa tim licem. Ovde apsolutno nema nikakve novine, sem preciziranja formulacije u tekstu. Prema tome, nikakvih novih opterećenja nema, nikakva nova sredstva nisu potrebna, već je ovo samo olakšavanje primene zakona našim kolegama. Hvala lepo.
Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Članom 8. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana dodaje se član 21d, koji ima devet ili više stavova i u svim tim stavovima se definiše šta je poslodavac, šta se smatra novozaposlenim licem, šta je poreska olakšica i vremenski periodi kada se to novo pravo, odnosno obaveza, ako je olakšica obaveza, uvodi. Dakle, poslodavcem se, u smislu prvog stava ovog člana 21d, smatra pravno lice koje se u smislu zakona kojim se uređuje računovodstvo razvrstava u mikro i mala pravna lica, kao i preduzetnik koji zasnuje radni odnos sa najmanje dva nova lica i ima pravo na povraćaj 75% plaćenog poreza na zaradu za novozaposleno lice, isplaćeno zaključno sa 31. decembrom 2017. godine, pri čemu se preduzetnikom smatra lice koje je upisano u registar kod nadležnog organa, odnosno organizacije. Ja ću se zadržati samo na ovom stavu, jer smatram da ceo član nije dobro definisan, osimšto istovremeno na dva mesta definišete šta je poslodavac. Dakle, prvo kažete da je pravno lice koje se u smislu zakona kojim se uređuje računovodstvo razvrstava u mikro i mala pravna lica, pa zarez, kao i preduzetnik koji zasnujeradni odnos sa najmanje dva nova lica, a onda na kraju, pri čemu se preduzetnikom smatra lice upisano u registar kod nadležnog organa, odnosno organizacije. Ko bi se inače smatrao preduzetnikom? Neću druge stavove. Ovo će biti dovoljno da se čuje, pa da se razume, da kada podnosimo amandmane kojima tražimo preciziranje stavova, to je zato da bi bilo jasne primene zakona ili kada podnosimo amandmane da se briše, znači da imamo celu drugačiju politiku poreskih olakšica koje smatramo dobrim za novozaposlena lica.
Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević . Izvolite, gospodine Kovačeviću.
Član 8. naravno da treba da ostane i ne treba da se briše. Kako god da normirate i kako god da definišete, suštinski se radi o jednom novom mehanizmu koji se uključuje i kad dođe do poreskog obveznika, on u stvari ima odbitak od poreza na dohodak 75% i odbitak od osnovnog socijalnog osiguranja od 75%. Za malu firmu koja zapošljava jednog ili dvoje po prvi put u istoriji Srbije, a u članu 7. smo proširili to pravo od 1. jula 2016. godine na decembar 2017. godine da svi mali preduzetnici, male radnje imaju pravo da uplate državi manje 75% poreza na dohodak, odnosno poreza za obavezno socijalno osiguranje. To je fiskalni teret, odnosno umanjenje prihoda za budžet Republike Srbije. Ako to nije dobro i ako to ne podstiče zapošljavanje i ako neko ima nešto protiv toga, onda se mi razlikujemo. Opšti i zajednički interes svih nas, kada prođe fiskalna konsolidacija ili ova štednja, kako god, mora da bude da se porezi koji se tiču poreza na rad i opšti porezi na potrošnju umanjuju. Mi ovo činimo u trenutku kada nam se čini da možemo da izdržimo u budžetu da imamo ova umanjenja, kao što smo kada smo donosili pre godinu i po dana zakon definisali da to bude samo polovina 2016. godine, danas kažemo, zbog dobrih makroekonomskih rezultata i malog deficita u budžetu koji imamo, da ove mere možemo da izdržimo zato što predviđamo da će u 2016. i 2017. godini biti dovoljno novca, jer ove mere koštaju budžet Republike Srbije i direktno utiču na povećanje zaposlenosti, odnosno na povećanje lične potrošnje preduzetnika i svih zaposlenih za 75%. Da li je to dovoljno? Nije, ali je svakako pomak i mali pomaci u ovim teškim ekonomskim vremenima su napredak.
Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, ja se nadam da ću sada biti jasnija. Fokus ovih naših izmena je u prvom stavu ovog člana. Dakle, da skratim, poslodavac koji zaposli jednu ili dvoje lica ima pravo na povraćaj poreza na zaradu u iznosu od 75%, najkraće rečeno. Vi ste u tom istom stavu rekli da za novozaposleno lice se porezi, znači, ta umanjenja važe za sve one koji su zaposlili novozaposlena lica i isplaćuje se zajedno sa 31. decembrom 2017. godine. Naš predlog je da taj poslodavac koji prvo mora celokupnu sumu poreza da uplati državi i da kasnije čeka povraćaj, ima drugačiju vrstu olakšice. Znači, na samom startu da ima oslobođenje, odnosno oslobađanje ove obaveze u iznosu od 75%, da budem potpuno jasna. Predviđamo da je taj period ne traje do kraja 2017. godine, nego da traje u periodu od dve godine, jer je daleko lakše za poslodavca, koji, recimo u polovini 2016. ili krajem 2016. godine zaposli jedno ili dva lica da zna da će imati tu vrstu povlastice u naredne dve godine, a ne u godinu ili godinu i po dana. Te vas još jednom molim da pogledate ovaj naš amandman, jer mislim da je to stimulativno i za poslodavca, naravno i omogućava da se veći broj ljudi zaposli. Nadam se da Vlada čiji ste vi ministar finansija, ne vodi računa samo o brojevima, nego i o građanima. Hvala.
Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Kao i sa ostalim članovima, predložili smo da se obriše kao ceo zakon. Iz prostog razloga što ovde konstantno pričamo o podsticajima za zapošljavanje, o mogućnosti da neko ko nema posao, taj posao dobije lakše, a da li ima novih radnih mesta, to nije na kraju pitanje Vlade Republike Srbije. I Vlada Republike Srbije na to ne odgovora, nego hajde mi da ovde napravimo dva, tri zareza da promenimo, da ubacimo nešto što je očigledno olakšica, a da li ima novog radnog mesta, kao takvog, apsolutno o tome ne govori niko. Malopre je izašla vest da je 54 hiljade malih i srednjih preduzeća u Srbiji blokirano, 54 hiljada malih i srednjih preduzeća. Srbija ima 30% industrijskog razvoja u odnosu na 1989. godinu, pa gde su te firme, gde su te fabrike, gde su ti zaposleni? To je sada nestalo u poslednjih nekoliko godina, od 2008. do 2012. godine, ili je to nestalo devedesetih godina, kada su ovde neki imali neke drugačije dresove? Dakle, imamo veliki problem, 55% mladih je nezaposleno, mi želimo da se to njima suštinski olakša to tako što će im država makar godinu dana plaćati prosečnu platu i poreze i doprinose i dati im mogućnost da na tržištu rada steknu izvesno iskustvo, radno iskustvo kako bi mogli dalje da nastave da se bore u Srbiji, da ne idu van zemlje. A da mi pričamo o podsticajima za zapošljavanje ili o određenim olakšicama koje pruža ovaj zakon, a nemamo radnih mesta i bez radnih mesta, to je čista demagogija. To je ono – oduzeću vam dnevnice i oduzećemo vam rotacije i onda će u Srbiji svi živeti bolje. Nema od toga boljeg života. Sve je demagogija. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić.
Hvala uvaženi predsedavajući. Naravno da ne možemo da prihvatimo amandman koji govori da se ceo zakon briše, ali bih hteo da dodam što se tiče rotacija.To je samo odnos države prema građanima. Mi znamo kako je to bilo ranije, koliko je bilo službenih automobila sa rotacijama, gotovo sve sekretarice bivših ministara su mogle da koriste rotacije, službena vozila, da se bahato i osilno ponašaju. Praksa sa tim je završena. Kada govorite o blokadama firmi, verujem da je firma „Gardi“ gospodine uvaženi predsedavajući, blokirana. Kako i da ne bude blokirana, kada je milion i po evra plaćeno, a ništa nije urađeno. Takvih sigurno firmi ima dosta, koje su bliske gospodinu Pajtiću. Podsetio bih samo nešto građane Srbije, ja sam o tome govorio na jednoj od konferencija za štampu, setite se samo primera kada govorimo o Investicionom fondu AP Vojvodine. Šta to znači da date nekom sredstva, neka je to pretpostavimo 100.000 evra, a bilo je i više, da razvije svoj privatni biznis, da vrati novac državi, naravno i određene kamate i da posle to što su vratili se da nekom drugom da se nešto razvija. To tako treba da funkcioniše u normalnom svetu. Međutim predsednik upravnog odbora istih ti fondova, gospodin Pajtić je imao drugu praksu. Vi sada uvaženi predsedavajući meni date kredit od 100.000 evra, obrnete pare i ja vam vratim 143.000 četkica za zube ili vam vratim sifone. Tako se radilo i tako se radi kada gospodin Pajtić odlučuje u ovoj zemlji. Kome će da da sredstva i kako će ta sredstva da se vrate, a mi sa četkicama za zube ne možemo ništa da uradimo, niti bilo koga da zaposlimo, sa sifonima još manje. Zato nemojte vi da pričate o nezaposlenosti. Vi imate pokrajinskog premijera koji danas ima šansu da dovede veliki broj investitora i kada ide van granica naše zemlje, osim što opanjkava i sve najgore priča o svojoj državi, bilo bi bolje da napravi neki aranžman da neko ovde dođe, uloži novac i zaposli radnike. To je njegova obaveza. Zbog toga su ga ljudi birali 2012. godine, ali su ubrzo videli nesposobnost, neodgovornost da je izuzetno podložan korupciji i zbog toga kazna u politikom smislu će stići na sledećim izborima. Obaveza tog čoveka nije da više sedi u Vladi u senci, iako ne znamo gde se predstavništvo iste nalazi, nego da se bori za svoje građane, da se bore da privuče investicije i da zaposli ljude. Time završavam gospodine predsedavajući i za razliku od toga Vlada Republike Srbije, na čelu sa Aleksandrom Vučićem svakodnevno se bori da se što više auto-puta izgradi u našoj zemlji, da se što više fabrika otvori i da imamo što manju nezaposlenost i da imamo cilj. Hvala.
Hvala gospodine Jovičiću. Ja bih vas molio da ipak malo više o amandmanu govorimo. Gospodine Ćiriću, po kom osnovu? (Goran Ćirić, s mesta: Replika.) Izvolite.
Vidim da je jedno veliko i značajno raspoloženje u klupama preko puta. Očigledno je da ima puno razloga zbog svih ovih uspeha, ali je vrlo važno da na pominjanje mladog kolege i pitanje, pošto ovde sede i stomatolozi i daju odgovor na jednostavno pitanje, pošto ste se pitali čemu služi četkica za zube. One služe za pranje zuba. Mislim da je i važan odgovor na ovo što stalno pominjete i ovo što su stalne prozivke prema svima iz DS, a posebno prema predsedniku stranke. Onako kako su bile prema prethodnom i kako ste mu posvetili nekih 150 naslovnih strana sa napadima, a da onog trenutka kada više nije predsednik više nije najveći kriminalac u Srbiji, sada prozivate gospodina Pajtića. Tako ćete prozivati i svakog sledećeg predsednika DS. Mislim da je važno da jednom kažete, posle tri i po godine, pošto imate svu vlast u ovoj državi, pošto najavljujete hapšenja, pošto imate sve mehanizme vlasti, mislim da je važno da se bavite institucijama, da jačate te institucije i da bez ovakvih prozivanja, bez bilo kakvih argumenata radite svoj posao, jer očigledno je da su odgovori jedino krivične tužbe na ovakve nezasnovane optužbe koje slušamo iz dana u dan. To pokazuje o vašoj odgovornosti i vašoj spremnosti da investirate u institucije. Mislim da je taj pristup upravo ono što najviše blokira Srbiju i sve one kreativne ljude koji su spremni da urade nešto za ovu zemlju.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po amandmanu.
Gospodine predsedavajući, mislim da se ne kaže nezasnovane, nego se kaže neosnovane, ali dobro. S druge strane, jednu ispravku bih napravio. Moj uvaženi kolega i prijatelj, Aleksandar Jovičić nije urednik ni vlasnik nijednih, ni dnevnih novina, niti bilo kojeg medija, kao uostalom i niko iz SNS, za razliku od sada već bivšeg, a oni se tako brzo menjaju, predsednika DS koji je bio vlasnik nekoliko pisanih medija. Tako da, ova malopređašnja opaska - vi ste pravili neke naslovne strane, upućena mom kolegi Jovičiću, zaista nije na mestu i verujem da je više odraz onoga što vidite kada se pogledate u ogledalu. Mislim tu na DS, ni na koga lično. S druge strane, kada predlagač amandmana, gospodine predsedavajući, govori u Narodnoj skupštini, ili u medijima, ili obrazlaže amandman, ili predlog zakona, ili bilo šta, rejting SNS skače u nebesa. Ja prosto da mogu, a znam da ne mogu zato što mi Poslovnik to onemogućava, ja bih ustupio vreme SNS, jer on toliko dobro radi na rejtingu SNS, da sam mu ja veoma zahvalan. Zato što su količinu neistina i količinu političke mržnje kojom nas sve ovde obasipa ljudi u Srbiji davno prepoznali i ljudi u Srbiji to jasno nagrađuju, odnosno kažnjavaju. Pa, pošto na Vračaru, gde se nalazi većina imovine i većina investicija, ugostiteljskih objekta, istina, mladog kolege, nema novih investicija, ne možemo fabriku da pravimo u Starom gradu, iako se trudimo da se i u Beograd dovedu investicije…
Gospodine Babiću, ja stvarno pokušavam da vas razumem…
Evo, sada ćete videti, vrlo brzo ću povezati sa amandmanom, ali moram da povežem i sa jednim od prethodnih govornika. Pa, kada je rekao da ne vidi radna mesta, ja bih voleo da ode u Smederevo, pa da pogleda PKC-e Smederevo, investicija osam miliona evra, 1500 zaposlenih. Ja verujem da je tih 1500 zaposlenih malopre aplaudiralo predlagaču amandmana, jer eto govori istinu. Pa, voleo bih da ode u Ćupriju, pa da vidi investiciju „Trak Lajta“, vrednu 11 miliona evra i 500 zaposlenih. Vodio bih ga i u Pirot da pogleda „Tigar Tajers“, 215 miliona evra investicija, 500 zaposlenih. Dalje, NCR Beograd, to mu je bliže, to može da vidi, da sedne u isti onaj njegov preskup auto, od nekoliko desetina hiljada evra. Blizu, obići će. Vrednost investicije je 14,5 miliona evra, broj radnih mesta 800. Pa, da obiđe Suboticu, da obiđe Koceljevu, da obiđe „Strejt“ u Staroj Pazovi od 12 miliona evra i 150 zaposlenih. Takođe, da obiđe Rumu „In konekt“, 8.500.000 investicija vredna, 406 zaposlenih. I to je blizu. Može da ode, evo, tu su moje kolege iz Novog Sada, verujem da će gospodin Žarko Mićin biti dobar domaćin, da obiđe sve ono što radimo i pripremajući se za investiciju „Lir“ Kompanija „Lir“ od 17.000.000 evra i 2.000 zaposlenih. Ja verujem da bih potrošio svo vreme koje SNS ima po amandmanima govoreći o svim investicijama i o svim radnim mestima koja su Vlada Republike Srbije i Aleksandar Vučić otvorili i za mlade ljude, ali i za sve one ljude koje je DS vladajući ovom državom, nažalost u nekim krajevima i sada, ostavila bez posla. (Balša Božović, s mesta: Replika.)
Ne vidim osnov za repliku, možete po amandmanu ako hoćete. (Balša Božović, s mesta: Ja se izvinjavam, ali gospodin Babić je rekao – predlagač amandmana.) Da, ali to nije dovoljan razlog. On je samo navodio primere, ja sam dobro pazio. U početku znate da sam reagovao, ali posle je navodio primere gde je sve i koliko ljudi zaposleno, imajući u vidu vašu diskusiju na ovaj amandman. Ni sa čim vas stvarno nije povredio. (Balša Božović, s mesta: Nemam pravo ni na dva minuta?) Mogu da vam dam, imate vreme po amandmanu. Vi ste podnosilac amandmana i imate pravo da se javite ponovo. Izvolite po amandmanu, ako hoćete? (Ne) Hvala. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, Aleksandra.
Zahvaljujem, gospodine potpredsedniče. Mi bismo ovaj predlog gospodina Babića rado prihvatili, ali zakon zabranjuje da se u tim firmama daju ove olakšice, zato što se lepo kaže da ove vaše lažne investicije, zbog kojih se Srbija zadužuje, a plaćaju građani Srbije, ne spadaju u ovu grupu investicija i u ovu grupu privrednih subjekata gde se poslodavci oslobađaju od dela poreza na plate i naknade. Evo, recimo, spomenuli ste Novi Sad. Divna tema, divna investicija „Lir“, za koju Novi Sad daje 4 milijarde dinara, milijardu dinara za opremanje zemljišta i tri milijarde dinara za izgradnju hale, daje zemljište od 12,5 miliona evra, a „Lir“ će, dragi gospodine Babiću, zamislite, u narednih 10 godina u budžet grada da uplati milijardu dinara. To znači da će Novi Sad za 40 godina biti na nuli kada je u pitanju ova investicija, pa vi vidite kako je odlična investicija, i to bez zemljišta koje vredi 12,5 miliona evra. Osim toga, taj bajni „Lir“ raspisuje konkurs za 1000 zaposlenih, gde je jedan jedini uslov da se neko zaposli da može da stoji osam sati. To znači…
Gospođice Jerkov, molim vas, vratite se na amandman.
Upravo se o tome radi. Ja hoću…
Nije amandman koliko je gde sada zaposleno.
Čekajte, sad ste govorili da je gospodin Babić upravo govorio o amandmanu zato što je nabrajao gde je zaposleno…
Ja se izvinjavam, nemam amandman sada pred sobom.
Sada vi izgleda predlažete da čak i taj poslodavac koji dobija 30.000 evra po radnom mestu i isplaćuje minimalce zaposlenima, da i on bude oslobođen dela poreza na doprinose i zarade. To prosto, ja ne znam, dajte bilo kome sa ulice 4 milijarde dinara da vidite kakav će investitor da bude i da vidite kako će uspešan privrednik da bude.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Ono što razlikuje naše politike, ono što je od suštinske važnosti, gospodine predsedavajući, nama je važno da Novosađani rade, nama je važno da se ljudi i iz Novog Sada i iz Vojvodine i iz Srbije zaposle, da mogu da rade za platu, da mogu tu platu da odnesu kući, da mogu da školuju svoju decu, da mogu da imaju egzistenciju, svi oni ljudi koje je politika predlagača amandmana ostavila bez posla. Ako vam smetaju takvi investitori, a zamislite ne smeta Mile Jerković investitor. Zamislite, Darko Šarić je bio predstavljen kao super investitor u Vojvodini. A koga je on zaposlio? Kome je on sreću doneo, on i njemu slični? Za razliku od predlagača i politike predlagača amandmana, da, previćemo hale, pravićemo pogone, krov nad glavom. A gde ste vi potrošili milion i 200 hiljada evra? Gde je „Heterlend“? Gde je dom za decu ometenu u razvoju? Za milion i 200 hiljada evra, toj deci i njihovim porodicama, njihovim roditeljima ostala je jedna metalna tabla, tabla sa slikom onoga kako je to trebalo da bude, a novac potrošen. Šta je sa tim novcem? Šta je sa „Tesla bankom“? Šta je sa Fondom za kapitalna ulaganja? Šta je sa drugim bankama koje ste upropastili, koje su građani iz budžeta Republike Srbije morali, odnosno da nadoknade te štete koje ste napravili? Šta je sa tim? To je mnogo više od četiri milijarde dinara. Da, dajemo i daćemo četiri milijarde dinara, ali će 2.000 Novosađana, 2.000 ljudi koji žive u Vojvodini imati svoju budućnosti, imaće svoju egzistenciju, za razliku od vaše politike koja je bila samo za vašu egzistenciju i za vašu budućnost. Ne, mi radimo za budućnost građana Srbije.
Hvala. Aleksandra Jerkov, po kom osnovu želite? (Aleksandra Jerkov, s mesta: Vi mislite da nemam pravo na repliku?) Ne, nije vas spomenuo. (Zoran Babić, s mesta: Nismo im dali Heterlend.) Molim vas, gospodine Babiću, ja predsedavam, dozvolite da ja objasnim gospođi Jerkov. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Mislite da nisam predlagač amandmana?) Pažljivo sam pratio, njegova je bila, nije vas uopšte spomenuo, čak ni stranku nije spomenuo nego je govorio o investicijama i već, videli ste i čuli ste i sami. Prema tome, mislim da stvarno nemate pravo na repliku. Na član 9. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovan Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandmane su zajedno podneli su narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovan Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovan Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Član 11. menja član 40. tako da se reči: „kiosk u prikolici ili sličnom montažnom ili pokretnom objektu“ zamenjuje rečima: „kiosk u prikolici ili sličnom objektu“. Osim što je zanimljiva ova jezička svedenost, dakle, razlog zašto montažni ili pokretni objekti su izbačeni iz teksta, zanimljivo je i zamena reči: „kiosk u prikolici ili sličnom montažnom ili pokretnom objektu“ samo „kiosk, prikolica ili sličnom objektu“. Da postoje objašnjenja unutar samog člana, bilo bi jasno šta je osnovni motiv zakonodavca da izostavlja montažni objekat, ako je montažni objekat bio problem zbog toga što je realnost donela to kao problem, onda bismo razumeli. Ali, kada ostavite reči: „sličnom objektu“ onda ostavljate mogućnost i to je ono što se radi iz člana u član. To je ogroman problem naših zakona, odredbe koje se mogu tumačiti uvek nađu tumače. Kada odredbe koje se mogu tumačiti nađu tumače, onda tumači nađu razloga da prave nepravdu, jer za jednog koji pristupa tumač, tumači na jedan način, a za drugog na drugačiji način i to je nedostatak vladavine prava koji je dosta vidljiv i koji građani osećaju kad god imaju kontakt sa odredbom koja je nedovoljno jasna. Dakle, to je naša namera da, kao i u prethodnom slučaju, kada smo tražili da postoji horizontalno povezivanje da ministarstva sarađuju, da se pročišćavaju pojmovi u zakonu, da ne bude zakon u kojem jedan pojam znači jedno, u drugom znači drugo, i da nismo većina nas koja je pred bilo kojim organom javne vlasti i pred nekim ko te odredbe tumači na sebi svojstven način.
Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Dakle, šta je suština kada su u pitanju naši amandmani koji traže brisanje celokupnog zakona. Pre svega iz protesta i nepostojanja i nespremnosti vladajuće većine da o svakom zakonu zaista raspravlja onako kako dolikuje prema građanima Srbije, ali u redu, sada smo na jednoj temi i na jednom članu koji vrlo neprecizno definiše montažne objekte, prikolice. Da li je to nešto slično dalje štand, pošto u poslednjih nekoliko meseci, ili da kažem, već godinu dana, takvih primera ima i mnogi se pozivaju na rupe u zakonu, i mnogi se pozivaju na različita tumačenja u okviru tog zakona. A ko? Ko su ti ljudi koji drže upravo ovakve objekte iz ovog člana na području npr. Savskog amfiteatra? Ko su ti koji mogu da od štandova za promociju naprave restorane? Pa, da li je onda ovaj zakon koji se primenjuje na restorane ili na zakon koji se primenjuje na štandove? Da li oni koji su vlasnici restorana i vlasnici montažnih objekata na Savamaloj i na Savskom amfiteatru, podležu ovom zakonu ili ne podležu? Ili kažu evo nešto i slično? Dakle, samo za uzak krug vrha SNS važi jedno tumačenje, ali za sve ostale i slične, važi i za ostale građane drugačije tumačenje. E, u tome se radi da li je zakon precizan ili ne, jer možemo u svakodnevnom životu da nađemo milion primera kako se ovakve manjkavosti koriste od strane pojedinca samo da bi zaštitili, ili da bi zaštitili neke svoje finansijske interese. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić. Izvolite.
Hvala uvaženi predsedavajući. Nismo čuli ko su ti ljudi i očigledno nismo čuli od prethodnog govornika nikakav argument, osim da se briše čitav zakon, a ovaj zakonje dobar, uvaženi predsedavajući. A dok se prethodni govornik bavi prikolicama i istražuje gde je koja prikolica, ili koji štand, ja moram podsetiti prethodnog govornika da je on ujedno i predsednik Gradskog odbora jedne stranke, koja gotovo ništa nije uradila na novim zapošljavanjima u Beogradu. A meni je, predsedavajući, kada pričamo već o investicijama, novim radnim mestima, puno srce što će u Obrenovcu biti izgrađena fabrika „Meita“, za proizvodnju autodelova, koja će praviti autodelove za BMV, Ford, Reno, Krajsler, investicija je 60 miliona evra za jednu beogradsku opštinu, opštinu Obrenovac, gde će se zaposliti 1.400 ljudi. Zašto to govorim uvaženi predsedavajući, to jeste obaveza gradonačelnika, to jeste obaveza i predsednika opštine, ali ja živim na opštini Palilula, Beogradskoj opštini, gde DS ima vlast, od 1997. godine, nikada, od kako znam za sebe, nismo videli ni jednu jedinu investiciju. I na Karaburmi, Višnjičkoj Banji, Borči, Ovči, Padinskoj skeli, Kovilovu, Besnom Foku, Jabučkom ritu, nigde nismo videli ni jednu jedinu investiciju, ali je bitno da se ustanovi gde je koja prikolica. I, to vam samo govori kakav je odnos prema ekonomiji, prema investicijama, prema novim radnim mestima, da je najlakše nešto obrisati, ali gospodo, stvorite nešto, nemojte uvek da brišete. Pokušajte nešto da stvorite. Očekujem da opština Palilula dobije takvu investiciju, i pozivam gospodina gradonačelnika, Sinišu Malog, da omogućimo uslove da se ljudi sa Palilule, Surčina, Starog Grada, svih opština u Beogradu, zapošljavaju. To je naš cilj. Da bismo to postigli, gospodine predsedavajući, prvo moramo sve investitore jednom dobrom ekonomskom, diplomatskom politikom da ubedimo da ih više u Srbiji niko nikada neće reketirati, da više niko im neće tražiti bilo šta, da bi im neko nešto omogućio. Mi smo to počeli da radimo, da vraćamo poverenje u onoga ko želi da investira kako spolja tako i iz naše zemlje, da omogućimo sve olakšice koje su u našoj moći i mogućnostima da bi ljudi dobijali šansu da razvijaju svoj posao i da zapošljavaju ljude. Još jednom ponavljam, kada jedan Obrenovac dobije investiciju od 60 miliona evra, nađite mi tu investiciju koja je bile pet puta manja a da je gospodin Pajtić doveo. Ovde smo malo pre čuli, ako nekom date četiri milijarde dinara sa ulice, videćete kako je dobar investitor. Pa Pajtić je za ove 10 godine uzeo četiri milijarde evra, pa smo videli kako zna da uzme te pare u svoj džep a da ne upotrebim neki drugi termin, jer toliko sam se uplašio njihovih tužbi da, ne znam, neću najverovatnije noćas moći da spavam. Hvala vam.
Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Član 12. menja član 41. i u celini govori, u suštini o paušalnom oporezivanju. Šta su novine? Novine su da polazne osnovice iz stava 2. koje su za utvrđivanje paušalnog prihoda po grupama, saglasno stavu 1, određuje se u odnosu na prosečnu mesečnu zaradu po zaposlenom, ostvaren u Republici, opštini, odnosno gradu u godini koja prethodi godini za koju se utvrđuje paušalni prihod. Pa se ti kriterijumi, odnosno elementi su u sedam tačaka. Mesto na kom se radnja nalazi, broj zaposlenih radnika, tržišni uslovi u kojima se delatnost obavlja, površina lokala, starost obveznika i njegova radna sposobnost, visina prihoda obveznika koji pod istim ili sličnim uslovom obavlja istu ili sličnu delatnost. Ostale okolnosti koje utiču na ostvarenje dobiti i tvrdi se, da će nadležni poreski organ uzimati u obzir i ove dokaze, elemente i činjenice, kao i sve ono do čega je došao putem kontrole. Poslednji stav je najproblematičniji u ovom članu - Vlada uređuje bliže uslove, kriterijume i elemente za paušalno oporezivanje. Zašto je to problem? Zato što će advokati da pregovaraju sa Vladom. Ja tačno znam kako je teško advokate uvesti u poreski sistem kako su inače struke. Bilo probano dva, tri puta i advokati su bili jači, ja im na tome čestitam. Ja volim sposobnog, fokusiranog i rešenog protivnika, odnosno zastupnika sopstvenih interesa. Ali, ovaj član, zato što imamo situaciju da advokati takođe plaćaju paušalni porez, ovim članom ćete jednu veliku društvenu grupu staviti u neravnopravan položaj, u odnosu na drugu društvenu grupu. Kako je problem rešiv? Tako što ćete sasvim sigurno izostaviti da Vlada uređuje bliže uslove, kriterijume i elemente za paušalno oporezivanje. To će se završiti na diskrecionim razgovorima sa advokatom i ministrom.
Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Upravo se i ovaj član odnosi na onaj primer koji sam naveo u prethodnom amandmanu, a mi smo ga stavili da se briše, iz prostog razloga, kako ćemo sada paušalno odrediti porez, na primer, štandu za promociju Projekta „Beograd na vodi“? Kada se tamo prodaju ćevapi, kada se tamo prodaje pivo, kada se tamo prodaju alkoholna, bezalkoholna pića, a to je registrovano na primer kao štand za promociju tog projekta koji će Beogradu dovesti tri i po, predsedavajući, milijarde evra. Dakle, pošto smo već poklonili celokupno zemljište na Savskom amfiteatru, pošto smo uredili taj deo grada, potpuno drugačije u odnosu na ostatak Beograda i samo oni koji imaju prava tu da drže ugostiteljske objekte imaju posebne uslove, u odnosu na sve ostale ugostitelje u Beogradu. Mi pitamo, kako će Vlada Republike Srbije na osnovu ovog zakona paušalno da određuje poreze, ljudima koji tamo rade? Evo, to me iskreno zanima pošto je to takođe jedna od rupa u zakonu, gde se vrh SNS poziva kada je u pitanju njihov biznis na tom delu Beograda. I to je ono što je nepravda i to je ono što nije tržište i to je ono što je monopol i to je ono što ne predstavlja vladavinu prava. Bez vladavine prava, gde su svi građani jednaki pred zakonima, ali svi, a ne velika većina za jedno pravilo, a samo jedan određen broj koji čine elitu potpuno drugačije i mnogo povlašćenije. Jednostavno to nije pravilo i to ne može nikada da bude pravilo. To nije u skladu sa ustavnim uređenjem zemlje i to je ono protiv čega se mi borimo. Mnogo je paušalnih stvari od strane Vlade u poslednjih nekoliko godina, pa i različitih paušalnih izjava smo čuli i danas. Ali, ovaj problem mora da se reši i građani moraju svi da budu u istoj ravni. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Ne možemo prihvatiti amandman, ali pazite taj destruktivni pristup ekonomskoj politici naše zemlje. Svi znamo da u poslednjih 70 godina niko nije jedan kamen pomerio sa poteza „Savamale“ gde se gradi Projekat „Beograd na vodi“ koji će pre svega podići građevinsku industriju naše zemlje, zaposliti nove ljude, gde će to doneti više novca u budžet Republike Srbije. Iz tih sredstava ćemo posle moći da razvijamo našu ekonomiju, da podićemo, jel te, fabrike u našoj zemlji, da imamo za socijalno ugrožene, da podignemo penzije penzionerima, itd. Kada već govorimo o restoranu. Izvinite, a šta je u vaše vreme tamo bilo? Da nije možda šupa? A izvinite iz šupe, da li je nešto država imala od toga? Od bilo kog restorana u državi, plaća se porez i to ide u budžet Republike Srbije. Tamo neki ljudi rade. I nemojte da optužujete SNS, jer ako govorimo o tome ko ima na kojoj lokaciji restorane, biće dugačak spisak s vaše strane, podugačak spisak. Videli smo kako ljudi koji nisu imali ništa postanu ministri, represivni ministri, a posle postanu najveći investitori na Vračaru. To su sve primeri bivšeg režima i aktuelnog u pokrajinskoj Vladi. Ali, tu na toj lokaciji država nikada nije imala nijedan jedini evro. Kažete – investicije od tri i po milijarde evra. Ma, da ste doneli tri i po evra, neko bi rekao svaka vam čast. Imali smo 50 starih olupina brodova, stecište narkomanije, a to je najveći potencijal koji imamo u Beogradu. Niste znali da iskoristite. Ono što bih želeo da podsetim, pa vi ste prvi nudili 2008. godine koncept Menhetn u Beogradu, na toj istoj lokaciji. Imali ste sliku, to sam pokazivao i u emisijama gde sam gostovao sa vama na RTS-u, Menhetn u Beogradu, isto su kule, sportski sadržaji itd, itd. Šta smo dobili posle pet godina? Ništa. Dobili smo ruinu, dobili smo zapušten prostor, korov, a neko bi tu zaradio novac za svoju zemlju. Kao što vidite, devet dana smo ispred svih rokova kada govorim o Projektu „Beograd na vodi“ i tu je suštinska razlika. Suštinska razlika između vlasti kakvu ste vi imali, gde je sve bilo uzmi i odnesi. Mi za razliku od vas stvaramo. Koja je dinamika brzine? Vi ste poslednji koji o tome možete da pričate, jer niste ništa uradili. Ali građani su tu koji, pre svega, vide požrtvovanost, vide odgovornost da želimo nešto da promenimo na bolje, a ubeđen sam da sa našim narodom ćemo to i uspeti. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite, samo, pošto smo se oboje promenili, pa replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja neke stvari stvarno ne mogu da razumem. Ja sam se naslušao raznih priča oko ovog amandmana, ali niko nije ni pročitao koji se to deo zakona, u stvari menja. Pročitao bih da je, u suštini samo preciznije tehnički urađen član 41. osnovnog zakona koji su oni sami napisali. Što potvrđuje moju teoriju da, dok su bili poslanice većine samo su pritiskali dugmad u elektronskim jedinicama i glasali, ne čitajući zakon. E, sad, nikako ne mogu da razumem zašto nekome smeta Projekat „Beograd na vodi“? Za koga su planirali da daju taj deo Beograda, odnosno da poklone oni sami? Koji bi bio javni interes? Da li možda njihovom najvećem sponzoru i njihovom najvećem investitoru Miškoviću i Delta kompaniji? Ili vašem bivšem finansijskom direktoru DS? A, kada kažem najveći investitor, pa najveća strana investicija dok su oni bili na vlasti, bila je dve milijarde evra što su prodali „Maksi“ trgovinski lanac „Delezu“. Za njih je prodaja imovine strana investicija. Još su imali hrabrost da je nazivaju direktnom stranom investicijom. Pa mogao je da je kupi bilo ko. Mogli su i odavde neki koji su za vreme vaše vlasti sticali ogroman kapital i novac. Možda i ovi što su krečili po Beogradu, pa se voze u skupim automobilima i poklanjaju DS svoje stanove. Pa nije ni čudo što poklanjaju. Šta je za njih jedan stan. Pa toliko im je ta stranka dala stanova, da ne moraju da rade još sto godina ništa. Da nisu možda oni ti koji su planirali zemljište koje je dato za Projekt „Beograd na vodi“? Pa sad ocenjuju da je zakon neustavan…
Poslaniče, prošlo je dva minuta odavno.
Završavam. Čak su uzeli pravo da budu i sudije Ustavnog suda.
Da, verujem. Previše. Hvala. Hoćete se odjaviti ili ste se ponovo javili? Dobro. Mislim da je dosta bilo za ovaj amandman, pričanja van teme. Biće sigurno prilike van teme da se priča, to ne može da se izbegne, ali na ovaj amandman sasvim dosta. Na član 12. amandman je podnela poslanica Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem predsednice. Stav 5. – Vlada uređuje bliže uslove i kriterijume i elemente za paušalno oporezivanje. Ja predlažem da se ovaj stav iz ovog člana briše. Razlog je vrlo jednostavan, ja pitam ministra – da li se njemu čini da Vlada u ovu Skupštinu može da donese makar jedan predlog zakona kojim ne daje sebi široka diskreciona ovlašćenja da sama sakriveno od očiju javnosti i mimo kriterijuma odlučuje o ovom ili onom, daje olakšice ovima ili onima, pomaže ovima ili onima, deli zemlju ovima ili onima, pod uslovima poznatim samo Vladi Republike Srbije, ali svakako ne pod uslovima definisanim zakonom. Kada smo imali budžet ovde, tri su osnovne zamerke bile Fiskalnog saveta na budžet, a tu su i zamerke Agencije za borbu protiv korupcije, na sve zakone koje nam ovde vi nudite. Prva, da lažno prikazujete pad nezaposlenosti, druga, da krijete koliko plaćate investitore i treća, koja je u direktnoj vezi sa ove dve prethodne, da Vlada zakonima koje ovde predlaže Narodnoj skupštini, sebi daje izuzetno velika diskreciona rešenja. To je bio slučaj sa Zakonom o ulaganjima, gde smo vam govorili da ne možete sami da odlučujete kome ćete, kada, kako i koliko davati podsticaja, a kome nećete. To je slučaj sa zakonom o kom smo juče razgovarali, gde će nekakva Vladina komisija samostalno odlučivati u direktnom dogovoru sa, nazovi, investitorima, o tome kome će dati čak trećinu zemljišta u svakoj opštini AP Vojvodini, to je sada slučaj i sa ovim, gde vi kažete da će Vlada urediti bliže uslove, kriterijume i elemente za paušalno oporezivanje. Videli smo kako vi određujete te uslove i ne verujemo vam.
Ministar Vujović.
Hvala lepo. Ja ne znam, evo ovde pitam kolege, oni kažu – iz pravno tehničkih razloga smo stavili ova poslednja dva pasusa. Da vam pročitam kako je to bilo u prethodnom zakonu, donetom 2001. godine. Kod utvrđivanja paušalnog prihoda nadležni poreski organ uzima u obzir i sve dokaze, činjenice i podatke do kojih je došao putem kontrole i na drugi način. Vlada Republike Srbije uređuje bliže uslove, kriterijume i elemente za paušalno oporezivanje. Od reči do reči, nema promene od 2001. godine. Prema tome, ja ne znam gde ste svu ovu konstrukciju, koju ste napravili, na čemu ste zasnovali, i ne znam ko bi drugi, sem Vlade Republike Srbije u Republici Srbiji, određivao bliže uslove. Hvala lepo.
Hvala. Na član 13. amandman su zajedno podneli poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Član 13. dodaje novi član u članu 42. koji se i dalje bavi paušalnim oporezivanjem i kaže da izuzetno iz stava 1, u članu 42, preduzetnik koji u toku godine započne obavljanje delatnosti, zahtev za paušalno oporezivanje može u momentu registracije podneti nadležnoj organizaciji koja vodi registar privrednih subjekata, koji će taj zahtev proslediti poreskom organu, i dalje se, naravno, tehnički menjaju redosledi stavova. To što kažete da može, podrazumeva da ne mora, odnosno da će zahtev za paušalno oporezivanje podneti kasnije po rokovima koji su određeni u drugim članovima zakona, a ne ovako kada se ovo stavlja kao mogućnost, kada u toku godine započne obavljanje delatnosti da bude u momentu registracije u mogućnosti da podnese. Dakle, šta on u momentu registracije podnosi kao zahtev za paušalno oporezivanje? Ja razumem nameru, ali je to kao i kod mnogih drugih članova loše napisano, jer ako on u avgustu započne delatnost, može da podnese zahtev za paušalno oporezivanje, onda nadležni organ na osnovu čega, kojih elemenata će da mu odobri to, kad je on tek započeo delatnost? Dakle, razumem nameru, ali onda je moralo da piše i da li se za taj poseban izuzeti momenat uzimaju svi elementi, što nije moguće, svih sedam tačaka, da bi se odredilo koliki je paušalni porez, ili ne. Ja ponavljam, ja sam protiv odredbi koje mogu da se tumače, ko god za njih glasao kad i na koji način.
Ministar Vujović.
Hvala vam na pažljivom čitanju Predloga zakona. Namera nam je bila časna, a to je da uradimo ono što rade u svetu, da nam ne bi ovo računali kao dopunski korak u duing biznis, pa ako mora posebno da ide, onda se to računa kao poseban korak, pošto pretpostavljam da te dve organizacije međusobno komuniciraju. Ovo je napisano i da se olakša onome ko prijavljuje posao i da nam se u duing biznisu to ne vodi kao posebni korak, kojim zagorčavamo život poreskim obveznicima. Svi drugi elementi su definisani u prethodnom članu. Prema tome, poreska uprava će, ovo znači da ne mora da ide fizički u poresku upravu, da nam se smanjuje jedan korak, ništa drugo. Prema tome, da se pomerimo sa tog 59, možda na 58, 57. mesto. Inače, druge namere nema. On može, inače ovo može piše, ne mora, znači, može da ode, ali je za nas bitno da napišemo da može da se prijavi tu, da nam ne bi računali, odnosno, kad nemate, onda piše protiv vas. Hvala lepo.
Na član 13. amandman je podneo Balša Božović. Izvolite.
Zahvaljujem predsednice Skupštine. Dame i gospodo, uvaženi ministre, poštovani gosti, upravo kada pričamo o duing biznis listi, kada pričamo o olakšanju u tom slučaju nekoga da sutra započne svoj biznis. Dakle, onaj koji započne svoj biznis, naš predlog jeste, o kom nismo ni mogli da razgovaramo, ali na kojem su radili 80 doktora nauka, 300 ljudi, jeste da se potpuno oslobodi u naredne dve do tri godine onaj koji započne svoj biznis. Dakle, to je mera kako možete nekoga da osokolite da napravi ili da skupi hrabrosti da krene u jednu drugačiju avanturu, samozapošljavanja na primer, gde bi mogao možda da preko svog biznisa bude oslobođen makar ovih dažbina, bez bilo kakvog paušalnog poreza i bez bilo kakvog određivanja i bez prevelike birokratije, da onaj koji bude želeo da sam radi, da sam stvara, da ima neku svoju firmicu, da ima neki svoj posao, da ima neki svoj biznis, bude oslobođen bilo kakvih dažbina. Mislimo da je to važno, jer smatramo da je preduzetnički duh taj koji mora da se podstiče u Srbiji. On nažalost, danas nije na zavidnom nivou, zato što ljudi kada čuju sa kakvim sve papirima moraju da i maju posla, jednostavno se uplaše, i dalje su više radi da čekaju u redu za državni posao. Zato smatram da je ovo jedna od mera Demokratske stranke kao predizborni program Demokratske stranke, veoma važna i da će doprineti u velikoj meri da oni koji danas nemaju šansu da nađu posao, jer smo čuli i videli da nema radnih mesta već četiri godine. Hajde onda da im omogućimo da sami stvore svoje radno mesto. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se predsedavajuća. Imajući u vidu sadržinu samog amandmana i slušajući jedan, možemo slobodno reći, dušebrižnički odnos prema onima kojima treba tek da počnu, da zaživljavaju, da osnivaju, da kreću u nekakav biznis od koga će ostvarivati prihode i egzistenciju, sve to sa socijalnog aspekta je prihvatljivo i nije sporno. Ali se postavlja pitanje i stalno mi se nameće, imajući u vidu da smo bili u koaliciji, pa zbog čega se to isto sistemsko rešenje nije pojavilo pre pet godina, pre šest, sedam, osam godina? Zbog čega tada nismo imali rešenje koje se vezuje za brigu o socijalnim kategorijama? Zbog čega nismo imali rešenje koje se vezuje za brigu o onih koji osnivaju preduzeća, osnivaju radnje, osnivaju bilo šta, što podrazumeva preduzetničku delatnost? Šta se to promenilo u odnosu na ono što je bilo pre pet ili šest godina? Kakva je to metamorfoza došla danas da sada imamo tako preku potrebu da brinemo o nekom socijalnom statusu ili davanju benefita onima kojima smo te benefite mogli dati daleko ranije? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj kolega iz SPS-a, koji je ovo upravo govorio, potpuno je u pravu, ali možda se i seća. Bila je ovakva jedna odredba u zakonu da se godinu dana ne plaća porez za preduzetnike i vlasnike, odnosno osnivače novih privrednih društava, tada društava sa delimičnom odgovornošću. Bilo je to u zakonodavstvu. Pisalo je tako u zakonu, i sad se postavlja pitanje – ko je to ukinuo? Jedan od prethodnika sadašnjeg ministra Vujovića, a zove se Božidar Ćelić, bivši poslanik DS, bivši ministar DS, bivši potpredsednik Vlade Republike Srbije, pa on je ukinuo tu odredbu. On tad nije vodio računa o preduzetnicima, on tad nije vodio novim osnovanim privrednim društvima. Kako više da vam verujemo u vašu iskrenost? Vi upravo sve ono što ste radili sada sami napadate, pod izgovorom da brinete za građane, a dok ste bili na vlasti, brinuli su samo za njih same, za njihove džepove, njihove karijere, njihove zanatske radnje, njihove stanove i krečenje po Beogradu.
Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić, replika.
Čuli smo sijaset optužbi od kolega, posebno na jedan predlog oko koga se očigledno slažemo da je dobar, a jedini argument protiv ovog predloga gospodina Balše Božovića je – zašto to ranije niste predložili, zašto to ranije niste uradili? Nije ni imao prilike da bude u izvršnoj vlasti i mislim da to ne može da bude argument da ne prihvatimo dobre predloge i mislim da imate priliku da to primenite i ostvarite. Što se tiče primedbi, i preksinoć i sinoć, pominjanog bivšeg ministra finansija gospodina Đelića, ja ću vam ponoviti to. Očigledno je da predsednik Vlade Aleksandar Vučić ima ogromno poverenje u čoveka koji je radio u važnoj kompaniji, evropskoj, koji je bio delom odgovoran za budući proces privatizacije ili najavljeni proces privatizacije „Telekoma“. Nije niko drugi od vas ovde prisutnih u sali dobio tu vrstu poverenja. Dobio je bio čovek koji je pokazao sopstveno znanje i sopstvene reference. Kada ga budete sledeći put napadali, konsultujte predsednika Vlade i pitajte ga zbog čega prilika i „Lazardu“, zbog čega prilika i gospodinu Đeliću da učestvuju u jednom važnom procesu, očigledno procesu koji je bio vrlo važan za čitavu Republiku Srbiju, vrlo važan za ovu Vladu, vrlo važan za samog premijera koji je često govorio o tom procesu i usaglasite sa njim to pitanje poverenja, nepoverenja, razloga za napade na neke ljude koji su očigledno nekim svojim znanjem dobili tu vrstu i poverenja većeg, nego što ga vi imate od sopstvenog predsednika Vlade.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Da nisam čuo prethodnog govornika, verovao bih da „Lazard“ nije ni postojao dok gospodin Đelić nije počeo da radi za „Lazard“. „Lazard“ je stvarno bila jedna mala, sitna kompanija, totalno nebitna, a onda je stigao takav um, onda je stigao takav potencijal sa sve tetkinim kaučom i sa svim onim što je bilo u tetkinom kauču i kabriolet jugo žute boje i on je podigao „Lazard“. Zbog toga je „Lazard“ postao svetski renomirana kompanija samo nekoliko meseci, i to samo isključivo zato što je gospodin Božidar Đelić, valjda sa tolikom pameću, tolikim iskustvom koje je imao na destrukciji ekonomije i na destrukciji javnih finansija u Srbiji uspeo da podigne kompaniju „Lazard“. Po rečima prethodnog govornika smo mogli da vidimo i da čujemo da „Lazard“ nije postojao. To je bila totalno nebitna kompanija dok takvi umovi, takve blistave karijere, kao što je gospodina Đelića, nisu došli u tu kompaniju i zbog gospodina Đelića „Lazard“ je dobio posao, i to na konkursu, onako kako treba, u jednom transparentnom postupku, kao privatizacioni savetnik prilikom pokušaja privatizacije „Telekoma“. Nemojte više iznositi neistine, nemojte se kititi tuđim perjem, nemojte omalovažavati ljude koji su godinama, da ne kažem desetinama godina, radili podižući kompaniju „Lazard“ da znači na svetskom nivou ovo što znači. Angažovanje gospodina Đelića, ne ulazim zbog čega su ga angažovali, ali imaju veliki rizik da prođu kao javne finansije u Republici Srbiji kada ih je vodio gospodin Đelić.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić, Poslovnik.
Zahvaljujem. Povređen je član 107. koji nas obavezuje u prvom stavu da čuvamo dostojanstvo Skupštine, a u drugom nas obavezuje na uljudno obraćanje o drugim licima i sa drugim licima, bili oni u sali Skupštine ili govorili o njihovom privatnom ili životu van ove sale. Nedopustivo je smatrati slobodom govora klevetanje i ružne izraze bliske verbalnom nasilju, ne samo sada kada je u pitanju gospodin Đelić, vrlo često slušamo to o ljudima kao što su Miodrag Kostić ili Ivica Todorić. Kada se takva vrsta verbalnog nasilja koristi za predsednika DS, politički folklor je uobičajio da je to pristojno. Nije i neće biti nikada pristojno, ali razumevajući da se to ovde smatra vidom političke borbe, razumevajući da je to posledica neznanja, komunikacije unutar Skupštine, na to i ne tražimo reklamiranje povreda Poslovnika. Govoriti laži i klevete o licima i ljudima koji nisu u sali, uvoditi ih u temu samo zato da bi ih blatili i klevetali je nedopustivo. Time se ne čini samo šteta tim ljudima. Time se čini šteta svima nama i onima koji nas gledaju ne izgledamo kao ljudi dostojni da u njihovo ime ovde kažemo da branimo njihov glas. Molim vas da se to više ne čini, da se fokusirate na predsednika DS i na DS i sve klevete koje imate da uputite ovde, sada i nama, a sve druge ljude da ostavite van ove sale i van verbalnog nasilja, a radi koristi ove kuće za koju svi zajedno radimo.
Da li želite da glasamo? (Ne) Na član 13. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Radi se o vrlo sličnom amandmanu, kao što je amandman gospodina Božovića. S obzirom na to da mi nismo čuli, kao što je gospodin Ćirić rekao, ni jedan argument protiv, osim toga – zašto vi to niste uradili ranije, ja mogu da kažem da mi to radimo. Autonomna pokrajina Vojvodina to radi. Mi smo sretali, i vi kada odete u koje god mesto, možete videti ljude koji su samo na osnovu podsticaja koji su dobili od Vlade AP Vojvodine za samozapošljavanje zaposlili sebe, celu svoju porodicu i dobijaju podsticaje da zapošljavaju druge ljude. Ja sam lično bila u Senti, recimo, u poslastičarnici kod jedne žene koja je zahvaljujući tome što je dobila 290 hiljada dinara od Vlade AP Vojvodine otvorila poslastičarnicu u kojoj radi ona, njen muž, njena deca i cela porodica živi isključivo zahvaljujući tome što su ta sredstva dobili. Nije tačno, nije istinito, a na stranu to što nije korektno govoriti o tome zašto neko nešto ne radi. Za to ima para, naravno, ako se ne preduzimaju takvi poduhvati kao što Vlada Republike Srbije preduzima, pa ćemo samo na ovoj sednici sada preuzeti 200 miliona evra dugova Javnog preduzeća „Srbijagas“ i pretvoriti ih u javni dug Republike Srbije koji plaćaju svi građani Republike Srbije. Nije tačno da para nema. Para za to može biti, ali samo je pitanje za šta želite da date pare? Samo na kraju opaska, gospođo Gojković. Zamolite gospodina Babića da obrati pažnju na pravila transkripcije u srpskom jeziku. Dosta je parlament izložen podsmehu zbog njegovih, kako bih rekla, grešaka koje on naziva lapsusima, a sve postaje očiglednije da je u pitanju neznanje.
Konsultujte se sad malo sa koleginicama. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Svaki moj lapsus i svaka moja greška je mogla nekog u Srbiji da zabavi, ali nikoga da ošteti, a svaki vaš lapsus, nije mogao nikoga da zabavi osim vas, a oštetio je mnoge. Pa na taj način oštećene su porodice dece sa smetnjama u razvoju i to samo za milion i 200 hiljada evra. Eto toliko košta vaš lapsus. Pa, vaš lapsus košta jednu „Tesla banku“, pa vaš lapsus košta, a evo upozoravaju me kolege i hvala im, to nije lapsus, to je namera. Pa, koliko koštaju vaše namere oko „Razvojne banke Vojvodine“? Pa, koliko koštaju vaše namere oko Fonda za kapitalno ulaganje pa, koliko koštaju sve te vaše greške? Može li da se podvuče jednom crta? I mogu li te greške za sve građane Vojvodine i za sve građane Republike Srbije, a toliko prijatne i ugodne za vaš konto, za vaš džep, za vaše račune? (Zoran Babić, s mesta: Sada ću po amandmanu.)
Da vam vratim vreme. Narodni poslanik Zoran Babić, po amandmanu.
Drago mi je gospođo predsednice što je predlagač amandmana ovde pokazao, odnosno govorio kako se pravilno troši novac iz budžeta AP Vojvodine, pa bih voleo da mi objasni jednu stvar, vi gospođo Gojković. Informisao sam se tu kod kolega koji žive u AP Vojvodini, pa su mi rekli šta znači to šoranje. Pa, znate kada pogledate budžet, ili rebalans budžeta AP Vojvodine, video sam da je za šoranje dato 1,9 miliona dinara. Pa, milion dinara za promociju šora u Rumuniji. Pa, 250 hiljada za „Đilkoš“ iz Pančeva. Pa, sve skupa tri miliona i 902 hiljade dinara. Pa, to nije dovoljno. Pa, imamo omladinske klubove. To je kada DS, ono što je ostalo od DS, koja vidim da se dobro zabavlja, kaže svom podmlatku, ako ga ima i koliko ga ima – e, sada formirajte omladinske klubove. Sada su to klubovi DS koji se naprasno zovu omladinski klubovi, pa je za te omladinske klubove, recimo u Žitištu, samo poslednjim rebalansom upućeno 60 hiljada dinara. Novom Bečeju 300 hiljada dinara, pa 205 hiljada dinara Moroviću, pa u Odžacima 380 hiljada dinara itd. E, na taj način se, gospođo Gojković, na taj način se dame i gospodo narodni poslanici raspolaže novcem građana AP Vojvodine, za promociju šora, za promociju omladinskih klubova DS. Na taj način se priprema za izbore koje će bojkotovati izgleda, jer ne mogu da se suoče sa činjenicom da i građani u Srbiji, da i građani Vojvodine više neće ni sada, a i nikada u budućnosti.
Hvala. Izvolite.
Upljuva se hvaleći. Nisam primetila da ste mi dali reč. Molim samo gospodina Babića, to što on nešto ne zna, ne znači da to nije opšte poznato. Zapravo kada malo čovek razmisli, postoji dosta stvari koje gospodin Babić ne zna, a ostali građani Republike Srbije znaju. Kada su u pitanju „Banatske šore“, radi se o manifestaciji koja je proglašena manifestacijom od izuzetnog značaja za očuvanje tradicije i nematerijalne kulture. Obratite se gospodinu Udovičiću koji je pre nekoliko dana na odboru, obrazlažući Predlog zakona o sportu, upravo program koji vi sada ismevate ovde, ocenio kao izuzetno značajan, izuzetno pozitivan i izuzetno koristan za očuvanje tradicionalnih sportova. To što vi ismevate nešto, ne znači da to nešto nije dobro. To ima veze sa Pupinom, on je iz Idvora, odakle potiče to mesto. Stvarno ne mogu da veruje da vi sa takvom lakoćom kritikujete stvari, samo zato što vama nisu poznate i samo zato što ne znate. (Zoran Babić, s mesta: Kakve veze Pupin ima sa tim.) Vidim da ne znate, neću vam svakako objašnjavati sada. Ako krenemo da objašnjavamo sve što vi ne znate, ova sednica će trajati deset dana i noći, a niko nema vremena za to, gospodine Babiću.
Izvolite gospodine Babiću.
Priznajem gospođo Gojković, ne znam. Ne znam da kradem kao demokrate, ne znam da otimam kao demokrate, ne znam da uzimam novac iz budžeta kao demokrate, ne znam da vrši pljačkašku privatizaciju kao demokrate, ne znam da uništavam kao demokrate i verovatno da sve ono što demokrate znaju da će trebati ne deset dana nego mnogo više da mi objasne, ali ja to ne želim da znam. Te veštine, te veštine otimanja čak i od dece sa posebnim potrebama, omete u razvoju ne želim da znam. O tome neka se informišu i na tome neka rade nadležni pravosudni organi. Ja nemam nikakva ovlašćenja da radim na tome. Ali verujem da ima ljudi u Srbiji željnih da se sve stvari u Srbiji ispitaju, da se izvedu na čistac, pa će izvesti i to, ali što se tiče lopovluka, krađa, uništenja privatizacija, otimanja, uzimanja, evo priznajem da sam minoran u odnosu na vas i vaša znanja od Pajtića, Elezovića, Ješića, svih tih viđenih demokrata koji su za sebe umeli, ali samo za građane nisu umeli.
Hvala. (Goran Ćirić, s mesta: Replika, pomenuta je DS, lopovska, ljudi iz DS.) Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, mislim da je svima ovde u sali jasno i javnosti u Srbiji da onog trenutka kada je gospođa Jerkov uhvatila kolegu u tolikoj količini nepoznavanja najosnovnijih stvari i u lapsusima koji deluju neprijatno za sve nas, ne navijam za to, niti se naslađujem. Malo mi je neprijatno zbog svega toga. Pozivam i vas da usmerimo ovu raspravu i izađemo iz ovog ciklusa da bismo omogućili i ministru i njegovim saradnicima da razgovaramo o temi i o amandmanima. Čeka nas izuzetno duga i teška noć, očigledno je veliki broj amandmana pred nama i još jednom, evo izvinjenje ministru za ono što čujemo iz klupa preko puta nas.
Hvala vama. Daću još jednom Zoranu Babiću reč i da nastavimo po amandmanima. I vi ste sada ispod pojasa udarali.
Pozvao bih tog sveznajućeg predstavnika ovlašćenog DS da nam kaže, a kada je on poslednji put učestvovao u šorama. Valjda zna i kako se to radi kada ume nekome da kaže da je nekulturan, nepismen zato što nije nikada tako nešto radio? Kada ste vi poslednji put učestvovali u šorama? Znate li pravila? Objasnite nam pravila kada to umete. Osim što šore povezujete sa Pupinom. Samo zato što je isto mesto Idvor, šta i to je znanje. U redu je, ali recite nam pravila šora. Predstavili ste se ovde da sve umete, da sve znate, recite nam pravila i kada ste poslednji put tako nešto radili?
Hvala. Nema više replika stvarno. Ja znam sve o toj igri. Stvarno ne, moje je pravo da kažem ne. Na član 14. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Reč ima Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem. Samo mi recite, pošto ste sada nekoliko brzo pročitali, da li je to član kojim se menja član 65?
Član 17. se briše i u članu 63. st. 3. i 4.
Dobro, nisam onda shvatila.
Dobro. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala, poštovana predsednice. Gospodine ministre, ja ovde želim pre svega da protestujem zbog obrazloženja za neprihvatanje amandmana. Ovde se u ovom zbirnom obrazloženju kaže da se ne prihvata iz razloga zbog neprihvatanja koji su navedeni kod obrazloženja za neprihvatanje amandmana koje su podneli drugi poslanici. Oni su podneli da se član 18. ovog zakona briše, a mi smo podneli da se promeni stopa poreza sa 15 na 10. Znači, nije naša pravno-tehnička redakcija, naša je suštinska promena u odnosu na ono što je predlagač svojom promenom hteo. Znači, vi ste hteli da ostane ova stopa na prihod od kapitala, da iznosi 15%, a obrisali ste ovaj deo koji govori o prihodima, odnosno stopi za nepokretnost. Ova stopa je povećana krajem 2012. godine sa 10 na 15%. Jedna od stvari koja se oporezuje sada tom većom stopom od 15% su i kamate koje građani, odnosno prihod od kamate koju građani imaju na svoje devizne uloge. Te kamate padaju zbog stanja na svetskom finansijskom tržištu, a naša država i dalje zadržava po nama taj visok procenat od 15%. Mi smo smatrali da treba da se smanji zahvatanje države, pre svega imajući u vidu prihod koji građani imaju na kamate na oročene štedne uloge u devizama koje drže u bankama u Srbiji. Mislimo da bi to pomoglo građanima da u ovo vreme kada im država na svaki mogući način otežava život povećavanjem akciza, cena struje, nametanjem ponovo TV pretplate i sličnih stvari, da im makar malo pomogne i zato smo predložili ovu izmenu. Ona nije u rangu ovoga što su druge kolege predložili i žao mi je što se na ovaj način polemiše sa našim predlogom. Hvala.
Reč ima ministar Vujović. Izvolite.
Zbog gledalaca naših samo da napomenem da se na dohodak od kamata na depozite u dinarima i kupovanje državnih obveznica koje su u dinarima ne plaća porez. Prema tome, ovo je samo da izjednači te dve stope i zato ostavljamo ovde 15%. Hvala lepo.
Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Ovaj član glasi ovako – U članu 65. tačka 2. reč „Autonomna“ zamenjuje se rečju „autonomna“. Evo velikih reformi i velikih sistemskih izmena zakona. Dakle, veliko slovo se zamenjuje malim slovom. To držimo da je nekakva izmena zakona. Između ostalog se i predlog naš da se ovaj član obriše, odnosno da njemu nema mesta ovde u zakonu, pravda time da se njim vrši pravno-tehničko preciziranje. Pravno-tehnička redakcija teksta, makar je tako nama ovde puno puta bilo rečeno kada smo mi predlagali amandmane kojima se vrše nekakve lektorske intervencije u tekstu, pa su ti amandmani odbijani iz razloga što to ne treba da bude predlog zakona, nego će se to kasnije urediti kroz pravno-tehničku redakciju. Opet vidimo da mi ovde imamo različite aršine za amandmane koji dolaze iz opozicije, jer kada mi tako nešto predlažemo, onda se to ne računa kao validan amandman, a kada Vlada tako nešto predlaže, to se računa kao validna izmena i dopuna zakona. Tako da, prosto nije jasno na koji način ćete sada vi tretirati lektorske intervencije u tekstu i molim vas da nam se kaže, jer kada mi tako predlažemo, onda bude odbijeno, a kada to Vlada Republike predlaže, onda je sasvim legitimno. Možda vi, gospodine Vujoviću, niste najbolja adresa za ovo pitanje, ali nekako nekome prenesite ili se konsultujte, dogovorite se, pa da i nama kažete da i mi znamo kako da radimo. Ne mogu jedna pravila da važe za nas, a sva druga pravila za vas. Ali, kako vi radite, očigledno smo prosto u istoj situaciji kao i građani.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo što je pisalo do sada u zakonu se uči u osnovnoj školi. To samo pokazuje, pošto je ispravljena reč nastala za vreme vlasti bivšeg režima, koliko su bili pismeni i kakve su nam zakone pisali. Moramo čak i to kod njih da ispravljamo. U tome i jeste problem. Sve što radimo u Srbiji, mi ne možemo da radimo normalno, nego moramo da ispravljamo njihove greške. Ovo je najmanja greška koju su napravili. Najveća greška je jedna nesposobna vlast koja je kriminalizovala Srbiju, potpuno korumpiranu smo je zatekli i sada se čudite što su ovakvi tekstovi bili u zakonima koje su predlagali. Čini mi se, kada pogledam sve ono što ste do sada radili, da je ovo najmanja greška, ali evo ispravljamo i vaše najmanje greške. O onim velikim neću da se izjašnjavam.
Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem. Naša poslanička grupa je podnela amandman kojim predlažemo da se u članu 65a u stavu 2, kojim predlagač zakona definiše da je oporezivi deo prihoda zakupnine u koju se uračunavaju izvršene obaveze i usluge na čije izvršenje se zakupac obavezao, osim troškova nastalih tokom zakupa, a koje zavise od obima potrošnje zakupca. Smatramo da ovako definisan prihod nije dobro definisan. Naime, u troškove nastale tokom zakupa ulaze i računi za određene komunalne usluge, čije visine uopšte ne zavise od obima potrošnje zakupca. Na primer, računi za centralno grejanje u Beogradu gde se određuje cena prema kvadratnom metru, zatim računi za fiksni telefon prema pretplati koja je ista za mesec, plus potrošnja i pretplata za RTS npr, kao i još drugih troškova. Pored toga moguće je da nastane određeni vanredni troškovi koji prema opštim pravilima padaju na zakupce, jer ih je on sam prouzrokovao. Kao što na primer se desi da se polomi prozor, da se isprlja ili ošteti zid, pa mora da se kreči i to je usled nepravilne upotrebe da se pokvare kućni aparati itd. Smatramo da ovakvi troškovi ne smeju da ulaze u osnovicu za obračun poreza na prihod od nepokretnosti, niti da smeju biti oporezovani na teret zakupodavca. Naš amandman je odbijen pozivajući se na obrazloženje za ostale amandmane koji su sasvim drugačiji i kaže – amandman se ne prihvata, s obzirom na to da se članom 20. Predloga zakona uređuje porez na prihode od nepokretnosti, kroz novo dodate zakonske odredbe kojima se uređuje oporezivanje prihoda od nepokretnosti s obzirom da ta vrsta prihoda više neće biti deo ulaganja koji se odnosi na prihod od kapitala. Izvinite, ali ovakvo obrazloženje je vređanje naše inteligencije. Da nismo pročitali i da nismo videli da je porez na prihode od nepokretnosti sada posebna glava, ne bismo mogli ni da pišemo amandmane, a još jednom ističem da smatramo ovi troškovi ne bi smeli da uđu u osnovicu za obračun poreza na prihode od nepokretnosti. Jer, moram da podsetim da imamo veliki broj građana koji su prinuđeni da izdaju nepokretnost, zato što nemaju drugi izvor prihoda ili zato što nemaju dovoljno prihoda za život i već plaćaju porez na imovinu za tu nepokretnost koja je enormno povećana poslednjih godina, tako da bi morali da imamo obzira kada se ovaj porez obračunava šta u taj porez ulazi u osnovicu, a šta ne. Prva država nema odnos savestan, odnos prema svojim nepokretnostima a nema ni evidenciju svog vlasništva, nema ni evidenciju šta je izdato u zakup, izdaje se bez konkursa, izdaje se po zakupninama koje su utvrđene mimo svih kriterijuma. Ja jesam za to da se uvede red, ali ne možemo da krenemo od malih zakupodovaca, da njima oštrimo zakone i da njima sprovodimo prve najteže mere. Država prvo mora da uvede red u svoje poslovanje.
Na član 20. amandman je podnela Branka Karavidić. Želite reč? (Da.)
Hvala predsednice. Naš amandman se odnosi na član 65v. Inače, odnosi se na određivanje poreske osnovice, a u delu je poreze na prihod od nepokretnosti. Mi smo osim ova četiri člana koja su već dodali još četiri, sve u nameri da preciziramo način određivanja poreske osnovice za ovu vrstu prihoda. Te smo dodali stav 5. koji u stvari kaže da se bruto prihod utvrđuje na osnovu ugovora o zakupu nepokretnosti. Stav 6. kaže - ako je prijavljeni prihod od nepokretnosti manji od onoga koji bi se mogao postići na tržištu nadležni poreski organ će prihod od nepokretnosti utvrditi u visini prihoda koji se mogu postići na tržištu. Stav 7. – prihodi od nepokretnosti u vidu zakupnine koja je primljena za više godina odjednom prilikom utvrđivanja prihoda dele se na zahtev obveznika, na onoliko jednakih delova koliki je broj godina, za koju je zakupnina plaćena, a ne duže od pet. I 8. stav kaže – u slučaju iz stav 7. iz ovog člana u svakoj godini oporezuje se srazmerni deo prihoda. Još jednom znači, cilj ovog našeg amandmana je da preciziramo način određivanja poreske osnovice, kao i regulisanje slučajeva kada se unapred primi zakupnina za više godina. Smatramo da će rešenje prema kome se omogućava poreskom obvezniku u slučaju jednokratne naplate višegodišnje zakupnine plaćanje poreza na rate doprineti boljoj naplati poreza i smanjiće se broj slučajeva prikrivanja prihoda. Zahvaljujem.
Na član 20. amandman sa ispravkom, podneo je Milan Petrić.
Naime, u članu 20. smatrana da stopa poreza na prihode nepokretnosti trebalo bi da iznosi oko 10%. Obzirom da se ovde pre svega misli na prihode od izdavanja nepokretnosti koji je trenutno najveći deo subjekata ne prijavljuje, mislimo da bi bilo adekvatno da se smanji ta visoka stopa koja je predviđena zakonom od 20% na 10% jer smatramo da ne trebamo stimulisati ljude da se ne prijavljuju, već suprotno. A za one koji to ne prijavljuju smatramo da bi trebalo izmisliti neke sankcije koje bismo snosili zbog neprijavljivanja poreza. Mislim da je najbolje da poreska stopa bude niža kako bi građani u što većem obimu mogli da prijave sve te prihode kao poreska osnovica o perspektivi kasnije razmišljati o korekciji ove poreske stope. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 21. amandman su u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov i zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Đorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Đorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Gordana Čomić. Izvolite.
Član 22. osim ispravki koje se tiče pravilnog pisanja reči „autonomna“ kod pokrajina nema Vojvodina to je zakonski propis, zato što imamo dve pokrajine. Dodaju se dva stava i ta dva stava jesu problematična iz razloga kojih ja imam primedbu na članove zakona, a to je tumačenje, nejasno pisanje, produžene rečenice, umetnute rečenice i koje onda tumaču daju sva prava da postupa nejednako prema strankama na koje ovaj član treba da se odnosi. Dakle, radi se o pravu na poresko izuzimanje kod prodaje prava. Stav koji se dodaje – Pravo na poresko izuzimanje kod prodaje prava, odnosno udela iz stava 1. tačke 5) ovog člana u slučaju kada je tokom perioda vlasništva dolazilo do promene procenta prava, odnosno učešća u kapitalu, obveznik može da ostvari u odnosu na procentualni deo prava, odnosno deo udela po osnovu koga je neprekidno najmanje deset godina imao pravo učešća u kapitalu u procentu koji je jednak procentu koji je inicijalno stečen najmanje deset godina pre prodaje udela. Pošto se radi o prodaji prava, bilo bi dobro da nedvosmisleno bude objašnjeno za Petra Petrovića koji traži poresko izuzimanje kod prodaje prava knjigu, muziku, šta god hoćete, šta se s njim dešava tokom primene ovog stava. Drugi stav kaže – pravo na poresko izuzimanje kod prodaje prava, odnosno udela iz stava 1. tačka 5) ovog člana u slučaju kada je tokom perioda vlasništva dolazilo do promene nominalne vrednosti prava, odnosno uloga može se ostvariti u odnosu na deo prava, odnosno udela koji odgovara iznosu, odnosno ulogu koji je uplaćen najmanje deset godina pre prodaje prava, odnosno udela. Ako ćete izuzimanje uvek vraćati na iznos ili udeo pre desete godina onda je sve ovo drugo nepotrebno. Ako nećemo onda je nejasno. Bilo bi dobro da obratimo pažnju pri pisanju propisa da nemamo ovakve članove.
Reč ima Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja ne prepoznaje toliko nejasnoća kao moja koleginica, mislim da je stvar relativno jasna. Ako u tih deset godina imate 10% recimo kapitala pa nakon toga uspete da obezbedite 15, pa 20, pa 30, pa ponovo padnete na 10%, znači, onoliko koliko ste minimalno u tih deset godina imali to je tih recimo 10% na to imate pravo da budete oslobođeni i tu je stvar potpuno jasna. To što ste nekad imali 15 ili 20% to više nije bitno. To se odnosi i na prvi i na drugi stav. Tako da meni ovaj amandman nije nejasan i mislim da nije ni pisan rečnikom koji se ne može razumeti i u potpunosti odgovara želji predlagača da se od poreskog opterećenja izuzme sve ono što je bilo i sve one poreske prihode i prava koja su u konstantnom periodu od deset godina imali poreski obveznici. Hvala vam.
Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Na član 23. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Aleksandra Jerkov i zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Na član 24. amandman, sa ispravkom, su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Balša Božović. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Poslaničke grupe Boris Tadić – SDS,ZZS, Zeleni Srbije. Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem. Podneli smo amandman na član 24. stav 1, koji se menja i glasi, a time se interveniše na član 83. stav 4. Naime, sada član 83. stav 4. kaže: „Porez na dobitke od igara na sreću ne plaća se na pojedinačno ostvarene dobitke iz st. 1. i 2. ovog člana do iznosa od 11.000 dinara, ostvarene dobitke od igara na sreću koje se priređuju u igračnicama, kazinima i na automatima“. Mi smo predložili da se ovaj stav preformuliše i da glasi: „Porez na dobitke od igara na sreću ne plaća se na pojedinačno ostvaren dobitak iz st. 1. i 2. ovog člana i od igara koje se priređuju u igračnicama, kazinima i na automatima, do iznosa od 11.000 dinara“. Predloženim amandmanom smo faktički predložili da se briše postojeća tačka 2. u stavu 4. člana 83. Zakona o porezu na dohodak građana, koji predviđa da se na dobitke od igara na sreću koji se priređuju u igračnicima, kazinima i na automatima ne plaća uopšte porez na dobitke od igara na sreću. Mislimo da i ove dobitke treba obuhvatiti opštim pravilima oporezivanja igara na sreću. Amandman je odbijen i u obrazloženju se poziva na obrazloženje za odbijanje amandmana koje su podnele kolege na isti član, a njihov amandman se sasvim razlikuje od našeg i kaže – amandman se ne prihvata jer se zakonskom odredbom vrši pravno-tehničko preciziranje. Mislim da je ovo zaista omalovažavanje od strane ministarstva i Vlade da ovako obrazlažu odbijanje naših amandmana. Mi smo dostavili amandmane u najboljoj nameri da, po našim shvatanjima, utičemo na poboljšanje teksta zakona. Ovakav odnos i davanje obrazloženja zašto se ne prihvataju amandmani, zaista nema smisla, jer totalno omalovažava poslanike koji se trude da napišu amandmane i da prouče predloge zakona.
Hvala. Na član 24. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Na član 25. amandman, sa ispravkom, su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Član 25. ovog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana menja član 84a, u tri stava ukupno, a tema izmena su prihodi sportista. U prvom stavu kaže se: „Prihodi sportista i sportskih stručnjaka obuhvataju primanja koja ostvare profesionalni sportisti, sportisti amateri, sportski stručnjaci i stručnjaci u sportu, od sportske organizacije, sportskih društava i saveza, koja nemaju karakter zarade u smislu propisa kojima se uređuje sport.“ Ja razumem šta se htelo, da se kaže da sportske organizacije, sportska društva i savezi imaju prava na neke zarade, odnosno da plaćaju sportske stručnjake, profesionalne sportiste i amatere. To znači to, ali to tako ne piše. Pošto znam Zakon o sportu, zato znam da to tako ne piše. Ovo kako piše je da i sportske organizacije i sportska društva imaju neki karakter zarada u smislu propisa koji im određuje sport. Oni nemaju to, nego imaju pojedinci kojima oni plaćaju zarade. No, dobro. Nadam se da će i drugi konsultovati Zakon o sportu kada budu određivali porez, oporezivi deo sportistima. Dakle, prihodima iz stava 1. ovog člana smatraju se primanja koja nisu zarada koju oni dobijaju od sportskih društava i organizacija, a to su: naknade na ime zaključenja ugovora, a to je i zarada po Zakonu o sportu, za, recimo, lekare, honorarce i sve ostale; naknade za korišćenje lika sportista, to jeste tema Zakona o sportu, ali i drugih zakona, posebnih ugovora koji karakterišu oglašavanje; novčane pomoći vrhunskim sportistima sa posebnim zaslugama, a to se razlikuje i treba jasno kazati da se razlikuje novčana pomoć vrhunskim sportistima od stipendija vrhunskim sportistima za sportsko usavršavanje;novčane i druge naknade, one su jednokratne, ali to ne piše u zakonu, ja znam zato što čitam Zakon o sportu, a novčana pomoć može da bude višemesečna, odnosno zato što….
Vreme, potrošili ste vreme grupe. Zahvaljujem. Na član 25. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Ministre, treba da se izjasnite da li prihvatate amandman?
Prihvata se.
Hvala. Na član 25. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Balša Božović. Na član 25. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Na član 26. amandman, sa ispravkom, su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Član 26. menja član 85. koji definiše u 1. stavu šta su ostali prihodi u smislu ovog Zakona i drugi prihodi fizičkog lica koji nisu oporezivi, po drugom osnovu u skladu sa ovim zakonima, a naročito – prihodi po osnovu ugovora o delu, prigovori po osnovu ugovora o obavljanju privremenih i povremenih poslova zaključenih preko omladinske i studentske zadruge, sa licem do navršenih 26 godina života, ako je na školovanju u ustanovama srednjeg, višeg ili visokog obrazovanja, prihodi po osnovu dopunskog rada, trgovinskog zastupanja, i primanja članova organa uprave pravnog lica, naknada poslanicima i odbornicima, naknada u vezi sa izvršavanjem poslova odbrane civilne zaštite i zaštite od elementarnih nepogoda itd. Ovo što je sada skup izuzetih, ostali prihodi, koji nisu oporezivi po drugom osnovu, sada se ovim članom stavljaju da su oporezivi. Čini mi se da ovde ima u nekoliko tačaka, prihoda koji su oporezivi po drugom osnovu i da bi trebalo da se proveri 1. stav člana 85. jer razumem nameru, hoćemo da sve vrste primanja klasifikujemo i da svaka vrsta primanja bude poznata za oporezivanje, makar i stopa bila nula. To je meni potpuno jasno, ali u 1. stavu, to se bojim ne piše.
Na član 26. amandman sa ispravkom, podneo je Balša Božović. Na član 26. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Na član 27. amandman, sa ispravkom, su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Član 27. kojim se menja član 87. osnovnog Zakona, određuje godišnji porez na dohodak građana i sada je definisano da godišnji porez na dohodak građana plaćaju fizička lica, koja su u kalendarskoj godini ostvarila dohodak, veći od trostrukog iznosa, prosečne godišnje zarade po zaposlenom, isplaćene u Republici, u godini za koju se utvrđuje porez, prema podacima Republičkog organa, nadležnog za poslove statistike. I naravno, onda se ređa ko su sve lica koja uopšte mogu doći u poziciju da budu poreski obveznici. Trostruki iznos prosečne godišnje zarade, ja ću neka mi bude oprošteno, zaokružiti, na 40.000 mesečno, pa da množimo, ili 400 evra, pa da množimo 400 evra sa 12 meseci i to puta tri. Narodni poslanici i ministri nemaju trostruki prosečni, nema trostrukih prosečnih zarada. Koja su to lica koja će imati trostruku ili prosečnu, osim IT koji inače imaju drugačiji oblik? Ja ne tražim izmene ovog zakona, ja tražim potpuno drugačiji pristup u određivanju iznosa poreza na dohodak građana i kada se radi ono što nije predmet ovog zakona što plaća poslodavac, ali kada se radi i o porezu koji treba da plate ljudi koji na godišnjem nivou zarađuju toliko da država kaže – ti imaš dovoljno za sebe i za svoje potrebe, trebalo bi da platiš i porez. Jako je mali broj lica koji imaju trostruki prosek mesečno. Nije niko pametan, vi ste odredili tri, ja ponavljam da želim da se izbriše, zato što želim potpuno drugačiji pristup u određivanju.
Zahvaljujem. Izvolite, ministar, dr Dušan Vujović.
Samo sam hteo da dodam da se ovde ne menja, to već godinama važi ovo pravilo i tačno je da relativno mali broj ljudi ostvaruje, odnosno ulazi i prelazi cenzus za plaćanje poreza na godišnji dohodak građana, ali ako pogledate spisak od jedan do osam svih dohodaka. Ko tu ulazi? Tu ulazi i dohodak od izdavanja stana, od autorskih prava, od svih ovih stvari koje ovde imate, otprilike 20.000 ljudi u Srbiji prelazi taj cenzus i plaća porez. Prema tome, on nije preterano značajan u smislu fiskalnih prihoda, ali značajan broj ljudi, odnosno nezanemarljiv broj ljudi prelazi taj cenzus. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Na član 27. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 27. amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 28. amandmane, sa ispravkama, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici mr Aleksandra Jerkov i zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Aida Ćorović, Goran Ćirić i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 28. amandmane sa ispravkama podneo je narodni poslanik Balša Božović. Izvolite, gospodine Božoviću. (Balša Božović, s mesta: Javljam se po Poslovniku.) Izvolite.
Zahvaljujem. Po Poslovniku sam se javio gospodine Bečiću, ne zato što smatram da ste ga prekršili vi lično, ali Skupština po treći dan za redom nema direktan prenos koji je obavezan od strane Javnog servisa, koliko sam razumeo. Javni prenos ne postoji, direktan prenos ne postoji od pre dva minuta, a mi i dalje bez bilo kakvog obrazloženja, kao narodni poslanici, pitam u ime svih narodnih poslanika, i u ime vas na kraju,Skupštinu Republike Srbije da zamoli RTS samo za objašnjenje. Eto, ništa drugo.
Gospodine Božoviću, mi ćemo da, evo, ja sam sada i uputio zameniku sekretara da nam dostave, da li je dostavljeno objašnjenje. Ako nema direktnog prenosa, prenos će biti odložen, ali ćemo da damo informaciju zbog čega odlažu prenos sadašnjeg toka sednice. Zahvaljujem. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 29. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 30. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 31. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Jerkov, zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 32. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Jerkov, zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 33. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Jerkov, zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 34. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Jerkov, zajedno Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 35. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 36. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Aleksandra Jerkov i zajedno Nataša Vučković i Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 37. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 38. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 39. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 39. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 40. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 40. amandmane, sa ispravkom, u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Članom 41. koji je neminovan član, gde se u pravom stavu definiše koji zakoni ne važe ili koji samostalni članovi važe, ima drugi stav u kojem kaže da poslodavac koji zasnuje radni odnos sa novozaposlenim licima od 1. januara 2016. godine, može da se opredeli da po osnovu radnog odnosa sa tim licima koristi poresku olakšicu iz člana 7. ili iz člana 8. O tome je bilo rasprave, radi se o povraćaju poreza i verovatno je ovo ostavljeno da može tako da poslodavac bira šta je za njega povoljnije, to se podrazumeva. Mi bi smo voleli da je jasnije napisano, kao i druge odredbe, šta je od ove dve mogućnosti za povraćaj poreza kod novozaposlenih lica povoljnije po novozaposlenog, ali nadamo se da će to i ovako i onako se dešavati po Zakonu o radu, ako ne o drugom, mada i tu ima odredbi dovoljno širokih za tumačenje, da ostavlja i uvećava prostor pravne sigurnosti za zaposlene. Mi bi smo takođe voleli da poslodavci nemaju pred sobom ovakvo rešenje, nego da budu oslobođeni poreza za novozaposlena lica. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 41. amandman, sa ispravkom, u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Balša Božović i mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je kao što su i ministri u nekoliko slučajeva rekli, još jedna stimulacija za one koji teško mogu da nađu posao, dakle za nezaposlene i na ovaj način imamo poreske olakšice u vidu povraćaja poreza. Ono što smo nekoliko puta danas podvukli, jeste da je bilo vremena da mi razgovaramo o ovom zakonu onako kako dolikuje. Evo, gospodin Sertić je danas prisutan, maločas je ušao u salu, što je meni veoma drago, da li se vi gospodine Sertiću na primer slažete sa programom DS, predizbornim programom, da svakog mladog čoveka koji završi višu, visoku, magistarske ili doktorske studije, država plati prosečnu platu Republici, poreze i doprinose, oslobodi poslodavca godinu dana? Za tih godinu dana, poslodavac ne može da otpušta one radnike koje je do tada imao u svojoj firmi i svom preduzeću. Nakon godinu dana, ukoliko produži ugovor za neki naredni period, oslobođeni su poreza i doprinosa koje, takođe, država preuzima na sebe. Ukoliko se ne produži ugovor, taj mladi čovek ima godinu dana radnog iskustva i on na tržištu radne snage nastavlja da se bori, ali sasvim sigurno ima nešto što se zove nada da ostane u Srbiji i da negde traži svoje mesto pod suncem. Ja bih vas zamolio, makar za komentar, ukoliko to trenutno nije moguće, da li možemo makar da otvorimo tu vrstu dijaloga, s obzirom da imamo 55% mladih koji su nezaposleni? Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Željko Sertić. Izvolite.
Bez obzira što sam se sad priključio, poštovani poslanici, znam šta je tematika i veoma smo bili zadovoljni kada smo učestvovali sa Ministarstvom finansija u kreiranju ove platforme. Ono što je dobro, gde mislim da se u ovom momentu potpuno slažemo, ovo što pričate je potpuno u istom pravcu ovoga što je predloženo, bilo da je to na jedan ili drugi način. Mislim da ste lepo na kraju, u krajnjoj liniji, i pitali, odnosno predložili da sednemo i da razgovaramo koji su to sve modeli kojima možemo da utičemo da naši mladi ostani, a sa druge strane kako da im obezbedimo više prakse. Mi tu imamo problem i vi znate koliko smo puta pričali i o našem obrazovanju i sistemu školstva, koliko nam, ne samo deca koja završe srednje zanatske škole, ne znaju da rade, nakon zanatske škole, nego i oni koji završe visoko školske ustanove nemaju dovoljno prakse i nemaju dovoljno znanja da bi nastavili neke ozbiljnije poslove. Kada pogledate Nemačku npr. ili te razvijene zemlje, onda vidite koliko je mladih ljudi do 30 godina već na rukovodećim položajima. Dobili su nekako pravo, odnosno imaju očigledno dovoljno znanja i zbog toga smo i najavili za narednu godinu ozbiljne promene, pre svega, u sferi obrazovanja, kako bi direktno uticali na ekonomiju. Ne mogu da komentarišem direktnu ideju o vašem predlogu, jer treba napraviti računicu koliko bi to fiskalno uticalo, ali mi je veoma drago da pričamo o istim stvarima, dakle da je borba u tom pravcu. Ovo jeste održiv model u ovom momentu što je Vlada predložila i izračunali smo da to nama može da bude fiskalno neutralno u toj meri da sa 31. oktobrom, kada je presek, ne može da se manipuliše. Znate šta je kod nas problem? Mi bismo mogli mnoge zakone ispraviti i poboljšati, ali kod nas je problem primene tih zakona, odnosno navika naših ljudi da traže rupe u zakonu, takozvane, i da pokušavaju da zloupotrebe. Vi to znate, imali ste probleme i vi dok ste pisali zakone i danas kada razmišljamo o tome. Uvek morate da pravite zakon tako da smanjite mogućnost zloupotreba. Prosto, naše navike su takve. Ja sam svakako otvoren, a pretpostavljam i ministar Vujović da sednemo i da nađemo u budućnosti zajednički model. Ne bi bilo prvi put da za nešto glasamo zajednički. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 42. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. U svakom od ovih zakona amandman i identičan tekst poslednjeg člana izmena i dopuna zakona. Član 42. u predloženim izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana glasi – ovaj zakon stupa na snagu 1. januara 2016. godine. Da bi to moglo, danas bi moralo da bude glasanje o zakonu, jer Ustav kaže da zakon stupa osam dana nakon objavljivanja u „Službenom glasniku“. S obzirom da je očigledno da nećemo glasati, ja sam već u raspravi o svakom članu u istovetnom tekstu, koji je napisan, u svakom predlogu zakona, koji je danas pred nama, kazala da je to dokaz našeg zajedničkog nedostatka planiranja, jer je predlagač očigledno imao nameru da predlog zakona bude u proceduri i da se usvoji znatno pre 1. januara 2016. godine, kada bi ovako napisan član ispunjavao uslov Ustava. Pošto imamo zajedničku štetu od nedostatka planiranja, to nije stvar vlasti, ni opozicije, nije čak ni stvar ideologije, to je stvar narativa našeg društva, kao kada kažete – kada ćete se javiti, on kaže – posle podne. Kad posle podne? Kada ćemo to obaviti? Ovih dana. Kada ćemo završiti predlog? Od nedelje. Kad slušate taj jezik, onda razumete šta nam je problem i direktna posledica takvog gledanja na svet je da predlagač stavi - ovaj zakona stupa, jer dovoljno smo daleko od 1. januara, proći će to. Moraće da bude amandmana na ovaj član i moraće da bude odlučivanja Skupštine da stupi na snagu pre roka od osam dana.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo završili pretres o amandmanima zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 59. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DOPRINOSIMA ZA OBAVEZNO SOCIJALNO OSIGURANjE Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste Izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelan pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović, Vesna Martinović i narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov, sa ispravkom. Zahvaljujem. Na član 1. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 2. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović, Vesna Martinović i narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 3. amandmane su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Zahvaljujem. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvaženi ministre, poštovane koleginice i kolege, poštovani građani, žao mi je što ministar finansija nije tu, ali se nadam da će ministar Sertić umeti da odgovori na ova moja pitanja i sugestije. Dakle, ove izmene zakona su sled zakona o kome je do malopre diskutovano ovde i odnosi se na stimulativne mere kod prvog zapošljavanja i na umanjenje doprinosa. Malopre smo razgovarali o porezu na zarade i umanjenje kod prvog zapošljavanja, a ovde razgovaramo o umanjenju doprinosa kod prvog zapošljavanja. U zakonu se kaže da poslodavac ima pravo na povraćaj plaćenih doprinosa iz stava 1. ovog člana 65% ako zasniva radni odnos sa najmanje jednim, a najviše sa devet novozaposlenih, 70% ako je zasnovao odnos između 10 i 99 novozaposlenih i 75% umanjenja doprinosa ako je zasnovao sa više od 100. Ono što smo mi predložili jeste da način povraćaja tih sredstava bude drugačiji. Nema potrebe da poslodavac uplaćuje 100% doprinos za zdravstveno osiguranje da bi mu država vratila 60, 65 ili 70%, tj. 75%, nego da to odmah bude umanjeno i da bude uplaćeno 25, 30 i 40% od doprinosa, tako da se smanji administriranje i nema potrebe da poslodavac finansira dodatno državu, pošto on plaća ostale dažbine. Analogija je bila, kada je ovo donošeno, da je tako bolje i da mora da se poštuje zakon. Ja sam za to, ali ću podsetiti gospodu iz finansija koje sugerišu gospodinu Sertiću, pa neka odgovore, zbog čega se ne poštuje ovaj isti zakon o obračunu doprinosa? Po članu 22. tog zakona država je dužna za 973 hiljade osiguranika, čije doprinose plaća budžet Republike Srbije,da uplati sredstva koja se izračunavaju tako da se prosečna zarada iz prošle godine uzme, pa 15% te zarade se oporezuje sa 10,3%, tj. obračuna se 10,3% doprinosa, i to treba da izađe 11 milijardi. U ovom budžetu je planirano 668 miliona. Ja pitam - zašto? Gde se dede 10,5 milijardi budžetskih para koje su potrebne za osiguranike, za koje država po zakonu plaća doprinose za zdravstvo, jer sa ovih 668 miliona država leči skoro milion ljudi sa 5,5 evra, što je nedopustivo. Ja pitam, tj. predlažem da se prihvati naš amandman, kako bi poslodavci bili pošteđeni plaćanja celokupnog iznosa i da čekaju refundaciju sredstava od države kad ona izvrši obračun. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Gospodine Sertiću, vi po prethodnom amandmanu? Izvolite.
Evo biću veoma kratak, ovo što ste dali izvode iz ovog zakonika koji definiše doprinose za nezaposlene, to je potpuno jedna druga tematika i nema direktno veze sa amandmanom koji se komentarisali na početku. Što se tiče samog vašeg amandmana i predloga da se ne plaćaju porezi, odnosno doprinosi da se ne plaćaju automatski, mi matematički, kada posmatramo, to je jednak iznos, dakle, da li biste odmah oslobodili nekoga ili ga naterate da plati pa da mu vratite nazad. Ništa time država ne dobija, osim onoga što sam malo pre rekao, ozbiljne kontrole. Ako plaćate samo 25% npr. za broj radnih mesta koje ste otvorili, vi možete na takav način da izbegnete i kontrolu, mi ne možemo u svakoj kompaniji da držimo inspektore i da kontrolišemo šta rade. Sa druge strane, kod nas još uvek disciplina unutar kompanija nije na tom nivou da možemo da imamo potpuno poverenje. Sa treće strane, mi na ovaj način potpuno fiskalno kontrolišemo ponašanje svake kompanije, svakog zaposlenog, možemo da vidimo da li je to ono presečno stanje 31. oktobra. Dakle, da ne bi bilo zloupotreba a sve u smislu kvalitetnog prikupljanja doprinosa za funkcionisanje države i svih onih troškova koje država ima. Tako da, razumem vaš zahtev. Ima smisla ali praktično u ovom momentu kada uvodimo red, kada se borimo protiv sive ekonomije, kada pokušavamo da proširimo ovu lepezu svih naplata poreza a da budu opet izbalansirani sa mogućnostima građana, ovo je jedan izbalansirani pristup koji je Vlada prihvatila i kao takav i dalje podržavamo da ide. Hvala.
Zahvaljujem gospodine ministre. Gospodine Antiću, ja sam se samo zbog ministra vratio na prethodni amandman, tako da morate neki drugi put. Kao što sam rekao na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite gospodine Božoviću.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre i poštovani gosti. Pričali smo o stimulativnim merama za zapošljavanje i onda smo pričali o porezima. Ovde pričamo o doprinosima. Ono što je nama veoma nesumnjivo, ali tamo gde mi vidimo da postoji jedan određeni problem koji nama pravi određenu zabunu, jeste taj povraćaj od 60, 65, 75%. O čemu se zapravo radi? Zašto se odmah neko ne bi oslobodio tog dela i zašto bi dodatno maltretirali i birokratizovali celokupnu stvar kada sami znamo da je država, odnosno da je država najveći zapravo dužnik i da ona privatnom sektoru duguje milijardu ili dve milijarde evra. I da su se mnoge firme zatvorile iz prostog razloga što država na kraju nije uspela da im isplati ono što je bila dogovorena suma novca. Ono što je veoma važno za nas ovde, jeste da se ovde taj put skrati i da se ne bi nešto uplaćivalo, neki doprinos, pa vam onda država vrati kroz neki povraćaj, da mi jednostavno pokušamo da napravimo nešto što bi u većoj mnogo meri pomoglo onima koji traže posao a ne da čekamo da se država seti, zato što vrlo dobro znamo da je 50 i nešto privatnih firmi danas u blokadi, između ostalog iz razloga što država ne plaća svoja dugovanja. Postoje potraživanja prema državi, sigurno od milijardu ili dve milijarde evra. Taj novac država nema da da i onda mnogi zatvaraju neke svoje poslove i neke svoje biznise i na taj način destimulišu zapravo zapošljavanje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo, u ovom članu 3. postoji i jedan stav 9. koji je poprilično jasan i ja mislim da svaku sumnju u tome da li će država da vrati ili neće i kada će da vrati, otklanja ovo. Dozvolite da pročitam – povraćaj plaćenih doprinosa iz stava 7. o čemu smo već govorili, znači ono što je uplaćeno, vrši se u skladu sa zakonom kojim se uređuje poreski postupak, poreska administracija u roku od 15 dana. U samom zakonu dat je rok od 15 dana u kome mora država da vrati ono što je uplaćeno od poreza na doprinose za socijalno. Prema tome, nema razloga za ovoliki strah da država neće da vrati preduzetnicima koji su platili doprinose za socijalno i penziono, znači, rok je jasan. Imajte malo više poverenja u državu. Ja mislim da ova država funkcioniše svakim danom sve bolje i bolje i da poštuje svoje rokove da postoji zakon u kojima država mora svoje obaveze da izmiri prema i pravnim licima, tako da nema razloga za nervozu. Biće ovaj institut jako dobro primenjivan i novac koji je država dužna vraćaće u ovom roku od 15 dana. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Prijavila sam se.) Želite? Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, mi imamo tri problema sa ovim članom čije brisanje predlažemo. Prvo, zašto se vraća kada je poznato da… Možete gospodine Sertiću da se pozdravite sa gospodinom Pavićevićem.
Izvinite gospođice Jerkov, ali gospodin Pavićević ne može da sakrije oduševljenje.
Imam ja razumevanja. Tako da su tri stvari sporne u ovom članu. Prvo, povraćaj zato što se pokazalo i u slučaju porodilja i u slučaju svim drugim, da država baš ne izmiruje redovno svoje obaveze iz ove oblasti. Drugo, zašto 75%, a ne sve. Mi predlažemo da za novozaposlena lica poslodavac bude oslobođen svih doprinosa i smatramo da to nije nemoguća misija, da se mogu pronaći pare u budžetu za tako nešto. I ono što je isto problematično jeste ko se smatra nezaposlenim licem u smislu ovog člana, zato što niste bili tu i rekla sam da je vama Fiskalni savet u svom mišljenju u budžetu Republike Srbije za 2016. godinu, zamerio ili kao kritiku budžeta dao to što Vlada Republike Srbije netačno prikazuje broj zaposlenih. I vi znate gospodine Sertiću da toga ima. Ja sam slučajno naišla na primer u veterinarskoj ordinaciji, a verujem da toga ima svuda, gde neko ko je nezaposlen, ko tamo volontira, jedan dan se nije prijavio, jedan dan je zakasnio da se prijavi na biro i automatski je izbrisan iz evidencije nezaposlenih. Da li je on pronašao posao, da li je sada zaposlen – ne, ali on više u evidenciji nezaposlenih nije i on po ovome kako ste vi ovde postavili ne bi mogao da bude zaposlen i na takav način poslodavac bude oslobođen doprinosa.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo, ovde se vidi nepoznavanje opšte našeg finansijskog sistema. Znači, kada neko napiše ovakav amandman, jer pravo uplatom doprinosa reguliše se po tome kolika će da bude penzija kada je zaposleni ostvari. Ako ništa ne uplaćujete, nema šta ni da vam se vrati. Nema šta da vam bude osnovica. Ovako, poslodavac uplati, ….. Znam šta pričam, vi ne znate, nikada niste popunjavali taj obrazac, M2, da li ste popunili kad?
Molim vas gospodine Arsiću, nemojte na takav način da se obraćate. Razumem da ste iznervirani dobacivanjem, ali nemojte na takav način da se obraćate.
Gospodine Bečiću, voleo bih stručnjake iz DS da mi pokažu kako se popunjava obrazac M2, a tvrdim da ne zna ni jedan. Zato i podnose ovakve amandmane. Zato i ne znaju kako se piše AP. Zato smo takvu vlast imali u Srbiji, zato smo došli do ovoga, ne da donosimo zakone u smislu da poboljšavamo klimu, nego da ispravimo njihove greške i sada se oni našli grešni, toliko da nas optužuju kako mi ne znamo šta radimo. Videli smo vaše rezultate.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Goran Kovačević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović, Vesna Martinović. Zahvaljujem. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, radi gledaoca, ne pričamo o doprinosima za penziono, pričamo o doprinosima za socijalno osiguranje. To su dva različita doprinosa. Ako znate, jedan je bio 12,3, a drugi je bio 24 koma nešto, pa smo mi odlukom…
Gospodine Bradiću, nemojte da se obraćate gospodinu Arsiću.
Ne, ja gledam u kolege. Oni glasaju, ja samo polemišem. Znači, pričamo o doprinosima za socijalno osiguranje.
Dakle, pričajte o vašem amandmanu.
Mi smo predložili da obračun umanjenja pođe od preduzetnika i da on uplaćuje umanjen iznos. Jeste, upravu je kolega koji kaže da u zakonu piše da je u obavezi za 15 dana da se izvrši povraćaj. Neka mi navede deset primera gde se to desilo u 15 dana, a ja ću da navedem jedno 100 primera da nijedna poreska uprava, kada su uplate doprinosi za zdravstveno osiguranje, ne može u roku od nedelju dana da stavi na svoj sajt da su uplaćeni doprinosi, jer nemaju dovoljno radne snage da to obrade. Pa onda, osiguranici su u žutoj zoni, ali da ne davim sada ovde kolege, jer to je usko profesionalna stručna stvar, da ne može da se vidi iz RFZO da je neko izmirio doprinose, pa mora da se šalje, da uzima potvrdu da je uplaćen doprinos itd, ali to nije tema. Tema je kako da olakšamo preduzetnicima koji zaposle ljude i koji imaju pravo na stimulativne mere, po ovom članu zakona, kako da se oni ne maltretiraju, da ne moraju da angažuju ta sredstva i da ih čekaju u povraćaju, nego da mogu na osnovu obračuna da uplate onoliko koliko je država propisala da će da uplaćuju po svakom uposlenom radniku. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Bradiću. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite, gospodine Božoviću.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani ministre i poštovani gosti, drage kolege, naš predlog jeste da se ne usvoji ovaj zakon. Mislim da neki danas nisu dobro komentarisali šta su zapravo bile naše osnovne namere. Dakle, u pitanju jesu stimulativne mere za zapošljavanje. I, kada je u pitanju socijalno, a ne penziono osiguranje, delu sale se obraćam, veoma je važno da pojednostavimo ceo postupak. Vi ste vrlo dobro to malopre obrazložili, gospodine ministre, jer smatram da je veoma važno da u situacijama kada želimo da napravimo određeni rezultat i kada imamo određeni cilj, sve moramo da upravo stavimo u tu funkciju i da izmerimo rezultat u šest meseci, godinu dana, godinu i po dana. Radi se o ljudima koji traže posao. Radi se o ljudima koji jednostavno žele da svoj životni vek provedu radeći nešto korisno za sebe i svoju porodicu. Iz tog razloga smatram da ovo ne treba da bude kao jedna od mera koja će se naći na papiru, nego da vidimo da li mi zaista možemo i imamo snage i kapaciteta na kraju kao država da mi to sprovedemo u delu. Mislim da je iz tog razloga ovaj predlog koji je došao sa naše strane, u vidu razgovora i debate naravno, a ne u konkretno u ovom amandmanu koji glasi: „briše se“, da se zaista nešto uradi što može da se izmeri u nekom kratkom vremenskom periodu. Da ne bude ono – traže posao od dve do pet ili šest godina. I sami znate kako to utiče na porodicu i na neko socijalno kruženje i da se tada javlja i nasilje i sve ono što prati nezaposlenost u Srbiji. Dakle, iz tog razloga smatram da je veoma važno da imamo neki mehanizam koji to može da reguliše u nekom relativno kratkom periodu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Božoviću. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Reč ima mr Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Imam pitanje u vezi sa ovim članom. Kaže – poslodavac koji za određeno lice koristi bilo koju vrstu podsticaja, pa onda taj ne može ostvariti ovo pravo. Sad, da li se to odnosi samo na poslodavce koji za određena zaposlena lica imaju podsticaj, ili recimo i na poslodavce koji dobijaju drugu vrstu podsticaja, a ne konkretno za zapošljavanje? Recimo, na poslodavca koji dobija četvrtinu budžeta grada Novog Sada, ili na poslodavca koji dobija zemljište vredno više desetina miliona evra, ili na poslodavca kom se izgradi hala, infrastrukturno opremi zemljište? Dakle, da li taj, koji nakon toga isplaćuje minimalce, ima još i pravo da ostvari ovu vrstu podsticaja, jer se ovde govori samo o poslodavcu koji za određeno lice dobija podsticaje? Šta je sa poslodavcima koji dobijaju druge pogodnosti, o kojima neki opet drugi poslodavci ne mogu ni da sanjaju? Ako toga nema, a meni se čini da ovako kako piše nema, ja se plašim da ni ovaj član, kao ni uostalom ceo zakon, a to ste možda mogli primetiti iz naših diskusija o amandmanima, za nas ne može biti prihvatljiv.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Željko Sertić. Izvolite.
Prvo, ne mogu da uhvatim nikako kontekst između vaše borbe da ovaj zakon i ove mere koje smo mi predložili proširite i na veći broj. Ja mislim da ovako kako je koncipiran zakon upravo obuhvata maksimalan broj ljudi, ne samo onih koji su sad skoro završili fakultete ili škole, nego praktično i nezaposlene. Uslov o kojem smo pričali od šest meseci neprekidnog staža, rekao sam vam zašto i obrazložio vezano za sve moguće eventualne prevare koje možemo da imamo. Ovo što ste sada malopre pitali, mislim da je jako dobro da se definitivno jasno i razložno objasnimo. Dakle, bilo koja vrsta nekih podsticaja za zapošljavanje koje dobije određena kompanija, u bilo kom obliku kako ste vi nabrojali kroz različite forme, ako je dobio tu vrstu podsticaja, ne može da koristi ovu. Dakle, ovde je zaista interes da prvo očistimo tu vrstu, da bude potpuno jasno šta je kome podsticaj. Znači, ako je neko dobio sredstva iz državne pomoći konkretno, taj ne može da koristi ovu vrstu podsticaja na ovakav način, da pored onoga što je već dobio i subvencionisan od države proširi svoj biznis, da zaposli veći broj radnika, da automatski onda može i da koristi ove. Taj član upravo govori o tome. Hvala.
Zahvaljujem [[Aleksandra Jerkov, s mesta: Mislila sam ako može replika, ako ne, onda ništa.]] Po nekom drugom, mislim da je samo tehnički ministar obrazložio. Na član 5. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gorana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović, Vesna Martinović i narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite, gospodine Božoviću.
Dakle, u moru ovih amandmana i u moru članova Predloga zakona jednostavno desi se da se negde pomešaju neke određene stvari. U sledećem članu upravo se govori o različitim podsticajima, odnosno merama koje Vlada Republike Srbije nesporno daje na raspolaganje. Međutim, šta se sada dešava? Dakle, nemamo konkretno navedeno u zakonu upravo ovo što ste maločas rekli. Da li mi imamo negde gde je decidno navedeno i napisano da neko ne može da koristi nekoliko različitih mera u isto vreme? Nije, iako se slažem sa vama da tako ne treba da bude, nego samo da to negde pokušamo da preciznije definišemo. Ono što je takođe važno, jeste da se upravo na sličan način, ono o čemu smo razgovarali, rešava jedan veliki problem koji se tiče mladih ljudi u Srbiji koji su završili škole, koji su obrazovani, koji kada imaju neki zanat u ruci ili neko znanje žele da odu van zemlje. Za njih je važno da ove stvari budu što jednostavnije, da možemo kao država da im damo prosečnu platu u Republici, poreze i doprinose u godinu dana. Ukoliko posle tih godinu dana oni produže ugovor, snašli su se. Ukoliko ne produže, tragaju i dalje, ali imaju godinu dana radnog iskustva. Iz tog razloga smatramo i već smo odradili proračun koji je manji od sto miliona evra za sve u Srbiji koji su završili višu, visoku, magistarske i doktorske studije. Dakle, to je srž društva, najveće znanje u državi koje mora da ostane u Srbiji. To je naš cilj i naš interes. Jer, ukoliko o njima ne vodimo računa, ne vodimo računa o kvalitetu koji mora da postoji da bi Srbija u narednim decenijama ostvarila mnogo veće rezultate nego što to čini danas. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gorana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Reč ima Gordana Čomić. Izvolite.
Izvinite ako sam se pogrešno prijavila. Član 6, to je stupanjem na snagu?
Ne.
Prelazne i završne odredbe. Onda se izvinjavam.
Zahvaljujem se. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Gorana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović i Vesna Martinović. Reč ima Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem i izvinite još jednom. Nije baš lako pratiti, ali greška je moja, nije vaša. Dakle, radi se o stupanju na snagu i o jednom istom članu koji je išao kroz prethodna četiri zakona, da zakon stupa na snagu 1. januara 2016. godine. Zašto delim sa vama jedno isto obrazloženje? Zato što je važno da pokušamo da zapamtimo, jer je ovakav član paradigma. Kada ima planiranja koje nama nedostaje svima, ja tu ne razdvajam vlast i opoziciju, akademiju, crkvu, niko to u Srbiji ne ume da planira kako treba. Zato i jesmo neuspešni. Dakle, onda i predlagač zna kada će zakon stupiti na snagu, kada ima planiranja onda i mi znamo nekoliko nedelja unapred. Evo pre neki dan je bio izvestilac za Srbiju u Evropskom parlamentu Dejvid Mekelister koji zna datum, dan u februaru, kada će podneti Rezoluciju. Nama to nedostaje, to je zajednički problem i ja znam da je ovakav član zakona iz razloga što je predlagač mislio da ima dovoljno vremena. Sada moramo da reagujemo amandmanima, moje obrazlaganje je samo da pokušamo da učinimo zajednički napor, da malo više planiramo, a da nam se ovakve vrste članova smanjuju u procedurama.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Prelazimo na 60. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O REPUBLIČKIM ADMINISTRATIVNIM TAKSAMA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste Izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović, Vesna Martinović i narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Ako postoji uopšte zakon i ideja za koju bih rado glasala, onda su to ove izmene i dopune Zakona o republičkim administrativnim taksama iz najmanje tri razloga. Prvo je, što je ovakva ideja jedna od retkih u našem zakonodavnom procesu koja je posledica planiranja, posledica jednog partnerskog odnosa između civilnog društva i projekta „Beba dobro došla na svet“ i državne uprave, odnosno ministarstva i nas koji dobijamo predlog na razmatranje. U članu 1. u kojem se menja i dopunjava Zakon o republičkim administrativnim taksama, dodaje se tačka 9), koja kaže – Za prijavu prebivališta novorođenog deteta. To znači da je naša država odlučila zato što je predstojala ovakva vrsta dijaloga, da interveniše odustajanjem od naplata za prijavu prebivališta, što ukupno će biti manje otprilike oko 40 miliona dinara za nešto više od 66.000 beba koje se rode u Srbiji. Ja bih volela da budžet manjka 140 miliona dinara. Jako želim deficit od 140 miliona dinara za ovu ukinutu taksu, jer bi to značilo dvostruko veći broj beba najmanje koje bi se rodile. To koliko je mala šala, toliko je zaista i želja. Zašto koristim ovu raspravu o amandmanima i da pohvalim način na koji je došlo i da uputim kritiku, jer treba nam Zakon o taksama i naknadama i bilo bi dobro da ne zaboravimo u taj jedinstveni Zakon o taksama i naknadama koji će najviše učiniti preduzetnicima. Mnogo više nego bilo kakve priče, bilo čije, bilo koje, da u tom budućem zakonu ne zaboravimo da smo ovim izmenama i dopunama Zakona o taksama izuzeli plaćanje za prebivalište novorođenih beba. To roditelji možda neće osetiti kao značajno, ali je značajno da imamo kao zajedničku poruku, da ćemo smanjiti zajedničke prihode zato što želimo na drugačiji način da se odnosimo prema podsticajima za rađanje beba. Hvala.
Reč ima ministar Željko Sertić.
Hvala vam pre svega za podršku za ovaj član i za zakon koji definiše nameru Vlade da na ovakav način pomogne i slažem se potpuno sa vama da bismo bili svi srećni da takvu vrstu deficita rešavamo i u Ministarstvu finansija i na Vladi Srbije. Ali, po pitanju Zakona o naknadama, samo da vas obavestim da je radna grupa već formirana, da je počelo da se radi i da ćemo po prvi put sada imati u narednoj godini zakon koji će definisati na jednom mestu, dakle, biće ovde pred vama u parlamentu, na jednom mestu sve naknade, sve takse, vrlo transparentno i jasno i upravo najviše namenjene malim preduzetnicima ali i onim velikim kompanijama koje mogu da rade i koje će praktično imati po prvi put priliku da iz jednog dokumenta kada iščitaju da znaju šta ih čeka i na koji način. Tako da se praktično i u ovom delu razumemo. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Sertiću. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite gospodine Božoviću.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo poštovani ministri i gosti, ono što sam na ovom početku želeo da kažem, prvo, jeste da čestitam građanima Beograda 20.000 beba u 2015. godini, to je ogroman rezultat za nas. Smatram da je veoma važno da ovaj deo i ovu oblast razumemo od početka do kraja. Ovo je početak za novorođenče, 300 dinara je taksa, mi ćemo tu taksu ukinuti. Drugog dana već fale bebi paketi. Trećeg dana, fali pomoć porodiljama. Četvrtog i petog dana i šestog koraka i desetog koraka već fale neke druge stvari koje su nekada i postojale u Beogradu i Srbiji, a danas više ne. Pa, onda kada odemo na besplatne udžbenike, pa kada odemo na sve ono što je negde koristilo jedno domaćinstvo u Srbiji, pre svega, prema svojoj deci moramo onda da se pozabavimo ovim stimulacijama mnogo ozbiljnije iako naravno podržavamo ovu meru, ali onda da krenemo i dalje i u naredne korake, jer mi je drago što ste i sami rekli, svaki deficit koji proizilazi iz ovakvog načina vođenja brige o natalitetu mi smatramo zapravo našom pobedom. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Božoviću. Na član 2. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović, Vesna Martinović i narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Nakon osam sati rasprave o zakonima kojima smo sve povećavali i povećavali namete na porodice u Srbiji, po raznim osnovama poreza itd. sada konačno dolazimo do nekakvog zakona kojim vi verovatno pokušavate da kažete roditeljima ili mladim porodicama kako država nešto mnogo brine o njima. Međutim, mnogo bi zgodnije bilo da ste našli rešenje za sve one porodilje kojima poslodavci ne plaćaju doprinos. Svi ovde poslanici, mislim da su se slikali sa onim mamama u okviru one akcije – pravo za mame ili bravo za mame, šta se sa tim desilo? Nikada ništa. Mi smo nekoliko puta predlagali, od toga ništa nije bilo. Zašto, recimo, mislim da kolega Marko Đurišić već godinu dana predlaže ovoj Skupštini, svaki put kada počinje sednica da se usvoji predlog zakona kojima će biti smanjen porez, recimo, na hranu za bebe. To ova skupštinska većina neće da usvoji. Gospodin Vujović nas je čak ubeđivao da je i nemoguće utvrditi šta je zapravo hrana za bebe, on znate misli da postoje neki odrasli ljudi koji jedu hranu za bebe, neke kašice itd, i time zapravo hoće da oštete, a mi subvencionišemo njihovu potrebu da jedu dečiju hranu. Tako da ukoliko stvarno želite da pokažete brigu o mladim porodicama, postoje mnogo efikasniji, njima mnogo korisniji načini za to nego što ćete ih osloboditi nekih 250 ili 300 dinara koliko se ovim zakonom čini, posebno imajući u vidu da osam sati smo proveli, ovo jutro, ovaj dan, raspravljajući o zakonima kojima se povećavaju porezi dok plate i penzije padaju.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Željko Sertić.
Hvala vam, ali ponovo ne razumem vašu brigu na takav način jer mi smo upravo uveli da se vraća PDV na bebi opremu, na hranu, na sve one stvari koje ljudi imaju pravo da koriste za svoju decu. Dakle, to što možda nije na način najjednostavniji, najlakši, ponovo se vraćamo na ono pitanje kakvi smo mi da moramo da kontrolišemo procese, da moramo to da kontrolišemo kroz prijavu fiskalnih računa, jer vi znate isto, borili ste se sa time i znate kakav je problem siva ekonomija i dan danas imamo. I na svaki mogući način moramo da iskontrolišemo situaciju upravo kako bismo obezbedili priliv sredstava u budžet, a nakon toga onda možemo kroz zakone da vraćamo. Ja se nadam da možemo da dođemo u narednim godinama u tu situaciju da i na takav način rešavamo stvari, da prosto oslobađamo ljude unapred određenih obaveza, ali ćemo tada znati da smo mnogo više kao društvo napredovali i da mnogo širi zahvat određenih stvari ima.
Zahvaljujem gospodine Sertiću. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite, gospodine Božoviću.
Zahvaljujem. Kada pričamo o podsticajima, kada pričamo na primer o olakšicama i ovde ste malopre pomenuli sjajan primer, to je povraćaj PDV-a na bebi opremu i hranu. Ono što je bila najzanimljivija stvar u raspravi koju smo vodili mesecima ranije jeste u tome što često dolazi do slučaja da se ne smanji cena, iako vi oslobodite PDV, a nekoga, ne smanji se cena i ono ostane potpuno identično. Namera vaša je potpuna logika ispravna i to i vi svi znate, ali u praksi se dešava to kada vi nekoga oslobodite toga, njemu samo poraste marža. Dakle, apsolutno se ne vodi računa o tome da li kada vi kažete imate povraćaj PDV-a zaista možemo na neki način to da imamo kao nešto jeftinije. Povećavaju se cene tih proizvoda, o tome se radi, i vi kada imate povraćaj PDV-a opet u međuvremenu poraste cena tog proizvoda i mislimo da negde moramo, da neki mehanizam da stvorimo da ti mladi roditelji, te mlade mame i tate, ili samohrane majke, čega je naravno sve veći slučaj u Srbiji, dakle, da imamo negde oproban i dobar i jasan mehanizam, ne samo da oslobađamo PDV i da vršimo povraćaj PDV-a, ja znam da vi kad platite cenu onda imate porez nazad, ali dešava se to dati proizvodi poskupljuju, tako što se marža od trgovaca povećava u nedogled i nedogled i tu je zarada, ogromna i enormna i vi, kako da vam kažem, ne možemo nekako da uvedemo tu red. O tome se radi.
Reč ima ministar Sertić.
Ne znam samo da li smo se dobro razumeli da povraćaj PDV-a ide roditeljima, direktno koji kupuju, dakle, fizičko lice koje dođe, međutim ja razumem o čemu vi pričate, ali ako smo se mi opredelili za tržište, ako država ne utiče na cene na tržištu, onda samo povećavanjem uslova, boljeg poslovanja, većih broja kompanija koje ulaze na tržište i veće konkurencije u određenim oblastima, ako pričamo direktno o igračkama, o bebi opremi ili o hrani, možemo doći do toga da trgovci međusobno se zbog cena takmiče i da idemo, jer to je prosto sistem koji smo usvojili, radimo na tome i mislim da se svi tu slažemo oko toga, da tu ne može državni intervencionizam da pomogne. Da li postoji neki drugi, treći model koji bi to sprečio, a ne bi predstavljao kršenje pravila konkurencije, to je pitanje, ako imate ideju, mi smo svi spremni da razgovaramo na tu temu.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hoću po povredi Poslovnika, javio sam se, poštovani predsedavajući. Naime, umesto ministra Vujovića, ovde ispred Vlade, odnosno u sali je ministar Sertić. On nije ovlašćen za predstavnika Vlade po raspravi o ovoj tački dnevnog reda i on po članu 158. Poslovnika stav 7…
Gospodine Đurišiću, vrlo jasno znate da su svi članovi Vlade…
…ja vas molim da me pustite da završim, dajte mi to obaveštenje, jer ja to obaveštenje nisam mogao da nađem, da su svi članovi Vlade ovlašćeni da učestvuju u raspravi po određenim tačkama dnevnog reda. To obaveštenje ja nisam mogao da nađem. Tražio sam ga u e-parlamentu…
Gospodine Đurišiću, Vlada predlaže zakon i svi članovi Vlade su…
Ne, ja vas molim da vi pročitate Poslovnik i sada ću da vam pročitam ja. Član 158. stav 7. ko može da učestvuje u raspravi o pojedinostima, pa kaže – predlagač zakona, odnosno ovlašćeni predstavnik predlagača zakona ima pravo da o svakom amandmanu govori do dva minuta, s tim da ukupno trajanje pretresa u pojedinostima, po ovom osnovu ne može da bude duže od tri časa.
U pravu ste. Ovlašćeni su svi članovi Vlade.
Nisu ovlašćeni, gospodine predsedavajući, ovde piše da je za – predstavnika Vlade u Narodnoj skupštini određen dr Dušan Vujović i samo njegovo ime stoji ovde.
Zahvaljujem gospodine Đurišiću. (Marko Đurišić, s mesta: Dakle, ako ja nisam u pravu, molim vas da mi date obaveštenje da je gospodin Sertić ovlašćen da bude predstavnik Vlade po ovoj tački dnevnog reda. Ja to obaveštenje ne mogu da nađem, u e-parlamentu i dokumentaciji koju smo dobili. Ako to postoji, ja ću da vam se izvinim, ali ja to nisam mogao da nađem.) Zahvaljujem se gospodine Đurišiću. Sada ću tražiti od službe da dostavi obaveštenje. Nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Povreda Poslovnika, gospodine predsedavajući, član 27. i verujem da je malopre kolega kada je rekao – hoću da povredim Poslovnik, verovatno je mislio da ukaže na povredu Poslovnika, a s obzirom da samo predsednik ili predsedavajući može da povredi Poslovnik. Ono što želim da kažem je da je Javni servis i drugi program RTS preko kojeg se prenose sednice Narodne skupštine, Javni servis i da ima svoj upravni odbor, svoj programski savet, i da naravno, ni upravni odbor, ni programski savet ne dobijaju nikakve naloge ni iz koje stranke, ni iz vladajuće i ne znam da li je to neka navika iz nekog prethodnog vremena i da li je to izgovoreno na osnovu nekog iskustva do 2012. godine. Sa druge strane, zbog važnosti tema koje su pred nama i ovog dana, a verujem da će biti i u danima ispred nas, ja vas molim da uvedete sednicu u normalne tokove. Vlada radi kao jedan tim, kao jedan veliki dobar i kvaliteta, efikasan tim. Dugo smo slušali ovde zašto nema Vlade da razgovaramo, zašto ne dolaze ministri, a sada kada dođu ministri, kada dođe gospodin Sertić, onda kažu – a sada ne želimo da razgovaramo sa gospodinom Sertićem. Znam da je nekim ljudima u ovoj sali ne teško, već nemoguće ugoditi, i zbog toga, gospodine predsedavajući, moja poruka za vas je i ne pokušavajte. Voleo bih da ovu sednicu uvedemo u normalne tokove, da razgovaramo o svim predlozima zakona u pojedinostima i u ovom danu i u danima ispred nas i da zakone, koje i građani i privreda očekuju od nas, donesemo u zadatom roku.
Zahvaljujem se gospodine Babiću. Poslušaću vas savet. Znači, jasno sam rekao, svi članovi Vlade su ovlašćeni. Drugo, svi narodni poslanici, ste svedoci u sali da gospodin Sertić aktivno učestvuje u raspravi. Odgovara na sva pitanja koja postave oni koji obrazlažu amandmane, tako da ne vidim šta je tu nejasno. Da li želite da se Skupština izjasni? (Zoran Babić, s mesta: Ne.) Ne, hvala. Izvolite gospodine Đurišiću.
Sada ću ukazati na član 273. – uz Predlog zakona ili drugog opšteg akta ili drugi materijal koji podnosi Narodnoj skupštini, Vlada obaveštava Narodnu skupštinu o svojim predstavnicima i poverenicima za sednice Narodne skupštine i njenih odbora. Znači, ja ću još jednom da pročitam šta piše na Predlogu zakona – za predstavnika Vlade u Narodnoj skupštini određen je dr Dušan Vujović, ministar finansija, za poverenike Nenad Mijailović, itd, itd. Nigde nema imena gospodina Sertića. [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem se gospodine Đurišiću. Kao što sam rekao, Vlada u svakom trenutku može da dostavi dalje obaveštenje i ja sam rekao da su ovlašćeni svi članovi Vlade. (Marko Đurišić, s mesta: Ne može bez tog dokumenta, ne možemo da raspravljamo.)Izričem vam opomenu, gospodine Đurišiću, jer bez dopuštenja replicirate sa predsedavajućim. Izričem vam opomenu. Zahvaljujem vam se. (Marko Đurišić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Na član 3. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno, narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović, Vesna Martinović i narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Izvolite gospođo Čomić. (Marko Đurišić, s mesta: Povreda Poslovnika.)
Ja ću obrazložiti… (Marko Đurišić, s mesta: Povreda Poslovnika.)
Gospodine Đurišiću, dobili ste opomenu. Moraću da izreknem drugu opomenu. (Marko Đurišić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Gospodine Đurišiću, imate drugu opomenu. (Marko Đurišić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Izvolite gospođo Čomić.
Mislim da je potpuno nepotrebno… (Marko Đurišić, s mesta: Povreda Poslovnika.)
Molim vas, gospodine Đurišiću, dopustite vašoj koleginici… (Marko Đurišić, s mesta: Šta je?) Gospodine Đurišiću, nedostojno se ponašate. (Marko Đurišić, s mesta: Dajte mi reč.) Gospodine Đurišiću, imate treću opomenu. (Marko Đurišić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Molim obezbeđenje da ukloni gospodina Đurišića iz sale.
Gospodine potpredsedniče, potpuno nepotrebno, a ja razumem da je umor…
Pa gospođo Čomić, ako ne mogu da nastavim rad sednice…
…mislim da bi bilo dobro da date pauzu.
Gospodine Đurišiću, reč je dobila gospođa Čomić, budite parlamentarni.
Molim vas da date pauzu i da razmislite o opomenama i da saslušate sugestiju koja je poslovnička. Razumemo da je umor, i uvek mogu da se povuku opomene, dajte pauzu, a ja ću odustati od moja dva minuta. Molim da ne dobacujemo jedni drugima. (Marko Đurišić, s mesta: Povreda Poslovnika.)
Zahvaljujem gospođo Čomić. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li želite reč? (Ne) Zahvaljujem.
Ja vas molim da date pauzu i da ovo nepotrebnom incidentu… [[Isključen mikrofon]]
Na član 4. amandman je u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Gordana Čomić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Goran Ćirić, Aida Ćorović, Vesna Martinović i narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. (Vesna Rakonjac, s mesta: Treća opomena.) (Aleksandar Martinović, s mesta: Treća opomena.) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) (Marko Đurišić, s mesta: Nađi gde postoji treća opomena.) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Ja vas još jednom molim da pre obrazlaganja amandmana date pauzu, umorni smo svi i da na osnovu jednog sasvim poslovnički obrazloženog predloga ne pravimo uzalud incidente jer su nam nepotrebni. Vlada mora obavestiti Skupštinu…
Hoćete poslanice, obavešteni su svi. Obavešteni su, ja se sećam svih papira. I ovlašćeni su, navedena su imena šest ministara i da je poslanik hteo malo strpljenja, lepo je rekao kolega, biće vam dostavljeno još jednom da lično on izvrši uvid.
Zahvaljujem vam.
Ali on nema ovoliko opomena, on je juče dobio opomenu od mene, prema tome on nema više prava da govori na ovoj sednici. I da završimo, vi ne postojite više. Ako ćete da sedite-sedite, ako ne tražiću da izađete napolje, ja Poslovnik znam bolje nego vi. Završili smo tu priču. (Marko Đurišić, s mesta: Jeste me vi isključili?) Stvarno ne želim niko da vrši teror nad ljudima koji žele da rade i sednica mora da se vodi, ili donosiš odluke ili pustiš cirkus ovde.
Ja vas zaista molim za pet minuta pauze.
Zahvaljujem i ja vama. Nema pauze. Nema potrebe.
Ima potrebe.
Većina ljudi je pristojnih, hoće da rade, ne može jedan čovek da maltretira parlament.
Baš zato da niko nikog ne maltretira.
Molim poslanika da napusti salu i da nas pusti da radimo, to je isto u skladu sa Poslovnikom. Ne postojite kolega i nemam vremena za vas. (Marko Đurišić, s mesta: Jeste me vi isključili.) (Goran Ćirić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Izađite napolje. (Marko Đurišić, s mesta: Ne mogu…) Može po Poslovniku. Nemojte da se… (Marko Đurišić, s mesta: Izreknite mi tu opomenu.) Imate već tri opomene, juče ste dobili jednu. Kolega vam je izrekao tri opomene danas. (Marko Đurišić, s mesta: To ne postoji.) Nemojte da vičete. Izađite napolje.
Morate da mi kažete da sam isključen sa sednice.
Izađite napolje u skladu sa Poslovnikom, postupite kao…
Pa recite koji član?
Nemojte da vičete.
Po kom članu, samo kažite?
Minut pauze. Molim obezbeđenje da omogući poslaniku da sam izađe napolje. (Goran Ćirić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Minut, samo minut, nema toga sada. Izađite lepo i poslanik Živković je prošle godine izašao i ponašao se pristojno. Poštujte Poslovnik i dosta je bilo sa vašim ponašanjem.
Samo da li ste me udaljili u članu sa 111, ovo me samo zanima?
Izađite napolje, ne postojite više na sednici do marta meseca.
Ne mogu da izađem ako me ne udaljite sa sednice.
Do marta meseca ne postojite.
Ali vi samo izgovorite da ste me udaljili sa sednice, kako kaže Poslovnik. To „izađite“ ne znači ništa.
U pauzi mogu da pričam sa kime god hoću.
Možete, mogu i ja.
Nemojte da se svađate sa mnom.
Ne svađam se, ja samo tražim da mi izreknete opomenu u skladu sa Poslovnikom.
Sve je u skladu sa Poslovnikom.
Ne, samo morate to da kažete da je u skladu sa Poslovnikom, član 111. i ja ću sam da izađem.
Tako je.
Meru udaljenja sa sednice mi izreknite.
Ne postojite više.
Ne, morate to da mi kažete. (Zoran Živković, s mesta: Kako možete da kažete da ne postoji čovek?)
Ne postoji zato što je dobio četiri opomene…
Ali to je vaša krivica…
Oduzeta mu je reč i isključen je sa rada sednice u skladu sa Poslovnikom… (Zoran Živković, s mesta: Kako možete da kažete da neko ne postoji?)
Tako je.
Da li je ovo najveći domet kada ne znate šta da radite da ovako nešto uradite.
Ne, vi samo kažite da sam udaljen sa sednice i nema nikakvih problema. (Zoran Živković, s mesta: Mogu li da priđem?)
Ne možete naravno.
Samo mi kažite da sam udaljen sa sednice.
Ne možete da priđete, nemojte da ugrožavate moju bezbednost. (Zoran Živković, s mesta: Ne, ne…) Ja se plašim ovakvog ponašanja, ja ne dozvoljavam da mi se prilazi. Kad neko ustaje, maše rukama, ja se osećam ugroženo. (Zoran Živković, s mesta: Kao sudija, u ringu. Ne postoji čovek, šta, hoćete da ispari?) O tome prigovore Administrativnom odboru, tako se radi, a ne svađa se, ne viče se, ne i ne pravi se cirkus. (Zoran Živković, s mesta: Po kom članu poslanik može da ne postoji?) Recite mi molim vas gde smo stali, na koji član.
Samo kažite, izrecite mi meru udaljenja da znam.
Molim poslanike koji žele da rade da sednu, inače ću ja samo čitati. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Nije tu. (Goran Ćirić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres predloga zakona u pojedinostima. Sad ću kolega. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu pojedinostima…
Samo da čujem da mi kaže…
Molim vas nemojte da vičete, dozvolite mi da pročitam reči. … i u celini. Izvolite, ali se i prijavite za reč. (Goran Ćirić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Budite ljubazni, prijavite se za reč, ne mogu da vam dam bez prijavljivanja, eto. Dosta je bilo nepoštovanja Poslovnika. U Poslovniku čak piše da smo svi obavezni kada uđemo u salu da se registrujemo i ubacimo kartice. Toliko o poštovanju Poslovnika. Goran Ćirić. Izvolite kolega.
Reklamiram član 103. Narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine ili predsedavajućeg, ako smatra da nije u skladu sa odredbama ovog Poslovnika, učinjenoj na sednici Narodne skupštine koja je u toku i to neposredno po učinjenoj povredi. Gospodin Marko Đurišić je na vreme reklamirao povredu Poslovnika. (Aleksandar Martinović, s mesta: Ne može on kao njegov advokat.) Gospodin Bečić je predsedavao, dakle vi niste bili prisutni u sali, predsedavao je ovom sednicom, i prekršio Poslovnik jer nije dao uredno prijavljenom poslaniku Đurišiću da ukaže na povredu Poslovnika. Ovo nije prvi put da se ponavlja ta povreda Poslovnika. (Aleksandar Martinović, s mesta: Ti nisi advokat.) U toku čitavog dana imamo visok nivo nervoze, očigledno sa te strane. ( Aleksandar Martinović, s mesta: Šta ste vi radili?) Evo i sada to čujemo.
Molim poslanike da bude mir u sali, da čujemo šta Ćirić želi da kaže.
Nikome od nas nije potrebno da se podiže ovakva tenzija.
Ne znam zašto radite to.
Ja pozivam upravo i vas da svom potpredsedniku ukažete na način na koji vodi Skupštinu, jer je nepotrebno dato tri opomene poslaniku koji je u skladu sa Poslovnikom tražio svoje pravo. Poslanici opozicije su potpisali i očigledno da ovo večerašnje ponašanje potpredsednika Bečića, pokazuje da smo bili u pravu kada smo tražili njegovu smenu, jer ovo nije prvi put da na ovakav način emituje odnos prema poslanicima opozicije, gde se potpuno različito ponaša prema nama u odnosu na poslanike pozicije.
Hvala vam. Mislim da je i ubeđena sam i gledala sam prenos, potpredsednik, Igor Bečić, odlično vodio sednicu. Dozvolio mu je i poslanik je govorio i preko dve minute i tri minute i još jednom i nastavio je da dobacuje i da viče u svom maniru. Znači mi nemamo uopšte problem sa poslanicima, imamo problem sa jednim poslanikom. Nekada je bilo više, u poslednjih pola godine sa jednim i pravo predsedavajućeg, ja sam mu izrekla juče opomenu, ja sam mu izrekla juče opomenu, predsedavajući mu je izrekao zbog ovog nedoličnog ponašanja još dve i ja sam oduzela reč kada sam ušla i on mora sada da napusti salu. (Marko Đurišić, s mesta: Morate da me udaljite…) Fizički neću, ne, ne. Vaša opstrukcija je vrlo providna i nećemo ući u to. Da li želite da glasamo? (Goran Ćirić, s mesta: Da.) Nastavićemo da radimo, vi iz vaše političke nemoći možete ovde jedino da napravite haos, ali ja ću nastaviti da predsedavam i da radim svoj posao jer je meni sve jasno ovde. (Zoran Živković, s mesta: Povreda Poslovnika.) Izvolite poslaniče ako ste u sistemu.
Član 107. (Vesna Rakonjac, s mesta: Koji član?) (Zoran Babić, s mesta: Zbunio se.) Hoćete da smirite ovaj otoman tamo da se stvarno…
Molim vas kolege, samo da čujem. Samo meni se obraćajte.
Vama naravno, ali smeta mi taj šum.
Hoćete biti ljubazni.
Znači 107. član, dostojanstvo skupštine. Vi ga narušavate. Rekli ste poslaniku da ne postoji. Ni Gospod Bog, ni najnovija medicina ne može da uništi čoveka odlukom predsedavajuće Skupštine. Nema nikakvog razloga da na ovoj sednici gde se odlučuje o važnim temama, kao i inače, u vreme kada inače nema prenosa, pravimo ovakvu atmosferu. Atmosferu nije napravio poslanik koji je tražio povredu Poslovnika, nego vaš potpredsednik i ja zahtevam da poštujete Poslovnik i da vodite dom i ovu sednicu na valjan način, a to sada možemo da uradimo tako da se ove opomene povuku i da nastavimo sednicu na način koji priliči ovom domu i da završimo noćas 1, 2, 3, 4, kada god hoćete. Na ovaj način vi provocirate opoziciju da se bori za svoje mesto u parlamentu na način koji je jedino moguć, a to je da se borimo protiv samovolje, da se borimo protiv toga što se ne vidi šta ovde radimo, jer nema prenosa, da ne možemo da dobijemo reč, da suprotna strana može da izrekne bilo kakvu neistinu, da se to ponavlja hiljadu puta dnevno i da to … (Aleksandar Martinović, s mesta: Ti si zapalio Skupštinu.)
Molim poslanike da ne dobacuju, jer je nama stalo da radimo, a ne da dobacujemo.
Imate konkretan predlog sa moje strane. Povucite povredu Poslovnika. Došao je ministar koji je ovlašćen i možemo da nastavimo sa radom.
Ministar je ovlašćen, i jedan i drugi. Imamo još nekoliko ministara, Zorana Mihajlović, Tasovac i svi su ovlašćeni. Dobili smo dopise. Neću da se vraćam na to, a opomene i ostale kazne koje su izrečen prema poslaniku Marku Đurišiću neću povući. Kada donesem odluku, ne povlačim odluku zato što neko želi nasiljem nešto da sprovede. Hvala na sugestiji. Znam vašu dobru volju, očigledna je. Ova poslanička grupa ima zamenika, neka zamenik poslanika koji više na ovoj sednici ne postoji. Kako da vam kažem – ne postoji. Izrečene su mu kazne. Želi incident, da ovde bude neko fizičko udaljenje, ali ja to neću i on da učestvuje više ne može. Neka dođe Aleksandar Senić ili ko je zamenik i neka vas menja. Žao mi je ali sami ste izazvali ovaj incident. Ovo je valjalo sve do trenutka dok se niste vratili u salu i napravili haos, odnosno neki poslanik koji više ne radi dok ne istekne 30 radnih dana. Molim lepo, vi ste to gospodski podneli prošle godine i idemo dalje. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje nadležnih odbora, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv člana i član 1. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Janko Veselinović, zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević, zajedno Gordana Čomić, Aleksandra Jerkov i Balša Božović i zajedno poslanik Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Da javnosti Srbije bude jasno, i to javnosti koja je uskraćena da vidi šta se dešava u ovom domu, na dnevnom redu je zakon, odnosno dva zakona kojima se dugovanje za nesposobno, tražim dobru reč, bahato vođenje „Srbijagasa“ prevali na račun i na glave budućih generacija dece ove države. Skoro 220 miliona evra je nama Vlada poslala da dug „Srbijagasa“ bude pretvoren u javni dug. To znači da se javni, i tako veliki dug Srbije, poveća za još 1%. Koliko je taj dug veliki, prevelik, govori da je 220 miliona evra, ponavljam 220 miliona evra, samo 1% duga koje sledeće generacije treba da vraćaju. Obrazloženje zašto se to radi je tragikomično. To je potpuno besmisleno. Za svaku firmu u Srbiji možete da složite ovakvo obrazloženje, ali samo se dug „Srbijagasa“ prema Naftnoj kompaniji NIS, prema stranoj firmi, firmi strane države, većinski, pretvara u javni dug. Ovde piše da se to radi zato štoje „Srbijagas“ u teškom položaju. Pa šta? Neka ide u stečaj ako je u teškom položaju, neka ga neko kupi, neka dođe neko iz Abu Dabija, neka dođe neko iz Rusije. Naši veliki prijatelji neka nam pomognu u tome, pošto ovde nema ko da za 2,5 miliona mesečne plate nauči da vodi tu firmu, neka dođe neko ko to zna. Koristim i pet minuta. Ne, nego to piše zato što je „Srbijagas“ izložen kreditima. Ko nije? Piše da su ti dugovi nastali od 2008. …
Izvinite, molim da dete izvedete iz sale. Volim decu, ali stvarno im nije mesto ovde.
Evo i dete ste izbacili iz sale.
Nemojte da budete neukusni.
Šta da budem?
Neukusni. Nešto jeste šala, a nešto nije.
Nemojte da me terate da vam odgovorim na to što ste rekli.
Deci nije mesto tamo gde se politički svađamo.
Kažete da je usled dispariteta cena gasa, nelikvidnosti privrede i daljinskih sistema grejanja, a onda se kaže da je taj dug utvrđen 31. decembra 2014. godine. Koliko se sećam, ova vlast je, negde tamo od polovine 2012. godine, pa kako to da to ovde pravdate nekim zaduženjem, nelikvidnosti od 2008. do 2013. godine? Kažete da je privreda Srbije nelikvidna. Tako piše u obrazloženju za odbijanje našeg amandmana. Kako nelikvidna? Nas je sramota koliko nam je dobro. Mi imamo rast da mora slou moušn da se emituje kako bismo videli koliko brzo raste. Sve je fenomenalno. Danas smo se slikali sa maketom voza. Danas je napravljena brza pruga od metar i po u Novom Sadu. Sve je savršeno. Kako da privreda nije likvidna, gospodine ministre Vujoviću? Ne možete da dajete takvo obrazloženje. To nije u vezi sa ekspozeom mandatara, niti sa onim što svaki dan slušamo preko ove televizije koja ne prenosi današnju sednicu. Znači, ili je privreda u kolapsu, što je tačno, ali ni to nije razlog da „Srbijagas“ bude na teretu budućih generacija ili je privreda u redu, pa onda kako može „Srbijagas“ da bude nelikvidna? Uzima se novi kredit od 20 miliona nelikvidnom „Srbijagsu“, za šta će opet da garantuju buduće generacije, a da se navodno izgradi gasovod do Tutina. Da li je to kao „Južni tok“ ili kao ova brza pruga? Koja brza pruga? Ova iz 90-tih ili ova iz 2016. godine? Koje je obrazloženje za to? Zašto se to radi bez svetlosti javnosti, bez kamera? Zašto se to radi danas? Zašto je potpisan ugovor sa bankom za novih 20 miliona? Zašto pre toga nije pitana Skupština? Zašto nije pitana srpska javnost - da li mi hoćemo da to finansiramo ili nećemo? Ne, nego je ovo 17, brzo, uzmi kredit, daj Rusima sve što može da se da. Tih 200 miliona i nešto Srbija i „Srbijagas“ su mogli da zarade od rudne rente, da je ta rudna renta blizu one koju „Gasprom“ plaća u Rusiji. Ne, mi dajemo džabe, mi dajemo sve džabe, a onda smo dužni Rusima. Koja je to logika? Na kom to fakultetu se uči? Po kojim to savetima Svetske banke, MMF i Tarabića se radi tako? Zašto ne dignemo rudnu rentu i da time rešimo ovaj dug? Zašto jednom ne damo valjanu informaciju o tome koje je stanje naše privrede? Milijarde, stotine milijardi, sve ide fenomenalno, ne možemo da sačekamo sve investitore, oni čekaju u redu, Kancelarija za brze odgovore, sve će biti i onda šta? Ono dete tamo što je ušlo slučajno u salu će plaćati do kraja života NIS-u čiji je vlasnik Ruska Federacija, preko 50%, dugove koje su napravili nesposobni kadrovi ove koalicije, i to je sve u redu. To je sve u redu. Tu nema ni opomene, a kamo li neke teže kazne. Ja bih stvarno voleo da neko ko piše tekstove ovih zakona, obrazloženja za amandmane, malo razmisli o sebi i da se pogleda u ogledalo kada to piše i da kaže – ovo ima smisla, da li ovako nešto ima smisla.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Dušan Vujović.
Ja i pored najbolje namere da shvatim konstruktivno vašu diskusiju ne uspevam da spojim te elemente u jednu celinu. Znači, ovako stari dugovi su nastali, ovi dugovi, u periodu od 2008. -2012. godine, nisu plaćeni 2013, 2014. godine zato što nas NIS nije pritiskao i što smo imali jako lošu fiskalnu situaciju. Čekali smo prvu priliku prošle godine, setite se onaj prostor koji se oslobodio smo iskoristili da platimo urgentne račune manjih razmera, zaostalu struju, telefone i plaćanje u poljoprivredi za koje ste nas napali da ne izvršavamo. To smo platili prošle godine i nismo hteli da idemo preko granice od 6,6%, tu smo ostali na nivou opšte države, manje na nivou centralne države. Ove godine smo rekli i stavili u budžet prošle godine ovih 20 miliona o kojima govorite po izuzetno povoljnim uslovima za investicije, ne za likvidnost. Dug od 23,4 milijarde je nastao zbog nelikvidnosti privrede, nemogućnosti da „Srbijagas“ realizuje naplatu tih potraživanja i socijalnih, političkih i svakolikih pritisaka koje čak i fond pristaje da bi pokušaj naplate u periodu 2008. godina, dok je privreda prolazila kroz krizu do sadašnjeg rešenja ove situacije, prouzrokovao nesagledive posledice na nivou lokala, pogotovo daljinskog grejanja, pogotovo grejanja škola i drugih institucija i ono što svi dobro znamo velikih preduzeća koja su čekala da budu restrukturirana. Prema tome, one su trošile i dalje gas, a nisu bile u poziciji da to plaćaju zbog ograničenja koja i sami znamo. Nemojte da nazivmo cifre, mogli bi posle da nas prozivaju „stejt ejt“. Imate vi pravo na repliku, to je realnost. (Zoran Živković, s mesta: Replika.)
Zahvaljujem se. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Jel ovo neki dogovor da vičemo ili šta? Da, vidim vas u sistemu, ali nema potrebe da vičete, malo da udahnem pa da dam repliku. I da objasnim poslanicima koji su dobili kaznu po članu 111. da mi ne zauzimaju ovde prostor.
Hvala. Po kojoj logici ekonomskoj dug „Srbijagasa“ prema NIS treba da plaćaju milion i po ljudi u Srbiji koji žive na selima i gas nisu ni videli, osim na televiziji, kad se pušta početak radova Južnog toka? Zašto to da plaćaju poljoprivrednici? Zašto taj gas da plaćaju ljudi koji se nit greju, nit kuvaju, nit kupaju na bilo koji aparat koji troši gas? Jel to solidarnost? Ne, to nije solidarnost. To je otimačina. Kako se Srbija grejala pre 15 godina, kad nije bilo gasa? Kako se Srbija grejala u 90-tim kad smo bili pod sankcijama? Ja bio gradonačelnik jednog grada, nije bilo gasa. Da li je to grejano? Grejano je naravno, pod bombama je grejano. Pod bombama. A vi mi sad to stavljate kao vrhunska stvar, pa su ovi Rusi bili dobri što su nas trpeli te dve, tri godine. Nemoj da nas više brane, nemoj više da nas hrane. Znači, za to ne postoji nikakvo opravdanje da ljudi koji nemaju nikakve veze sa gasom plaćaju tuđu neodgovornost, biram vrlo, vrlo, vrlo blage reči. Kako ćete to da objasnite? Kako će to da objasnite ljudima koji žive po selima, ovom detetu što je malopre bilo ovde, kako će zbog nečijeg lošeg poslovanja pod navodnicima, vi opterećujete njegovu budućnost i budućnost miliona ljudi koji nisu ni na koji način krivi za to što se desilo, za sve te dugove. Jesu to jedini dugovi države? Zašto sada moramo da platimo te dugove? Imamo neke druge dugove, zar to nisu prioriteti? Ne, nisu…
Vreme je isteklo. Hvala. Reč ima narodni poslanik Miroslav Marinković podnosilac amandmana.
Dame i gospodo, koleginice i kolege narodni poslanici, poslanička grupa Boris Tadić-SDS-ZZS i Zeleni Srbije podneli su amandman na naziv člana 1. i član 1. i on glasi – briše se. To je iz razloga što da bismo svi bili vidljivi i da bismo mogli da shvatimo da postojanje nije stvar nečije fikcije, nego realnog života, dug koji je nastao i koji je rezultat, kako je ministar objasnio u prethodnom izlaganju u nekom periodu ranije, svejedno, prihvatam i takvo objašnjenje. Međutim, svrha našeg amandmana je zašto bismo se mi zaduživali ako je rukovodstvo isto, ako je to isto rukovodstvo moglo da napravi taj dug u bilo koje vreme, jer se nije menjalo i da danas i dalje egzistira, i dalje biva agregat jednog ozbiljnog duga i jednog velikog tereta za koji verujem brinete i vi, brinemo i mi, jer opet naglašavam, mi kao političari, kao izabranici naroda nismo nevidljivi, nego smo apsolutno jedna pojava koja je dužna da se bori za interes naroda. Mi postojimo, nismo neko ko ne postoji. Iz kojih razloga se onda ne pribegne nečemu što će realno biti rešenje takve situacije. U redu zaduženje, ali to neće biti prvo ukoliko budete imali isto rukovodstvo koje je to sve i napravilo. Dakle, sve i da nisam do detalja obrazložio i da nisam rekao da je neko više od pet, više od sedam godina upravljao tom istom firmom i onda država ćuteći, to je nepostojano, zato što se dovodi u situaciju da svi ljudi, svi građani ove zemlje postaju nevidljivi. Zato što Vlada ima preče stvari da pokriva nesposobnost nekog drugog.
Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministri i poštovani gosti, veoma je očigledna velika nervoza vladajuće većine kada je u pitanju ovaj zakon. Mi smatramo da on ne sme da bude usvojen. Ne sme zato što nije u skladu sa interesima građana Srbije koji daju pare u budžet Republike Srbije. Nije u interesu Republike Srbije se plati 200 miliona evra i da se preuzmu dugovi iz prostog razloga što ne stoji činjenica da ćemo dovesti u pitanje energetsku efikasnost i da ćemo energetsku sigurnost dovesti u pitanje takođe. Dakle, zbog vas i vaših stranačkih kombinacija i ljudi koji sede u raznim odborima u NIS, između ostalog i gospodin Mijailović koji je sa vaše leve strane, koji je jedan od predstavnika očigledno jedan od te kompanije koja traži da Srbija preuzme dug „Srbijagasa“. Dakle, Goran Knežević milion i 79 hiljada dinara ima mesečnu apanažu zato što i on sedi u jednom od odbora u NIS, Danica Drašković i drugi. Mi sada koaliciji koja je na vlasti činimo zapravo uslugu koja je u njihovom preduzeću i ovde plaćamo vaše interese, vaših ljudi koji sede u tim odborima. Dvesta miliona, a smanjili smo penzije penzionerima, a oteli smo plate onima koji školuju decu u Srbiji i još pored svega toga svakom zaposlenom u „Srbijagasu“ dajete 500 evra kao novogodišnju pomoć. Ovo je vanserijski bezobrazluk. Funkcioneri SNS tamo sede a građani Srbije njima to plaćaju. Sramota.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Sramota je ove diskusije što čujem, to je sramota. Pogotovo ako je dug nastao iz vremena od 2008. do 2012. godine. O čemu pričaju predlagači amandmana, podnosioci, nazovite ih kako hoćete? Niko ne kaže kako je nastao dug, kada je nastao dug, ko ga je napravio? Pa, kažete – hajde da ne platimo, što ne kažete šta sledi posle toga? Hajde da ljude ostavimo bez grejanja. Hajde da ne platimo i da ljudi nemaju grejanje danas. Evo, danas je toplo, hoće li biti sutra i prekosutra? Hoćemo bure da koristimo za ručne za toplifikaciju? To vam je izgleda najzanimljivije. Dug je nastao zbog jedne loše politike koju je vodila Vlada do 2012. godine. Ovo nije novi dug. Što ne kažete ko su najveći dužnici? Znate vi to jako dobro. Najveći dužnici, odnosno jedan od najvećih dužnika je Azotara iz Pančeva. Pa, ko je vodio tu Azotaru? Što je ministar iz te Vlade koja je vodila Azotaru završio u zatvoru? Zbog manipulacija veštačkim đubrivom. Što to ne kažete? Što ne kažete da su najveći dužnici toplane koje su naplatile račune za grejanje? Što ne kažete ko su bili direktori i ko ih je postavljao? Što ne kažete da su iz stranaka podnosilaca ovih amandmana? Novac su potrošili, a račune Srbijagasu nisu platili. Hoćemo i te građane da ostavimo, one koji su platili račune bez grejanja? Pa, kažite više šta hoćete. Je li Vlada Aleksandra Vučića zaključila ugovor o kupo-rodaji NIS-a? Nije. Je li ona odredila rentu? Nije. Odredila je rentu Demokratska stranka. Šta, hoćete da kažete da nije tako? Tako je. Tako je. Boris Tadić je išao da određuje rudnu rentu. Šta se sada žalite? Šta se žalite sada? (Zoran Živković, s mesta: Ko je glasao za to?) Pa, glasali su poslanici Demokratske stranke. Ljudi šta vam je? Nešto ste pobrkali ovde. Ja stalno govorim, ova Vlada nema vremena dovoljno da se bavi reformama dok mora da ispravlja brljotine, greške, nestručnost i korumpiranost vlada do 2012. godine, da ne kažem neku grublju reč. Pokušavam da zadržim dostojanstvo ovog doma. Znači, jedno neodgovorno ponašanje dovelo je do ovog zakona. I, ako neko kaže - hajde da ne platimo, hajde, ali izađite onda na ulicu i kažite građanima – nećete da imate više grejanje. Da li smete vi to? Smete da rizikujete njihovo zdravlje? Smete da rizikujete… (Zoran Živković, s mesta: Živote.) Vi smete da rizikujete nečije živote, ja ne. Bravo za vas.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić.
Replika, pomenuta je DS.
Izvolite.
Nemam namere da vičem na način na koji je to radio prethodni govornik, jer nisu argumenti jači ukoliko se povisi glas. Mislim da će ministar razumeti, pošto razume dobro jezik brojki. Odbija se ovaj amandman i obrazloženje Vlade je da se odbija zbog toga što je Vlada bila primorana, i to smo u raspravi čuli, da zbog neekonomskih uslova i usled dispariteta cena gasa nadoknadi te dugove Srbijagasa iz period od 2008. do 2013. godine. Ali, hajde sada da pogledamo to poslovanje Srbijagasa baš u tom periodu, koji je tako strašan. Da se razumemo, sa istim direktorom koji je ostao od 2008. godine do danas i vi ga podržavate u tome. Dakle, kada je 2010. godine gubitak Srbijagasa bio 42 miliona evra, te strašne godine dispariteta, neekonomskih uslova, da je 2012. godine taj gubitak porastao na oko 35 milijardi dinara, što je u protiv vrednost oko 200, skoro 300 miliona evra, da je u 2014. godini, to svi možemo da proverimo, u ovim idealnim uslovima gubitak Srbijagasa 400 miliona evra. Evo, argumenata za te strašne godine od 2008. do 2011. godine. To je jedna stvar. U raspravi smo razgovarali i gospodin ministar nas je pozvao na to kako bismo to rešili, zašto se pozivamo na to i da li treba platiti taj dug. Naravno da treba platiti taj dug, ali ne na ovaj način usvajajući zakon selektivno, jer je to izuzetno opasno po državu.
Vreme, zahvaljujem. (Goran Ćirić, s mesta: Koristiću vreme ovlašćenog.) Ne možete na repliku, pa koristite neko vreme. Sedite, javite se na amandman. (Goran Ćirić, s mesta: Javljam se po amandmanu.) Samo sedite prvo, da imamo nekog reda, molim vas. Vaša grupa više nema vremena. Može da govori samo Goran Ćirić. (Goran Ćirić, s mesta: Imam kao ovlašćeni predstavnik.) Govorim zbog drugih poslanika iza vas koji uporno pritiskaju. Gospodine Seniću, vi možete da govorite samo, po članu 39, ako predsednik vaše grupe nije tu u sali. Znači, ne možete obojica biti u sali, a vi da njega zamenjujete tako što on tu sedi.Član 39. stav 2. – u slučaju njegove odsutnosti… (Aleksandar Srnić, s mesta: Pomenut je Borisa Tadić, predsednik, moje stranke.) Nije pomenut Boris Tadić u negativnom kontekstu, nego DS. Ne mogu onda svi koji stavljaju pravo na Borisa Tadića da se javljaju ovde u sali. Bio je član DS i predsednik u to vreme, prednost ima ovaj deo Demokratske stranke. Zahvaljujem. O članu 104. stav 3. odlučujem ja i vodim sednicu, sada kako i treba svaki pravi predsednik da vodi, a ne da pokazuje demokratičnost koja se pretvorila u dobro organizovani haos, kako bi rekao jedan čuveni teoretirač o organizovanju haosa. Vi po amandmanu, izvolite.
Dakle, rekao sam da je izuzetno opasno da ovde donosimo sistemske zakone kojima uvećavamo dug Republike Srbije, koji je za protekle tri i po godine povećan sa 15 milijardi evra na 25 milijardi, tj. skoro za 10 milijardi, a evo novih 200 miliona. Mislim da je opasno i zbog drugih rizika, gospodine ministre. Mislim da je opasno jer selektivno rešavamo međusobne odnose dva sistema, sistema Srbijagasa i NIS-a, gde ćemo doći u opasnost da drugi poverioci otvore to pitanje zbog čega to nismo rešavali na ovakav način i prema njima. Prema izjavama direktora Srbijagasa, od 26. marta 2015. godine, potraživanja Srbijagasa su 1,4 milijardi evra, a da su dugovanja, po njegovim rečima, 1,1, milijardu evra. Znači, potraživanja su veća za 300 miliona evra od dugovanja. Mislim da bi naše odlučivanje bilo mnogo bolje da smo od vas dobili uz ovaj Predlog zakona i spisak dužnika i svih poverilaca, da bi svima nama bilo jasnije zbog čega taj selektivni pristup i zbog samo namirivanje duga prema NIS-u. Sada možemo da govorimo i o toj neefikasnosti i dugovanjima i mogućim socijalnim potresima ukoliko se taj dug ne bi izmirio, pa NIS ne bi isporučivao svoj proizvod prema toplanama i prema lokalnim javnim komunalnim sistemima. Ko je doveo te javne komunalne sisteme na lokalu na ovakav nivo? Svi u gubicima, lokalni budžeti se ispunjavaju sa 60% od planiranog nivoa i imamo velike proteste građana koji ne dobijaju kvalitetno grejanje. Tri, četiri garniture koje su vodile Toplanu u Nišu imaju stalno pred vratima na hiljade građana koji protestuju. Verovatno će tog nezadovoljstva biti još više, ali nažalost mislim da je ovde opasno i pogubno da na ovakav način selektivno pokrivamo potraživanja samo jednog sistema, pored mnogih koji očigledno potražuju još 1,1 milijardu evra. Sa druge strane, uvodimo jednu nepravdu, oko čega smo se i složili, gde ste rekli da nijedna zakon ne može biti u potpunosti pravedan. Ali, ovo zaista jeste velika nepravda, da ljudi koji ne koriste gas ni na koji način, ni direktno, ni posredno, preko toplana koje nisu uradile konverziju u njihovim gradovima i opštinama, iz svog džepa kao poreski obveznici ove države plaćaju onima koji imaju tu privilegiju, da se greju na gas ili koriste ga kao energent, imaju dotiranje iz budžeta.
Hvala. Reč ima ministar Vujović.
Hvala lepo. Dozvolite da se prvo osvrnem na pozitivne predloge. Znači, poslednja dva predloga koja su imala vrlo konstruktivne elemente stavljaju ovo u jedan širi kontekst koji je savršeno opravdan. Znači, jedan kontekst je šira i dublja reforma Srbijagasa gde je ovo sastavni deo te reforme. Meni je žao što mi ne možemo tolio brzo to sve da uradimo. Poručena je ocena aktive Srbijagasa, menadžment strukture i svega ostalog i očekujem da će Srbijagas ući i biti podržan od Svetske banke programom strukturnog prilagođavanja, u kome će biti svi ovi elementi, o kome govorite. To je kvalitet transparentnog menadžmenta, efikasnost u poslovanju, razdvajanje tranzita od distribucije itd. To će biti sastavni deo odluke. Bilo bi dobro da je to već sada ovde, ovaj Zakon o dugu, tajming ovoga sa rukovodio drugim faktorima, a to je da se do kraja ove godine ovo usvoji, kako bi se iskoristila povoljna pozicija, jer mi smo primorani uslovima koje smo prihvatili da kompletan ovakav dug koji preuzima, provučemo ih kroz deficit u tom momentu kada ga preuzimamo. U ovoj godini imamo prostora, u sledećoj godini nećemo imati, mada plaćamo, platićemo samo 20%. Znači, struktura, ako pogledate da je struktura finansiranja 20% se plaća ove godine i narednih 80% se plaća u pet šestomesečnih tranši po 16% i to sve zajedno će biti 2,3 milijarde. Drugi solidan predlog ovde jeste, koliko smo rekli 23,4 milijarde. Drugi predlog je da se posmatra uopšte situacija o energetici, pre svega u gasu u Srbiji i da se očisti ta situacija. To je takođe dobar predlog, ali on zahteva mnogo više pripreme i mnogo više političke, ekonomske i institucionalne saglasnosti nego što možete da pretpostavite. Ja sam inače pristalica toga, ali to nije lako raditi. To ćemo takođe uraditi.
Hvala, vreme. Zahvaljujem Na naziv člana i član 2. amandman u istovetnom tekstu podneli su poslanici Janko Veselinović, zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević, zajedno Gordana Čomić, Aleksandra Jerkov, Balša Božović i zajedno Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Čisto da ne bude zabune član 2. glasi - Republika Srbija preuzima kao javni dug Republike Srbije, obaveze iz člana 1. ovog zakona u ukupnom nominalnom iznosu do 23.379.767.018,82 pare. Na pitanje, ako je to stari dug, zašto se to nije desilo ranije. Gospodin Vujović, kaže da je to zato što NIS ranije nije pritiskao republiku, zapravo „Srbijagas“ da taj dug vrati, a sada pritiska. Dakle, u NIS-u, potpredsednik SNS i saradnik gospodina Vujovića, koji sedi sa njegove leve strane, iz SNS, pritiskaju gospodina Bajatovića iz SPS da vrati neki dug na šta gospodin Bajatović i Vlada Republike Srbije i ova Skupština kažu – pa, ne to će onda biti dug građana Republike Srbije. Dakle, građani Republike Srbije plaćaju to što neko iz SNS pritiska nekoga iz SPS da vrati dug od 23 milijarde dinara i to je ono o čemu se u ovom zakonu protiv kog mi moramo biti, o tome se radi. Mi smo uvereni da je to razlog zbog kog je ova sednica sazvana ovako kako je sazvana. Mi smo uvereni da je to razlog zbog koga nema prenosa Narodne skupštine Republike Srbije i mi smo uvereni da se ovo radi isključivo na štetu građana Republike Srbije. Nismo mi protiv toga da se dug plati, a neka plati „Srbijagas“, neka ili i koliko ćemo još puta dati gospodine Vujoviću garancije „Srbijagasu“ ove godine za nova zaduženja, koliko ćete puta dolaziti još u ovu Skupštinu da tražite još da dajemo garancije, pa da opet to vraćaju neki građani, zato što Goran Knežević potražuju ta dugovanja.
Hvala. Ja sam dužna samo da vam kažem, ja od vas saznam da nema prenosa, tako da ću sutra odmah zvati Dragana Bujoševića, da pitam o čemu se radi i da objasni svim poslanicima zašto završavamo prenos u 18.00 časova. Prvo, vi ste tražili repliku ili po amandmanu. Poslaniče Babiću, po amandmanu. Onda prvo podnosioce sve da saslušamo. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, na Predlog zakona o preuzimanju obaveza, javnog preduzeća „Srbijagas“ Novi Sad prema privrednom društvu NIS a.d. Novi Sad i pretvaranju tih obaveza u javni dug Republike Srbije podneli smo šest amandmana među kojima se nalazi i amandmana na član 2. ovoga predloga zakona. Ministre Vujoviću, predlažemo da se član 2. briše. Tri argumenta sada nudim ovde veoma precizno, poštovana gospodo. Evo argument jedan. Ministre Vujoviću, dame i gospodo narodni poslanici, neprihvatljiva je praksa, ja mislim, da se dug „Srbijagasa“ pretvara u javni dug Srbije jer se takvim delanjem, poštovana gospodo, stimuliše neodgovornost i neodgovorno poslovanje javnih preduzeća. Ja mislim da je to precizno saopšteni argument. Drugi argument, poštovana gospodo, umesto neodgovornosti, mi ovde ne samo danas nego u ovih godinu i osam meseci rada u Narodnoj skupštini zagovaramo etiku odgovornosti u politici. I, odgovorno bi bilo na primer sada da ministar Vujović sada prihvati ovaj amandman. Treći argument, poštovana gospodo, gospođa Jerkov je to pomenula, a evo još jednom, u članu 2. piše Republika Srbija preuzima javni dug ukupnom nominalnom iznosu od 23.379.767.018,82 dinara. Mi smatramo, poštovana gospod, to je treći argument, ministre Vujoviću, da je ova namera Vlade i moralno neopravdana u uslovima smanjenih plata i penzija s obzirom da je do tog datom smanjenja došlo upravo kao posledica akumuliranja i javnog duga zbog neodgovornog poslovanja kako „Srbijagasa“ tako i drugih preduzeća. Evo, to su tri argumenta.
Hvala vam. Reč ima narodni poslanik Miroslav Marinković.
Predsedavajuća, koleginice i kolege narodni poslanici, poslanička grupa Boris Tadić – SDS – ZZS – ZS, podnela je amandman na član 2. i naziv člana 2. iz razloga što bespredmetno je razgovarati o dugovanju nekoga ko je neodgovoran. Mi u ovoj situaciji imamo, znači, dug koji je nastao na memorandumu koji je potpisan za period od 1. decembra 2011. godine do 31. marta 2013. godine. To je taj iznos koji je nastao kao dug, ne 2007, 2008. godine. To ste dali u obrazloženju ovog zakona. Po tom memorandumu gde ima dela i vremena kada je vlast obavljala neka druga stranka, ali i perioda u kome je vlast obavlja sadašnja stranka. Prema tome, kada pričamo o dugovanjima bilo bi korektno krajnje da se taj dug identifikuje, on je veliki i neprijatan i nijedan dug nije drug, ali pola pola. Što se tiče dvesta miliona evra koji se olako, mi moramo dug da vratimo i niko ne spori ovde da to mora da se vrati, postoji drugi jedan način. Postoji znači određene moralne norme koje bi i oni koji taj dug imaju ili su ga sačinili ili su kao rukovodioci iz tog perioda, a i danas učestvovali u vođenju možda loše poslovne politike da dođu do takvog dugovanja, morali da budu moralni i da vode računa, da se ne isplaćuju bonusi, da se ne isplaćuju pokloni novogodišnji u visini od 500 evra, a da se na drugoj strani poslanici ukinu sve moguće nadoknade, da se čak i za putovanja u inostranstvo, što ja nisam koristio, ali za šta je vrlo korisno, nema potrebe, ja sam prošao ceo svet mnogo ranije nego sad, nije mi bilo potrebno da dođem u Skupštinu i nemojte da dobacujte. Znači, potrebno je da se svi segmenti društva onda ponašaju u tom smislu. Ne vidim šta je razlog da to izaziva podozrenje, nervozu kod ostalih poslanika. Vi želite isto dobro kao što želim i ja. Ako smo se svi odrekli zašto se onaj u čije ime mi plaćamo ponaša bahato. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Babić.
Prvo, mislim da je nervozu pokazao drugi kolega koji je malopre napravio incident, a da niko od narodnih poslanika SNS, koji su pažljivo slušali dosadašnja izlaganja nije pokazao nervozu ili se po nečijem mišljenju nervoza pokazuje strpljivim sedenjem i učestvovanjem u radu Narodne skupštine. Po meni se ovde nameće nekoliko pitanja, ali oni koji nameću ta pitanja su krajnje neiskreni i nekako dele poslovanje i „Gasproma“ i NIS-a i „Srbijagasa“ samo od 2012. godine. Nikako da pogledaju šta se dešavalo do 2012. godine, pa ću onda ja uzvratiti pitanjem, bez želje da budem advokat sadašnjem direktoru „Srbijagasa“ gospodinu Dušanu Bajatoviću, uostalom ima tu dovoljno njegovih drugova iz njegove stranke, pa ako je potreban advokat, a verujem da će to uraditi oni umesto mene, ali kada smo već kod kadrovskih pitanja, hajde da postavim pitanje – a ko je izglasao i čijim glasovima i čijom odlukom je Dušan Bajatović postao direktor „Srbijagasa“. Taj i takav je došao na to mesto glasovima, onih koji ga sada osporavaju. Gospodo zašto ga niste osporavali tada? Zašto mu tada niste postavljali uslove? Zašto mu tada niste rekli – pa ti ne vodiš to i ne radiš to dobro. Ne, tada vam je bio potreban. Tada vam je bila potrebna stranka kojoj pripada, jer da nije bilo te stranke ne bi bilo ni Vlade 2008. godine. Tada vam je bio odličan i tada ste se grlili sa njim i, tada ste igrali basket i tada ste potpisivali razne sporazume o izjednačavanju žrtava. Tad je sve moglo. Šta je sada? Drugo pitanje koje se nameće, a takođe kadrovsko, smeta vam Goran Knežević i nije prvi put da vam smeta. Čoveka ste na pravdi Boga držali više od 12 meseci u pritvoru, na pravdi Boga. Zašto? Zato što je uspeo da podigne glas i da se suprotstavi Bojanu Pajtiću i njegovoj samovolji. Završio je u pritvoru više od godinu dana. Pravosnažno oslobođen, odlukom pravosudnih organa. I vi i dalje nastavljate da takvog čoveka i nije vam dosta, što ste ga 13 meseci politički držali u pritvoru. Vi hoćete i dalje da ga masakrirate. Ima li u tome časti? Ima li morala? Uzgred, čovek koji nije ovde sa nama pa ne može da, ne da se odbrani, već da kaže ono što misli o vama i o vašoj politici. Sledeće pitanje koje se nameće a pitanje je kadrovske politike. Ko je sedeo u organima NIS-a do 2012. godine? Meni se nešto, ako me sećanje ne vara, a ne vara me, da je u organima NIS-a bio aktivno i aktivno učestvovao i tadašnji ministar u Vladi i visoko pozicionirani funkcioner DS Dušan Petrović. Da li vam je smetalo, da li ste tada postavili pitanje – a koliko Dušane Petroviću primaš nadoknadu za članstvo u upravnom odboru NIS? Ne, nije. Niste smeli. Zato što je Dušan Petrović bio potpredsednik DS. Ko je smeo potpredsednika DS da pita gde je i u kojim sve organima je član, i kolika su mu primanja i odlično što koleginica sa druge strane dobacuje i kaže – da. (Gordana Čomić, s mesta: Ja sam smela.) Na taj način prihvata moje reči. Hoćemo dalje o kadrovskim pitanjima i o tome kako ste i na koji način, smeta vam sada članstvo Danice Drašković, a nije vam smetala tada. Zato što vam je opet pet glasova SPO iz ovog parlamenta trebalo da formirate Vladu i da održite Vladu. Pa, vi ste glasali za Danicu Drašković u parlamentu. I sada možete da postavljate pitanja i da stavljate teret ovoj Vladi Republike Srbije zašto vodi takvu kadrovsku politiku. Gde je Dušan Elezović, predsednik upravnog odbora, Kliničkog centra Vojvodina? A ko je direktor? Gospođa Pajtić. Toliko o tim kadrovskim pitanjima tako transparentno podeljeni. Ja mislim da je ovo nepotizam najgore vrste. (Balša Božović, s mesta: To nije tačno.) I ne znam šta je gospodin Elezovića, osim što je član DS, ne znam da li je to nošenje čaša nekada u prošlosti u nekom kafiću, da li ga je to postavilo i stavilo na mesto upravnog odbora Kliničkog centra Vojvodine? Sledeće pitanje koje se nameće. Kada je ovaj dug nastao? Dugovi moraju da se vrate. Ko god da ih je napravio, ko god da ih je načinio, dugovi moraju da se vrate. Lepo je odgovorio ministar Vujović – ovi dugovi, koje sada ova Vlada Republike Srbije, zato što ne želi teret da prebaci na budućnost, je napravljen do 2012. godine, onda kada ste vodili ovu državu na naopak način. Sledeće pitanje – a ko je napravio ovaj dug? Lepo vam je govorio Arsić. Lepo vam je govorio ko su najveći dužnici prema „Srbijagasu“ – „Azotara“. Ko je tu „Azotaru“ doveo u propast? Ko se okoristio? Ko je veštačko đubre prodavao, stavljao novac u džep a dugovi ostajali „Azotari“ odnosno „Srbijagasu“? Saša Dragin, opet visoko pozicionirani funkcioner DS, ministar u Vladi Mirka Cvetkovića. Eto gde su nastali dugovi i sada vi kažete za ono što su neki drugi mangupi oteli i odneli, što ova država mora da vrati, što ova Vlada mora da vrati, vi kažete – a zašto to radite? A ko će? Ko? I treće pitanje koje se nameće. Koliko, gospodine Vujoviću, ako me moja saznanja ne varaju i ako me sećanje ne vara, koliko puta je ova Narodna skupština, neki sličan zakon ili neki sličan sporazum, kojim je preuzimala i vraćala dugove „Srbijagasa“ urađeno do 2012. godine? (Dušan Vujović, s mesta: Najmanje četiri puta.) Najmanje četiri puta. Najmanje četiri puta su svi oni koji su podnosioci amandmana glasali za preuzimanje i za vraćanje duga „Srbijagasa“, sada im jedan put i to njihovi dugovi, gde su njihovi mangupi napravili te dugove ne odgovaraju. Najmanje osam stotina miliona evra, ako me sećanje ne vara, a gospodin Vujović će to sigurno egzaktno reći, su dugovi koje je Vlada Republike Srbije, u nekim prethodnim periodima preuzela na sebe i vratila u ime „Srbijagasa“. Šta je tada bilo? Tada ste glasali sa obe ruke, tada je to bilo u redu. Zato što su vaši mangupi to predlagali. I, vaši mangupi napravili dug, u vaše mangupsko vreme je dug napravljen. Vi mangupi koji ste za takve sporazume glasali, a mi odgovorni i mi krivi i kriva Vlada Aleksandra Vučića i SNS. Pa, dokle više licemerje? Pa, dokle više, dokle više bacanje prašine u oči građanima Republike Srbije? Dokle više to širenje panike? Ljudi ne uspeva vam od 2012. godine. Od 2012. godine što više širite ovakvu paniku i laži vi sve više i više tonete i nikako da se naučite u svemu tome. Nikako da kažete – u redu, i mi smo to radili. Idemo dalje. Mora da se uradi. Ne smemo u dugove, kome da ostavimo dugove? Ne, vi sada kritikujte ono što ste vi radili i to ne jednom, četiri puta. Naučite se malo iz prošlosti. Naučite se iz onoga što ste radili i kako ste radili i nastavite dalje. Jer, ovako kako radite srećan vam put, ništa drugo ne mogu da vam kažem.
Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić.
Replika.
Poslovnik prvo. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsednice želim da reklamiram član 107. Poslovnika, to je povreda dostojanstva Narodne skupštine. Mislim da gospodin Babić, kao šef poslaničkog kluba SNS zaista ne bi trebalo da iznosi kvalifikacije koje je izneo, ne znam da li ste pratili, ali smatram da je reč „mangupi“, i koje se odnose na opoziciju, ne priliči Narodnoj skupštini. Vi znate da je naš šef poslaničke grupe isključen sa ove sednice narednih 30 dana i molim vas da koristite ista merila, iste kriterijume. Ako izričete opomene nama kao opoziciji, molim vas da se to odnosi i na predstavnike vlasti, odnosno predstavnike većine, ili da povučete opomene koje ste dali nama. Jedino što vam molim, ista merila i kriterijume koristite i prema vlasti i prema opoziciji. Hvala.
Poslanik Marko Đurišić je jedini koji je dobio sve kazne po Poslovniku, a ne opozicija, pošto ja vidim ovde sa leve strane članove i poslanike opozicionih stranaka. Prema tome, Marko Đurišić nije opozicija. Drugo, Marko Đurišić nije isključen zbog izgovorene reči, vi to vrlo dobro znate kao pravnik i advokat i vešto ste to predstavili. Moji komplimenti, ali on je isključen zbog nedoličnog ponašanja koje traje danima. Juče je dobio opomenu, danas je dobio dve opomene, oduzeta mu je reč i mera po članu 111. napuštanje sale. Pustili smo ga da sedi, jer ne želimo da učestvujemo u takvom načinu rada, jer je očigledno poslanik želeo da napravi ovde nekakav skandal. Meni to ne pada nina kraj pameti, nego da raspravljamo o predlozima zakona, da čujemo za i protiv. Reč „mangupi“ to sad prvi put čujem da je i to sad uvredljivo. Ja sam zamolila vas sve, pre godinu dana, da napišete rečnih svih mogućih reči da bih ja znala šta sme neko da izgovori, šta ne sme, i to su svi poslanici odbili da urade. Ja zaista, sem nekih psovki i nekih grubosti, ne mogu da budem sad neki tas na tom kantaru. Mi ćemo glasati za povredu Poslovnika. Vi insistirate na tome, hvala. Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić, replika.
Hvala. Čuli smo u ovih desetak minuta optužbe usmerene ka desetinama ljudi i stalnom potrebom da se pod pritiskom argumenata, koji se čuo iz poslaničkih klupa opozicije, skrene uvek pažnja ka ličnom, sa najgorim uvredama i sa najgorim optužbama koje nemaju nikakvu zasnovanost u istini. Ja probam da vratim sve nas i gospodina ministra odgovorima na ove prozivke, a to je da imamo jednostavne podatke i brojke su jasne. Godine 2010, u tom strašnom periodu „Srbijagasa“, gubitak „Srbijagasa“ 42 miliona evra. Godine 2014, u ovom sjajnom periodu, gubitak „Srbijagasa“ 400 miliona evra. Deset puta više. Deset puta više. Pozivanje na to da ispravljamo te stare dugove i taj period koji je bio strašan po „Srbijagas“… Pominjanje direktora, nije ovde pitanje direktora. Ja želim da predlažim i ministar je prihvatio predloge i složio se sa tim da nije bilo dovoljno kapaciteta, očigledno, u ovoj Vladi, u institucijama da se učini sveobuhvatni pristup ovom problemu, a mislim da je to važno. Ja pozivam ministra da povuče ovaj zakon, jer novih 200 miliona evra, bez toga da imamo uvida u sve one dužnike i sve poverioce „Srbijagasa“, gde imamo jasnu informaciju da je 1,4 milijardi potraživanja „Srbijagasa“, 300 miliona više od dugova, nešto što daje prosto razrešenje ovog problema. Zašto stavljati ruku u budžet, zašto ne iskoristiti sve kapacitete samog „Srbijagasa“? Tu razliku u potraživanjima i dugovanjima i učiniti sve da se ovaj dug vrati.
Hvala. Na naziv člana i član 3. amandman, u istovetnom tekstu, podneli su poslanici Janko Veselinović, zajedno Zoran Živković i Vladimir Pavićević, zajedno Gordana Čomić, Aleksandra Jerkov i Balša Božović i zajedno Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, koleginice i kolege, mi smo predložili, kao Poslanička grupa Boris Tadić, SDS, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije, da se član i naziv iznad člana 3. briše, jer se snažno protivimo vašem predlogu da 23.379.767.018 dinara, pretvori u javni dug, da dug „Srbijagasa“ prema NIS-u postane javni dug Republike Srbije, tj. da bude na teret budžeta. Kolega Goran Ćirić je rekao da, prema podacima direktora „Srbijagasa“, „Srbijagas“ potražuje 1,4 milijardi, gde je njegov dug 1,1 milijarde i ja ne vidim razlog sa kojom lakoćom vi uzimate iz budžeta 200 miliona evra. Ako vi imate toliko viška novca, ministre, u budžetu RS, ja vam predlažem da vratite srpskom zdravstvu 300 miliona evra, jer ćete toliko davati za penzije da bi mogli da isplaćujete ili da ispunite svoju zakonsku obavezu, ponavljam po petnaesti put u pet dana, da isplatite doprinose po članu 22. Zakona o doprinosima. To je vaša zakonska obaveza. Vi ste predvideli ove godine 668 miliona, umesto 11 milijardi dinara. To je mnogo potrebnije. Tu dati novac, nego ovako dati dok ne sravnite račune „Srbijagasa“. Imate mogućnost, ministar ste, pogledajte kome se duguje, šta je naplativo, pa ako bude problema u nekoj količini novca, onda dođite pred Skupštinu da pričamo da li se Skupština slaže da se pretvori u javni dug. Ja ne znam kako to birate, ali nekad ima, nekad nema para u budžetu. Sada ima para u budžetu, a za ono što se zove zdravlje naroda Srbije nema para u budžetu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Član 3. glasi - sredstva za izmirenje obaveza iz člana 2, a obaveze su 23.379.767.018,82 se obezbeđuju u budžetu Republike Srbije. Moje prvo pitanje – da li je to predviđeno u budžetu za sledeću godinu? Drugo pitanje – da li ste vi svesni da je to skoro pet puta više nego budžet za kulturu, recimo, za celu Srbiju? Da li ima kraja ovome? Ako je dug potrošača gasa prema „Srbijagasu“ preko milijardu i po, dajte da čujemo ko su ti dužnici, možda se iznenadimo. Možda to budu neke novine, neki tabloidi. Možda bude neko ko ima vilu iz „fundusa diposa“. Možda je „Asomaku“ dužnik. Možda su dužni naši vekovni prijatelji. Ko je napravio taj dug? Da podsetim odsutne, glasnogovornike vladajuće koalicije, da je „Srbijagas“ osnovan 2005. godine, tako da ne prebacuju odgovornost meni i Pavićeviću za bilo šta što ima veze sa tim. To je stvarno jedan neverovatan uspeh da za manje od deset godina napravite najveći dug na svetu. Znači, ne postoji javno preduzeće u bilo kojoj državi, koja je iole civilizovana, a da ima toliki dug. Ne postoji, niti je postojala. Ne govorim o nama dalekim, ali prijateljskim zemljama, pod navodnicima, nego govorim o normalnom svetu. Voleo bih da čujem informaciju ko je deset najvećih dužnika za gas „Srbijagasu“.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem, predsednice Skupštine. Dame i gospodo, uvaženi ministre, imamo situaciju gde „Srbijagasu“ propala preduzeća, koja vode direktori SNS, duguju milijardu evra. „Srbijagas“ duguje NIS-u i sada Vlada Republike Srbije, za to što im je NIS zavrnuo ruku, mora da plati 200 miliona evra potraživanje. Dakle, uzimate od penzionera život da bi sipali za ona preduzeća gde direktori imaju desetine hiljada evra primanja. Uzimate profesorima dostojanstvo da bi plaćali potraživanja propalih preduzeća u Srbiji. Na kraju, mogućnost mladim lekarima u Srbiji da leče građane Srbije, da bi plaćali propalim preduzećima ono što duguju NIS. Ko traži to? Ko je to ko traži iz NIS? Opet funkcioneri SNS. Opet Goran Knežević sa milion i 79 hiljada mesečnih primanja. Pa onda i Vujovićevi najbliži saradnici koji danas sede ovde sa nama. Pa onda mnogi drugi koji imaju na stotine hiljada dinara primanja, a penzioneri ne mogu da imaju ni ono što su zaradili u svom životu. Pa onda 500 evra dajemo novogodišnji poklon svakom zaposlenom u istom tom „Srbijagasu“, a 50 evra vraćamo prosvetnim radnicima kao jednokratnu pomoć. Pa, kad im oduzmete onda ih ponižavate, a kada im dajete onda ih ponižavate još više. E, to je Vlada Republike Srbije i to je odnos prema građanima Republike Srbije. E, to oni nisu zaslužili.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministri, kolege poslanici, pa energetska zajednica ne misli da je „Srbijagas“ propala firma. To je srce energetske stabilnosti Republike Srbije i zbog toga i traže restrukturiranje takvog javnog preduzeća po modelu svih modernih razvijenih evropskih država. I zbog toga je izvršeno restrukturiranje i podela nadležnosti u „Srbijagasu“, na proizvođački i distributivni deo. Prema tome, 11% gasne mreže nalazi se u Srbiji koja finansira kompletno sve škole, sve bolnice, sve toplane. Subvencionisana cena gasa pokazuje da suštinski kompletna privreda zavisi i od „Srbijagasa“ i od NIS. A kada pričamo o NIS-u, pa hajde da budemo iskreni, da budemo iskreni kada se prodavao NIS, da tada bilansi stanja i uspeha nisu realno prikazani. Da budemo iskreni da tada 71% vlasništva je prodat ruskom partneru, a da 29% je ostalo srpskom partneru. I kada pričamo o tome ko su sve članovi upravnog odbora, nadzornog odbora, pa treba biti realan i podsetiti se 2011. godine na kraju godine je došlo do toga da je tadašnji ministar dolazio ovde da traži podršku Skupštine Srbije za 50 tačaka dnevnog reda sporazuma koji su vredeli 1,4 milijarde evra. Da u tadašnjoj toj grupi se nalazio i taj memorandum kada pričamo o dugovanjima „Srbijagasa“ prema NIS-u. Prema tome, tada nije mogao ni budžet da se donese ranije dok nije gospođa Danica Drašković postala član Upravnog odbora NIS. Prema tome, jako puno ste učestvovali u ovom dugovanju. Memorandum ste tek uradili kada ste skupili sva dugovanja u 2011. godini. Znači, čekali ste godine i godine da se nakupe da biste definisali koliko ste se zadužili i celu državu i budžet. Samo što ste tada u budžetu to prikazivali kao bankarske garancije pa nisu bile iskazane, a sada jednostavno kada dolazimo na to da se pravi planski budžet, kad MMF imate sporazum sa njima, oni traže da se to decidno definiše u parama. Prema tome, ovo je jedini način da se tačno zna koliki je dug, kada pričamo, i naplata duga „Srbija gasa“ prema NIS-u. Prema tome, ovo je jedni način da budete iskreni i prema građanima Srbije, ali i prema međunarodnim institucijama finansijskim, da kažete koliki je dug „Srbijagasa“ prema ruskom partneru. I to ne treba kriti kao što ste vi krili, i vodili ih vanbilansno, nego jednostavno treba prikazati. S obzirom da zaista u prethodne tri godine smo imali problem sa budžetom i u toj celoj konsolidaciji, dobra je stvar što jednostavno naš ruski partner nije tražio da se to odmah iskaže i na to treba da budete ponosi zato što bi to urušilo kompletnu finansijsku konsolidaciju i isplatu i penzija, i plata. I treba biti iskren prema građanima Srbije, a ne govoriti neke priče da će sada doći do velikog kolapsa da to jednostavno ne zavisi od nas nego zavisi od SNS. Pa nismo mi prodali NIS. Nismo mi učestvovali u pravljenju tih dugova do 2011. godine nego vi. Da li je bila leva ili desna Demokratska stranka, više nije ni bitno. Bitno je da danas imamo ovoliko dugovanje. I budite realni i iskreni, a nemojte sa jeftinim političkim pamfletima ovde da izlazite i da plašite narod. Zbog toga ovaj amandman ne treba prihvatiti. Treba biti krajnje realan. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ljubiša Stojmirović.
Hteli mi to ili ne hteli, dug postoji, dug mora da se plati. E, sad, druga je stvar ko je koliko odgovoran za to i ja kada slušam kolege iz DS ne mogu a da ne kažem – gospodo, u pravu ste. Ali, logičnije bi bilo da ste u zatvoru, ne vas petoro-šestoro koji ste tu, nego oni koji su vodili Srbiju u prethodnom periodu i oni koji su sve u Srbiji upropastili, i privredu, i zdravstvo, i školstvo. To su ljudi koji su nas doveli u ovu situaciju. Ja mislim da je mnogo bolje i pametnije da sada zajedničkim snagama krenemo da ispravimo sve to što je napravljeno u prethodnom periodu, a da ne odugovlačimo sa ovakvim diskusijama, jalovim koje mogu dugo da traju. Prema tome, svako neka odgovara za ono što je učinio. Tako neka bude i za vašu Vladu, tako neka bude i za sve vaše direktore, a tako će biti i za ove koji su ih nasledili ako budu tako loše radili. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić.
Pomenuli ste DS i dobar je ovaj poziv na to da se okrenemo rešenju, i sve vreme nudimo rešenje. Mislim da je jasno onima koji žele to da čuju. A to što se tiče nasleđivanja, pa i DS je nasledila 2000-te godina haos u državi, nismo se pozivali danas na to što je nasleđeno, a ja sam ilustrovao šta je nasleđeno 2012. godine i sa kolikim gubitkom je tada „Srbijagas“ radio. Godine 2010. 40 miliona evra gubitka „Srbijagasa“, 2014. godine 400 miliona evra, deset puta veći gubitak. To su brojke koje govore o tome, o načinu vođenja tog sistema u različitim uslovima. Ali, ono što je naša ponuda, gospodine ministre, zaista mislim da nije ni malo teško, da dobijemo spisak svih dužnika, ko god bio, da li je bila pomenuta Azotara i ko god bio u njoj i kad god bio, da dobijemo potpunu argumentaciju spiska svih najvećih dužnika, jer je logično, valjda je logično da 1,4 milijarde evra potraživanja „Srbijagasa“ i 1,1 milijarda evra dugova gde spada i ovih 200 miliona evra ka NIS-u, bude isplaćeno sa pokušajem ili menadžmentom koji će voditi taj sistem tako što će uspeti da naplati ta potraživanja. Trista miliona veća potraživanja od dugovanja. Mi samo govorimo o tome. Da li smo mi iscrpeli sve mehanizme da efikasno naplatimo sva potraživanja ili ne? Da li je potrebno da sada dodatno zadužujemo Republiku Srbiju sa novih 200 miliona evra? Da li je to dobro? Vi klimate glavom, a mi mislimo da je potrebno nama dati mnogo više argumenata, jer zaista deset milijardi evra za ove tri i po godine je ogroman novac, a javni dug za narednu godinu plus ovih 200 miliona evra je nešto što … [[Isključen mikrofon]]
Hvala, poslaniče. Bila je replika Ljubiši Stojmiroviću, a obraćali ste se ministru, ali dobro. (Dušan Vujović, s mesta: Replika.) Naravno. Reč ima ministar Dušan Vujović.
Zahvaljujem se na ponovnom pominjanju svih dilema. Ja bih bio presrećan kada bi to što vi predlažete bilo moguće. Znači, da mi jednostavno kažemo – nećemo da platimo ovih 200 miliona i da nastavimo kao da se ništa nije dogodilo. To bi bilo fantastično. Ja bih predložio svima da odmah glasamo za to i da prekinemo sa ovom raspravom. Nažalost, verujte mi, to nije moguće. To što smo rekli, to je bila obaveza iz marta 2013. godine i dogovoreno je zbog ulaska u fiskalnu konsolidaciju. Nisu pojedinačni ljudi nego je dogovoreno na najvišem mogućem nivou, da ćemo to rešiti krajem ove godine i to provući kroz javni dug. Znači, drugim rečima provući, figurativno rečeno, znači da ćemo to evidentirati kao javni dug, evidentirati kao deficit i platiti 20% ove godine, a ostatak u pet jednakih rata po 16% tog iznosa. To su cene koje su dogovorene. Ako želite raspravu o tome gde je šta, ko dogovorio sa „Srbijagasom“, sa NIS, itd, možemo tu raspravu da otvaramo, ali mislim da je ona neproduktivna. Ipak je ovo 200 miliona, tamo je bila reč o firmi koju je „Deloit“ procenio na dve milijarde i nešto, prodata je za 400 miliona. Prema tome, tu je razlika značajno veća. Što se tiče drugih obaveza, njih smo sve već „regulisali“. Sve su pokrivene ili garancijama ili zaduženjima konkretnim i mi ulazimo sa punim plaćanjem cele situacije. Uslov da ovo regulišemo sada je bilo takozvano punjenje Banatskog Dvora, koji Srbiji obezbeđuje godišnju ponudu, odnosno godišnju potrošnju gasa za slučaj bilo kakvih poremećaja na svetskom tržištu, možemo da računamo da ćemo imati neophodno snabdevanje gasom za celu godinu. Prema tome, ovo je sastavni deo, neko je već pomenuo, šireg programa postizanja konsolidacije. Dve sugestije vaše konkretne prihvatam, ali verujte mi da to nije bilo moguće u ovim rokovima uraditi. Jedna je da se posmatra pitanje ukupnih dugova i pozicije „Srbijagasa“, a druga je pitanje promene menadžmenta transparentnosti i efikasnosti u funkcionisanju. Hvala.
Hvala. Reč ima Dejan Radenković, pa Veroljub Arsić.
Hvala predsednice. Evo, pažljivo sam slušao prethodne diskutante i mislim da ne stoji ovaj amandman koji su kolege iz opozicije predložile i to je očigledno, a to građani dobro znaju, da je to čista demagogija. Znači, ako bi sada krenuo redom da odgovaram svima i da branim svoga druga Dušana Bajatovića, onda bi morao da napravim i neke paralele. Znate, lako je govoriti kada ste menadžer neke firme koja svoju uslugu naplati pre nego što je izvrši. Onda se hvaliti i kritikovati menadžere druge firme, koja mora da proda robu po nižoj ceni, nego što je nabavlja, pa pri tom i da je naplati. Uvažene kolege iz Demokratske stranke dobro znaju kada su Dušana Bajatovića branili od napada Liberalnodemokratske partije, koja je istu takvu demagogiju prodavala i danas ne sede u parlamentu više, zato što je čitava njihova diskusija bila demagogija. Znači, ministar vam lepo objašnjava, ali vi to ne želite da čujete, to je vaše pravo kao opozicije, ali vidite, nađite neku drugu strategiju da ne prođete kao ovi kojih danas nema u skupštinskim klupama. Nisu oni jedini, to je radila i Demokratska stranka Srbije. Gde su danas u klupama? Nema ih nigde. To ne prolazi kod građana. Ovo je moj dobronameran savet. Vi želite da to ne uradimo, da li želite da sutra „Srbijagas“ blokira i da obustavi snabdevanje svim toplanama koje nisu izmirile svoje dugove? Kažite to javno - građani, želimo da od sutra nemate grejanje, zato što „Srbijagas“ ne može da plati svoje obaveze prema dobavljaču. Znači, hoćete da ugrozite stabilno snabdevanje tržišta gasom, što je toliko očigledno. Svi znate da je mnogo firmi koje duguju za gas i za energente, firme koje su u restrukturiranju. Pa zašto su došle u restrukturiranje? Pa onda ćemo da se vratimo u one godine za koje neko kaže - nemojte mene i moga kolegu da prozivate, mi nemamo veze sa tim. Pa ima. Hajde da pravimo analizu. Hajdemo da vidimo, možda se tu nećemo usaglasiti, imati zajednički stav po tom pitanju, ali u jednom trenutku je ukinuta Služba društvenog knjigovodstva. Tog trenutka firme mnoge više nisu imale kontrolni mehanizam, da li plaćaju poreze, doprinose i ostale obaveze prema državi. To se nagomilavalo. Onda smo došli u fazu da ih prebacimo da budu firme u restrukturiranju i da nikome ništa ne plaćaju. Onda imamo tu socijalnu kategoriju, šta ćemo da radimo. Sada kad je neko krenuo nešto da radi i da preduzima bolne korake, e, hajde i to da napadamo. Mislim da to nije korektno, pogotovo nije korektno, ja kažem od uvaženih kolega koji su bili direktori javnih preduzeća, za koje smem slobodno da kažem da i moja ćerka od 12 godina bi mogla da vodi takva preduzeća. Ona imaju uspostavljen sistem i ona funkcionišu, direktor tu može da dođe kafu, naplati uslugu pre nego što je izvršio i kritikuje svoga kolegu koji ne zna kako da postavi, ne da ne zna nego je prosto nemoguće ovako. A, za to trebamo da sednemo i da se napravi dogovor i sa lokalnim samoupravama i sa Vladom i sa javnim preduzećima. Mislim da sam bio dovoljno jasan, naravno kolegama to nije dovoljno, građani Srbije to dobro razumeju i građani Srbije će takve demagoške stvari koje se ovde prezentuju kazniti na izborima. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Ja stalno ne mogu da se načudim što postavljaju kolege iz bivšeg režima pitanje na koje znaju odgovor. Zašto to rade, kojih 400 milijardi dinara duguje „Srbijagas“ za isporučen gas? Sada ste čuli od ministra da su sve obaveze osim obaveze koje su nastale do 2012. godine izmirene. Šta izmišljate više? Što pitate koja su to preduzeća koja su napravila tolike dugove prema „Srbijagasu“ kada znate? Znate ljudi, šta vam je. To su preduzeća u restrukturiranju, to su ista ona preduzeća gde ste postavljali vaše direktore u ta preduzeća. Te iste direktore plaćali smo iz budžeta Republike Srbije kao subvencije privredi, da bi oni imali jako, jako visoke plate, tri, četiri, pet puta veće nego poslaničke. Umesto da su za tu svoju platu radili posao da ta preduzeća u restrukturiranju vode kako treba, oni su samo gomilali dugove. Ništa više. Jedan od dugova je dug prema „Srbijagasu“. Nemojte da pitate ko su, znate. Evo, gospodin Živković možda i ne zna, ali nek se raspita tu oko sebe. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Nisam vas ni u jednom delu loše spomenuo gospodine Živkoviću. Raspitajte se oko svojih kolega poslanika koji sede oko vas, reći će vam oni i koji su to bili direktori i kako su vodili preduzeća i kolike su im bile plate i koja su to preduzeća i kako su nastali dugovi prema „Srbijagasu“. Samo te oko sebe pitajte.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Evo ja sam pitao gospodina Pavićevića i on ne može da da odgovor ni na jedno od tih pitanja, pošto nikada nije bio u vlasti, nikada nije bio u parlamentu, nikada nije glasao ni za jednog direktora, a Boga mi ni ja, nikad. Nikad u životu nisam glasao za izbor bilo kog direktora, bilo kog javnog preduzeća, afirmativno. To znači da sam glasao za izbor nekoga. Tako da je to potpuno pogrešna adresa, ali pošto me već pitate, mogu da vam dam dobre odgovore. Prvo, jedan od dobrih uspeha je što „Srbijagas“ tada nije postojao, pošto je on osnovan da bi pravio gubitke, najveće na svetu. Drugo, u vreme kada sam se bavio politikom u prvom koraku, dug Srbije je bio ispod 10 milijardi evra, deca su se vraćala iz inostranstva, te godine 2003. osnovano je 2000 novih preduzeća privatnih. To znači da su ljudi očekivali da će biti nešto bolje.U svim sektorima se osećao napredak. Za tri godine posle 5. oktobra su plate u prosveti podignute nekoliko puta četiri, pet puta. U zdravstvu takođe. Tačno je i da je cena struje poskupela, neko se tu igrao prošli put 600% ili ne znam koliko tačno, zato što je cena koju smo zatekli bila kao onaj hleb od tri dinara, jako lepa, fenomenalna, povoljna, ali nema. Nije bilo moguće da se dobije struja po toj ceni. Ovde je pitanje da nam se kaže, ako je to državna tajna da znamo da je državna tajna – kojih deset najvećih preduzeća iz Srbije su dužnici „Srbijagasu“ ili ministar to ne zna?
Zahvaljujem. Reč ima ministar.
Kolega Arsić vam je već pomenuo, pošto ne znam tačan spisak, ne želim da me držite za reč, ali to su vam „Azotara“, Petrohemija“, Smederevo, onda sve velike toplane po gradovima. To je već do osmog, devetog mesta. Poslaćemo tačan spisak, nije tajna informacija. Hvala. (Zoran Živković, s mesta: Replika.)
Zahvaljujem. Nemate pravo gospodine Živkoviću. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, po Poslovniku.
Reklamiram član 104. Poslovnika koji kaže: „Ako se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku koji nije član iste poslaničke grupe“, ja nisam nijedan uvredljivi izraz koristio, sebe smatram lepo vaspitanim čovekom, tako da ne vidim po kom osnovu je kolega Živković dobio pravo na repliku? Ja sam samo zamolio kolegu Živkovića da kad bude imao vremena pita kolege oko sebe, ne samo člana njegove političke stranke nego i one sa koje liste je izabran i one sa kojima se družio do 2003. godine, ko su bili ti direktori i koja su to preduzeća? Sada molim i gospodina ministra, samo da iskoristim ovu priliku, da nam dostavi koji su to najveći dužnici i ko su bili rukovodioci tih dužnika u vreme kada su dugovi nastajali?
Zahvaljujem se gospodine Arsiću. Zaboravili ste da citirate do kraja, da o tome odlučuje predsedavajući. Ja sam procenio, zato što ste pomenuli prezime gospodina Živkovića, procenio da gospodin Živković ima pravo na repliku, a pošto ste delom zloupotrebili Poslovnik jer ste koristili obraćanje i ministru, oduzimam dva minuta vašoj poslaničkoj grupi. Zahvaljujem. Na naziv člana i član 4. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, zajedno narodni poslanici Gordana Čomić, mr Aleksandra Jerkov i Balša Božović i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, magistar dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Mene bi, recimo, interesovalo, s obzirom na to da je direktor „Srbijagasa“ jedan od poslanika, mene bi interesovalo Agencije za borbu protiv korupcije da li će naš kolega biti u sukobu interesa kada bude ovde glasao o tome da se dugovi firme u kojoj je on direktor konvertuju u javni dug Republike Srbije, odnosno u dugove svih građana Republike Srbije? Ja mislim da bi to bilo zaista interesantno pitati Agenciju za borbu protiv korupcije. Možda bi i predsednica mogla, ja verujem da je njoj stalo da ovaj Dom radi zakonito, da zatraži mišljenje. U krajnjem slučaju, mislim da bi bilo pristojno da se gospodin Bajatović izuzme iz glasanja,makar iz nekakve moralne odgovornosti, s obzirom na to da će ova većina u Narodnoj skupštini dugove firme u kojoj je on direktor prebaciti u dugove građana Republike Srbije. S obzirom da on nije tu i da ne možemo da ga pitamo, ja bih nešto pitala gospodina Verbića. Naime, sledeći put kada vam budu došli prosvetni radnici…
Gospođice Jerkov, ja bih vas zamolio da ne prekršite Poslovnik i da ne govorite o temi koja nije predmet vašeg amandmana. Molim vas.
Dobro. Evo, pitam da li bi bilo moguće da sledeći put kada prosvetni radnici budu došli da se žale zato što im je plata 36.000 dinara… [[Isključen mikrofon]]
Ja sam vas molio da ne prekršite Poslovnik i da ne govorite o nečemu što nije predmet vašeg amandmana. Strpljivo sačekajte tačku… (Aleksandra Jerkov, s mesta: Ali, gospodine Bečiću, oni stvaraju dugove toplana, a „Srbijagas“ prebacuje dugove na građane…) Vrlo simpatično. Zahvaljujem. Dobićete reč, gospodine Jovanoviću, ali, oprostićete mi ako kažem da će gospodin Bajatović biti sigurno korektan da ne prisustvuje glasanju, budite uvereni u to. Reč ima gospodin Jovanović. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, reklamiram član 106, imajući u vidu da je očigledno u diskusiji cela priča izašla van okvira teme dnevnog reda zakonskog akta o kome se raspravlja, tim pre što se prejudicira situacija za koju uopšte ne znamo da li će do nje da dođe i pozivanje na Agenciju za privatizaciju, koja u konkretnom slučaju apsolutno nema mesta za bilo kakvu nadležnost. Da li će gospodin Dušan Bajatović da glasa ili ne, da li će biti u sukobu interesa, kakve to veze ima danas sa raspravom o zakonskom aktu o kome se vodi diskusija? Da li će on doći na Skupštinu ili ne, to je isključivo njegova volja i on će da vodi računa o tome da li će, eventualno, prihvatiti mogućnost da uđe u neki rizik kada je u pitanju sukob interesa. Ali, to ni u kom slučaju niste trebali da dozvolite kao pravo da se diskutuje od bilo kog narodnog poslanika, pogotovo zato što nije ovde. Imajući u vidu činjenicu da to uopšte nije tema, zbog čega sam i reklamirao član 106, barem ste na tu okolnost trebali da opomenete poslanicu Jerkov, pa vas molim da ubuduće, kad se takve situacije pojave, reagujete, kako ne bi dolazilo do povrede Poslovnika. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Jovanoviću, ali sam potpuno siguran da ćete me razumeti iz kog razloga nisam reagovao na to što je rekla gospođica Jerkov. (Neđo Jovanović, s mesta: Ne tražim da se glasa.) Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, podneli smo amandman i na član 4. Predloga zakona o preuzimanju obaveza „Srbijagasa“ prema „NIS“, a evo, u članu 4, koji ima naziv – Način i dinamika izmirenja obaveza, između ostalog, piše i sledeće – da će obaveze iz člana 2. ovog zakona, a te obaveze iznose 23 milijarde 379 miliona 767 hiljada 18,82 dinara, da će biti plaćene u šest rata, sve do 31. maja 2018. godine. Ja onda moram da kažem gospodinu Vujoviću jedno svoje zapažanje vezano za sadržinu i ovog člana 4. Predloga zakona. Gospodine Vujoviću, mi smatramo da je bilo neophodno da Vlada odlučno, često slušamo tu reč ovde, sprovede restrukturiranje preduzeća kojim bi se u potpunosti eliminisao gubitak. Ta odlučnost u restrukturiranju bi bila jasna asocijacija na reč „reforme“, što je ključna reč svakog ministra i ministarke koja dođe u ime Vlade ovde. Pošto restrukturiranja nema, odgovorno bi bilo, ja mislim, dame i gospodo narodni poslanici, da predstavnik Vlade, a to je sada gospodin Vujović, kaže da je Vlada Srbije ova, u ovom sastavu, povodom ovog pitanja bila neuspešna i da onda ovde otvorimo raspravu šta da radimo sa jednom neuspešnom Vladom. Dakle, loš predlog sadržine člana 4. ovog Predloga zakona koji je podnela, po mom sudu, neodgovorna Vlada, treba da se briše. Ja mislim da bi bilo primereno da ministar nama odgovori na svaku od ovih zamerki, na osnovu kojih mi sudimo o sadržini i ovog Predloga zakona. Mnogo smo reči ovde saopštili, a od ministra nema odgovora.
Vreme. Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Reč ima ministar dr Dušan Vujović. Izvolite.
Ne znam gde praviti te logičke skokove. Vlada je bila vrlo uspešna, oslobodila je „Srbijagas“ od svih kamata, reprogramirala je ovaj dug na šest rata, 20 plus pet puta 16, bez dopunskih kamata. Prema tome, mislim da je to znak uspešnosti, a ne neuspešnosti. Vlada je rešila pitanje duga, obezbedila je kontinuirano snabdevanje, održala je svoju poziciju i svoje odnose koji, kao što znate, sa „Gaspromom“ preko NIS-a nisu prosti odnosi. To nisu prosti odnosi i prema tome, ono što smo sebi postavili kao zadatak, ovde je savršeno urađeno, baš onako kao što smo rekli. Mislim da neće biti za nas preveliki teret da oni dugovi koji su ovde nastali tokom prethodnih godina, dve grejne sezone, budu isplaćeni na način na koji je ovde predviđeno. Ponovo ponavljam – potpuno se slažem da ovo treba da bude sastavni deo dubljeg rešavanja pitanja „Srbijagasa“. Prvi deo je već urađen i biće nastavljeno. Potpuno se slažem da to treba da bude sastavni deo tzv. „vorkauta“, rešenje svih potraživanja i dugovanja u širem domenu potrošnje gasa u Republici Srbiji. Jedino tako će ovo imati trajnu i održivu osnovu na duži rok. Ali, to nije predmet ovog zakona danas i to nije predmet ovog člana. Hvala lepo.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Reč ima predlagač amandmana, dr Miroslav Marinković. Izvolite.
Gospodine potpredsedniče skupštine, koleginice i kolege narodni poslanici, poslanička grupa Boris Tadić – SDS – ZZS - ZS podnela je amandman na član 4. koji glasi, da se i naziv i član 4. brišu. Želeo bih da dam konstruktivni doprinos ovoj raspravi koja je imala razne tokove, ali sasvim jedan isti cilj, različiti su pristupi, a pristup je sledeći. Fakat je da dugovanje postoji i utvrdili smo ko je šta, kad i kako, ili ćemo utvrditi u narednom periodu ko je sve i koliko dugovao, a vidimo da nije to baš sve tako ružičasto kako se priča. Međutim, takođe je fakat da dug mora da se vrati i mi se ništa ne bi, apsolutno ne bi smo sporili to vraćanje duga, odnosno davanja garancije za deo duga, kada bi se jedan odgovoran odnos prema tom dugu pokazao, jer svaki čovek pokazuje svoju odgovornost prema drugima i prema svojoj porodici, pre svega, tako što poštuje dug. Mi smatramo da uvidom u dugovanja koja su izražena u ciframa koje su preko milijarde i 400 miliona od strane tih, kako kažete organizacija, odnosno firmi u restrukturiranju, za koje ste, takođe, isto tvrdili da će do kraja 2015. godine, a možda i ranije biti u potpunosti regulisane. Ja bih zamolio gospodina ministra da me sluša mislim da će mu to biti pozitivno nadahnuće, da ćemo se sigurno razumeti. Znači, obećanje je bilo da se do 2015. godine potpuno reši to restruktuiranje, međutim…
Vreme gospodine Marinkoviću, isteklo vam je vreme, niste trebali da trošite vremena na…
…nisam trebao ministra da upozoravam da me sluša.
Na naziv člana i član 5. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, zajedno narodni poslanici Gordana Čomić, mg Aleksandra Jerkov i Balša Božović i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mg dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Izvolite gospodine Božoviću.
Zahvaljujem gospodine Bečiću, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre i poštovani gosti, imali smo prilike da čujemo da odnosi Vlade Republike Srbije sa „Gaspromom“ i NIS nisu ni jednostavni ni laki i ja verujem potpuno u to. Ali, ne verujem da Vlada Republike Srbije ne može da vidi i da otvori oči pred realnošću kakav je to odnos nje same prema građanima Srbije? Da li je taj odnos jednostavan i lak? Imamo građane koji su siromašniji i siromašniji, imamo građane koji nemaju novca da kupe lek i hleb, to su penzioneri. Imamo građane koji vaspitavaju i podučavaju decu u Srbiji, budućnost Srbije, smanjuju im se plate. Imamo mlade lekare koji odlaze leče van Srbije. Ko će nas lečiti za 10 godina? Ako 200 miliona evra, zbog ne tako lakih odnosa između Vlade i „Gasproma“ mi moramo da damo za dugove „Srbijagasa“. Zašto? Zato što je očigledno Vlada toliko nesuverena da NIS ili „Gasprom“ vrlo lako mogu da zavrnu Vladi ruku i da iz budžeta koji pune građani odvajaju novac zapravo za ta preduzeća. Gde su onda ovde interesi građana Srbije i kako i na koji način će se ti interesi braniti, a ne interesi „Gasproma“ i NIS-a? Ono što je danas rezultat Vlade Republike Srbije nije to što je 200 miliona uzela narodu, pa platila za to preduzeće, nego to što su danas dugovi deset puta veći nego 2010. godine. To je rezultat i to nekome može da bude smešno, ali to plaćaju oni građani svojim dostojanstvom kojima su smanjene i plate i penzije, to plaća 55% nezaposlenih mladih. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Dušan Vujović. Izvolite gospodine Vujoviću.
Odgovaram na pitanje, kolege su nam javile spisak, „Petrohemija“ - 23,8 milijardi, azotara - 14,9 milijardi, DP Novi Sad distributivna kompanija - 8,1 milijarda, Železara - 4,7 sa starim dugom „Sartida“ - 2,3 ukupno sedam milijardi, Kragujevac Energo - 3,8 milijardi, „Viskoza Loznica“ tri milijarde, „Agroživ“ - 2,9 milijarde, „Galenika“ - 2,8 milijardi, „Toza Marković“ - 1,8 milijardi, „Srpska fabrika stakla“ - 1,7 milijardi i MSK - 1, 6 milijardi, ukupno 71,4 milijardi i 600 miliona evra, od prilike.
Zahvaljujem gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Član 5. glasi – Izmirenje obaveza prema privrednom društvu NIS a.d. Novi Sad izvršiće Ministarstvo finansija – uprava za javni dug u skladu i tako dalje. Nije tačno, izmirenje obaveza će izvršiti građani Srbije niti su videli gas niti su ga osetili niti ga troše niti se greju na njega niti rade bilo gde u bilo kojoj firmi koju ste pročitali. Oni će platiti to. Rekli ste spisak firmi. Pa, to je vrlo jasno ko vodi te firme, ko ih je vodio i da ne ulazimo u taj deo, to je svima jasno. Rekli ste da je ovo plaćanje dogovoreno na najvišem nivou. Verovatno na nivou predsednika ili premijera, a što onda ta uspešna Vlada za koju tvrdite da je tako uspešna nije ispregovarala da recimo, NIS uzme „Petrohemiju“ ili da uzme azotaru. Kad je nastao taj dug „Sartida“? U kom periodu? Pa, je to isto neko uspešno rešenje koje smo čuli, ovaj tajni ugovor, mi sve što imamo uspešno, a da radi Vlada Aleksandra Vučića, to su tajni ugovori. Pa, i za „Sartid“ je bio tajni ugovor o novom poslovodstvu, sada, koje je sada tamo. Pa, smo imali tajne ugovore za mnoge druge stvari. Ne znam da li ste vi govorili, ali predsednik Vlade i mnogi drugi ministri su rekli da do kraja godine se rešava čudotvorno rešenje za MSK, za azotaru, za „Petrohemiju“, za Fabriku stakla Paraćin, pa el su oni dužni za struju ili za gas. Pa, bila je neka priča o struji, a ne o gasu. Znači, i za gas su dužni, a oni su primer uspešne privatizacije koja je urađena pre par godina.
Vreme, gospodine Živkoviću.
Samo još jednu rečenicu. Cena grejanja u Srbiji nije jeftina, prema tome toplane ne mogu zbog toga da budu veliki dužnici „Srbijagasu“.
Zahvaljujem gospodine Živkoviću. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine ministre. Jedno pitanje samo, vi ste rekli da je 600 miliona, koliko sam ja vas razumeo evidentni dug 600 miliona evra, a potraživanje „Jugorosgasa“, a potraživanje „Srbijagasa“ je milijarda i 400. Opet ću da sugerišem ono što sam malo pre rekao, da prvo treba da sravnite ono ko duguje „Srbijagasu“, da vidite njihovu likvidnost i mogućnost naplate duga. Vi ste mi rekli za 600 miliona, oni su dužni milijardu i 100 koliko ste rekli. To su najveći. Ponoviću još jedanput, ono što sam rekao kada sam prošli put vas se obratio, da uopšte ne mogu da razumem lakoću sa kojom nešto pretvarate u javni dug, a sa druge strane skinete 300 miliona jednim glasanjem zdravstvu Srbiji. S druge strane, ne ispunite ugovornu obavezu, zakonsku obavezu da uplatite 11 milijardi RFZO, a u istom trenutku se priča da ćete dug farmaceutskim kućama od deset milijarde proglasiti javnim dugom, a to je ekvivalent dugu iz ove godine koji imate po članu 22. RFZO. Dokle god ja sedim ovde, a vi tu, ja ću vam to ponavljati.
Zahvaljujem, gospodine Bradiću. Na naziv člana i član 6. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, zajedno narodni poslanici Gordana Čomić, mg Aleksandra Jerkov i Balša Božović i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mg dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
I naravno član 6. koji je već po navici, kažu, da ovaj zakon stupa na snagu dan kasnije nakon objavljivanja u „Službenom glasniku“. Opet jedna brzina, bez bilo kakve potrebe, dugovi ogromni i stari nekoliko godina, a mora da se završi za jedan dan, inače ne znam šta će se desiti. Ako je pitanje kraja godine, što nismo dobili ovaj predlog zakona pre mesec dana? Šta je problem da se čeka osam dana, jedan lep rok da predsednik države može da promisli, da vrati zakon, da odbije da ga potpiše, kao što se desilo sa onim zakonom gde ste hteli da omogućite kupovinu vila na Dedinju. To se može desiti. Samo da vam kažem, tada je predsednik države uvažio amandmane gospodina Pavićevića i mene koji su glasili – briše se, svaki član tog zakona i on je obrisao taj zakon. Bacio ga je u korpu, više se nikada taj zakon nije ni vratio ovde na odlučivanje. Prema tome, još jednom razmislite, sposobnost Vlade treba da se pokaže i po tome da recimo, vidimo šta je sa tom „Galenikom“, kako jedna farmaceutska kuća može da bude u dugovima i da ne može da plaća gas? Da li ima neki primer u okruženju? Da li ima neki primer u Evropi, da je propala farmaceutska kuća, koja je inače bila privilegovana na ovom tržištu i imala skoro monopol. Kako je to moguće i kako se do toga došlo? Kako da to uspešna Vlada nije rešila evo četiri godine, da ne govorim već o pomenutoj „Petrohemiji“, Azotari MSK, „Sartidu“ itd. Dokažite svoju sposobnost, tako što rešavate probleme, a ne tako što zadužujete buduće generacije.
Reč ima mr Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem gospodine Bečiću. Dakle, mi ne želimo da ovaj zakon uopšte ikada stupi na snagu, a kamo li u roku kraćem od osam dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku RS“, ne zato što mi sporimo da „Srbijagas“ ima dugove, ne zato što mi ne želimo da se ti dugovi vrate, nego zato što smatramo da način na koji vi to ovim zakonom radite, suštinski je nepravedan, štetan za građane Republike Srbije. Nije problem što je „Srbijagas“ u dugovima, gospodin Stojmirović je rekao, možemo se sporiti oko toga ko je kriv, a cifre govore kada je dugovao manje, a kada je dugovao više, a danas duguje deset puta više, nego što je dugovao 2010. godine. Problem je u tome što se „Srbijagas“ ne ponaša kao firma koja je u problemima. „Srbijagas“ je firma koja deli 500 evra zaposlenima za rođendan preduzeća. „Srbijagas“ je firma sa izuzetno visokim zaradama i „Srbijagas“ je firma na koju se neće odnositi zakon o platnim razredima. „Srbijagas“ je firma za koju Kori Udovički ne kaže da će iz nje biti otpušteni radnici, nego najavljuje otpuštanje u prosveti u zdravstvu. To je problem, što se „Srbijagas“ ne ponaša kao firma koja je dugovima, kao firma čije dugove plaćaju svi građani Republike Srbije, nego u najmanju ruku kao profitabilno i uspešno preduzeće, koje deli novogodišnje bonuse i koje se i dalje zadužuje. Mi ćemo i dalje imati slučajeve da vi dolazite ovde kod nas i da tražite da dajemo garanciju za zaduženje tog preduzeća, a da mi pri tom nećemo znati da li ćete vi sutra doći da tražite da iste te dugove opet prebacimo svim građanima Republike Srbije. Zato vi to radite na nepošten način i zato sam ja pomenula, gospodine Bečiću, prosvetare, jer za njih nema, a za „Srbijagas“ ima.
Vreme, zahvaljujem gospođice Jerkov. Reč ima dr Miroslav Marinković.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, ja ću nastaviti tamo gde sam stao sa prethodnim amandmanom, na član 6. smo podneli amandman da se briše i naziv i sam član. Razlog je potpuno jasan, argumentima i činjenicama želimo da jednom dovedemo situaciju u realnost, a ta realnost je, kako je ministar rekao, da je 600 miliona evra dugovanja tih velikih, najvećih u stvari, a zašto onda mi dajemo garancije za 200 miliona, kada oni imaju deo para koje mogu da vrate? Zašto se Vlada nije odlučila na korak da deo duga ostavi „Srbijagasu“, manji iznos od 200 miliona zatraži kao garanciju, odnosno milijardu i 400 miliona za ceo iznos duga? Zato što nije siguran da on te pare može da obezbedi. Ono što je cilj naših amandmana i moje rasprave jeste da, kada bih ja kao građanin Srbije bio dužan za struju ili gas, izvršioci bi po sudskoj presudi došli i zaplenili bi imovinu, moje lične stvari iz kuće. Država, ta ista, koja bi meni kao pojedincu i svakom građaninu Srbije to uradila, nije u stanju da nekome ko te iste građane svakim danom po neku stvar uzima iz kuće, pa penzionerima deo penzija, a da znate, oni ne koriste gas i ne greju se, jer nemaju para da plate.
Vreme, gospodine Marinkoviću. (Goran Ćirić, s mesta: Po amandmanu i kao ovlašćeni predstavnik DS, koliko imam vremena?) Kao ovlašćeni devet minuta i 35 sekundi, možete po tom osnovu, ali kao predlagač amandman, potrošeno je vreme.
Sada smo u raspravi po amandmanu na poslednji član ovog zakona i čuli smo puno argumenata, ali oni argumenti protiv amandmana koji je podnela poslanička grupa DS i stranke iz opozicije se teško mogu opovrgnuti, jer postoji očigledno i jasno da pozivanje na neefikasnost sistema iz perioda 2008. do 2011. godine, sa jednim jedinim argumentom i sa jednim podatkom, a to je gubitak „Srbijagas“ 2010. godine 42 miliona evra, gubitak „Srbijagas“ 2014. godine 400 miliona evra, deset puta veći i to niko ne može da opovrgne. Druga stvar, pošto se stalno pominje da se sada ispravljaju velike greške iz prethodnog doba, prethodnih režima, prethodnih ministara, treba razgovarati i o podacima, poslednje tri i po godine kada govorimo o javnom dugu, jer je tema ovog zakona i dalje povećavanje javnog duga sa selektivnim usvajanjem zakona i selektivnim odnosom prema pojedinim poveriocima Javnog preduzeća „Srbijagas“. Rekli smo da je to opasan presedan i oko toga smo se složili i slažem se sa gospodinom ministrom da je potreban sveobuhvatan pristup u svemu tome, brži proces korporativizacije, definisanje imovine i načina na koji će se rešiti, upravo i nagomilana potraživanja od 1,4 milijarde evra i rešiti nagomilani dugovi od 1,1 milijarde evra. Ono što su posledice za građane Srbije, to jeste sve ono što brine naš poslanike i treba da brine sve građane Srbije. Brine sigurno i ministra, siguran sam u to. To je rast javnog duga. Dakle, 2012. godine kad ste došli na vlast kao spasioci, kada ste rekli, država je pred bankrotom, 15 milijardi je bio javni dug kada ste došli 2012. godine, posle tri i po godine i rekli da je država pred bankrotom i zamislite, već u septembru, tadašnji ministar finansija, kaže – spasio sam državu od bankrotstva, dobio sam kredit od dve milijarde. A, ko to dobija kredit ako je pred bankrotom? Dakle, dobijete odmah dve milijarde i vi to znate i sigurno ćete se složiti. Iz tih prvih koraka i poteza i prvih optužbi, došli smo posle tri i po godine do 25 milijardi evra, plus ovih 200 miliona i uz analizu koja pokazuje da smo samo na neprofesionalnoj reakciji za tog ministra, a taj ministar nije kriv, ali prethodnog ministra, Lazara Krstića, koga je ministar toliko hvalio, kao čudo, zadužili državu za milijardu evra samo na kursnim razlikama i na tome što nije bilo reakcije u konverziji javnog duga iz dolara u evre. Dakle, to su činjenice i niko o tome ne govori. To je efekat koji smo imali u ove tri i po godine i zbog toga smo zabrinuti i zbog toga ne kažemo da je sve bilo idealno do 2012. godine, ali to su činjenice, brojke, jednostavne brojke koje pokazuju status i „Srbijagasa“ od 2010. godine do 2014. godine i status u Republici Srbiji, a posebno javnog duga od 2012. do 2015. godine.
Zahvaljujem se, gospodine Ćiriću. Nadam se da se nećete ljutiti ako sada kažem da niste bili korektni. Ja vas nisam prekinuo, vi ste mene upozoravali da kršim Poslovnik nekoliko puta u današnjoj raspravi, a vi ste se sada javili i govorili o svemu i svačemu a ne o predmetu i o amandmanu koji ste podneli. (Goran Ćirić, s mesta: Radi se o „Srbijagasu“… ) Ali, vi ste gospodine Ćiriću govorili kao da govorite u načelnoj raspravi, načelnu raspravu znate kada smo imali, vi ste mogli da govorite samo zbog čega smatrate da ne treba da zakon stupi na snagu narednog dana, ali, ne da govorite o javnom dugu i o svemu tome. Samo nemojte pogrešno da me shvatite, ali samo da razumete da je rasprava živa, da imamo problema u nekim trenucima kao predsedavajući, morate to da razumete. Ali, evo, ponavljam tolerisao sam da završite vaše izlaganje. Reč ima ministar, dr Dušan Vujović. Izvolite, gospodine Vujoviću.
Ja sam mislio stvarno da smo uopšte, da smo u raspravi u načelu, ove sve opšte stvari koje smo do sada 15 puta najmanje raspravili ovde, da se neće ponavljati, ali moram da vam kažem da ova sekvenca, činjenica nabacanih, apsolutno ignoriše ključne događaje koji obeležavaju ovu privredu u poslednje tri-četiri godine. Znači, jeste, mi smo se nalazili na lošem putu. Jeste, kad je krenulo, nastavilo je da se pogoršava kao i svaki pad, on mora jedno vreme da se produži po inerciji, probajte da okrenete brod, autobus ili bilo šta drugo, zbog inercije ne može da se okrene odmah. I jeste, mi smo to zaokrenuli, i jeste mi smo u trećem kvartalu 2014. godine imali negativnu stopu rasta od skoro 4%, i jeste od tada imamo sve manje i manje, a posle toga, od početka ove godine pozitivne stope rasta po kvartalima, i jeste oni će se stabilizovati na 3,5%. Prema tome, i sad vi meni pričate o nekim nabacanim činjenicama koje selektivno stvaraju utisak kod ljudi da se stvari pogoršavaju, a stvari se poboljšavaju. Ovo vam kažem profesionalno, ovo vam kažem kao čovek i kao ekonomista. Ovo sve možemo da raspravimo ako želite pismenim putem, jer stvarno nema smisla da građanima stvaramo utisak da mi lažemo. Vaša koleginica kaže – govorimo na nepošten način, apsolutno netačno, vrlo pošteno i otvoreno govorimo. Vi imate pravo da nas napadate kao donosioca loših vesti. U istoriji su oni bivali nabijeni na kolac, ubijeni itd. To prihvatam, taj deo odgovornosti, ali nemojte da mi kažete da sam ovo ja napravio. Ovo smo dobili, mi ovo čistimo, mi ovo ne pravimo. Mi ovo proglašavamo dugom, da jeste da bi osam miliona građana Srbije to platilo, ali na pošten način, a ne nepošten. Nepošteno je govoriti da smo mi ovo napravili pošto nismo, nepošteno je govoriti da način organizovanja ovo na uređeni civilizovani način, bez dopunskih kamata nazivate nepošteno. To je potpuno netačno. I zbunjuje ljude potpuno. Mi zaokrećemo ovo, jeste da se dug povećava, ali je takođe tačno da je veliki deo toga u kursnim razlikama, ako iskažete u dolarima dug pada. Prema tome, nemojte da pravite mistifikaciju činjenica koje se dešavaju. Znači, mi se zadužujemo za 700 miliona evra manje nego što smo planirali, zato što nam je ostvarenje duga manje deficita, manje nego što smo planirali. To je ta margina. To preokrećemo, a da preokrenemo osnovnu masu, trebaće nam još vremena. Hvala lepo.
Hvala. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona o načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu pojedinostima i u celini. Prelazimo na 63. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DAVANjU GARANCIJE REPUBLIKE SRBIJE U KORIST SOCIETE GENERALE BANKA SRBIJA A.D. BEOGRAD ZA IZMIRENjE OBAVEZA JAVNOG PREDUZEĆA „SRBIJAGAS“ NOVI SAD PO OSNOVU UGOVORA O DUGOROČNOM KREDITU ZA IZGRADNjU RAZVODNOG GASOVODA ALEKSANDROVAC – BRUS – KOPAONIK – RAŠKA - NOVI PAZAR - TUTIN Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelan pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Izvolite, dr Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, nastavljamo našu raspravu o „Srbijagasu“. Evo imamo sada član 1. Predloga zakona koji se tiče davanja jedne garancije ponovo za isto preduzeće. Evo u članu 1. piše Republika Srbija preuzima obavezu da kao garant izmiri obaveze JP „Srbijagas“ Novi Sad, u iznosu do 20 miliona evra. Malo pre smo imali raspravu o jednom predlogu zakona, gde se kao javni dug stavlja 23,4 milijarde dinara, a sada se daje garancija za iznos do 20miliona evra. Ovo je meni, ministre Vukoviću, povod da vam kažem tri stvari, upravo vezano za sadržinu člana 1. Prvo, za nas, mi možemo sada da se razlikujemo u stavovima i u mišljenjima, ali za nas opozicione poslanike, neprihvatljiva je praksa da Vlada Republike Srbije nastavlja sa izdavanjem garancija za kredite preduzećima, kao što je „Srbijagas“. Evo u članu 1. piše i koliki je to iznos. Druga stvar, ministre Vujoviću, iz dosadašnje istorije poslovanja, izvesno je da samo preduzeće neće biti sposobno da otplati navedenu pozajmicu i mi za sve to znamo i onda ćemo da glasamo – Hajde da se glasa ponovo za to. I treba da saberemo. On je 23,4 milijarde i ovih 20 miliona, pa čovek da se izgubi u tim milionima, milijardama što sve bude javni dug ili deo garancija. Treća stvar, otplata će se na kraju preneti na račun budžeta republike Srbije, odnosno dame i gospodo narodni poslanici, poreskih obveznika. Znači, mi sada ponovo radimo nešto što je očigledno nepravično i sa moralnog aspekta neopravdivo, ali će se ovde prihvatiti. Ne razumem. Hvala.
Vreme. Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Izvolite, reč ima dr Vladimir Pavićević.
Poštovane dame i gospodo, mi smo podneli amandmane na svih šest članova ovog Predloga zakona, pa i na član 3. Predloga zakona o davanju garancija Republike Srbije u korist jedne banke, a za izmirivanje obaveza JP „Srbijagas“. Evo šta piše u članu 3. Kaže – Otplatu kredita vrši zajmoprimac prema banci u dinarima, indeksirano prema vrednosti evra, sve u skladu sa odredbama ugovora o kreditu. Ja sam ovde sebi, gospodine Vujoviću, izdvojio četiri kriterijuma, na osnovu kojih sada sudim i o sadržini ovog člana Predloga zakona. Kriterijum odgovornosti, predlagač ne zadovoljava, poštovana gospodo. Ovo je neodgovoran Predlog. Kriterijum pravednosti, evo sada sam se povodom analize sadržine člana 1. usmerio ka tome ko će da plaća. Poreski obveznici. Da li je to pravično rešenje, poštovana gospodo? Nije. Kriterijum tri, odlučnost Vlade u sprovođenju reformi. Da li su ova dva predloga zakona, a sada govorimo o ovome članu 3, da li su oni odraz odlučnosti u sprovođenju reformi? Ja mislim da nisu, poštovana gospodo. Kriterijum četiri, moralna opravdanost. Evo gospodine Bečiću, da malo porazgovaram i o tom aspektu, da li je moralno opravdano da mi prihvatimo da se sada ovo radi? Ja mislim da nije. Mi smatramo da je ovaj predlog Vlade i moralno neopravdan, budući da u budžetu Republike Srbije ima, slušali smo to nekoliko dana, manje novca za plate i penzije, a dovoljno novca za davanje garancija za jednu firmu koja je već uzela 23 milijarde 379 miliona 767 hiljada 18,82 dinara. Ni jedan kriterijum nije ispunjen i većina će sada da glasa za to i da podrži. Ne razumem. Hvala.
Zahvaljujem se gospodine Pavićeviću. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Izvolite dr Vladimir Pavićević.
Evo ja ću sada da pročitam član 5. Predloga ovoga zakona, biću dosledan u ovom pristupu koji podrazumeva da u amandmanskoj raspravi razgovaramo naravno vrlo konkretno o onome što piše. Evo u članu 5 šta piše – Sredstva zajma koja su zajmoprimcu stavljena na raspolaganje na osnovu ugovora o kreditu, za koje se izdaje garancija po ovom zakonu, uplatiće se na namenski račun zajmoprimca, koji će se otvoriti kod NBS nakon stupanja na snagu ovog zakona. Sredstva sa računa koristiće se za plaćanje obaveza zajmoprimca samo uz saglasnost ministra nadležnog za poslove finansija. Ja se onda sada, naravno, vraćam na član 1. da vidimo ko je zajmoprimac - Javno preduzeće Srbijagas. U kolikom iznosu, poštovana gospodo, piše u predlogu zakona do 20 miliona evra, pa onda u zagradi piše slovima - dvadeset miliona evra uvećano za iznos pripadajuće ugovorene kamate naknada i troškova. Kada tome dodamo one 23,4 milijarde, šta onda jedan čovek može da zaključi? Da ovde imamo posla sa ljudima koji upravljaju javnim preduzećem koje su pretvorili u bunar bez dna. Stalno se sipa tamo neki novac, nema odgovornosti za trošenje tog novca. Ovde nalazimo reči opravdanja. Ministar je stručan čovek, školovan čovek. Naravno da će on uspeti da se ovako dovije, pa da nađe po neku reč opravdanja i za ovakve predloge, ali ovi predlozi ne zadovoljavaju osnovne kriterijume, mislim, koji treba da postoje kada mi odlučujemo o zakonodavnim projektima, poštovana gospodo. Meni je uvek predlaganje ovakvih zakonodavnih projekata povod da reagujem i da ukažem na nepravilnosti. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, retko se dešavalo da ovako četiri puta za redom govorim u Narodnoj skupštini. Meni je, naravno, uvek zadovoljstvo da govorim u Velikoj sali Doma Narodne skupštine, a sada, gospodine Bečiću, povodom amandmana, koji smo mi narodni poslanici Nove stranke podneli na ovaj Predlog zakona, kojim Vlada Republike Srbije daje garanciju za zajmoprimca koji se zove JP „Srbijagas“. Ministre Vujoviću, ja mislim da je ovo možda i poslednji amandman na ovaj Predlog zakona i ja hoću još jednom jasno da kažem da mi smatramo da i član 6, kao i prethodnih pet članova, treba da se briše. U članu 6. piše, poštovana gospodo, ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku RS“. Dva su razloga zbog kojih je bilo neophodno da intervenišem i povodom ovog amandmana. Jedan se tiče kvaliteta sadržine zakona u celosti. Ne valja nijedna rečenica u ovom Predlogu zakona, nijedan član, nijedan stav bilo kog člana. Vidim da i profesor Atlagić sada potvrđuje i prof. Stojmirović. Evo ga i gospodin Sertić. Dobrodošli, gospodine Sertiću. Jedva čekam sada da počne rasprava o Predlogu zakona o privrednim komorama. Tu imamo 51 amandman, da raspravljamo satima, ja mislim. Drugi argument za ovaj amandman na član 6, pazite, stupa na snagu narednog dana. Nužno je, mislim, da kao članovi ovde zakonodavnog tela uvek ukažemo predstavnicima izvršne vlasti da postoje neka pravila kojih treba ovde da se pridržavamo. Pravilo je da jedan zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja. To svi znaju. Takvi su propisi. Kada se izvršna vlast ne pridržava tog propisa i to nešto govori o izvršnoj vlasti, poštovana gospodo. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Dve stvari su mi drage. Prvo, što ste konačno naučili da isključite mikrofon. Druga stvar, nećemo raditi Zakon o privrednim komorama, tako da mi je žao. (Vladimir Pavićević, s mesta: Ministar je došao.) Ministar želi da vas vidi, pa je zato ušao u salu. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Zahvaljujem se na amandmanima na sve članove ovog kratkog zakona. Moram samo da ispravim neke vaše, čini mi se, nepotpune percepcije ovde. Porediti ovu garanciju za novu investiciju i prethodnu raspravu, odnosno preuzimanje starog duga, su dve neuporedive stvari. Jedno su problemi prošlosti, a ovo je okrenuto ka budućnosti. Drugo, ovo je navedeno u članu 3. prošle godine kao plan za ovu godinu. Mi sada realizujemo ono što smo najavili u budžetu za 2015. godinu. Znači, vi ste ovo znali, jako, jako davno. Prema tome, nikakvih iznenađenja nema. Treće, ovo je uobičajena procedura svuda u svetu da država daje garancije za kredite koja uzimaju javna preduzeća da bi se kompletirala mreža. Ovde je gasovod Aleksandrovac – Brus – Kopaonik – Raška – Novi Pazar – Tutin. Nerazvijeni krajevi i krajevi sa potencijalom turizma su vrlo dobra investicija koja će omogućiti snabdevanje gasom ovih područja. Ne razumem koji je vaš problem sa tim. Treće, pod izuzetno povoljnim uslovima 2,09 je kamata za ovaj kredit. Znači, bez ove garancije, kamata bi bila mnogo viša. Prema tome, mi ovom garancijom imamo, tačno je država ovom garancijom reskira 20 miliona, ali obezbeđuje „Srbijagasu“ neverovatno povoljne uslove, tako da bi građani plaćali manje i da bi dobili gasovo koji je jako bitan. Poslednje, moram da vam kažem da ste pobrkali. U članu 5. se govori o korišćenju sredstva zajma. Prema tome, tu nema nikakvih kamata. Sredstva će biti stavljena na stalni račun kod Narodne banke i „Srbijagas“ će po situacijama povlačiti ta sredstva, ona će ulaziti u dug kada se povuku, Ministarstvo finansija će davati svoju saglasnost za povlačenje sredstava i tu nikakve kamate ne idu. One će ići kasnije kod otplaćivanja. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Gospodine predsedavajući, gospodo ministri, poštovane koleginice i kolege iz ministarstva, odnosno Vlade, ja želim da o ovim amandmanima, ali i ovom zakonu govorim na mnogo životniji način. Na osnovu ovog zajma i na osnovu ovog zakona, četiri opštine, i to opština Aleksandrovac, Brus, Raška i Tutin, jedan grad, veliki grad Novi Pazar i jedno veliko turističko mesto, naselje, kao što je Kopaonik, dobiće gas. Amandmanima „briše se“ briše se mogućnost da ti ljudi dobiju moderniji, normalniji, pristojniji život. Ako znamo da je to područje, područje Peštera, kuda će proći ovaj gasovod, izuzetno nenaseljeno, ovim amandmanima, kojima se ja ne bih ponosio, već bih se stideo da sam ih potpisao, gasi se život na tom području. Vi želite ovakvim amandmanima, protiv kojih je SNS, da se jedan deo života, a u te četiri opštine, jednom gradu živi stotine hiljada ljudi, da nemaju pristojne uslove za život. Ako se zna, a vidim da predlagač amandmana odmahuje prstom, i verujem da sada jedva čeka priliku da ustane i da kaže – povlačim ove amandmane, povlačim sve loše što sam rekao o ovom Predlogu zakona, jer mislim da, gledajući ovaj prenos, direktan ili odložen, svejedno, građani Brusa, Aleksandrovca, Raške, Novog Pazara i Tutina sada šalju jednu posebnu poruku predlagačima amandmana. Ja verujem da ni onih sedmoro ljudi, koliko je pre nekoliko dana predlagač amandmana okupio u Novom Pazaru, nećete imati. Na ovaj način predlagači amandman, u jednom lepom delu Srbije… To su moje komšije. Ja živim u Vrnjačkoj Banji na stotinak kilometara od ovih mesta. Vrnjačka Banja ima gas, Trstenik, krak je odvojen prema Aleksandrovcu i znam koliko gas znači i za domaćinstvo. Poznajući da je ta nezaposlenost u Novom Pazaru, u mešovitoj sredini čestitih ljudi, veća od republičkog proseka, sa dovođenjem ovog magistralnog gasovoda dajemo mogućnost novim industrijama, novim investicijama, novim pogonima, sa novim pogonima i nova radna mesta. Predlagač amandmana želi da izbriše nova radna mesta, želi da izbriše nove investitore i da oni ne dolaze u taj deo Srbije. To je sramota. Ja verujem da treba dati priliku predlagaču amandmana da se sada postidi i da povuče ove amandmane i kritiku koju je izneo na račun stotina hiljada ljudi koji žive u Brusu, Aleksandrovcu, Tutinu, Novom Pazaru i na Kopaoniku. Pa, još kada čujete da je razlog, Bože moj za ovakve amandmane neodgovornost, pa neodgovornost je ne dati priliku ljudima da žive normalno. Neodgovornost je ne dati priliku ljudima da se zaposle, neodgovornost je ne dati priliku ljudima da dođu investitori, da otvaraju nova radna mesta, dati im dodatnu vrednost tom lepom kraju Srbije. E, to je neodgovornost. Neodgovornost je na predlagaču amandmana. Pa, kada kaže – nema odlučnosti u sprovođenju reformi, da ovo je odlučnost u sprovođenju reformi, tako što ćemo takvim investicijama, takvim infrastrukturnim objektima da ojačamo taj deo, taj deo Srbije. Pa, kada kaže – da li je moralno opravdano? Da, moralno je, opravdano u jednu mešovitu sredinu, a mislim da je nacionalna šarenolikost Srbije, vrednost Srbije koju treba gajiti, koju treba negovati. Ja verujem da koleginice koje dobacuju tako neumesno, verovatno da nisu saglasne sa ovim rečima, verovatno da ta nacionalna šarenolikost Srbije im ne odgovara. To je loše. To je loše. To je nepotrebno. Nepotrebne su takve poruke iz srpskog parlamenta i mislim da je baš moralno odgovorno što u takvu mešovitu sredinu, kao što je mešovita sredina i u Novom Pazaru, kao što je mešovita sredina i u Tutinu da i tim ljudima omogućimo pristojan i normalan život. Da i tim ljudima omogućimo da dođu investitori, da otvaraju nove pogone, da zapošljavaju ljude, a šta želi predlagač amandmana, dva minuta zbog amandmana, dva minuta prostora na javnom servisu, da bi rekao šta, da želi da ugasi život u tom delu Srbije, da im ne dozvoli pristojniji i normalne uslove za život, uslove za poslovanje i još se time ponosi. Ja bih voleo da zajedno prođemo i kroz Novi Pazar, i kroz Aleksandrovac, i Rašku, i Tutin, i da odemo do Kopaonika, da razgovaramo sa tim ljudima koji žive tamo. Nisu laki uslovi, teške su pešterske zime, onda kada ljudi kupe namirnice, jer smetovi mogu da budu i po nekoliko metara visoki i veći od dva metra, kada ne mogu da izađu. Pa, zamislite da ti ljudi ne moraju bar da misle za ogrev, bar da ne misle na drva koja moraju da spreme, jer će imati gas za grejanje svojih kuća. E, to želi predlagač amandmana da se ti ljudi dodatno muče. Pa, zar ne želimo da našu Srbiju, našu državu razvijamo ravnomerno, da damo poruku i da pošaljemo poruku tim ljudima da živite tamo gde ste rođeni, imaćete prilike da se zaposlite, imaćete prilike da svoju decu negujete. Kakvu poruku šaljemo ovakvim amandmanima gde je bolje imati dva minuta na javnom servisu, pričati „kopi-pejst“ priču i govoriti tim ljudima - ne nemate pravo na gas, nemate pravo da se razvijate. Meni je drago što se neki ljudi ovde silno zabavljaju, zbog toga kršeći Poslovnik, vi gospodine Bečiću, zato što ih ne opomenete, ali za SNS kraj oko Raške, Aleksandrovca, Brusa, Tutina i Novog Pazara je jedan od najlepših. Borićemo se da razvijemo i taj kraj, borićemo se da radimo infrastrukturno, borićemo se da ga povežemo sa Koridorom 11, borićemo se za kao što se radi na aerodromu Ponikve, kao što se radi na aerodromu Lađevci, da taj kraj Srbije povežemo sa ostatkom Evrope i sa ostatkom sveta. Kao što se pravi u Kraljevu možda i najveći kargo-centar u ovom delu naše države. Mi ćemo raditi to na taj način i nije nam potrebno dva minuta slave po amandmanu i ne brojimo amandmane kao pobede, već smisao tog amandmana i smisao zakona. Smisao ovog zakona je omogućiti ljudima u toj mešovitoj sredini, čestitih i poštenih ljudi da imaju normalne uslove za život, za privređivanje, za rad i za opstanak na tim područjima. Ne gasite svetlo ovakvim amandmanima u tom delu Srbije, nećemo vam tako nešto dozvoliti.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Oprostite, nisam želeo da vas prekidam, jer smatram da je ovo veoma važno za građane tih opština i gradova, da čuju ono što vi kao narodni poslanikimate da kažete. Zahvaljujem se. (Balša Božović, s mesta: Koliko imamo vremena kao poslanička grupa?) Nemate vremena, nažalost, gospodine Božoviću. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Gospodine Pavićeviću, kao što sam rekao, nećemo sada da raspravljamo o privrednim komorama, ali hoćemo o zadrugama. Prelazim na 64. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ZADRUGAMA. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelan pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naziv glave I naziv iznad člana i član 1. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Balša Božović, narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? Ne. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 2. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Balša Božović, narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? Ne. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 3. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Balša Božović, narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? Ne. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 4. amandmane su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? Ne. Zahvaljujem. Na član 4. amandman je podnela narodna poslanica mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? Ne. Zahvaljujem. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. 1Da li neko želi reč? Ne. Zahvaljujem. Na član 4. amandman su zajedno podneli Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, magistar doktor Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima dr Miroslav Marinković.
Zahvaljujem predsedavajući. Gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa BORIS TADIĆ SDS-ZZS-ZS podnela je amandman na član 4. stav 3. tačka 1. koji glasi, gde smo posle reči „rasne“, dodali reč „etničke“. Obrazloženje za ovaj amandman glasi – smatramo da je celovitija definicija ovakvog člana, gde kažemo da međunarodni zadružni principi nalažu da dobrovoljno i otvoreno članstvo koje podrazumeva da su zadruge dobrovoljne organizacije, otvorene za sva lica koja mogu da koriste njene usluge i koja su spremna da prihvate odgovornost članstva bez obzira na polne, socijalne, rasne, političke i verske razlike, ali i etničke razlike. Definicija je potpunija i celovita, mada smo u obrazloženju predlagača zakona stoji da se naš amandman odbija zato što je preuzet tekst iz međunarodnih zadružnih principa koji se ne mogu menjati ili dopunjavati predlogom zakona. To je malo rogobatna formulacija i mislim da je više u stisci sa vremenom napisana zato što ne postoji ta međunarodna organizacija tj. principi koji mogu naše zakonodavstvo da uslove nečim. Mislim da ste ovaj amandman mogli da prihvatite, zato što biste mu dali veću osnovicu i širinu za delovanje svih grupa i etničkih grupa koje bi mogle da se udruže. Mi ne pričamo ovde o zemljoradničkim zadrugama, nego pričamo o svim vrstama i oblicima zadrugarstva.
Zahvaljujem, gospodine Marinkoviću. Na naziv iznad člana 5. i član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik dr Miroslav Marinković. Izvolite.
Naša poslanička grupa Socijaldemokratske stranke amandmanom na član 5. stav 1. reč: „registar“ zamenila je sa rečju: „poseban registar zadruga“. Razlog za to je sledeći. Zakonom o Agenciji za privredne registre, članom 4. utvrđeni su registri koje vodi Agencija. Budući da nije posebno naveden registar zadruga u tom zakonu, ali je data mogućnost da Agencija vodi registre koji su utvrđeni drugim zakonima, smatramo da je potrebno intervenisati amandmanskim preciziranjem tog registra. U odgovoru ste nam dali da se ne prihvata amandman jer je celishodnije da se zadruge zajedno sa drugim privrednim subjektima vode u jedinstvenom registru privrednih subjekata, što nije takođe potpuno tačno, jer ovde će doći do situacije da zadruga, koja nije u pravnom smislu privredni subjekt kao ostali subjekti, jer ima određenih ograničenja po pitanju udruživanja, nije u mogućnosti da prepozna na lak način. Transparentnije i celishodnije da se vodi poseban registar, to ne bi činilo nekakav problem u smislu povećanja administracije, a pojednostavilo bi dobijanje validne dokumentacije, tj. kvalitetnog elektronskog oblika, odnosno registra, u kome bi se tačno moglo da vidi koje su to zadruge i po kojim vrstama zadruge. Mislim da ste to mogli da prihvatite.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Željko Sertić. Izvolite, gospodine Sertiću.
Hvala vam lepo. Prvo, zahvaljujem se na samom komentaru vezano za ovaj amandman, odnosno na njegovom smislu, ali isključivo iz tehničkih razloga operativnog rada Agencije za privredne registre nismo mogli da prihvatimo, jer bi to značilo osnivanje novog posebnog registra, a tačno je definisano zakonom šta on znači i kakve obaveze nosi sa sobom. Ovo što ste rekli šta je važno dobiti, to ćemo svakako imati i kroz ovaj registar svih privrednih subjekata. Dakle, sve podatke ćemo moći da imamo ažurirane na vreme i zbog toga i jeste predviđeno da se to vodi u Agenciji za privredne registre. Ali, u svakom slučaju, razumemo šta vam je cilj bio. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Izvolite, gospodine Božoviću.
Zahvaljujem, gospodine Bečiću. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre i poštovani gosti, i kada je ovaj zakon u pitanju mi smo predložili da se on kompletno obriše, svaki njegov član, zato što na to imamo pravo kao opozicioni poslanici, iz prostog razloga jer smo protestvovali što o ovako važnim zakonima nismo imali vremena da razgovaramo. Dakle, evo vas molim da ukoliko i vi budete u narednom nekom periodu imali neku mogućnost ili da utičete ili da se sami izborite za vreme koje je potrebno da bi o ovako važnim zakonima raspravljali. On je vrlo korektan i on ima tu nekih sitnica koje bi trebalo poboljšati i izmeniti, ali u svakom slučaju za neki naredni put da budemo zaista spremni da razgovaramo i da određeno vreme upravo iskoristimo, ne za ove amandmane „briše se“, koji su jedan vid protesta, nego za zaista raspravu koja će trajati mnogo kraće nego sve ovo što smo na kraju prouzrokovali spajanjem 73 zakona u jednu tačku dnevnog reda. Dakle, iz tog razloga vas molim, zato što sad smatram da je već svima potpuno jasno da je mnogo bolje da upotrebimo ovo vreme da razgovaramo u raspravi u načelu, toliko vremena koliko imamo - imamo, nije ni to nešto mnogo, ali da zajedno s vama zaista dođemo do pravog rešenja, zato što smatram da ste i vi imali dobre volje u nekoliko slučajeva i nekoliko zakona kada ste usvajali amandmane opozicije, isključivo da bi ti zakoni bili bolji nego što jesu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić. Izvolite, gospodine Jovičiću.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre, narodni poslanici, znate, teško je čuti kada neko kaže – ne možemo raspravljati o ovom zakonu jer nismo imali dovoljno vremena. Ja bih podsetio prethodnog govornika da u poslednjih 11 godina imamo nekoliko pokušaja da se ovaj zakon sprovede, da se napiše, ali očigledno niste imali 11 godina vremena da to uradite. Kao što vidite, Vlada na čelu sa Aleksandrom Vučićem želi brzo da reaguje, da bismo nekako dostigli to vreme koje smo izgubili u prethodnih 10 godina, jer i po pitanju Zakona o zadrugama i po pitanju Zakona o komorama ništa nije urađeno gotovo 15 godina unazad, uvaženi predsedavajući. Zato ja mislim, čini mi se da mi nemamo vremena dok se predstavnici bivšeg režima saberu, dok pročitaju zakon, a taman posla da učestvuju sa nekim poboljšanjima da taj zakon bude još bolji, jer kao što rekoh, zadnji model ovog zakona je iz 1998. godine, a vi ste preuzeli vlast u ovoj zemlji 2000. godine. Do 2012. godine imali ste sve vreme ovoga sveta da što se tiče zadruga, zadrugarstva nešto pokušate da obezbedite. Međutim, mi ovim zakonom želimo da omogućimo da kroz zadruge pre svega zastupamo zajedničke interese, zatim da olakšamo proboj na tržišta i to jeste cilj ove Vlade. To jeste naš ekonomski prioritet u narednom periodu i, naravno, da ispunjavamo sve obaveze koje su ovim propisom definisane. Kao što vidite, mi imamo vremena, odnosno ono malo vremena želimo da iskoristimo na najbolji mogući način, jer ako se budemo neodgovorno ponašali doći ćemo u situaciju da posle 15 godina kažemo da nismo uradili dovoljno. U vašem slučaju vi niste uradili ništa. Ali, kao što vidite, i Zakon o radu, i Zakon o poreskim olakšicama i olakšice za zapošljavanje, i Zakon o zadrugama i Zakon o komorama, sve je to rezultat i produkt Vlade Aleksandra Vučića. Ja znam da to vama smeta, ali rezultat svih tih reformi koje ćemo imati u narednom periodu svakako jeste manji broj, odnosno povećanje zaposlenosti u našoj zemlji, bolji privredni ambijent, bolja ekonomska diplomatija koja nam je važna i zasigurno bolji imidž i bolji standard u našoj zemlji. Hvala
Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 7. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima dr Miroslav Marinković. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kao što se od nas očekuje da budemo konstruktivni, mi takođe očekujemo i od predstavnika predlagača, a i od kolega poslanika da ovaj posao privedemo na najbolji način. Znači, mi nismo pisali amandmane da bi onemogućili donošenje ovog zakona, nego u najboljoj nameri i sa najboljom željom da se oni poboljšaju. Tako smo na član 7. stav 3. amandmanom predvideli da se reč: „privredni“ briše. Razlog za to je sledeći. Članom 5. Predloga zakona propisano je da se zadruga ne može organizovati kao privredno društvo, u smislu zakona kojim se uređuju privredna društva ili kao drugi oblik organizovanja, niti se može pripojiti ili spojiti sa privrednim društvom ili drugim pravnim licem koje nije zadruga, niti promeniti oblik i privredno društvo ili drugo pravno lice. Prema tome, smatramo da se zadruge ne osnivaju jedino radi obavljanja privredne delatnosti, što se vidi iz člana 10. i člana 11. Predloga zakona. Primera radi, zdravstvene zadruge pružaju pomoć zadrugarima i članovima njihovih porodica kroz pomoć za dobrovoljno zdravstveno osiguranje, nabavku lekova, finansiranje troškova lečenja i druge vidove pomoći. Znači, ovo „privredni“ bi proširilo mogućnost da na pravi način identifikujemo nadležnosti svake zadruge. Ovako kako ste vi dali u vašem predlogu praktično se sužava mogućnost za obavljanje i drugih neprivrednih delatnosti. Zahvaljujem, gospodine ministre, nadam se da ćete uvažiti ovaj naš amandman.
Zahvaljujem. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Na rubrum koji smo predložili da se briše sedište i adresa za prijem pošte iz mnogo dobrih razloga. Mi smo navikli da čitamo još od gospodina Balinovca kao sekretara Sekretarijata za zakonodavstvo, naslove iznad članova, neuobičajeno ili uobičajeno, i ovde se podrazumeva da su sedišta i adresa za prijem pošte različiti što nije nemoguće naravno. Ali je dosta neobično da celim jednim članom definišete da je sedište zadruge mesto na teritoriji Republike Srbije iz koga se upravlja poslovanjem zadruge. Da se sedište određuje osnivačkim aktom i dostavljanje se vrši na adresu sedišta zadruge, a izuzetno zadruga može da ima posebnu adresu za prijem pošte na koju se vrši dostavljanje. Meni je jasno da je to zbog namere da se osnuju neke vrste zadruga. O tome ću u drugom predlogu člana, ali ako ništa drugo krajnje je neobično da u Zakon o zadrugama određujete adresu na koju će se slati pošta ako tako izabere zadruga. Gde će da dobija poštu zadruga, može da reši sa ovim članom zakona ili bez njega kao društvo sa ograničenom odgovornošću ili privredno društvo.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik magistar Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
U opštem zakon malo pati od, kako se to kaže, prenormiranosti, ispraviće me pravnici ako grešim, zato što sa ovim rubrumom delatnost zadruge u članu 9. kaže – zadruga može obavljati zakonom dozvoljene delatnosti. Ako zadruga obavlja nezakonite delatnosti to nije predmet ovog zakona. Ja razumem šta se htelo. Htelo se reći da zadruga može obavljati samo delatnosti koje su definisane članom kojim se definišu pretežne delatnosti, ali to tako, mislim, ne piše. Zadruga može obaviti zakonom dozvoljene delatnosti, zamislite, u bilo kom drugom zakonu da kažete da možete samo zakonito da poslujete. Naš generalno pravni sistem boluje od ovakvih stvari i zbog toga ja intervenišem amandmanima da ako se već želi napraviti uvodni član, da se vodiračuna, zbog toga što drugi stav da pretežna delatnost zadruge određuje vrstu zadruge. Znači, tek iz drugog stava vidite na čega se odnosi stav zakonodavca, odnosno predlagača zakona da može obavljati samo zakonom dozvoljene delatnosti. Nije dovoljno dobar ni stav - samo ovim zakonom propisane delatnosti, jer se i to podrazumeva jer je Zakon o zadrugama. Trebaće nam verovatno vremena da svedemo rečnik našeg zakonodavstva, da pojmove koristimo sa potpuno istim značenje, ali ako ikakve koristi ima od ove rasprave u pojedinostima onda neka bude to da o tome oni koji pišu predloge povedu računa ubuduće.
Zahvaljujem, gospođo Čomić. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik magistar Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Ovaj član 10, pa posle njega član 11. Praktično ovaj član 10. u 1. i 2. stavu definiše vrste zadruga, naslov, odnosno rubrum i vrste zadruga. Pa, kaže – zadruge se mogu osnivati kao zemljoradnički ili poljoprivredne, stambene, potrošačke, zanatske, radničke, studentsko omladinske, socijalne, zdravstvene, kao i druge vrste zadruga za obaljanje proizvodnje, prometa robe, vršenje usluga i drugih delatnosti u skladu sa ovim zakonom, i u drugom stavu - obrazovanje i rad učeničkih zadruga uređuju se propisima iz oblasti osnovnog i srednjeg obrazovanja i vaspitanja. Ima potpuno smisla ovaj drugi stav, ali u ovom prvom stavu razlikuju zemljoradničku ili poljoprivrednu. Ja znam odakle postoji ideja o razlici, ali ne postoji zadruga koja će biti osnovana kao zemljoradnička ili poljoprivredna osim ako se nema ideja da zemljoradničke zadruge imaju samo jednu vrstu delatnosti, odnosno da se na njih odnose shodne primene društava sa ograničenom odgovornošću iz člana 13. Ali, onda tek nije dobro da se ostavi da su zemljoradnička ili poljoprivredna. Sve ove ostale imaju svoj naziv pretežne delatnosti.
Zahvaljujem. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zahvaljuje . Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik magistar Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 11. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
U članu 11. se definiše šta su to zadruge sa pretežnim delatnostima, pa su zemljoradničke ili poljoprivredne, opšte i specijalizovane i onda se dele od ratarskih, voćarskih do pčelarskih. Pa, onda, specijalizovane zemljoradničke koje organizuju proizvodnju određenih proizvoda, njihovu preradu i plasman na tržištu. To je taj višak. Ako im već date da organizuju preradu onda će one same da biraju šta će da urade i koju vrstu proizvoda će da organizuju za tržište. Stambene zadruge, potrošačke zadruge, zanatske zadruge, radničke zadruge, studentsko omladinske zadruge. Ja sam pratila i učestvovala vrlo rado u pokušajima donošenja zakona i uvek su problem bile najviše studentsko omladinske zadruge. I, problem je bio narativ kod nas da je zadruga nešto socijalističko, komunističko, makar šta i onda se javljao otpor i uvek je bilo nekoga ko je hteo da spreči da se donese zakon o zadrugama. Poslednji stavovi ovog člana 11. su ono što mene zanima, radi se o socijalnim zadrugama. Ne bi bilo dobro da ovih nekoliko stavova koji definišu socijalne zadruge bude zamena za zakon o socijalnom preduzetništvu, a liči. Ne bi bilo dobro ni po koga, samo bih volela da bude jasno i onima koji će osnivati socijalne zadruge a najviše zbog vas ili bilo koga ko će nam predlagati zakon o socijalnom preduzetništvu, jer je to važan zakon pred nama još uvek da bude usvojen. Hvala vam.
Reč ima ministar Sertić.
Svakako neće biti zamena. Mi smo inače u januaru mesecu kao Vlada Srbije usvojili Strategiju razvoja NSP sektor u Srbiji, znači, mala, srednja preduzeća, mikropreduzetničke radnje i tu je u jednom od tih stubova kojima smo definisali različite oblasti definisali da jedan od elemenata jeste žensko preduzetništvo, preduzetništvo mladih i socijalno preduzetništvo, za nas veoma bitno. Tako da već u narednoj godini možem očekivati zakon. Dakle ovo neće nikako biti zamena. Veoma nam je važno da tu oblast detaljno uredimo, a ovde je ubačeno upravo kako bi bila osnova da i ovo može da bude jedan od modela koji bude razvijen u narednom periodu. U svakom slučaju potvrđujem ono što ste predložili ili imate zebnju oko toga, pokušavam samo da vam kažem da ćemo svakako taj zakon uraditi. Mislim da je jako važan i da može da omogući jednom delu naših građana koji u starijim, poznijim godinama ostajubez posla ili žele da se oprobaju u privatnom preduzetništvu, da tim zakonom definišemo i olakšice imogućnosti. Vrlo jasna pravila kako će oni učestvovati i na tržištu, ali i kako će se ponašati. U svakom slučaju zahvaljujem na vašoj primedbi.
Zahvaljujem. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik magistar Aleksandra Jerkov. Želite reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Suzana Spasojević. Želite reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Želite reč? (Ne.) Na član 11. amandman su podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Ninoslav Stojadinović, Aleksandra Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Miroslav Marinković. Izvolite
Predsednice, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, na član 11. stav 12, na kraju rečenice smo dodali da se briše tačka i dodaju reči: „i zakonom koji uređuje zabranu diskriminacije“. Polazeći od zadružnih vrednosti i principa, ti ciljevi koji se postižu kroz delovanje zadruga, smatramo da pod pojam, pripadnika ugroženih društvenih grupa, pored lica koja pripadaju društvenim grupama, koja se nalaze u stanju socijalne potrebe koje ste vi stavili u tom članu 12, nije zgoreg, odnosno potrebno je i neophodno je dodati i „obezbeđenje socijalne sigurnosti građana“, treba dodati: „lica čiji je položaj ugrožen, uređen Zakonom o zabrani diskriminacije“. Obrazloženje za ovakav dodatak koji će učiniti ovaj član mnogo celishodnijim, obuhvatnijim, ne leži u vašem obrazloženju u kome ste rekli da već postojeća formulacija zadovoljava sve te potrebe socijalnih grupa. Mi znamo da postoje, znači, grupe koje su izložene diskriminaciji i ovo je jedan pravi način i dobar put da se one ipak stave pod okrilje s jednom dodatnom merom zaštite koja će omogućiti da naše društvo bude mnogo bolje nego što su neka druga, da ne kažem, nego što je bilo. Smatram da biste mogli da prihvatite ovaj amandman, jer on suštinski neće promeniti ništa, samo će dodati na kvalitetu. Hvala.
Reč ima Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se, predsednice. Pozvaću se na ono što ja kao pravnik smatram ispravnim i nadovezati se na stav koji je iznela poslanica Čomić. Mi inače izbegavamo nepotrebno normiranje i nepotrebno sistematizovanje normi koje su suvišne i koje svojim tekstom ili tumačenjem mogu da doprinose ne jasnosti zakona, ne preciznosti zakona, već suprotnosti od svega toga. U konkretnom slučaju imamo situaciju da je načelo zabrane diskriminacije, kao krovno načelo, krovno načelo, sistematizovano Ustavom. Povreda tog načela kao ustavna povreda iziskuje i određene sankcije, koje takođe Ustav propisuje. Osim toga, u skladu sa Ustavom jeste donet Zakon o zabrani povrede prava na zabranu diskriminacije. Stavljajući ili sistematizujući jednu takvu normu u ovaj zakon, pogotovu tekst člana 11, smatram potpuno suvišnim i nepotrebnim, jer već imamo sasvim dovoljan broj materijalno-pravnih propisa, koji ovu materiju regulišu. Ne vidim jednostavno potrebu, ni celishodnost da se na taj način dodatno obezbeđuje zabrana diskriminacije, bez obzira na koga se odnosi, da li se odnosi na osetljive kategorije socijalno ugrožene ili na bilo koga drugog, načelo zabrane diskriminacije univerzalno načelo i odnosi se na sve i svi su podvedeni na to načelo, shodno onome što podrazumeva jednakost pred zakonom. Mislim da bi u tom pravcu ovo bilo sasvim suvišno. Hvala.
Reč ima ministar Sertić.
Razumeo sam dobro i pitanje vaše kao predlagača i gospodina poslanika Neđe Jovanovića. Veoma sam pažljivo slušao i ima smisla sve što pričate, upravo da li je potrebno proširivati i detaljisati to kao opis, a to je malopre kao što je i poslanica Čomić isto pričala o pravnim aspektima i vordingu da li i kako napisati da bude što kraće i što jednostavnije. Slažem se da treba raditi dosta na tim stvarima. Ja sam lično spreman da prihvatim ovaj amandman. Svakako ćete vi poslanici glasati o njemu. On suštinski ne ruši ideju ovog člana i isto je samo praktično proširenje ovo što poslanik Neđo Jovanović kaže da bi bilo možda suvišno, ali nama jeste u duhu toga da zaštitimo sve ljude koji mogu da imaju pravo na svoju zaštitu. Dakle, ja ga prihvatam kao takvog, a vi svakako kao poslanici se možete o njemu opredeliti, po vašoj želji.
Hvala. Konstatujem da je ministar prihvatio amandman. Na naziv iznad člana 12. i član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe DS. Izvolite.
Rubrum iznad člana 12. je posebna zaštita. To je ustavno načelo, postoje kategorije, društvene grupe ili prava koja Ustavom definisana uživaju posebnu zaštitu i ovde se to u dva stava uvodi za zadruge, a kaže – zadruga uživa posebnu zaštitu Republike Srbije, AP i jedinice lokalne samouprave u obavljanju njene pretežne delatnosti. Nije nesklad sa Ustavom, samo iz drugog stava i saglasna da posebnu zaštitu možemo uspostaviti sa kim god mi odlučimo, odnosno za čega ima para, za šta ima para da se uspostavi. Dakle, u 2. stavu kaže – posebna zaštita iz stava 1. ovog člana, ogleda se u podsticanju zadrugarstva merama ekonomske, agrarne i stambene politike, kao i drugih razvojnih politika, uključujući i davanje odgovarajućih olakšica i pogodnosti, koje se utvrđuju posebnim propisima, kao i mogućnosti osnivanja posebnih fondova (fondacija), i to je akcenat, pitanje za ovaj stav – za razvoj zadruga od strane jedinica lokalne samouprave ili AP ili obezbeđivanjem sredstava u budžetu jedinica lokalne samouprave, AP i Republike. Dve su stvari nejasne u merama posebne zaštite. Čim je nejasno, biće čuvenog sukoba negativnih nadležnosti. Kada je nejasno u Srbiji, svi proglase – nije to moj posao i onda vam odlična namera propadne u rupu. Dakle, fond ili fondacija, ja razumem razliku da li hoćete budžetski fond ili hoćete posebne fondacije, ne odnose se na Republiku u ovom stavu, neće biti para u republičkom budžetu, odnosi se na AP i na jedinicu lokalne samouprave i nisam sigurna da je to posebna zaštita. To su mere podsticaja. To možemo, a ne moramo i ja nisam protiv da se za zadruge odrede podsticajne mere, ali ako ovako ustanovimo ovaj član koji treba ili brisati ili formulisati, jer se ovim zakonom o zadrugama vi obavezujete u Zakonu o zadrugama, na promenu fiskalne politike, fiskalne mere. Izvinite, dvanaest sekundi duže.
Reč ima ministar Sertić.
U uvodu smo, mislim da je neko spomenuo na početku ovog dela rasprave u pojedinostima, a i u raspravi u načelu smo govorili šta je bila inercija i intencija ovog zakona i zaista je problem što nam dugi niz godina nisu rešavani problemi. Radna grupa koja je bila sastavljena iz velikog broja i stručnjaka i ljudi koji se bave tom delatnošću iz raznih ministarstava, mislim da je imala onu ključnu ideju da što bolje i kvalitetnije opiše ovaj zakon kako bi izbegla nedoumice, sa druge strane pokazala svu posvećenost države i ka rešavanju ovom problemu. Zašto se jedino ne slažem sa vama? Zato što ste predložili da se ceo član briše i mislim da je velika šteta da se briše, da je možda drugačija formulacija bila, pa da vidimo šta je to što bi trebalo menjati, a slažem se da svaki komplikovani veliki član može da izgleda i bolje i drugačije uređen, ali suštinski je bilo važno pokazati da sve ono što je predviđeno i mogućnosti koje postoje, da zadruge budu zaštićene i da rade što bolje, kvalitetnije, tako da u tom smislu je ovaj član napisan i ima svoju vrednost.
Na član 12. amandman je podnela poslanica Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 12. amandman je podneo poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana 13. i član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe DS. Gordana Čomić, izvolite.
Član 13. definiše shodnu primenu i predstavlja još jedan od onih članova koji omogućavaju tumačenje, kada god imate član, mi smo u našem zakonodavnom sistemu jako skloni da imamo tumačenje i to nekima daje opravdanje zašto se zakon ne primenjuje, a nekima dođe zgodno da se ne primenjuje ili da se primeni na način kako hoćete. Kaže – na sva pitanja koja se odnose na zadruge, a koja nisu posebno uređena ovim zakonom, shodno se primenjuju odredbe zakona kojim se uređuje pravni položaj društava sa ograničenom odgovornošću. To je član koji treba brisati, čak i da nemam takve namere za većinu zakona ovde, zato što ćete ostaviti ono ko ovaj član treba da primeni, da proceni da li je pitanje koje se odnosi na zadruge, nije ili jeste posebno uređeno ovim zakonom. Koja su to pitanja u ovako iscrpnom zakonu, a onda stavljate shodnu primenu društava sa ograničenom odgovornošću, koja za privredna društva ograničavate u članu 11. gde se definišu pretežne delatnosti. Neverovatno je koliko deo nekog člana, pogrešan zarez na mestu može da proizvede problema u primeni zakona. Svedočili smo o tome za razne vrste zakona. Moja namera je da na ovo dam akcenat, samo da se vidi da li je neko dao bolji predlog amandmana, da bude potpuno jasno ko je nadležan da odredi da se sad zadruga ima smatrati kao društvo sa ograničenom odgovornošću, jer se radi o pitanju koje nije definisano ovim zakonom.
Na član 13. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Na naziv Glave II i član 14. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović, narodni poslanik Aleksandra Jerkov i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li želite reč? (Ne) Na naziv iznad člana 15. i član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Na naziv iznad člana 16. i član 16. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović, narodni poslanik Aleksandra Jerkov i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li želite reč? (Ne) Na naziv iznad člana 17. i član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li želite reč? (Ne) Na član 17. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Poslaničke grupe Boris Tadić – SDS, ZZS i ZS. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka je podnela amandman na član 17. stav 2. Naša ideja je bila da se doda, znači, da se promeni taj stav 2. i da se doda formulacija: „Osnivačka skupština se može održati i punovažno odlučivati ako skupštini prisustvuje najmanje polovina osnivača, a ne manje od pet“. Vaša formulacija je pet, a to je i uslov za formiranje, odnosno za osnivačku skupštinu zadruge. U svetu su to udruženja i oni imaju taj isti princip i to uopšte nije pogrešno. Međutim, šta ako ima sto osnivača, a oni kao takvi prisustvuju delom samo na toj sednici? Onda je logičnije da oni imaju, vi ste formulisali da svi oni koji budu na sednici, tako ste odgovorili na ovaj amandman, da svi koji prisustvuju su praktično osnivači. Ali, ima mogućnosti koje ste vi dali, da zadruga može i prilozima itd, može da bude prvo pet osnivača a da kasnije bude više. Znači, korisno je i celishodnije da odlučivanje o tome vrši ta polovina, pa koliko god njih bilo, a ne manje od pet. Time vi ne menjate formulaciju, odnosno vaš predlog da to bude minimum pet, kao što ste i rekli u zakonu, ali se ovde pojačava taj demokratski kapacitet odlučivanja, čime biste praktično pružili mogućnost da, ako je taj broj osnivača veći, oni mogu sa jednom polovinom da na jedan realniji način odlučuju o svemu. Zahvaljujem.
Samo kratko razjašnjenje. Ovde se ne radi o klasičnim skupštinama koje će biti namenjene odlukama o radu i jednogodišnje, barem najmanje jednom godišnje, već se radi isključivo o osnivačkoj skupštini u kome je i pet osnivača najmanje potrebno, tako da smo tim članom praktično definisali. Ako ima već broj, okej, onda se definiše šira slika, a ukoliko je taj najmanji broj, onda je zaista red da osnivačkoj skupštini prisustvuje tih pet udruženih…. (Narodni poslanik Miroslav Marinković dobacuje.) To samo nakon toga.
Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Na naziv iznad člana 18. i član 18. amandman su zajedno podneli poslanici Poslaničke grupe Demokratska stranka. Na član 18. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Na naziv iznad člana 19. i član 19. amandman su zajedno podneli poslanici Poslaničke grupe Demokratska stranka. Da li želite reč? (Ne) Na član 19. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Na naziv iznad člana 20. i član 20. amandman su zajedno podneli poslanici Poslaničke grupe Demokratska stranka. Na član 20. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Na naziv iznad člana 21. i član 21. amandman su zajedno podneliposlanici Poslaničke grupe Demokratska stranka. Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Na naziv iznad člana 22. i član 22. amandman su zajedno podneli poslanici Poslaničke grupe Demokratska stranka. Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Spasojević. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Na naziv Glave III, naziv iznad člana 22. i član 23. amandman su zajedno podneli poslanici Poslaničke grupe Demokratska stranka. Na član 23. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Na član 23. amandman su zajedno podneli poslanici Poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, ZZS i ZS.
Poštovana predsednice, uvaženi ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, Poslanička grupa Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka je na član 23. u stavu 4. dodala amandmanom: „Da bi lice steklo status zadrugara u zemljoradničkoj ili poljoprivrednoj zadruzi, mora da je registrovan za obavljanje delatnosti, koja je ujedno i delatnost zadruge“. To smo mi tražili. U obrazloženju za odbijanje amandmana ste stavili da se ne prihvata, jer ste rekli da zadružnim pravilima mogu same da uvedu, ukoliko je potrebno, dodatne uslove za sticanje statusa zadrugara. Da, ali i ti uslovi koji se dodaju u slučaju zemljoradničkih zadruga i poljoprivrednih, koje su uglavnom identifikovane kao oblik zadrugarstva, mada mnogo veći značaj ovaj zakon ima za udruženja, odnosno zanatske zadruge i druge oblike zadrugarstva, smatramo da je ovo bliže preciziranje dobro rešenje, jer se njima uslov za sticanje statusa zadrugara u zemljoradničkoj ili poljoprivrednoj zadruzi postavlja nejasno i omogućavaju se zloupotrebe razne vrste, nelojalna konkurencija i slično. Formulacija predloga zakona – baviti se poslom, je širok pojam. U poljoprivredi vi imate razne poslove koji su iz domena drugih delatnosti, a pripadaju poljoprivredi. Tako da mislim da bi to preciznije definisanje dalo pravu identifikaciju zemljoradničke zadruge.
Vreme. Hvala vam. Na član 23. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu i turizam. Predstavnik predlagača na sednici nadležnog odbora nije prihvatio amandman. Na naziv iznad člana 24. i član 25. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović, narodni poslanik Aleksandra Jerkov i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Član 24. govori da status zadrugara pristupanjem zadruzi može steći svako poslovno sposobno fizičko lice, kao i lice iz člana 23. o kojem je maločas bilo reči ovog zakona koje podnese pisani zahtev za pristupanje u skladu sa ovim zakonom i zadružnim pravilima. Kada dodate ovaj stav, ovaj ceo član, onda kada pogledate stav 5. i stav 6. člana 23, kaže se da „status zadrugara studensko-omladinske zadruge može steći lice koje nije mlađe od 15 ili starije od 30 godina“ i poslednji stav se, takođe, odnosi na omladinske zadruge, a moralo bi da se odnosi i na stav koji je upravo bio u pretresu: „da bi lice steklo status zadrugara u zemljoradničkoj i poljoprivrednoj zadruzi potrebno je da se bavi poslom koji određen delatnošću zadruge što se uređuje zadružnim pravilima“. Znači, te izuzimate, a samo dva stava koja se odnose na isključivo studensko-omladinske zadruge, i tvrdite da status zadrugara pristupanjem može steći svako poslovno sposobno fizičko lice. Šta to znači? Da oni ne moraju da se bave delatnošću studiranja ili školovanja? Samo ako je zemljoradnička, onda on mora da ima delatnost iste vrste koja je pretežna zadruzi, a ovde u ovom slučaju praktično se odnosi samo na lica. Ona mogu da se bave bilo čime, ako su omladinsko-studenske zadruge. To je bilo, ne u ovom poslednjem, nego u onom pretposlednjem, pa je izazvalo u raspravi dosta negativnih komentara. Dakle, ili da napišete jasnije da se radi samo o pristupanju. Ja sam tražila da se briše zato što je to još jedno mesto za tumačenje. Izvinite.
Na naziv iznad člana 25. i član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici poslaničke grupe DS. Jeste li se javili Gordana? (Gordana Čomić, s mesta: Da.) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
I onda nastavljamo aktima o pristupanju. Kaže: „status zadrugara pristupanjem zadruzi stiče se na osnovu odluke o prihvatanju zahteva za pristupanje i potpisivanjem pristupne izjave“. Logično je poverovati da se, ja sam pročitala samo prvi stav, da se akt o pristupanju odnosi na sticanje statusa zadrugara, gde su izdvojeni samo zemljoradničko-poljoprivredni i omladinsko-studenski, ali ovde sada se gubi ta razlika za zemljoradničko ili poljoprivredni ili omladinsko-studenski zadruge i definiše se akt o pristupanju za člana koji pristupa bilo kojoj zadruzi.To će biti predmet tumačenja.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Željko Sertić. Izvolite, gospodine Sertiću.
Već sam u uvodnom izlaganju napomenuo da ovaj zakon tretira sve vrste zadruga, a u pojedinim odredbama i stavkama ovog zakona su definisane specifičnosti za određenu vrstu kategorije, kao što ovde imamo u ova poslednja dva stava status zadrugara studensko-omladinskih zadruga se definiše donja i gornja granica u skladu sa zakonima koji već postoje u Republici Srbiji. Što se tiče člana 25, o kome je upravo vi pričate, definišu se sva pravila na sve zadruge. Vi vašim predlogom praktično tražite da se to briše i da mi nemamo jasnu sliku o tome na koji način se to sprovodi, kako treba da se realizuje i šta je to pravno. U svakom slučaju, smatram da je bolje sutra da Ministarstvo, kao nadležno za to, da tumačenje, nego da taj član uopšte ne postoji i da onda imamo mnogo veće pitanje i način osporavanja celokupne priče.
Zahvaljujem, gospodine Sertiću. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana 26. i član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Član 26. govori šta sadrži odluka od prihvatanju zahteva za pristupanje zadruzi. U tački jedan imamo zahtev da ima lično ime i prebivalište, jedinstveni matični broj svakog osnivača, odnosno za stranca broj pasoša, državu izdavanja, broj lične karte za stranca u skladu sa zakonom kojim se uređuju uslovi za ulazak, kretanje i boravak stranaca. Morate da imate negde zapisanog rukovaoca tim ličnim podacima. Mi smo imali već zakon gde sam komentarisali da smo dodali na koji zakon se poziva Zakon o zaštiti podataka o ličnosti. Vi ovde imate sadržaj. Ne sporim sadržaj, ali sporim što nemamo zadruge u Zakonu o zaštiti podataka o ličnosti, jer ne postoje. Nema horizontalnog zakonodavstva. Brisala, ne brisala, predlagala, ja neću otkloniti problem koji eventualno može da nastane time što vam lice kojem predajte akt, odluku o prihvatanju koja sadrži lične podatke može, a ne mora, biti upoznato ili raditi i postupati po Zakonu o zaštiti podataka o ličnosti.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Željko Sertić. Izvolite.
Poverenik za zaštitu podataka je pregledao ovaj zakon i nije na ovom delu primedbovao. Imali smo primedbe na jednom delu. Pretpostavljam da je pažljivim čitanjem razumeo da ovde neće biti problem sa ovim delom. U svakom slučaju se slažem da je to osetljiva tema i da moramo da vodimo računa na koji način ćemo postupati sa svim podacima koji budu u skladu sa ovim zakonom obezbeđeni.
Zahvaljujem. Na član 26. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv člana 27. i član 27. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović, narodni poslanik Aleksandra Jerkov i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana 28. i član 28. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Balša Božović i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana 29. i član 29. amandmane su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
U članu 29. se govori o istupanju i vezaću sa komentarom koji sam imala na to da dajete lične podatke kada imate akt o prihvatanju. Sad ovde vi definišete istupanje i kaže: „zadrugar istupa iz zadruge na osnovu pisane izjave o istupanju i da status zadrugara prestaje kada zadruga primi njegovu pisanu izjavu o istupanju, osim ako u zadružnim pravilima nije određen otkazni rok koji ne može biti duži od šest meseci“. U to ne ulazim. To je u skladu sa ostalim članovima definisano kako mora. „Kada članu zadruge prestane status zadrugara on i dalje odgovara za nastale obaveze prema zadruzi“. To je druga tema. Ovde se opet radi o ličnim podacima. Znači, kada on istupa dovoljan je potpis i izjava i dalje ne znamo šta je sa njegovim ličnim podacima iz akta o prihvatanju statusa. Da li će ili neće biti zloupotreba, one se javljaju nezavisno od toga da li je dovoljno precizno definisano u zakonu, ali s obzirom da će to tek biti važna tema za naše društvo, moja je obaveza da, bar u ovom delu rasprave u pojedinostima, vas kao ministra podsetim da li će to biti uputstva, da li će to biti podzakonska akta, da li će biti u saradnji sa Poverenikom, ja u to ne ulazim. Ako možemo zajedno da imamo to na pameti, da bi se izbegle svake moguće komplikacije, to bi bilo dobro po sve, ja mislim.
Zahvaljujem. Na član 29. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 29. amandman su zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik dr Miroslav Marinković.
Predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, član 29. stav 3. smo promenili i predlažemo da u sledećem tekstu bude rešenje ovog člana, odnosno stava: „Kada članu zadruge prestane status zadrugara i on i zadruga i dalje odgovaraju za ispunjenje međusobnih obaveza nastalih to momenta prestanka statusa zadrugara“. Šta smo mi ovim hteli? Smatramo da je potrebno da jasno treba navesti međusobna prava i obaveze između zadrugara i one ne prestaju u momentu prestanka statusa zadrugara, već se moraju definisati do prestanka statusa zadrugara i time želimo da pružimo tu potpunu pravnu zaštitu i jednog i drugog subjekta kako bi mogli u potpunosti da ostvare svoja prava i zaštite svoja prava što se tiče prava i obaveza koja stiču stupanjem u zadrugu. Hvala.
Reč ima ministar Sertić.
Dva odgovora na vaš predlog. Vaša tematika je identična. Prvo u stavu 3. člana 29. piše – kada član zadruge prestane statusna zadruga on i dalje odgovara za nastale obaveze. Nastale obaveze podrazumeva vrlo jasno šta znače. Takođe prošireni stav koji to još šire objašnjava se nalazi u članu 31. do koga ćemo tek da dođemo. Tako da vaša ideja je ispravna ali je već opisana vrlo detaljno u drugim članovima.
Zahvaljujem. Na naziv iznad člana 30. i član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 31. i član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 32. i član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman je podnela narodna poslanica Suzana Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima Miroslav Marinković.
Na član 32. smo u stavovima 6, 7. i 8. podneli amandmanske intervencije i to u stavu 6. posle reči „u elektronskom obliku“ stavlja se tačka, a ostatak rečenice se briše. U stavu 7. na kraju rečenice umesto tačke se stavlja zapeta i dodaju reči „samo ukoliko je to potrebno za ostvarivanje prava zadrugara“ i stav 8. se time briše. Šta smo u stvari želeli sa ovim amandmanom, odnosno sa izmenama u ovim stavovima? S obzirom na podatke koji se unose u sadržinu knjige zadrugara iz stava 3. ovog člana, predlažemo brisanje odredbi kojima se omogućava objavljivanje na internetu tih podataka, što je u koliziji sa zakonom kojim se uređuje zaštita podataka od ličnosti, a posebno ističemo da ne postoji primer niti u teoriji niti u praksi da poverioci, a naročito tzv. druga ovlašćena lica imaju pravo uvida u knjige zadrugara. Pošto postoji institucija revizije, zašto bi onda na izvolte bili podaci, vrlo važni podaci koji mogu da utiču čak i na vođenje poslovne politike te zadruge? Smatramo da je ovaj amandman celishodan i da može da se uvaži zato što time štitimo interes građana koji će se baviti kroz ovaj oblik udruživanja delatnošću koja predstavlja prosperitet za njihovu porodicu, a u krajnjoj liniji i za društvo. Time postižemo to da jačanjem tih organizacija, a jačanje je moguće ukoliko imate zaštićene određene podatke. Mi smo to dodatkom u stavu 7, da ukoliko je u interesu …
Vreme gospodine Marinkoviću. Reč ima ministar Sertić.
Ovde je veoma važno napomenuti da mi moramo da uvedemo red u poslovanje zadruga. Veoma nam je važno da dostupni podaci moraju da budu objavljeni, svi oni koji bi trebali da budu, jer sve ovo što piše u ovom članu 32. se definiše i za sva ostala privredna društva. Dakle, onda bi napravili diskriminaciju između zadruga i privrednih društava u smislu objave podataka i informacije. Za nas je veoma važno pogotovo u studentsko-omladinskim zadrugama da zaista znamo ko su članovi, da li su u godinama tim i tim kako je zakonom definisano, kako bismo izbegli manipulacije. Takođe i u drugim zadrugama,pošto smo široku lepezu zadruga postavili, ovo je praktično neophodno kako bismo imali kontrolu kao država, na funkcionisanje. Razumem vašu poentu.
Zahvaljujem. Na naziv iznad člana 33. i član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 34. i član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 34. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 35. i član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 35. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na naziv iznad člana 36. i član 36. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Balša Božović, narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
O načinima odlučivanja u članu 36. skupštine, zadruge upravnog odbora, nadzornog odbora govori se o izuzecima. Dakle, inače pod članom 35. u stavu 2. skupštine, zadruge, upravni odbori i nadzorni odbor mogu punovažno odlučivati ako sednici prisustvuje više od polovine od ukupnog broja članova, a odluke se donose većinom glasova od ukupnog broja prisutnih članova, ako ovim zakonom nije drugačije odlučeno. Taj deo rečenice je napisao član na koji sam podnela amandman. Dakle, traži se jasno definisana većina u dve tačke da o statusnim promenama o prodaji nepokretne imovine, usvajanju izmena i dopuna osnivačkog akta i zadružnih pravila nadležni organ zadruge odlučuje većinom glasova od ukupnog broja zadrugara i da o pokretanju postupka likvidacije nadležni organ zadruge odlučuje dvotrećinskom većinom od ukupnog broja zadrugara. Vi ovim tražite da u zadružna pravila uđe samo ovakvo pravilo. Nisam sigurna da je to dobro, postoje drugačija rešenja. Videće se u praksi, ali mislim da bi trebalo obratiti pažnju na izuzetke od izuzetaka, jer će biti zadruga gde ovo prosto neće biti primenjivo. Problem oko toga da se postupak likvidacije pokreće ili statusne promene uvek može da postoji. Dakle, razumem zašto ste se odlučili za ovakvo jasnu definiciju kvalifikovane većine, ali mislim da će biti opet tumačenja ili primene tamo gde ne treba da bude primene.
Reč ima ministar Sertić.
Naša želja je bila samo da o najvažnijim pitanjima koja se tiču zadruga, dakle statusne promene, osnivačka akta odnosno likvidacija u eventualnom slučaju. Zaista imamo potrebnu znatno veću većinu i da taj akt pravno bude snažniji. To je jedini razlog zašto smo ostavili. Kako će u praksi to izgledati, videćemo u primeni. Ako bude bilo zaista potrebe najmanji problem je nekim aneksom kasnije izmeniti odnosno amandmnima, izmenama zakona, ali je vrlo iskrena namera da definišemo vrlo ozbiljne poslove u zadrugama i da se moraju rešavati na ozbiljan način.
Zahvaljujem, gospodine Sertiću. Na naziv iznad člana i član 37. amandman su zajedno podneli narodna poslanica Gordana Čomić i osam poslanika Demokratske stranke. Na član 37. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima dr Miroslav Marinković. Izvolite.
Predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, amandmanom koji smo podneli na član 37. stav 4. predložili smo da se on briše. Obrazloženje za to je jer on definiše ovaj član 37, sastav i nadležnosti skupštine zadruge i neprihvatljivo je da investicione odluke u svim vrstama zadruga donosi skupština, a samo u slučaju stambenih zadruga, koja je kao izuzetak navedena, te odluke donosi upravni odbor. Naročito iz razloga što su investicione odluke suštinske za stambene zadruge. Ovakva odredba Predloga zakona stvara rizik od korupcije i zloupotreba prava. Prema tome, s obzirom da su investicioni akti, odnosno investicione odluke ključne i najvažnije praktično u tim stambenim zadrugama, smatramo da je ovako radi transparentnosti i očuvanja prava ljudi, a sami znamo da je najviše zloupotreba bilo kod tih stambenih, nekadašnjih stambenih, ja ih ne poistovećujem, ali ti ljudi su naučeni kako se to radi. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima ministar Sertić. Izvolite.
Zahvaljujem. U širokoj javnoj raspravi koju smo vodili povodom ovog zakona upravo su stambene zadruge insistirale da ovaj član bude ovako definisan. Razumem bojazan. Međutim, ako uzmemo sada sva pravila i vrlo široko postavljene obaveze koje imaju i zadrugari i članovi osnivači, odnosno sutra članovi skupštine, skupština uvek može da razreši upravni odbor i da u slučaju bilo kakvih zloupotreba mnogo efikasnije to rešava, nego što je bilo ranije. Tako da, u tom delu ostajemo pri ovom stavu kako je zapisano.
Zahvaljujem, gospodine Sertiću. Na naziv iznad člana i član 38. amandman su zajedno podneli narodna poslanica Gordana Čomić i osam poslanika Demokratske stranke. Zahvaljujem. Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 39. amandman su zajedno podneli narodna poslanica Gordana Čomić i osam poslanika Demokratske stranke. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite, gospođo Čomić.
Zahvaljujem. Dva kriterijuma za predstavljanje su u zakonu. Jedno je ako ima manje od 20 zadrugara, onda određuju šta hoće. Drugi kriterijum je u članu 39, ako zadruga ima više od 100 zadrugara, onda se zadružnim pravilima može odrediti način njihovog predstavljanja u skupštini. U članovima o kojima sledi sledeći član 44-45, na koji ću imati pitanje ili komentar. Ovde imamo definicijom članova tanku liniju između onoga što važi za privredna društva, društvo sa ograničenom odgovornošću i za zadruge. I inače kroz zakon imamo taj problem da nismo sigurni kad koliko hoćemo da nam zadruge liče na društva sa ograničenom odgovornošću ili privredna društva, ili nećemo da nam liče. Šta znači ovaj kriterijum od 100 zadrugara, odnosno od 20 zadrugara? Ministar je u pravu, to će pokazati praksa. Ja sam bila sklona i ostala sam sklona da zadruga što manje liči na privredno društvo. To je ideja zadruga u savremenoj evropskoj praksi, ali znam koliko je bilo teško usaglasiti sve zainteresovane grupe. Onda svi vuku na to da znaju šta je privredno društvo, pa ćemo mi kao slično. Na moju žalost, ja bih volela da ne budem u pravu, stvarno bih volela kada je ovo u pitanju od sveg srca, ali bojim se da ćemo se nakon problema u primeni ovog zakona vratiti na Predlog zakona o zadrugama koji je što dalje od privrednih društava.
Zahvaljujem. Na član 39. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 39. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Spasojević. Zahvaljujem. Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Marinković i devet poslanika Poslaničke grupe Boris Tadić. Reč ima dr Miroslav Marinković. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, na član 39. stav 6. briše se. Razlog za to… (Zoran Babić, s mesta: Opet nema Marka.) (Gordana Čomić, s mesta: Ako ima dobacivanja, mogu i ja?)
Molim vas, gospodine Babiću i gospođo Čomić, nemojte da dobacujete. Dozvolite da vaš kolega gospodin Marinković završi izlaganje.
Ja vas molim, evo, potrošiću vreme, ali moram da kažem, maksimalno se trudimo da budemo konstruktivni i da ovaj zakon što više poboljšamo. To kako se očekuje od nas da ne opstruiramo, ja isto očekujem i od drugih. Jako mi je žao što u tome učestvuje neko ko ne bi trebao da učestvuje. Prema tome…
Gospodine Marinkoviću, računaću vam vreme. Ja vam se izvinjavam, ali nisam želeo da vas prekidam tako što bih opominjao poslanike koji su dobacivali, ali molim sve poslanike da pažljivo saslušaju. Izvolite.
Nije potrebno, ali očekujem i apelujem na svest. U članu 30. zašto se briše? Smatramo opasnim i lošim rešenjem predlagača zakona kojim se propisuje da izuzetno od stava 3. ovog člana kod stambenih i studentsko omladinskih zadruga, koje imaju više od sto članova, predstavnici mogu odlučivati o svim pitanjima, ako je to predviđeno zadružnim pravilima. Znači, ovaj naš amandman je sličan i prethodnom amandmanu i ta bojazan nije bez razloga. Vreme koje smo mi proveli na ovom svetu daje nam za pravo da kažemo da poznajemo razne oblike tog zadrugarstva i omladinskih zadruga i stambenih zadruga. To daje za pravo da postoji bojazan i sumnja. Ja bih želeo da nisam u pravu i želim vam uspeha sa ovim članom, jer to bi značilo da smo mi promenili svest. Međutim, to nije slučaj, nažalost, ne samo u ovoj zemlji, nego i na ovim prostorima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Marinkoviću. Reč ima ministar Sertić. Izvolite.
Ja se uvek zalažem za znatno strožu kontrolu od svih državnih organa u kontroli onoga što rade i privredna društva, a buduće zadruge i postojeće takođe. Međutim, morali smo da pravimo određenu vrstu, ne kompromisa, nego da izađemo u susret onima koji imaju realne probleme i koji su u toku rasprave i u usaglašavanjima dokazivali u konkretnim slučajevima. Kao što sam malopre rekao u prethodnom stavu, moći ćemo da menjamo to ukoliko budemo zaista u praksi došli do ozbiljnih zloupotreba, ali radimo na tome da sve institucije sistema rade, da povećavamo svest naših građana i ovo neka bude kao neka vrsta uloga u budućnost za sve ono što zadrugari budu radili, a svakako ćemo zajedno pričati ovde u Skupštini ukoliko bude problema nekih.
Zahvaljujem, gospodine Sertiću. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Najpre moram da izrazim jedno iznenađenje kad sam čuo da narodni poslanik skreće pažnju da ne treba neko da učestvuje u raspravi, naročito neko ko zaista ne treba da učestvuje u raspravi, jer to nisam baš najbolje razumeo o čemu se radi. Ali, u svakom slučaju, smatram da s punim kapacitetom svaki narodni poslanik ima i pravo i mogućnost da učestvuje u raspravi, što i ja sada činim. Skrećem pažnju da su mehanizmi zaštite od navodnog opreza ovde već postojeći i da ih ne treba ni u kom slučaju afirmisati, a naročito ne u smislu bojazni da može da dođe do nekih zloupotreba. Čak suprotno, uveren sam da će se i podzakonskim aktima dodatna pitanja, koja možda ovde nisu obuhvaćena, regulisati daleko sistematičnije. Međutim, ono na šta želim da skrenem pažnju, jeste da se malo vratimo hronološki unazad. Ako ćemo već da govorimo o mehanizmima zaštite i da govorimo o tome na koji način se sprečavaju zloupotrebe, hajde onda da pođemo od nečega što nam treba predstavljati iskustvo, naročito za ovakav zakon, zato što su u pitanju zadruge i to zemljoradničke zadruge. Podsetiću samo da je zbog nedostatka dobrih zakona, reformskih zakona, loše kadrovske politike, loše organizovanosti, od marta 2010. do oktobra 2011. godine ugašeno 170 zemljoradnički zadruga. Ponavljam, jedan jako kratak period u samo jednoj jedinoj godini, 2010. godina. Zašto? Zato što nismo imali dobra sistemska rešenja. Zato što nismo imali dobru zakonsku regulativu, koju sada ustrojavamo i sa kojom sada afirmišemo zadruge na najbolji mogući način. Drugi apsurd koji je u tom vremenskom periodu postojao jeste nepostojanje tzv. zadružne imovine. Ono što je predstavljalo apsurd jeste činjenica da ni vlasnici imovine nisu bili ni zadrugari ni zadruge. Zašto? Zbog toga što se u katastru upravo u periodu 2009, 2010. i 2011. godine knjižila društvena imovina. Sada vas pitam – kako je moguće da se knjiži društvena imovina i upisuje društvena imovina kad je to imovina po difoltu imovina zadruge, a, 2006. godine smo društvenu svojinu eliminisali, Ustavom. Dakle, društvena svojina nije postojala, ali mi smo 2009, 2010. i 2011. godine, imali društvenu imovinu kao zadružnu imovinu. Paradoks, koji jednostavno nije smeo da postoji, ali je postojao. Sledeća činjenica na koju ukazujem zarad građana, odnosi se na Vojvodinu, i na ovo sam dužan iz političkog principa da ukažem, jer smo juče ovde u Skupštini imali tirade koje su se vezivale za Zakon o poljoprivrednom zemljištu, neću se udaljavati od teme. Pa smo imali ovde ponašanje narodnih poslanika koji odudara od svake mere normalnog i da ne kažem, kultivisanog ponašanja narodnih poslanika, sa nagoveštajima odnedavnog hapšenja, i mnogo čega drugog. Šta se dešavalo u toj istoj Vojvodini? Osamdeset pet posto zemljšta koje je trebalo da bude zemljište zemljoradničkih zadruga nije bilo knjiženo na zemljoradničke zadruge. Da podsetim samo, da je u celoj Srbiji od 2000. godine do 2010. godine uništeno negde otprilike 1000 i nešto zadruga, uništeno. Zašto? Zbog toga što je to uništenje zadruga determinisao Zakon o privatizaciji, koji je donet nakon 2000. godine. Donet je u vremenskom periodu kada SPS čak nije ni podržavala bilo koju vladu kao što je bila podržana vlada Vojislava Koštunice. Statistički podatak ukazuje da je negde oko 800 zadruga osnovano u Srbiji, od toga blizu 700 u Vojvodini. Četiristo zadruga je osnovano u kratkom periodu u Vojvodini i to negde otprilike 2010, 2011. godina. Od tih 400 zadruga, postavlja se pitanje koliko posluje, koliko funkcioniše, koliko radi? Zbog čega su osnovane? Da li su osnovane kao mrtvo slovo na papiru, ili ne. Ovo su podaci. Ovo su činjenice koje su proverljive. Sada se postavlja pitanje da li se trebalo boriti za te iste zemljoradnike, naročito one tzv. sitne zemljoradnike koji su svoja prava i interese trebali da realizuju u okviru zadružnih udruženja i zadruga i na taj način omogućiti njihovo i poslovanje i pospešivanje poljoprivredne proizvodnje i svega ostalog, na čemu se sada kroz neku političku propagandu i marketing insistira. Ponukan svime što se juče dešavalo, zarad građana, ove činjenice su nepobitne i moraju se izneti. Zbog nedostatka zadružne revizije, a u ovom zakonu, imamo institut zadružne revizije, nije sprovedena kontrola nijedne od ovih 400 zadruga u Vojvodini. Nijedne. Kako se onda uopšte moglo postaviti pitanje postojanja tolikih zadruga? Neću govoriti o privatizacijama koje su opšte poznate u javnosti, kako su završile, gde su sada te zadruge, gde je njihova imovina, ko sa njom sada raspolaže, neću govoriti o tajkunizaciji, neću govoriti o bilo čemu drugom, što je opštoj javnosti poznato, ali se dešava u tom periodu. I, onda će neko juče da dođe ovde da kritikuje Zakon o poljoprivrednom zemljištu, a ne pozivajući se na odredbe nekada apsurdnog zakona koji je uslovilo, a nije menjan, sve ovo o čemu ja pričam, i Zakona o privatizaciji i tada važećeg Zakona o zadrugama. Na kraju, moram da podsetim da je 2010. godine, bez obzira da li građani sada spavaju ili ovo gledaju, veoma bitna činjenica, prihod od zadruga, govorim o svim zadrugama, bio je 1,3 miliona dinara. gubici 1,8 miliona dinara, a od 2005. godine do 2010. godine 50% zadruga je iskazalo gubitak za svaku godinu. Zato uvaženi ministre, ove činjenice i ovi podaci ukazuju na to da mi sada nećemo prozvati bilo koga na hapšenje, da nećemo ni u kom slučaju govoriti rečnikom kojim je ovde juče govoreno, ali zato vas podržavamo u donošenju zakon koji vraća poverenje u zadrugarstvo. Zemljoradničke zadruge sam pomenuo kao nešto što je ekvivalent lošeg, čak nakaradnog. Zbog toga sve ono što je ovde uneto u zadružna pravila, sve što je sistemski rešeno, samo kod građana i onih koji su opredeljeni ka zadrugarstvu, može da pospeši razmišljanje da će ovaj zakon doprineti da se poljoprivreda više ne devastira, da se ne devastiraju sela, da se mali ili sitni proizvođači udružuju, da im zadruge servisiraju potrebe, da preko zadruga ostvaruju svoje ciljeve, i onda ćemo uspeti u nečemu što je i cilj Vlade Republike Srbije. Ja vam se zahvaljujem.
Zahvaljujem. Nemate pravo na repliku, gospodine Marinković. Nemate pravo, a i gospodin Jovanović nije vas… (Marinković, s mesta: Molim vas da mu vi objasnite. ) Ja ću da objasnim. Sigurno da vas nije dobro razume, jer vi niste mislili da poslanici nemaju pravo da odgovore, nego niste očekivali da sa ove strane budete ometani u izlaganju, sa ove strane možda ste i očekivali, ali niste očekivali sa ove, i zato se tako reaguje. I, to je vaša opaska da niste očekivali da budete ometani sa strane opozicije. Zahvaljujem. Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Milan Novaković. Vlada i Odbor za privredu i regionalni razvoj, trgovinu i turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na naziv iznad člana i član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gordana Čomić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 40. amandman je podnela narodni poslanici Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 40. amandman je podneo narodni poslanici Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović, Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 41. amandman je podneo narodni poslanici Balša Božović. Zahvaljujem. Amandmane u istovetnom tekstu zajedno su podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov i zajedno Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr. Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima dr Miroslav Marinković.
Predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo podneli amandman na član 41. stav 2. kojim smo predvideli da se briše i ovaj amandman ima ulogu usaglašavanja sa članom 37. odnosno amandmanom koji smo podneli na član 37. Normalno sva ova poboljšanjakoja želimo da učinimo jesu u smislu da to zadrugarstvo zaživi i da u jednom obliku kao što su zemljoradničke zadruge koje su se nekada zvale SRZ, socijalističke ratarske zadruge koje su svoje imovinu zasnovale na oduzetoj zemlji, agrarnoj reformi iz 1947. godine koja je Zakonom o restituciji i povraćaju imovine vraćena i na taj način su te zadruge propale jer su gazdovale 70 godina tuđom imovinom. Ja ovo moram da kažem jer je to moj dug prema mojim precima i prema svima onima koji su nepravedno živeli bez svega toga u krajnjoj bedi da bi neko drugi stvarao kapital kroz te oblike koji su se zvali SRZ. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić, Gordana Čomić i osam poslanika DS. Na član 42. amandman je podnela narodni poslanici Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana 43. i član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 43. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 43. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 44. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Balša Božović, narodni poslanik Aleksandra Jerkov i zajedno narodni poslanici Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 45. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 45. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 46. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 46. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 47. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 47. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 47. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragomir Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 49. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 50. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 50. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 51. amandman je podneo narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 52. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na naziv glave V, naziv iznad člana 53. i član 53. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 53. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Zahvaljujem. Na član 53. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Marinković i devet poslanika poslaničke grupe Boris Tadić. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Miroslav Marinković.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo na član 53. stav 3. i stav 5. predložili da se brišu. Razlog za to je da je imovina zadruge u zadružnoj svojini već, piše da je u stavu 1. ovog člana, a stav 5. propisuje da se sredstva ostvarena prodajom nepokretne imovine, ne mogu podeliti zadrugarima i zaposlenima, niti se isplaćivati tim licima po osnovu članstva u zadrugama, uloga ili po pravima iz radnog odnosa. Međutim, pored ove zabranjujuće norme, predlagač zakona je bio u obavezi da normira za koje namene se mogu koristiti ta sredstva, za sve drugo što ovde nije napisano. Onda se to napiše. Izvinjavam se što na ovaj način nastupam, ali smatramo da ste trebali da stavite za šta se ta sredstva mogu koristiti, jer ograničavajući fakto, ne znači da se i za druge stvari, koje nisu primerene ovakvom obliku udruživanja, odnosno organizovanja, mogu da koriste.
Zahvaljujem se. Reč ima ministar Sertić.
Mi smo bili veoma precizni i upravo u zaštiti zadrugarstva i njegovoj revitalizaciji i definisali smo u članu da bilo kakva prodaja imovine ne može biti zloupotrebljena. Na neki način je zloupotreba da vi prodate deo imovine i to podelite, ta sredstva koja dobijate, zadrugarima, nego da budu uložena u razvoj zadrugarstva. Pitanje je više kako ga čitate, ali je pravno vrlo jasno. Dakle, ono što piše, ovde ne može i to je tačno napisano po stavkama, a sve ostalo je dozvoljeno, a mi ne možemo sada da napišemo – može da se koriti za to i to, jer ta paleta je široka, šta sve može da bude interes zadrugara da unaprede svoja poslovanja.
Zahvaljujem se. Na član 53. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 53. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 54. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Marinković i devet poslanika poslaničke grupe Boris Tadić. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 55. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 55. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 57. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na naziv glave VI. i član 58. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 58. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Amandman kojim se posle člana 58. dodaje novi član 58a podneo je narodni poslanik Marijan Rističević. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 59. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragomir Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Zahvaljujem. Na član 59. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zahvaljujem. Na član 59. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 60. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zahvaljujem. Na član 60. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv glave VII, naziv iznad člana 61. i član 61 amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 62. amandman je podneo narodni poslanik Balša Božović. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 63. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 64. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 64. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 65. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 66. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na naziv glave VIII, i član 67. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na naziv glave IX, i član 68. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 69. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na član 69. amandman je podneo narodni poslanik Milan Novaković. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na naziv iznad člana i član 70. amandman su zajedno podneli narodni poslanik Goran Ćirić i osam poslanika DS. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana 71. i član 71, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Goran Ćirić i osam poslanika Poslaničke grupe Demokratska stranka. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na naziv iznad člana i član 72, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na naziv iznad člana 73. i član 73, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na naziv iznad člana 74. i član 74, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Vučković, Goran Ćirić, Gordana Čomić, Vesna Marjanović, Dragoljub Mićunović, Jovana Jovanović, Vesna Martinović, Aida Ćorović i Jovan Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 78. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Spasojević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 80. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 81. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 82. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 82. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić i devet poslanika poslaničke grupe Boris Tadić. Reč ima gospodin Marinković.
Predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo izmenom u članu 82. stav 2. podneli amandmansku intervenciju koja glasi – redovno zadružna revizija obavlja se jednom godišnje. S obzirom da imamo, da kažemo, jednu novu vrstu organizovanja i funkcionisanja u privrednom smislu, mislimo da je neophodno da ta revizija bude jednom godišnje. Vi ste dali u rešenju da ona bude jednom u dve godine po zahtevu za zadruge. Znate, može se desiti da imate formiranu zadrugu koja će funkcionisati šest-osam meseci, a nažalost naša istorija je krcata tim primerima i da posle toga, odnosno godinu i po dana da malo stekne ugled, da uzme nekog kapitala, nestane. Ja razumem da postoji zakonska regulativa koja može to da reši, ali jednom godišnja kontrola je korist pre svega za zadrugare. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 83. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 84. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 85. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 86. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 87. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 88. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 89. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 90. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 91. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 92. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 93. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 94. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 95. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 96. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 97. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 98. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 99. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 100. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 101. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Amandman kojim se posle člana 101. dodaju novi članovi 101a, 101b i 101v, podneo je narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 102. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 103. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 104. amandman je podneo Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Predstavnik predlagača prihvatio je amandman na sednici nadležnog Odbora. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 106. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 106. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Miroslav Marinković.
Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u članu 106. posle stava 4. dodaje se novi stav 5. koji glasi - Postojeće zadruge i zadružni savezi koji ne usklade svoju organizaciju, poslovanje i opšte akte sa odredbama ovog zakona u roku iz stava 2. ovog člana, brišu se po službenoj dužnosti iz registra. Vi ste u odgovoru na ovaj amandman napisali da je to članom 63. već rešeno, da ali tu se piše o likvidaciji. Mi pričamo o zadrugama koje bi trebale praktično da izvrše preregistracije koje već postoje. Mislim da se nismo razumeli, tj. da je to odgovoreno tako po inerciji, jer ovde se da rok neki postojećim zadrugama i zadružnim savezima, koji bi mogli da u tom roku od dva meseca usklade svoja dokumenta, odnosno upravna akta i da na osnovu njih se preregistruju, tj. registruju kao nove zadruge, a nema likvidacije.
Zahvaljujem se. Reč ima ministar Sertić.
Postojeće zadruge moraju da usklade svoje poslovanje u skladu sa ovim zakonom i definisano je upravo to što vi predlažete da se definiše u članu 106, piše u članu 63. pod tačkom 5). Dakle, prinudna likvidacija pokreće se, pa kaže, ako nije organizovana u skladu sa ovim zakonom, zadružnim pravilima i principima. Dakle, vrlo jasno definisano da one zadruge koje to ne urade u roku koji zakon predviđa, idu u likvidaciju.
Zahvaljujem. Na član 107. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Pralica. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 108. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 108. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslanici Marko Đurišić, akademik Ninoslav Stojadinović, Aleksandar Senić, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Miroslav Marinković, mr dr Blagoje Bradić i Ivan Karić i narodni poslanik Zoran Pralica. Reč ima dr Miroslav Marinković. Izvolite.
Zahvaljujem se predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, član 108. predvideli smo da se stav 1. i stav 2. brišu. Razlog za to je, neprihvatljivo je da se na poljoprivrednom zemljištu na kome je izgrađen i izrađen, potvrđen popis zemljišta u društvenoj svojini, odnosno državnoj svojini, u skladu sa zakonom o pretvaranju društvene svojine na poljoprivrednom zemljištu i druge oblike svojine, „Službeni glasnik RS“, broj 49/92, 54/96 i 62/06, koje je na osnovu određenih isprava upisana kao društvena svojina u javni registar o nepokretnostima i pravima nad njima, na zahtev zadruge koja je upisana kao imalac prava na tom zemljištu, upiše zadružna svojina bez ponovne ocene isprava o sticanju od strane nadležnog organa za upis prava na nepokretnost. Ovi stavovi zatvaraju mogućnost zloupotrebe i mogućnost sticanja prava svojine na nepokretnosti bez ikakve nadoknade, čime se zadruge stavljaju u povoljniji položaj u odnosu na druge pravne subjekte. Molim vas da mi bar odgovorite ako ne prihvatate.
Zahvaljujem gospodine Marinkoviću. Reč ima ministar Željko Sertić. Izvolite.
Prilikom obrazlaganja ovog zakona u raspravi u načelu bio sam veoma jasan i rekao da je jedan od ključnih rezultata ovog zakona upravo rešavanja pitanja imovine, zadružne imovine. Mi prethodnim zakonima nismo to mogli da rešimo, niti je ovaj zakon na koga se vi pozivate Zakonom o pretvaranju društvene svojine na poljoprivrednom zemljištu u druge oblike svojine, uopšte nije predvideo mogućnost da zadruga upiše na sebe imovinu. Dakle, ovde se radi isključivo o pravno-teretnim poslovima koji su dokazani, koji su kao takvi upisani u katastru. Dakle, cela procedura provere je urađena. Dakle, to što je već provereno se upisuje, sve ostalo ide kao državna svojina i to smo raščistili. To je ključna odredba kojom omogućavamo da zadruge mogu da mnogo bolje rade u budućnosti, da zadužuju se kod banaka jer imaju pravu imovinu u svom posedu. Mislim da je to zajednički cilj bio. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Sertiću. Amandman kojim se posle člana 108. dodaje novi član 108a, podneo je narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Na član 114. amandman je podneo narodni poslanik Milan Novaković. Da li neko želi reč? (Ne.) Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Zahvaljujem se narodnim poslanicima na učešću na današnjoj raspravi. Zahvaljujem se gospodine Sertiću vama i članovima vašeg Kabineta. Nastavak sutra u 9,00 časova. U devet časova pitanja, pa Zakon o privrednim komorama, amandmani na taj zakon. Pretpostavljam da biste rado da nastavimo o privrednim komorama, ali obećao sam.