Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prosim, da se umirite in zasedete svoja mesta. Še enkrat prosim, da se umirite. Hvala. Pričenjam 23. izredno sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi drugega odstavka 20. člena ter prvega in drugega odstavka 58. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Anton Anderlič, Roberto Battelli, Samo Bevk od 16. ure dalje, mag. Franc Capuder do 13. ure, Miran Jerič, Jožef Jerovšek, Aurelio Juri, Milan Petek, Franc Pukšič in Jožef Školč. Na sejo sem vabil predsednika Vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janšo, ministra za finance dr. Andreja Bajuka ter ostale člane Vlade Republike Slovenije. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 23. izredne seje Državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno s prvim in drugim odstavkom 58. člena Poslovnika zbora in ste ga prejeli s sklicem seje dne 8. novembra 2006. Predloga za širitev dnevnega reda nisem prejel, zato prehajamo na odločanje o določitvi dnevnega reda. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalne naprave. Glasujemo o dnevnem redu. Glasovanje teče. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red sprejet. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O FINANCIRANJU OBČIN. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev. Gospod minister, dr. Ivan Žagar, imate besedo. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav tudi avditoriju. Spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite mi, da tudi danes pred drugo obravnavo predloga Zakona o financiranju občin posebej poudarim, da je cilj novega zakona zagotoviti državljanom enakopravnejše možnosti za zadovoljevanje njihovih skupnih potreb in interesov v občinah. Ta cilj je mogoče uresničiti le tako, da se zagotovi sorazmernost nalog občin z viri financiranja, večja finančna avtonomija občin pri pridobivanju sredstev in pri njihovi porabi ter z razvojnimi cilji države skladen način sofinanciranja razvojnih projektov. Zastavljene cilje uresničuje določba zakona v skladu z 9. členom Evropske listine lokalne samouprave, ki vsebuje načela financiranja občin. Sorazmernost nalog občin z viri financiranja je v polni meri zagotovljena na področju financiranja nalog, ki so občinam naložene z zakoni in so jih dolžne izvajati. Sistem decentralizacije javnih prihodkov iz dohodnine in drugih davkov zagotavlja občinam v naprej določen stabilen vir financiranja, ki je skladen z gibanjem stroškov opravljanja njihovih nalog. Poudariti pa je treba, da je s spremembo načina razporejanja prihodkov občin iz deleža dohodnine ta delež pomembno tudi povečan. Primerna poraba občine, ki se financira iz teh virov, se ugotavlja na podlagi povprečnine, to je povprečnih stroškov na prebivalca v državi. V postopek določanja višine povprečnine za posamezno proračunsko leto je vgrajen dogovor med reprezentativnimi združenji občin in Vlado o morebitnih novih nalogah občin v prehodnem obdobju ter o višini povprečnine. Finančna avtonomija občin se izraža v njihovi samostojnosti pri določanju in pobiranju prihodkov ter samostojnosti pri odločanju o porabi sredstev občinskega proračuna. Samostojnost je zagotovljena pri določanju in pobiranju prihodkov iz nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča, občinskih samoprispevkov, cen za storitve javnih služb in drugih virov financiranja, v katere sistem financiranja primerne porabe občin ne posega. Zakon zagotavlja popolno finančno avtonomijo občin pri financiranju tistih nalog, programov in projektov, ki jih avtonomno določajo s svojimi predpisi in odločitvami. Samostojnost pri odločanju o porabi sredstev občinskega proračuna je zagotovljena tudi pri financiranju primerne porabe občin. Sistem ugotavljanja primerne porabe v naprej ne določa deležev za financiranje posameznih nalog in ne posega v pravico občine, da samostojno odloča o financiranju nalog iz svoje pristojnosti. Z novo ureditvijo sofinanciranja nalog, programov in investicij v občinah so v zakon vgrajeni ukrepi spodbujanja tudi skladnejšega razvoja, ki so namenjeni zagotavljanju enakih pogojev za zadovoljevanje skupnih potreb prebivalcev, ne glede na občino, v kateri prebivajo, in so v skladu z razvojnimi cilji države. Pri tem je poudarjena odgovornost Vlade in ministrstev, vsakega na njegovem področju dela. Na uvedbo pokrajin se navezujeta dve prehodni določbi zakona. Gre za financiranje javnih zavodov na področju kulture, katerih ustanoviteljice so občine, ki se bodo še naprej izvajale iz državnega proračuna, in sicer vse do dne, ko bodo začele z delom pokrajine in bodo občine za večino teh zavodov pridobile možnosti sofinanciranja s strani pokrajin. Tudi sofinanciranje pravic družinskega pomočnika, določeno z Zakonom o socialnem varstvu, je s predlogom zakona podaljšano za vsa leta, dokler ne bo odločanje o pravici do družinskega pomočnika skupaj z zagotavljanjem sredstev prešlo v pristojnost pokrajin. Spoštovani! Menim, da je dopolnjeno besedilo členov predloga zakona, ki je bilo oblikovano v drugi obravnavi predloga zakona v matičnem delovnem telesu, v celoti skladno s cilji in namenom zakona, zato vam predlagam, da tako dopolnjen predlog zakona tudi podprete. Zahvaljujem se vam za vašo pozornost.
Hvala gospodu ministru. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora [[...]]Oprostite. Predlog zakona je obravnaval Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora gospoda Jazbeca, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa. Spoštovani! Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je na 13. nujni seji 14.11.2006 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o financiranju občin, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejem predložila Vlada Republike Slovenije. Seji odbora so prisostvovali predstavniki Vlade kot predlagateljice zakona, Ministrstva za finance, Zakonodajno-pravne službe, Državnega sveta Republike Slovenije in Skupnosti občin Slovenije. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, mnenjem Državnega sveta Republike Slovenije, stališčem Vlade Republike Slovenije do mnenja Državnega sveta Republike Slovenije ter mnenji Skupnosti občin Slovenije, občin Šempeter-Vrtojba, Trzin, Idrija, Krško ter mestnih občin Maribor, Ljubljana in Koper ter Obalne samoupravne skupnosti italijanske narodnosti. Zakonodajno-pravna služba je navedeni predlog zakona proučila z vidika skladnosti z Ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika. V mnenju je med drugim izpostavila vprašanje, v kolikšni meri predlagane rešitve uresničujejo ustavno načelo o samofinanciranju občin iz lastnih virov, opredeljeno tudi v Evropski listini o lokalni samoupravi. Zakonodajno-pravna služba je k predlogu zakona podala tudi konkretne pripombe. Državni svet Republike Slovenije je v svojem mnenju ugotavljal, da prehod na novi sistem financiranja občin pomeni napredek pri uveljavitvi načel lokalne samouprave, saj predlagane rešitve zagotavljajo občinam ustrezne finančne vire in njihovo samozmernost financiranja z nalogami ter večjo finančno avtonomijo in manjšo odvisnost občin od sredstev državnega proračuna in s tem večje število občin, ki se samofinancirajo. Državni svet je k posameznim členom predloga zakona podal tudi konkretne pripombe. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so k predlogu zakona vložili amandmaje naslednji kvalificirani predlagatelji: poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije k 6., 13., 16., 24., 40. in 43. členu, poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke in Demokratične stranke upokojencev Slovenije k 2., 8., 14. in 30. členu ter k naslovu 3. poglavja, poslanska skupina Socialnih demokratov k 10., 16., 39.a, 40., 44. in 46. členu, poslanec Dušan Kumer za novi 44.a člen, poslanec Samo Bevk k 43. in 44. členu in poslanec Vili Rezman k 2. členu. V dodani uvodni obrazložitvi členov v okviru druge obravnave predloga zakona je predstavnik predlagatelja, minister brez listnice, zadolžen za področje lokalne samouprave in regionalno politiko, dr. Ivan Žagar, uvodoma poudaril, da so v preteklem obdobju, predvsem v zadnjem mandatu Državnega zbora, občine pridobile številne naloge brez ustreznih finančnih virov. Vlada je zato pripravila predlog zakona s ciljem finančne sanacije občin. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe uvodoma opozorila na vprašanje, ki ga je Zakonodajno-pravna služba izpostavila v svojem mnenju, in sicer, ali je vsebina predlaganih rešitev v zakonu ustrezna podlaga za finančno samostojnost občin, kot jo določa Ustava. Predstavnik Državnega sveta Republike Slovenije Marjan Maučec pa je menil, da naj bi upoštevali ključne pripombe iz mnenja Državnega sveta in v skladu z njimi spremenili oziroma dopolnili posamezne člene predloga zakona. Predstavnik Skupnosti občin Slovenije Tone Peršak je poudaril, da veljavni Zakon o financiranju občin tega področja ni ustrezno urejal, prav tako pa niso ustrezne tudi rešitve v novem zakonu, s katerim se zmanjšuje avtonomija občin na finančnem področju. Glede na to, da naj bi novi zakon začel veljati s 1. januarjem 2007, občinam doslej še ni znano, kako naj bi v občinskem proračunu prikazovale tekoče prihodke in kako naj bi pripravile predloge občinskih proračunov za naslednje leto. Odbor je v skladu s 126. in 131. členom Poslovnika Državnega zbora v nadaljevanju prešel na razpravo o členih predloga zakona, h katerim so bili vloženi amandmaji. V razpravi so bila izražena mnenja, ki izhajajo tudi iz mnenja Zakonodajno-pravne službe, da se z ustavnopravnega vidika zastavlja vprašanje oziroma pomislek, v kolikšni meri predlagane rešitve uresničujejo ustavno načelo samofinanciranja občin. Odbor je sprejel amandmaje poslanca Vilija Rezmana k 2. členu, amandmaje SDS, SLS, NSi in DeSUS [[...]]
Gospod Jazbec, čas je potekel.
[[..]]k 2., 8., 14. in 30. členu, amandmajev poslanskih skupin LDS k 6., 13., 16., 24., 40. in 43. odbor ni sprejel, prav tako ni sprejel amandmajev k 10., 16 [[....]]
Gospod Jazbec, bi prosil, da končate. Hvala. Ker je zbor na 21. seji opravil prvo obravnavo predloga zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna, zato prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. V razpravo dajem 8. člen in dva amandmaja. Prvi je amandma poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije, drugi amandma je amandma poslanskih skupin SDS, SLS in DeSUS, ki ga boste dobili na klop. Dokler ga ne dobite na klop, naj ga preberem. Takole se glasi: "V drugem odstavku 8. člena se na koncu odstavka črta pika in doda besedilo: " [[...]]kot njihovi lastni viri financiranja." Glede na to, da ste že prejeli amandma poslanske skupine LDS, lahko začnemo z razpravo. Odpiram prijavo za razpravo. Prosim, prijava teče.
Najlepša hvala, gospod predsednik. V poslanskem klubu LDS smo vložili amandma k 8. členu. S tem amandmajem poskušamo vsaj deloma sanirati tisto, kar se je po našem mnenju zelo slabega zgodilo v razpravi in tudi pri sprejemanju amandmajev na matičnem delovnem telesu, ko smo predlagali amandmiranje in dopolnitev 8. člena. Vendar menimo, da bo ta amandma skupaj z amandmajem, ki sledi in ki ga sedaj čakamo, verjetno vsaj deloma izboljšal in olajšal položaj posameznih občin, zlasti tistih, ki bodo v nadaljevanju, kot se bodo morale pogajati, dogovarjati z Vlado, lažje branile svoja stališča in svojo pozicijo. Mi seveda menimo, da je izjemno slabo to, kar se dogaja z zakonom, zlasti v tistem delu, v katerem se tako imenovani lastni davčni viri občinam v Sloveniji bistveno zmanjšujejo. Mednarodna primerjava lastnih davčnih virov v Sloveniji z drugimi državami članicami EU kaže, da smo v Sloveniji že sedaj imeli podpovprečen delež lastnih davčnih virov. Zadnja primerjava EU kaže, da smo v Sloveniji imeli približno 7 do 8% od vseh davčnih virov na nivoju občin. To so bili samostojni viri. S temi viri so občine samostojno razpolagale in seveda tudi odločale o njih. To je sestavni del tako imenovanega fiskalnega decentralizma, ki ga celotna EU zagovarja. Ta delež je bil okoli 7 do 8%. V EU je bil povprečen delež med 10 do 11%, tako v EU 25 kot tudi v tako imenovani EU 15. Zanimivo je, da imajo tudi vse sosednje države članice EU, tako Italija, ki ima okoli 15%, Avstrija, ki ima 11%, tudi Madžarska, ki ima več kot 10%, že sedaj bistveno višji delež davčnih virov v vseh davčnih virih na nivoju lokalnih skupnosti. Kaj delamo s tem zakonom in tudi s tem členom, tudi z 8. členom, ki govori o odstopljenih virih? Praktično ukinjamo davčne vire kot samostojen vir financiranja občin in temelj, na katerih občine, župani, občinski sveti in mestni sveti samostojno odločajo o tem, za katere razvojne projekte se bodo odločali, katere razvojne projekte bodo financirali in kakšne bodo prioritete v posameznih občinah. Enostavno s temi odstopljenimi viri z 8. členom v Sloveniji finančno izravnavo, ki jo tako zelo kritizirate in seveda do določene mere tudi upravičeno, povečujemo do neomejenega obsega. Slovenija bo imela na nivoju občin najnižji delež davčnih virov v EU, po deležu prihodkov iz finančnih transferjev v vseh prihodkih pa se bo ta delež sedaj povečal skoraj na 70%, kajti odstopljeni viri niso prav nič drugega kot finančna izravnava. Gre za to, da se najprej poberejo oziroma da se najprej evidentirajo davčni prihodki na nivoju centralne države in potem se s trikom, kot se reče, da tukaj pa gre v bistvu za odstopljene davke preko formule povprečnine in glavarine, to vrne nazaj občinam. In to je samo z drugimi besedami povedano, da občinam pripada finančna izravnava, in to vsem po vrsti, za vse občine, ne glede na to, kakšna je občina, kakšne razvojne probleme in potenciale ima. Seveda mi smo prepričani, da je to izjemno, izjemno slabo in da bo to bistveno poslabšalo motivacijo občin - o tem smo zadnjič poslušali številne župane, predstavnike občin - za razvoj, zlasti seveda v tistem delu, kjer je govora in je do sedaj bilo možno z razvojnimi projekti povečevati deleže lastnih davčnih virov in so bili župani in občine zato maksimalno motivirani. Danes pa smo tukaj priča predstavitvi Zakona o financiranju občin z argumentom, da bo ta Zakon o financiranju občin bistveno povečal sredstva občinam in da je zato že sam po sebi dober. Mi seveda ne nasprotujemo temu, da se sredstva občinam povečujejo. Seveda smo za to, da se povečujejo, da smo za to, da se povečujejo tudi tistim občinam in zlasti tudi tistim občinam, ki so razvojno v bolj depresivni situaciji in za katere je smiselno, da se jim namen, tudi preko finančne izravnave, če želite in če se to bolje sliši, tudi preko odstopljenih virov, večji obseg finančnih sredstev. Vendar ne na račun regionalnih centrov, ne na račun slovenskih mest, ne na račun tudi slovenskega glavnega mesta ne. Kaj se je zgodilo? Najprej smo bili priča spremembi Zakona o dohodnini. V tem Državnem zboru smo sprejeli Zakon o dohodnini, s katerim smo vzeli vsem slovenskim občinam, vsem slovenskim občinam v Sloveniji 14 milijard, glede na prejšnji zakon. Občine so po prejšnjem sistemu dobivale 35% dohodnine. S spremembo smo jim vzeli 14 milijard in k temu smo sedaj dodali še 9 milijard, ki jih vzamemo najbolj razvitim občinam in skupaj to znese 23 milijard povečanja, ki pa dejansko takšno povečanje seveda tudi slučajno ni. Če pogledamo zbirne bilance občin, danes imamo tudi proračunsko diskusijo in si boste to pogledali, potem boste videli, da se obseg sredstev za občine v nominalnem znesku, v proračunu, ki je bil poslan v državni zbor, v zbirnih bilancah poveča za 13 milijard. Seveda minister, pristojen za to področje, maha z roko in odkimava, ker mu to ne gre v račun in ne gre v tisti koncept, ki ga tukaj pred nami razlaga. Ne maha pa takrat in se smeji takrat, ko govorimo o tem, da smo v Ljubljani v proračunu vzeli 8,5 milijard. Ljubljana ima na strani investicij v zadnjih letih približno za 16 milijard slovenskih tolarjevpredvidenih sredstev. Danes bomo vzeli Ljubljani 8 milijard, danes bomo Ljubljani vzeli 32 do 35 milijard slovenskih tolarjev razvojnih sredstev. Minister odgovarja in je to tudi odgovarjal na matičnem odboru, da to se bodo pa že lahko zmenili na osnovi Zakona o glavnem mestu, koliko od tega bo pa lahko Ljubljana dobila nazaj. Kje je tukaj fiskalni decentralizem, kje je tukaj samostojnost, če hočete, glavnega mesta, kje je tukaj samostojnost tistih, ki so v Ljubljani dobili mandat, da Ljubljano vodijo samostojno, da v Ljubljani izpeljejo nekatere zelo pomembne razvojne projekte na številnih področjih? Nikjer. Za 34 milijard se ta samostojnost zmanjšuje, za 34 milijard se jim naroča "pojdite in se zmenite s predsednikom Vlade, morda boste kaj od tega dobili nazaj". Jaz menim, da to nima nobene zveze z logičnim in konsistentnim financiranjem občin, nobene zveze s fiskalnim decentralizmom, da pa ima zvezo predvsem z interesom, s ciljem, da se občine, če je le možno, politično podredi, da se občine in župane spravi v funkcijo in v položaj, ko bodo morali biti odvisni od tega, kaj bo Vlada menila, kaj bodo posamezni ministri tudi pri posameznih razvojnih projektih nameravali in menili. Tisti, ki se bodo uspeli dogovoriti, ki bodo imeli lažje in bolj odprte poti do posameznih ministrov in do vlade, tisti bodo morda lažje del teh sredstev kompenzirali, del teh sredstev, ki se jim danes jemlje. Zato smo predlagali na matičnem odboru, da sicer obdržimo to formulo in tudi ta sistem, ki ste ga predlagali, da pa pri lastnih davčnih virih ohranimo 35% dohodnine za vse občine. Kaj bi to pomenilo? To ne bi čisto nič drugega pomenilo kot to, da bi nekateri največji slovenski regionalni centri ohranili vsaj nekaj od tistega, kar so do sedaj imeli. Če bi ohranili 35% dohodnine, bi kljub temu večji regionalni centri izgubili, in to zaradi spremembe dohodnine, ker se je celoten obseg dohodnine spremenil, bi 35% dohodnine še vedno bil manjši prihodek, vendar bi se njihova izguba prihodkov, zlasti razvojnih prihodkov iz naslova tega zakona, zmanjšala približno za 50%. To smo utemeljevali, to smo argumentirali, rotili. Žal, žal, razen nekaterih posameznikov, tudi iz koalicijskih strank, moram reči, tudi slučajno ni bilo posluha za to. Ta naš predlog je bil zavrnjen, je bil preglasovan in greste naprej po tej poti. To pomeni, vzeti enim, dati drugim in pustiti nekatere od razvojnih problemov zadaj, morda tudi zato, ker vam posamezne občine in mesta politično niso všeč. Mi smo že večkrat povedali, da je to del antiurbane politike v Sloveniji, politike, ki je izrazito usmerjana proti regionalnim središčem, izrazito usmerjena proti mestom in se ne bo dobro končala. In naj še na koncu poudarim, da smo že na matičnem odboru slišali pripombe Zakonodajno-pravne službe, ki je opozarjala na eventualno ustavno spornost tovrstnih rešitev. Nekaterim lokalnim skupnostim v Sloveniji se s temi rešitvami zmanjšuje samostojnost in pristojnosti, ki jim jih zagotavlja ustava. Torej mene, moram reči, da ne bi presenetilo, če bodo nekatere občine, če bodo nekatera okolja sprožila ustavni spor. In jaz mislim, da je to izrazito slabo in da je to nepotrebno. Če bi imeli vsaj malo več posluha, bi lahko z nekaterimi dopolnitvami, z nekaterimi amandmaji sistem izboljšali. Nič ne bi vzeli manj razvitim občinam. Nič ne bi vzeli! Dali pa bi nazaj nekatera od sredstev, ki se sedaj prerazporejajo in bi prišli na koncu do bistveno boljših rešitev. Mi si nič drugega pri tem zakonu ne želimo, kot malo malo boljše rešitve kot so, čeprav menimo, da so izrazito slabe in so v bistvu veliko razočaranje glede na ugotovitve, do katerih smo skupaj prišli. V preteklih letih je zaradi drobljenja občin, je zaradi dejstva, da imamo velike razvojne razlike med različnimi občinami, prišlo do zaostrovanja problemov financiranja slovenskih občin. Sedaj imamo priliko, da to korekcijo izvedemo. In jaz bi glede na ugotovitve pričakoval, da bi šli pri korekcijah v pravo smer, da bi izboljšali prejšnji sistem. In to bi bilo možno. Možno bi bilo tako, da bi povečali samostojne fiskalne vire, možno bi bilo tako, da bi zagotovili dodatna sredstva za manj razvite občine. Celo literatura na to temo obstoji, cel kup strokovne literature, ki si jo lahko skupaj preberemo, ponudbe konkretnih izračunov in podobno. Vendar nič od tega ni bilo. Prišli smo do te formule v 8. členu, sedaj se vračam na njega, odstopljeni viri. To ni nič drugega kot nek trik s katerim rečete: "Finančna izravnava ni finančna izravnava, ampak so odstopljeni viri." To vsebinsko ne bo nikamor pripeljalo. Ne ekonomsko, ne socialno, ne politično, ne razvojno. Jaz v imenu poslanskega kluba predlagam, da podprete ta naš amandma. Mi bomo zelo natančno prisluhnili tudi naslednjemu amandmaju, ki govori o samostojnosti teh virov. Kot rečeno, tudi če bosta ta dva amandmaja sedaj sprejeta, sta sprejeta še vedno v okviru 8. točke, ki govori o odstopljenih virih. To pomeni, da v svojem bistvu ne bosta odpravila temeljne slabosti tega zakona, to pa je, da bistveno povečuje finančno izravnavo in zmanjšuje samostojnost posameznih občin. Bosta pa verjetno pomembno olajšala, jaz upam, da pomembno olajšala pogajanja tistih občin, ki bodo po sprejemu tega zakona v najtežji situaciji, da bodo vendarle v teh pogajanjih in dogovorih, na katere se toliko sklicuje, nekaj več dosegli. Na koncu vas pozivam, če hočete vas tudi prosim, da prisluhnete vsaj delu naših argumentov, sprejmete vsaj en amandma od vseh amandmajih, ki smo jih vložili. Skupaj z naslednjim bo to morda manj poslabšalo situacijo, kot bi jo sicer. Hvala.
Hvala. Gospa Zalokar Oražem imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Pozdrav tudi ministru! Zadrega v zvezi s tem, da se v zakonu vendarle prikažejo lastni viri je jasna tudi iz tega amandmaja koalicijskih strank oziroma strank SDS, SLS in DeSUS, ki smo ga prejeli pravkar na mizo. Sama dikcija, ki za piko nekaj dodaja, in sicer dodaja, da se to šteje kot njihovi lastni viri financiranja, da se vse, kar država z Zakonom o izvrševanju državnega proračuna odstopi, kot je napisano, odstopi občinam, se s tem, da se doda, da je to njihov lastni vir financiranja, pač ne da prepričati. To je samo zamegljevanje situacije, čeprav pozdravljam to, da je na nek način tudi iskanje rešitve iz zadrege, na katero je opozorila Zakonodajno-pravna služba v svojem mnenju, kjer je jasno napisala, da ima pomisleke, ali je s tem spoštovano ustavno načelo samofinanciranja občin in ali je spoštovana tudi Evropska listina o lokalni samoupravi. Morda bo ta trik zadostoval za pritožbo oziroma ob pritožbi na Ustavnem sodišču. Prav gotovo pa bo težko v vsebinskem smislu prepričal vse nas, vsaj mene, da v resnici je tisto res, kar je minister v svojem uvodu rekel - da se povečuje samostojnost pri določanju in pobiranju prihodkov občin. Ja, dragi moji, v čem se pa s tem zakonom povečuje samostojnost občin pri pobiranju in določanju prihodkov?! Kdo se danes tu upa reči državljankam in državljanom Slovenije, ali bodo v resnici mislili, da imajo občine kakšno samostojnost in da kaj odločajo o davkih?! Razen o davkih na plovila, kjer mislim, da je to ena marginalija v Sloveniji, tako ali tako jih vsi prijavljajo nekje drugje, potem pri prometu nepremičnin, pri nadomestilu za stavbna zemljišča, res je, edini davek, o katerem v celoti in samostojno odloča občina. In pa, seveda, kaj bo še pravi lastni vir ostal, tisto, čemur bi rekli primarni finančni vir, še dobitki od iger na srečo, ki so pa tako ali tako nekje v zraku. Ob teh pravih primarnih lastnih virih govoriti, da se samostojnost pri odločanju in pobiranju davkov, ki so namenjeni za prihodke občin, povečuje, mislim, da je farsa. Mislim, da je to farsa in neresnica, kajti dejstvo je, da s tem zakonom uvajamo državno financiranje, neposredno državno plansko, bi celo lahko rekla, financiranje občin preko določenih postopkov, in nikakor nimamo določenega konkretnega davčnega vira in stabilnega davčnega vira, ki je namenjen za financiranje občin. Odslej bo o tem vsako leto odločal Državni zbor z Zakonom o izvrševanju proračuna, kateri davčni viri, koliko in koliko bo dala država. Če se s tem povečuje avtonomija, dragi moji, ne! Tudi če daste 5.000 milijard tolarjev v tem trenutku več sredstev za občine, to ni na drugi strani povečanje avtonomije. Kajti ta vir je nestabilen, ta način financiranja je arbitraren, odvisen od nas, ki bomo sedeli tu, in odvisen predvsem, po moji oceni, tudi od vsakokratne izvršne oblasti. V tem smislu je dolgoročno vsekakor bistven korak nazaj v smislu samostojnosti in avtonomnosti občin. Predsednik Odbora za lokalno samoupravo je v poročilu navedel, da je bilo na odboru ugotovljeno, da bo nastalo več občin, ki se samofinancirajo. Nobena se več ne samofinancira po ta novem sistemu! Čisto nobena. Vse so v formuli, čakajo na državni proračun in iz njega dobijo po formuli določena sredstva. Kakšna pa je ta formula in o čem trdim vseskozi, da je zamegljevanje? Formula za primerno porabo se spreminja. Spreminja se v izrazito škodo urbanih okolij oziroma mestnih občin in pa okolij s sedeži bivših upravnih enot oziroma trenutno upravnih enot. Na ta način je ta zakon izrazito protiurbano nastrojen in, če dovolite, tudi nerazvojno. Zakaj nerazvojno? Jaz mislim, da ni in ne bo razvoja posameznih bodočih regij, ki morda v praksi celo že na nek način v naši zavesti obstajajo, če ne bodo v teh regijah močna regijska središča. Brez regijskih središč razvoja ni. To so gonilna sila v posameznem okolju. Dejstvo je, da se skozi formulo primerne porabe koeficient oziroma korekcijski kriterij za izračun primerne porabe vsem mestnim občinam znižuje. Vsem mestnim občinam se ta koeficient znižuje. Konkretno recimo v Celju iz 0,99 na 0,85; Kopru iz 1,01 na 0,89; Ljubljani iz 0,89 na 0,83; Mariboru iz 0,98 na 0,93, itd. V povprečju iz 1,1, kot je bil koeficient doslej, na 0,88. In še več. Razlike, o katerih se govori, da se bodo sedaj zmanjšale, razlike se v resnici povečujejo. Razlike se povečujejo, kajti koeficient v tem trenutku in s tem načinom financiranja je bil razlika med najmanjšim 0,90 in najvišjim 1,99. Koeficient po novem je sedaj najmanjši v Ljubljani 0,83 in najvišji v Solčavi 2,3. Tako se iz prejšnje 2,1 razlike poveča na 2,8. Težko s temi podatki kdo meni razloži, da se ne povečujejo razlike, da se ne jemlje urbanim okoljem in da ni ob vseh finančnih telovadbah, ki jih počnemo v zadnjem času, da ni v tem trenutku nekje zadaj tudi prevara, ki bo v končni fazi in na dolgi rok pomenila bistveno zniževanje sredstev. Če dovolite, mislim, da o glavnem mestu v tem prostoru moramo nekaj reči. V glavnem mestu živi 260 tisoč prebivalcev. V mestnih občinah, o katerih sem sedajle govorila, živi približno nekaj manj kot 800 tisoč prebivalcev. In ne govorimo o tako majhnem delu Slovenije, da bi bilo to zanemarljivo. Zelo na hitro rečeno, glede na to, da je jasno in vsi vemo, da bodo Ljubljani odvzeta skozi to novo formulo sredstva v višini približno 8,5 milijarde tolarjev. Sedaj na seji odbora je minister rekel, da bo to samo 4. Jaz več nič ne razumem, od kod 4, od kod 8, od kod 0. Pravzaprav je nemogoče karkoli sploh si preračunati za lastne potrebe in ugotoviti dejansko stanje. Ampak če je res, po naših izračunih je to celo več in je to skoraj 9 milijard po naših izračunih, potem bo Ljubljana za tisto pogačo, ki so jo bodo sedaj razdelile vse občine, bo Ljubljana dala več, kot pa je za to namenil državni proračun, ki bo dal skromnih nekaj manj kot 4 milijarde dodatnih sredstev. Torej tisto, s čemer si bodo opomogle vse občine v tem trenutku po izračunih ministrstva, jaz tistim izračunom ne verjamem, niso točni, ni pravih podatkov, ni pravih številk, predvsem se pa povečuje, gospod minister, znesek, ki ga na koncu vidijo občine na ta račun, da je odrejeno, koliko lastnih prihodkov morajo same pridobiti. Tisti zneski so pa vsi bistveno večji, kot so v tem trenutku v resnici lastni prihodki občin. In še enkrat ponavljam, Ljubljana, ki bo v štirih letih izgubila približno 35, 36 milijard tolarjev izključno investicijskega denarja, bo dala za vse ostale občine v Sloveniji več, kot ste pa namenili in našli, po vsem, kar smo do sedaj lahko ugotovili, lahko pa, da je še kje kaj skrito, upam, dajte povedati, ne najdemo, kot ste pa našli oziroma načrtovali v proračunu, kar pomeni, da se denar od nekje seli nekam drugam. To pomeni tudi nek drug razmislek. Ali bodo Ljubljana in Maribor ter podobna središča, na primer Celje, Koper, sploh še konkurenčna s središči, kot so Trst, Beljak, Gradec itn. To so mesta, ki imajo zelo samostojne in zelo stabilne finance. Kako načrtovati, kako poslovati v mestu, kjer danes imaš 8 milijard, jutri jih pa nimaš, je nemogoče. In ne nazadnje, spoštovani, jaz osebno mislim, da je to kazen za občanke in občane Ljubljane, ki na volitvah niso izbrali pravega novega župana. In mislim, da ni tako na odmet, v kakšnem trenutku ta zakon sprejemamo. Tudi to, da so bile vmes volitve, ko smo se o tem zakonu pogovarjali, je zelo nenavadno. Ljudje so se ukvarjali s kampanjo in nihče se ni imel čas ukvarjati s tem zakonom, ki pa bistveno posega v financiranje občin. In še na en moment dovolite, da opozorim. Večkrat smo rekli, da je zakon o financiranju občin tisti krivec, ki povzroča nepretrgane apetite po drobljenju občin v Sloveniji. Ta zakon tega ni spremenil. Ta zakon bo spodbudil še nadaljnje drobljenje in tistega osnovnega, o čemer smo največkrat govorili tukaj v Državnem zboru in se vsi strinjali, da je treba spremeniti formulo za financiranje, ki bo manj stimulativna, tudi s tem nismo te stvari uredili, predvsem pa ne v celoti. Delno da, delno da. Vendar pa nikakor ne, da bi se te apetiti v celoti lahko končali. In še o investicijah, o tem sem govorila tudi na odboru. Ta del je pa izrazito, bom rekla, nesrečno pripravljen. Investicije, ki jih sofinancirana država na ravni lokalnih skupnosti, na primer Ministrstvo za šolstvo šole, vrtce, Ministrstvo za okolje in prostor komunalne investicije, bodo v celoti v rokah in pristojnosti posameznega ministra. Sam bo sprejemal kriterije, sam bo sprejemal merila, sam bo peljal zadeve, sam bo določal, kateri projekti v Sloveniji sploh so na spisku razvojnih projektov. To pomeni popolno in v celoti odvisnost občin od posameznega ministra, njegove dobre volje, abritriranja. In ne nazadnje je na ta problem tudi opozorila Zakonodajno-pravna služba, ki je jasno zapisala, da iz zakona bi morala biti razvidna in predvidljiva merila, ki bodo okvir za podrobnejšo podzakonsko ureditev dodeljevanja sredstev za sofinanciranje občinskih investicij. Jasno, da tega amandmaja ni in ga nihče ni dal. Zato, ker se želi ribariti v kalnem, želi se občine, bom rekla, osvojiti še zadnjo samostojno trdnjavo, to so slovenske občine, in jih podrediti Vladi, tekoči koaliciji in seveda tudi posameznemu ministru, tako da bomo tudi na področju lokalne samouprave to trdnjavo osvojili in jo naredili popolnoma odvisno, podrejeno, nesamostojno, hvaležno za vsak tolar, ki bo padel s strani države, na način, ki lahko povzroča tudi pomislek in sum, ali bo to vedno narejeno na račun kriterijev, ki jih ni, ki šele bodo, ki bodo lahko prirejeni, ne pa nekih meril, ki bodo za vsa okolja, ne glede na to, katere barve bo župan ali pa večina v občinskem svetu, enaki, enakovredni, enakopravni in korektni za vse. Hvala.
Hvala. Je še interes po razpravi? Odpiram prijavo. Gospod minister, ste dvignili roko. Gospod Štebe, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Sprememba Zakona o financiranju občin. Bistvo te spremembe je po mojem mnenju večja solidarnost. To je treba ponoviti večkrat. Če se vsi zavzemamo za regionalno enakomeren razvoj Slovenije nekaj solidarnostnih sredstev nekje, morda do 10%, ne sme biti velik problem za tista urbana okolja, razvojno napredujoča okolja, ki ogromno pridobivajo iz, meni sicer nerazumljivega razloga, trenda, ki je v Sloveniji še vedno, da vsi gospodarski subjekti, vse inštitucije bi morale biti v teh razvitih urbanih okoljih, da ne rečem v Ljubljani. Zakaj ni možno priti, ne vem, 20 kilometrov iz urbanega okolja in imeti inštitut? Zakaj ni možno tehnološkega parka postaviti na nekem obrobju? Saj je tam prijetneje delati, razvijati, razmišljati, izbrati intelektualne storitve. Ne, vse to je še vedno v Sloveniji trend, da je to v centrih. Ti centri postajajo in ostajajo še vedno večji centri. Pred desetletjem sem bral prispevek o tem, kako vse inštitucije, razvojne inštitucije, recimo v Kaliforniji bežijo iz mestnih središč na obrobje in na deželo. Tam se ustvarjajo cela mesta na deželi, ker pač ljudje pri svojem intelektualnem delu in v prostem času takoj iz službe ali pa celo med službo, saj sedaj smo pravzaprav ves čas v službi, iščejo prijetnejša okolja. V Sloveniji se ta trend ne dogaja v tej smeri. In ta solidarnost, ki ta zakon, jaz si sicer želim drugačen zakon, bolj naravnan v smeri, kot je v Evropi, kjer se razvojne strukture, zaostanki ali pa napredovanja popravljajo in se financirajo po teh kriterijih. Ampak ta minimalna solidarnost v tistih okoljih, ki zaradi takih trendov v Sloveniji, ki so po moje nesodobna, ta minimalna solidarnost naj bi se na ta način preusmerjala iz tistih, ki bistveno več pridobivajo razvojno, gospodarsko, kot tistih, ki ne. Razvoj v enem okolju, v občinah, tisti pravi razvoj usmerja gospodarstvo, pa tudi država, ki temu gospodarstvu sledi v teh okoljih. Slovenija je tako majhna in tako prometno povezana, te prometnice je treba sicer še razviti, komunikacijsko povezana, da bi gospodarski subjekti morali, po mojem mnenju, iskati svoje priložnosti tudi na podeželju ali pa v bližini teh urbanih središč, v centrih, kjer so pač problemi veliki zaradi svoje specifike. Na podeželju ali v neurbanih središčih pa so pač problemi predvsem zaradi nerazvite infrastrukture, okoljske, prometne. In tudi to je razlog, da kadri, ljudje iz teh okolij bežijo v center in se potem zadeva zopet slabo razvija. Tako pa bi zmanjšali dnevne migracije, vsakdanje prometne probleme, ki so zaradi tega, in stroške, če bi se gospodarski razvoj in ves ostali razvoj nekako razpršil po Sloveniji oziroma nekako šel tudi iz samih centrov in ne bil še vedno usmerjen v Sloveniji v te centre. Mislim, da je velik problem v Sloveniji tudi to, da je sedanja ureditev povzročila, da nekatere občine poskušajo delovati samo v smislu čim večje populacije na svojem ozemlju, ker je bila dohodnina pravzaprav edini kriterij in najpomembnejši vir prihodkov občin - intenzivna stanovanjska gradnja in na nek način privabiti čim večjo množico novih občanov v svoja okolja, ponuditi še kaj za te široke množice na področju športa, in to je bil v glavnem ves razvojni trend v teh občinah. Pa seveda klasične poslovno-storitvene cone in tisto, kar je v vseh občinah in vseh okoljih še vedno problem, urejenost komunalne infrastrukture. Mislim, da bi pa neke vrste solidarnosti v tej državi tudi v tem smislu morala biti. Seveda pa potem, gospod minister, pričakujem, da v naslednjih potezah poleg tega solidarnostno naravnanega financiranja občin, na nek robinhudovskega prelaganja iz bogatejših okolij v revnejša, pa ne mislim tako direktno, kot sem zdajle povedal, gre za temeljno vrednoto, ki jo moramo podpirati, da pomagamo manj razvitim okoljem, pa tudi če na ta način z neko formulo, z nekim, bi rekel, aritmetičnim načinom določanja te solidarnosti, pričakujem, da bomo v Sloveniji sprejeli ustrezen zakon, ki bo okoljem, ki so strukturno v zaostanku, kjer je njihovo stanje razvoja bistveno slabše od primerljivih okolij v Sloveniji ali Evropi, da bomo pristopili k takemu načinu, ne solidarnostnega financiranja, ampak razvojnega financiranja, da bodo ti strukturni zaostanki tam, kjer so večji, hitreje prevladani. V tem smislu smatram ta zakon kot vmesno stopnjo, zato ga tudi podpiram. Hvala lepa.
Hvala. Bi pa, dovolite, opozoril na nekaj. Točka dnevnega reda, o kateri razpravljamo, je 8. člen zakona in oba amandmaja k temu členu. Najprej je začela gospa Zalokarjeva, nadaljeval je poslanec Štebe s splošno razpravo o zakonu. Mislim, da je splošna razprava potekala v Državnem zboru zelo dolgo, bila je zelo temeljita, prav tako je bila temeljita tudi na odboru in bi prosil poslance, da se držite točke, to je 8. člen in obeh amandmajev k temu členu. Samo toliko. Gospod Sok, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsedujoči, spoštovani gospod minister s sodelavci, spoštovane kolegice polanske in poslanci! Razumem to vašo pripombo, gospod predsednik, ampak 8. člen dejansko govori o virih, s katerimi naj bi občina uresničevala vse tiste naloge, ki so ji namenjene. Zato je tudi ta razprava nekoliko širša in tudi sam bom težko govoril samo o tem, kar je predlagano v tem amandmaju, ker je zadeva zelo kompleksna. Sicer pa razumem ta amandma LDS-a v tej smeri, da s tem hočejo zagotoviti finančno samostojnost občine. Moram pa reči, da sam sem vedno zelo težko razumel, kaj naj bi pomenila finančna samostojnost občin. To lahko razumem, kaj pomeni, za tiste občine, ki so bogate. Za naše podeželske občine, kjer so plače nizke, pokojnine nizke, nezaposlenost velika, ker nimate nekih industrijskih obratov, ki bi lahko plačevala, ne vem, velika nadomestila za uporabo stavbnih zemljišč itn., pa težko razumem, kaj naj bi to bila finančna samostojnost občin. Težko razumem gospoda Ropa, ki pravi, da je treba povečati samostojne fiskalne vire. S čim jih pa naj mi v naši občini povečamo? Jaz ne vidim, s čim bi jih lahko povečali. Kaj lahko naložimo občanom, kjer je še vedno 25% ljudi neposredno odvisnega od kmetijstva. Vsi pa vemo, koliko kmetijstvo prinaša v bruto družbenem produktu Republike Slovenije. 2%. Kaj jim naj še vzamemo? S čim naj napolnijo občinski proračun? Jaz bi na tem mestu najprej čestital gospodu ministru, da se je lotil tega vprašanja, ki je zelo težko. Resnično je zelo težko to vprašanje. Ta predlog LDS-a, ki pravi, 37% dohodnine. To je zelo v redu. Seveda se strinjam s temi ognjevitimi govori za Ljubljano, za Domžale itn. Vendar ta njihova argumentacija pade takoj, ko recimo povem, da je povprečna bruto plača pri nas v Ormožu 224 tisoč SIT, v Ljubljani pa 341. Ali boste gospod Kumer, lahko počakali, boste dobili besedo? Gostota poseljenosti je majhna. Cest imamo veliko, oddaljeni smo, če hočete, če mi že govorite, kakšna je vrednost stanovanja, vsa naša mladina mora iti na študij v središča, kjer morajo plačati bivanje, kjer morajo plačati tudi to, da so daleč od doma, kjer morajo plačati velike prevozne stroške in ne bom našteval, kaj vse to za sabo potegne. Se pravi v tej razpravi, spoštovane kolegice in kolegi, mi lahko prikazujemo različne situacije, ker živimo v različnih okoljih. Tisti, ki se zjutraj pozimi zbudite, pa imate splužene ceste, pa očiščene pločnike, pa lahko greste v službo sigurno drugače, kot pa tisti po teh naših hribih, ki si morajo to najprej sami narediti zjutraj, da potem lahko odidejo v službo in ki morajo po vsakem neurju najprej popraviti ceste, da lahko po teh cestah potem vozijo. Takšna je situacija. In prihajamo nekateri poslanci tudi iz takšnih sredin. In jaz lahko ta zakon, ki bo, jaz sem prepričan, da veliko bolj pošteno razdelil ta sredstva na raven države in bo potem tudi podeželsko okolje lažje uresničilo tisto, kar vsi od njega pričakujemo. Povsod poslušam: več turizma, več turistov. Kako bomo pa turiste privabili, če cest nimamo? Jaz vas povabim, pa pridite recimo v te naše občine v severovzhodno Slovenijo, pa se bomo peljali po teh krajih, ne vem, saj ni neka velika nadmorska višina, tam do 300 metrov, ampak boste videli, koliko imamo makadama, koliko neurejenih cest in koliko rabimo za to sredstev. In jaz lahko predlog, ki recimo za področje bivše občine Ormož pomeni dobrih 300 milijonov več, samo pozdravim. Pri nas se parcele gradbene, če že so, saj niti nihče dosti ne sprašuje za njih, ampak če že so, če so v lasti občine, se poceni prodajajo. Tu v Ljubljani je to eden od največjih virov. Potem vse druge zadeve, ki jih podjetja in inštitucije in tako naprej prispevajo v proračun mesta Ljubljane. Občina, v kateri jaz živim, od tega čisto nič ne dobi. Edino kar je, ker nimamo delovnih mest, izgubljamo mlade, ki odidejo na študij v Ljubljano in se potem več ne vračajo. Doma puščajo ostarele starše, za katere je potrebno preko domskega varstva in ne vem še na kakšne načine bomo za njih poskrbeli, ker se te zadeve samo kopičijo in ne vidim tudi neke možnosti hitre rešitve tega velikega problema. Razen s tem, da bomo uresničili to, da bo Slovenija resnično postala policentrično enakomerno razvita. Ta zakon vidim v tej smeri in ga na takšen način tudi, kot je pripravljen, podpiram in se nikakor ne morem strinjati s tem amandmajem LDS-a, ker ta pa resnično, če bi bilo to sprejeto, to pa tistim, ki so bogati, daje še več, pri nas v Prlekiji bi uporabili kakšno drugo besedo, jaz je na tem mestu ne bom, ker smo le v državnem zboru, ampak kmečka pamet ve za takšne zadeve tudi kaj drugega povedati. Se pravi, če hočemo obdržati del mladine v teh podeželskih okoljih, če hočemo, da bo Slovenija ostala poseljena, da bo ostala kultivirana, potem je potrebno nek anahronizem v financiranju občin, ki je veljal do sedaj, spremeniti in ta zakon temu sledi. Kakorkoli boste goreče, gospodje poslanci, govorili, Ljubljančani vas bodo z veseljem poslušali, v Domžalah verjetno tudi; tisti, ki pa morajo živeti po Slovenskih goricah, Halozah, Kozjanskem, po celi Sloveniji, tisti pa verjetno malo manj. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Rop.
Najlepša hvala. Mislim, da je zelo dobro, da je gospod Sok govoril pred menoj, saj drugače bi mu dal seveda repliko. Predvsem zaradi tega, ker to, kar je sedaj govoril, izžareva globoko nerazumevanje naših predlogov, naših diskusij in tistega, kar bi želeli doseči. Torej, res globoko obžalujem, da po eni strani trdite, da bi se načeloma strinjali s tistim, kar predlagamo, potem v nadaljevanju pravite, da mi s tem predlogom, kakorkoli, posegamo na področje razvoja manj razvitih občin. Nikakor! To ne drži, to ni naš predlog! Naš predlog ne gre proti financiranju, in to večjemu financiranju manj razvitih občin, tudi občine, v kateri ste vi župan. Tudi ne vseh tistih ostalih občin, za katere ste mi zdaj rekli, da njihovi občani, občanke ne bodo z zadovoljstvom ali pa da bodo razočarani nad predlogom, ki ga mi dajemo. Če bodo verjeli temu, kar ste vi govorili in kar je netočno, potem bodo morda res menili, da jim karkoli takšnega želimo. Torej, to ni res. Tisto, kar vi trdite in ko govorite, da ne razumete finančno samostojnost občin - nikakor ne, pa moram reči, da jaz ne razumem, zlasti zato ne, ker je nedvomno, da potem ko bo ta zakon sprejet, ne bo tudi ena občina več finančno samostojna, če je bilo zdaj nekaj občin finančno samostojnih, večinoma so res tiste občine, ki imajo razvojne potenciale, ki so se pospešeno razvijale, so bile še dodatno motivirane za to, da so odpirale industrijske cone, razvojne cone in tako naprej in pospeševale razvoj. Zdaj boste tudi tem vzeli finančno samostojnost. Tiste občine, o katerih pa vi govorite, pa ne bodo imele nič večje finančne samostojnosti, kot so imele do sedaj. Torej, v tem, kar govorite, ni nobene logike, zlasti pa še to. Mi tukaj ne predlagamo, da se vzame malim občinam in se vrne tisto, kar se Ljubljani jemlje, in to glavnemu mestu Republike Slovenije in urbanemu centru. Mi tega ne trdimo. mi samo pravimo, dajte solidarnost z ostalimi občinami, tako kot je govoril gospod iz SDS, prenesti na celoten proračun, ne jemati glavnemu mestu, ne jemati urbanim centrom, ne jemati iz naslova fiskalne decentralizacije oziroma ne uvajati fiskalne centralizacije, kot je ne pozna nobena evropska država. Vzemite na drugih področjih. V nadaljevanju imamo diskusijo o državnem proračunu, morda - zmanjšajte obseg sredstev, morda - zmanjšajte obseg sredstev za stekleno palačo, za oklepnike, zlasti pa smo vas opozarjali, in to z vidika tega, o čemer ste sedaj govorili, moram reči, da me zelo razočara, da mi bi radi dali bogatim še več, kot imajo. Pa zaboga, gospod Sok, to ste vi naredili pri Zakonu o dohodnini. 35% najbogatejših Slovencev ste dali 30 milijard. Če bi samo tretjino tega tem najbogatejšim pri Zakonu o dohodnini vzeli, bi več kot dovolj sredstev imeli za vse male občine, za vse projekte, o katerih vi govorite. Torej ni res! Vi ste najprej dali bogatim dodatno nagrado, jim znižali davke, jim znižali obremenitve, tiste iz naslova denacionalizacije, sedaj pa jemljete glavnemu mestu, urbanemu centru in ostalim mestom, Ljubljani, zato da dajte tistim, ki res potrebujejo sredstva. Vi jemljete na napačnem koncu in mi vas opozarjamo na to, opozarjamo in rotimo, da to ni pametno. Tudi če skupaj ugotavljamo, da je treba več sredstev zagotoviti majhnim občinam, dajmo vzeti sredstva tam, kjer je to najbolj smiselno in razvojno opravičljivo in seveda pripelje tudi do tega, o čemer je bilo prej govora, do večje solidarnosti. Zato bi rad povedal, ker je to, se mi zdi, temeljni preizkus. Seveda imamo zelo malo upanja v Liberalni demokraciji Slovenije, da bi kdorkoli tukaj prisluhnil našim argumentom, zato napovedujem nov amandma na 8. člen, praktično že pripravljen, mislim, da je tudi vložen, ki bi skupaj s tem, kar ste v koaliciji pripravili, predstavljal celoto in je lakmusov papir, ali resno mislite vi, ko o tem govorite, ko govorite o solidarnosti, ko govorite o razvoju, ko govorite o finančni samostojnosti občin. Mi predlagamo, da se amandma tako dopolni, da bo 8. člen se glasil: "Viri financiranja občin so tudi prihodki iz najmanj 37% dohodnine," s tem nič ne izgubijo tiste občine, ki so manj revne. Škoda, ker me ne poslušate gospod Sok, vas to ne zanima, "ki so v skladu z zakonom prihodek državnega proračuna, in sicer za posamezno proračunsko leto najmanj v višini skupne porabe občin." To seveda z drugimi besedami pomeni, da nihče nič ne bo izgubil, nihče. Vse občine, o katerih ste govorili, bodo dobila sredstva, mestne občine bodo pa ob manjši obseg sredstev, kot bi bile sicer, in skupen obseg sredstev za občine se bo povečal. Torej, če mislite resno in mislite resno z uravnoteženo politiko, ki je naklonjena tako ruralnim okoljem kot tudi urbanim okoljem, kot tudi projektom, ki so pomembni za celotno Slovenijo, potem pa vas seveda rotim in ne morem drugega, kot da vas prosim, da takšen amandma sprejmete. Kajti, potem bo smiseln tudi amandma, ki ste ga pripravili v koaliciji, ki pravi, "kot njihovi lastni viri financiranja". Torej, v drugem odstavku rečete: "Se določijo davki, katerih prihodki se odstopijo občinam v višini iz prejšnjega odstavka kot njihovi lastni viri." Če boste imeli notri varovalko v prvem odstavku, da je najmanj tisto, kar so davki, res lasten vir, potem je konsistenten drugi del, če ne, je pa seveda to res farsa, kar vi predlagate v drugem odstavku. Vi namreč v prvem odstavku rečete čisto nič drugega kot to: V proračunu bomo določili in iz proračuna bomo dali občinam toliko, kot znaša primerna poraba. Res je, da imate zraven še navajanje nekih virov, ki so viri državnega proračuna, kar je popolnoma brez zveze, ob konceptu integralnega proračuna je važno, kaj iz državnega proračuna gre, ne pa, kaj na strani virov prihaja in bistvo fiskalne učinkovitosti je, da ko se govori o izdatkih, ko so govori o izdatkih v državnem proračunu, se primerja politično, ekonomsko in socialno njihovo primerljivost in učinkovitost. In jaz vam danes tukaj govorim, dajte primerjati te izdatke, ne samo majhne pa velike občine! Ni edina vreča, ki jo lahko poberete, vzamete in izpraznite, Ljubljana! Še kaj drugega je. Vzemite tistim, ki jim lahko vzamete, če seveda želite. Če tega ne želite, tega seveda ne boste naredili, in mi lahko govorimo tukaj, kar hočemo. In tisto, kar bi rad na koncu dodal, jaz samo upam, da bo kaj od tega ostalo zapisanega in da si bo kdo kaj zapomnil od tega, kar se danes sprejema, ker posledice bodo jasne in bodo v nekaterih primerih tudi precej težke. Torej, še enkrat, predlagamo amandma, ki se glasi "najmanj 37% dohodnine, in sicer za posamezno proračunsko leto, najmanj v višini skupne porabe", in ob tem smo pripravljeni in bomo z veseljem podprli tudi vaše amandmaje in ta amandma, ki je pred nami. In potem verjamem, da bomo skupaj prišli do Zakona o financiranju občin, ki bo boljši, kot je sedanji. Hvala.
Hvala. Gospod Sok, imate repliko, izvolite.
Hvala lepa. Najprej bi kolegu mag. Ropu rekel, da ga ni strokovnjaka v Sloveniji, ki bi zagovarjal, da je 50% progresivna obdavčitev primerna, razen vas, seveda, ki to zadevo ob vsaki priliki tukaj kot neko lajno ponavljate in vedno govorite o zmanjšanju te dohodnine. Kar se pa tiče vašega predloga o povečanju samostojnih fiskalnih virov, veste, niste se dotaknili tistega mojega glavnega podatka: povprečna bruto plača v Ljubljani je 341.000, pri nas tam dol, nekje daleč stran, pa 224.000. In vi predlagate, da naj se vzame 37% od dohodnine. Ja, saj tega se učijo, ne vem, mislim, da v četrtem razredu osnovne šole se učijo obrestno-obrestnega računa, tako da znajo izračunati, kaj pomeni 37% od 341, pa kaj pomeni 37% od 224. Se pravi, po tem predlogu bi tam, kjer so plače velike, dobili veliko, tam, kjer pa so plače nizke in kjer je tudi nezaposlenost velika in kjer je veliko upokojencev, ki pa dohodnine niti ne plačujejo, tam pa bi dobili na podlagi tega še manj. In ta predlog zakona ravno to deviacijo in to kontradikcijo, v katero vi zahajate - lahko se držite, seveda, za glavo -, odpravlja. In če ob tem še povem, da imamo na 20.000 prebivalcev preko 500 kilometrov lokalnih cest, javnih poti in vsega, kar je treba vzdrževati, potem je lahko razumeti, v kakšnem položaju smo danes ob tem zakonu. In novi predlog prinaša po tem izračunu občinam na področju naše upravne enote več kot 300 milijonov dodatnih sredstev. In teh 300 milijonov, lahko verjamete, bo naloženih v najbolj akuten problem, to pa je izboljšanje cestne infrastrukture. Zato se ne morem strinjati s temi vašimi argumenti, kakorkoli jih boste danes tu obrazlagali, in tega amandmaja, kot ga vi predlagate, nikakor ne morem podpreti. Še enkrat vsa pohvala ministru, da se je upal na takšen način lotiti spremembe financiranja občin, kot se je. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Cvikl.
Današnja razprava je dokaj težka, dokaj zapletena in sam se najprej čudim, da potem ko je Vlada dve leti marsikaj delala, bomo najbolj pomembne ukrepe te vlade sprejemali danes oziroma jutri zjutraj ob pol dveh zjutraj, ko bomo potrjevali amandmaje k temu aktu in pa seveda proračun 2007. Zakaj je to pomembno? To je pomembno zato, ker imam občutek, kot da smo v nekih izrednih razmerah, ko moramo na vrat na nos na izredni seji spreminjati najbolj pomemben zakon, ki se tiče dveh milijonov državljanov Republike Slovenije. Do sedaj je bilo zelo jasno, od prihodkov od dohodnine si je država vzela 65%, 35% pa so dobile občine. In občine, kjer so bili dohodki nižji, ker je bila struktura takšna, da je bilo več bodisi upokojencev bodisi več mladih, so zato dobivale finančno izravnavo. In občine so bile stimulirane, da z dodatnimi viri, lastnimi, povečujejo obseg lastnih virov. Pravilno je bilo, da v vseh letih do sedaj ni prišlo do negativnih poračunov finančne izravnave, to je posebna zgodba, o kateri ne bi razpravljal, vendar situacija bo pa sedaj naslednja. Poglejmo si dve občini: Ljubljano in Grosuplje. Grosuplje se je v zadnjih 10 letih trudilo, da bi nezazidana stavbna zemljišča spremenilo v zazidana stavbna zemljišča, zato da bi se v Grosuplje preselili ljudje z višjo dohodnino. In zato je Grosuplje začelo pridobivati 35% dohodnine teh ljudi, 65% pa je šlo v državni proračun. Sedaj bo pa situacija drugačna: država bo vzela vse, Grosuplju bo pa dala toliko, kot se bo njej zdelo, in razliko Ivančni Gorici ali pa kateri drugi občini, ki se pač ne trudi toliko, da bi delala na lastnem razvoju. To je destimulativno za občine. In zato pravim, da je ta sistem na glavo postavljena balkanizacija oziroma način financiranja v prejšnji državi. Mi smo popolnoma centralizirali odločanje o tem, koliko in kakšen naj bo razvoj v posamezni občini. Reči, da naj bo na posameznika v občinah, ki so si različne, različna glavarina, o tem bodo tudi drugi govorili, je pa sploh sporen. S predlogom zakona, s tem da ne sprejmete amandmaja glede na razpravo vladajoče koalicije, kot jo slišim, se postavlja pa še eno zelo veliko vprašanje. Čestitam gospodu ministru za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, da se je odpovedal svoji funkciji; odpovedal se je funkciji ministra, ki skrbi za lokalno samoupravo, ker je s tem, kar je predlagal, vse svoje nadležnosti in vse svoje pristojnosti prenesel na ministra za finance. Minister za finance bo z zakonom o izvrševanju proračuna vsako leto določil, koliko bo denarja namenjeno za občine. In če kdo misli, da lahko še razmišljamo o dolgoročnem ali pa srednjeročnem razvoju posamezne občine, ko niso jasno zagotovljeni viri, ker je verjetno ustavno sporno, potem se moramo vprašati, ali v Sloveniji sploh še imamo lokalno samoupravo. Ja, imamo jo, lokalno samoupravo brez realnih virov, destimuliranje razvoja posameznih občin in podrejanje vsake občine centralistični odločitvi ne ministra za lokalno samoupravo, ministra za finance, odvisnosti od situacije v državnem proračunu je daleč od uveljavljanja samostojnosti države. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod minister. Izvolite.
Hvala za besedo. Vseeno bi poskušal nekatere stvari v repliki pojasniti, ki so se sedaj pojavile v tej razpravi. Najprej to, da je predlagani zakon v celoti usklajen v skladu z Evropsko listino o lokalni samoupravi na tem segmentu. Lahko tudi gremo po posameznih področjih, kar zadeva financiranje lokalne samouprave in to dodatno utemeljimo, kar pomeni, da je potem tudi v skladu z Ustavo, ker je evropska listina bila ratificirana v Državnem zboru. Kar zadeva osnovni načrt zakona; to je pomembno tudi za razpravo k temu členu, gredo v dve smeri. Na eni strani, še enkrat poudarjam, gre za večjo enakomernost financiranja, kar pomeni, da so vgrajeni elementi solidarnosti in ne nazadnje tudi elementi enakomernejšega razvoja, policentričnega razvoja. In če se prav spomnim, pred volitvami, če bi pogledali programe posameznih strank, sem prepričan, da imajo vse stranke zapisano to kot eno osnovnih načel in sedaj je tukaj na mizi konkreten zakon, ki te stvari udejanja. In zato sem prepričan, da bodo lahko predstavniki vseh strank ta zakon tudi podprli. In na drugi strani gre v večjo samostojnost izvajanja nalog na nivoju občin, iz več razlogov. Iz prvega dela, kjer govorimo o večji enakomernosti financiranja, pomeni, da občinam zagotovimo ta sredstva. Ta sredstva so občinam zagotovljena tudi skozi odstopljeno dohodnino. Namreč, z novim Zakonom o financiranju občin je določeno, da so vir financiranja občin tudi davki, ki pripadajo državi, torej dohodnina in drugi davki in je s tem zagotovljena bistveno večja stabilnost financiranja, zato ker tudi dohodnina lahko in pozitivne ali pa negativne učinke. Občine bodo tako tudi na podlagi novega zakona o financiranju občin še vedno prejemnice dohodnine, ki jim jo bo odstopila država, le da bo določena v absolutnem letnem znesku za vsako posamezno občino in ne več povprečno v višini 35%. To pa drži. V smislu bolj enakomernega financiranja nalog iz tega področja. Ob tem je potrebno poudariti, da bo skupni znesek dohodnine, ki bo odstopljen občinam, znatno višji od sedanjih 35%, tudi višji od trenutno predlaganih 37% in v tem trenutku mislim, da je nekje na, okrog 50% odstopljene dohodnine. Večja avtonomija na tem delu - s tem so pokrite naloge, kar pa pomeni, da imajo posamezne občine možnost bistveno bolj racionalnega menedžiranja znotraj tega okvira in jim v tem smislu potem tudi iz tega naslova ostane več sredstev za izvajanje lastnih nalog. Govorim samo v tem delu. In v drugem delu so tisti davki, ki so odstopljeni občinam, pa popolnoma samostojno namenjeni občinam, da lahko s temi dajatvami - ne samo davki, ampak tudi z ostalimi dajatvami - izvajajo lastno politiko. Je to seveda v bistveno boljši poziciji, kot je bilo v preteklem obdobju, ko je večina občin bila na izravnavi in ko so v primerni porabi bili praktično vsi viri, tudi takse, tudi nadomestilo stavbnega zemljišča, in je pravzaprav država v celoti kontrolirala te davčne vire. Tako je v tej smeri bistveno bistveno večji napredek vsekakor tudi narejen. Zdaj, kar zadeve kriterije, ki so bili uporabljeni, mi smo seveda tudi v povezavi s stroko. Ta zakon je bil narejen v tesni povezavi s stroko, ki pokriva to področje, in smo seveda te elemente velikokrat preverili s stroko. V celoti se strinjajo, da so usmeritve, seveda, tudi stroka se strinja, da so usmeritve prave. Namreč, kriterije smo poskušali držati znotraj teh omejenih kriterijev in s tem upoštevati raznolikost posameznih občin. V trenutku, ko gremo kriterije širiti, gremo v smer zagotovljene porabe in v tem smislu iz tega dela seveda zmanjšujemo avtonomijo odločanja o posameznih prihodkih in tudi racionalnost menedžiranja, upravljanja sredstev znotraj občin. Jaz sem prepričan, da to gre v tej smeri in vsi pravi župani, vsa prava vodstva občin gredo v tej smeri, da se poskušajo čim bolj racionalno obnašati, ker potem za te naloge namenjajo pač tisti del sredstev, ki so, in enostavno znotraj tega dela več sredstev za neke lastne in tudi razvojen investicijske naloge, če hočete, čeprav v izračunu povprečnine za to obdobje investicije niso bile zajete v analizo in upoštevanj pri višini povprečnine in so izven tega dela. Seveda je potrebno čitati zakon v celoti, ne drži tisto, kar je bilo rečeno, kar se tiče kriterijev. Seveda, kriteriji prinesejo ene številke, vendar je treba čitati še naprej, tudi 14. člen, kjer imamo tako imenovani indeks raznolikosti občin, ki pa nazaj dodatno prinaša urbanim sredinam zaradi tega, ker je v bistveno večji meri upoštevano število prebivalcev, in to zdaj na posamezno občino. Ne tako kot je prej, kot je bilo pavšalno za mestne občine toliko, za tiste z upravnimi enotami toliko in za ostale enotno. Ta indeks gre praktično od občine do občine in pravzaprav v tem smislu vračanja je treba v celoti gledati ta zakon. Ne morete čitati in vzeti iz konteksta samo enega člena. In tudi, kar zadeva primerjave z drugimi državami, je treba te stvari v celoti gledati. In še mogoče, kar zadeva te številke držijo, moram tudi zelo jasno povedati, da praktično iz tega naslova dobijo vse občine dodatna sredstva, ki so bila tudi zagotovljena s proračunom, ne samo iz naslova prerazporeditev, niti približno ne. Ves čas v tem obdobju, kar je ta vlada, seveda smo zagotavljali dodatna sredstva za občine in tudi iz rebalansa 2007 so dodatna sredstva, ne samo iz naslova dela, ki pomeni znižanje sredstev zaradi pač uveljavljanja dohodninske zakonodaje. In zdaj samo še mogoče dva stavka, če se ustavim pri tako imenovanih urbanosti tega zakona. Jaz se s tem seveda ne morem strinjati, ker če bi pristali na to dikcijo, potem bi lahko rekli, da sta v Sloveniji samo ena občina ali dve občini urbani, vse ostale pa niso, zato ker tudi ostalim mestnim občinam v sistemu bolj enakomernega financiranja, in tudi po mojem bolj pravičnega, vse mestne občine ne pridobivajo dodatna sredstva - od Maribora, mislim, da milijardo 600, Celje tam 700 in vse ostale, Murska Sobota, Koper in tudi vse ostale. Zdaj vseh številk nimam v tem trenutku, lahko jih pa preberemo, je pa res, da so to ocenjene vrednosti in končne bodo znane potem, ko bo to leto preteklo, ko bodo popolnoma znani deleži iz dohodnine. In tudi ne moremo nikakor pristati na to, da ta zakon sam po sebi stimulira nastajanje občin. Jaz to zavračam zato, ker so rešitve enotne, upoštevajo enotne kriterije in kdor bi temeljito pogledal analizo, bi videl, da tudi urbana središča v bistvu iz samih kriterijev pridobivajo lahko dodatna sredstva. Je treba res temeljito te stvari pregledati, ker mi smo se, kar se tiče kriterijev, tudi s tem zelo pazljivo ukvarjali in potem je rešitev takšna, ki je iz tega prišla. In zdaj še kar zadeva samo glavno mesto. Jaz se absolutno zavedam in je potrebno dati glavnemu mesto težo glavnega mesta, kar pa ni bilo narejeno v preteklem obdobju. Bil je sprejet pred dvema letoma zakon, ki ni bil uveljavljen, ki te stvari pokriva in ta zakon je potrebno uveljaviti. V tem delu se iz investicijskega naslova, kot se želi prikazati, ne jemlje ne Ljubljani pa nobenemu delu ničesar, zaradi tega, ker ta sredstva niso namenjena prioritetno investicijam, ampak so namenjena nalogam iz področja, ki jih morajo občine izvajati in te naloge so primerljive, ne glede na to, kje naši ljudje živijo: ali v Ljubljani, če hočete, ali na vrhu Haloz, Pohorja, Goričkega in tudi na drugi strani, recimo, blizu Triglava. Primerljive so. In seveda so kriteriji enotni in so uporabni. Strinjam se, kar pomeni Ljubljano, pomeni ta sistem zakonodaje vnos večje transparentnosti, zato ker bomo lahko zelo jasno postavili: ta del so tekoče naloge iz naslova lokalne samouprave, ta del so investicije, razvojne investicije znotraj samega mesta in ta del je tisti del, ki ga mora imeti Ljubljana kot glavno mesto in je treba zadeve uveljaviti skozi Zakon o glavnem mestu. Seveda so številne možnosti odprte v prihodnjem obdobju, kar zadeva realizacije investicij. Jaz samo upam, da bodo občine, vključno z Ljubljano, tudi pripravile konkretne projekte, tudi če se pogovarjamo, recimo, o koriščenju evropskih sredstev. In še mogoče preden zaključim, kar zadeva vprašanj, ki se ves čas pojavljajo, češ da bodo - tudi ta prejšnja ideja, da smo odstopili lokalno samoupravo Ministrstvu za finance; ne nismo odstopili Ministrstvu za finance, lokalno samoupravo smo postavili na pravo mesto, ker smo s tem zakonom pripeljali v fazo pogajanj občine skozi obe združenji in bodo pri vsakokratnem sprejemanju zakona občine aktivno sodelovale tako pri pripravi povprečnine kot tudi vseh drugih zadev, ki sledijo iz tega naslova. Ministrstva so pa za posamezna področja, podobno kot smo že v naši službi naredili za tisti delež posebnih razvojnih programov, dolžna pripraviti ustrezne pravilnike, ki bodo zajeti tudi skozi spremljajočo zakonodajo ob sprejemanju proračuna, in pomeni, da se bo na tem področju uveljavljala bistveno večja transparentnost, kot je do zdaj bila, ker ni bilo teh pravilnikov in so res lahko ministrstva suvereno delila sredstva, kar zadeva same investicije. Vendar je nesmiselno v ta zakon za posamezna področja zapisati točno določene deleže zaradi tega, kot je bila do zdaj rešitev, ker mora imeti posamezno ministrstvo avtonomijo na svojem področju in mora skozi to avtonomijo upoštevati neke specifike, da lahko vodi politiko na tem področju. In ne nazadnje je to tudi tesno povezano s koriščenjem evropskih sredstev, ki jih bo bistveno več v prihodnje, štirikrat več, in so prvenstveno namenjena razvojnim investicijam. In tam so seveda kriteriji tudi popolnoma drugačni. Še enkrat bi ponovil, da v tem smislu sem prepričan, da ta zakon stvari pelje naprej. Ta predlog pa pomeni, recimo, vračanje nazaj v prejšnjo situacijo, kjer so se razlike med najbolj razvitimi središči in ostalo Slovenijo povečevale. In to je težava, ki je v tem trenutku prisotna, kar zadeva vprašanje, recimo, Ljubljane. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Besedo ima gospod Jazbec.
Hvala lepa. Spoštovani! Če hočemo priti do dveh amandmajev k 8. členu, je treba, na žalost, povedati še kaj drugega pred viri financiranja. Ko poslušam današnjo razpravo, bi rekel nekako takole, da se mi zdi - ravno tako je bilo tudi na seji matičnega delovnega telesa -, kot da sedimo v dveh prostorih, v enem minister skupaj s koalicijo in v drugem opozicija, ki vztraja pri stvareh, ki v zakonu dejansko niso zapisane. Dosedanji Zakon o financiranju občin, za katerega trdim, da je bil polomija, in s katerim se je večina slovenskih občin ukvarjala preteklih 8 let, je dajal popolno avtonomijo v zadnjem letu samo 17 oziroma 19 občinam v Sloveniji. Novi zakon bo izenačil vse občine v Sloveniji. Farsa, da zakon jemlje mestu Ljubljana, pa nima utemeljitve. Tudi to nima utemeljitve, ko se poskuša slovenski javnosti dopovedati, da se z novim Zakonom o financiranju občin jemlje denar vsem urbanim naseljem. Maribor pridobiva, Celje pridobiva in še nekatere druge velike mestne občine pridobivajo. Ljubljana žal izgublja, to pa pomeni, da bodo prebivalci Maribora, Ljubljane, Celja in tudi tistih neurbanih delov Slovenije končno izenačeni pri financiranju. Danes je bilo veliko povedanega tudi o tako imenovanem delu, kjer bo država financirala posamezne projekte v 100%, razen prometnega davka oziroma DDV, in ta poteza, ki je zapisana v zakonu, je nekako označena kot koruptivna. Povedati pa je treba nekaj. Vsa ta leta oziroma teh zadnjih 8 let po zdaj veljavnem Zakonu o financiranju občin je obstajala za financiranje občin klavzula kalkulativna ocena prihodkov občin. Ta pa je omogočala dosedanjim finančnim ministrom, da so lahko po mili volji, tudi politično, precenili, koliko mora katera občina teh sredstev mora izbrati. In to, če bi bil kdo pripravljen narediti analizo, bi lahko ugotovil, da se je v preteklosti delalo tako. Ker se pa je v preteklosti delalo tako, se danes sumi in že potika sedanjem finančnem ministru in vsem bodočim, da bodo delali po vzoru, kot je bil v preteklih vladah in v preteklih letih. Zato sam amandmaja poslanskega kluba LDS k 8. členu ne bom podprl, podprl pa bom seveda amandma poslanskih skupin koalicije: SDS-a, Nove Slovenije, DeSUS-a in Slovenske ljudske stranke. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rezman.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bom samo o teh dveh amandmajih govoril, ki sta k temu 8. členu priložena. V preteklosti smo govorili o dobrih plateh pa tudi o nekaterih slabostih, ki jih zakon prinaša, jaz mislim, da je prav, da se teh slabosti vsaj tistih, ki so najbolj dramatične, še enkrat spomnimo in da poskušamo kaj narediti, da bi bil zakon še ugodnejši, še boljši, kajti sedaj je zakon ugoden na daljši rok, za nekatere občine pa prinaša šoke že v naslednjem letu, torej čez dober mesec ali dva. Tisto, kar bi rad povedal v smislu obeh amandmajev, je prvič to, da amandma, ki smo ga mi sopodpisali, seveda nič ne spremeni v zvezi z avtonomijo in finančno samostojnostjo občin in da amandma, ki ga predlaga LDS, jaz osebno najpoprej, sicer pa tudi naša poslanska skupina, predlagamo v ponovni razmislek, sodimo, da je smotrno biti naklonjen temu amandmaju, ker nekatere stvari popravlja, nikomur pa ne jemlje tega, kar mu zakon sicer dobrega prinese. Za nas je pomembno, da je ta odnos do tega amandmaja pravzaprav odnos do antišok amandmaja oziroma pomeni antišok amandma. Tisti, ki so v preteklosti računali, podpisovali pogodbe, ki so načrtovali razvojne programe, ne da bi vedeli, kaj se jim bo od 1. januarja 2007 zgodilo, so seveda v stresni situaciji, saj tega ni mogoče rešiti z nekimi posebnimi dodatnimi viri, ki bi jih lahko zagotovili kar tako čez noč. Seveda je tudi to res, da o tem, kaj pomeni avtonomija, zelo različno razmišljamo. Moje stališče je, da avtonomija posamičnih občin zagotovo ni odvisna od količine sredstev, ampak je odvisna od tega, ali in kako lahko odločamo, vplivamo na proračune, na vire in na odhodkovno plat. Tega nam sedaj v tem trenutku ta zakon, žal, ne ponuja. Na daljši rok ja, s tem da bomo dobili resnično samostojni vir čez nekaj let z nadomestili za uporabo stavbnega zemljišča in da se bodo tisti nekateri davčni prihodki postopkoma povečevali v tem smislu, da bodo ostajali občinam in ne bodo preneseni v državni proračun in potem zopet odstopljanje državne vire. Vidite, da se že zaradi same terminologije zaradi tehnologije, kako se bodo občine financirale, mnogi zapletamo zavoljo tega, ker je zakon tak, da zapleta, namesto da bi poenostavljal, namesto da bi dal na eni strani res avtonomijo in da bi na drugi strani pomagal tistim, ki avtonomije finančne in siceršnje sami ne morejo zagotoviti. Jaz mislim, da smo v preteklih razpravah z vsaj tremi amandmaji ta antišok skušali uveljaviti. Žal so bili na matičnem delovnem telesu in na Odboru za finance vsi amandmaji zavrnjeni in ta, ki je sedaj predlagan, pač nekoliko popravlja tisto, kar je bilo doslej zamujeno. Prepričan sem, da s tem amandmajem, če ga bomo podprli - in mi ga bomo, poslanska skupina DeSUS ga bo podprla - nič ne izgubljajo tisti, ki pridobivajo s predlogom zakona, in da lajšamo težave, ki jih predlog zakona nalaga nekaterim drugim občinam, da jih ne naštevam po imenu, ker so bile že večkrat naštete. Sicer pa je treba reči, da o avtonomiji govori zakon sam po sebi in govori o tem, da je pač ni. Govori o tem, da vse podzakonske predpise, vse kriterije, vse pravilnike in vse ostalo, kar je pač odločujoče, sprejema ministrstvo ali Vlada "post festum". Danes si tega ne znamo izračunati, kaj bo to prineslo, ker to še ni sprejeto. In to pač ne vpliva na povečanja naše avtonomije. Zakon nam prinaša, večini občin, več denarja, vendar nekaterim drugim pomeni tudi primanjkljaje in seveda ne pomeni povečevanja samostojnosti, suverenosti občin, kar pa je ena izmed ambicij predloga zakona. Če že bo tak zakon sprejet, se bomo morali vsaj navaditi na to, pa ne več trditi, da se je povečala avtonomija, ampak da imamo nekaj več denarja ob manjši avtonomiji. Bomo pa vsako leto odvisni od tega, kako se bodo Vlada, ali posamični ministri, ali Državni zbor, ko bo sprejemal ZIPRO, odločal o naklonjenosti do posamičnih občin v Sloveniji.
Hvala. Besedo ima gospod Mikolič.
Hvala za besedo. V poslanski skupini Nove Slovenije predlaganega amandmaja LDS-a ne bomo podprli. Pa bi kar uvodoma povedal, da pravzaprav ta predlagani amandma, če bi to sprejeli, potem predlagani zakon oziroma sistem, kako je ta zakon sedaj nastavljen, dobesedno porušimo. Vrnemo se tja, kjer smo bili, potem ko ostane spet osnova tisto, kar je v obstoječem zakonu. Jaz sicer razumem nekatere, da imajo željo, da spet procentualno definiramo višino dohodnine, ki naj bi se iztekla v občinski proračun. Vem tudi, da je to predvsem želja oziroma kdo bi pri tem spet največ pridobil. Sedaj, kdor je delal analizo obstoječega in novega zakona, to tudi zelo dobro pozna. 17 občin ali 18, 19, točno ne vem, tiste občine, ki so se samofinancirale, bi s tem zakonom pravzaprav prišle spet v tisto finančno stanje, če tako lahko rečem, v kakršnem so bile do sedaj oziroma bi tako rekel, izpustil bom sedaj Ljubljano, ostale bi s tem amandmajem spet ogromno pridobile; tudi tisto, kar je poslanec Rop predlagal še dodatno zraven, da pa do primerne porabe, to je popolnoma - jaz ne vem, katera občina je samo za 35%, razen Ljubljane, presegla primerno porabo, najbrž ni, ampak to je dobesedno isto, če dodamo zraven "do primerne porabe". To pomeni po eni strani - res da bi te občine nekako, kar se tiče razvoja ali pa gospodarskega razvoja, če tako rečem, imele velike možnosti oziroma bi stimulativno lahko delovale na razvoj, kar pomeni, da bi še veliko več dodatnih sredstev lahko pridobile, ampak po drugi strani bi naprej peljali to, kar mislim, da je prej kolega Štebe oziroma še marsikdo rekel, nič več, jaz pa ne bom rekel solidarnosti, ampak jaz pravim: ta zakon bolj pravično deli sredstva po celotni Sloveniji 210-im občinam oziroma ima osnove v skladnem regionalnem razvoju. Moram povedati, da bo potrebno v teh tako imenovanih urbanih središčih oziroma občinah bolj razmišljati - kar do sedaj ni bilo potrebno, glede na to, da so se nekatere občine dobesedno kopičile v denarju - o virih, kot je, recimo, na primer nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča, tudi ta vir je do sedaj bil delno izven primerne porabe, saj vemo, da je bila kalkulativna ocena. Tudi novi zakon določen procent teh virov vsebuje kot lastne vire, izven primerne porabe. In kaj se je dogajalo do sedaj? Da podeželske občine oziroma občine na nerazvitih območjih, če smo hoteli nekako vsaj finančno določene projekte peljati oziroma naloge izvrševati, smo na tem segmentu precej obremenjevali občane, pobirali smo nadomestilo po celotni občini. Če pogledamo stopnjo obremenitve za vse dosedanje občine, zanimivo bi bilo to analizo pogledati, bi ugotavljali naslednje - kako nekatere občine, predvsem pa mestna občina Ljubljana, bi danes vprašal, koliko se je tega nadomestila pobralo. Mi pa, na žalost, smo že tako revno prebivalstvo še bolj obremenjevali. Bi rekel, ta zakon je pa stimulativen za te občine, da se bodo tudi tega področja lotile oziroma pred nami je tak davek na premoženje, ki bo prav gotovo, bi rekel, enakomerno ali enakovredno vplival na obremenitev vseh Slovenk in Slovencev, ne tako, da bomo tam, kjer se že srečujemo z velikimi problemi, imeli na tem področju velike obremenitve za občane, tam, kjer pa je dovolj denarja, bo pač tudi občan, tako je bilo do sedaj, dal manj. Nikakor ne morem razumeti - mislim, da je bilo velikokrat rečeno - glede finančne avtonomije. Ampak prej je nekdo izjavil, da ni finančne avtonomije s tega vidika, da občine sedaj po tem zakonu ne bodo odhodke ali pa razvojne projekte avtonomno planirale. Ne vem, kje to piše. Občine bodo s temi sredstvi samostojno razpolagale, tako kot do sedaj, oziroma v integralnem proračunu, za katere projekte bodo sredstva namenile, razen tistega, kar je po zakonu določeno, kar so obvezne naloge oziroma ki jih občine morajo izvrševati na področju predšolske vzgoje, osnovnošolskega izobraževanja in tako dalje, da ne bi našteval vseh teh področij. Glavarina oziroma vsako leto posebej bo ta Vlada oziroma država določala, koliko bo finančnih sredstev namenjenih za občine. Ja, ne vem, tudi do sedaj je bila glavarina v ZIPRO določena, tudi vsako leto posebej. Zelo dobro se spomnim, da je leta 2002, ko smo imeli inflacijo, ne vem koliko nad 10% oziroma najbrž je bila dvomestna številka, ko je glavarina bila povečana par procentov; oziroma, bi rekel, realno so bila finančna sredstva v letu 2001 napram 2002, ko je porast življenjskih stroškov bil zelo velik, je pravzaprav realno glavarina padala. Padala je do leta 2004 oziroma prvič se je zgodilo v letu 2005, ko je ta nova vlada povečala obseg sredstev oziroma glavarino za občine za 10%, in v letu 2006 za 4,5 ter v letu 2007 4,5. Tako da ne razumem niti naslednjega amandmaja - sicer bom razpravljal kasneje - k 14. členu, ki govori, glede na izračune, da pa nekatere občine, menda je 20 naštetih, zelo skrbijo planirane investicije. Ja, pa če bo sedaj - ne 4,5 za leto 2007 določena občina oziroma vse te občine, ki so tam naštete, dobile veliko več zraven kot 4,5% - ja, potem ne vem, ali špekulirate, da bi se naj te občine tem sredstvom odpovedale ali [[...]]Ne razumem najbolje, ker ni argumentirano obrazložitev napisana; pa to je naslednji amandma. Sam bi nekako zaključil s tem, kot sem začel, da nekatere občine so dobesedno ali pa se je lahko navzven prikrivalo kapitalske prihodke. Ne, dobro, saj v zaključnem računu verjetno je to vse jasno videno itd., in ko mi govorimo danes oziroma ste govorili o revnih, urbano urejenih mestnih občinah itd., veste, mi moramo gledati integralni proračun. Koliko možnosti oziroma koliko finančnih sredstev so pa ravno na tem segmentu pridobile, pa še bodo v prihodnje pridobivale občine, od prodaje nepremičnin itd, kar ni možno v ostalih neurbanih občinah v Republiki Sloveniji. Jaz si res želim, da bi zaživel skladen regionalni razvoj v Sloveniji in tudi sam moram pohvaliti, tako kot je poslanski kolega Sok pred menoj, Ministrstvo za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, da so pa res na tem področju, na tem segmentu nekaj naredili. In vidimo tudi boljšo prihodnost za tista območja v Sloveniji, katera pač, moram povedati, v preteklosti jih nismo videli. Mi smo sprejeli Zakon o skladnem regionalnem razvoju mena leta 1998 ali 1999, kjer smo jasno napisali v zakonu, da bomo za skladen regionalni razvoj namenili, mislim da, 1, 1,5% bruto družbenega proizvoda. Ja, kaj smo oziroma ste naredili tisti, ki ste bili na oblasti. Ministrstvo za ekonomske odnose in razvoj in ministra ste odstranili, tako da ni bilo potrebno zakona izvajati. Jaz ta amandma, ki nekako pojasnjuje, kaj so potem lastni viri, to kar predlagajo poslanci oziroma poslanske skupine koalicije, Nova Slovenija ni tukaj podpisana, ampak mislim, da v Novi Sloveniji bomo to podprli - če pač hoče nekdo, da mu je bolj jasno, kdor pa noče tega razumeti, pa tako ne bo razumel, kaj je odstopljeni vir s strani države, s katerim razpolaga občina. Ali je lastni vir ali ni lastni vir? Naj mi nekdo pove, ali je ta 35% dohodnine bil lastni vir? Tako je bila definicija, ampak kljub temu vem, da se je to na skupnem račun iztekalo, ker se je razdelilo; toliko državi, toliko občini. Jaz si sedaj za prihodnje ne predstavljam nič drugače, kot, da bo pa to za določeno občino 35, ali 30, ali pa do 50, kolikor bo maksimalno na osnovi izračuna primerne porabe pripadalo občinam, da bo v končni fazi izpolnjen kriterij ali višina finančnih sredstev, katera po konkretnem izračunu primerne porabe pripada občini. Zdaj nekateri imate pa grozne težave glede tega, kaj je odstopljeni vir, kaj je lastni vir, kaj je avtonomija občine in tako dalje, kot da bo v prihodnje vedno vsako leto posebej, tako kot je bilo rečeno, ministrstvo ali država na osnovi priljubljenosti - ne vem s kom, z županom - posebej delilo finančna sredstva. Jaz tega v tem zakonu ne vidim. Tako bomo tudi ta amandma, ki ga predlaga koalicija, bomo podprli. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Gantar.
Jaz sem bil omenjen.
Niste bili omenjeni, razprava je tekla o vsebini. Gospod Rop, prosim, če se potem prijavite v naslednjem krogu v razpravo, saj bo še dovolj časa. Prosim, gospod Gantar.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bom podprl ta prenovljeni amandma LDS-a in bi rad kratko, v nekaj točkah navedel nekaj temeljih nesporazumov, ki jih imamo koalicija in minister in tisti, ki zagovarjamo ta amandma, ki je samo delno popravilo škode, ki je sicer že tu v tem samem zakonu. Najprej okoli solidarnosti je bilo že rečeno. Naš amandma ne gre v smeri zmanjševanja solidarnosti in ne jemljemo manjšim občinam in tudi je treba reči, da predlagamo, da je vsak proračun in vsako takšno financiranje, jasno, vedno način regionalne in lokalne redistribucije javnih oziroma državnih virov. Seveda pa je treba vedeti, kaj je solidarnost in kaj je solidarnost v navednicah. Jaz bi vas rad spomnil, da smo imeli sistem pomoči manj razvitih v bivši državi, ki je deloval ravno obratno, namreč lokalne oblasti je stimuliral k temu, da so začele uveljavljati, izvajati strategije, s katerimi so pazile, da niso presegle tistih mej, ki bi jih uvrstil iz manj razvitih v bolj razvite, to je tako imenovana kosovska strategija, ki smo jo nekateri, ki smo te stvari proučevali, dobro poznali. In ta sistem pelje točno v to smer, še bolj, kot je peljal prejšnji, prejšnji ni bil dober oziroma sedanji, ta je pa še slabši prav zaradi sistema, kako so obračunane te glavarine in to je glavni problem. Danes je problem, s katerim se srečujemo v lokalnih okoljih zanimiv, ne da lokalna okolja želijo imeti industrijo, delovna mesta, čedalje več je lokalnih okoljih, ki želijo preprečiti ali odbiti določena delovna mesta in določeno industrijo. In to je danes večji problem. Celo vrsto podjetij, podjetnikov komaj da najde še kakšno lokacijo kje, ne pa, da bi prišli do nje! In to je zgodba, ki jo ta zakon še bolj stimulira, ker pač ne veže finančne uspešnosti občine na lastne vire oziroma jo veže še manj, kot jo je že dosedanji zakon. Zato nas zgodbe o razlikah v povprečnih plačah ne bodo rešile. Seveda je razlika v povprečni plači med Ormožem in Ljubljano zgovoren indikator stopnje razvoja, ampak zaradi tega načina financiranja ta stopnja razvoja ne bo manjša, ker ta ne bo povečala povprečne plače, ker ta sistem ne bo peljal k temu, da bi pritegovali visoko kvalitetna delovna mesta in tako naprej. Zato je to pogovor gluhih. In še enkrat poudarjam, gre za antiurbano politiko. Gre za zavestno sistematično zmanjševanje vloge in pomena večjih mest. In tu imamo mi precej problemov. Probleme imamo v razumevanju, kaj je to policentrizem, na katerega vsi prisegamo. Policentrizem ni slučajno nediskriminatorno razprševanje virov in pristojnosti po terenu, policentrizem, tako kot je bil zasnovan, temelji na razvojni, funkcijski regionalni vlogi 13 mest, kot je bilo nekoč definirano, v Sloveniji. In ta razvojna vloga teh 13 mest, ki prevzemajo to razvojno funkcijo tudi za podeželje, je danes močno okrnjena; okrnjena je bila že leta 1974, ampak ne bomo hodili predaleč v zgodovino. Tako da sploh ni res, kar trdite, da je to policentrizem. Ne, to je povsem bolj ali manj naključno, odvisno od politične volje države, ki bo določala višino glavarine, razporejanje teh virov po slovenskem prostoru ter zmanjševanje aktivne vloge občin, ker jim še bolj kot sedanji zakon zmanjšuje pristojnost pri virih. In s tem zakonom se sanira posledice sicer napačne lokalne razvojne politike, ki je šla in bo šla verjetno še naprej v ustanavljanje večjega števila manjših občin. Poseben primer je mesto Ljubljana, seveda tudi Maribor in mogoče agromeracija [[?]] obalnih mest. Te urbane agromeracije imajo povsem druge probleme, tako po značaju kot po rangu. In suburbanizacija celo še krepi njihove probleme, kar zadeva finančno samostojnost. Ljubljana bo glede na svojo prostorsko zasnovo umrla, če ne bo radikalno rešila problema transporta, mestnega prevoza. Ampak tega ne bo mogla rešiti, ker je vklenjena v sistem, ki ji zbija iniciativo in ji zmanjšuje vlogo. In ta zakon dejansko sproža krizo večjih mest. Ne bom šel v navajanje v literaturi večkrat opisane logike krize večjih mest, vendar povem samo to, da kot ljubljanski poslanec, tokrat pa kot ljubljanski poslanec, bom naredil vse, da ta zakon ne bo prišel v veljavo, da bo ta zakon "padel" tudi na Ustavnem sodišču. In res je to, kot je bilo rečeno, kolega Štebe, kako v Kaliforniji bežijo iz mestnih središč. Jaz bi ga res prosil, da naj ne govori o stvareh, ki jih ne pozna dobro. Jaz mu pokažem sliko gibanja prebivalstva od leta 1991 do leta 2001, oba popisa, pa boste videli, da se poleg robnih območij, kjer ni koridorja avtocest, praznijo tri velika mesta: Ljubljana, Maribor in Celje. In Maribor še najbolj, Celje tudi in Ljubljana. In da se dogaja suburbanizacija in da je prav to eden izmed velikih problemov Ljubljane. Mesta v Kaliforniji, ker imajo lastne vire od dejavnosti, tekmujejo za delovna mesta, intelektualne, kreativne poklice in tako naprej in ustvarjajo pogoje, da bi jih čim več prišlo tja. Ta mesta pri nas nimajo nobene ekonomske, okoljske in kakršnekoli iniciative ali pobude, da bi to delale. Zakaj bi jaz vlekel v svojo občino industrijo, če mi glavarina poravna vse nujne in druge stroške? In to se dogaja pri nas. S takim sistemom smo mi razvezali občine velike in majhne odgovornosti še bolj kot z dosedanjim sistemom, ki tudi ni bil dober, namesto da bi šli v smer, da solidarnost postavimo kot solidarnost tam, kjer je res potrebna in potrebna je marsikje v Sloveniji zelo močno, in rekli občinam: tu imate vire, naredite iz teh virov iz svoje občine to, kar znate in ste sposobne, potem bi imeli tudi boljši razvoj. In potem bi imeli tudi regionalne razlike, ampak bi jih lahko pripisali bolj ali manj uspešnim strategijam lokalnih, mestnih, občinskih in regionalnih voditeljev za to, kdo bo zmagal v tekmi za delovna mesta, kvalitetno dodano vrednost in tako naprej. Tega ta zakon ne omogoča. Ta zakon gre stran od tega, še bolj kot sedanji zakon, in zato to za vse nas ni dobro. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Zalokar Oražem.
Hvala lepa. Da se ponovno vrnemo k amandmajem, ki jih imamo na mizi. Mi smo naš amandma še nekoliko dopolnili in mislim, da je sedaj še boljši, kot je bil prej. Vsekakor pa glede na razpravo, ki jo imamo, še enkrat poudarjam, da s sprejetjem tega amandmaja se ne ruši koncepta tega zakona, kajti samo to bi se zgodilo, da bi tistim občinam, ki bi z novim sistemom morale in izgubile sredstva, ohranili obstoječe stanje. Tistim, ki pa pridobivajo, pa vse, kar jim ta način, nov izračun, nova formula prinaša, tudi vse to ohranimo. Ker ste veliko govorili o solidarnosti, jaz se čudim, poslanke in poslanci kolegi, ki ste pravzaprav včasih več v Ljubljani kot pa v svojih rojstnih oziroma občinah svojega stalnega bivališča, da vendarle sem zgrožena nad tem, kako z enim prikritim veseljem, ali pa celo ne s prikritim, ampak z odkritim veseljem in s kakšno naslado uživate nad tem, da ste pripravili in našli zakon in formulo in način in sistem in to tudi zapakirali v novelo tega zakona, s katerim bo Ljubljana izgubila 8 milijard in pol. Jaz sem že na odboru rekla, da je včasih že prav nestimulativno govoriti in zagovarjati Ljubljano, ker to, vsaj v tem krogu tega parlamenta, pravzaprav nikoli ni sprejeto pozitivno. Ljubljana je osovražena, Ljubljana je, bom rekla, zaradi tega, ker je naše glavno mesto, precej na ta način hendikepirana in nikoli ali pa zelo redko se najde kdo v parlamentu, danes se je kolega Gantar, ki reče jaz, sem pa poslanec iz Ljubljane. Vsi drugi so s srcem za svoja mesta in kraje, za Ljubljano redko kdaj kdo tako zagovarja stvari. In tokrat se še toliko bolj vidi, da je pravzaprav ta Državni zbor izrazito tudi v tem smislu protiurbano nastrojen, kajti s tem amandmajem bi samo ohranili stanje, ki je. Jaz sem prepričana, da vsi, ki ste sedaj veliko časa v Ljubljani, veste, da Ljubljana potrebuje investicijska sredstva, da potrebuje to, da bomo vsi mi ponosni na svojo prestolnico, kajti jutri bomo morali morda kje čez mejo biti na to ponosni, če že ne bomo mogli biti na ta nesrečen krvodajalski znak, s katerim naj bi se pač sedaj "kitili". Jaz upam, da bom lahko vsaj na glavno mesto. Še v zvezi z nadomestilom bi hotela povedati to, da nikakor ni res, da v urbanih okoljih nadomestila ne uporabljajo. Jaz poznam študijo, bila je narejena pred leti in ravno obratno je res. Bistveno več nadomestila in v bistveno večjih zneskih ga pobirajo v urbanih okoljih, še več. Ko je bila takrat študija narejena, je bilo kar 44 slovenskih občin in med njimi nobene iz urbanega okolja, ki nadomestila ni imela, 44 ga takrat sploh ni uvajalo, ga ni imelo, in to striktno tista okolja, ki so vsa sredstva preko izravnave prejela od države in so seveda, v kolikor bi nadomestilo kot davčni vir svojim občanom in občankam predpisale, bi toliko manj sredstev dobili s strani države. Zato pač jasno računica je pokazala, da se ga ne da uvesti, in takrat je potem Ministrstvo za finance začelo določati zneske v nekih kvotah, ki naj bi jih po posameznih okoljih morali obvezno, celo predpisano na ta način pobrati, kajti mnogi so znali ugotoviti, da v tej stari formuli ta pomanjkljivost obstaja. Dejstva, številke in analize govorijo popolnoma nasprotno, kot je bilo danes tukaj predstavljano, in ni "fer" in ni korektno, da se želi prikazati, kako strašno so obremenjeni ljudje na podeželju, v mestih je pa vse lepo in prav. Jaz osebno, sociološko trdim, da danes je veliko manj prijetno, veliko manj kvalitetno življenje v mestnih okoljih, verjemite, veliko manj, zato se ljudje sedaj, v teh zadnjih letih izseljujejo iz mest na obrobja, še bolj pa, bom rekla, s prostočasnimi aktivnostmi ali pa z vikendi ven bežijo iz mest. Govoriti danes, da je v mestu vse lepo in prav, ni res, problemi so tudi v mestih veliki, če se jih seveda želi videti. In v tem smislu se mi zdi zares katastrofa, da na tak način urbana okolja, še enkrat pravim, jaz v tisto formulo in nobeden, ki je karkoli v teh dneh računal, ne verjamem, bomo videli, kaj bomo dobili v letu 2007 v občinah. Nam se številke ne izidejo, ne pokrijejo. Ali bo to res tistih 23 milijard in kje nam bo nekaj prej vzeto, da bo potem to dano, kar se je dalo ugotoviti? Mislim, da bo kar potrebno počakati na številke in bom zelo vesela, če te stvari stojijo in bo res dodatno 23 milijard, kot se želi prikazati, razdeljeno drugim slovenskim občinam, razen seveda tem štirim: Ljubljani, Trzinu, Šempetru, Vrtojbi in Logu-Dragomeru. Seveda še o razvoju dva stavka. Lahko asfaltirate ceste do zadnje hiše na najbolj oddaljenem kraju, lahko imamo pločnike, rože na vseh mostovih, lahko imamo javno razsvetljavo, pa verjemite, da ni rečeno, da bo v takem kraju tudi razvoj in razvojni napredek. Lepše bo, bolj prijetno bo, razvoja pa ne bo. Razvoj, gospod Sok, ni v metru asfalta, ni v pločniku, razvoj je v drugih zadevah. In če bi razvoj bil v tem, potem še enkrat trdim, ker kot sem se v zadnjem času vozila po Prekmurju, je zelo lepo asfaltirano, ampak razvojno pa se ni zgodilo v Prekmurju pravzaprav nič. Čeprav imajo zdaj veliko več asfalta kot pred 10-imi leti, veliko več pločnikov, veliko več rož na mostovih, ampak razvoj in razvojni potencial se pa ni dvignil. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod minister.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Najprej bi seveda še enkrat poudaril to, da številke, ki so izračunane, držijo in številke so tudi objavljene. Jaz bi že res rad vedel, v čem ne držijo, ker sicer ne moremo tega niti komentirati, in so objavljene številke. To je pod eno. Kar zadeva seveda samih številk, ko je zakon bil napisan, potem številke pa same po sebi pokažejo situacijo v Sloveniji in številke kažejo na to in to je ta zadrega, ki jo danes imamo, da imamo izrazito, izrazito neenkomerno porazdelitev finančnih virov. In tudi ko se pogovarjamo o urbanih območjih, seveda gre zakon v tej smeri, da se večja stopnja solidarnosti znotraj obveznega dela nalog tudi v tem delu uveljavlja. Kar pomeni, da vse mestne občine pridobivajo, ampak ne na račun Ljubljane, ampak tudi na račun zagotovljenih dodatnih virov, dodatnih sredstev skozi rebalans proračuna. Sicer v drugem delu, ko se pogovarjamo v tem trenutku o stavbnem zemljišču, ki bi ga naj v prihodnje seveda nadomestil tudi novi davek na nepremičnine, pa se ravno urbanim območjem odpirajo bistveno večje možnosti. To je popolnoma jasno, da bo znotraj urbanih območij, možno je že v tem trenutku, to se pa strinjam in to tudi verjetno drži, pobira več sredstev iz tega naslova, ki ga bodo pa občine izključno, suvereno namenile za lasten razvoj v tem delu. Vendar to ni edini vir razvojnih sredstev, ki ga bodo imele občine na voljo. Je pa res, to se pa strinjam lahko z vami, da je za nadaljnji napredek na področju policentričnega razvoja potrebno ustaviti pokrajine in kjer bodo ta regionalna središča tudi dobila iz tega naslova dodatne možnosti. Samo da ilustriram. sicer z indeksom razvojne ogroženosti, zakaj imamo takšno situacijo v Sloveniji. V Sloveniji, če pogledamo indeks razvojne ogroženosti in se seveda tudi reflektira skozi financiranje občin, ker so pravzaprav občine edini nosilci regionalnega razvoja, saj nimamo pokrajin še v tem trenutku. Indeks razvojne ogroženosti na nivoju enajstih statističnih regij, torej brez osrednje slovenske regije, je v razmerju 1:2. V trenutku, ko pa priključimo k tem enajstim statističnim regijam še eno statistično regijo, to je osrednjo Slovenijo, pa ta indeks poskoči za 10-krat in seveda govori popolnoma jasno o neenakomernem razvoju in se te stvari potem še enkrat ponavljajo, reflektirajo tudi skozi ta zakon. In nekatere stvari, ki pa tangirajo Ljubljano kot glavno mesto - in se absolutno strinjam in podpiram to, da dimenzijo glavnega mesta mora glavno mesto dobiti -, je pa potrebno uveljaviti skozi Zakon o glavnem mestu. Ljubljana že ima v tem trenutku poseben zakon, Zakon o lokalni samoupravi, ni zakon za glavno mesto, ampak je Zakon o financiranju občin in velja za celotno Slovenijo. Je pa res, to pa bi tudi pritegnil, seveda ni mogoče rešiti skozi ta zakon problematike transporta. Nujno je potrebno v bistvu ustanoviti pokrajine, pritegniti vso okolje, kar zadeva Ljubljano s tega naslova, in tudi skozi druge možnosti, ki so povezane z investicijskimi transferji, investicijskimi viri reševati tudi ta problem v povezavi širšega okolja.
Hvala. K repliki se je javil gospod Sok.
Hvala lepa. Jaz bi se kolegici Zalokar Oražem rad zahvalil, da me je podučila, da ni razvoj samo v asfaltu. To vem tudi sam, ker sem prepričan, da se do športne dvorane da priti tudi po makadamu. Tako da v tem ni problem, težko pa se greste razvoj turizma, če nimate cest, če morate najprej zaprositi gasilsko društvo, da požaga vse veje, da se potem lahko nekdo z avtobusom pripelje na neko turistično kmetijo. Ob tem seveda je težko iz tega narediti neko perspektivno turistično ponudbo in mi se danes, gospa nekdanja domžalska županja, ukvarjamo s temi problemi. S temi problemi, ki so osnova, pri tem je treba začeti. Ko bomo to naredili, potem bomo pa lahko to nadgradili. Sedaj vam pa še to povem, da sigurno so najboljši zaslužki in najhitreje se kapital obrača v bankah, potem v trgovinah; v kmetijstvu, ki pa sodi na podeželje, tam pa najpočasneje. In zato nam, ker nimamo delovnih mest, nam mladi odhajajo, zapuščajo doma ostarele starše in če bomo dobili skozi ta zakon nekaj več sredstev, potem sem prepričan, da bodo ta sredstva naložena v hitrejši gospodarski razvoj na podeželju. To pa potem verjetno bo razvoj, a ne!
Hvala. Besedo ima gospod Marinič.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Po mojem globokem prepričanju ni mogoče realno ocenjevati sedanjosti, če ne upoštevamo vsaj delček preteklosti pri obravnavi tega amandmaja k 8. členu k Zakonu o financiranju občin. Jaz bi na tem mestu resnično izrazil pohvalo ministru dr. Žagarju, ki je s svojo ekipo z oziroma na to, da je vendarle izhajal iz preteklosti, ko je imel dovolj izkušenj, kako živijo in kako so financirane občine, kjer je uvidel nujno potrebo vsaj za neko začasno rešitev, dokler ne pridemo do obravnave in ustanovitve pokrajin v Republiki Sloveniji. Ustava Republike Slovenije v 142. členu jasno piše, kar nekajkrat je bilo to danes omenjeno in sicer dohodki občine: "Občina se financira iz lastnih virov. Občinam, ki zaradi slabše gospodarske razvitosti ne morejo v celoti zagotoviti opravljanja svojih nalog, država v skladu z zakonsko določenimi načeli in merili zagotovi dodatna sredstva." To določa 142. člen Ustave Republike Slovenije. Ob tem se mi postavlja vprašanje, kaj je s tem narobe oziroma kaj kršimo, kaj krši Zakon o financiranju občin prav v tem kontekstu 142. člena Ustave Republike Slovenije. Ali ni do danes že nekajkrat bilo izpostavljeno vprašanje prav skladnega regionalnega razvoja v Republiki Sloveniji. Minister Žagar je lepo pojasnil, da ne gre samo za nekaj občin, ampak je primerljiva rešitev enakomerna, enakopravna v primerjavi, če gledamo od vzhoda do zahoda, od severa do juga, celotno Slovenijo in vse občine. Danes govorimo o lastnih virih, o lastnih prihodkih občine. Kako naj ima tista obubožana občina tam nekje v hribovitih Halozah, pa ne gre samo za eno občino, gre za vrsto občin, ki se danes, na pragu tretjega tisočletja ukvarjajo z napeljavo javnega vodovoda, kaj šele, da bi govorili o tem, da je urejena cestna in ostala osnovna infrastruktura. V občinah Majšperk, Žetale, Videm danes gradijo občine javni vodovod, medtem ko je haloška občina Podlehnik z najemom kredita v preteklosti to že storila. In kako lahko danes govorimo o večjem številu zaposlenih v neki občini in s tem seveda večji prihodek, lastni vir prihodka občine, če so ljudje dobesedno se izselili, ker ni bila podana osnova za to, da bi ljudje v tem hribovitem delu še normalno živeli. Danes pozabiti na to, da je v preteklosti - in to je tudi na odboru, ko smo obravnavali predlagane amandmaje, jasno bilo povedano -, mislim, da je minister Žagar povedal, da se je zgodilo tako daleč, da je mestna občina Ljubljana imela na razpolago denar, a ga ni porabila, nekatere občine pa so razvojno zaostajale. Jaz pravim, s tem predlogom Zakona o financiranju občin, v tem členu, v tem amandmaju, ki ga predlaga koalicija, te stvari popravljamo. Prepričan sem, da bomo v skladu z vsemi utemeljitvami, z vsem tem, kar dejansko prinaša, da bi ta amandma danes izglasovali in dali možnost, da se bo vsaj do tistega drugega nivoja lokalne samouprave, da se bodo stvari vsaj delno sanirale, ker po teh predvidenih izračunih, v kolikor sem uspel pregledati, vsaj tiste občine, ki so v nekem smislu najbolj razvojno zaostale, resnično dobivajo in je tudi tukaj potreben delček solidarnosti v tem smislu. Jaz se strinjam s tistimi, ki ugotavljate, da bi osnovna prometna infrastruktura glede javnega prevoza v mestnih občinah morala biti narejena, bom rekel, zaostaja v nekem smislu, a to ni stvar tega zakona, to so drugi področni zakoni, ki bi morali to urejati. Seveda je pa tudi tukaj, ko govorimo o javnem prevozu v mestnih občinah, problematika, ki se je bomo slej ko prej morali lotiti in čim prej nekaj konkretnega sprejeti na tem področju. Skratka, menim, da gre za napredek v tem smislu, da je potrebno amandma k 8. členu koalicije podpreti in s tem prižgati zeleno luč za nadaljnje postopke, da se bodo tiste občine v Republiki Sloveniji, ki so v preteklosti zaostale na osnovnem infrastrukturnem delu, vsaj malo opomogle, da bodo s tem uveljavile tisto načelo, ko govorimo, da je vsak najraje doma, seveda če ima v tistem domačem okolju osnove za preživetje. In še enkrat, dovolite mi, da zaključim s temi besedami. Tisti v mestnih ravninskih delih, kjer imajo osnovno infrastrukturo, imajo tudi javni vodovod in tisti, ki se rodijo na ravninskem delu, že je samo po sebi umevno, da imajo pitno vodo, medtem ko v nekaterih haloških občinah javni vodovod napeljujemo šele danes, na pragu tretjega tisočletja. S temi popravami, s temi spremembami Zakona o financiranju občin je kanček upanja dan tudi v tem smislu napredka. Hvala.
Hvala. Zaključili smo drugi krog. Odpiram prijavo za tretji krog. Prijava teče. Gospod Slavinec, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Bom poskušal čim bolj na kratko glede na omejen čas. Vsekakor se strinjam s tem, da je treba poskrbeti tudi za solidarnost; še toliko bolj, saj prihajam iz območij, kjer je to še toliko bolj izpostavljeno. Vendar pri tem ne bi želel, da to zgleda kot neka miloščina in pomoč območjem, ki so manj razvita, ampak zmeraj izpostavljam in poudarjam, da se mora celotna Slovenija zavedati, da je toliko močnejša, kolikor hitreje se razvijajo vsi njeni deli, in tudi ta del katerega imam sedaj v mislih, torej Pomurje, iz katerega prihajam, in druga manj razvita območja. Na kakšen način bomo prišli do te solidarnosti, je pa ključnega pomena. In nikakor ne smemo pristajati na to, da se bo denar delil na osnovi določene politične opcije in razmerij med politično opcijo na državni ravni in tudi na regionalni ravni, in bo v pristojnosti posameznih ministrov; v mislih imam seveda sredstva za investicije. Regijska središča, opozarjam, so različnih vrst, so tudi v manj razvitih okoljih regijska središča in zaradi tega je še toliko pomembneje, da tem regijskim središčem zagotovimo, da ne bodo izgubljala. Lahko sem zelo konkreten: Mestna občina Murska Sobota bo na osnovi korekcijskega faktorja izgubila 198 milijonov, pridobila bo 204 milijone - razlika je 6 milijonov tolarjev pri preko 3-milijardnem proračunu, torej nič omembe vredno, na račun - česa? - na račun tega, da pa neka druga okolja izgubljajo veliko, veliko več. Nikoli tudi ne bi pristajal na amandmaje, ki bi tistim, ki potrebujejo, jemali. Vsekakor pa podpiram ta amandma, ki ne jemlje majhnim, ampak zagotavlja, da tudi regijska središča, o katerih govorim, in podobna dobijo ustrezna sredstva in bodo lahko na račun tega zagotovila hitrejši razvoj. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Mikolič.
Hvala še enkrat za besedo. No, rekel bi, da tudi državni proračun, ki ga bomo sprejemali, rebalans za leto 2007 oziroma proračun za leto 2008, ima neke okvire. In to, kar ta amandma predlaga, pomeni - vsaj tako so tudi predlagatelji razlagali - ne, nikomur nič ne jemljemo, ampak nekaterim dajemo zraven. Teh sredstev v proračunu za leti 2007 in 2008 ni, zato, kot sem že prej omenil, tudi tega amandmaja ne bom podprl, poleg vseh ostalih argumentov, ki sem jih prej navedel. Bi pa rad še to pojasnil. Ko sem govoril o nadomestilu za uporabo stavbnega zemljišča, vsekakor nisem imel v mislih urbanih naselij ali središč samo mestnih občin ali pa tistih večjih nemestnih. Sam prihajam iz občine, ki ima 3.200 prebivalcev, ki ima tudi svoje urbano središče. In poleg tega, kot sem prej omenil, da pobiramo nadomestilo po celotni občini, smo največ tega nadomestila pobrali ravno v urbanem središču. Vendar se danes sprašujem, koliko smo od posameznega gospodinjstva v občinski proračun pobrali denarja mi, koliko pa recimo v Kranju, Jesenicah, Izoli ali pa konec koncev v Ljubljani. Vem, da je stopnja obremenitve bila zelo različna. Nekdo si je lahko privoščil, ker to pač vsako leto sprejema občinski svet, da je točko za nadomestilo pač določil v tolikšni višini, kolikor je potreboval denarja. In o tem sem prej govoril, kako nekaterim občinam, ki so imele ogromno finančnih sredstev, ni bilo treba s tega vidika obremenjevati občank in občanov. Da ne govorim o drugi, še večji problematiki, da nekatere podeželske občine imamo zelo dobro urejeno evidenco, kar nekatere - tudi celo mestne ne, na tem področju. In marsikatero gospodinjstvo sploh ni bilo obremenjeno z nadomestilom za uporabo stavbnega zemljišča, tudi v urbanem delu naselja. O tem sem govoril v prejšnji razpravi, zato sem želel to še enkrat pojasniti. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Kovačič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice, kolegi! Nisem imel namena se vključiti v današnjo razpravo, vendar pa so me nekatere razprave le vzpodbudile, da sem se odločil, da povem tudi nekaj svojih pogledov. Današnja razprava nekaterih opozicijskih poslancev, moram reči, je pokazala, da se ne morejo otresti zavajajočim in demagoškim trditvam, ki z realnim stanjem nimajo zveze. Neverjetno je, da tako nekritično do svojih besed in s takšno lahkotnostjo govorijo o tem, da zakon mestni občini Ljubljana jemlje toliko in toliko denarja in zato Ljubljana ne bo mogla zadovoljevati pričakovanja prebivalcev in bo prav zaradi tega zaostala v svojem razvoju. Moram reči, da je takšno govorjenje daleč od resnice in pomeni demagoško floskulo. Tudi sam kot mestni svetnik Mestne občine Ljubljana si želim, da bi se Ljubljana kot glavno mesto naše države razvijala, da bi držali vsaj korak z nekaterimi drugimi slovenskimi mesti, če že ne, da bi tukaj prednjačili. Ne pa, da že leta in leta zaostaja za njimi in ne le, da stagnira v svojem razvoju, pač pa celo nazaduje. In vse to se je dogajalo v času, ko je veljal dosedanji zakon in bi po mnenju sedanjih kritikov moralo biti vse v najlepšem redu, pa ni bilo; kot vidite, Ljubljana je kljub po vašem mnenju ustreznem zakonu, ustrezni zakonodaji praktično kolapsirala. In to je bil tudi glavni razlog, da je prišlo v Ljubljani na zadnjih volitvah do zamenjave dosedanje županje in do radikalne spremembe moči v mestnem svetu. Volivci so izrazili praktično plebiscitarno nezaupnico dosedanji ljubljanski politični oblasti, ki je Ljubljano pripeljala v tako brezizhoden položaj, rešitev pa so potem poiskali v človeku in njegovi kandidatni listi, ki je prihajala izven dosedanjega kroga političnih strank znotraj mestnega sveta. Na ta način so bile posredno kaznovane tudi stranke, ki sicer niso imele nobenega vpliva na odločanje, pač pa so bile le sestavni del mestnega sveta in so na nepravilnosti lahko le opozarjale in samo brez upanja na uspeh ponujale boljše rešitve. Ne vem, kako lahko nekateri govorijo, da ta predlagani proračun Ljubljani nekaj jemlje, ko pa o Ljubljani vemo, da ima Ljubljana že leta in leta ob koncu vsakega proračunskega leta ogromno neporabljenega proračunskega denarja. In ta znesek neporabljenega proračunskega denarja je bistveno višji, kot naj bi bilo, kot v opoziciji zatrjujejo, zmanjšanje tega denarja za Ljubljano po predlaganem zakonu. Torej bistveno več neporabljenega denarja, kot naj bi bilo to zmanjšanje. Dejansko stanje, ki je na tem področju, že nekaj let enako kaže na ogromno, ogromno neporabljenega proračunskega denarja vsako leto. Torej, če bi k temu neporabljenemu denarju prišteli še domnevni primanjkljaj na podlagi sedaj obravnavanega zakona, bi bilo neporabljenega denarja še toliko več. Ali naj bi to mi podpirali? Optimalno za vsako občino bi bilo, da bi vsako leto razpolagala s toliko denarja, kot ga za svoj razvoj in svojo namembnost tudi potrebuje. In temu cilju se predlagani zakon, po mojem prepričanju, tudi približuje. Zato ne razumem vseh tistih, ki vidite le to, da zakon glavnemu mestu nekaj jemlje, ne vidite pa tega, da Ljubljana že ves čas ne more porabiti svojega proračuna; in znesek tega neporabljenega proračuna je precej višji, kot je to domnevno zmanjšanje. Pa še nekaj je pomembno. Ljubljana doslej nikoli in še nikoli ni koristila evropskih sredstev za pomembne projekte, čeprav za to obstajajo vse zakonite možnosti tako na podlagi naših kot tudi evropskih predpisov. Če bi Ljubljana posvečala temu potrebno pozornost, bi tudi iz tega naslova lahko pridobila spet bistveno več kot so domnevno zmanjšana sredstva na podlagi tega zakona. Vendar pa ne glede na to, kar govorim, ne zanikam možnosti, da bo v Ljubljani prišlo do pozitivnih premikov in bo novi župan s svojo mestno upravo in večino v mestnem svetu delal tisto, kar od njega meščani pričakujejo in zaradi česar so ga tudi izvolili. Celo sam si resnično želim to, da bi do tega prišlo, in verjamem, da je to mogoče, čeprav moram reči, da sem kljub temu do tega skeptičen. Pri tem se bo lahko proračunski denar v nasprotju z dosedanjo prakso tudi učinkovito uporabil učinkovito za potreben razvoj in za potrebne razvojne potrebe. Če bo dejansko radikalno, torej če bo novo izvoljeni župan dejansko radikalno spremenil dosedanjo prakso in sestavil sposobno in učinkovito novo vodilno ekipo v mestni upravi, bo lahko prišlo tudi do tega, da ne bo več, tako kot doslej, ostal proračunski denar neporabljen. V tem primeru bom verjel, da bo poiskal in uveljavil tudi potrebne evropske finančne vire, ki bodo pokrile potrebne razvojne investicije. In če bo potem program proračunske porabe, ki bo tudi uresničljiv, presegel celo tako povečano realizacijo, so potem na voljo, kot je bilo tudi že omenjeno danes v razpravi, tudi druga določila tega zakona in tudi druga določila drugih zakonov, ki bodo to omogočila. Poleg tega je pa tu še Zakon o glavnem mestu, ki omogoča in napeljuje k razvojnemu sodelovanju med Ljubljano in državo. To pa pomeni, da bosta obe strani zaradi izpolnjevanja lastnih interesov prisiljeni sodelovati in za potrebne projekte podpisati tudi ustrezne sporazume ali pa pismo o nameri, na podlagi katerih se bosta potem dogovorili o finančni realizaciji takšnih projektov. Torej, nobenega razloga ni, da bi se strahovi, ki jih zaradi tega zakona rišete nekateri in predstavljate ljudem, tudi uresničili. Poleg tega smo pa že nekako navajeni vaših stalnih negativnih napovedi ob obravnavanih finančnih ali davčnih predpisih, ki se doslej še nikoli niso uresničile, te napovedi namreč, celo nasprotno. Namesto vaših negativističnih napovedi so se vedno pokazali pozitivni učinki in zato je tudi današnje stanje na gospodarskem in finančnem področju izredno ugodno in to kažejo tudi vsi makroekonomski kazalci v naši državi in zato tudi verjamem, da bo tudi tokrat temu tako in bodo vaše napovedi tudi tokrat postavljene na laž. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Terčon. Se odpoveduje. Gospod Štebe.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz sem hotel povedati samo še to v zvezi z 8. členom, ki je povezan z 14., 13. in tudi s predhodno določbo. Najprej, glede na znižano obdavčitev državljanov, se pravi dohodnino, da vztrajanje na absolutnem znesku procenta iz dohodnine pomeni absolutno manjši znesek, ki bi ga natančno pridobile občine, tudi če je to 37%. Jaz verjamem izračunom, ki jih je navedel minister, da naj bi se po korekciji, ki je predvidena v 14. členu, izračun glavarine na osnovi primerne porabe ta znesek v absolutnem smislu občinam približeval do 50% iz tako manjših prihodkov in dohodnine. Rad bi pa povedal to, če govorimo o solidarnosti, pa pozabimo na enakomeren regionalni razvoj ali pa znotraj posameznih regij ali pokrajin, če hočete razvoj tudi izven samih strogih centrov, da solidarnost pomeni to, da nekdo odstopi nekaj od svojih prihodkov, ne da vztraja na pozicijah, ampak da del teh prihodkov odstopi za namen financiranja te solidarnosti. Še to kolegu Gantarju. V Kaliforniji se dogaja trend, da se gospodarstvo seli za svojimi zaposlenimi. Zaposleni gredo živeti v prijetnejša okolja izven centrov mest, ki žal zaradi trendov, ki jih poznamo tudi v Ljubljani in nekaterih drugih mestih, predvsem pa v Ljubljani, ko mestna središča propadejo in jih oživljajo samo turisti, predvsem poslovno propadejo s storitvenimi dejavnosti, da se potem tudi ljudje selijo iz teh manj kvalitetnih okolij na obrobja in prihajajo v mesto samo še na kulturne in druge prireditve. In je ta trend tudi v Sloveniji treba zamenjati, ni pa to stvar tega zakona. Zakon o financiranju občin je zelo majhno prerazporejanje denarja v tej obliki, kot je predlagano, in pravzaprav občinam sedaj na fleksibilen način zagotavlja primerne zneske iz dohodnine njenih občank in občanov. Če ti izračuni držijo in če je stroka za tem, potem nikakor ne bi podprl tako spremenjenega in ponovno spremenjenega amandmaja Liberalne demokracije Slovenije v tem smislu, da obdržimo star sistem. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Veber.
Hvala za besedo. Glede amandmaja k 8. členu treh poslanskih skupin bi želel natančnejše pojasnilo, kaj se pravzaprav dogaja s pristojbino za vzdrževanje gozdnih cest. Gre za pristojbino, ki je sicer po dosedanjem zakonu upoštevana kot lastni vir znotraj primerne porabe, pri tem novem zakonu, predvidevam, da bo to verjetno odstopljeni vir. Zato bi želel pojasnilo, kakšen status ta pristojbina ima. Kajti če gledamo besedilo tega amandmaja, govori o tem, da ti odstopljeni viri postanejo lastni viri financiranja, kar pomeni, da pravzaprav občina potem lahko sama razporeja ta sredstva. In mislim, da bo zelo nerodno, če bomo namenske vire, kot je pristojbina za vzdrževanje gozdnih cest, opredelili kot vire, ki jih lahko potem prosto razporejaš. Bi želel pojasnilo, kaj se sicer dogaja s to pristojbino v tem novem zakonu in kakšna je povezava pravzaprav tudi s tem amandmajem. Hvala.
Hvala. Želi minister takoj odgovoriti ali kasneje? V redu. Besedo ima gospod Rop.
Najlepša hvala. Ker imam relativno zelo malo časa, še enkrat, ne glede na to, da je očitno, da je zanimanje poslank in poslancev zelo majhno za ta zakon, ne glede na to, da me izjemno preseneča, da poslanci, ki so bili izvoljeni v Ljubljani, danes sploh tu niso prisotni. Danes mnogi v številnih strankah podpirajo dejstvo, da se bo z Ljubljano zgodilo to, kar se bo - zmanjšala se bodo sredstva za 8 milijard. Rad bi samo opozoril [[opozorilni znak za konec]] , finančna izravnava se ne izplačuje za občine, v katerih je približno 800 tisoč državljank in državljanov Republike Slovenije. Vsem tem se sedaj jemlje [[...]] [[Izklop mikrofona!]]
Hvala. Besedo ima gospod Prevc.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani minister s sodelavci, spoštovani kolegi! Tega amandmaja ne morem podpreti pravzaprav iz preprostega razloga, ker se mi zdi, da ta amandma podira tisti koncept, ki ga novi Predlog zakona o financiranju občin želi uveljaviti. Nenazadnje, če bi podprli ta amandma, sem prepričan, da potem ciljev, ki naj bi jih s tem zakonom dosegli, ne bi mogli uresničiti. Dejstvo je - in to se mi pravzaprav pri tem novem zakonu zdi najpomembnejše -, da ta predlog novega Zakona o financiranju občin odpravlja tista velika nesorazmerja med lastnimi prihodki na prebivalca občine. To se mi zdi bistvenega pomena. Ne nazadnje tudi tisti, ki temu zakonu nasprotujete, ugotavljate, da je nov Zakon o financiranju občin potreben. In jaz sem prepričan, da je gospod minister s svojimi sodelavci vendarle pripravil Predlog zakona o financiranju občin, ki odpravlja, na vsak način odpravlja ta velika nesorazmerja, o katerih sem prej govoril, in jaz mislim, da moramo ta zakon samo pozdraviti. Kajti, moramo vedeti, da glede na različno razvitost občin, mi vemo, da so naše občine zelo različno razvite s svojo specifiko in ne nazadnje tudi oddaljenost od centrov povzroča neenakomerno razdelitev prihodkov od dohodnine. Jaz mislim, da tudi zaradi tega ne moremo govoriti o tem, da so bile naše občine do sedaj prav posebej razvojno naravnane. Prepričan pa sem, da ta novi zakon prinaša tudi neko stimulativno razvojno naravnanost teh občin. Poglejte, zakon vsekakor zagotavlja večjo finančno samostojnost in večjo finančno avtonomijo, v to sem še vedno prepričan kljub temu, da na matičnem delovnem telesu in ne nazadnje tudi danes nasprotniki tega zakona govorijo nasprotno. Zdi se mi povsem logično, da več finančnih sredstev omogoča v vsakem primeru večjo samostojnost, večjo avtonomijo, manjšo odvisnost od kreditov in tako dalje. Še nekaj se mi zdi pomembno pri tem zakonu. Ta zakon bistveno bolj upošteva specifičnosti in posebnosti posameznih občin. Na osnovi tega zakona je res, da štiri občine od 210, med katerimi je tudi glavno mesto, izgubijo določena finančna sredstva. Prepričan sem bil, da se bo glavnina razprave sukala okrog tega. Nismo se pa vprašali, ali so bila sredstva, ki jih je dobilo glavno mesto Ljubljana in ki jih dejansko zdaj izgublja, prej pravično razdeljena. Prepričan sem, da niso bila, glede na to, kar sem slišal celo od mestnih svetnikov, da denar na računu Ljubljane ostaja neporabljen, nisem tega slišal danes prvič, to v teh dneh sem slišal že večkrat. Zato se ne strinjam z očitki, da se gremo antiurbano politiko. Poglejte, nimamo samo urbano naselje Ljubljano, imamo še precej drugih urbanih naselij, ki pa tudi na osnovi tega zakona dobijo dodatna sredstva, to se pravi gre za Maribor, Celje, Kranj, da ne omenjam tudi drugih mest. Ko govorimo o Ljubljani tako, kot je bilo že povedano, slišali smo tudi informacije, da Zakon o glavnem mestu, ki naj bi konkretno preciziral cel kup nalog, ki naj bi jih po prepričanju nekaterih morali vključiti v ta zakon, da ta zakon pravzaprav je sprejet, pa na žalost nekako ne zaživi. Jaz še enkrat poudarjam, da je pravzaprav ta amandma zelo pomemben, ampak ta amandma je pravzaprav tisti, ki podira koncept tega zakona, zato tega amandmaja ne morem podpreti. Še enkrat, čestitke ministru in sodelavcem, ki so ugriznili, končno ugriznili v to kislo jabolko in pravzaprav pripravili zakon, za katerega ne trdim, da je optimalen, prepričan pa sem, da je vsekakor boljši in vsekakor finančna sredstva porazdeli bistveno bolj enakomerno po Sloveniji in bistveno bolj pripomore k decentralizacije naše države, kot pa je bil to prejšnji zakon. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Kumer. Izvolite.
Hvala lepa. Minilo je več kot 3 ure oziroma nekaj manj kot 3 ure in v tej 3-urni diskusiji je bilo veliko namenjeno Ljubljani. Pred par minutami smo imeli priložnost slišati diskusijo, neke vrste političnega stavkokaza, ki ga je koalicija najela za diskusijo v Ljubljani, gre za oblastnika, ki 16 let sedi na magistratu in seveda danes ve povedati marsikaj. Še leto in pol nazaj je kritiziral županjo mesta Ljubljane glede izgube, danes diskutira o viških. Zato še enkrat, tako kot sem že pri prejšnji obravnavi kot poslanec iz Ljubljane, bom še enkrat povedal, če bi imela koalicija voljo, potem bi sprejela tudi moj amandma, ki sem ga dal, začasni amandma, dokler ne bi uredili izvedbe Zakona o mestu Ljubljana in nobenemu ne bi nič odvzemali. Še enkrat trdim, Ljubljana ob teh prihodkih nima viškov, nima nekih ekstra viškov, ki jih je treba odvzeti in nekomu drugemu dati. Naše izhodišče v vseh diskusijah do sedaj, o Zakonu o financiranju občin je bilo, da imajo občine v globalu integralni proračun premajhen za financiranje vseh obveznosti, ki izhajajo iz Zakona o lokalni samoupravi, in da je treba to povečati. S tem zakonom pa smo mi seveda šli na varianto prerazporejanja teh sredstev. Zato v primeru Ljubljane, ki se ji s predlaganim zakonom jemljejo sredstva, 4 ali 8 milijard, je težko govoriti še enkrat o presežkih, kot se do sedaj uporablja vedno ta argument. Gre preprosto za legalno cesijo. Bom uporabil še ostrejši izraz, za legalno zakonsko krajo denarja, ki ga zberejo seveda Ljubljančani in Ljubljančanke za svojo kvaliteto življenja v Ljubljani. Številke, bom samo tri navedel, ker vsi govorite o občinah v Sloveniji, bom še jaz tri številke navedel, samo tri. Vsak dan v Ljubljano pride 100 tisoč avtomobilov, migracijska, prometna os v Ljubljano, 100 tisoč avtomobilov. Vsak dan pripelje iz okoliških občin ali pa še od kje drugje približno dva do 2300 otrok v otroške vrtce. Tudi v Ljubljani je več kot 200 kilometrov še vedno makadamskih cest, ki niso asfaltirane, ampak jaz ne delam iz tega problema, v tem trenutku, glede na ta zakon. Se pravi, da je veliko stvari, ki ravno tako niso v glavnem mestu, ko govorite, ki bi naj bilo vse urejeno, še vedno niso urejene. In celotno breme na vseh teh treh stvareh, ki sem vam rekel, seveda stoji na proračunu mesta Ljubljane. Zato je preprosto nesprejemljivo, da se govori na tak način, in je samo izgovor, pride prav tistim, je samo izgovor, ki opravičuje odvzem sredstev Ljubljani, saj se bi naj ta sredstva povrnila skozi nekatere zakone, naj bi se povrnila z zakonom za funkcioniranje, z Zakonom o mestu Ljubljani. Jaz sprašujem Vlado, jaz sprašujem ministra, jaz sprašujem ministrico, kdo pa je tisti, ki mora v realizacijo spraviti ta Zakon o mestu Ljubljana? Kdo pa je to? Jaz sem že prejšnjikrat predlagal, zakaj pa niste prišli vzporedno z novelo Zakona o mestu Ljubljana, kjer bi uredili financiranje tudi mesta Ljubljana, pa ste vsi bili na to gluhi in še vedno je tekst isti [[...]]Vi ga urejate zdaj tukaj. Ali lahko samo pripeljem do konca? To, kar vi govorite, en del in kako se lahko drugače zagotavljajo sredstva za posamezne projekte in tako dalje, ne bom govoril o politični kompatibilnosti in o teh zadevah, ker tukaj izkušenj imamo dovolj, veliko iz dosedanjega dela razno raznih koalicij, ne samo te koalicije, ki je zdaj, kako se tem stvarem streže; tudi zdaj, ko bomo imeli proračun za 2007 in 2008. Skratka, moja poanta, še enkrat, v naslednjem, kar sem ob prvi obravnavi povedal, če bi bila sredstva za funkcioniranje občine kot lokalne skupnosti odvisna od trendov gospodarskega razvoja, ustvarjanja novih delovnih mest in bi se na ta način delila dodatna sredstva tudi tistim občinam, ki tega razvojnega potenciala v tem trenutku nimajo, potem bi bila slika drugačna. Zdaj pa je to na nek način, tako kot je danes že bilo rečeno, zakaj bi se trudili v idilično spalnih okoljih, kjer ni ne onesnaževanja industrije itn., da ne naštevam vseh teh stvari. Zakaj bi se trudili za nek razvojni zagon, saj tisto, kar rabijo za normalno funkcioniranje občine kot lokalne skupnosti, bodo dobili v izravnavo in ne nazadnje bodo dobili od tistih, ki ustvarjajo v teh drugih okoljih, kjer je ta razvojni trend v zagonu. Še enkrat in na racionalnost, tudi minister je danes dvakrat rekel, glede racionalnosti porabe, samo eno vam bom dal, plača tajnika občine Destrnik - devetsto tisoč bruto SIT v mesecu septembru! Pa mi odgovorite o racionalnosti porabe denarja, pa ne bomo govorili samo o Ljubljani, ampak bomo govorili tudi o tistih majhnih občinah. Hvala lepa.
Hvala. Zaključili samo tretji krog razprave. Besedo ima še minister. Izvolite.
Hvala za besedo. Vseeno sem dolžan nekaj odgovorov. Kar zadeva nekatera vprašanja, ki so bila izpostavljena, bi odgovoril skupaj, da je treba pazljivo in v celoti gledati zakon, vedno je treba brati vse člene. Tako da tudi, recimo, v primeru Murske Sobote ne moremo primerjati primerne porabe po starem zakonu pa po novem zakonu, ker to ni enaka stvar, ampak je različna zadeva in je treba celoten zakon brati. Neto izkupiček tega zakona, seveda tudi v skladu z uzakonjenim financiranjem, pomeni za Mursko Soboto dodatnih dobrih 200 milijonov, ne pa odštevati tistega, česar ni, ker je treba celoten zakon prebrati. In tabele, še enkrat poudarjam, ki so bile narejene in objavljene, ki jih poznate, v celoti držijo. Tako da je to potem čisto zavajanje. Kar zadeva vprašanje gospoda Janka Vebra, pristojbine niso v tem delu in so samostojen vir financiranja, tako da občine suvereno razpolagajo. Seveda, če so področni zakoni, potem namensko, kot ureja področna zakonodaja, ampak niso pa znotraj primerne porabe. Posebej bi opozoril, ko se o tem pogovarjamo, da tudi v prehodnem obdobju niso znotraj primerne porabe. Znotraj primerne porabe v prehodnem obdobju je nadomestilo stavbnega zemljišča v primerljivi višini, kot je bilo v preteklosti, in davki po 21. členu, ki se postopoma umikajo, in v popolni uveljavitvi tega zakona bo tudi slika za Ljubljano že v tem sistemu gospodarjenja, če temu tako rečem, praktično identična. Zdaj pa moram še enkrat opozoriti na naslednje. Še enkrat ponavljam, da zakon na dveh segmentih ureja zadeve. Na enem segmentu bolj enakomerno financiranje, kjer skozi povprečnino namenja občinam obseg sredstev, znotraj teh sredstev pa lahko z racionalnim gospodarjenjem občine tudi dodatno prihranijo in namenijo del sredstev že za sam razvoj. Kar pomeni, da je to popolnoma drugače, kot je bilo do zdaj, ko smo imeli večino občin, vključno z Mursko Soboto, na izravnavi in potem so dejansko občine lahko ravnale v tem smislu, če pač niso zagotovile nekih lastnih virov, recimo iz naslova stavbnega zemljišča in nekaterih drugih pristojbin, so pač dobile tolikšno višino izravnave in dejansko ni bilo tega gospodarskega načina razmišljanja. Zdaj je zgodba obratna. Zdaj tudi že v tem okviru občine gospodarijo z lastnimi sredstvi za namene, vendar lahko prihranijo in ta del sredstev tudi namenjajo za razvojne momente. In v drugem delu, še enkrat, namenjajo za razvojne momente celoten del teh ostalih virov tako po 21. členu starega zakona davčnih prihodkov kot tudi sicer vse ostale takse, pristojbine in tudi nadomestilo, potem ko bo seveda zakon v popolnosti uveljavljen. Prehodno obdobje je bilo nujno zaradi umestitve zakona tudi v javnofinančne zmožnosti in javnofinančni okvir. Nekatera vprašanja, ki so bila tu izpostavljena, češ da ena občina pokriva za druge občine v bistvu nekatere stroške, je nemogoče ali pa vsaj ne bi smelo tako biti, ker je vsaka občina dolžna za svoje prebivalce, tudi za vrtce pokrivati stroške, tudi če jih ima v sosednji občini. Tako je in jaz vam iz prakse lahko povem, ker sem bil med drugim tudi 10 let župan ene občine. In iz tega naslova ne more biti nekih dodatnih obremenitev, tudi ne Ljubljane, to je zelo načelno in to velja po vseh ali pa po večini drugih področji. Se pa strinjam - lahko vzamem to, kar sem že danes povedal -, da nekaterih problemov ne bo mogoče reševati samo na tem segmentu, ampak bo potrebno tudi z vidika pokrajinske tako zakonodaje kot tudi možnosti reševati nekatere probleme, kot je tipičen problem prometa, tu se jaz z vami v celoti strinjam, tudi kar zadeva glavno mesto. Kar zadeva uveljavitve Zakona o glavnem mestu, partnerja v tej zgodbi sta dva. Na eni strani - po mojem vedenju, čeprav mi nismo direktno pristojni za ta zakon - je Vlada določene aktivno že peljala, je posredovala določene predloge in ne vem, kakšni so bili odzivi, vem samo to, kar zadeva našo službo, ki bi naj pokrivala lokalno samoupravo. Praktično nikdar ni bilo nobene izražene volje in želje po kakršnihkoli kontaktih. In še mogoče dva, tri stavke, kar zadeva tega amandmaja, to pa res moram opozoriti vse poslanke in poslance. V kolikor bi bil sprejet predlog tega amandmaja, ki je vložila poslanska skupina Liberalne demokracije, pomeni, da se poruši kompleten koncept tega zakona, tega se moramo zavedati, zato ni mogoče direktno primerjati starega sistema financiranja, ker se poruši kompleten koncept tega zakona in ker je potrebno potem praktično preoblikovati celoten zakon in smo šli izven tega koncepta, ki govori o enakomernem zagotavljanju sredstev za primerljive življenjske pogoje vseh naših državljanov, ne glede, kje v Sloveniji živijo. In to je pomembno. Človeka je treba tudi postaviti v ospredje. Znotraj obstoječega javnofinančnega okvira bi to pomenilo v bistvu dejansko potem znižanje sredstev za druge občine, pravzaprav za večino občin. In ne nazadnje,če ta zakon ni sprejet, potem moramo pa tudi povedati, da v tem primeru vse tiste občine, ki niso na izravnavi, na podlagi sprejete dohodninske zakonodaje izgubijo kar nekaj milijard prihodkov in se bodo dejansko v tem primeru znižali prihodki občin v naslednjem letu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 8. členu? Gospod Davorin Terčon, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik.
Pardon. Ste že porabili čas, zato vas opozarjam, da ne morete. Gospod Dušan Kumer, izvolite.
Hvala za besedo. Jaz bi samo pojasnil. Zadnja tri leta oziroma dve leti intenzivno je bila iniciativa na strani sedaj že pretekle županje mesta Ljubljane. Prišlo je v stiku z Vlado samo do tega, da so bile ustanovljene delovne skupine, naprej se pa nič ni dogodilo, kljub njenemu insistiranju. In še drugo vprašanje. Ko sem prej omenil, da je 100 tisoč migracijskih avtomobilov v Ljubljano. Saj Ljubljana bi lahko sprejela ne nazadnje odlok po londonskem principu, tako kot je to storil londonski župan, tem migracijskim avtomobilom zaračunati dnevno 50 evrov takse in mislim, da bi potem v bodoče kar dobro uredili tudi to cestno infrastrukturo in vse ostalo, parkirišča v Ljubljani. Ali bi pa na drugi strani tudi zmanjšali onesnaženje okolja. Ampak to je ena pot. Vendar zopet je moje vprašanje, ali seveda to zopet pride v tisto integralno številko in zopet od tega bo odvzeto ji stran.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Še enkrat, kar zadeva teh davščin in dajatev. Vse dajatve, kot so takse, so v bistvu to lastni prihodki občine v prihodnje.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo o amandmaju k 8. členu. Prehajamo na amandma k 14. členu, to je amandma poslanske skupine Socialnih demokratov. Začetek prijave. Gospod Bojan Kontič, imate besedo prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavci. Veliko je bilo amandmajev, ki smo jih poslanci Socialnih demokratov vložili v proceduri sprejemanja Zakona o financiranju občin. Ugotovim lahko samo to, da niti eden izmed njih ni dobil potrebne večine na matičnem delovnem telesu. Glede na to, da so na matičnem delovnem telesu bili sprejeti amandmaji le k določenim členom, in da so bili sprejeti samo amandmaji vladne koalicije, so členi, na katere smo mi vlagali amandmaje, ostali zaprti in sedaj ni možno vlagati amandmajev, niti ni možno razpravljati. Zato smo mi k odprtemu členu, to je 14. člen, vložili amandma, s katerim nadomestimo tretji odstavek 14. člena. Ta tretji odstavek 14. člena pa govori o tem, če citiram: "...če je znesek iz prejšnjega odstavka tega člena za več kot 15% višji od izračunane primerne porabe občine, se presežek nad 15-imi% zmanjša za 50%." To seveda pomeni, da tisti, ki bi lahko imeli več, tega ne bodo imeli, ker bomo zmanjševali za 50%. Jaz mislim, da to ni potrebno, da bi ta odstavek lahko iz tega člena izpustili in na ta način omogočili tistim občinam, ki pa imajo želje po tem, da dobijo več sredstev v proračun in zato tudi kaj postorijo na dohodkovni strani, da tem občinam ta sredstva tudi ostanejo. Podrobneje bo o besedilu člena oziroma amandmaja, ki smo ga vložili, verjetno kolega Veber, ki je prijavljen naslednji, govoril, ker pač želimo povečati za 10% glavarino. Mi se pri tem zavedamo, da bi bilo primerneje urejati to v primerni porabi. Ampak verjetno je tudi to rešitev, kajti sprejem tega amandmaja bi pustil člen odprt v tretji obravnavi in skupaj bi lahko tudi v vladni koaliciji skupaj z ministrom še enkrat razmislili o tem predlogu in pripravili morda svoj predlog, ki bi bil sprejemljiv. Želeli smo, da bi glavno mesto Ljubljana, glavno mesto Republike Slovenije ne bilo deležno tako krčevitega posega v sredstva financiranja, smo seveda z amandmaji poskušali to zadevo preprečiti, ampak v tem postopku nismo bili uspešni. Ampak vseeno naj mi bo dovoljeno, ko govorimo o tem, da ni bilo iniciative na strani mestne oblasti v preteklih letih, naj povem, da je Zakon o glavnem mestu, ki naj bi to uredil, sprejel ta Državni zbor, ker govorimo o zakonu. Ko govorimo o zakonu, je potrebno povedati, da imamo v tej naši državi izvršilno vejo oblasti, ki je še kako pomembna oziroma zavezana k izvajanju zakonov, ki jih sprejme Državni zbor, torej bi pričakovali upravičeno lahko tudi iniciativo s te strani. Vendar je res, da sta za pogovor potrebna dva in jaz upam, da boste v prihodnjem obdobju uspeli najti soglasje, pa naj bo tokrat morda vaša iniciativa, da Zakon o glavnem mestu zaživi. V njem je tudi zapisano, da je predsednik Vlade tisti, ki se mora za to zavzeti. Ko govorimo o avtonomnosti virov financiranja, je zelo pomembno, da smo v lokalnih skupnostih avtonomni tudi na dohodkovni strani, ne samo na odhodkovni. Že res, da imamo integralni proračun in da sami razporejamo sredstva. Je pa tudi res, da so določene finančne obveznosti predpisane že z zakoni in da v naprej so sredstva razdeljena in je občina v bistvu samo neke vrste pravna oseba, ki prerazporedi ta sredstva skladno z zakonom. Potem je pa nekaj manjši del sredstev, ki občini ostane za financiranje. Pri tem ne gre spregledati Evropske listine o lokalni samoupravi in 9. člena, ki pravi, da so lokalne oblasti v okvirih nacionalne gospodarske politike upravičene do ustreznih lastnih finančnih virov, s katerimi v okviru svojih pooblastil prosto razpolagajo. Prav tako je vprašljivo, če lahko že sedaj v naslednjem letu tako drastično posežemo na področje investicij. Nekatere občine, med njimi tudi Mestna občina Ljubljana in verjetno tudi vse ostale, ki se jim del sredstev jemlje, so načrtovale, so planirale, so tudi sklepale določene pogodbe, sedaj se jim sredstva zmanjšujejo, zato je tudi bila naša želja, da postopno zmanjšamo ta vpliv novega Zakona o financiranju občin, vendar žal v tem nismo bili uspešni. Če bi vsak posameznik, ki prihaja iz svojega okolja, na primer za Velenje pravi minister, da bo na primer Mestna občina Velenje dobila s tem novim zakonom dodatnih, mislim da, 360 milijonov tolarjev. To je lepa vsota in na podlagi samo te vsote bi moral vsak poslanec seveda zagovarjati ta zakon. Vendar mi nismo povsem prepričani, koliko drži ta izračun in kaj to pomeni za naslednja štiri leta. V Skupnosti občin Slovenije so prosili, da se naredi izračun za naslednja štiri leta. Jaz vem, da je zelo težko v naprej predvideti odločitve v Državnem zboru, pa seveda pred tem na Vladi, kakšne bodo višine sredstev. Veliko lažje je seveda bilo, ko smo vedeli, koliko dohodnine gre v proračun lokalnih skupnosti in koliko dohodnine gre v državni proračun. Amandma, ki ga v tem trenutku imamo, omogoča, da na tem področju do tretje obravnave resnično še enkrat skupaj razmislimo o tem, ali je mogoče še kaj spremeniti. Predvsem pa je pomembno, da bomo v prihodnje lahko ugotovili, da se delež bruto domačega proizvoda, namenjen lokalni samoupravi, namenjen lokalnim skupnostim povečuje. Jaz poznam napoved ministra, ki pravi, da bomo z uvedbo pokrajin prenesli določeno število milijard tolarjev iz državnega proračuna na pokrajinski nivo in da se bomo s tem približali 10% in da bomo s tem postali kar nekako primerljivi z ostalimi državami Evropske unije. Jaz bi si seveda na tem mestu želel, da pri tem ne bi razmišljali zgolj o rešitvi na nivoju pokrajin, ampak da bi razmišljali tudi o tem, da bi prispevek večjemu deležu bruto domačega proizvoda družbenega proizvoda omogočili tudi na način, da bi lokalne skupnosti na prvem nivoju, torej občine, imele na razpolago več sredstev, več lastnih sredstev, ki bi jih lahko namenjale za razvoj.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janko Veber. Prosim.
Hvala za besedo. S tem amandmajem smo resnično glede na člen, ki je bil odprt, poskušali opozoriti na problem, ki ni ustrezno rešen v tem zakonu. To pa je financiranje tistih občin, v katerih so tudi etnične romske skupnosti. 20. člen tega zakona sicer govori o tem, da se za uresničevanje z zakonom določenih pravic romskih skupnosti zagotavljajo sredstva, višina in namen uporabe sredstev. Višino in namen pa določi Vlada z uredbo. Tako pravzaprav občine ne bodo imele niti možnost kreirati očitno svoje politike reševanja tega problema. Poleg tega pa ta zakon govori o tem, da se obravnavajo občine, v katerih je naseljena romska etnična skupnost. Zato smo želeli z našim amandmajem opozoriti na to, da je sprejet 101.a člen Zakona o lokalni samoupravi, ki je točno navedel 20 občin, v katerih živi etnična romska skupnost. Ali se ta zakon nanaša na te občine, ali se nanaša na druge, ki niso želele takrat priznati, da živijo pri njih Romi in da pridejo v ta 101. člen. To je eno od vprašanj, ki se mi zdi, da ostaja še naprej zelo nejasno in predvsem, bom rekel, "nefer" do tistih občin, ki so z imenom zapisane v 101.a členu Zakona o lokalni samoupravi. In tudi sicer se mi zdi, da tudi v praksi lahko danes spremljamo neprimeren dostop ali pristop k reševanju tega problema, ko se govori o tem, da bomo reševali samo romske družine, samo romske primere in pozabljali pravzaprav na ostali del prebivalstva. Nikakor ni dobro, da delimo te vire financiranja na ta način, kot je predvideno ta hip v tem zakonu, kajti občina mora funkcionirati kot celota. In če kot celota urejaš potem komunalno opremljanje naselij in vseh ostalih nalog, ki jih potrebuješ, da zmanjšaš te razvojne razlike med romsko skupnostjo in ostalimi prebivalci, je seveda potrebno za to imeti bistveno več sredstev in mora biti tudi primerna poraba bistveno večja v teh občinah, ne pa enako z ostalimi po nekih kriterijih, ki prisotnosti romske etnične skupnosti sploh ne upošteva. Ta amandma sicer govori o tem, ker je žal odprt samo člen o glavarini, da se zviša glavarina za 10%, tako da v primeru, če bi ta amandma bil sprejet, bi si želel, da s predlagateljem poiščemo rešitev, da se tudi v tem členu v naslovu mogoče opredeli, da gre in za primerno porabo in za glavarino in da potem v končni verziji v tretji obravnavi opredelimo 10% povišanje primerne porabe, ne glavarine. Večina teh občih, ki ima etnično romsko skupnost, prejema finančno izravnavo. Samo nekatere občine ali pa zelo malo, jih bo mogoče med temi 20, ki so zapisane, ki bi jim povečanje glavarine pomenilo, da presegajo ali pa dosežejo primerno porabo z lastnimi prihodki in se jim potem ne zmanjšuje finančna izravnava. Tako bi tudi znotraj tega bilo potrebno res odkrito se pogovoriti, ali je predlagatelj poiskal rešitve za tiste občine, kjer te etične skupnosti živijo na način, da jih bodo občine lahko tudi uspešno reševale. Opozarjam na to, da samo z reševanjem pravic romske skupnosti to reševanje ne bo učinkovito in bo ostalo še bolj odprto, kot je odprto danes. Mislim, da bi res morali vložiti veliko več napora tudi že zdaj v tej fazi, da poskušamo ta člen vendarle preoblikovati na način, da omogoča povečevanje primerne porabe, ne pa glavarine, kot je trenutno zapisano v tem amandmaju. Ampak amandma je zgolj vložen zato, ker je v takšni obliki ta člen odprt in bi želeli potem, kot sem povedal, dogovoriti dokončno rešitev v tretji obravnavi s predlagateljem. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala za besedo. Mislim, da sem dolžan nekaj odgovorov. Kar zadeva tega amandmaja, podobno kot prej ruši koncept celotnega zakona, ker posega tudi širše in ima potem posledice tudi znotraj javnofinančnega okvira. Kar pa zadeva reševanje problematike Romov, ki ste ga posebej izpostavili, bi pa opozoril na to, da je prav v tem trenutku v pripravi poseben zakon, ki bi že moral biti narejen 15 let. In bi jaz predlagal, da se vse rešitve, kar zadeva tega dela, res v celoviti zgodbi rešujejo znotraj tega zakona. Po mojem vedenju bo ta zakon relativno zelo hitro sprejet, v Vladi v tem trenutku poteka intenzivno medresorsko usklajevanje, in bo prišel v Državni zbor v sprejetje. Je pa res, da se z vami strinjam, da 15 let ni bilo politične volje, da bi se ta zakon pripravil in sprejel. Pa mogoče še samo dve zadevi, ki sta povezani s prejšnjo razpravo. Kar zadeva bruto produkta, ki se namenja občinam, je res, da ko smo gledali čez leta, da je bil trend negativen, ki je pa zdaj tudi s sprejetjem tega zakona ustavljen, ker se je dogajalo to, da je v preteklem obdobju ob tem, ko so občine dobivale številne naloge, celo trend bil negativen, namenjena sredstva občinam. Tudi negativen trend z nivoja bruto produkta. In radikalno spremembo dejansko pomeni in je primerljivo z ostalimi evropskimi državami pa potem končna uveljavitev pokrajin v skladu z izhodišči, ki so pripravljena. Tudi sicer bi pa omenil še to, da kar zadeva sicer področje financiranja nalog občin, se delno strinjam tudi s tem, kar je bilo povedano, da velik del druge zakonodaje posega na to področje in da se iščejo tudi rešitve po drugih posebnih zakonih, ki bi nekatere stvari urejale na način, da bi prišlo tudi do razbremenjevanja občin na odhodkovni strani, recimo podobno kot je že bilo storjeno ali pa poskus storitve s spremembo Zakona o socialnem varstvu, ki zadeva urejanje pomoči na domu. Tako se pripravljajo še številne druge spremembe in spremembe in ta državni zbor se bo s temi stvarmi tudi soočil in je na tem načinu tudi v tem smislu na nek način zagotovljena pomoč občinam v smislu zmanjševanja bremen in ne nazadnje s tem tudi na splošno zmanjševanja bremen kar zadeva javnofinančnih obremenitev.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prijava teče. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Glavarina v tem zakonu, kot je predlagan, je resnično premajhna in zlasti pogubna za majhne občine, to vemo vsi. In te male občine, ki nimajo lastnega vira financiranja, se lahko financirajo izključno iz mogoče dveh, treh zakonov, po katerih, če imajo srečo, lahko dobijo na prihodkovno stran nek denar. To je davek od iger na srečo, tisti del, ki pripada občinam, seveda, če so tam igralnice, potem je to komunalni prispevek in pa davek na nepozidana stavbna zemljišča. In, poglejte, ravno na teh slednjih dveh se zopet lomijo kopja za občane. Če ni denarja v proračunu, občine nabijejo velike komunalne prispevke ali pa, ker je ta del davka na nepozidana stavbna zemljišča fleksibilen, odrejajo velike davke na nepozidana stavbna zemljišča. In ravno zaradi tega se mi zdi smiseln ta amandma, ki je predlagan. Jaz ne bi tega povezoval z romskimi skupnostmi. Veste, Zakon o romski skupnosti je bil že v Državnem zboru, spoštovani minister, če ste pozabili, predlagala ga je Slovenska nacionalna stranka, pa je bil označen za ksenofobičnega. In ravno to, kar se danes dogaja, je posledica tega, ker takrat niste hoteli sprejeti. Imel je pet členov in eden od osrednjih členov je bil ta, da so romske skupnosti oziroma predstavniki romskih skupnosti enaki pred zakonom in Ustavo, torej tudi za njih velja pridobitev gradbenega dovoljenja, spoštovanje zakona, tako iz socialnega varstva, dejanska oskrba otrok, ker vemo, da se danes tam dogajajo posilstva, pedofilija in predčasne poroke, socialno skrbstvo ne ukrepa, da ne govorim o krajah in kriminalu, katerega leglo je v teh skupnostih. Država je tu naredila popoln razkorak in v bistvu tolerira vse, kar nam, državljanom, ni dovoljeno. In to ve Vlada, to ve predsednik Vlade in danes je tu samo rezultanta tega, kar smo v bistvu sejali - žanjemo to, kar je dejansko zraslo. In tudi reševanje ene družine z izgovorom, da gre za romske skupnosti, ta družina pa vemo, da je danes nastanjena v Postojni in je izključno nagnjena h kriminalu, krajam in da ne rečem še kaj drugega, ni romski problem [[...]]
Gospod Prijatelj, 8. člen!
Samo toliko kot repliko gospodu ministru. Bi pa želel še nekaj povedati. Poglejte, mi se slepimo, da bo z novim zakonom bolje za občine. Ne bo bolje. Ker če jim dajemo možnost, da se financirajo v okviru omenjenih davkov, ki jih lahko pobirajo v občinsko blagajno zgolj še z davkom na nepremičnine in davkom od prodaje oziroma prometa s plovili, potem vemo, da je to borna bera za občinski proračun. In tudi ustanovitev pokrajin, kjer se predvideva dodatno financiranje okrog 370 do 380 milijard, je vprašanje, po kakšnem ključu se bodo razdelile. Veste, jaz ne verjamem v poštenje, to se je izkazalo danes, ko je gospod Rop govoril o Ljubljani, kako usodo je doletela. Jaz verjamem, da bodo hitro pozabljene tiste leve občine, če lahko tako rečem, kot so Sežana, Koper, Izola in tako naprej. Malo bolj bodo pa pretožirane tiste, v katerih imate vi, bom rekel svoje večinsko vladanje, finančno, mislim, podprte. In to bo neskladen regionalni razvoj. Če se bo to zgodilo, boste pa odgovorni vi, spoštovani minister. In moramo se zavedati, v kaj se spuščamo. Jaz bi bil tukaj zelo precizen, pa malo poštenja tudi ne bi škodilo in opozarjam vas, da lahko naredimo zelo velike krivice, če bomo na "ad hock" sprejeli nekaj, kar seveda za male, ki tako ali tako po tem zakonu bodo dobili še manj, v bistvu ne bo ugodno. Zelo pozoren bi bil tudi na to, da v bistvu zagotovimo enak nivo pravic tem občinam, ki nimajo nekega bruto družbenega proizvoda v občini, z drugimi besedami povedano, ki nimajo neke velike proizvodnje, iz katere bi lahko črpali neko ustrezno davčno njivo oziroma iz katere bi lahko pobirali v občinski proračun. Ta amandma se mi zdi smiseln. In, kar tako na počez, kot je bilo že slišati danes, zavrniti vse dobronamerne pripombe, podane skozi amandmaje, tudi ne gre. Mislim, da je bilo nekih amandmajev dobrih in ste jih zavrnili. Bo pa praksa pokazala, veste, še dve leti je do izteka vašega mandata, če se bo pokazalo to za slabo, potem se ne zgovarjati na druge. To, kar delate, verjetno bo tudi sprejeto in bo zelo, zelo slabo za tiste, ki že danes komaj, komaj pridejo od začetka leta do konca s svojim proračunom. Jaz bi bili zelo pozoren pri tem, kaj se dogaja na tem področju. Še enkrat poudarjam, da delate krivice, krivice predvsem malim, kot vedno seveda.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Martin [[...]]Pardon, če želite besedo, gospod minister, prosim.
Hvala za besedo. Samo dva stavka. Jaz bi se pravzaprav naslonil na vaše besede. Vi ste rekli, da želite enak nivo pravic in točno to delamo s tem zakonom. S tem zakonom bistveno izenačujemo pravice za vse državljanke in državljane, ne glede na to, kje v Sloveniji živijo, skozi zagotavljanje pravice iz naslova nalog, ki jih naj občine opravljajo. Točno to delamo za te državljanke in državljane. In ko ste že ravno omenili, da manjše občine dobijo iz tega naslova več sredstev. Jaz se s tem ne strinjam. Jaz trdim, da uveljavljamo enakomeren sistem financiranja, v katerem so tako manjše, srednje in tudi velike občine. Oporekanja na drugi strani so pa ravno v obratni smeri. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Martin Mikolič imate besedo. Prosim.
Hvala lepa. Res je, da se vse slovenske občine ukvarjajo z določeno razvojno problematiko oziroma lahko rečemo, da vsaka občina ima svojo specifiko. Glede tega predlaganega amandmaja, ki se nekako nanaša na določeno specifiko. Jaz vsekakor ne akceptiram obrazložitve tega, ravno na osnovi tega, da nekatere od spodaj naštetih občin že imajo pripravljene proračune za leto 2007 oziroma tako imenovane NRPJ za obdobje 2007-2010. Jaz bi rekel, da novi zakon jim bo olajšal ta proračun pa NRP za naslednja štiri leta. To ravno prinaša, še posebej za te občine, novi zakon, glede na to, da ravno tem občinam prinaša več finančnih sredstev. In če bi v tem zakonu, tako kot predlagatelj predlaga, reševali to problematiko, potem bi se morda marsikdo še spomnil za kakšen drug obseg občin in predlagal, da na osnovi nekih drugih zahtev ali pa potreb pa tudi tem občinam povečati za 10% glavarino. Tudi sam se strinjam z ministrom, da poznamo to problematiko in pričakujem, da bomo, tudi sam, da bomo to problematiko rešili s sprejetim zakonom o romskih skupnostih. Poglejte, ni argumenta, ne vzdrži ta argument, ki ste ga, s katerim hočete nas prepričati, da bi ta amandma podprli, pa kljub temu, jaz sem vsaj tako razumel, da samo da ta člen odpirate, da bi lahko neko rešitev našli za te občine, ki so navedene v 101.a členu, v katerih živijo romske skupnosti. V naši poslanski skupini tega amandmaja ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Janko Veber, imate besedo. Prosim.
Hvala. Minister mi prej ni odgovoril glede tega, kako bodo opredeljevali občine, v katerih živijo etnične romske skupnosti. Ali je 101.a člen Zakona o lokalni samoupravi ali je še kakšen drug kriterij, kajti drugega kriterija ne poznam. Želel bi pa opozoriti tudi na to, da če bomo govorili o romskem zakonu, ki ga še nimamo v proceduri, jaz ga ne poznam, ne vem, kaj piše v njem, vendar sprejemamo proračun za leti 2007, 2008 in ne vem, če so v tem proračunu predvideni viri za izvajanje zakona o romski skupnosti. In ponovno, če se bodo izvajali samo ukrepi znotraj romske skupnosti in se ne bo sledilo potrebam kraja oziroma občine kot celote, potem bomo prišli do zelo težkih situacij in novih konfliktov. Na to opozarjam. Zato bi morali resnično v Zakonu o financiranju občin, ki je krovni Zakon o financiranju občin, in občine so tudi v Zakonu o lokalni samoupravi določene, ki to imajo, tudi sklep Državnega zbora je bil leta 2003, da se tem občinam zagotovijo dodatna sredstva iz proračuna. To je bil konkreten sklep državnega zbora, ki pa še do danes ni uresničen, zato se tudi srečujemo s tako perečim problemom, kot je nastal sedaj v tem zadnjem obdobju. Menim, da je potrebno resnično več truda vložiti že v ta zakon in pripeljati rešitev za res organiziran pristop in za sistemsko rešitev pri vseh teh občinah, kjer je etične skupnosti živijo, ne pa, da poskušamo skozi neke nedorečene predloge za vse ostale prebivalce priti do končnih rešitev. Želel bi opozoriti tudi na to, da sam Zakon o urejanju prostora sploh ne pozna pojma romsko naselje. Ta pojem v naši zakonodaji sploh ni definiran, ne obstaja. Mi lahko komunalno opremljamo naselja in jih opremljamo na podlagi določil, ki jih pri financiranju občin imamo občine, nikakor pa ni v nobenem zakonu opredeljeno kot pojem romsko naselje. In bomo morali pod enakimi kriteriji komunalno opremljati ta naselja kot tudi vsa ostala. To je problem, na katerega opozarjam. In ravno zaradi tega je potrebno občinam dodeliti več sredstev, da same skozi obstoječe predpise potem pripeljejo vodo, uredijo vse, kar je potrebno tudi v teh naseljih in da zaradi tega ne zaostaja razvoj ostalih krajev v občini. Upam, da bomo skozi te razprave prišli do več spoznanj, da ta problem v Sloveniji obstaja in da ne bomo iskali takšnih rešitev, kot so bile do sedaj potegnjene, ki so prinesle pravzaprav več problemov in pripeljale do točke, da pravzaprav rešitev sploh ni možno več dogovoriti z ljudmi.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miran Potrč. Prosim.
Hvala lepa. Naj najprej spomnim kolegice in kolege, pa posebej tiste, ki v prejšnjem mandatu niso bili v Državnem zboru, da je ta Državni zbor potreboval polna tri leta, da je sprejel Zakon o glavnem mestu Ljubljana in da smo imeli veliko razprav o tem, ali naj zakon sprejmemo ali ne, da je vsakokrat bilo potrebno iz zakona tudi po stališčih Vlade zmanjševati konkretne obveznosti in da je pravzaprav zakon ostal preko razen načelnih določb zelo prazen v svoji vsebini, ker za to, da bi se ga konkretiziralo ni bilo pripravljenosti. Jaz to lahko trdim, ker sem bil pač prvi podpisnik tega zakona in sem si tudi zelo prizadeval tudi s takratno Vlado, da bi ga sprejela pa tudi sama ni imela, bi rekel, najbolj odprtih rok do sprejema zakona. Drugo. Jaz sem se v Mestni občini Ljubljana pozanimal, bile so dane pobude, bile so dane do predsednika Vlade, gospod minister, in normalno se mi zdi, da je pač predsednik Vlade vedel, katera so tista ministrstva, ki jih naj angažira, da pri urejanju odnosov v Ljubljani najdejo skupno jezik in poiščejo rešitve. Tega ni bilo. Ali je za to kriv predsednik Vlade ali kaj drugega, ne želim ocenjevati, ker ne vem, vendar na vas res niso bile dane pobude, ker vi po tem zakonu niste osnovni nosilec realizacije dogovora z Mestno občino Ljubljana. Jaz sem pa prepričan, da ste bili o tem informirani, razen če je predsednik Vlade menil, da je to tako nepomembno vprašanje, urejanje odnosov z Ljubljano, da potem pisma ni dal drugam kot v koš. Tretje. Jaz bi enako, kot je storil moj kolega Kontič, rad opozoril na to, da smo enega od amandmajev, ki smo ga predlagali, predlagali tako, da smo svetovali ministrstvu in vam, koalicijskim poslancem, da dovolite postopnost uresničevanja tega zakona v celoti, ne samo za Ljubljano in ne samo za tiste štiri občine, ki naj bi po izračunih, ki jim minister verjame, in najbrž, če jih je delalo ministrstvo, je normalno, da jim verjame, mnogi drugi jim pa ne verjamejo. Ne verjame jim tudi Skupnost občin in pravi, da niso dovolj decidirani. Mi smo poslušali ob prvi obravnavi stališča nekaterih poslancev, ki so se zelo temeljito ukvarjali svoje čase z lokalno samoupravo, ki so govorili o tem, da bo manj sredstev dobilo kar krepko več občin od štirih, bilo je govora o sedemdesetih. Skratka, ker gre za neko negotovost, smo mi predlagali, dajmo za vse občine realizacijo zakona uveljaviti postopno. Pa naj se za vse občine sredstva po starem in novem zakonu izračunajo po njegovi veljavnosti. In tam, kjer gre za manjša sredstva, naj se postopoma ta sredstva jemljejo, od 20 do 100%, da bi v petih letih prišli v celoti na uveljavljanje novega zakona. Če je to bilo kaj bogokletnega, moram reči, da tega ne razumem. Ne razumem, da niste bili v matičnem delovnem telesu, posebej pa da ni bil minister tega pripravljen sprejeti, ker bi s tem bilo sicer neko delo naloženo, ampak najbrž ne tako grozno, zagotovilo za izvedbo zakona pa takšno, da ne bi nihče mogel reči, da se pa v petih letih v celoti novemu sistemu financiranja ne more prilagoditi, tudi če ima dolgoročno predvidene določene investicije, v katerih računa na sistem financiranja po sedanjem zakonu in na več sredstev, kot pa v bodoče. Naj rečem še to. Mi smo danes v Odboru za notranjo politiko in pravosodje imeli zelo zanimivo razpravo, ker so bila izrečena tudi mnoga vprašanja v zvezi s položajem Romov. Mimogrede, rečeno je bilo zelo jasno, da imamo preko 70 romskih naselij, ki lokacijsko in komunalno niso ustrezno urejena in opremljena, in da bi potrebovali za približno 700 milijonov tolarjev, če bi ga hoteli definitivno urediti. Dodatna sredstva so zato po zakonu nujna. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo. Še enkrat kar zadeva urejanja relacij med Vlado in glavnim mestom. Jaz imam informacijo, ker delovna skupina deluje, da je iz delovne skupine bila posredovana zahteva na mestno občino. V vsakem primeru pa seveda zakon imamo. Sprejeli ste ga v Državnem zboru v prejšnjem mandatu in ga je potrebno sedaj uveljaviti. In v principu, še enkrat ponavljam, sredstva iz tega naslova, iz prvega dela, ko govorimo o enakomernem financiranju nalog, v teh sredstvih niso zajete v principu investicije, ampak znotraj racionalne rabe tudi teh sredstev pa tudi marsikatera občina lahko zagotavlja sredstva tudi za določen razvojni del na tem področju. Ne nazadnje so pa tukaj upoštevana, ko smo izračunavali povprečnino, so pa upoštevane razvojne naloge recimo v splošnem razvoju gospodarstva, kmetijstva, pa še v nekaterih drugih delih, niso pa čiste investicije zajete v tem delu in kar zadeva investicij, je odprto polje na različnih področjih, ne nazadnje tudi iz bistveno povečanega obsega strukturnih skladov v naslednjem obdobju. Jaz samo upam in verjamem, da bo tudi Ljubljana, tako kot številna druga mesta, pripravila projekte do te mere, da jih bo možno pričeti takoj realizirati. Ta sredstva so že planirana v proračunu oziroma v spremembi proračuna za leto 2007 in tudi v proračunu za 2008 in ne vidim problemov kar zadeva realizacije investicij iz tega naslova. Kar zadeva izračun. Še enkrat ponavljam, da so izračuni objavljeni, posredovani in jaz se do teh podatkov, da bi generalno občine nasprotovale, in se ne strinjam s temi računi, nimam, ni mi poznano. Moramo povedati, da ta zakon ureja 210 občin, če smo popolnoma iskreni. Jaz sem kontaktiral s številnimi župani in tovrstnih vprašanj ni bilo, posebej pa ne, ker so izračuni objavljeni. Če je karkoli narobe, kar jaz vedno dopuščam, vedno se je mogoče zmotiti, potem je treba konkretno povedati, kje pa je napaka narejena in kje so izračuni napačni, ker sicer ni mogoče se kar tako na pamet pogovarjati. In zato smo pa mi vedno odprti, smo vedno bili in te stvari smo in v naši službi in na ministrstvu za finance velikokrat preverjali, tudi ne nazadnje zato, ker smo delali številne analize in simulacije, kaj pomenijo posamezni faktorji v samih izračunih tako primerne porabe in kasneje tudi glavarine. Sedaj pa še mogoče vprašanje, ki je povezano s problematiko, ki ste jo vzpostavili, reševanje problematika financiranja romskih skupnosti. Še enkrat bi poudaril, da je smiselno, da se vsa ta vprašanja rešijo v eni celoviti rešitvi znotraj zakona o Romih, ki je v tem trenutku v pripravi, ker potem imamo res celotno problematiko na dlani, imamo celoten vpogled v dogajanje. V tem trenutku pa so namensko dodatna sredstva iz tega naslova pa, v skladu z obstoječo zakonodajo, že namenjena posameznih občinam, kar nekaj projektov je že bilo v preteklosti iz tega naslova realiziranih in tudi v letošnjem letu ta program teče in bo tekel tudi v prihodnjem obdobju. Je pa res, da so ta sredstva razpršena po številnih ministrstvih, tako da pri nas, v naši službi imamo namenska sredstva iz tega naslova za urejanje komunalne infrastrukture za tovrstna naselja. Jaz ne vidim smisla, tudi zaradi samega koncepta zakona, da bi posebej te stvari vgrajevali v ta zakon, ker stvari tečejo in bi ponovno porušili koncept oziroma bi naredili eno izjemo, ki ni niti potrebna po moji oceni in bi s tem odprli polje za številne druge izjeme.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo o amandmaju k 14. členu. Prehajamo na razpravo o amandmaju poslanske skupine Socialnih demokratov k 44. členu. Želi kdo razpravljati? Prijava teče. Gospod Samo Bevk se je prijavil, vendar je čas njegove poslanske skupine že potekel. Če ni nobenega razpravljavca več, zaključujem razpravo o amandmaju k 44. členu. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 1. točki dnevnega reda oziroma najkasneje jutri ob 1.25. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O TROŠARINAH, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dodatno obrazložitev. Izvolite, gospod mag. Šircelj, državni sekretar.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Z novelo Zakona o trošarinah se zmanjšajo administrativne obremenitve udeležencev na trgu z električno energijo in zniža trošarina za poslovno uporabo električne energije. Izenačijo se pogoji poslovanja vseh zavezancev, ki trgujejo z biogorivi. Poenostavijo se postopki za kmete, male pridelovalce vina in zneski trošarine ter glob se bodo preračunali v evre. Zaradi narave trgovanja z električno energijo predlog zakona uvaja poenostavitve trošarinskega nadzora nad gibanjem tega izdelka v primerjavi z gibanjem ostalih trošarinskih izdelkov in natančno določa zavezance za plačilo trošarine. Predlog zakona za električno energijo dopušča gibanje brez spremnega trošarinskega dokumenta, zavezanci za plačilo trošarine pa so le tisti dobavitelji in proizvajalci, ki električno energijo dobavljajo končnim porabnikom. Na ta način se bistveno zmanjšajo administrativne obremenitve udeležencev na trgu z električno energijo. V veljavnem Zakonu o trošarinah, ki je začel veljati 1. maja 2004, je določeno, da se s 1.1.2007 implementira določba, ki določa, da se trošarina na električno energijo določi v višini 1 evra za 1 megavatno uro, ne glede na to, ali se električna energija uporablja za gospodinjstvo ali za poslovne namene. To dejansko določa sedanji zakon. S spremembo zakona se v skladu z Direktivo Evropske unije za električno energijo ohrani trošarina za neposlovno uporabo v višini 1 evra, tako kot je predvideno že z veljavnim zakonom iz leta 2004, za poslovno uporabo pa se določi nižji znesek, in sicer 0,5 evra na 1 megavatno uro. To dejansko omogoča direktiva, kar pomeni, da se s tem zakonom znižuje trošarina za 0,5 evrov za eno megavatno uro, kar dopušča Evropska direktiva, v primerjavi s sedanjo ureditvijo, ko velja tako za poslovno kot za neposlovno rabo 1 evro na en megavat. To je narejeno tudi zato, da bi ta trošarina, ki je določena z evropskimi predpisi, čim manj vplivala na povečanje cene. Tako bi dejansko pomenilo, če govorimo o računu za električno energijo v višini 10 tisoč evrov in če se celotna trošarina prenese v ceno električno energijo, potem bi se ta račun povečal oziroma ta znesek povečal za 152 tolarjev. Biogoriva, ki se uporabljajo za pogon se bodo s predlogom zakona uvrstila med trošarinske izdelke, ki niso izvzeta iz trošarinskega nadzora, še vedno pa se obravnavajo enako kot ostala pogonska goriva. To pa seveda ne pomeni, da se za čista 100% biogoriva obračunava trošarina, ampak le-to, da se carinskemu organu daje možnost nadzirati proizvodnjo in gibanje biogoriv, kar doslej carinskemu organu ni bilo omogočeno. Hkrati zakon omogoča izenačitev poslovanja oziroma možnosti uveljavljanja znižanja plačila trošarina vsem subjektov, ki dajejo na trg mešanice biogoriv s fosilnimi gorivi, ne glede na to, ali mešanje biogoriv s fosilnimi gorivi opravijo v Sloveniji, drugi državi članici Evropske unije ali v tretji državi. Spremembe, vezane na male proizvajalce vina, prinašajo administrativno olajšavo, saj jim, dokler trošarina za vino znaša 0 evrov, ni potrebno predlagati obračuna trošarine. Za zavezance, ki so vpisani v register pridelovalcev grozdja in vina, se poenostavlja poročanja, in sicer jim podatkov o proizvodnji, lastni porabi in članih gospodinjstva ni treba pošiljati, ampak jih carinski organ povzame iz registra po uporabi dolžnosti. Spoštovani! Vlada predlaga Državnemu zboru, da dopolnjeni predlog zakona podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Vse skupaj prav lepo pozdravljam. Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 22. seji 9.11.2006, obravnaval tudi predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o trošarinah. Kolegij predsednika Državnega zbora je dne na seji 6.10.2006 sklenil, da se predloženi zakon obravnava v skrajšanem postopku. Dobili smo mnenja Zakonodajno-pravne službe s pripombami k določenim členom, ki so bile v glavnem upoštevane v amandmajih koalicije, razen k 7. členu, ki pa se je amandmiral kasneje in se je določil trenutek nastanka trošarinske obveznosti, kar je bilo najbolj sporno. V poslovniškem roku so amandmaje k predloženem zakonu vložile poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke in Demokratične stranke upokojencev. Kot sem že rekel, je največ razprave na samem odboru potekalo v okviru 6. člena, ki je prej določal trenutek trošarinske obveze, ko se blago odpremi. V predlogu zakona je bilo napisano, da nastane ta trenutek, ko se v času proizvodnje takšnega izdelka, kasneje pa smo to, ker to je lahko čas, ki je nedefiniran, smo določili potem in z amandmajem dopolnili, da ta trenutek nastopi ob zaključku proizvodnje in takrat nastane trošarinska obveznost. Potem je bilo še nekaj diskusije na to, kaj ta novi zakon prinaša v okviru večje obremenitve iz naslova trošarin. Dejansko se bodo v naslednjem obdobju samo še uskladile v skladu z evropskimi zahtevami trošarine za cigarete, ki se bodo nekoliko povečale. Že prej pa je bil sprejet zakon na področju obdavčitve električne energije. Takšne rešitve, kot so predlagane, so bile sprejete že v letu 2004. Povem, da to prinaša malenkostno dodatno obremenitev. Izračun, ki smo ga dobili, je bil, da pri plačilu elektrike 5000 tolarjev bo ta trošarina znašala 76 tolarjev. Odbor je sprejel amandmaje, ki so korigirali predloga zakona in tukaj posredujemo Državnemu zboru dopolnjen predlog zakona in predlagamo, da ga Državni zbor sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Srečko Hvauc v imenu poslanske skupine SDS. Prosim.
Najlepša hvala za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! V Slovenski demokratski stranki bomo podprli predlagani Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o trošarinah, ki ga je v obravnavo poslala Vlada Republika Slovenije in ki ga obravnavamo po skrajšanem postopku. Gre za manj zahtevne spremembe, ki se nanašajo ali pa ki so potrebne predvsem zaradi uvedbe evra, zaradi uskladitve z drugimi predpisi, tak predpis je Zakon o prekrških in tudi nekatere direktive Evropske unije, in zaradi prilagoditve obdavčitve električne energije in nekaterih drugih trošarinskih izdelkov. Glede na to, da je zakon bil že podrobno predstavljen, jaz teh stvari ne bi preveč ponavljal, bi pa mogoče še enkrat navedel nekatere spremembe, ki se nam zdijo pomembne. Prva je uvajanje trošarine za električno energijo. To je povezano s tem, da je Slovenija s 1. majem 2004 v svoj pravni red prevzela evropsko direktivo 2003/96, s katero se med drugim med trošarinske izdelke uvršča tudi električna energija. Je pa bila do sedaj stopnja te trošarine nič. Ker pa se s 1.1.2007 to prehodno obdobje izteka, je potrebno z zakonom urediti tako, kot je tudi predlagatelj storil, in sicer bo trošarina po 1.1.2007, kot je že bilo tudi navedeno, 1 evro na megavano uro. Mi smo prepričani, da se s tem ne polni proračun, tako kot trdijo nekateri, da s tem ne poskušamo nadoknaditi izpada zaradi tega, ker smo zmanjšali dohodnino, ampak je to enostavno posledica prilagajanja evropskim direktivam. To, kar je važno, je to, da bodo zavezanci za plačilo tisti dobavitelji, ki dobavljali energijo končnim odjemalcem. Ker se bo ta trošarina odrazila v končni ceni tudi za gospodinjstva, je mogoče potrebno povedati, da gre za malenkostno, mogoče 10 tolarjev povišanje cene, ki se ji pa enostavno zaradi prilagoditve že omenjeni direktivi ne moremo izogniti. Poudaril bi tudi pomembno poenostavitev za male proizvajalce vina, ki se kaže v tem, da ne bo potrebno predlagati obračuna trošarine. Za tiste, ki pa so vpisani v register, pa bo to storjeno po uradni dolžnosti, tako da bodo tudi oni razbremenjeni nekaterih teh postopkov, kar je vse v smislu zavez te vlade in koalicije, da se bomo zavzemali za bolj prijazno upravo. Mogoče še o biogorivu. Tukaj bo trošarina nič, bo pa s tem, ko bo tudi to vključeno v sistem trošarine, manj možnih malverzacij in tudi popolna uskladitev z že prej v uvodu omenjeno direktivo. Zaradi vsega tega bomo v Slovenski demokratski stranki ta predlog zakona tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Milan M. Cvikl, v imenu poslanske skupine LDS. Prosim.
Gospod predsedujoči, predstavniki ministrstva, poslanke in poslanci! V Liberalni demokraciji Slovenije ne bomo podprli Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o trošarinah. Razlog temu je, da se s tem zakonom pomembno povečuje obdavčitev vseh Slovencev in Slovenk s trošarinami. Poglejmo si nekaj podatkov. V letu 2005 je bilo vseh trošarinskih prihodkov za 230 milijard tolarjev. V letu 2006 - 234 milijard tolarjev, v letu 2007 pa jih Vlada tudi zaradi spremembe tega zakona napoveduje kar za 32 milijard več, to je na 268 milijard tolarjev. To so podatki, ki nas bodo v popoldanski razpravi spremljali, ko bomo sprejemali predloge sprememb proračuna 2007. Da bi Vlada lahko financirala davčno darilo, da bi lahko financirala nevarčevalno naravnan proračun za leto 2007, je potrebno pred začetkom te obravnave danes popoldan sprejeti tudi Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o trošarinah. Vsi tukaj pravite, da ta zakon ne bo imel nobenih učinkov. Vprašanje, kako učinke meriti. Vlada je sama povedala, da pri 5.000 tolarjev porabe mesečne energije bo dodatna obremenitev 76 tolarjev. Na letni ravni pri povprečni porabi, če se še nekdo greje z energijo med 10 in 15.000 tolarjev, to pomeni dodatnih 12 evrov, dodatnih 3.000 tolarjev stroškov, ki jih imajo družine zaradi višje obdavčitve energije. Zato bo državni proračun samo iz tega namena dobil po izračunih Vlade dodatnih skoraj 4 milijone evrov, torej skoraj dodatno milijardo tolarjev. Vendar to ni edina sprememba, ki jo omogoča ta zakon. Posredno ali če hočete neposredno, predvsem pa posredno, pri ocenjevanju prihodkov iz naslova trošarin od alkohola in alkoholnih izdelkov ter pri ocenjevanju trošarin od tobačnih izdelkov Vlada računa na tako imenovano pospešeno usklajevanje z evropskimi direktivami in danes to tudi tukaj delamo in Vlada tudi ocenjuje, da bo prišlo do pomembnega dviga vseh trošarin. Povedal sem, skupaj za 32 milijard tolarjev. Če ta zakon danes zavrnemo, potem bomo prisilili Vlado v večje varčevanje. Če pa ga boste sprejeli, boste pa potrdili dvoličnost Vlade gospoda Janeza Janše. Pred slabimi nekaj tedni, pred slabim mesec smo tukaj sprejemali na izredni seji davčno zakonodajo. Za to davčno zakonodajo je bilo rečeno, da se dohodninski položaj nikogar ne bo poslabšal. Vendar prvi zakon iz naslova davkov, ki ga sprejemamo ponovno na izredni seji, prej, preden zapiramo proračun za leto 2007, zahteva kar 32 milijard več pobranih davkov od občanov, in to na podlagi tega zakona. Gre za dvoličnost. Gre za to, da ta zakon ne usklajuje z zadevami samo z evropsko direktivo, ampak predvsem vzpostavlja pogoje za to, da bo Vlada lahko pobrala za 32 milijard več prihodkov iz naslova trošarin, kot je ocenjena realizacija v letu 2006. In edina sprememba, poleg seveda odločitev Vlade, je to, kar bomo danes v raznoraznih določbah tega zakona tudi potrdili. Zato v poslanskem klubu Liberalne demokracije zavračamo sprejem tega zakona. Predlagali bi, da je Vlada bolj varčevalna v proračunu, ker potem ne bi bilo treba dodatno zelo pomembno obremenjevati vseh Slovenk in Slovencev. Reči pa, da 12 dodatnih evrov za ljudi z minimalnimi plačami in za upokojence ni noben strošek, je pa seveda navadno sprenevedanje. Zavračamo zakon.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil gospod Ciril Testen. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o trošarinah bomo v poslanski skupini Nove Slovenije podprli. Predlog zakona ima tri glavne cilje: zmanjšati administrativne obremenitve udeležencev na trgu z električno energijo, izenačiti pogoje poslovanja vseh zavezancev, ki trgujejo z biogorivi, in poenostaviti postopke za kmete, male pridelovalce vina. Glavnina predlaganih vsebinskih sprememb Zakona o trošarinah je posledica sprejetja Direktive 2003/96 z dne 27. oktobra 2003 o prestrukturiranju okvira Skupnosti za obdavčevanje energentov in električne energije. S sprejetjem predloga zakona bo naš pravni red v celoti usklajen z evropsko ureditvijo obdavčevanja trošarinskih izdelkov, na področju obdavčevanja električne energije in tudi spremljanja gibanja biogoriv s trošarinskim spremnim dokumentom. Tudi s tem predlogom se zavezance razbremenjuje nepotrebnega administriranja. Podobno, kot se je v kompletu davčne reforme poenostavilo davčni postopek in preglednejše uredilo obdavčitev zemljišč, ki ne dosegajo 200 evrov katastrskega dohodka, tudi ta predlog prinaša poenostavitve. Mali proizvajalci vina ne bodo več predlagali obračuna trošarin, dokler bo ta znašala 0 tolarjev. Tistim zavezancem, ki so vpisani v register pridelovalcev grozdja in vina, ni treba več pošiljati podatkov, temveč jih carinski organ po uradni dolžnosti povzame iz registra. Edino zvišanje trošarin, ki ga prinaša predlog zakona, je zvišanje trošarin na cigarete. Tudi to zvišanje je posledica uskladitve z evropsko zakonodajo. Od 1.7.2007 bo tako obdavčitev cigaret v Sloveniji izenačena z evropsko zakonodajo. Ta predpisuje, da je minimalna raven obdavčitve 64 evrov na 1.000 cigaret najbolje prodajanega cenovnega razreda. Iz tega naslova se predvideva približno ena milijarda proračunskih prihodkov. V poslanski skupini Nove Slovenije smo podprli predlog, da se spremembe in dopolnitve Zakona o trošarinah obravnavajo po skrajšanem postopku, saj gre za manj zahtevne spremembe. V poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo predlog zakona predvsem v delu, ki prinaša poenostavitve za trošarinske zavezance. V poslanski skupini Nove Slovenije tudi podpiramo predlog Kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije, da se pripravi sprememba pravilnika o načinu vračila trošarine za energente, ki se uporabijo za pogon kmetijske in gozdarske mehanizacije.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Josip Bajc v imenu poslanske skupine SLS. Prosim.
Hvala gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Ministrstva za finance, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o trošarinah se nanaša na nekatere manjše spremembe in ga zato obravnavamo po skrajšanem postopku. Na začetku naj poudarim, da z zakonom ne spreminjamo sedaj veljavnih temeljnih načel Zakona o trošarinah in da spremembe ne predstavljajo morebitnega povečanja trošarin. Zakon namreč zmanjšuje administrativne obremenitve udeležencev na trgu z električno energijo, zmanjšuje oziroma poenostavlja postopke za male pridelovalce vin ter ureja trgovino z biogorivi. Natančneje se ureja tudi obveznost hrambe tiste dokumentacije, ki se nanaša na poslovanje s trošarinskimi izdelki na notranjem trgu. Spremembe zakona, ki prinašajo poenostavitve postopkov ob pogoju ohranjanja učinkovitega nadzora, so vedno dobrodošle in tudi tokrat. Električna energija bo po novem obdavčena ob dobavi končnim odjemalcem, torej jo bodo plačevali dobavitelji, ki dobavljajo električno energijo končnim porabnikom. V zvezi z biogorivi je potrebno poudariti, da uvrstitev biogoriv med trošarinske izdelke ne bo imela negativnih posledic za proizvajalce oziroma porabnike, saj ne bo prinesla podražitev goriv oziroma uveljavitev in uvedbo trošarine. Je pa uvrstitev biogoriv med trošarinske izdelke potrebna z vidika nadzora nad proizvodnjo, predelavo in hrambo tega energenta. Kot je splošno znano, se je število pridelovalcev biogoriv in posledično porabnikov v zadnjem času bistveno povečalo. S tega vidika je nadzor carinskega organa nad to dejavnostjo vsekakor potreben. Še posebej v Slovenski ljudski stranki ocenjujemo kot dobro rešitev iz tega zakona, je izjema, da se posebno hudi prekrški glede na višino povzročene kazni in da zakon predvideva tukaj trikratno oziroma sprožijo kaznovanost, kot so splošno zagrožene višine glob. Glede na vse navedeno bomo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke Predlog zakona o dopolnitvah zakona o trošarinah sprejeli oziroma podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa. Nekatere naše odločitve iz preteklosti terjajo oziroma določajo naše ravnanje sedaj, tudi v bodoče ga še bodo in tudi pri Zakonu o trošarinah gre za tovrstne posege. Gre torej za to, da zaradi odločitev v preteklosti moramo spremeniti v določenih segmentih naše ravnanje in da moramo spreminjati in prilagajati tudi regulativo. Tako na primer terjajo spremembe v več zakonih in še v bodoče bodo uvedene globe, tako terjajo spremembe naše odločitve, ki govorijo o vstopu v Evropsko unijo, tako terjajo naše spremembe in naše odločitve v zvezi s tem določene direktive in uvedba evra itd., kar pač ima nujne posledice. Nekaterih stvari se torej preprosto ne moremo izogniti, ampak so v nekakšnem kavzalnem redu, v vzorčno posledičnem redu. Pri tem, kot pravim, nimamo prostih rok tako, da bi izbirali pogosto ali "ja" ali "ne", ampak preprosto moramo nekatere stvari vpeljati, če želimo imeti konsistentno zakonodajo in če želimo, da je naša zakonodaja z evropsko tudi usklajena. Predlagatelj je s tem v zvezi pripravil predloge za spremembo tega zakona in v poslanski skupini DeSUS bomo ta Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o trošarinah tudi podprli. Ocenjujejo s strani predlagateljev, da to terjajo tudi nekatere ugotovitve iz dosedanje prakse, iz naših izkušenj, ki govore o tem, da je bilo marsikaj pretirano in po nepotrebnem administrirano, da imamo torej preveč trošarinskih dogodkov, storitev in dokumentacije. Ugotavljajo, da imamo mestoma tudi neustrezen nadzor nad trošarinskimi izdelki oziroma trošarinskim blagom, in ugotavljajo, da imamo pogoste primere nepravilnosti, zlorab in, kakor piše tudi dobesedno, malverzacij. Gre torej tudi za to, da se želijo nekatere nepravilnosti ali pa prekrški v zvezi z obračunavanjem trošarin ustrezneje sankcionirati. Zato imamo sedaj tako imenovane hude prekrške definirane oziroma kvalificirane prekrške, za katere se predvidevajo bistveno strožje kazni kot doslej. Morebiti za koga tudi presenečenje, ampak gre za možnost več 10-milijonskih kazni, seveda ustrezno težjih prekrškov v zvezi z obračunavanje trošarin. Določene spremembe terja tudi energetska direktiva, ki razen tobaka, alkohola vpeljuje tudi zahtevo po trošarinski obremenitvi električne energije, in najbrž je potrebno poudariti, da gre za to, da se izteka takrat pred tremi leti izposlovano prehodno obdobje. Tudi tukaj nimamo kaj posebej veliko prostih rok ali izbire, razen če bi želeli obveznosti, ki jih imamo, kršiti. Torej, pomembno je, da te datume omenimo tudi zavoljo tega, da se ve, da so torej te nove obremenitve bile preddoločene, zdavnaj poprej, preden se je vedelo, katera Vlada bo predlagala ta zakon, zdavnaj poprej, preden se je vedelo, da bomo imeli polemike v zvezi s potencialnim dvigom DDV-ja v letu 2008, torej zdavnaj pred tem, preden se je govorilo o tem, da imamo nerealno planiran proračun, da imamo sive lise, ki jih sedaj polnimo z nekaterimi trošarinskimi prihodki v državnem proračunu. Pričakovanja predlagateljev gredo v to smer, da bodo bolje usklajeni predpisi, da bo manj administriranja, med drugim tudi za kmete, kar je bilo omenjano, da bo manj plačil, ker bo več oprostitev za biološka goriva, da pa bo nekaj več plačil za nekatere izdelke trošarinske, ki pa tako ali tako niso izdelki, ki bi jih morali mi iz raznih ekoloških, zdravstvenih in drugih vidikov propagirati. Torej, tisto, kar se bo nabralo več trošarin, se bo nabralo zaradi trošenja cigaret oziroma tobaka. Ker ocenjujemo, da gre predlog zakona v pravo smer, ga bomo v poslanski skupini DeSUS podprli, tudi zaradi tega, ker so bile upoštevane tako rekoč vse pripombe Zakonodajno-pravne službe.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Vložen je bil samo en amandma, in sicer poslanske skupine LDS k 22. členu. Želi kdo razpravljati? Prijava za razpravo teče. Gospod mag. Cvikl, imate besedo. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Mi seveda želimo tako z amandmajem kot z nadaljnjo razpravo o vsebini amandmaja - in seveda predvsem upam, da se bo Vlada še oglasila - dobiti veliko bolj natančna pojasnila, ki so bila izpuščena v prvem delu. Mi trdimo, da v kolikor ta zakon ne bi bil sprejet, v kolikor zakon o trošarinah ne bi bil sprejet, potem bi v letu 2007 imeli seveda veliko manjši obseg prihodkov iz naslova trošarin, ne pa tako, kot sedaj izgleda, da imamo zelo velik prirast sredstev iz naslova trošarin. Glede na realizacijo je tega kar za 32 milijard in potem, kot Vlada sama predlaga, je seveda temu tako, še posebej zaradi zgodb, povezanih s trošarino od energetov, električne energije in tako naprej. In zato seveda bi želeli, da nam Vlada zelo natančno pojasni, od kje vladi naenkrat 32 milijard več tolarjev iz naslova trošarin, kot je bilo prihodkov, kot je prihodkov, ocenjenih po realizaciji za leto 2006. In znotraj tega, seveda, kako posamezne določbe in še posebej določbe v zvezi z amandmajem, ki smo ga predlagali, vplivajo na to, da bomo Slovenci in Slovenke zavezani k večjem plačilu trošarin. To je pomembno vprašanje, predvsem zato, ker je gospod predsednik Vlade rekel: Verjemite mi, v letu 2007 bodo vsi ljudje v Sloveniji manj obdavčeni. Seveda moram reči, da vsi, ki uporabljajo električno energijo, teh mislim, da je 99,9%, kadilci - pravijo, da se številka zmanjšuje - in pa potrošniki te ali one vrste alkohola in alkoholnih izdelkov in tudi za to številko upam, da se zmanjšuje v Sloveniji, bodo v večji meri plačevali in bodo v večji meri obdavčeni s trošarinami. Teh trošarin je kar za 32 milijard tolarjev več. In čudi nas, da potem ko ste poslanci vladajoče koalicije podprli zakone, s katerimi ste predvsem razbremenili eno malo skupino davčnih zavezancev plačila višje dohodnine, potem ko ste dali veliko davčno darilo, pravzaprav sedaj, ko spremljamo ta zakon, ko gledamo določbe tega zakona, lahko ugotovimo, da si bodo davčni zavezanci - tisti, ki morajo plačevati trošarino na energijo, na elektriko, na alkohol, na tobačne izdelke - preprosto to davčno darilo kar sami plačali. Razlika je v razporeditvi tega davčnega darila. 700 tisoč in toliko gospodinjstev, s povprečno porabo 10 do 15 tisoč tolarjev bo vplačalo na leto državi za to, da se bo dalo davčno darilo, kar dodatnih 3 tisoč tolarjev oziroma približno 12 evrov. Samo na tej podlagi. Izredno težko pa je to pogledati, koliko bodo plačevali kadilci in koliko tisti, ki trošijo alkohol. Podatki so tukaj samo globalni in Vlada je povedala v globalnih podatkih, da bo obdavčitev trošarin iz naslova predvsem alkohola višje za 1/5, za 12 milijonov evrov za alkohol, za tobačne izdelke pa Vlada pravi, da se je odločila za pospešeno usklajevanje in da bo takšnih dodatnih virov iz tega naslova skoraj 18 milijonov evrov. Torej Vlada davčno breme prerazporeja in davčno darilo, ki ga je dala tistim, ki naj bi pospeševali razvoj, financira ne z varčevanjem, ampak z višjo obdavčitvijo trošarin, po navedbah same Vlade kar za 32 milijard tolarjev več trošarin v letu 2007 glede na oceno realizacije 2006. Običajni prirast trošarin je približno 4 milijarde. Leta 2005 jih je bilo 230 milijard, leta 2006 je ocena 234 milijard. Se pravi, približno 4 milijarde letno je prirasta trošarin. Sedaj, v letošnjem letu pa je tega, dodatne obdavčitve trošarin, kar 8-krat več. To mislim, da zahteva pojasnilo Vlade Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod mag. Šircelj, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanske in poslanci! Dovolite mi, da se tudi opredelim do amandmaja, ki predvideva, da naj bi se povečala oprostitev od plačila trošarine za električno energijo, in sicer za vse tiste elektrarne, ki presegajo oziroma ki dosegajo 10 megavatov. V zakonu je dejansko predvideno 2 megavata, to se pravi, za te elektrarne, za tako imenovane male elektrarne se ne plača trošarina, če to električno energijo porabijo za svojo uporabo pri svoji uporabi. Mi, Vlada tukaj ne podpira oziroma se ne strinja s predlaganim amandmajem, predvsem zaradi tega, ker bi to dejansko vplivalo na nelojalno konkurenco. Navsezadnje je po mnenju Evropske komisije, to mnenje se ustvari na strokovnih osnovah, je elektrarna z 2 megavati tista elektrarna, ki dejansko še proizvaja električno energijo za svoje potrebe, medtem ko vse, kar je več, dejansko pomeni proizvajanje električne energije za trg in s tega zornega kota bi to pomenilo dodatno nelojalno konkurenco. Zaradi tega Vlada tega amandmaja ne podpira. Glede samih trošarin je treba povedati, da Vlada zmanjšuje, glede na obstoječi zakon, trošarino za električno energijo, in sicer za tako imenovano električno energijo za poslovno rabo zmanjšuje z 1 evra na 0,5 evra. V sedanji zakonodaji, ki je bila sprejeta 1. maja 2004 oziroma se je takrat uveljavila ta sprememba, velja 1 evro za katerokoli električno energijo. Glede povečanja finančnih prihodkov iz naslova trošarin je treba pogledati te finančne prihodke tudi glede na udeležbo v bruto družbenem proizvodu. In če ugotovimo rast bruto družbenega proizvoda in tudi delež finančnih prihodkov iz naslova trošarin, potem ugotovimo, da je ta delež stabilen. In sicer je bila, na primer, realizacija tega deleža v letu 2005 3,48, v sprejetem proračunu za leto 2006 pomeni 3,43, potem so novelirane ocene 3,32, sprejeti proračun za leto 2007 pomeni 3,49 in predlog sprememb proračuna za leto 2007 3,52% bruto družbenega proizvoda. Tako kot povsod drugje je tudi v Sloveniji ta delež stabilen in predstavlja eno izmed osnov za financiranje javne porabe. Glede na sam značaj trošarine je treba ugotoviti, da je višina trošarine oziroma znesek, fiskalni učinek trošarine, odvisen tudi od porabe. In če je poraba nafte in naftnih derivatov večja, potem je tudi znesek trošarine dejansko večji in posledično tudi znesek davka na dodano vrednost, kar pomeni, da Vlada pričakuje, glede na vse makroekonomske pokazatelje oziroma kazalce, da se bo poraba teh trošarin povečala predvsem na področju naftne trošarine oziroma pri obdavčevanju naftnih derivatov. Prav tako, kot je bilo že poudarjeno, pričakujemo tudi povečanje trošarine iz naslova tobačnih izdelkov, predvsem cigaret. Tu se moramo uskladiti z Evropsko unijo, moramo se uskladiti z Evropsko komisijo. Dejansko smo to zavezo dali Evropski uniji in besedo je treba držati. In določeni večji finančni prilivi prihajajo iz trošarine na cigarete oziroma tobačne izdelke. Ne glede na to Vlada tudi ocenjuje, da trošarina na alkoholne pijače ni bila popravljena z inflacijo oziroma zneskom inflacije od leta 2001 in že samo ta prilagoditev, ki je popolnoma običajna in ekonomsko upravičena, pomeni tudi večji znesek iz naslova tako imenovane alkoholne trošarine. To seveda pomeni, da tako kot tudi v ostalih državah, tudi v ostalih razvijajočih državah v Evropski uniji in tudi v svetu, se krepi tako imenovana posredna obdavčitev, kar je v skladu s stroko in v skladu z nevtralno politiko. Navsezadnje se pa tako imenovana neposredna obdavčitev, predvsem tista, ki vpliva na stroške podjetij in ker vpliva na stroške podjetij, pomeni tudi povečanje stroškov, pomeni tudi manjšo konkurenčnost, ampak ta neposredna obdavčitev, če govorimo o obdavčitvi dela in če govorimo o obdavčitvi pravnih oseb, ta obdavčitev se znižuje. Tako to so dejansko glavni razlogi, ki pomenijo povečanje trošarine oziroma ki pomenijo ta finančni učinek, kateri je bil tudi prestavljen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prijava za razpravo teče. Še enkrat, prosim. Začetek prijave teče. Besedo ima gospod Rudi Veršnik. Prosim.
Hvala lepa. Ko se pogovarjamo o Zakonu o trošarinah, moram spomniti na to, da smo leta 2003 se obvezali v Evropski uniji, da bomo z letom 2007 uvedli te trošarine. In jaz mislim, da je pošteno, da to javnosti povemo, da se moramo kot člani Evropske skupnosti držati teh dogovorov. Mislim, da ta amandma, ki je vložen, mislim, da je vložen, bi rekel, zlonamerno, nepretehtano in nestrokovno. Namreč to, kar je sedaj povedal gospod državni sekretar, je 2 megavatna elektrarna normalna osebna poraba, vse kar je ostalo, je to višek, ki podleže vsem davčnim obveznostim. Povišanje teh trošarin in povišanje tudi trošarin na tobačne izdelke - pa je bilo tudi povedano sedaj, da so ta povišanja minimalna, vendar v skladu z dogovorom, ki smo ga sprejeli nekje v preteklosti in se ga kot člani moramo držati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Cvikl. Prosim.
Številke so žal krute. Nominalni prirast trošarin je 14,3%. Nominalna rast minimalne plače je pa sedemkrat manjša. In to se morate vprašati, ko boste danes podpirali spremembe Zakona o trošarinah, s katerim si Vlada zagotavlja dodatnih 32 milijard tolarjev. 14,3% rast zaradi vseh razlogov, ki so v tem zakonu, in tudi zadev, povezanih z Evropsko unijo. Vendar, v kolikor bi se seveda upošteval samo del, ki se nanaša na Evropsko unijo, potem bi tega bilo, kot Vlada navaja sama, samo približno 850 milijonov tolarjev, ne pa 32 milijard.
Hvala lepa. Gospod Srečko Hvauc, imate besedo.
Hvala lepa. Jaz bom čisto kratek, glede na to, da smo si že praktično vse povedali na odboru. Ko se pogovarjamo o povečanju teh strašnih 32 milijard slovenskih tolarjev, je še enkrat potrebno poudariti - ta Vlada je pripeljala Slovenijo v položaj, ko je brezposelnost najnižja v mnogih zadnjih letih. To pomeni tudi, da ima več delavcev plače, to pomeni večjo potrošnjo in to se seveda potem odrazi tudi v večjih trošarinah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod mag. Šircelj, prosili ste za besedo.
Hvala lepa. Rad bi tukaj poudaril, da s trošarinami obdavčujemo alkoholne pijače, tobačne izdelke in naftne derivate. To so trošarinski izdelki, ki v vsaki državi imajo seveda poseben položaj in dejansko je povečanje trošarin pomembno tudi zaradi tega, ker se navsezadnje obdavčujejo tudi nekateri izdelki, ki so lahko tudi škodljivi za zdravje. Država lahko tukaj vodi posebno politiko in iz tega zornega kota je veliko bolje, da zmanjšujemo obdavčitev dela na eni strani in obdavčitev podjetij in na drugi strani pa seveda prilagajamo te zneske Evropski uniji in seveda inflaciji, na primer na področju alkoholnih trošarin, kjer dejansko ni prišlo do popravka z inflacijo od leta 2001. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še en krog. Začetek prijave. Gospod mag. Cvikl, izvolite, prosim.
Hvala lepa. Gospod državni sekretar, popolnoma se strinjam z vami. Vlada ne varčuje, namesto da bi z varčevalnimi ukrepi financirala zmanjšanje davka na izplačane plače, se je preprosto odločila, da bo povečala obdavčitev vseh Slovencev in Slovenk pri bencinih, pri energentih, pri električni energiji, pri alkoholu, tobačnih izdelkih. In to za 14,3% več, to je politika te Vlade. In ne govoriti, da zmanjšujete, da se bo dohodkovni položaj, da se bodo davki za Slovence in Slovenke zmanjšali. Ne! Davki, še posebej trošarina se bo že v letu 2007 povečala za 14% točk več, kot je po realizaciji za leto 2006. In seveda obdavčitev plač nima s to zadevo čisto nobene zveze, ampak še tiste nizke plače, ki jih bodo dobili posamezniki, še posebej tisti, ki so na minimalnih plačah, še posebej tisti, ki dobivajo prihodke iz naslova socialnih transferov, vse te plače obdavčujete v potrošnji s pomembno 14% višjo trošarinsko obdavčitvijo. In to je problem zapiranja tega proračuna in zato temu nasprotujemo. Ta zakon potrebujete zato, da bi lahko na veliko trošili.
Hvala lepa. Gospod mag. Šircelj, izvolite.
Hvala lepa. V skladu z drugimi dokumenti Vlada varčuje, in sicer se zmanjšuje delež odhodkov v bruto družbenem proizvodu tako za leto 2007 kot za leto 2008. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še eden krog. Začetek prijave. Gospod mag. Cvikl, imate besedo. Prosim.
Vlada je obljubila, da bo v času svojega mandata zmanjšala delež javne porabe s 44,1% za 2 odstotni točki. Predlog proračuna za leto 2007 predvideva, da bo obseg javne porabo ostal na 44,1%. Niti za 1 desetinsko, stotinko odstotka se javna poraba s predlog proračuna ne bo zmanjšala. Če pa ne bi sprejeli tega zakona, potem pa bi bili prisiljeni varčevati, potem pa bi se poraba zmanjšala. Zato pravimo, ta trošarinski zakon samo omogoča nadaljevanje visokega trošenja države in v letu 2007 je ta potrošnja države dosegla zgodovinsko najvišjo raven, in sicer skoraj 45%; ne več vsak četrti, skoraj vsak drugi tolar gre sedaj za javno porabo.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, kolikor vidim, zaključujem razpravo. O amandmajih, v skladu z časovnim potekom seje zbora, bomo odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA SPREMEMB PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2007. Predlog sprememb proračuna je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Lepo pozdravljam predsednika Vlade, gospoda Janeza Janšo, in prisotne ministre. Besedo dajem predsedniku Vlade, gospodu Janezu Janši, ki bo predstavil Predlog sprememb proračuna za leto 2007. Izvolite, prosim.
Spoštovani, gospod predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, sicer bolj redki! Veseli me, da lahko danes po predstavitvi proračunskega memoranduma za leti 2007 in 2008 in Predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2008 Vlada Republike Slovenije predstavi tudi Predlog sprememb proračuna za naslednje leto in dopolnjen predlog proračuna za leto 2008. Po opravljeni razpravi so bili upoštevani amandmaji, ki jih je potrdil Odbor državnega zbora za finance in monetarno politiko. S predlogoma proračunov za leti 2007-2008 Vlada izpolnjuje začrtane gospodarske, družbene in medgeneracijske cilje razvoja Slovenije in mednarodne umestitve Slovenije kot svetu prepoznavne države. Želimo ustvariti pogoje za bolj prilagodljivo gospodarstvo, višje dodane vrednosti, večje zaposlenosti, na znanju temelječega gospodarskega razvoja, učinkovite socialne države ter skladnega trajnostnega razvoja vseh regij Slovenije. Rezultati, ki jih Slovenija dosega letos na gospodarskem področju, so najboljši doslej in so posledica po eni strani sposobnosti slovenskega gospodarstva, učinkovitega vodenja ekonomskih politik, pa tudi ugodnih razmer v državah partnericah. Slovenija bo s 1. januarjem leta 2007 postala trinajsta nova članica Evropske monetarne unije in bo tako edina nova članica Unije, ki bo prevzela evro kot lastno valuto. Ta uspeh je za državljanke in državljane Slovenije še toliko večji, ker je Slovenija ostre Maastrichtske kriterije izpolnila ob povečanju gospodarske rasti, ki je v prvi polovici letošnjega leta znašala 5%, in ob hkratnem povečanju zaposlenosti. S tem smo v Sloveniji dokazali, da je mogoče inflacijo znižati ob istočasnem znižanju brezposelnosti in zvišanju zaposlenosti. Po predvidenih napovedih jesenskega poročila Umarja se bodo pozitivni gospodarski trendi nadaljevali, gospodarska rast za celotno letošnje leto je ocenjena na 4,7%, za naslednje leto na 4,3 in v letu 2008 na 4,2%. Rast zaposlenosti je za letošnje leto ocenjena na 0,9%, za leto 2007 na 0,8 in za leto 2008 ponovno na 0,9%. Po jesenski napovedi bo realna rast bruto plače v letu 2006 2,2%, v letu 2007 2,5 in v letu 2008 3%. Po nekoliko višji inflaciji v letih 2006 in 2007 se bo po ocenah povprečna inflacija v letu 2008 znižala z 2,7 na 2,5%. Vlada Republike Slovenije si je zadala ambiciozne cilje razbremenitve slovenskega gospodarstva, ki se uresničujejo oziroma ki se bodo uresničevali, deloma pa se že, z izvajanjem paketa davčnih sprememb oziroma davčnih zakonov. Slovenska podjetja bodo po novi zakonodaji ceneje zaposlovala, predvsem visoko izobraženo delovno silo, lahko bodo uporabljala oziroma koristila olajšave za raziskave in razvoj ter plačevala nižje davke. Davčni postopek bo bolj enostaven in tako posledično tudi cenejši. Verjamemo, da bo taka razbremenitev še pospešila gospodarsko rast in rast zaposlenosti in da samo tako lahko dosežemo in presežemo povprečno razvitost EU. Predlog sprememb državnega proračuna za leto 2007 tako predvideva 7,76 milijarde evrov prihodkov, kar je 24,5% bruto domačega proizvoda, in 8,08 milijard evrov odhodkov oziroma 25,5% bruto domačega proizvoda. Proračunski primanjkljaj v letu7 2007 je predviden v višini 322 milijonov evrov oziroma 1% bruto domačega proizvoda. V primerjavi z oceno realizacije prihodkov in odhodkov državnega proračuna za letošnje leto to pomeni, da se prihodki proračuna zmanjšujejo za pol odstotka BDP-ja, medtem ko se odhodki zmanjšujejo za 0,6% BDP-ja. Konsolidirani javnofinančni prihodki za leto 2007, ki ob prihodkih državnega proračuna vključujejo tudi prihodke Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, in prihodki občin, so predvideni v višini 13,67 milijard evrov oziroma 43,2% BDP-ja, medtem ko so konsolidirani odhodki predvideni v višini 13,26 milijard evrov oziroma 44,1% BDP-ja. Predvideni javnofinančni primanjkljaj v letu 2007 bo tako znašal 0,9% BDP-ja. V letu 2008 Predlog državnega proračuna predvideva 8,13 milijard evrov prihodkov, kar je 24,1% BDP-ja, in 8,44 milijard evrov odhodkov oziroma 25% BDP-ja. Proračunski primanjkljaj v letu 2008 je predviden v višini 306,5 milijonov evrov oziroma 0,9% BDP-ja. To pomeni, da se predvideni prihodki državnega proračuna z ozirom na predlog sprememb za leto 2007 znižujejo za 0,4% točke BDP-ja, medtem ko se odhodki znižujejo za pol odstotke točke BDP-ja. V letu 2008 predlog proračuna predvideva konsolidirane prihodke v višini 14,36 milijarde evrov oziroma 42,5% točke BDP-ja in konsolidirane odhodke v višini 14,62 milijarde evrov oziroma 43,3% točke BDP-ja. Predvideni javnofinančni primanjkljaj v letu 2008 bo tako znašal 0,8% točke BDP-ja, blagajna Zavoda za invalidsko in pokojninsko zavarovanje bo v letu 2007 in 2008 uravnotežena, medtem ko blagajna Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije in blagajna občin v letih 2007 in 2008 predvidevata presežke. Vlada ocenjuje, da bodo v okviru finančne perspektive Evropske unije prihodki proračuna Republike Slovenije s proračunom Evropske unije med leti 2007 in 2011 v povprečju znašali 1,56% točke BDP-ja, medtem ko bodo odlivi 1,13% točke. Neto položaj slovenskega proračuna v odnosu do proračuna EU je predviden v višini, pozitivni višini, 0,43% točke. Tu niso vključeni prilivi iz proračuna EU neposredno končnim upravičencem v Republiki Sloveniji. Ob tem je pomembno povedati, da bo Slovenija iz strukturnih in kohezijskega sklada v obdobju od 2007 do 2013 prejela 3,7 milijarde evrov. Vlada Republike Slovenije se zaveda pomembnosti teh dodatnih sredstev za naš razvoj in je zaradi tega že v začetku leta 2005 sprejela številne aktivnosti, ki so pripomogle k izboljšanju črpanja evropskih sredstev; ti ukrepi so se izkazali kot zelo učinkoviti. Spoštovani! Vlada je Državnemu zboru predstavila razvojno naravnan in varčen proračun. V letih 2007 in 2008 se povečuje sredstva za gospodarstvo, za znanost in razvoj, terciarno izobraževanje, za zmanjšanje sodnih zaostankov, posebno pozornost namenjamo varstvu okolja, vodimo politike za odpravo strukturnega primanjkljaja in strategije za zagotovitev dolgoročne stabilnosti javnih financ. Sprejemamo pomembne ukrepe, ki bodo imeli pozitivne posledice za vse državljanke in državljane, in to želimo doseči na socialno vzdržen način. Spoštovane poslanke in poslanci! Namen Vlade je ob doseganju lizbonskih ciljev in ciljev Strategije razvoja Slovenije zagotovitev makroekonomskega okolja za bolj konkurenčno in hitreje rastočo slovensko gospodarstvo ter ohranitev socialne države. Vlada je tako predlagala spremembe Proračuna Republike Slovenije za leto 2007 in Dopolnjen predlog proračuna Republike Slovenije za leto 2008, ki Slovenijo zanesljivo pelje k hitrejšemu napredku in ustvarja realno podlago za večjo blaginjo Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik. Predlog sprememb proračuna je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo. Prav lepo pozdravljam predsednika Vlade in vse ministre ter ostale prisotne! Predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007 je obravnaval tudi Odbor Državnega zbora za finance in monetarno politiko na svoji 23. seji 15.11.2006. Odboru so bila posredovana mnenja vseh zainteresiranih delovnih teles, vendar nismo prejeli oblikovanih predlogov za amandmaje. Poleg tega je bilo odboru posredovanih 99 amandmajev, ki jih je odbor obravnaval, nekatere od njih tudi sprejel in predlaga, da jih sprejme tudi Državni zbor. Razprava je potekala predvsem o nekaterih točkah, ki bi jih rad poudaril. BDP v letu 2007 je predviden v višini 31 milijard 957 milijonov tolarjev, to je tako imenovanih 100%. 13 milijard 964 milijonov tolarjev, kar je 44,1, je predvidenih za porabo v vseh štirih blagajnah. Od tega je blagajna Proračun Republike Slovenije 8 tisoč 87 milijard evrov - se oproščam, ker sem prej rekel v tolarjih -, kar je približno en del; potem imamo 4 tisoč 67 milijard evrov, to je ZPIZ, pokojninska blagajna, potem je predvidena poraba 1936 milijard evrov na zdravstveni blagajni in 1636 milijard na zdravstveni blagajni, kar vse skupaj znese 13 milijard 964 milijonov evrov. Primanjkljaja bo 0,9% oziroma 306 milijonov evrov, kot je povedal gospod predsednik. Dejstvo je, da je spremenjeni predlog proračuna, ki je pripravljen za sprejetje v Državnem zboru, seveda precej boljša inačica, spremembe so natančnejši izračuni in predlogi in zato predlagamo, da Državni zbor ta proračun tudi potrdi, te spremembe proračuna potrdi. Povedal bi, da je v razpravi na samem matičnem delovnem telesu, na Odboru za finance, bilo največ pripomb podanih glede previsoko ocenjenih prihodkov iz DDV-ja, to je bilo predvsem za leto 2008, in poudarjeno je bilo iz večih strani, večih razpravljavcev, da je načrt Vlade glede zmanjševanja javne porabe, ki je zajet v teh spremembah premalo ambiciozen. Tako bi bilo mogoče dobro, da bi se še bolj pogledalo in še bolj poskrbelo za to, da bi se državna poraba oziroma javna poraba znižala, kajti to je edini možni način, da se zmanjšajo tudi davčne obremenitve vseh državljanov Republike Slovenije kakor tudi samega gospodarstva, in s tem seveda poveča konkurenčno sposobnost in možnost ustvarjanja večjega bruto domačega proizvoda oziroma večjega bogastva in boljšega stanja in standarda Slovenije. Predlagamo, da se spremembe potrdijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod mag. Milan Cvikl v imenu poslanske skupine LDS. Izvolite, prosim.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci, predstavniki vlade. Liberalna demokracija Slovenije ne bo podprla Predloga spremembe proračuna 2007 niti ne Predloga proračuna za leto 2008. Proračun za leto 2007 je nerealen, z višjimi davki zaprt proračun. Podprli ga tudi ne bomo zato, ker je to proračun, ki daje predvsem več represivnim organom in za protokolarne objekte, ne daje pa denarja za šolske malice, prevoze dijakov in nič nam ne pomaga, če bomo dokončali izgradnjo Onkološkega inštituta, Pediatrične klinike, če ne bo denarja za zdravnike pripravnike, za sekundarije, za njihovo izobraževanje. To ni varčevalen proračun. Ta proračun vse razvojne projekte pretežno financira z zadolževanjem in v prihodnjem letu se bomo srečali z rebalansom tega proračuna, zato da bomo prenehali netransparentno in v nasprotju z načeli dobrega gospodarjenja zadolževati Slovenijo. Teh dolgov, dolgov, ki bodo nastali s proračunom 2007, 2008 in rebalansom 2005 in ravnokar izvrševanim proračunom 2006, z vsemi obveznostmi, ki jih sprejemamo v tem Državnem zboru, bo v mandatu Janševe vlade za preko 1.000 milijard tolarjev. In to bodo plačevali naši otroci. Zato takšnemu predlogu proračuna nasprotujemo. Poznano je, da smo pred mesecem in pol dobili v Državni zbor tudi Predlog sprememb proračuna za leto 2008 in miniti je moral mesec in pol, da smo šele včeraj začeli obravnavati to zakonodajo, ta proračun, na pristojnem odboru, danes ponoči pa naj bi nekje okoli polnoči glasovali o amandmajih - kot da smo v izrednih razmerah. Ne vem - gospod predsednik je odšel -, ali je ta duh izrednih razmer prevel iz Iraka. Oba proračuna za zadnji dve leti Janševega mandata sta predlagana v popolnem nasprotju z načelnim zaklinjanjem, da se bo predlagala razbremenitev gospodarstva, kar gospodarska situacija zahteva. Gospod predsednik je povedal, javnofinančni odhodki v letu 2007 bodo v višini 44,1, javnofinančni odhodki v letu 2004 so bili tudi v višini 44,1. Gospod predsednik je pozabil povedati, da je bila koalicijska obljuba, da je strategija razvoja Slovenije, da je okvir gospodarskih reform predvideval, da se bo v času mandata njegove Vlade obseg javnofinančnih odhodkov zmanjšal na 42,1 ali za 140 milijard nižje, kot je danes tu predstavljeno. Zato pravimo, da ta proračuna, predvsem pa Predlog sprememb proračuna za leto 2007, dopolnjujeta zbirko dosedanjih Janševih proračunov, s katerimi se predvsem povečuje davčno obremenitev gospodarstva, tako preko trošarin kot preko DDV tudi prebivalstva, in zadovoljuje koalicijske partnerje glede na zaveze iz koalicijske pogodbe. Davka od dohodka pravnih oseb se bo v letu 2007 pobralo za 246 milijard tolarjev, delež v BDP, o katerem tako radi nekateri govorijo, bo 7,51 ali 3 odstotne točke višji, kot je bil v letu 2004. Nominalni prirast davka od dohodka pravnih oseb je preko 100%. Namesto zmanjšanja javne porabe za 2 odstotni točki ali za 140 milijard, kar bi lahko bila podlaga za zmanjšanje davkov, kar je potrebno ob prevzemu evra, se javna poraba povečuje preko realnih možnosti in ob visoki davčni obremenitvi gospodarstva. Tudi struktura predlogov porabe kaže napačno, nerazvojno javnofinančno politiko. Največ denarja se namenja za investicije v raznorazne protokolarne, kongresne centre, policijske postaje na južni meji ali, če hočete, kar južno od Ljubljane, stroške delovanja represivnih organov, nakupe helikopterjev, plovil, prostorov ambasad, stroške nezaposlenih in tako dalje. Prirast na plačah glede na predlog, glede na proračun in predlog sprememb je dodatnih 42 milijonov evrov. Prirast na pisarniške materiale 20 milijonov evrov, indeks preko 19%, in na subvencijah 24 milijonov evrov. Res je v državnem proračunu za leto 2007 in 2008 nekaj obljub za razvojne investicije, ki naj bi se investirale neinflacijsko, povezano s črpanjem evropskih sredstev, vendar v letu 2007 ni mogoče pričakovati že realizacijo črpanja programov za naslednjo finančno perspektivo 2007-2013. Zato je zapiranje proračunov nerealno in strukturno napačno, ker predvideva predvsem visoko zadolževanje. Vendar Vlada zna tudi varčevati. Kje varčuje Vlada Janeza Janše? Po enem letu, potem ko se je uspelo koaliciji blokirati za eno leto, se sedaj varčuje pri socialnih transferih z bodisi njihovim zmanjševanjem revalorizacije, ali z zmanjševanjem pravic, ali celo odlaganjem izplačila le-teh v prihodnje obdobje. Zmanjšujejo se transferi nevladnih organizacij, manj je denarja za kulturo, za skoraj 5% točk manj denarja glede na sprejeti proračun je v pokojninski blagajni in potem v obrazložitvi Vlada pravi, da bo temu tako zaradi manjšega števila zavezancev. Lepo vas prosim! Kako pridete do manjšega števila upokojencev? Odlagajo se investicije v šole, zdravstvo in ne nazadnje zmanjšuje se tudi rezerva. Vlada Republike Slovenije zmanjšuje proračunsko rezervo, vsaka družina ima rezervni, črni fond. Gospod minister za finance in gospod Janez Janša sta ga že porabila. Nedvomno je, da bosta ta proračuna negativno vplivala na ohranitev gospodarske rasti, ki jo sedaj poganja investiranje iz domačega in tujega zadolževanja, predvsem povezano z visokimi naložbami prebivalcev v stanovanjsko izgradnjo tudi zaradi in v povezavi s stanovanjsko olajšavo. To, kot je poznano, je bilo pred slabim mesecem ukinjeno. 105.000 slovenskih davčnih zavezancev več ne bo moglo koristiti davčne olajšave za stanovanjsko gradnjo. Zaradi navedenih razlogov, ker se velik del projektov financira bodisi z nerealnimi viri v letu 2007 ali z visokim zadolževanjem, to posebej velja za avtoceste, za železniški promet, tudi za financiranje nekaterih evropskih projektov na ravni občin, pravimo, da je to neustrezen in napačen proračun. Proračuna za leto 2007 in 2008 bi morala biti glede na visoke stopnje gospodarske rasti, s katerimi se predsednik tukaj hvali, pa moram reči, da kaj veliko ta Vlada, razen da ni nič pokvarila s prevzemanjem evra, ni imela, to bi morala biti izravnava proračuna, ne pa, da sta ta proračuna predvsem sredstvo za to, kako na eni strani, potem ko bomo danes sprejeli trošarinski zakon, visoko dodatno obdavčujemo trošarinske izdelke za vse nas, ko smo na drugi strani pred slabim mesecem dali davčno darilo peščici državljanov. Proračun, zaprt z višjim DDV, z višjimi trošarinami - predvsem proračun za 2008 - višjimi trošarinami proračun za 2007 in 2008 in višjo obdavčitvijo gospodarstva v proračunih 2006, 2007 in 2008, so seveda proračuni, ki so v nasprotju s cilji reform o zmanjševanju javne porabe in povečevanju gospodarske konkurenčnosti. So pa povsem skladni z načeli koalicijske pogodbe, ki so seveda bili zelo enostavni: deli in vladaj. To je napačna politika. Napačna politika, zato ker na petih ključnih točkah ustvarja v slovenskih javnih financah velike probleme. Slovenski strokovnjaki opozarjajo, o tem je tudi bilo v tem tednu že nekaj govora, da seveda ne bo mogoče dodatno dvigniti potrošne davke, ker se lahko do polovice Slovencev odloči, da bo zaradi spremenjenih potrošnih davkov kupovalo drugje. Prav tako seveda povedati, da je to proračun, ki je dober, ker ste ga zaprli s tem, da ste ukinili stanovanjsko olajšavo, da ste ukinili 2% olajšavo za vse Slovenke in Slovence, to seveda ni ustrezno. Proračun, s katerim se v večji meri financirajo represivni organi, gradnja protokolarnih objektov ali dogodkov, ki prav nič ne spodbujajo razvoja, niso razvojni proračuni. S proračuni se vzpostavlja temeljna nepravičnost v Sloveniji, ker se omejevanje posameznih zakonskih pravic namenja temu, da se financira neka druga, neupravičeno davčno darilo, ali neustrezna poraba. Zavezati zdravstveno blagajno za to, da bo sedaj zdravstvena blagajna financirala stroške zaposlovanja novih zdravnikov, je nezakonito, je v nasprotju z Ustavo, ki seveda govori, da je zdravstvena blagajna namenjena temu, da se denar namenja za zdravila in za zdravljenje. Naloge države v skladu z Zakonom o zdravstvenih dejavnosti pa so jasne. To obremenitev, približno 11 milijonov evrov, je sedaj Vlada zaradi varčevanja po volji ministra, gospoda Bručana in ministra, gospoda Bajuka, v sodelovanju in ob soglasju predsednika Vlade preprosto prenesla na vse zavezance v slovenskem obveznem zdravstvenem sistemu. Proračuna izgradnjo infrastrukture omejujeta in jo financirata pretežno z visokim povečanjem zadolževanja slovenskega avtocestnega programa za milijardo evrov dodatnih dolgov se je moral Dars zadolžiti. To bo v teku projekta stalo približno od 50 do 75 milijard dodatnih obresti in namesto da bomo avtocestni program sfinancirali do leta 2020, 2030, ga bomo po napovedi do leta 2070. Pa še to samo v predpostavki, da bodo v letu 2008 uvedene elektronske cestnine in da se bo zaradi tega prihodek iz naslova cestnin dvignil za 40%. To so kruta finančna dejstva, ki so posledica tega, da se je Vlada odločila, da več ne bo po slovensko, ampak se je odločila, da bo po balkansko, argentinsko, če hočete, financirala avtocestni program. Podobna, še hujša zgodba je na železnicah. Pripeljati v Državni zbor zakon, ki daje agenciji, ki je sestavni del, v narekovaju, Ministrstva za promet, možnost, da se zadolži za 100 milijard tolarjev za sofinanciranje evropskih projektov, ker državni proračun tega ni mogel zagotoviti, je najprej netransparentno, nevarčno in v nasprotju tako s slovensko javnofinančno zakonodajo kot tudi evropskimi pravili. Dovoliti občinam potem, ko jim boste danes vzeli finančno izravnavo in bodo projekti leta 2010 v občinah, o katerih razmišljajo danes, čakali na potrditev zakona o izvrševanju proračuna leta 2009, in dovoliti tem občinam veliko dodatno zadolževanje je zelo kratkoročna politika. Vendar verjamem, da novoizvoljeni župani kaj drugega ne bodo mogli narediti. To bo javni dolg na ravni občin pomembno povečalo. In še zadnja točka, tako imenovano evropsko zapiranje proračuna. Zelo enostavno je ministru za finance in predsedniku Vlade, ki reče ministru za visoko šolstvo, ministru za gospodarstvo, ministru za okolje in prostor in še bi jih lahko naštel, v letu 2007 žal ne moremo zagotavljati lastnih virov, pojdite se ali zadolžiti, ena možnost, ali pa preprosto omejimo vam sredstva iz državnega poračuna in pripravite se, da boste črpali evropska sredstva. Problem tega je samo v časovnem okviru. Ta vir, ta denar ne bo na voljo v letu 2007 in ne v letu 2008. Zato bomo podobno, kot smo v letih 2005 in 2006 imeli skoraj izravnan odnos z evropskim proračunom, imeli tega verjetno tudi v letu 2007, 2008. Vlada pa računa v tem državnem proračunu, ki ga sprejmemo, da bo viška denarja, ki bo prišel iz evropskega proračuna za preko 35 do 40 milijard tolarjev. Teh virov ne bo. Zato bodo ti ministri v zadnjih dveh letih svojega mandata predvsem veliko načrtovali in zelo malo delali. Liberalna demokracija Slovenije nasprotuje predlogu proračuna, ki je nerealno zaprt, ki ni varčevalen in ki predvsem pomeni veliko zadolževanje Slovenije, zato bomo v nadaljevanju predlagali amandmaje, s katerimi bi v določeni meri popravili napake v tem proračunu, pri glasovanju predloga proračuna v celoti pa bomo sprejemu proračuna nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Franc Horvat.
Hvala za besedo. Spoštovani ministri z ministrom Bajukom kot najodgovornejšim za proračun na čelu! Spoštovane predstavnice in predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Prihajajoči dve leti, za kateri bo Državni zbor na tej seji sprejel spremembe proračuna za leto 2007 in dopolnjen predlog proračuna za leto 2008, bosta pomenili velike spremembe in predvsem preizkušnjo za Vlado in za državo Slovenijo. Zato je zlasti pred Vlado in vladno koalicijo, ki bo končno odločala o obeh predlogih, toliko večja. Od teh dveh dokumentov bo namreč v veliki meri odvisno, kakšen bo v novih in dokaj spremenjenih razmerah prihodnji razvoj Slovenije. Zavedamo se tudi svojega dela odgovornosti v poslanski skupini Socialnih demokratov in zato smo že v dosedanjih razpravah, na katerih običajno ni bilo veliko poslank in poslancev, tako da smo bili zlasti na Odboru za finance običajno na robu sklepčnosti, kar je tudi po svoje zgovorno, smo opozarjali na nekatere probleme in dajali predloge in amandmaje s ciljem, da bi proračuna kot temeljna dokumenta ekonomske in razvojne politike čim bolj dosledno sledila strategiji razvoja Slovenije, nacionalnemu programu za doseganje lizbonskih ciljev in drugim dobrim dokumentom, vključno z zavezami in napovedmi Vlade in vladne koalicije. Žal moram ugotoviti, da pretežni del pripomb in predlogov ni bil upoštevan, predlagane amandmaje pa, kot je bilo pričakovati, Vlada veselo zavrača. Zato se nam zdi nujno v tej sklepni razpravi in sprejemu proračunov ponovno opozoriti na nekatere probleme, negotovosti in vprašljivost realnosti proračunskega načrtovanja v izogib težavam v bližnji prihodnosti. Namen tega ni, da bi širili pesimizem, kot so nekateri poslanski kolegi očitali v nekaterih dosedanjih razpravah o proračunih. Z opozorili in predlogi želimo prispevati k boljšemu proračunu, k realni oceni stanja in prihodnjih gibanj ter k pravočasnemu ukrepanju Vlade tudi po sprejemu proračunov. Dober proračun namreč ne nastaja samo v nekaj tednih njegove obravnave Vlade in v Državnem zboru, ampak praktično skozi vse leto s sprejemanjem zakonodaje, programov ter ukrepov tekočega in razvojne politike. Pri tem moramo posvariti pred nevarnostjo, da se ob letošnjih ugodnih makroekonomskih kazalcih ne bi uspavali, ampak bi morali ta ugodna gibanja, zlasti visoko rast, izkoristiti za prihodnja leta. Prevzem evra prinaša poleg novih priložnosti prenos monetarne oblasti na Evropsko centralno banko in tudi zoževanje manevrskega prostora v fiskalni politiki, zato bo toliko pomembnejši poudarek drugim politikam, kjer imamo več manevrskega prostora ali samostojnosti. Gospodarska rast v evroobmočju že sedaj je nekaj let nižja od rasti v celotni Evropski uniji v 25-erici. Poleg tega podobno kot UMAR oziroma Vlada upočasnjeno rast bruto domačega proizvoda za Slovenijo v prihodnjih dveh letih napoveduje tudi Evropska unija ali točneje Evropska komisija. Resno je potrebno vzeti zadnje podatke svetovnega gospodarskega foruma, ki v letu 2006 kažejo poslabšanje indeksa globalne konkurenčnosti Slovenije, padla je iz 30. na 33. mesto in slabšo tržno konkurenčnost, kjer smo na 63. mestu. Ob tem ni slučajno, da so na vrhu svetovne konkurenčnosti Švica, Finska, Švedska, Danska in druge države. Ne smemo zanemariti napovedi Evropske komisije, ki v letih 2007 in 2008 za Slovenijo predvideva znižanja rasti naložb in rasti izvoza, ki sta bistvena ali glavna generatorja gospodarske rasti. Napoved znižanja rasti zaposlenosti od 0,8% v letu 2006, na 0,4% v letu 2007 in 0,5% v letu 2008 ogroža doseganje enega najpomembnejših lizbonskih ciljev, to je 70% aktivnega prebivalstva v letu 2010. Ne gre pri tem za črnogledost, gre za skrb, gre za opozorilo. Navedeni in še drugi podatki iz domačih in tujih analiz zahtevajo odločnejše prestrukturiranje proračuna za spodbujanje rasti konkurenčnosti, izvoza, novih kakovostnih delovnih mest, podjetništva in skladnega regionalnega razvoja. Predlagane spremembe proračuna za leto 2007 po naši oceni tega ne zagotavljajo v zadostni meri. Tveganje predstavlja verjeten izpad prihodkov glede na sprejeto davčno zakonodajo, še večje tveganje je pri sredstvih Evropske unije, na katerih temelji velik del najpomembnejših razvojnih postavk proračuna, tako razvojnih kot socialnih. Res je, da se je v oktobru kumulativno stanje pri koriščenju evropskih sredstev izboljšalo, vendar če natančneje pogledamo strukturo koriščenja, vidimo, da se je to zgodilo predvsem na račun kmetijstva in koriščenja proračunskih sredstev, ki so bila vnaprej zagotovljena [[pavšalna povračila]] . Še vedno pa je skrajno zaskrbljujoče nizko koriščenje sredstev iz strukturnih in kohezijskega sklada, pri strukturnih skladih znaša ta procent 45, pri socialnem skladu le 35. Vladne službe same ugotavljajo kasnitve pri vlaganju zahtevkov za povračila iz Evropskega proračuna in vrsto drugih pomanjkljivosti v posameznih resorjih. Glede na to, da smo pred koncem leta, se lahko zgodi, da bo Slovenija namesto neto prejemnica že letos neto plačnica. Glede na dejstvo, da bodo v prihodnjih letih na podlagi nove finančne perspektive, ki se začne izvajati s 1.1. prihodnjega leta, se pravi leta, za katerega sprejemamo te dopolnitve oziroma spremembe proračuna, zagotavljajo bistveno večja sredstva in razen tega ne bo vnaprej zagotovljenih pavšalnih povračil, tako da bo koriščenje sredstev v celoti odvisno od nas samih, predvsem od boljše organiziranosti, kakovostih in izkušenih kadrov in od pripravljenih dobrih projektov. Vsaj zaenkrat, žal, ne razpolagamo z informacijami, da bi bila Vlada pripravljena na maksimalno koriščenje teh sredstev. Nasprotno, iz samih Vladnih krogov so na razpolago dokaj kritične ocene pripravljenosti, z izjemo nekaterih resorjev, in to mesec in pol pred začetkom izvajanja nove finančne perspektive. Ena od pomembnih ovir za bolj razvojno naravnan proračun in tudi za hitrejšo razbremenitev gospodarstva je v nezadostnih ukrepih varčevanja pri javni porabi. Vlada ne izvaja dovolj uspešno lastne zaveze znižanja javne porabe za 2 odstotni točki. Očitno se ne upošteva dovolj vse več opozoril o nevarnosti povečanja neravnovesja v javnih financah, tako s strani tujih ustanov [[Evropska komisija, Mednarodni denarni sklad]] kot tudi domačih makroekonomistov. Vstop v evroobmočje zahteva tudi spoštovanje Pakta stabilnosti in rasti. Razumljivo je, da ob samem sprejemanju proračuna ni možno narediti čudeža preko noči. Zato je nujno pravočasno ukrepanje Vlade. To velja tudi za varčevanje, ki ga ni možno izvajati samo z zmanjševanjem pravic in socialnih transferjev ter z linearnimi omejitvami ob pripravi proračuna, za kar mora predvsem poskrbeti finančni minister; prepričan sem, da to tudi uspešno opravlja, vendar to seveda ni dovolj in ni vedno najbolj racionalno oziroma smotrno. Sedaj mi dovolite še nekaj konkretnih pripomb in predlogov za bolj razvojno in socialno pravičnejšo naravnanost in spremembe proračuna za prihodnje leto. Mi smo pripravili tudi vrsto amandmajev, o katerih bo tekla razprava, jaz se opravičujem za to, da vam vzamem še nekaj minut, ampak obljubim, da se ne bom potem oglašal oziroma ponavljal tega pri amandmajih. V predlogu še vedno ni zadostno povečanje obsega sredstev za tehnološki razvoj, zlasti za prihodnje leto, nekaj večji je porast za leto 2008. To je ena glavnih prioritet in pogoj za večjo konkurenčnost, produktivnosti in višjo dodatnost ter končno tudi ena glavnih lizbonskih usmeritev. Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo je ob upoštevanju sredstev v obe bilanci v letošnjem letu le minimalno povečanje. Pri indeksih rasti je potrebno tudi upoštevati nizko osnovo, saj Slovenija še vedno zelo zaostaja za povprečjem Evropske unije pri vlaganjih v raziskave in tehnološki razvoj, da ne govorimo o nekaterih najprodornejših državah. Velik problem je še vedno v nezadostni povezanosti med raziskovalno sfero in gospodarstvom. Večja sredstva bi morali zagotoviti za spodbujanje neposrednih tujih investicij, le-ta se celo zmanjšujejo. To je nesprejemljivo glede na nezadosten obseg neposrednih tujih investicij in še posebej glede na dejstvo, da se je obseg tujih investicij v lanskem letu v primerjavi s predhodnim letom v strukturi vseh investicij celo zmanjšal. Potrebna so tudi večja vlaganja v izvozno in še posebej v turistično promocijo, saj je še vedno ena glavnih ovir za doseganje še boljših rezultatov v turizmu nezadostna prepoznavnosti Slovenije v tujini. To ugotavlja strategija turizma, ki ga je sprejela Vlada in so jo obravnavali tudi odbori Državnega zbora in jo tudi v celoti podprli. Večja vlaganja v promocijo bo zahtevalo tudi uvajanje novega znaka in slogana slovenskega turizma. Več sredstev bi morali nameniti spodbujanju razvoja malega gospodarstva, sredstva se v letu 2007 celo zmanjšujejo, samo zmanjševanje administrativnih ovir očitno ni dovolj. Večji obseg sredstev zahteva tudi sicer dober program ukrepov in nova zakonodaja za vzpodbujanje malega gospodarstva. Nezadostna so tudi sredstva za podporo gospodarskim dejavnostim in za prestrukturiranje podjetij, kar je pogoj za večjo konkurenčnost, za večjo dodano vrednost, za ohranitev in zagotovitev novih delovnih mest. Večji obseg sredstev bi bil potreben za aktivno politiko zaposlovanja, zlasti za kreiranje novih delovnih mest in povečanje prilagodljivosti podjetij. Obseg sredstev se žal v letu 2007 celo zmanjšuje, več novih in bolj kakovostnih delovnih mest je eden pomembnih pogojev za večjo prožnost trga dela. Glede na to, da še vedno ne moremo biti zadovoljni z rezultati politike skladnega regionalnega razvoja in ker je bilo v zadnjih letih vloženo veliko napora in sredstev v pripravo regionalnih razvojnih programov, je nesprejemljivo zmanjšanje sredstev za sofinanciranje izvajanja izvedbenih delov regionalnih razvojnih programov. Obseg sredstev za mednarodno razvojno sodelovanje v več ministrstvih, ali nekateri pravijo tej postavki mednarodna razvojna pomoč, ostaja približno na enaki ravni kot doslej, to je po obsegu enega procenta BDP. Vlada pri tem očitno pozablja na obvezo, ki jo je sprejela v odnosu do EU; in ta obveza velja za vse nove članice Unije, da povečajo ta sredstva na raven 0,17% BDP do leta 2010 in na 0,33% do leta 2015. Ni slučajno, da je Avstrija v času predsedovanja v lanskem letu podvojila obseg sredstev za mednarodno razvojno sodelovanje. Za povečanje obsega sredstev in za smotrno porabo teh sredstev obstaja poleg drugih motivov oziroma razlogov predvsem gospodarski interes, saj je to tudi pomembna oblika spodbujanja izvoza in zlasti odpiranja novih tržišč. V zvezi s povečanjem sredstev za investicijsko vzdrževanje in gradnjo državnih cest pričakujemo, da bodo poleg amandmajev koalicijskih poslanskih skupin sprejeti tudi amandmaji poslank in poslancev iz opozicije in da bodo vlaganja opravljena po strokovnih in ne po političnih kriterijih. Pri zmanjšanju sredstev za izgradnjo avtocest za Dars pa opozarjamo, da to ne bi smelo upočasniti izgradnje avtocest, zlasti na odsekih, kjer predvsem tranzitni tovorni promet neprestano narašča in postaja stanje in življenje ob sedanjih cestah vse bolj nevzdržno, na primer ob glavni cesti G1-3 v smeri proti madžarski meji. Kratkoročni izhod je v najemanju kreditov, vendar bi moral Vlada čim prej poskrbeti za 100% pobiranje cestnine na vseh odsekih avtocest ter za druge vire, vključno z javno-zasebnim partnerstvom. Naj sklenem. Glede na resolucijo o prednostnih razvojnih projektih, s katero Vlada napoveduje ambiciozen razvojni zagon se nam postavlja vprašanje, ali so v spremembah proračunov za letu 2007 predvidena sredstva za financiranje vsaj nekaterih projektov iz te resolucije. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil gospod Ciril Testen.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lep pozdrav ministrom s sodelavcem, poslanke in poslanci! Sprejem državnega proračuna je ena glavnih nalog Državnega zbora. Državni proračun v poslanski skupini Nove Slovenije razumemo kot orodje, s katerim se uveljavljajo nacionalne, ekonomske in družbene prioritete. Ker so viri, prihodki omejeni, se v procesu priprave proračuna uskladijo in konkretizirajo med seboj konkurenčne politične in programske naloge ter cilji. V poslanski skupini Nove Slovenije si prizadevamo za takšno razdelitev proračunskih virov, ki bo glede na predvidene prednostne cilje zagotavljala najbolj smotrno uporabo. To pa je mogoče le z večletnim načrtovanjem proračunskih tokov. Zakon o javnih financah daje podlago za večletno makroekonomsko in proračunsko načrtovanje in omogoča usklajeno srednjeročno razvojno načrtovanje države. Takšen pristop omogoča razdelitev sredstev po prioritetah. Prioritete se namreč spreminjajo počasi, odločitve o razdelitvi pa imajo večji vpliv na prihodnje proračune kot na tekoči proračun. Spremembe proračuna za leto 2007 po oceni poslanske skupine Nove Slovenije odražajo realiziranje ciljev strategije razvoja Slovenije tako, da bo izboljšana kakovost življenja oziroma povečana blaginja vseh državljank in državljanov Slovenije. Ob sprejemanju proračuna za letošnje leto se je sledilo ciljem za doseganje pogojev za prevzem evra, sedaj je pred nami obdobje, ko moramo te cilje ohranjati. V poslanski skupini Nove Slovenije ugotavljamo, da temu sledijo tako prihodki kot odhodki proračuna. Javnofinančni primanjkljaj globalne bilance javnega financiranja se po dopolnjenem predlogu proračuna za leto 2007 znižuje na 0,9%. To predstavlja kar 25% znižanje glede na sprejeti proračun. V letu 2005 je bil realiziran bistveno nižji primanjkljaj od načrtovanega, za letošnje leto pa se ocene primanjkljaja znižujejo za 0,3% točke. Povprečni javnofinančni primanjkljaj tako ostaja pod zahtevo pakta stabilnosti in rasti. Tudi davčni prihodki se v prihodnjem letu znižujejo za dober odstotek. S tem se realizirajo napovedi ob sprejemanju davčne zakonodaje, da se bo gospodarstvo razbremenilo davčnega bremena, prav tako pa bo nižje davke plačevalo tudi prebivalstvo. V konkretnih številkah to pomeni, da se delež davčnih prihodkov iz naslova zbrane dohodnine znižuje za 0,34% bruto družbenega proizvoda glede na sprejeti proračun za leto 2007. Ocene jesenskega poročila so tudi, da se bo delež obveznih dajatev v bruto družbenem proizvodu postopoma zmanjševal. V letu 2007 se bo od ocenjenih 40,6% BDP v letu 2006 znižal na približno 39,4% in v letu 2008 na 38,6%. Med obveznimi dajatvami se bodo prihodki od prispevkov za socialno varnost povečali skladno z rastjo bruto plač, ki bo zaostajala za rastjo bruto družbenega proizvoda. Delež prispevkov za socialno varnost v bruto družbenem proizvodu se bo od 14,2 v letu 2006 znižal na 14% v letih 2007 in 2008. Postopno odpravljanje davka na izplačane plače bo delež prihodkov iz tega naslova v bruto družbenem proizvodu zmanjšalo v letu 2007 za 0,4% točke. Realna rast prihodkov od davka na dohodek pravnih oseb se bo upočasnila. Delež prihodkov od tega davka v bruto družbenem proizvodu se bo zmanjšal od ocenjenih 3,3% v letu 2006 na približno 3% v letu 2008. Prihodki iz drugih davkov in taks se bodo po napovedi v letu 2007 in 2008 povečali skladno z rastjo bruto domačega proizvoda in odstranili delež v bruto družbenem proizvodu v višini 1,2%. Lansko leto ob tem času smo v Državnem zboru poslušali črnoglede napovedi posameznih poslancev, kako je predlog proračuna za leto 2007 nedodelan, kako se bo povečal javni deficit in predvsem kako je razvojno neprimeren. Danes pa vidimo, da realni bruto družbeni proizvod raste, dosega 4,7%. Torej je gospodarska rast ugodnejša od njihovih napovedi. Prav tako je prisotna rast bruto investicij, investicij v osnovna sredstva kot najžlahtnejšega pokazatelja razvoja gospodarstva. Najzanimivejši pa je podatek, da bo letošnja realna rast bruto investicij v osnovna sredstva 8,6% precej presegla pomladansko oceno 6,6% in da se javnofinančni primanjkljaj konsolidirane bilance, to je bilance vseh javno finančnih blagajn, zmanjšuje. V poslanski skupini Nove Slovenije zahtevamo, da najemanje kreditov sloni na realnih predračunih in točnih kalkulacij porabe. Država naj poskrbi, da bodo projekti financirani tudi iz slovenskega zasebnega in tujega denarja. Zato smo odločno podprli zakon o javno-zasebnem partnerstvu. Pohvalno je, da se iz naslova opravljanja z dolgom upočasnjuje rast stanja dolga. Verjamemo, da bo aktivno politiko opravljanja z dolgom tudi v prihodnje ugodno vplivala na javnofinančni položaj naše države. Na odhodkovni strani je masa konsolidiranih javnofinančnih odhodkov za leto 2006 znižana in za leto 2007 znižana iz za leto 2006 ocenjenih 44,85% bruto družbenega proizvoda na 44,11. Odhodki državnega proračuna so predlagani v višini 1.938 milijard tolarjev ali 8 milijard 87 milijonov evrov. Njihov delež v bruto družbenem proizvodu bo dosegel 25,5%, kar je za 0,6 odstotne točke manj kot v letu 2006. V strukturi odhodkov predlaganega državnega proračuna za leto 2007 se bosta povečala deleža odhodkov za investicije v bruto družbenem proizvodu za 0,6 odstotne točke in za subvencije za 0,1 odstotne točke. Nadaljevalo se bo zmanjševanje deležev odhodkov za 0,1 odstotne točke za plače, prispevke in druge izdatke zaposlenih, za obresti ter za transferje v javne zavode in za 0,2 odstotne točke za transferje posameznikom in gospodinjstvom; to je posledica Zakona o spremembi valorizacijskih pravil. Zaradi predvidene spremembe v financiranju občin se bodo za 0,7% BDP zmanjšali transferji iz državnega proračuna v občine, kar bo najpomembnejše zmanjšanje odhodkov državnega proračuna v letu 2007. Deleži izdatkov za blago in storitve ter transferji v pokojninsko blagajno v bruto družbenem proizvodu se v letu 2007 glede na prejšnje leto ne bodo bistveno spremenili. Pri odhodkih bi rad še poudaril, da smo v naši poslanski skupini izjemno zadovoljni s sredstvi, ki so v treh ministrstvih predvidena za tehnološki razvoj. Ta sredstva so bistveno večja kot v vseh preteklih letih. Bistveno večja so tudi sredstva za razvoj in za promocijo turizma in tudi sredstva za malo gospodarstvo so visoka. Nas še posebej veselijo investicije, investicijska sredstva za državne ceste. Te državne ceste so bile dolgo zapostavljene in skrajni čas je, da jim posvetimo večjo pozornost. Povišujejo se tudi sredstva za štipendije. Še posebej bi pa rad poudaril - prej smo obravnavali Zakon o financiranju občin -, z novim zakonom se bodo bistveno bolje obravnavale občine na demografsko ogroženih in manj razvitih območjih. Tak pristop v Novi Sloveniji podpiramo, ker smo prepričani, da je tudi to eden od načinov, ki bodo pomagali zmanjšati razvojne razlike. Z letom 2007 se začenja tudi novo obdobje proračuna Evropske unije. Po predlaganih državnih proračunih za leto 2007 in 2008 je predvideno, da bo znašal delež evropskih sredstev, ki jih bo Slovenija lahko črpala vsako leto okoli 1,8 napovedanega bruto družbenega proizvoda. Črpanje evropskih sredstev iz naslova kohezijske politike je po zagotovilih službe Vlade za lokalno samoupravo in regionalno politiko ugodno. Po napovedih ministrstev, naj bi do konca leta 2008 porabili vsa razpoložljiva sredstva. Do konca septembra je bilo podpisanih 94% pogodb v skupni vrednosti 74 milijard tolarjev, do konca leta pa naj bi bile po napovedih ministrstev podpisane vse pogodbe. Predlagatelj predvideva, da bo do leta 2011 neto položaj proračuna Slovenije znašal 0,43% bruto družbenega proizvoda, torej bo Slovenija iz evropskega proračuna dobila vrnjeno več denarja, kot ga bo tja vplačala. Izjemno pomembno za ohranjanje konkurenčne sposobnosti slovenske ekonomije je nadaljnje izvajanje strukturnih reform. Jesensko poročilo ocenjuje, da bo v letu 2007 vpliv dejavnikov mednarodnega okolja, ki letos ključno vpliva na dinamiko in strukturo gospodarske rasti in inflacije, relativno manjši. Okrepil pa se bo vpliv ukrepov ekonomskih politik oziroma zakonov, ki so bili sprejeti v letu 2006, letos. Zaradi naštetih argumentov v poslanski skupini Nove Slovenije predlog sprememb za leto 2007 podpiramo. Zakaj je po našem mnenju rebalans za leto 2007 še posebej dober? Še posebej dober je zato, ker znižuje davčne obremenitve podjetij in posameznikov, je razvojno naravnan in s tem omogoča visoko in stabilno gospodarsko rast in ustvarja pogoje za izpolnjevanje konvergenčnih kriterijev tudi po prevzemu evra.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Josip Bajc, predstavil bo stališča poslanske skupine SLS. Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani gospodje ministri, spoštovana predstavnica Vlade, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Smo pri 1. točki dnevnega reda 23. izredne seje Državnega zbora, in sicer pri obravnavi Predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007. Proračun je, lahko rečemo, temeljni dokument vsake države, ki določa, na kakšen način in predvsem v kolikšni višini bo država financirala posamezne naloge, za katere je odgovorna. Na začetku je potrebno poudariti, da je pri sprejemanju vsakega proračuna veliko želja in pričakovanj in da so sredstva za izpolnjevanje teh želja oziroma pričakovanj vedno premajhna. Z vidika država je zato potrebno iskati takšne kompromise, ki predstavljajo optimalno rešitev z vidika proračunske vzdržljivosti in stabilnega razvoja države na vseh področjih in vseh regijah oziroma območjih. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ugotavljamo, da predlagane spremembe proračuna za prihodnje leto sledijo temeljnim usmeritvah Republike Slovenije, zlasti strategije razvoja Slovenije, ki je bila sprejeta 23. junija 2005. Proračun tako po našem mnenju sledi cilju hitrejšega gospodarskega razvoja Slovenije. Sledi zagotavljanju učinkovitejše in cenejše države oziroma državne uprave, kar je nedvoumno pomembno, zlasti z vidika varčevanja proračunskih sredstev ter prerazporejanja teh sredstev v investicijske in razvojne programe. Med njimi bi po našem mnenju morali posebno pozornost ali pa še bolj, kot je, dati prednost tercialnemu izobraževanju ter izobraževanju nasploh. Pomembno dejstvo, ki je upoštevano pri pripravi sprememb proračuna za leto 2007 kot tudi v proračunu za leto 2008, je zmanjšanje javnofinančnega primanjkljaja. Kot odgovorno s strani vlade ocenjujemo usmeritev le-te, da se proračunski izdatki oziroma javnofinančni odhodki postopoma zmanjšujejo. Na ta način zmanjšujemo zlasti nadaljnje zadolževanje države, kar bi lahko v prihodnosti povzročilo določene težave. Primanjkljaj državnega proračuna bo tako v letu 2007 znašal le 1% bruto družbenega proizvoda, kar pomeni 0,2% manj, kot je to določeno s sprejetim proračunom za to leto. V tej predstavitvi ne nameravam komentirati celotnega proračuna glede na to, da so nekateri kolegi, ki so predstavljali stališča poslanskih skupin, že storili. Torej, obseg proračunskih uporabnikov, ampak bom nekaj več pozornosti namenil tistim temam in področjem, ki se nam v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke zdijo pomembnejši oziroma bolj pomembni in zaslužijo, da jih še posebej poudarimo. Danes smo kot 1. točko dnevnega reda obravnavali Zakon o financiranju občin. Ker v Slovenski ljudski stranki ves čas poudarjamo pomen decentralizacije in večje avtonomnosti občin ter čimprejšnji razvoj regij v Sloveniji, bi najprej spregovoril o sredstvih, ki so namenjena lokalnemu in regionalnemu razvoju naše države. Takoj lahko ugotovimo, da se s predlogom sprememb proračuna za področje lokalne samouprave in regionalne politike, ki zajema dejavnost službe Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko, obseg sredstev povečuje zlasti na račun večjega obsega sredstev za neposredne regionalne spodbude. Višje načrtovana sredstva so namenjena sofinanciranju skupnih občinskih uprav in zlasti ob povečanju rasti sredstev kohezijske politike, ki je ob dopolnilnih domačih sredstev namenjena izvajanju ukrepov regionalne politike in s tem vzpodbujanju skladnega regionalnega razvoja države. Bistveno se povečuje obseg neposrednih vzpodbud. Velik delež teh sredstev je namenjen izboljšanju lokalne cestne in komunalne infrastrukture in sofinanciranju investicij, ki so povezane s koriščenjem sredstev Evropske unije. V zvezi s tem področjem je potrebno opozoriti na posledice predvidenega sprejetega novega zakona o financiranju občin. Ta zakon bo omogočil oziroma zagotovil, da se bodo sredstva prilivala iz bolj v manj razvite oziroma, da bodo sredstva, namenjena financiranju lokalnih skupnosti, bolj pravično prerazporejena po celi državi. V Slovenski ljudski stranki pričakujemo uspešen nadaljnji razvoj lokalne samouprave, ki lahko bistveno pripomore k tudi drugim makroekonomskim ciljem naše države. Zlasti v smislu zmanjšanja razlik med posameznimi območji v Sloveniji lahko pričakujemo bolj enakomeren razvoj, hitrejšo gospodarsko rast in posledično zmanjšanje socialnih transferjev na trenutno najmanj razvitih območjih Slovenije. Drugo področje, ki mu želim nameniti nekaj več pozornosti, je promet. Za prometne programe se v letu 2007 načrtuje 114,9 milijard tolarjev. Od tega predstavljajo v letu 2007 sredstva evropskih skladov 12%. Stanje na področju prometa in prometne infrastrukture v Sloveniji nam je vsem dobro poznan. Vsi vemo, da je avtocestni križ dosegel že velik napredek in da je pomanjkanje sredstev prisotno zlasti na področju Slovenskih železnic kot tudi državnih cest. To dvoje je tudi prioriteta v proračunu za naslednje leto in tudi kasneje v letu 2008 in pričakujemo tudi po letu 2008. V Slovenski ljudski stranki pozdravljamo zlasti velik del sredstev, ki so namenjena predvsem za gospodarske javne službe v železniškem prometu. Na ta način bomo ohranili javni potniški promet in zagotovili ustrezno raven varnosti v železniškem prometu, tako osebnem kot tudi tovornem. Za državno cestno omrežje se v letu 2007 načrtuje 50,6 milijarde tolarjev oziroma 13% več sredstev glede na sprejet proračun za leto 2007. Večina sredstev za državne ceste je namenjena za investicijske ukrepe. Pričakujemo, da bodo načrtovana sredstva in projekti zmanjšali težave na državnih cestah. Seveda pa bo ne glede na to potrebno nadaljevati tudi z gradnjo oziroma dokončanjem avtocestnega križa, saj njegova dokončna izgradnja je pomembna za enakomeren razvoj Slovenije. Opozoril bi še na pomen izobraževanja kot tistega področja, ki lahko v Sloveniji dolgoročno predstavlja enega od temeljev našega nadaljnjega razvoja. Znanje je namreč edina dobrina, ki je odvisna predvsem od nas samih, našega truda in naših vlaganj v izobraževanje, zlasti visokošolski sistem. Sredstva, ki so namenjena nadaljnjemu razvoju znanosti in izobraževanja, so določena tako v okviru proračuna ministrstva za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo kot tudi pri nekaterih drugih ministrstvih, ki so namenjena za znanstvene raziskave na različnih področjih. Med večje projekte Ministrstva za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo se v naslednjih dveh letih uvrščajo izgradnje politehničnega centra v Ljubljani, Univerzitetnega kliničnega centa v Mariboru ter Narodne univerzitetne knjižnice Jožeta Plečnika v Ljubljani. Morda tudi pričetek izgradnje Medicinske fakultete v Mariboru. Poleg tega pa je potrebno omeniti, da so pomembni tudi mnogi manjši projekti, ki bodo imeli za nadaljnji razvoj znanosti pomemben učinek. Zavedati se moramo, da bodo investicije v znanost in izobraževanje vedno bolj pomembne. Ne glede na pomen železniške in cestne infrastrukture ali regionalnega razvoja moramo vedeti, da nam vsa infrastruktura sama po sebi ne bo omogočila uspešne prihodnosti. To nam lahko zagotovi le hitra gospodarska rast, ki pa jo bo mogoče dosegati le z visoko tehnološko usposobljenimi in strokovnimi kadri. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo predlagane spremembe proračuna podprli. Podprli pa bomo seveda tudi amandmaje, zlasti tiste, ki smo jih vložili skupaj z ostalimi koalicijskimi strankami. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče v imenu Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani prisotni! Po naši oceni, po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke proračunski uporabniki, tako na strani tistih, ki polnijo proračun, kot predvsem tisti na strani prejemnikov finančnih sredstev iz naslova proračuna, težijo k neki vrste konstantnemu aktu, torej k neki vrsti trdnemu odloku o proračunu. In prvo dejstvo, ki danes nastopa pred nami, je to, da danes že govorimo o predlogu sprememb, torej o dopolnjenem predlogu, ki torej ni zdržal niti leto dni, in to niti tisto leto dni, na katerega se ne dotika. Iz tega naslova moram osebno pritrditi vsem tistim, ki so stopili v kontakt s poslansko skupino Slovenske nacionalne stranke in se spraševali o kvaliteti, predvsem pa o trajnosti proračuna za obdobje leta 2007. Torej, ali se lahko zanesejo na finančna sredstva, kot jih predvideva proračun za leto 2007, ali lahko podpišejo pogodbe in že vnaprej prerazporedijo oziroma porabijo sredstva iz naslova akta, ki je danes pred nami. Če bi gledali na dosedanjo vsebino oziroma dosedanjo življenjsko pot tega akta, potem je na vsak način odgovor ne. Žal se ne morejo zanesti na kredibilnost številk, ki so opredeljene pod posameznimi kontnimi postavkami v spremembah proračuna Republike Slovenije za leto 2007. V uvodni obrazložitvi poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke ne bom govoril o posameznih amandmajih, ki smo jih vlagali oziroma o težnjah po spremembi tega akta iz enostavnega razloga, ker je matično delovno, v katerem imajo seveda vladne stranke in Vlada Republike Slovenije večino, je amandmaje Slovenske nacionalne stranke zavrgla oziroma celo več, ni bila pripravljena niti razpravljati o njih, češ da seveda amandmaji posegajo na področje novih proračunskih postavk. Ob tem je za dodati, da pravica, ki jo ima Državni zbor po spremembi proračuna in uveljavljanje sprememb le-tega, je neka nova pravica, ki jo ima izključno Vlada Republike Slovenije, vsaj na podlagi obrazložitev matičnega delovnega telesa, češ da Vlada Republike Slovenije lahko posega v proračun, ki je danes pred nami, z amandmaji, z uveljavljanjem novih proračunskih postavk; ko pa to naredi element, ki sprejema proračun, pa naj to ne bi bilo mogoče. Iz tega naslova lahko to z zagotovostjo trdim, da je to še eden izmed tistih korakov nas samih, ko si jemljemo pravico tam, kjer nam jo Ustava daje, torej sami sebi odrekamo pravico do sprejemanja kvalitetnega proračuna, do sprejemanja takšnega proračuna, ki bi odražal voljo in željo vseh odjemalcev proračuna. In ob tem dovolite, tudi na mene, ampak vse nas, kritika, da vedno znova pozabljamo, kdo je bil voljen na splošnih volitvah in kdo odraža stališče državljank in državljanov Republike Slovenije. To je nas 90 poslancev, ne trdim, da samo kolega Jazbec, da samo jaz, ampak vseh nas 90 in da volje državljank in državljanov v celoti ne odraža Vlada Republike Slovenije, Vlada Republike Slovenije ni bila izvoljena na splošnih volitvah. Iz tega naslova, gospodje in gospe, predvsem tisti iz vladajočih strank, ki sami sebi odrekate pravico do sprememb proračuna v obliki amandmajev, ki zasledujejo nove proračunske postavke, to je nesprejemljivo. Ampak dovolj tega, to je politika vsake politične stranke, ali si jemlje pristojnosti, ali hoče aktivno posegati v slovenski družbeni prostor. In Slovenska nacionalna stranka čuti to odgovornost do volivk in volivcev, da z izvolitvijo ne prenehajo naše aktivnosti, ampak te aktivnosti skušamo vpeljati v kvaliteto aktov Republike Slovenije, Državnega zbora. S tega mesta dovolite, da izrazim prošnjo na vse vas, ki se temu odrekate: prosim vas, ne zanemarjajte svoje ustavne pravice. Kar se pa tiče akta, ki je danes pred nami, vidimo, da je v uvodnih besedilih, ki jih je povzel tudi predsednik Vlade, gospod Janez Janša, se nakazuje kot izključen cilj proračuna za leto 2007 trdnost v obliki nove plačilne valute, in sicer evra. V nadaljevanju predsednik Vlade v okviru najvišjega pravnega akta izpostavlja in zasleduje izključno cilj, to je cilj velikega dosežka za Slovenijo in vse njene državljane, torej vstop v enotni monetarni sistem Evropske unije. Po naši oceni je že samo izhodišče, na katerem je bil izpisan proračun Republike Slovenije za leto 2007, napačno. Javne finance in pa proračun Republike Slovenije bi moral zadovoljevati interese proračunskih uporabnikov, ki so v večinski meri, zelo večinski meri državljani Republike Slovenije v fizični, pravni obliki ali katerikoli drugi obliki, ki izhajajo iz proračunskih postavkah. Torej, zadovoljevati s proračunom Republike Slovenije izključno institucije Evropske unije, ob tem pa na stransko vejo dajati uporabnike proračuna, in ne samo uporabnike, ampak tiste, ki polnijo ta proračun; in to so naši državljani. Se mi ne zdi in tako tudi v Nacionalni stranki korektno. Toliko o izhodiščih, ki jih je naša Vlada, torej zgolj institucije Evropske unije, opredelila kot nekaj izjemno svetlega in nekaj, pred čemer bi se morala slehernemu državljanu šibiti kolena. Po moji oceni bi moralo biti ravno obratno - odgovornost moramo čutiti do Slovenk in Slovencev. V nadaljevanju je predsednik Vlade izpostavil nekaj argumentov oziroma nekaj alinej, ki bi se po moji oceni lahko razlagale tudi drugače. To je povišanje davčnih zneskov. Začel je s povišanjem dohodnine, nadaljeval s povišanjem davka na dohodek in dobiček pravnih oseb, nadaljeval s povišanjem prispevkov za socialno varnost, nadaljeval s povišanjem davka na plačilno listo in delovno listo in šel na posredne davke v smislu povečanja davka na dodano vrednost, nadaljeval z drugimi davki, na blago in storitve, trošarinami, davki na posebne storitve, letno povračilo za uporabo cest ter drugi davki na uporabo blaga in opravljenih storitev. Iz tega naslova bi bahanje o večji količini pridobljenih sredstev skozi različne vire davčnih nazivov opredelili lahko tudi drugače. To je to, da smo še do konca zmolzli ali pa da še zmeraj molzemo naše državljanke in državljane na vseh davčnih področjih. Mislim, da to ne more biti cilj, sploh pa ne sme biti dejstvo, s katerim bi se hvalisali v tem Državnem zboru. Kajti če nekdo od nas ve, kaj pomeni tolikšno povečanje davčnih prihodkov, bo po drugi strani realno gledano vedel, da povečanje davčnih prihodkov pomeni večjo obremenitev za državljanke in državljane. Jaz se tokrat ob proračunu za leto 2007 ne bom spuščal o do sedaj res velikokrat omenjanem davku na dodano vrednost in njegovi povečani stopnji v letu 2008. Se bom pa dotaknil tistih osnovnih delov proračuna Republike Slovenije, iz katerih je razvidna prihodkovna in odhodkovna stran. V Nacionalni stranki še zmeraj ocenjujemo, da nam razmerje na prihodkovni strani med davčnimi prihodki in nedavčnimi prihodki ne more biti v ponos. Zasledovanje cilja in uveljavljanje cilja, kjer predstavljajo več kot 90% vseh prihodkov davčni prihodki, pač ne more biti nek proračun, ki bo zasledoval konkurenčnost, gospodarsko rast in vse tiste momente, ki naj bi spremljali nek kvaliteten razvoj v prihodnosti Republike Slovenije. Če bi držale besede o realnosti podatkov, češ da smo zdaj na zeleni veji, potem, gospe in gospodje, bi proračun to izkazoval, ampak ne bi izkazoval na davčnih prihodkih, temveč predvsem na nedavčnih prihodkih, o katerih bom zdaj govoril. In sicer, prihodki od udeležbe na dobičku in dividendah nefinančnih in finančnih naložb, odmik oziroma premik iz realizacije 2006 do plana za 2007 je minimalen in ne odraža velikih besed tako predsednika Vlade kot predlagatelja gradiva. Enako je pri prihodkih od premoženja, kjer vsaj v okviru Nacionalne stranke mnogokrat dobivamo občutek, da je dosti več vredno prijateljsko povezovanje na področju koncesij kot sprejem krovnega koncesijskega zakona, ki ga nimamo od osamosvojitve naprej in skozi katerega letno v obliki proračunov ali polletno v obliki rebalansov proračunov zamujamo oziroma izgublja Republika Slovenija velike količine denarnih sredstev. Dovolite, da izpostavim še povečanje tistih stvari, ki nam po naši oceni, vsaj po oceni poslanske skupine Nacionalne stranke, ne bi smelo biti kot državljanom in državljankam v ponos. To je seveda povečanje za preko 300 milijonov davčnih prihodkov, in ker bom govoril o prihodkovni strani, seveda to pomeni povečanje davčnih bremen za državljanke in državljane. Ob tem vas seznanjam, da je za preko 200 milijonov prišlo do povečanja, bo prišlo predvidenega povečanja iz naslova konta 7.040 davka na dodano vrednost, za preko milijon tolarjev drugi davki na blago in storitev, da o trošarinah ne govorim, o davku na posebnih storitvah, prav tako ne o letnih povračilih za porabo cest, davka na motorno vozilo in ne nazadnje tudi v okviru konta 706 pod oznako drugi davki bo prišlo iz naslova povečanja, ki bo za več kot 1000%, torej davčno povečanje iz ocene 2006 v oceno 2007. Iz nadaljevanja omenjenega predloga proračuna, ki je danes pred nami, je seveda nujno potrebno izpostaviti, vsaj po naši oceni, torej nedolgoročnost omenjenega javnofinančnega akta in pa vprašaj njegovih posledic na ne samo gospodarski razvoj, ampak na razvoj Republike Slovenije v celoti. Naš proračun, katerega nam je Vlada Republike Slovenije predlagala in bil zelo enostransko obravnavan na matičnem delovnem telesu, vsebuje v okviru okostja neke vrste primerjalno analizo po posameznih ministrstvih. Iz tega naslova sem vsaj za predstavitev odnosa Vlade Republike Slovenije kot celote povzel dva naključna uporabnika, torej dvoje ministrstev. Dovolite, da vam iz tega mesta izpostavim, in upam, da mi bo uspelo prikazati namen bodoče ureditve Republike Slovenije, in sicer Ministrstvo za obrambo na eni strani in na drugi strani Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve. Jaz verjamem, da bo iz teh primerjav po eni strani povečanje sredstev, po drugi strani radikalnega zmanjševanja sredstev, in verjetno ne boste rabili dolgo ugibati, da boste ugotovili, da nastopi radikalno zmanjševanje sredstev na posameznih kontnih postavkah v okviru Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve in radikalno povečanje na Ministrstvu za obrambo. Dovolite pa ob tem oziroma pred tem, da vas spomnim na velike besede in ljudi, ki danes sedijo v Vladi, in nekaterih ljudi, ki danes sedijo v opoziciji, o bonitetah tako imenovanega Nata v okviru predreferendumskega obdobja. Kaj nam bo Nato kot vojaška organizacija prinesla? Eden izmed prvih argumentov, s čemer se je v predreferendumskem obdobju prepričevalo ljudi, je bil ta, da bo seveda Slovenija zmanjšala stroške za lastno obrambo, kajti del obrambe bo prevzela ta nova vojaška organizacija. Dovolite, govoril bom o potezah oziroma o selekciji kontov v okviru ocene realizacije 2006 in na predlog proračuna 2007, govorim o drugi primerjavi s peto kolono. Iz naslova Znanosti in tehnološkega razvoja bo naša država v letu 2007 namenila za 50% več sredstev v okviru Ministrstva za obrambo. Na področju tehnološkega razvoja navkljub včlanitvi v vojaške organizacije bo naša država na predlog Vlade Republike Slovenije namenila za preko 100% več denarnih sredstev, kot jih je namenila v letu 2006. Iz naslova ministrstva za obrambo je potrebno pri teh enormnih povečanih sredstev izpostaviti še vojaško obrambo. In čeprav se vse vsebinsko ali pa naslovno zelo lepo sliši, nacionalna varnost, ampak gospodje in gospe, nacionalno varnost smo si po besedah teh predstavnikov zagotovili že z mirovno politiko, ki jo Slovenija vodi, in z vključitvijo v Nato povezavo. S tega mesta se bodo sredstva povečala za preko 60 milijonov slovenskih tolarjev in prešla tisto magično mejo. V nadaljevanju je prav tako strastno, tokrat namenoma uporabljam, povečanje sredstev na kontni postavki 07002-1903, in sicer zagotavljanje kadrovske pripravljenosti. Tudi ta kontna postavka, vsebina te kontne postavke je bila opredeljena v okviru tako imenovanega predreferendumskega ali bolje rečeno agitproporskega obdobja za vstop v okvir vojaške povezave Nato. In sedaj za primerjavo, kje naša država vidi prihodnost, in trdim, da vidi prihodnost v okviru Ministrstva za obrambo, torej vojaških zadev, za primerjavo pa bom dal Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, ki pa ne bi smelo biti ministrstvo, katerega bi lahko katerikoli poslanec zamahnil z levo roko, kajti dejstvo je, da v Ustavi Republike Slovenije še zmeraj piše, Slovenija je socialna država. Slovenija kot država mora skrbeti za vse segmente naše družbe. Slovenija kot država ne bi smela skrbeti - to, kar se dogaja v zadnjem času - izključno za delodajalce in tiste, ki imajo kapitalski vpliv, najsibo na Vlado Republike Slovenije ali njene prijatelje. V okviru tega ministrstva je kar nekaj proračunskih postavk, ki so nam nerazumljive, tako kot so nerazumljive vsem tistim, ki se ukvarjajo s področjem dela, s področjem družine in nenazadnje s področjem sociale. To je zmanjšanje sredstev na področju varstva brezposelnih. Na področju varstva brezposelnih, kot da nam je v tej naši državi postalo vseeno, če je nekdo brezposeln, naj ostane še naprej. Javnofinančna pomoč ne nakazuje, da bi bilo tej Vladi karkoli mar za ljudi, ki so izgubili kakršnokoli obliko službe. V nadaljevanju imamo zmanjšanje sredstev za aktivno politiko zaposlovanja, tako s strani skoraj za 10% povečanja zaposljivosti kakor tudi spodbud za zaposlitev brezposelnih oseb. V nadaljevanju se Vlada Republike Slovenije ni mogla izogniti žal niti področju invalidov, kajti na kontni postavki v okviru Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve pospeševanje zaposlovanja invalidov se zmanjšuje iz preko 2 milijard in pol na borih milijardo 700. To je krepko zmanjšanje na tem področju in ne verjamem, da je od leta 2006 do leta 2007 se zmanjšal za tak enak identičen odstotek število invalidov v naši državi. V nadaljevanju prav tako; Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, ki je dalo "žegenj" na ta amandma, kjer je minister Drobnič sam zagovarjal ta amandma in ga potrdil v tem, ko mu klestijo njegovo ministrstvo, ampak verjamem, da je vam to razumljivo, očitno ni razumljivo samo poslancem Nacionalne stranke. Ob tem vas seznanjam, da je za nadomestitev stroškov za ohranitev delovnih mest v Proračunu Republike Slovenije za leto 2007 namenjeno nič denarnih sredstev kakor tudi na kontni postavki "pomoč pri samozaposlovanju". Je to skrb za aktivno politiko ali je to skrb za boj proti brezposelnim v Republiki Sloveniji? Ena izmed, prav tako v nadaljevanju, nam nerazumljivih zadev je seveda tisto, kar so nam predhodniki zapustili. Predhodniki so nam seveda zapustili mnogo, nekaj izmed tega je tudi kulturna dediščina in da na tem področju v okviru tega ministrstva Vlada Republike Slovenije zmanjšuje sredstva, po moji oceni to ne more biti v ponos ne tej Vladi, ne vsem tistim, ki boste omenjeni akt, torej proračun podprli. V nadaljevanju ne bom govoril o obeležjih vojne za Slovenijo iz leta 1991, ki se zmanjšujejo, in upam, da to zmanjševanje ne pomeni sramovanje tega obdobja, kajti to bi bilo le preveč. Ampak če bi spremljali finančna sredstva, ki so namenjena, potem bi lahko prišli do tega spoznanja. Bojim se, da bi lahko prišli. Prav zanimivo pa je, da v enakem kontekstu in v enakem znesku proračuna nastopa oziroma ostaja kontna postavka 6442, nova slovenska zaveza. Verjetno veste, kam ciljam oziroma upam, da vsi tisti, ki nas spremljajo, vedo, kam ciljam. Prav tako področje izobraževanja, urejanje izobraževalnega sistema v okviru Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve se zmanjšuje, zmanjšuje za preko 60 oziroma, se opravičujem, za preko 18% iz realizacije 2006 do predloga proračuna za leto 2007. Prav tako je na področju socialnega varstva, na področju varstva otrok in družine, kjer se finančna sredstva zmanjšujejo pod postavko "drugi družinski prejemki" in ne nazadnje tudi na področju rejništva. Toliko o skrbi nad otroki in tistimi, ki pač nimajo vse deležne sreče, kot jo imamo nekateri med nami. In prav smešno ali naravno žalostno je, da imamo ministra, ki se po eni strani kiti s svojimi uspehi na področju dela, družine in socialnih zadev, medtem ko vidimo, da ne zna zagovarjati svojega amandmaja oziroma proračunskega dela Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve v tej obliki, da bi to ministrstvo, ki se ukvarja z delom, socialo in družino, pridobilo nekaj več sredstev. V zameno za to, kot sem vam prej prikazal, se drugače obnaša Ministrstvo za obrambo, torej za vojaške zadeve. Iz tega pa še iz mnogo drugih naslovov v Slovenski nacionalni stranki Predloga sprememb proračuna za leto 2007 ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem gospodom ministrom in celotni vladni ekipi, kolegice poslanke in poslanci! Nadaljujemo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Rezman v imenu DeSUS-a.
Hvala lepa predsedujočemu za besedo. Ker je nesporno dejstvo, da so bili mnogi sestanki oziroma seje delovnih teles in drugi sestanki in usklajevanja opravljeni, predstavljene vse mogoče številke, relacije, primerjave in tako naprej, najbrž ni potrebno še enkrat naštevati teh števil, ampak je za nas pomembneje, da poudarimo tisto, kar je z vidika poslanske skupine DeSUS, ki bo podprla nekatere amandmaje, ki bo podprla tudi predlog za rebalans proračuna, pomembnejše. Vsi se najbrž strinjamo, da sprejemamo ta rebalans v okviru okoliščin, ki so, vsaj kar zadeva gospodarstva, kar zadeva javnih financ, kar zadeva zmanjševanja obremenitev, ki jo imenujemo stopnja brezposelnosti, in še nekaterih drugih pomembnih trendov pri nas, da je torej s tega vidika situacija relativno ugodna. To ne trdijo samo predstavniki Vlade, to priznavajo tudi drugi. Razlika je bolj v tem, kdo si pripisuje zasluge za to. Ali je to sedanja, ali je to prejšnja vlada pripravila, kot da ne bi bilo zmeraj tako, da se stvari pripravljajo v nekem soočanju in tudi pod kontrolo, pod nadzorom tistih, ki so bili bodisi prej bodisi so sedaj v poziciji, ko so pač opozicijski poslanci in poslanke. Za našo poslansko skupino je bolj pomembno kot to, da bi avto ocenjevali, da ugotovimo, kaj je dobrega, kaj se da napraviti, da bi se dobri trendi ohranili, in kaj se da morebiti napraviti tudi za to, da bi se predlagani proračun oziroma rebalans proračuna še izboljšal. Vlada trdi, da je proračun uravnotežen, trdi, da je strukturno usklajen, trdi, da je uravnotežen, da je razvojno usmerjen in da je celo varčevalen. Nasprotna ocena je, danes tudi že nekajkrat slišana, da je zapravljiv, da je popolnoma nerazvojno naravnan, da so strukturna razmerja porušena in tako naprej. Da takšen način sprejemanja rebalansa najbrž ni najboljši in ne prispeva k temu, da bi kakšne dobre amandmaje, ki jih je tudi opozicija predlagala, lažje sprejeli. Mi smo v poslanski skupini DeSUS z nekaterimi stvarmi v procesu usklajevanja vendarle zadovoljni. Zadovoljni smo, da so tudi nekateri naši predlogi bili upoštevani, da so celo doživeli potrditev v obliki sprejema amandmajev in da so bili sprejeti tudi nekateri drugi amandmaji. Predvsem nas veseli, da se povečujejo sredstva, ki so namenjena skrbi za institucionalno varstvo in tudi za investicije oziroma za sanacije in adaptacije domov starostnikov; in bomo kajpak tudi bedeli nad tem, ali se bo potem to tudi v resnici izvajalo tako, kot mi to pričakujemo. Veseli ali zadovoljni smo, da so bili sprejeti številni, četudi koalicijski amandmaji, ki krepijo postavke Direkcije Republike Slovenije za ceste, in nas pri tem nič ne žalosti to, da so ti amandmaji pač lokalno obarvani. Kakšni pa bi naj bili amandmaji, ki govore o cestah, mostovih, brežinah in tako naprej, če ne lokalno obarvani. Abstraktni najbrž ne. In tudi tisti amandmaji, ki so jih predlagali opozicijski poslanci, so vsi kontaminirani, da tako rečem, pač s svojo lokaliteto. In je to povsem normalno. Problem je samo v tem, ali je bilo potrebno zavrniti prav vse opozicijske amandmaje in ali ne bi bilo bolje se dogovoriti res tako, da bi stroka imela morebiti večjo težo in politično usklajevanje nekoliko manjšo. Vendar vse kaže, da usklajenega proračuna na drugačen način kot na način, na kakršnega sedaj sprejemamo proračun, nismo sposobni. Naklonjeni smo tudi amandmajem, ki so namenjeni boljšemu odnosu do varstva okolja, in tudi sicer nekaterim drugim amandmajem s področja socialnega varstva. Veseli bi bili, če bi bilo več sredstev za stanovanjsko gradnjo; celo vrsto pozitivnih aspektov bi to imelo tako za socialno kot za razvojno plat v Sloveniji. Veseli bi bili, ko bi bilo podprtih več amandmajev na področju varstva okolja, ko bi na primer bilo več sredstev za parke [[opozorilni znak za konec]] , ko bi bilo več sredstev za šolstvo, pa tudi za socialne programe za šolarje in dijake. Veseli bomo pa tudi, če boste sprejeli dva amandmaja, na katerih bomo mi vztrajali, in sicer amandma v zvezi z varuhi človekovih pravic tako otrok kot bolnikov in amandma, ki govori o tem, da bi vendarle bilo treba zagotoviti tista minimalna sredstva, da se bo Medicinska fakulteta v Mariboru lahko pričela v naslednjem letu normalno graditi.
Čas je potekel, gospod Rezman.
O tem več potem, ko bodo na vrsti amandmaji.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Pozsončeva, v imenu narodne skupnosti.
Lep pozdrav vsem prisotnim! V Predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007 je za narodne skupnosti namenjenih toliko sredstev kot v prejšnjih letih, plus tistih nekaj bornih odstotkov nominalne rasti. Ta sredstva omogočajo zgolj preživetje institucij narodne skupnosti, šole in kulturne institucije lahko s tem denarjem zgolj životarijo. Višina sredstev na teh postavkah se je oblikovala na način, ne da bi pri tem povprašali za potrebe, načrte narodnih skupnosti ter kako le-te vidijo svoje nadaljnje delo. Zato torej ne moremo sami krojiti svojega življenja in razvoja. Zastonj opozarjamo Vlado oziroma pripravljavce proračuna na spoštovanje 15. člena Zakona o samoupravnih skupnostih. Tako niti v naslednjem letu ne bo možnosti za gospodarski razvoj, za zmanjšanje nezaposlenosti ter za dvig proizvodnje na našem območju. Še naprej bo veljal rek, daleč od oči, daleč od srca, torej bomo še naprej ostali nerazviti. Komisija za narodne skupnosti je bila mnenja, da se namesto amandmajev opozori Vlado oziroma pripravljavce proračuna na upoštevanje potreb narodnih skupnosti. Te so izrazile željo po dodatnih 25 milijonih SIT, kar je za državo drobiž. Ugotavljamo, da smo zastonj opozarjali, zastonj smo upali in zastonj smo utemeljevali te potrebe, kajti številke so ostale nespremenjene. Kaj naj rečem v zvezi s takšnim proračunom? Nič. Hvala.
Hvala lepa. In še poslednji bo predstavil stališče SDS gospod Tanko. Prosim.
Hvala za besedo in vsem lep pozdrav. Približno 2 leti je minilo, odkar je sedanja koalicija dobila zaupanje državljanov in s tem mandat za upravljanje z javnimi zadevami. Tega smo se lotili preudarno, odgovorno, z veliko mero potrpežljivosti in vztrajnosti. V državi so se začele dogajati spremembe, ki jih državljani niso bili navajeni, morda jih tudi niso pričakovali, saj marsikdo naših predvolilnih obljub ni jemal resno. Bile naj bi le obljube kot vsake druge, vendar ni tako. V dveh letih smo pokazali, da smo prava ekipa, da znamo zelo občutljivo, pravočasno in razsodno vleči prave poteze. Nobeno področje ni ostalo nedotaknjeno, povsod so se zgodili pozitivni premiki in tudi trendi, torej perspektiva, so zelo oziroma še več - celo izjemno ugodni. Seveda ni šlo in ne gre gladko brez truda in pomislekov, včasih so razhajanja tudi v koaliciji. Precej večje in bolj nekritično nasprotovanje predlogom Vlade in koalicije sproža politična elita, ki se je po več kot desetletju morala spraviti na vkope in mora braniti svoje projekte, ideje, zakonske rešitve, pretekle odločitve in še marsikaj drugega. Nekritično nasprotovanje dobrim rešitvam koalicije je sicer razumljivo, saj bi sicer velike razlike med rezultati te in prejšnjimi koalicijami izpadle preveč očitno, zato tudi toliko obtoževanj, namigovanj, osebnih napadov in še česa drugega. Nekaj podobnega se dogaja tudi danes. Vendar reforme so začele učinkovati. Njeni ocenjeni učinki so vključeni v spremembo proračuna za leto 2007. Še večji in še bolj pozitivno izstopajoč pa bo njihov učinek v naslednjih letih. Tokrat se pravzaprav prvič srečujemo z resnim konceptom prestrukturiranja proračunskih prihodkov in odhodkov ter varčevanja v javni upravi. Potrebno je priznati, da je to zelo zahtevno opravilo, ki vzame ogromno časa in za katerega je potrebno veliko naporov, vendar trud ni zaman. Našli smo poti za vzdržnejše in enakomernejše obremenitve gospodarstva in posameznike, ne da bi ob tem porušili ravnotežja in potrebe na odhodkovni strani. Ob tem se ne morem izogniti primerjav s prejšnjimi koalicijami. Te so se namreč lotevale javnofinančnih zadev precej drugače in so ubrale enostavnejše načine. Ko se je potrebovalo denar, so se poslužile dveh poti: zadolževanja, ponavadi s slabim amortizacijskim načrtom, ali pa zviševanja davkov, seveda tistih najbolj neposrednih, enostavnih in izterljivih davkov, kot so na primer davek na dobiček, na plačilno listo in dohodnina. To je bilo logično, saj so bili evidence in nadzor izredno pomanjkljivi. Slednji obdavčitvi sta bili prav ekstremni. Javne porabe, birokracije stroškov, varčevanja in drugih manj prijetnih potez pa se ni loteval nihče. Ob tem je potrebno povedati, da tudi sedaj najemamo kredite, a s pomembno razliko. Kredite se najema skoraj izključno za avtocestne projekte, ki imajo v skladu s sprejetim nacionalnim programom zagotovljen vir vračanja oziroma pokrivanja. Kar težko si pa predstavljamo, kako bi zgledal proračun za prihodnje leto, če se ne bi lotili odpravljanja administrativnih ovir, odpravljanja ovir za nekatere vrste javnih naročil, ki so močno poenostavili in skrajšali pritožbene postopke, če ne bi začeli urejati funkcionarske, direktorske in ostale plače v javnem sektorju, se lotili prestrukturiranja davkov in še česa. Kakšno šele bi bilo jamranje državljanov in "nažiganje" nekaterih poslancev, če ne bi uspeli znižati stroškov javnih pooblastil ali odpraviti nekaterih storitev, ki jih ni nikjer na svetu. Tudi zaradi teh in še vrste drugih ukrepov bo ostalo državi in državljanom več denarja, ki ga bodo lahko namenjali za produktivnejše namene. Zelo vzpodbudno za načrtovanje in izvrševanje proračuna za prihodnje leto je stabilno makroekonomsko okolje. Najpomembnejši kazalci imajo ugodnejše trende kot države, ki se jim želimo približati. Ne soočamo se s socialno krizo, imamo visoko gospodarsko rast, inflacija se znižuje, plače realno rastejo in zmanjšuje se razvojni zaostanek za razvitimi članicami Evropske unije. Zato tudi lahko brez bolečih potez izvajamo reforme in posledično prestrukturiranje proračuna. Raste poslovna varnost, povečuje se zanimanje tujcev za vlaganja v Slovenijo. Vlada si prizadeva za tesnejše sodelovanje s pomembnimi državami oziroma gospodarstvi, kot sta na primer Rusija ali pa nekatere arabske države. Za javnost in stroko je pomembno tudi izkazovanje podatkov, ki je različno za domačo rabo in za potrebe Evropske unije. Medtem ko je proračun Republike Slovenije sestavljen po načelu denarnih tokov oziroma plačil, se Bruslju sporoča podatke na osnovi evropske metodologije ESA 95, ki je zasnovana na podlagi nastanka obveznosti oziroma dogodka. Poročilo o primanjkljaju in javnem dolgu po ESA 95 se mora vključiti še druge enote centralne države, kot so razni skladi, pokojninska in zdravstvena zavarovalnica, lokalna raven; in mora se izkazovati tudi konsolidirano bilanco države. Zaradi različnega zajemanja in izkazovanja podatkov se nekoliko razlikujejo tudi podatki o dolgovih med poročanjem po ESA 95 in izkazovanjem v domačih poročilih. Dejstvo pa je, da imamo izrazit trend zmanjševanja primanjkljaja in dolga celotnega sektorja države. Leta 2002 je primanjkljaj centralne ravni države po opravljeni reviziji znašal 2,5% BDP, ob koncu letošnjega leta pa bo samo še 1,7% BDP, kar pomeni, da se bo v štirih letih znižal za najmanj 32%. V mandatu te vlade bo primanjkljaj znašal povprečno le okoli 1,55% BDP oziroma približno pol manj kot v preteklem obdobju. Za realnost razprav so takšne primerjave še posebej pomembne in ta govori, da so številni strahovi, ki jih razširja ekonomska opozicijska stroka v Državnem zboru, neutemeljeni. S spremembo proračuna za leto 2007 se sicer nekoliko znižuje celotni obseg prihodkov, bistveno bolj celotni obseg odhodkov, kar posledično pomeni, da bo v letu 2007 za okrog 70 milijonov evrov manjši proračunski primanjkljaj po nacionalni metodologiji; in je načrtovan v višini 1%. Drug temeljni kazalec, ki kaže na stanje javnih financ, je dolg države, merjen v deležu BDP. Tudi ta kategorija se v obdobju te Vlade ne povečuje. Še več, delež dolga centralne države v BDP-ju pada. Leta 2002 so enote centralne države skupaj izkazale dolg v višini 28,3% bruto družbenega proizvoda, do leta 2005 se je ta dolg kljub prevzemu celotnega dolga zdravstvene zavarovalnice in pokojninske zavarovalnice zmanjšal na 27,7% BDP. Ocene in napovedi kažejo, da bo nekonsolidiran dolg centralne države ob koncu letošnjega leta znašal 28,8%. Torej smer je pozitivna, agregatna fiskalna disciplina države se izboljšuje, državne finance so stabilne. Tudi inflacija, ki je za vsako ekonomijo izredno trd oreh, se kljub veliki rasti predvsem cene energentov in nekaterih surovin giblje v maastrichtskih okvirih. Ugodneje, kot smo lahko pričakovali, in nič ne kaže, da bo preskočila kritično mejo. Za to Vlado in to koalicijo je to izredno spodbudno. Nenazadnje smo prva in za enkrat edina nova članica Evropske unije, ki bo prevzela evro, in smo tudi prva, ki bo sprejela in izvajala proračun v tej zelo zaželeni evropski valuti. Če ob tem upoštevamo, da so za zadnji dve leti izredno spodbudni podatki o doseženi gospodarski rasti, ki je bistveno nad rastmi evropskih ekonomij, EU ekonomij, je naše zadovoljstvo še toliko večje. Še posebej, ker je tudi projekcija oziroma napoved zelo obetajoča. Visoka gospodarska rast omogoča stabilno finančno poslovanje države in nudi bistveno več optimizma gospodarstvu. Izredno spodbudno je, da raste število novih podjetij in da se bistveno povečuje vključenost v delovno razmerje, zaradi česar se posledično skrajšujejo vrste na uradih za delo. S tem se povečuje socialna in ekonomska varnost državljanov. Zadovoljni bi morali biti tudi sindikati, saj se pospešeno uresničujejo tudi njihovi cilji. S povečanjem zaposlenosti se zmanjšuje brezperspektivnost ogroženih skupin, gospodarska rast omogoča ustvarjanje kvalitetnejših in bolje plačanih delovnih mest, kar je izziv predvsem za mlade, nenazadnje pa tudi plače realno naraščajo. Standard se izboljšuje, to pa so pravzaprav cilji vsake zdrave politike. Dodatne spodbude gospodarskim subjektom, gospodarskim družbam in samostojnim podjetnikom prinaša davčna reforma. Davčne razbremenitve bodo omogočile več vlaganj v razvoj in investicije. Dohodninske olajšave, predvsem na področju normiranih stroškov, so zagotovo izziv, ki ga bodo podjetniki oziroma obrtniki izkoristili. Pričakujejo lahko povečanje enot malega gospodarstva in družinskih podjetij. Ta ukrep je zagotovo pomemben korak k spodbujanju zdrave podjetnosti. Tudi zato je ta davčna reforma naletela na zelo pozitiven odziv stanovske Obrtne zbornice Slovenije. S proračunom za leto 2007 bomo znižali načrtovani delež davčnih prihodkov v družbenem bruto produktu. Njihov delež bo padel z 22,6% BDP v letu 2006 na 21,4% v letu 2007. Več kot 5% znižanje deleža davkov v bruto družbenem produktu pritrjuje temu, da bo davčni primež popustil. [[Nemir v dvorani.]]
Prosim za mir v dvorani! Gospod Tanko ima samo besedo.
Lahko le rečemo, končno! Povečevanje deleža prihodkov od dobička podjetij v zadnjih dveh letih je posledica sprejetja Zakona o davku od dohodka pravnih oseb v letu 2004, ker je tedanja, se pravi Ropova Vlada želela dvigniti efektivno obdavčitev dobička. Učinki te spremembe se poznajo šele letos, vendar v prihodnjem letu ne pričakujemo večjih povečanj. Sicer pa je že sprejet zakon, po katerem se bo v naslednjih treh letih postopno znižala obdavčitev dobičkov s 25 na 20%. Pomembno pa je, da v letu 2007 ne bo treba povečevati stopenj DDV, kar pomeni, da ta Vlada in koalicija ne bo podražila potrošnje, in tako ne bo nobenih razlogov za nakupovanje onstran državne meje. V letu 2007 se predvideva bistveno povečanje tudi prihodkov iz sredstev Evropske unije kar za 172 milijonov evrov, tako da je predvideno črpanje v višini 582 milijonov evrov oziroma kar 42% več od koriščenja teh sredstev za letošnje leto, s čimer se bo poboljšal saldo članstva v Evropski uniji. Že sprejete poenostavitve davčnih postopkov bodo povzročile zmanjšanje administrativnih davčnih opravil pri zavezancih in davčni administraciji. Del zaposlenih v gospodarskih družbah, ki so se do sedaj ukvarjali s prenormiranimi evidencami, se bo ukvarjal s produktivnejšimi deli, takimi, ki prinašajo dodano vrednost in pospešujejo gospodarsko rast. Vse te in še druge davčne ter administrativne spremembe bodo imele za državne finance pozitivne učinke na področju socialnih transferjev. Zmanjševanje števila brezposelnih, izboljšane evidence na tem področju, limitiranje zidanja transferjev in še kaj bo zagotovo vplivalo na obseg transferjev. Ocenjujemo, da bodo spremembe na davčnem, gospodarskem in socialnem področju pripomogle k temu, da se bodo odhodki proračuna prestrukturirali zaradi gospodarskih rezultatov oziroma uspehov in ne zaradi zmanjševanja socialnih pravic, kot smo se naposlušali v zadnjem obdobju. Uspešnost vladnih politik bo torej tista, ki bo prispevala k zmanjševanju potrebnih sredstev za socialne transfere, ne pa krčenje socialnih pravic. Tudi za kulturne delavce in tako imenovane svobodne poklice bodo davčni pogoji bistveno boljši. Prejšnje vlade so imele veliko deklarativno razumevanje za to področje, a so storile zanj bolj malo. Strnjeno pa se bom dotaknil še nekaterih pomembnejših premikov, ki jih je ta koalicija storila na odhodkovni strani državnega proračuna za leto 2007. Dejansko se je pristopilo k izvajanju skladnega regionalnega razvoja, s čemer pripomorejo bistveno povečana sredstva za lokalno samoupravo, za državne ceste, tudi železnice, za investicije iz programa Zakona o zeleni meji in za podpore kmetijskim ukrepom. Za pomemben delež ukrepov se zagotavljajo sredstva EU. Opazno so zadihale tudi male občine. Znatno so povečana tudi sredstva za gospodarske vzpodbude, predvsem za malo gospodarstvo in turizem, za izboljšanje konkurenčnosti in razvoj širokopasovne mreže za elektronske komunikacije. Posebej velja poudariti, da se razmerje med izdatki za razvojne programe in fiksne obveznosti na Ministrstvu za gospodarstvo povečuje na 70 proti 30 v korist razvoja. Razvojna sredstva so torej 2.3-krat večkrat kot fiksne obveznosti. Tudi na področju dela, družine in socialnega varstva so predlagani strukturni premiki. Večja sredstva za aktivno politiko zaposlovanja v kombinaciji z ukrepi na področju gospodarstva in davčnimi razbremenitvami imajo za posledico manjšo brezposelnost, ker tudi posledično vpliva na obseg potrebnih sredstev za brezposelne, zato imajo povečana sredstva za družinsko politiko, štipendije, programi socialnega varstva še toliko večji učinek. Če ob tem še povemo, da so realno precej povečana sredstva za izobraževanje za primarno in bolnišnično zdravstvo ter za investicijo v zdravstvu in za urejanje komunalne oziroma okoljske infrastrukture in za odpravo okoljskih bremen in da se pospešeno racionalizira zapletene birokratske postopke, potem lahko zagotovo pritrdimo tistim, ki pravijo, da je politika te koalicije razvojno usmerjena in naravnana ljudem. Več sredstev v pravosodju se bo moralo odražati tudi v večji pravni varnosti in izboljšavi standardov upravne države, torej odpravi sodnih zaostankov in zagotovitvi sojenja v razumnem roku, pa še bi lahko naštevali. Skratka, v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ocenjujemo, da so s proračunom za leto 2007 narejeni pomembni strukturni koraki, ki bodo ob učinkovitem črpanju evropskih sredstev in postopnem uveljavljanju javno-zasebnega partnerstva ter predvidenih tujih investicij omogočili ohranitev visokih trendov makroekonomskih kazalcev, ki se bodo prelili v uspešnost gospodarskega in drugih sistemov in povečanje varnosti in standarda državljanov, zato bomo spremembe proračuna za leto 2007 sprejeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in nadaljujemo z razpravo o posameznih delih Predloga sprememb državnega proračuna, in sicer o splošnem delu, posebnem delu in načrtu razvojnih programov. Prehajamo na obravnavo splošnega dela predloga sprememb proračuna. Kot veste, se poslanci lahko elektronsko prijavijo k razpravi s pritiskom na ustrezno tipko, predstavniki Vlade pa z dvigom rok. Odpiram prvi krog razprave. Besedo imata dva kolega poslanca, in sicer prvi gospod Veršnik, potem pa mag. Cvikl. Gospod Veršnik, beseda je vaša.
Hvala za besedo. V Predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007 je skupaj načrtovanih 6,8 milijard evrov davčnih prihodkov, kar predstavlja 21,4% BDP. Davčni prihodki so znižani glede na sprejet proračun za leto 2007 skupaj za 54,5 milijarde tolarjev. Prvotno načrtovane davčne prihodke je bilo potrebno znižati pri davkih iz dohodnine za 38 milijard tolarjev zaradi uveljavitve novega zakona o dohodnini, ki znižuje dohodninske stopnje. Povišanje prihodkov pa je predvidoma pri trošarinah, in sicer skupaj za 1,6 milijarde ali za 14%, ker mora Slovenija, to smo danes že slišali, v letu 2007 uvesti skladno z evropsko direktivo iz leta 2003 trošarine na električno energijo, zemeljski plin, premog in koks, saj 1.7.2007 preteče prehodno obdobje, ki ga je prvotno dogovorila z EU za uveljavitev teh dajatev. Povišale pa se bodo do predpisanih minimalnih višin tudi trošarine na tobačne izdelke. 25,6 milijarde evrov je finančni učinek trošarine za cigarete, s katerim bomo dosegli minimalno predpisano trošarino z direktivami EU, ocenjen na 17,9 milijonov evrov. Prihodki od DDV so načrtovani v spremenjenem proračun za leto 2007, glede na 2006 višje za 6,1%. V proračunu 2007 predvidenega povečanja DDV ni potrebno uveljavljati, saj bodo višji od prvotno pričakovanih, doseženih, prihodki iz naslova davka na dobiček pravnih oseb, v letu 2006 bodo višji glede na leto 2005. V letu 2007 pa so glede na že sprejeti proračun povečani še za dodatne 3%. Povečevanje deleža prihodkov od dobičkov podjetij v zadnjih dveh letih po mojem mnenju opozicija neupravičeno problematizira. Ob tem je treba opozoriti, da so leta 2004 sprejete spremembe Zakona o davku od dohodka pravnih oseb s ciljem večje efektivne obdavčitve dobička pozdravile skoraj vse politične stranke kot tudi večina ekonomskih strokovnjakov. Tedaj je bilo ugotovljeno, da so bili dobički slovenskih podjetij v preteklih letih zaradi številnih olajšav, primerjalno z drugimi državami, efektivno zelo malo obdavčeni. Ob nominalni stopnji 25% je bila ta stopnja, efektivna, neobdavčenosti 12%. Učinki sprememb tega zakona se poznajo zaradi letnega obračuna davka na dobiček z zamikom, zlasti to velja za leto 2006, medtem ko v letu 2007 večjega povečanja prihodkov od dobička, kot je načrtovano, ni pričakovati. Z zadnjimi spremembami Zakona davka iz dohodka se nominalna stopnja obdavčitev dohodkov pravnih oseb znižuje iz 25 na 23, predvidene učinke teh sprememb Vlada načrtuje v proračunu za leto 2008. O spremembah proračuna za leto 2007 pa je glede na sprejeti proračun pomembno povečanje prihodkov, načrtovanih iz sredstev EU, in to za 41,3 milijarde. Vlada tako načrtuje, da bo v letu 2007 naša država lahko skupaj koristila 139 milijard tolarjev evropskih sredstev, kar je glede na leto 2005 za 92% več in glede na leto 2006 za 42% več. Načrtovano povečanje in koriščenje evropskih sredstev pomeni veliko obveznost za našo državo oziroma za vse udeležence v koriščenju evropskih sredstev. Če pogledamo odhodke, se so odhodki v predlogu spremenjenega proračuna za leto 2007 v skupnem znesku znižali za 17,2 milijardi tolarjev in znašajo skupaj 8 milijard evrov. S spremembami proračuna 2007 je povečanje proračunske porabe predvideno pri vseh ministrstvih, razen manjšega znižanja pri Ministrstvu za zdravje, znižani pa so glede na sprejeti proračun izdatki načrtovani pri Ministrstvu za finance. Znižanje odhodkov proračuna je glede na sprejeti proračun predvideno pri financiranju EU, in sicer za 11 milijard tolarjev. Na postavkah plačil domačih obresti za 3 milijarde in na postavki znižanje rezerv proračuna za leto 2007 za 8,3 milijarde. Povečanje odhodkov ali proračunske porabe je v spremenjenem proračunu za leto 2007 predvideno predvsem pri investicijskih odhodkih za 25,3 milijarde in investicijskih transferih za 16,0 milijarde. Take spremembe v odhodkih 2007 pomenijo vzpodbujanje razvoja oziroma investicijske porabe. Posamezne strukturne spremembe odhodkov po ministrstvih in njihovih programih oziroma podprogramih so izkazane v spremembah posebnega dela proračuna za leto 2007 oziroma v delih proračuna ali finančnih načrtih ministrstev. Ministri so jih na odborih Državnega zbora že predstavili in delovna telesa Državnega zbora so jih odobrila oziroma potrdila. Splošna ugotovitev je, da so predlagane strukturne spremembe v porabi proračunskih sredstev glede na sprejeti proračun 2007 usmerjene v razvoj nalog in programov posameznih resorjev s ciljem uresničevanja strategije gospodarskega razvoja Slovenije in v izpolnjevanje obveznosti države, ki so posledice našega članstva v EU in Nato. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Cvikl.
Ko diskutiramo o splošnem delu proračuna, je treba najprej jasno povedati, da ta proračun ni prav nič varčevalen. Prihodkov v letu 2007 bo za 7,8 milijard, vi ste, gospod Veršnik, pogledal narobe v vrstico, kar je v primerjavi z realizacijo pred enim letom, letom 2005, za milijardo evrov več; v primerjavi z napovedano realizacijo za leto 2006 pa za približno 400 milijonov evrov več. Pri tem pa je potrebno povedati, da glede na današnjo razpravo o Zakonu o financiranju občin imamo zelo nenavadno situacijo. Dohodnino smo razglasili kot prihodek državnega proračuna in z Zakonom o izvrševanju proračuna jo bomo odstopili občinam, vendar tega v državnem proračunu ni. V državnem proračunu je med prihodki vključenih samo 891 milijonov evrov dohodnine, ki bo ostala državnemu proračunu. Dohodnine, ki pa seveda bi morala biti odstopljen vir občinam, pa v državnem proračunu ni. To se preprosto imenuje ukinjanje načela bruto izkazovanja denarnih tokov in je gospod minister v popolnem nasprotju z 2. členom Zakona o javnih financah. Mislim, da bi bilo potrebno v tej zvezi dobiti ustrezen odgovor in tudi dobiti ustrezno mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je zelo enostavno: Kako bo v skladu z Zakonom o izvrševanju proračuna, se pravi zakonom, ki izvršuje odhodke državnega proračuna, državni proračun nakazal občinam 800 in še toliko milijonov evrov? Teh odhodkov danes v tem državnem proračunu ni. Drugo, kar velja pri tem povedati, je, da zaradi tega izgleda slika na davčnih prihodkih nekoliko ustreznejša, kot je povedal kolega pred menoj, izgleda, da je davčnih prihodkov skupaj manj za približno 50 milijard tolarjev, vendar to preprosto ni res. Teh davčnih prihodkov ni v državnem proračunu zato, ker bi država varčevala, ampak ker jih preprosto ni zapisala med prihodke zato, da bi jih lahko kasneje dala občinam. Tukaj gre za resno vprašanje pravne subjektivitete in kdo je sedaj lastnik 100% prihodkov iz naslova dohodnine, ko bomo z Zakonom o financiranju občin ukinili zakonsko možnost, da občine dobijo vsaj 35, danes smo predlagali vsaj 37% dohodnine. Je pa zelo jasno, da je proračun za leto 2007 v primerjavi z bodisi realizacijo bodisi preteklim obdobjem kar za 500 milijonov evrov bolj radodaren v tistem, kar država dobiva, radodaren za državo in seveda skopušen za podjetja, ker v tem proračunu bomo imeli prihodkov iz naslova davka od dobička pravnih oseb za milijardo 27 evrov v primerjavi s 500 milijoni evrov v letu 2004 ali 594 milijonov v letu 2005. Pomembna 100% višja obdavčitev gospodarstva. In potem velja samo še o splošnem delu nekaj reči, sicer bomo o Evropski uniji še diskutirali, ta tako imenovana visoka pričakovanja. V letu 2005 je bila predvidena, je bila dejanska realizacija sprejetih sredstev iz Evropske unije, predvsem iz naslova izvajanja skupne kmetijske politike in v določeni meri predpristopnih sredstev ter naslova pavšalnih povračil, približno 300 milijonov evrov. Vlada računa, da bi ministri ne preveč bili temeljiti pri zahtevi in pri proračunski razpravi, da bo teh sredstev na voljo iz Evropske unije po načelu denarnih tokov, poudarjam, po načelu denarnih tokov, gospod minister, ne po načelu nastanka poslovnega dogodka kar [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]milijonov evrov ali skoraj 1.500 milijard tolarjev. Če lahko grem še naprej - odhodki, odhodkovna stran. V državnem proračunu se najbolje vidi, kako država ni varčevalna, pri posameznih postavkah ekonomskih izdatkov, kot so plače, kjer se predvideva 891 milijonov evrov stroškov za plače ali kar 42 milijonov evrov več kot leta 2006 oziroma kot je bilo v letu 2006 najprej ocenjeno, da bo v letu 2007. Se pravi, 900 milijonov evrov za plače. Pomemben prirast tako glede na realizacijo za leto 2006 kot glede na sprejeti proračun. Če bi primerjali realizacijo v letu 2006 s predlogom sprememb proračuna za leto 2007, bi videli, da je prirasta kar za 60 milijonov evrov. To ni varčevalni proračun. In podobna zgodba je, na primer, pri materialnih stroških. Pisarniški splošni material, za to je Vlada v letu 2006 po oceni porabila 100 milijonov evrov, v letu 2007 bo porabila 115 milijonov evrov, dvakrat več, kot je nominalna rast bruto domačega proizvoda. Subvencije, podobna zgodba. Zato seveda pravimo, proračun, ki povišuje obdavčitev gospodarstva, to dela zato, ker na strani odhodkov ni varčevalen pri tistih odhodkih, ki pomenijo omejevanje apetitov države, pač pa pri teh odhodkih predvsem na veliko troši, in zaradi tega bomo temu splošnemu delu nasprotovali. Prosimo, da dobimo pojasnila Vlade Republike Slovenije, in prosimo tudi, da dobimo ustrezno pojasnilo v tem primeru tudi Zakonodajno-pravne službe o ustreznem izkazovanju oziroma neizkazovanju, ker ga ni, v državnem proračunu odstopljenih sredstev občinam, kot je to določeno v Zakonu o izvrševanju proračuna, naj poudarim, v Zakonu o izvrševanju proračuna Republike Slovenije. In ne vem, kako bo minister mimo tega, da ima to med odhodki proračuna, občinam dal 880 milijonov evrov. Če pa je bila intenca netransparentno skriti razmerja med občinami in državo, to pa je najprej v nasprotju z zakonodajo in tudi v nasprotju z načeli, za katera se je zavzemala ta Vlada, in to so bila predvsem načela večje transparentnosti. Prosim, če lahko dobim odgovor ministra za finance. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odpiram nov krog razprave. In če se želi predstavnik Vlade javiti, naj to pokaže z roko. Tudi zdaj lahko, gospod minister, vendar prosim, da dvignete roko, v skladu s postopkom. Hvala lepa. Bi prvo povabil ministra, da odgovori, potem bi dal pa besedo še kolegu poslancu Pečetu, prosim.
Hvala lepa. Zastavljeno je bilo nekaj vprašanj, predvsem pa ponovno predstavljanje iste trditve, ki jo že slišimo večkrat. Naj ponovim to, kar sem že predstavil, ko smo proračunski memorandum obravnavali v tem Državnem zboru pred mesecem dni, in to je, kako primerjati, kaj je, kako dejansko ugotoviti, kaj se dogaja z javno porabo. Kar se tiče javne porabe, je vmesno, da človek naredi primerjavi, kako je z odhodki brez evropskih sredstev ali pa brez tega, kar Slovenija da v proračun, ker samo tako je lahko primerljivo s preteklostjo. In če te podatke gledamo - in to je v proračunskem memorandumu za leto 2007 in 2008 tabela 4 na strani 8 -, je tukaj to jasno tudi izpostavljeno, namreč - v letu 2001, vključivši do 2004, se je ta javna poraba sukala med 44% BDP pa 43,6. Dvakrat je bilo 44, dvakrat pa 43,6. V povprečju 43,8. Če mi potem primerjamo s tem Predlogom proračuna za leto 2008 na tej alineji, če se izključujejo tisto, kar so naši prispevki v Evropsko unijo, ker tako je potem kot javna poraba lahko primerljiva, je pa to 41,9, to se pravi dejansko za 1,9% manjša javna poraba; in to je zelo blizu tega 1,9, kot si je Vlada zastavila. In kot sem že obrazložil to, dejansko ta podatek bomo lahko primerjali takrat, ko bodo resnični podatki o BDP-ju, koliko se bo dejansko gospodarska rast povečala v prihodnjih letih, bomo potem lahko tudi dokončno to videli. Ampak nima smisla, da govorimo, da se tukaj nič ne dogaja. Kar se pa tiče vloga, kakšen je delež davčnih prihodkov v naših javnih financah. Ključnega pomena je, da vzamemo na znanje eno dejstvo, da se Vlada še kako trudi, da vam vedno predstavlja celotno sliko javnih financ, to se pravi vse štiri blagajne, ne samo proračun, potem pa ZPIZ po eni strani pa zdravstveno zavarovanje in občine, to so te ključne štiri blagajne naših javnih financ, ampak da gledamo vedno v celoti, ker deloma, kar smo podedovali, ko smo prevzeli te odgovornosti, so bile pa zadolžitve v ZPIZ-u in zdravstveni blagajni, ker tam je bilo na nek način "parkirano" in ni bilo predstavljeno kot del celote. Torej, če gledamo davčne prihodke v konsolidirani bilanci, to se pravi v celoti, se dejansko znižajo v letu 2008 za 1,6% BDP, napram to, kar ocenjujemo, da se bo zgodilo v letu 2006. In zakaj moramo to tako gledati? Ker resnično tukaj obstaja drugačna ocena. Določeni gospodje poslanci ste pač izpostavili vprašanje, da naj bi bilo to kršenje zakona. To niso sredstva države, ki se bodo transferirala občinam, ampak na podlagi zakona, v kolikor bo ta sprejet, in sicer zakon, ki ste ga že obravnavali, v Zakonu o financiranju občin bo delež občin pač takšen, kakršnega boste določili. In na podlagi tega deleža mi lahko neposredno, bomo tudi neposredno ta sredstva dali občinam na podlagi ključa ali sistema, ki ga bo zakon sam tudi uveljavil. Torej, tukaj ne gre v naši oceni za neko kršitev bruto principa, ker to niso sredstva, ki bi jih morali v celoti izkazati v državi, potem pa jih nakazati občinam, marveč neposredno davčna uprava bo morala določen delež neposredno nakazati občinam; in to je ravno bistvo tega, kar se je hotelo tudi doseči. Torej, to je moj odgovor na ta vprašanja, ki so bila zastavljena. Hvala lepa.
Hvala lepa. In še gospod Peče.
Ne glede na odgovore ministra za finance v tistem delu, ki se je dotikal tako imenovanih davčnih prihodkov, verjetno pa le drži, da je v Predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007 v okviru davčnih prihodkov konto 70 skupek davčnih prihodkov. Iz tega naslova pa bi rad opomnil in vas in enega izmed vladajočih poslancev, ki je govoril o zmanjševanju teh sredstev v predlogu sprememb proračuna za leto 2007. Ni res, da se ta sredstva zmanjšujejo; torej, da bo iz naslova davčnih prihodkov v proračun Republike Slovenije skozi prihodkovno stran prišlo manj denarja. To je seveda res samo, če hočemo zavajati slovensko javno in pa seveda poslanke, poslance, bojim pa se, da želite zavajati tudi samega sebe. Dejstvo je, da je potrebno, če hočemo realno pogledati sliko javnih financ v Republiki Sloveniji, kot izhodišče jemati oceno realizacije 2006. Kajti, edino ocena realizacije 2006 je lahko v dani situaciji v letošnjem letu, ko smo še zmeraj leta 2006, kredibilen podatek in na noben način ne morejo biti spremembe proračuna 2007 v vodoravni in navpični koloni 4 tisti podatek, skozi katerega bi lahko Ministrstvo za finance, Vlada Republike Slovenije ali ne nazadnje vladni poslanci trdili, da bo prihajalo do zmanjševanja. Konkreten podatek, za koliko se bodo v letu 2007 skozi predlog proračuna Republike Slovenije povečali davčni prihodki s 117 milijonov evrov. Izračun naredite zelo enostavno, od vaših številk se od končnega zneska, torej 6 milijard 782 in tako dalje, odšteje ocena realizacije za leto 2006. Skratka, v letu 2006 ne bodo držale napovedi oziroma trditev enega izmed vladnih poslancev, ki je spregovoril v prvem krogu o zmanjševanju davčnih prihodkov, ampak nasprotno - povečevanje davčnih prihodkov. Hvala.
Hvala lepa. Odpiram nov krog [[...]]Se opravičujem, prosim gospod Veršnik, replika.
Se opravičujem. Zelo konkretno sem bil omenjen, ne z imenom in priimkom, ampak celo z namigom. Samo dve besedi, da ponovim, kaj sem rekel. Sedaj prosim, gospod poslanec, če poslušaš. Davčni prihodki so se znižali glede na sprejeti proračun 2007 skupaj za 54,4 milijarde, to sem povedal in nič drugega. Hvala.
Naj samo obrazložim. Torej, praksa je, da se repliko daje tudi, če je nekdo govoril v prvem, drugem, tretjem krogu, je potem seveda napačno razumljeno v četrtem, zaradi tega sem gospodu Veršniku dal repliko. Gospod Peče, veste pa, da vam ne smem dati repliko na repliko. Svetujem pa, da se prijavite v novem ponovnem krogu, ki ga odpiram sedaj. Prosim, prijava teče. Hvala lepa. Imamo štiri razpravljavce plus gospoda ministra. Prvi je na vrsti gospod Testen. Prosim.
Hvala za besedo. Še enkrat lep pozdrav. Jaz moram povedati, da smo mi izredno zadovoljni, da je proračun za leto 2007 in rebalans proračuna na prihodkovni strani praktično skoraj izenačen. Razlika je v nekoliko notranji strukturi, ampak sam proračun je skoraj do milijona evrov izenačen. Kar se tiče te notranje strukture, moram povedati, tisti, ki ste sodelovali pri sprejetju prejšnjega proračuna za 2007, veste, v kakšnih situacijah smo ga sprejemali. Bila je zelo nejasna situacija, kar se tiče finančne perspektive za leto 2007 do 2013, in mislim, da je bila ocena Vlade takrat zelo dobra in tudi da smo na prihodkovni strani sprejeli zelo dober proračun. Kar se tiče davčnih prihodkov, o katerih se danes veliko pogovarjamo. Če izračunamo davčne prihodke na temelju davčne zakonodaje, ki je bila sprejeta leta 2004, in davčne prihodke, ki so izračunani na osnovi sedanje zakonodaje, je razlika očitna; sigurno vsaj za 500 milijonov evrov. Zelo velika razlika je, tako da bi jaz prosil vse tiste, ki pravijo, da se ti prihodki niso znižali, da poskušajo malo izračunati, pa bodo sami ugotovili, kakšna razlika je. Vpliv davčne zakonodaje je sigurno zelo velik, še večji bo pa v letu 2008, ko bo imel velik vpliv tudi davek na pravne osebe, tako da mislim, da bo proračun kljub temu zelo dober in učinkovit. Kar se odhodkov tiče. Že zdaj moram povedati, da velikega dela amandmajev, ki jemljejo pri državnih cestah, ne bom podprl. Ne bom podprl zaradi tega, ker mislim, da smo dolgo rabili, da smo prišli do zaključka, da so državne ceste podhranjene, da je treba državne ceste obnoviti, da so slabo vzdrževane, zato vseh tistih amandmajev, ki posegajo v sfero državnih cest, ne bom podprl. Veliko je bilo govora - sicer danes ne tako intenzivno - o obrambi, da se preveč daje za obrambo. Razlogi, zakaj se daje za obrambo toliko denarja, so vsem poznani, in tudi to je zgodovina, ki nam sledi od vstopa v Evropsko unijo. Bi pa opozoril še na eno stvar. Veliko denarja v letu 2007, pa tudi že v letu 2006 smo porabili za ureditev schengenske meje. Prej je bilo ob predstavitvi nekaterih stališč povedano, da smo tudi slabo koristili evropska sredstva iz tega naslova. Rad bi povedal, da so bila evropska sredstva iz naslova schengenske meje po mojem vedenju problematična zaradi tega, ker smo določene stvari opravljali pred vstopom v Evropsko unijo in iz tega naslova schengenskih sredstev nismo uspeli in jih tudi ne bomo uspeli pridobiti. To je bila napaka prejšnje Vlade in mislim, da se je treba s tem sprijazniti. Že prej sem rekel, da smo izredno zadovoljni, da se na področju gospodarstva namenja veliko sredstev. Tu bi predvsem še enkrat omenil zlasti turizem, tudi za razvoj malega gospodarstva in pa, kar je zelo pomembno, velika sredstva se vlagajo v tehnološki razvoj na področju treh ministrstev, kar je gotovo koristno in bo Sloveniji pomagalo, da ohrani vsaj primerljivo visoko gospodarsko rast, kot je trenutno sedaj. Napoved za leto 2007 je 4,3, in smo prepričani, da taka tudi bo. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Pečeta.
Hvala. Iskreno upam, da se nekateri poslanci v okviru svojih razprav šalijo, da ne govorijo podatkov iz neznanja, ker to bi pa res bila katastrofa. Kolega pred menoj, kolega Ciril Testen, je izjavil, da bo treba na podlagi davčnih zakonov iz leta 2000 in vse do danes izračunati prihodke. To se mi zdi dokaj jalovo delo, glede na to, da je izračun naredila Vlada Republike Slovenije. Ministrstvo za finance nam ta izračun izkazuje v predlogu proračuna. In še enkrat ponovim, tretjič, končni rezultat tega izračuna se nahaja pod davčnimi prihodki. Davčni prihodki so iz realizacije 2006 do plana za leto 2007 zrasli za 117 milijonov evrov, to je enostaven izračun, ki verjamem, da mi ga ne bo treba še tretjič ponavljati, da ga boste dojeli. Ker pa vidim, da odkimavate in da vam prihranim repliko, pa dovolite, to je približno tako, kot da bi se Slovenija odločila, da bo drugo leto kupila izjemno drag avion, čez pol leta se odloči, da bo kupila malo dražjega, ampak dejstvo še zmeraj nastopa, da ga bo kupila, končni rezultat je razlika iz obstoječega stanja do momenta v prihodnosti in do momenta v prihodnosti v letu 2007 se davčni prihodki iz tega naslova povečujejo za 117 milijonov evrov. Kdo bo plačal te davčne prihodke, pa jaz verjamem, da mi tega res ni potrebno pojmovno govoriti: to bodo državljani in pa državljanke. Kar se pa tiče obrambe in povečanja sredstev v okvirih Ministrstva za obrambo, me veseli, da ste bili toliko pozorni in spremljali uvodno predstavitev Slovenske nacionalne stranke. Žal mi je le, da niste spremljali tudi predstavitve v povezavi z zmanjševanjem sredstev v okviru Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve - ministra, ki pripada vaši stranki. Ampak, hotel sem povedati le eno: vsi skupaj se moramo bati tako zelo nekredibilnih oseb, ki so pred dvema letoma vsi v en kup zatrjevali, da bo Slovenija za obrambo plačevala manj, če bo vstopila v Nato. Danes vidimo, da temu ni tako, da se povečujejo sredstva za obrambo in temu je bila namenjena kritika Slovenske nacionalne stranke. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Cvikl.
Zelo na kratko. To zavajanje nekaterih, da ne bo ali da je prišlo celo do tako imenovanega zmanjšanja obsega davčnih virov v državnem proračunu, je samo zaradi tega, ker se ni transparentno prikazalo tega, kar so, citiram, "prihodki državnega proračuna". Zakon o izvrševanju proračuna, gospod minister, zelo jasno pravi, da se občinam odstopijo ne več kot njihovi izvorni prihodki naslednji davki, ki so v skladu z zakonom prihodek državnega proračuna. Se pravi, najprej prihodek - dohodnina v višini 885 milijonov evrov, potem se pa ta odstopi. In če poznate levo in desno stran bilance, potem boste vedeli, da bi morali levo prikazati teh 885 milijonov kot prihodek, desno pa kot odhodek, če bi to prikazali, potem bi jasno bilo vidno, da je davčna obremenjenost slovenskih davkoplačevalcev tudi potem, ko se je spremenila dohodnina, pomembno višja. Zato oporekamo netransparentnemu, neustreznemu izkazovanju. Ti davkoplačevalci pa plačajo višjo davke iz naslova dohodnine, trošarin, davka na dobiček pravnih oseb in tako dalje. In ko pogledamo posamezne kategorije, bomo videli, da je davčna obremenitev veliko višja. To, da ste se odločili, da boste nekaj tega pa več dali občinam, to je naslednji korak; ampak najprej poberete in zato pravimo, da je to proračun, ki zelo povečuje davčno obremenitev predvsem z nekaterimi, kot smo ugotovili, davki na dohodek pravnih oseb, tudi nekateri enkratni dogodki so tukaj in ta denar se na odhodkovni strani veselo troši. Zato je to nerealen, glede na 38. člena Zakona o izvrševanju proračuna pa tudi neustrezen proračun. Samo še zadnja misel gospodu ministru. Če bi to, kar tukaj piše, napisali v Zakonu o financiranju občin, bi mogoče še "pilo vodo", ampak tukaj ste napisali v Zakonu o izvrševanju proračuna. Izvršujete bilanco prihodkov in odhodkov pravne osebe Republike Slovenije, ki ima kot njihov prihodek, kot prihodek državnega proračuna 885 milijonov evrov, te pa potem odstopite. Če tega seveda ne razumete, žal ne morem pomagati, predlagam pa, da si narišemo kakšen račun in bomo videli, kako netransparentno ste v nasprotju z načelom bruto izkazovanja skrili 885 milijonov evrov.
Hvala lepa. Glede na vsebino debate, dajem besedo dr. Bajuku. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Upam, da bom sedaj deležen pozornosti, ker bom še enkrat ponovil to, kar sem že prej povedal, in izgleda, da niso poslušali nekateri. Ko govorimo, da se je dejansko znižala obremenitev javnih financ, govorimo o konsolidirani bilanci Republike Slovenije. To se pravi, proračun, ZPIZ, pokojninska blagajna, zdravstvena blagajna in občine. In to je jasno izkazano v dokumentu, ki je tukaj vam na razpolago in je del razprave, je v tabelah in sem tudi citiral, tabela 4, kjer je jasno izkazano, za kaj pravzaprav gre. Davčni prihodki kot delež te konsolidirane bilance v celoti se bodo dejansko znižali za nekoliko več kot 1,6% bruto domačega proizvoda napram ocene, sedaj trenutne ocene, za 2006. Naj pa tudi odgovorim še drugemu spoštovanemu gospodu poslancu, ki primerja ali pa bi rad meril vpliv davkov, in sicer samo z absolutnimi številkami. To je očitno nemogoče. Z vsakega strokovnega vidika je vedno potrebno, da če merimo obremenitev, jo moramo gledati v skladu ali pa v primerjavi z bruto domačem proizvodu. In ko gledamo bruto domači proizvod in to primerjamo s konsolidirano bilanco ne pa samo s proračunu Republike Slovenije, potem je pa situacija takšna, kot sem jo že sedaj ponovno izkazal. Hvala.
Hvala lepa. In še dr. Gaber.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod minister! Tukaj pravzaprav vsi predobro razumemo, da je zapiranje državnega proračuna in pa nasploh bilanc javnofinančnih, zapletena stvar. Razen nekaterih, ki verjamejo, da je to stvar predvsem dogovora, vsi drugi vemo, da je to stvar spoprijema moči ministrov, področij in resno izraženih prioritet tistih, ki vladajo. Tisto, kar mene moti v teh bilancah, ki jih imamo pred seboj, je očitna podcenjenost nekaterih področij in mi sicer, o tem bomo govorili kasneje, v nekaterih dopolnilih prav konkretno namenjamo sredstva za ta področja. Tokrat pa naj opozorim na to, da mene osebno čudi, zakaj in na kakšen način Vlada, ko namenja sredstva za transfere v javne zavode, izpušča prepotrebna sredstva za področje visokega šolstva. Proračun je akt, ki je pravzaprav resnica besed o reformah in je tudi destilirana resnica namer Slovenije in je, na žalost, znak prihodnosti te države. Če se zgodi, da v teh bilancah manjka dobre 4 milijone evrov za eno samo področje in te 4 milijone evrov manjka tudi skladno z uredbo, ki velja in je zavezujoča tudi za to vlado za dejavnost visokega šolstva v tej državi, je to zelo zgovorno sporočilo, gospe in gospodje, o prihodnjih namerah te države. 68. člen uredbe eksplicitno govori, koliko sredstev mora biti namenjenih za dejavnost ne za področje visokega šolstva, ampak natančno za dejavnost. Univerza je opravila te preračune, tam so jih opravljali ljudje, ki ne poznajo proračuna od včeraj, ampak zelo dolgo, in ko smo mi ponovili te preračune, se je pokazalo, da ima Univerza prav. Na to smo opozorili ministra, na to smo opozorili Vlado, vendar je tisto, kar smo doživeli, samo to, da se je za hrbtom visokošolskih institucij v tej državi pripravilo uredbo, ki bi popravila uredbo zato, da bi naenkrat proračun pa bil v skladu z uredbo. Vlada je, potem ko je naletela na odpor celotnega visokošolskega prostora, zaustavila sprejetje te uredbe, zato imamo danes situacijo, ki je zelo preprosta. To, kar je tu zapisano, ni v skladu z obveznostmi te države, ker uredba še vedno velja. Jaz bi pričakoval, gospod minister za finance, ker verjamem, da vi resno mislite, ko govorite o tem, da je prihodnost Slovenije v znanju. In da to, o čemer govori Evropska unija zelo resno zadnje, reciva, desetletje, ni preprosta prazna floskula. Da bi na tem področju, če ne rastemo hitreje, kot je bilo dogovorjeno z visokošolskim institucijami, da rastemo vsaj tako hitro, kot smo se zavezali z aktom, ki to državo zavezuje. Privoščiti si odstopanja v tej točki se meni zdi, je dolgoročno škodljivo. Glava nas bo bolela, ker to pač počnemo. Če naj bi ta sredstva sploh približno zadoščala za nek normalen razvoj tega sektorja v tej državi, če ne bi bil ta sektor kompetitiven s komurkoli v Evropi, če ne naši študentje ne bi odhajali študirat zven države in se praviloma ne vračali več v Slovenijo, potem bi morali najmanj to zagotoviti. Mi bi morali tukaj rasti hitreje, kot je tisto, kar je zaveza. Jaz pravim še enkrat: razmislite. Dopolnila so celo vložena. Dobro bi bilo, da vsaj to, kar je bilo x-krat preračunano brez prikrivanja in zakrivanja z drugimi podatki, češ, v raziskavah damo pa še to, pa na investicijah damo še tisto, daste v dejavnost tisto, kar je v dejavnost treba dati. In raje, kot da se kdo loteva zahrbtnega spreminjanja uredb, naj poskrbi zato, da bo zagotovil sredstva, ki jih je dolžan zagotoviti. Drugo področje, ki mene skrbi in se mi zdi, da govori o občutljivosti tega parlamenta in oblasti v tej državi nasploh, je precej bolj drobno področje, finančno za državni proračun nepomembno, sporočilno pa zelo pomembno. Govorim o tem, da so transferi v tistem delu, kjer namenjamo sredstva za najbolj revne, za tiste, ki si ne morejo privoščiti niti enega obroka tekom šolanja, da so ta sredstva prenizka. Jaz ne gojim iluzij in nikdar tudi nisem govoril, za razliko od nekaterih, ki tukaj sedijo tudi danes v tem parlamentu, da je mogoče kar brezplačno razdeliti tople obroke v državi kar vsem otrokom; meni tudi na pamet ne pade, da bi razlagal, kako naj damo kar brez plačno vrtce vsem, nič takšnega mi nikoli ni hodilo po glavi, ker vem, da so finančne konstrukcije zelo resna zadeva in da so razvoj in da so prioritete in da je to treba usklajevati. Ampak tisto kar mislim, gospod finančni minister, pa je, da se tudi vi strinjate z menoj, da bi bilo najverjetneje vsaj desetim odstotkom najbolj potrebnih dobro priskrbeti topel obrok v tej državi, raje, kot da razpravljamo o tem, ali bo leto dni kasneje poletelo kakšno naše letalo na nebo - stane neprimerljivo, govorimo o zneskih, ki so v par sto tisoč evrih, ker sedaj pa že govorimo o evrih, izraženi. Prosil bi vas, če morda poskušate razmisliti tudi o tem. Tudi to boste našli v dopolnilih, ki naj bi popravljala te bilance na koncu, ki jih imamo tu pred seboj. Pričakujem, da boste to vzeli zares in da ne bomo slišali sprenevedanj na to temo.
Hvala lepa. No, posebni del naš še čaka za amandmaji vred, sedaj pa smo še vedno pri splošnem delu. Želi še kdo razpravljati? Odpiram razpravo. Bi začeli pri gospodu ministru in potem nadaljevali še z obema državnima sekretarjema in nato s prijavljenimi poslanci. Prosim, gospod minister, beseda je vaša.
Hvala lepa. Samo na kratko bi pojasnil za leto 2007 in pa 2006, če naredim primerjavo na tej postavki, ki ste jo omenili, to je postavka 5.7.3.7, dejavnost visokega šolstva, ki smo jo menjali, je bila v letu 2006 - 46 milijard 966.1301, leta 2007 pa 49 milijard 145 tisoč 597. Ta razlika je 4,9%, če tolmačimo uredbo v tistem delu, kot je, ko pravi, da je 2,5% nad realno vrednostjo. Če odštejemo inflacijo, ki je bila v SURS-u določena 2,1%, je to povečanje za 2,8%, kar je več od 2,5%. Torej v tem delu je zakon spoštovan. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Žnidaršič. Lahko prosim, jaz dajem besedo, če dovolite. Če želi dr. Gaber repliko, potem mu jo [[...]] [[nerazumljivo.]] [[...]]Prosim lepo, prosim lepo, za repliko ni potrebno, da nekdo nekoga imenuje. Preberite si, lepo prosim. [[...]] [[Medsebojni pogovor.]] [[...]]Ne, to pa ni novo, to pa tako piše v 70. členu poslovnika, lepo prosim, da si ga preberete. Že nekajkrat sem ga citiral, pa ga zdaj ne bom, da ne bomo kratili časa. Ni pogoj imenovanje, pogoj je napačno razumevanje oziroma napačna interpretacija. Lepo prosim, da si preberete poslovnik. Dr. Gaber, replika.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani kolega minister, glejte, uredba ta trenutek še vedno govori, navajam: "Letna proračunska sredstva za študijsko dejavnost iz 3. člena te uredbe se vsako leto realno povečajo najmanj" - ne za 2, 5% - "ampak najmanj za rast bruto domačega proizvoda..." Najmanj. Potem pa piše od tukaj naprej: "... in ne za manj kot 2,5% glede na realizacijo za preteklo leto za študijsko dejavnost", in tako naprej. Midva sva o tem imela priložnost že večkrat razpravljati, vendar pa z različnih pozicij. Jaz sem bil tista oseba, ki je skupaj s takratnim finančnim ministrom z univerzami dogovorila to formulo izračuna. Vi jo interpretirate tako, kot da v njej piše, da najmanj za 2,5%. Seveda, najmanj za 2,5%, če je rast bruto družbenega proizvoda slučajno nižja od 2,5%. To piše v uredbi in to zna prebrati vsakdo, ki ne interpretira tega tendenciozno. Rast bruto družbenega proizvoda je v tem letu višja od 2,5%. Kaj smo, z gospodom dr. Mramorjem takrat želeli zavarovati skupaj v dogovoru z univerzami - da tudi če bi imeli negativno rast, tudi če bi rasli, na primer, s samo enim odstotkom, bi najmanj za 2,5 odstotka rasla sredstva za univerzo. Tu tukaj jasno piše. Jaz govorim samo o tem, da se je tega pač treba držati. Ker vem, da ste poskušali popravljati uredbo, mi je jasno, zakaj ste jo poskušali popravljati - ker vaše službe vendar vedo, da to ni izračunano na ta način, manjka pač 900 milijonov tolarjev in 900 milijonov tolarjev je treba zagotoviti, zato da bo zadeva v skladu z uredbo.
Hvala lepa. Zdaj ima besedo državni sekretar Žnidaršič. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Želel bi se oglasiti v zvezi z interpretacijo sredstev, ki so predvidena v proračunu za področje obrambe. Seveda ne mislim polemizirati v smislu tega, kje je denarja preveč in kje je denarja premalo, želim pa poudariti, da je Slovenija dala določena zagotovila, skladno z Washingtonsko pogodbo v letu 2002, da bo v letu 2008 dosegla za obrambno področje 2% bruto nacionalnega proizvoda. K temu je bila narejena posebna projekcija finančnih sredstev, namenjenih za to, da se ta odstotek doseže. Če bi se dosledno držali te projekcije, bi znašal odstotek bruto nacionalnega proizvoda za obrambo v letu 2007 1,87%. Realno znaša ta odstotek v sedanjem predlogu, ki je še nekoliko znižan od lani sprejetega proračuna, 1,65%. To se pravi, da je proračun za obrambo znatno nižji od projekcije. Želim pa to izpostaviti zaradi tega, ker je Slovenija javno - to je bilo predstavljeno, tudi od leta 2002 naprej - povedano, da bo Slovenija dosegla te ciljne odstotke. In je zato govoriti o tem, da se je zavajalo slovensko javnost, da ne bomo vlagali tudi v obrambno področje, verjetno neprimerno. Torej, še enkrat želim poudariti, da je odstotek bruto nacionalnega proizvoda, ki je v sedanjem proračunu predviden za obrambno področje, znatno pod projekcijo, ki je bila prvotno pripravljena za leto 2007. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi se je že prijavil državni sekretar Rep. Prosim.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Želel bi dodatno pojasniti nekatere navedbe, ki se vežejo na odhodke s področja plač oziroma sicer izdatkov za zaposlene. V naši državi je bil v preteklosti trend, da je Vlada dodatno zaposlila na letni ravni nekaj več kot 500 javnih uslužbencev. Če vam povem konkretno primer iz leta 2003 na leto 2004, je ta številka znašala 775 novih javnih uslužbencev. Ta Vlada je prvič zaustavila ta trend dodatnega zaposlovanja in sprejela tudi jasen program zmanjševanja števila zaposlenih, ki se zelo učinkovito tudi izvaja. Glede finančnih sredstev, ki so bila omenjena, povezana s postavko plač, je pa treba povedati dve stvari. Kot veste, se pripravljamo na čas predsedovanja. Vlada bo za predsedovanje zaposlila dodatno le 300 javnih uslužbencev, in še te za določen čas in postopoma; se pravi, za obdobje od letošnjega leta, ko smo začeli, in ta proces se bo zaključil v letu 2008. Del omenjenih sredstev, se pravi, teh 42 milijonov evrov, je pa tudi namenjenih za izvedbo projekta Lukenda, se pravi, za odpravo sodnih zaostankov. Tako da trditve, da ta Vlada nepremišljeno povečuje sredstva na tej postavki, vsekakor ne držijo. Hvala.
Hvala lepa. Do naslednjega kroga se bo treba prijaviti. Zdaj pa dajem besedo prvo prijavljenemu od poslancev, in sicer gospodu Mikoliču. Prvo moramo končati z razpravo prijavljenih štirih poslancev, potem bom odprl ponovni krog in se bodo lahko ponovno prijavili predstavniki oziroma predstavnica Vlade. Prosim, gospod Mikolič.
Hvala za besedo. Jaz bom prebral nekaj o nakladanju in zavajanju iz enega članka Večera, mislim, da je to včeraj bilo objavljeno, pod naslovom Vlada mirno troši enkratno visoke davke, s podnaslovom To ni Cviklovščina. Mislim, da to prav piše. In sicer tako pravi poslanec: "Vlada je dobila lani in letos skoraj 100 milijard tolarjev več davka od dohodkov pravnih oseb. To davčno darilo je dobila, ker so podjetja zaključila tranzicijo, prešla na mednarodne računovodske standarde, banke pa so bile bolj obdavčene, zaradi rezervacij." Mislim, da je razmišljanje kar korektno, predvsem z vidika, "podjetja so zaključila tranzicijo" - se popolnoma strinjam. Se pravi, da so bruto finančni prihodki gospodarskih družb na področju gospodarstva, storitvenih dejavnosti in vsega ostalega neprimerno boljši, gospodarska rast je bila boljša in popolnoma realno je, da je prihodek od davka oziroma davek na dohodek pravnih oseb bil toliko višji glede na planirano. Zdaj se pa vrnem, grem k tekstu pred tem, ki govori za leto 2007 oziroma 2007-2008, pa pravi tako: "...seveda pa tudi zato, ker pričakujejo enkrat več podjetniških davkov", to je zdaj za leto 2007 oziroma 2008 -, "namesto 124 kar 230 milijard tolarjev davka od dohodka pravnih oseb, saj so ukinili olajšave za investicije in za zaposlovanje." Se pravi, to, kar smo mi sprejeli z davčno zakonodajo, je teh 100 milijard. 100 milijard več denarja, za 100 milijard oziroma dvakratna, tako kot tudi pravi, dvakratna oziroma 100% povečanje davčne obremenitve za gospodarske subjekte oziroma za naše gospodarstvo. Ne vidim nobene logike. In tako, kot sem začel - nakladanje in zavajanje. Prav gotovo so planirana sredstva v višini 230 milijard tolarjev posledica dobrih gospodarskih razmer v Republiki Sloveniji. Tako kot sem že včeraj na odboru rekel za mene bi predstavljalo povečanje obremenitev gospodarstva, če bi davčno osnovo zvišali s 25% oziroma odstotnih točk, ne pa, da smo s temu primerno davčno zakonodajo znižali za 2% točki oziroma postopno še do leta 2010 na 20% oziroma odstotnih točk. In jaz smatram, da je to res zavajanje; to, kar piše v tem članku, je prav gotovo to. Glede javne porabe oziroma odstotnih točk napram bruto družbenega proizvoda bi tudi sam se popolnoma strinjal s tem, kar je omenil minister. Javna poraba je za mene, čeravno jaz nisem finančnik, izražena z odhodki, pravite, konsolidirane bilance oziroma jaz to razumem vseh štirih blagajn. In če bomo v prihodnje pridobili več sredstev iz evropskega proračuna, posledično temu pa mi tudi namenimo finančna sredstva za evropski proračun, se pravi, da je pa res potrebno upoštevati to, kar je omenil minister. In ne vem, zakaj to nekateri nočete ali ne razumete, da je treba govoriti tudi o absolutnih številkah, ki se pravzaprav povečujejo tako na prihodkovni strani kot na odhodkovni, posledično normalno na odhodkovni strani, proračun iz vseh štirih blagajn tu pomeni, da je kljub temu javna poraba v višini 44,9% točk dobra. Če bi pa odšteli ta evropska sredstva, kot je bilo prej rečeno, bi to pomenilo zmanjšanje javne porabe za to višino bruto družbenega proizvoda. Tako jaz ocenjujem in menim, da je rebalans proračuna za 2007 dober, da namenjamo finančna sredstva tja, kjer je to res potrebno, da smo na tistih področjih povečali namen, da je na prihodkovni strani proračun realen, zato bom tudi proračun oziroma spremembo proračuna podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Cvikl.
Diskusija o odhodkovni strani proračuna tudi v splošnem delu je tudi diskusija o postavkah, o stroških, ki jih v splošnem delu ni. In podobno kot pri visokošolskih zavodih manjka cca 4 milijone evrov, v tem državnem proračunu tudi manjka 11 milijonov evrov za plače zdravnikov pripravnikov in sekundarjev. Vlada se je odločila, da bo varčevala v tem državnem proračunu na visokem šolstvu, na zdravstvu. Vlada Republike Slovenije se hvali v dokumentu Obrazložitve splošnega dela predloga sprememb proračuna, da so se transferi posameznikom in gospodinjstvom v času mandata Vlade gospoda Janeza Janše, zmanjšali s 3,4 na 2,9% bruto domačega proizvoda - zmanjšanje za polovico odstotka bruto domačega proizvoda, za 150 milijonov evrov. Vlada pa teh 150 milijonov evrov, ki jih je prihranila z zmanjšanjem transferjev posameznikom in gospodinjstvom, namenja 60 milijonov evrov več za plače, 20 milijonov več za materialne stroške in tako dalje. Vlada Republike Slovenije pravi, da varčuje, da varčuje tudi pri zaposlenih. Ampak, poglejte, nevladni proračunski uporabniki lahko glede na dokumente Vlade dodatno zaposlijo 59 ljudi, sodišča 80, to bi bilo še sprejemljivo. Vendar Vlada tudi sebi, tudi represivnim organom, zagotavlja denar za dodatnih 600 zaposlenih. To ni varčevalen proračun. Proračun, ki financira plače, ki financira pisarniški material z zmanjševanjem transferjev posameznikom in gospodinjstvom, ni varčevalen proračun.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Gaber. [[Se odpoveduje.]] Potem ima besedo gospod Sok.
Hvala lepa. Bom čisto kratek. Rad bi pa povedal, ker kot poslanec moram poslušati in slediti tem razpravam, da se mi pravzaprav zdi ta razprava s strani opozicije vsebinsko zelo šibka. Sedaj bi torej pričakoval, gospodje, ki ste postavili ministru vprašanje, da z njim debatirate o tem, ali drži, da se je zmanjšala javna poraba za 1,9%, in ali drži, da so se davčni prilivi v bruto družbenem produktu zmanjšali za 1,6%, da mu sedaj dokažete, da to, kar je povedal, ne drži. Vi ste pa zdaj zadevo obrnili - na odgovore, ki vam jih je dal, ste pozabili, in spet poslušamo tu o 20 milijonih več za materialne stroške, čeravno smo slišali odgovor, zakaj so se ti materialni stroški povečali, in vemo, zakaj program Lukenda in tako naprej. To bi bila razprava, ki bi bila primerna za nek nivo Državnega zbora, kolegi. Sicer pa tu lahko govorimo pri proračunu o različnih zadevah, eni bi zvišali tople obroke, jih dali več, eni bi zmanjšali subvencije, drugi bi dali nekaj več za marginalne skupine, tretji bi ukinili za Novo revijo in tako naprej. Ampak če se tako lotevamo splošne razprave o proračunu, potem, gospodje, mislim, da to res kaže na nizek nivo razprave. Za konec bom prebral - tudi mene je zbodel ta intervju, ki ga je prej omenil že kolega Mikolič, ki ste ga imeli, kolega Cvikl, v Večeru. Vložili ste interpelacijo proti ministru, češ da ste premalo v medijih, vendar mislim, da ste kar veliko. In pravite, čisto za konec, ko vas je novinarka ob vseh vaših črnogledih napovedih - danes ste tukaj tudi govorili o nekem rezervnem črnem fondu, ki bi ga morala imeti Vlada, pa sam mislim, da je prav, da ga nima. Če so kdaj obstajali taki črni fondi, to vi veste. To je res smešno, ja - ni smešno. Torej, pravi novinarka: "Kaj pa uspehi, ki jih slišimo iz Evropske unije? Ali ti nič ne štejejo?" Ne bom jih tukaj še enkrat našteval, ker smo jih že povedali ne vem kolikokrat, pa pravite vi: "Bodimo realni, Evropa potrebuje ob vseh svojih krizah vsaj eno kolikor toliko normalno zgodbo. Naša je ostala po velikem poku od 1. maja 2004 edina uspešna in bo taka ostala še nekaj časa." Kaj sedaj drži, ali uspešna zgodba ali to, kar vi tukaj ves čas kot nek "perpetum mobile" ponavljate? Mi vas pa seveda po službeni dolžnosti moramo nenehno poslušati. Torej to. Jaz vas sedaj sprašujem, ali drži to, kar ste zapisali vi v intervjuju, vsaj v narekovanju? Se pravi, da ste "recenzirali" to, da ni to novinarka napisala po vašem pripovedovanju, ampak da ste to pregledali in povedali: "S tem se strinjam." Potem to: "Prevzem evra ni ogrožen, zavedati pa se moramo, da bomo s tem nepovratno stopili v veliko bolj zaostrene javnofinančne razmere, ker ne bomo imeli več sedanjega manevrskega prostora." A to, minister govori, to ste samo za njim ponovili. Minister se tega zaveda in Vlada se tega zaveda, da to drži. Sedaj je pa to smešno. Torej, če je to vse smešno, potem so vaše izjave dejansko smešne. Jaz bi vas res prosil, ostanimo na nekem nivoju razprave, ne pa, enkrat smo pri toplih malicah, enkrat pri subvencijah, enkrat pri materialnih stroških, se pravi, nič ne šteje to, kar je odgovor, ampak pač vrtimo to zgodbo in poskušamo nabrati nekaj političnih točk. Jaz mislim, da s tem boste težko pravzaprav prepričali slovensko javnost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Če je le možno, se ne oddaljujmo preveč od splošnega dela proračuna, kajti intervjujev je veliko, medijev še več. Seveda ima gospod Cvikl repliko. Prosim.
Se zahvaljujem obema poslancema, ki sta prebrala intervju, namen je bil dosežen. V celoti ga morate prebrati. Res je, tej Vladi gospoda Janeza Janše ni uspelo pokvariti dobre zgodbe, ni uspelo pokvariti dobre zgodbe. Vendar pa, minister za finance in gospod Janez Janša nista uspela niti za desetinko odstotka zmanjšati javne porabe. Gospod Sok, jaz sem že prej v splošni razpravi v uvodu povedal. Delež javnofinančne porabe leta 2004 44,1%, delež javnofinančne porabe leta 2007 - 44,1%. Obljuba iz koalicijske pogodbe, podpisana strategija razvoja Slovenije - vsi, razen LDS-a, so jo podpisovali -, javna poraba se bo zmanjšala za 2% točki. Javna poraba se bo zmanjšala za 2% točk. Vse, kar imamo, imamo povečevanje davčne obremenitve in ker, kot ste sami lepo citirali, vstopamo s 1. januarjem 2007 nepovratno v popolnoma drugo makroekonomsko okolje, so prihodki, ki jih ima gospod minister v proračunu, fikcija, netransparentni, nekaterih odhodkov pa notri sploh nima in je to pa nezakonito. In zato še zmeraj drži, Slovenija bo k sreči ali pa navkljub delovanju Janševe Vlade uspela prevzeti evro. Bo pa zelo velik problem v letu 2007, 2008 izpolnjevati obljube, ki so tukaj zapisane. Te obljube nimajo realnih virov oziroma so ti viri 2-krat višja obdavčitev slovenskega gospodarstva. In potem reči, da ste uspeli zapreti proračun, niste pa dajali denarja za visoko šolstvo in visoko šolstvo je eden od manevrov, eden od vzvodov, ki bi ga Slovenija lahko imela. Reči, da ste zaprli proračun, da niste dali dovolj denarna za zdravstvo ali pa da ste šli subvencije posameznikom zmanjšati za 150 milijonov evrov - to vse pomeni, da ni manevrskega prostora. Zato napovedujem, da bo potrebno po mandatu te Vlade sanirati obdobje Janševe vladavine za približno tisoč milijard dodatnega dolga bo nastalo v tem obdobju. Ali je to sedaj dolg neposredno ali kvazi fiskalni primanjkljaj, gospod minister? Včasih smo to v bivši državi na veliko počeli, pa vemo, kako se je to končalo - slabo. Dejstvo je, da se troši predvsem z visokim zadolževanjem in če se troši z visokim zadolževanjem, če ste se odločili, da boste dali poroštva železnicam, zato pa nimate ne realnega pokritja niti nimate formalnih zakonskih podlag, se bomo v letu 2007, 2008 srečevali s tistim, kar je gospod Janez Janša, kot sem v intervjuju povedal, že ugotovil. Ugotovil je, da mu res manjka 50 milijard v letu 2008 in zato je naložil novemu strateškemu svetu: najdite mi rešitev. In to kar bomo danes in jutri počeli, je popolnoma nepotrebno. Mi se bomo z izvrševanjem proračuna še srečevali, z rebalansom proračuna za leto 2007 in bistveno bomo spreminjali proračun leta 2008 pred njegovo uveljavitvijo v letu 2008. Zato je intervju in vse, kar danes govorimo, opozorilo, zgodovina pa bo sodila, da imamo prav. Zaenkrat Vlada niti za desetinko odstotka BDP-ja ni zmanjšala javne porabe kljub zaklinjanju gospoda ministra, gospoda predsednika Vlade. Zadnja misel. Gospod Sok je eden od visokih funkcionarjev Nove Slovenije. Nova Slovenija je v svojem predvolilnem programu zapisala, da bo delež javne porabe v Sloveniji spravila na 35% BDP. Imate še 9% točk zmanjšanja še za [[...]]
Gospod Cvikl, to je bila replika, ste že krepko presegli [[...]]
Zato mislim, da bomo v prihodnosti o tem veliko sodili. Zaenkrat pa, gospod Sok, preberite intervju v celoti.
Hvala lepa. Da vas ne bom stalno miril, naj vas tudi pohvalim. Odkar sem prisostvoval razpravi v enem od anglosaških parlamentov, ugotavljam, da je kultura dialoga v našem parlamentu silno visoka. Odpiram ponovni krog razprave. Prosim, da se predstavniki Vlade oglasijo z roko. Najprej dajem besedo državni sekretarki dr. Šverčevi.
Hvala lepa za besedo. Jaz bi samo pojasnila določene stvari glede subvencije za učence za prehrano, in sicer moram povedati podatek, da za leto 2007 v proračunu za 5% povečujemo vlaganje za prehrano za učence, torej za subvencioniranje. Po naših izračunih bo tako subvencijo prejelo 37% učencev v osnovnih šolah. Bi sicer želeli še več, ampak to verjetno, gospod Gaber, ki v teh stvareh tudi že dolgo dela na tem področju, ve, da so tudi tu nekje meje. Verjamemo pa, da bomo to stopnjo tudi naprej uspešno dvigali in tudi za to področje še naprej uspešno skrbeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Če sem prav videl, bi želel besedo dr. Zupan.
Hvala lepa. Jaz bi odgovoril na tisto vprašanje, na tisto izpostavljeno trditev, da ne skrbimo za visoko šolstvo. Dejstvo je, da je visoko šolstvo kompleksna zadeva, ki jo moramo preskrbeti v vseh vidikih, in če želimo imeti Bolonjsko reformo, moramo zagotoviti tudi nove investicije, nove laboratorije, predvsem na naravoslovno-tehničnem področju. In dejstvo je, da je v proračunih za leto 2007 in 2008 na investicijskem področju na visokem šolstvu povečanje v primerjavi z letom 2006. Če preberem številke, v letu 2006 je na investicijah 2 milijardi 782 milijonov, leta 2007 4 milijarde 438 milijonov, leta 2008 pa 7 in pol milijarde. In dejstvo je, da moramo za ta del zagotoviti tudi domača sredstva, in nesporno je, da vse investicije zahtevajo tudi lastno udeležbo, s tem da iz dejavnosti damo nekaj, to pomeni, da [[...]]In spreminjamo uredbo ravno zato, da gledamo na ta položaj celostno. Celostno pomeni, da gledamo tako dejavnost visokega šolstva, torej samo učenje, in pa investicije skupaj. In to izpolnjujemo in ta uredba je sedaj v proceduri in jo spreminjamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Gaber replika.
Gospod minister, jaz se vam zahvaljujem. Pravkar ste potrdili, da imam v vseh točkah, ki sem jih izpostavil, povezanih s tem vprašanjem, prav. Jaz sem vas opozoril na to, da s proračunom, ki je pred nami, ne spoštujete uredbe. Vi ste mi to potrdili. Jaz ne zanikam niti naporov niti potrebe po naporih, tudi v investicijskem delu in še v kakšnem drugem. Opozarjam pa vas, da vas veže - ker ste dolžni, in tu ste zaprisegli pred tem parlamentom, spoštovati zakoniti red v tej državi - uredba. In ne mi razlagati, kako jo boste popravili. Ali, konec koncev, ko boste ugotovili, da ste kršili Ustavo, boste rekli, da jo boste šli "post festum" popraviti, ali kako? Ta uredba - popravite me, če se motim - danes velja. Ta parlament danes sprejema proračun. Ne vem, ali je to pravna država, če je ta logika, ki mi jo vi tu razlagate, kakorkoli na mestu. Bojim se, da nam bo še kdo moral od kod priti povedati, kje vse še kršimo temeljna pravila, ki smo jih sami sprejeli. In včeraj sem vas mimogrede slišal govoriti o tem, kako podpirate zasebne visokošolske zavode. Lepo, nič nimam proti, samo še denar zagotovite. Tu se vidi, kolikšen je stik med obljubami in realnostjo.
Hvala lepa. Prehajamo na prijavljene razpravljavce. Prvi ima besedo gospod Grims.
Hvala za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade Republike Slovenije, kolegice in kolegi poslanci, vsem zbranim prav lep pozdrav! Čeprav je predsedujoči prej dejal, da je danes razprava na zelo visokem nivoju, je pa vendar, po mojem trdnem prepričanju, treba osvetliti nekatere stvari tudi z drugega zornega kota, še posebej zato, ker je to mogoče storiti zelo enostavno, zelo hitro in na osnovi trdnih argumentov. Poglejte, maloprej je bilo rečeno, da bo treba po preteku mandata te Vlade njeno delo sanirati. Kolega, ki je govoril, je povedal še neko bombastično številko, in če to združim s tistim, kar so njegove kolegice in kolegi, zlasti iz LDS, poudarjali v uvodnih razpravah, je bil očitek na področjih razvoja, da proračun naj ne bi bil razvojno naravnan, kulture, šolstva, kvalitete življenja, zdravja in varnosti. Zdaj pa poglejmo, kako je s tem v resnici. Še to, v enem primeru se bom moral dotakniti enega konkretnega primera, zato da bom lahko potem spet prešel na splošni del, da ne bo nesporazuma, da sem pač zašel že v drugi del razprave. Namreč, prvo in osnovno, kar se tiče kulture in šolstva, tudi kot predsednik Odbora za kulturo, šolstvo in šport poudarjam, da vse trditve s tem v zvezi zanesljivo ne držijo. Če pogledamo proračuna, ki bosta danes in jutri pred nami - danes pač v obliki sprememb, jutri kot proračun za leto 2008 -, se lahko preprosto ugotovi, da bo denarja tako na področju kulture kot na področju šolstva na razpolago bistveno več, kot ga je bilo v minulem obdobju; in še več, da bo ta dvig ne samo nominalen, ampak tudi realen. In da je rast denarja, rast sredstev, ki bodo na razpolago za razvoj slovenskega šolstva in za razvoj, za dvig slovenskega kulture, bistveno večja, da bo ta rast hitrejša, kot bo sicer rast večanja proračuna. To se pravi, se Vlada še kako zaveda, kako pomembni sta ti dve področji v Evropi, kamor smo sedaj se uvrstili, za ohranitev naše kulturne identitete, za ohranitev in uveljavitev naših ljudi, našega znanja, naše kulture ob bok vsem drugim enakopravnim partnerjem in moderni evropski skupnosti. In po drugi strani, kar se tiče razvoja, kvalitete življenja, zdravja in varnosti. Tukaj pa ni mogoče nekaj trditi kar na splošno, zato dovolite en konkreten primer, samo en. V tem predlogu dopolnitev proračuna za leto 2007 je tudi ena nova investicija, to je cesta Hotemaže - Britof. Rekli boste, majhen korak za Slovenijo, kaj pa to pomeni. Pa vendar ni res. Gre za nek odsek, ki se z veh strani končuje v njivi, tam pa gre promet, ki povezuje regionalno in celo meddržavno povezavo, kajti vodi na mejni prehod Jezersko, skozi zelo gosto naseljene stare vasi. Ga ni cestnega odseka v Sloveniji, ki bi po mojih podatkih - preveril sem jih, kolikor sem jih lahko - imel na kilometer ceste toliko poškodovanih, mrtvih otrok, kot jih ima ta nesrečen odsek. To bi lahko že zdavnaj sanirali, kajti tako sanje - kolegi, ki govorite o sanaciji - se nahaja tam že okoli 20 let, pa se tega, očitno, nikomur ni zdelo vredno lotiti. Ta Vlada pa se zaveda pomena te ceste in je to uvrstila kot nov projekt v ta predlog. In poglejte, z dograditvijo tega odseka se bo izboljšala kvaliteta življenja ljudi, ki tam živijo, in tudi kvaliteta vseh uporabnikov, omogočil se bo nov razvojni potencial, ne samo območja ob tej cesti, občin Šenčur, Kranj, Preddvor. Kolegi, ki se tamle smejete, verjamem, da so ti deli Slovenije vam smešni, ker ste iz drugih koncev, ampak tudi to je del Slovenije in Slovenija se mora razvijati kot celota in ne more se razvijati samo Ljubljana. Vsak del Slovenije je pomemben, in ko gre za turizem, vsi, tudi vi govorite, da je turizem strateškega pomena. Ta cesta bo omogočila tudi razvoj turizma. Gre za izrazito turistično območje. To se pravi, ne držijo ne vaše trditve o tem, da ta proračun ni razvojno naravnan, kajti že ta konkretni primer dokazuje, da bo omogočen večji in hitrejši razvoj. Ne drži vaša trditev, da to ne omogoča večje kvalitete življenja, kajti že ta konkretni primer, o katerem sem govoril, dokazuje, da se bo kvaliteta življenja zvečala. In kar je najpomembnejše, večja bo varnost, več bo zdravja, več bo kvalitete življenja vseh. In kaj bi želeli še več? In kolegi, tisti, ki boste glasovali proti temu proračunu, ovirate razvoj vi v resnici, ovirate razvoj kulture, ovirate razvoj šolstva, vam je malo mar, in ste se zdaj celo smejali, za razvoj enega dela Slovenije, Gorenjske in konec koncev s svojim ravnanjem v minulih letih in s posmehom v tem trenutku dokazujete, kako malo vam je mar za zdravje in življenje ljudi. Pa je to, po mojem trdnem prepričanju, najvišja vrednota. Zato, kolegice in kolegi, bom glasoval za ta proračun in vse vas prosim glasujete zanj. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem gospodu Mogetu.
Hvala lepa za besedo. Nisem se mislil oglasiti, ampak je prišla debata tudi na področje visokega šolstva in jaz vam bom poskušal kot matematik jasno povedati, da se kršijo pravne podlage za ta proračun. Poglejte, med materiali, ki jih je ministrstvo za visoko šolstvo navedlo kot pravno podlago za pripravo tega proračuna, je uredba o javnem financiranju visokošolskih in drugih zavodov članic univerz od 2000 do 2008. To je pravna podlaga. V tej pravni podlagi imate v 5. členu, ki govori o določanju letnih sredstev za študijsko dejavnost visokošolskih zavodov, četrto alinejo, ki pravi, to kar mora biti v proračunu, v letu 2007 72,5% letnih sredstev za visokošolski zavod iz leta 2006 povečali za K. K je pa določen v 68. členu, ki pravi to, kar je že dr. Gaber povedal, letna proračunska sredstva za študijske dejavnosti iz 3. člena te uredbe se vsako leto realno poveča najmanj za rast bruto domačega proizvoda in ne manj kot za 2,5% glede na realizacijo za preteklo leto. Poglejte, zdaj pa cifre. V proračunu za leto 2007 je nominalna rast bruto domačega proizvoda, kar ste nam predlagali, Vlada, 7,5%. Minister je sam povedal in mi smo izračunali in to drži, da je pravica porabe za opravljanje študijske dejavnosti v predlogu proračuna povečana za 4,7%, kar je za 1,9% točke manj, kot je pravna podlaga za izračun sredstev, ki jih ljudje potrebujejo, da na univerzah opravljajo visoko šolsko dejavnost. Mi, prvič, povečujemo v nekaj letih število študentov od 30.000 na 90.000, mi gremo v drugo stopnjo "bolonje", ki jo bo plačala država. Ljudje, ki so bili izbrani iz univerzitetne sfere, na odboru za visoko šolstvo so soglasno na to opozorili in odbor je v glavnem proračun sprejel, dal je pa tri izhodišča, s katerimi se odbor ni strinjal in je naložil odboru za finance, da bi določene postavke povečal, da bi bile skladne s pravnimi podlagami za proračun. Jaz sem tam to razlagal, nobene volje ni bilo, da bi se te stvari uredile. Prav proračun bo tak sprejet. Ampak sedaj bo treba s takim proračunom na univerze, kjer smo z Zakonom o visokem šolstvu uvedli financiranje, kjer bodo rektorji univerz odgovorni za to, kako bodo sredstva notri delili. In če jim država ne da tistega, kar jim je obljubila, in jim da manjša sredstva, bodo rektorji morali potem s temi manjšimi sredstvi tudi nekako preživeti. Ampak to ni pravno, to ni pošteno, kar počnete, in bi bilo prav, ne gre za tako velika sredstva, da bi, če že, v vladani politiki v vseh dokumentih, ki jih je opozicija vedno podpirala, izobraževanja pa znanost kot ena prednostnih nalog Slovenije, da bi ta proračun v tem delu napolnili toliko, kot te pravne podlage o tem govorijo. In zaradi tega ima seveda sedaj, če bo proračun šel takšen, kot je, naprej, minister velike težave z rektorji. To so pametni ljudje, "staff" imajo za seboj, berejo te reči in so težave potem s tem, da nočejo sprejeti take uredbe, ki jim pa sredstva nekoliko zmanjšujejo. Jaz mislim, da je bil pač ta manever, da bi namesto te uredbe bila sprejeta še takrat, ko proračun sprejemamo, neka druga uredba, če bi bila, potem bi tudi tista druga uredba bila taka, da bi bila skladna s tem proračunom. Vendar v razlagi proračuna, ko se je ta delala, nikjer ni rečeno, da se bo to spremenilo. In mi bomo proračun sprejeli, potem bomo pa, ker nismo v proračunu dovolj sredstev zagotovili, šli v spremembo pravnih aktov, ki določajo proračun. Meni se zdi to eno mešetarjenje, ampak če se drugače ne da, mogoče bi bilo to tudi še dopustno. Spoštovane kolegice in kolegi, gospodje ministri in predsedujoči, jaz vam povem, ne se šaliti s področjem visokega šolstva in ne se v državi šaliti s tem, da si boste pridobili kot zainteresirana javnost nasproti cel visokošolski sektor. Zaradi tega bi prosil, da imamo toliko uvidevnosti, da spoštujemo, to, kar imamo, in to, kar smo sprejeli, in da poskušamo temu segmentu nameniti malo več kot drugim segmentom, da bi se bolj pospešeno razvijal, kajti treba je vedeti, da že 60% populacije, ki konča srednješolsko izobraževanje, gre na univerze in se bodo iz letnika v letnik stvari povečevale in univerze kot kruh potrebujejo ta dodatna sredstva, da lahko omogočijo mladim državljanom Republike Slovenije, da si pridobijo ustrezne kvalifikacije. Zato je ta stvar nekoliko rešena tudi z nekim amandmajem. Poskusite ta amandma potem tudi podpreti. In še nekaj je. Verjetno, če viri niso bili pravi, bo treba narediti uskladitveni amandma. S tem, ko amandma sprejmemo, olajšajmo celotnemu ministrstvu delo in ministru, da bo lahko stopil z jasnimi pogledi pred te ljudi, ki vodijo visokošolsko izobraževanje. Res pa je, to pa ministru dajem prav, da pa je raztegnil to harmoniko na drugih področjih. Mi smo bili zelo veseli, da je imel na drugih področjih tudi sredstva, ki so mogoče pa v nekolikšni meri bila dodeljena, gledano v globalu, nad pričakovanji. Zdi se mi, da je bila prva naloga to osnovno dejavnost pač ovrednotiti toliko, kot jo pravni akti opredeljujejo.
Hvala lepa. Še mag. Cvikl, potem bomo pa ponovno odprli prijavo. Prosim.
Jaz mislim, da je pokazala dosedanja razprava, da je resen problem te vlade z razumevanjem zakonitosti in, če hočete, tudi proračunskega postopka. To, da minister, eden ali drugi, minister za visoko šolstvo, znanost ali minister za zdravstvo preprosto ne upoštevata zakonskih obveznosti pri opredeljevanju svojega finančnega programa ali pa da se zaradi razmerja moči preprosto podredita ministru za finance in potem ne upoštevata svoje osnovne zakonodaje, je očitno postala kar praksa te vlade. To, kar je pa bilo še vedno neodgovorjeno, zato ponavljam to vprašanje gospodu ministrstvu za finance, je pa še vedno ta zgodba odstopljenih virov občin. Rad bi, da nam minister za finance pove, kako bo skozi državni proračun porabil 885 milijonov evrov, ki jih mora nameniti občinam. 2. člen, drugi odstavek 38. člena jasno pove: "Minister določi postopek in način nakazovanja dohodnine iz prejšnjega odstavka tega člena in dohodnina v prejšnjem odstavku tega člena je prihodek proračuna." Minister za finance ni nek imaginarni minister, ki sedi na tako imenovanih javnih financah, dobi milijardo 700 evrov pa reče: "800 v državni proračun, 800 v občinske proračune." Ne, minister za finance v Državnem zboru ob sprejemanju proračuna in ob sprejemanju Zakona o financiranju občin najprej, seveda na žalost, tako mu je pač minister za lokalno samoupravo predlagal, ukine to, da občine seveda ne dobijo svojega deleža dohodnine, in minister za finance bi moral zato zakonsko dikcijo, da bo on prihodek v višini 885 milijonov evrov, ki ga bo dobil od davčnih zavezancev, znal porabiti in nakazati občinam, vendar ne izven proračuna skozi proračun. Sedaj seveda boste rekli, govori opozicijski poslanec. Poslanke in poslanci, spoštovana vlada, vrhovna revizijska institucija, Računsko sodišče, je ob reviziji zaključnega računa za leto 2005 ugotovilo povsem isto zadevo. Ne more se dolg prevzeti, ne more se premoženje onkološkega inštituta spraviti v knjige države, ne da bi naredili odhodek v bilanci prihodkov in odhodkov. Zato seveda ne moremo dati skozi neobstoječo postavko v bilanci prihodkov in odhodkov 885 milijonov evrov iz državnega proračuna, če tega ne bomo zapisali tudi v bilanco prihodkov in odhodkov. Mislim, da bi morali narediti na podlagi sprejema Zakona o financiranju občin, Zakona o izvrševanju proračuna uskladitveni amandma, povečati prihodke za 885 milijonov evrov in na odhodkovni strani oblikovati postavko odstopanja sredstva občinam v isti višini. Če tega ne bomo naredili, bomo pomanjkljivo izkazovali teh 885 milijonov. In še, kar je pomembneje, občine ne bodo imele zakonske podlage, da iztožijo ta denar. Občine imajo samo v Zakonu o izvrševanju proračuna ta denar namenjen. Vendar naj vam povem, Zakon o izvrševanju proračuna in Zakon o javnih financah pravi to, v vsakem letu se izvrši samo tisto, kar je odhodek v državnem proračunu in samo v višini, ki je določena v državnem proračunu ali s pravili, ki jih določa Zakon o izvrševanju proračuna. In teh 885 milijonov evrov odhodkov državnega proračuna, ki so prihodki občin, v državnem proračunu ni, ker sta ti dve postavki na prihodkovni in odhodkovni strani [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]Če smo prej poslušali, visokošolski zavodi, javni zdravstveni zavodi, imamo tukaj podobno situacijo. Vlada, gospod minister, mogoče se nam bo pridružil gospod državni sekretar ali pa gospod minister za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, nam to morajo pojasniti. Gospod predsedujoči, če ste seveda v dvomu, predlagam tudi, da nam Zakonodajno-pravna služba to eventualno pomaga, ampak vsekakor mi mislimo, če želimo ohraniti transparentnost javnih financ, moramo ustrezno povečati prihodke in odhodke, namenjene za financiranje občin, seveda pod predpostavko, da bo sprejet Zakon o financiranju občin. Ampak zato tudi imamo uskladitvene amandmaje. Potem bo pa seveda vsem, ki govorite, kako se zmanjšujejo davčni prihodki hitro jasno, da se v Sloveniji davčni prihodki, tudi na ravni državnega proračuna prav nič ne zmanjšujejo.
Hvala lepa. Ker vidim še kar nekaj željnih razpravljavcev, odpiram ponovno prijavo. Prijava teče. Hvala lepa. Najprej bom dal besedo državni sekretarki. Imamo dve možnosti, ali ponovimo ali pa počakate še na naslednji krog. Bomo ponovili. Prosim, da se ponovno prijavite, preverite lučke in tako naprej. Očitno zdaj deluje. Najprej vabim k besedi državno sekretarko Bratušek, prosim. Gospa državna sekretarka, beseda je vaša.
V zvezi z Zakonom o financiranju občin in dohodnino. Zakon o financiranju občin določa, da je dohodnina odstopljen državni davek občinam. To, kar je bilo predlagano, pomeni, da bi vsi prihodki iz naslova dohodnine bili prikazani v državnem proračunu in potem kot odhodki tudi skozi odhodke državnega proračuna. Razlika od preteklega, starega zakona je samo v tem, da se delež dohodnine s 35% nekoliko povečuje in bo v letu 2007 znašal približno 50%.
Hvala lepa. In zdaj ima besedo gospod Kovačič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Normalno je, da je opozicija kritična do proračuna in tudi do vsega, kar pripravi Vlada. Ampak nekaj razprav pa mislim, da je šlo preko tiste normalne kritičnosti in so bile po mojem mnenju izven konteksta oziroma koncepta, ki ga pač ta proračun ima. Zato mi dovolite, da povem tudi nekaj splošnih stvari, ki se nanašajo na proračun, ki ga danes obravnavamo. Slovenija je v zadnjem času postala v svetu ugledna in zelo cenjena država. Ob tem pa moram takoj povedati, da še ne tako dolgo nazaj temu ni bilo tako. Sedanja Vlada, ki je ob koncu tistega leta, ko so bile volitve in je bila imenovana, je podedovala precej neugodno finančno stanje, z velikim proračunskim primanjkljajem, in se je potem takoj resno lotila dela in je na področju finančne in proračunske politike naredila velik korak v smeri preglednosti, v smeri uresničevanja razvojnih ciljev, v smeri varčnosti javnofinančnih izdatkov in v smeri stabilnosti cenovne politike, potem javnofinančne in davčne politike ter politike plač. Na tem mestu naj še posebej izpostavim velike premike in prihranke na področju zmanjševanja števila zaposlenih v državni upravi, ukinjanje nekaterih privilegijev funkcionarjev, na primer, bolniška nadomestila, potem je tudi zelo pomembno združevanje postopkov javnih naročil. Velik prihranek pomenijo tudi poenostavitve postopkov za državljane in podjetja, ki so se leta nazaj spopadala s preštevilnimi birokratskimi ovirami. Če jih nekaj omenim, je to, na primer, odprava dohodninske napovedi, kar bomo vsi kot veliko olajšanje občutili spomladi prihodnje leto; potem možnost overovitev na upravnih enotah in večkratno znižanje cene za takšno storitev; možnost uporabe storitev državne uprave v katerikoli upravni enoti v Sloveniji; elektronsko podaljševanje dokumentov; uporaba vseh storitev javne uprave na enem mestu; odpravljanje administrativnih ovir; podaljševanje rokov za prvi tehnični pregled motornih vozil. In še številni drugi primeri kažejo na velike korake pri uvajanju javnofinančnih prihrankov, ki so bili doseženi v polovici tega mandata. Proračun predstavlja okvir uresničevanja makroekonomskih ciljev, ki si jih je Vlada zadala in jih sproti iz leta v leto tudi uresničuje. Uspehi tako zastavljenih ciljev se že kažejo, prav gotovo pa bo nadaljevanje takšne usmeritve v prihodnje omogočilo še večji gospodarski napredek in vse splošni razvoj Republike Slovenije. Dejstvo, da je Slovenija na podlagi makroekonomskih kazalcev uvrščena znotraj Evropske unije kot najuspešnejša država izmed novih članic Evropske unije, kaže na uspešnost politike sedanje Vlade. To je tudi razlog, da bo Slovenija vstopila v evro območje kot prva od držav, ki so se v zadnjem paketu pridružile Evropski uniji, torej že čez slab mesec in pol. Tudi v obravnavanem proračunu za prihodnje leto se trend zmanjševanja proračunskega primanjkljaja nadaljuje. In obravnavani proračun 2007 in tudi 2008 v celoti zasleduje glavne cilje in usmeritve razvoja Slovenije, ki ga določa vladna strategija razvoja Slovenije. In na tej podlagi proračun zagotavlja tudi podlago za načrtovani gospodarski razvoj, za povečanje zaposlenosti in za izboljšanje kakovosti življenja oziroma blaginje državljanov. Noben proračun sicer ni idealen in seveda tudi ta to ni, še posebej ne zato, ker popolnoma vsega ni mogoče natančno predvideti v naprej. Življenje nikoli ne poteka po v naprej predvidenem vzorcu in nepredvidene situacije v času sprejemanja proračuna se dogajajo in potem ponavadi tudi terjajo spremenjeno načrtovanje v obliki proračunskega rebalansa. Kljub temu pa lahko rečemo, da bo sprejeti proračun, ki bo vključil tudi potrebne amandmaje, zelo dober dokument, ki bo s svojo preglednostjo, s svojo racionalizacijo in tudi sicer racionalnostjo pri predvidenih proračunskih izdatkih ter s svojim pogojevanjem stabilni cenovni politiki prispeval k nadaljnjemu ugledu Slovenije v svetu. Verjamem v dobronamernost vseh predlaganih amandmajev, vendar pa pričakujem tudi razumevanje vseh predlagateljev do odločitev večine v tem parlamentu, ki vseh predlaganih amandmajev gotovo ne more podpreti, kajti s tem bi posegla bodisi v sam koncept opravljenega proračuna, bodisi bi s tem posegla v koalicijske programske cilje. Ko obravnavamo proračun in poslušamo bolj ali manj kritične razprave o posameznih segmentih tega proračuna, pa ne morem mimo ocen, ki se o našem proračunu pojavljajo v tujini. Teh ocen smo namreč lahko zelo veseli, kajti naš proračun marsikje postavljajo za zgled, kako naj bodo državni proračuni pripravljeni in kako naj bodo pregledni. Za primer navajam prispevek v uglednem francoskem dnevnem časopisu Le Monde - tukaj ga imam pred seboj - to je številka 26. oktober 2006, kjer na podlagi znane neodvisne raziskave mednarodne raziskovalne organizacije IBP objavlja pregled proračunske transparentnosti v posameznih državah. Raziskava, ki jo omenjam, je ocenila, kako lahko iz proračuna dostopnih informacij javnost dobi jasno in pregledno sliko proračunskega načrtovanja prihodkov in odhodkov še pred dokončnim sprejetjem v parlamentu, kako lahko na vsebino in višino posameznih postavk javnost vpliva še pred dokončnim sprejetjem in kako zaradi večje ali manjše preglednosti lahko tudi bolj ali manj nadzira proračunsko realizacijo in kako se je na podlagi te raziskave odrezala Slovenija. Prispevek v Le Mondu ugotavlja, da je od 59 raziskanih držav le 6 držav, ki dajejo državljanom oziroma javnosti na sploh detajlne proračunske informacije. Katere so te države? To so Francija, Nova Zelandija, Slovenija, Južna Afrika, Velika Britanija in Združene države Amerike. V tem krogu držav se je znašla tudi Slovenija. Le Monde torej Slovenijo uvršča v izjemno ugledno družbo na tem področju, kar nas vsekakor mora veseliti. Tudi zato nekaterih očitkov, ki so bili v tej razpravi povedani v današnji razpravi, ne morem sprejemati. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Slavinec.
Hvala lepa za besedo. Sam se bom dotaknil predvsem področja visokega šolstva in izobraževanja nasploh in nadaljeval mogoče tam, kjer je pred kratkim zaključil moj predhodnik gospod Moge, ne v tolikšni meri tudi na same formalnopravne in pravilniške določbe, ampak predvsem na vsebino in kot fizik tukaj želim podati nekaj ocen, če je kolega Moge kot matematik bil bolj eksakten. Če izhajamo iz ocene, da je 60% populacije namenjene, na terciarno izobraževanje, torej na nadaljnji študij, in če želimo, da bi tudi tisti v skladu z veljavno zakonodajo, ki se odločijo za študij na drugi stopnji po "bolonji", kajti to nam je minister tudi obljubil in v zakonodaji to piše, da se vsi, ki se po zaključeni prvi lahko odločijo in izpolnjujejo pogoje za študij po drugi stopnji po Bolonji, potem vidimo, da lahko pričakujemo porast študentov vsaj iz dveh razlogov. Eden je stalna rast odstotka populacije, ki se odloča za študij, drugi pa je efektivno podaljšanje časa dobe študija. Sedaj je situacija takšna, da je visoko šolstvo, univerzitetni študij je brezplačen za del populacije. In da bo še huje, preostali del, ki študira po sistemu izrednega študija in plačuje šolnine, v veliki meri krpa luknjo, ki na univerzah nastaja za izvajanje programov po rednem študiju, bodisi redno pretakanje sredstev, bodisi tudi na osnovi združevanja nekaterih aktivnosti, predavanj, vaj in podobno. Prav gotovo ni interes te države, da imamo takšna dvojna merila, da eni imajo študij brezplačen, drugi ga morajo iz takšnih ali drugačnih razlogov plačevati. Včasih je bilo to ločeno bistveno bolj. Izredni študij je bil namenjen samo tistim, ki se redno niso mogli vpisati zaradi formalnih omejitev, to je, recimo, zaposlitev ali kaj takega. Sedaj je zgodba popolnoma drugačna. Vidimo, da je zelo veliko študentov, ki bi lahko študirali kot redni študenti, saj niso zaposleni, ampak so prisiljeni v izredni študij, ker so enostavno omejitve za vpis takšne, da ne pridejo skozi. In da bo zgodba še hujša, se izkaže, da izredni študenti pogosto izhajajo iz socialno šibkejših okolij in socialno šibkejših družin. Spet imamo nek začaran krog in so, po domače povedano, dvakrat tepeni. Če želimo to stvar odpraviti, potem je nujno nameniti sorazmerno temu več sredstev za visoko šolstvo in terciarno izobraževanje. Opažamo tudi porast univerz, porast visokošolskih organizacij, predvsem privatnih, vendar zgolj na družboslovno-humanističnih usmeritvah. To je seveda zelo enostavno razložiti - zato, ker študij na družboslovno-humanističnih usmeritvah, organizacija študija in sama izvedba je bistveno cenejša in tudi organizacijsko manj zahtevna kot na naravoslovno-tehničnih in tudi drugih, ki so vezane na vaje, na kakršnekoli inštitute, laboratorije in podobno. In če ministrstvo želi tudi na tem področju slediti svoji usmeritvi, spodbuditi študij naravoslovno-tehničnih usmeritev, in kar je še pomembnejše, v skladu z Lizbonsko strategijo tudi tesneje povezati terciarno izobraževanje z gospodarstvom, potem je treba toliko več pozornosti nameniti financiranju tovrstnega izobraževanja. Iz prakse vidimo, pa seveda predvidevamo lahko, da na druge načine ali pa direktno iz gospodarstva ne bo tako hitro bistvenega priliva sredstev na področju študija inženirskih poklicev in naravoslovno-tehničnih. Zaradi tega predlagam, da v prihodnje podpremo tiste amandmaje, ki bodo ministru olajšali in omogočili večji obseg financiranja in s tem tudi dodatno spodbujanje visokošolskega izobraževanja na naravoslovno-tehničnih področjih. In kot smo prej slišali, in s tem se popolnoma strinjam, ne moremo podpreti vseh amandmajev, daleč od tega, in tega tudi ne pričakujemo. Vendar bi pa bil zelo, zelo zadovoljen, če ne bi zavrnili skoraj vseh amandmajev, kar je pogosto praksa, ki prihajajo s strani opozicije, da bom bolj natančen, saj čeprav nas je relativno manj, ne pomeni, da je pa odstotek kakovosti predlaganih amandmajev res stokrat nižji, kot kaže to razmerje. Še posebej vam bom pa hvaležen za vsak amandma, ki ga boste podprli na področju visokega šolstva in izobraževanja ter vzgoje nasploh. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bevk.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Malo prej se je spoštovani kolega, gospod Grims, spraševal, kdo v tej državi zavira razvoj. Glede na četrto razvojno os, ki Posočje oziroma severno Primorsko povezuje z enim krakom po Poljanski dolini in Škofjo Loko na slovenski avtocestni križ, z drugim pa se po dolini Idrijce skozi Idrijo navezuje na avtocesto v Logatcu in naprej v osrednjo Slovenijo in v glavno mesto Ljubljano, je neizpodbitno dejstvo, da razvoj na Idrijskem zavira prav sedanja Vlada Republike Slovenije, saj je iz resolucije o nacionalnih razvojnih projektih za obdobje 2007-2023 črtala idrijski krak četrte razvojne osi. Za ta krak je predvidenih oziroma za te tri razvojne osi, tretjo, tretjo A in četrto razvojno os je predvidenih v resoluciji milijardo in pol evrov. Nobenega evra pa za 80 kilometrov idrijskega kraka četrte razvojne osi. Zato nekatere naše korporacije že kupujejo zemljišča v Logatcu, kajti tam je železnica, pa tudi avtocesta. Naj spomnim, da je predsednik Vlade gospod Janez Janša spomladi obisk na severnem Primorskem oziroma Goriškem začel prav z obiskom ene največjih korporacij pri nas, to je družbe Kolektor v Idriji, in je tam imel zelo uspešen fototermin. Že čez nekaj mesecev pa smo s strani prav te iste Vlade in tega istega predsednika doživeli dolgoročno prometno izolacijo in dolgoročno razvojno izolacijo, saj je bilo Idrijsko odrezano iz projektov resolucije o nacionalnem razvoju za obdobje 2007-2023 in je jasno, kdo vsaj v tem predelu zavira nadaljnji razvoj. To je, gospod Grims, Vlada Republike Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima še gospa Širca.
Hvala lepa. Ta isti poslanec je pred kratkim dejal, da denarja za področje kulture bo več, skoraj je zvenelo kot že preveč. Tako da vsi tisti, ki jamrajo oziroma životarijo bodo seveda odgovore o boljšem stanju na področju kulture v bodoče dobili pri gospodu Grimsu. Potrebno je včasih podatke interpretirati, ne jih pač pogledati na prvo žogo. Če jih je res tako več, potem recimo ne bi bilo potrebno vložiti nekaj minimalnih amandmajev, ki smo jih vložili sami in posegajo v tista področja, ki so vitalnega pomena na področju kulture. Minimalne pravim zaradi tega, ker je pač Vlada tako zadovoljna, da meni, da je to dovolj. Ampak tudi ti niso potrebni in tudi te je koalicija zavrnila. Kar se tiče interpretacije, pa poglejmo. Slišimo, da s soočamo z dvigom deleža sredstev znotraj proračuna Republike Slovenije za kulturo. Ali res? Leta 2000 je delež znašal 2,14%? Res, da je leta 2001, 2002 in 2003 deloma padel in prišel v letu 2004 do 1,97% oziroma 2005 do 1,92% in je ta delež minister znotraj rebalansa za leto 2005 korigiral, da smo prišli do 2,16%. Pazite, zakaj je korigiral? Korigiral je zato, da je pridobil sredstva, ki jih je mogel operacionalizirati za vlaganje v medije. Za to je šlo. Ampak v redu. Statistika se je popravila iz 1,92 deleža na 2,16, ampak v letu 2007 in 2008 se ne bo dosegala ta kvota. Prišla bo do tistega deleža, ki je bilo prisotno v letu 2004. Skratka, potrebno je prebrati številke in se ne ustaviti pri enem letu, dveh nazaj, ampak pogledati mogoče mnogo, mnogo v statistko, ki kaže povsem drugačne trende in ki v letih pred 2000 govori še o bistveno boljši situaciji. V redu, vsak minister je poskušal nekako ustvarjati boljše trende in jih popravljati. To ni nič presenetljivega, pomembno je pa, zakaj je te trende popravljal in kam je usmerjal tisti denar, ki ga je dodatno, recimo pri rebalansu za 2005, pridobil minister: za vlaganje v, ponavljam, financiranje medijev in deloma za financiranje filma, pa še tistih deležev, ki si jih je on zaželel znotraj tistih postavk in tistih projektov, ki jih je on preferiral in ne kdo drug. Hkrati je minister v vladni program črno na belo napisal, da nas bo v Državnem zboru presenetil ali razveselil razveselil vsaj mene, če bi bilo to res, z zakonom o oprostitvah vlaganja v kulturo, o tako imenovanih olajšavah. Kaj se je zgodilo? Ta zakon se je zbrisal iz prvega, drugega leta programa njegovega delovanja, ni ga več, nekako se je to "zamutilo" oziroma nekako se je to opravičilo, da se je skozi davčno zakonodajo prineslo določene rešitve, ki so pa daleč od tistih, ki jih je minister za kulturo obljubljal, ko je nastopil svoje obdobje vladanja znotraj kulture. Skratka, če je tega denarja tako ogromno več in če ste vi zadovoljni z njim, jaz pričakujem, da bo potem slovenska kultura prinesla na naslovne strani New York Timesa mogoče naše dosežke na področju kulture, ne pa na področju, za katerega se velja vsakemu Slovencu in Slovenki sramovati.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o splošnem delu? Potem odpiram še eno prijavo. Prosim. Hvala lepa. Prvi ima besedo gospod Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Moram kar priznati, da sem pri razpravi o neki točki že nekaj mesecev nazaj opozoril, da se bom verjetno ravno pri tej točki, ki jo imamo danes na dnevnem redu, oglasil sam. In to se je tudi zgodilo. Veliko se je govorilo o tem proračunu in tudi za leto naprej, da niso razvojno naravnani, da bodo celo potrebne sanacije in podobno. Istočasno pa se je govorilo tudi, kako se na določenih avtocestnih odsekih nič ne gradi, da se je odlagalo, da bi bilo treba nekaj storiti. Pa vendar, ko smo obravnavali garancijo za milijardo in 30 milijonov evrov za avtoceste, smo lahko slišali, da če bomo to naredili, potem bodo slovenske javne finance skrahirale, da bo vse narobe, da bo zadeva tudi za bodoče rodove slaba in da verjetno Slovenija nikoli več ne bo splavala iz takšnih dolgov in podobno. To smo lahko slišali takrat, danes pa slišimo ravno obratno - da se pa na tem avtocestnem programu in na splošno na cestnem programu ne gradi dovolj. Ja, ljudje božji, zdaj vas pa enostavno ne razumem! Takrat, ko smo sprejemali denarne obveznosti, da bomo lahko pospešili to gradnjo, da se ne bo nekaj gradilo deset pa dvajset let, danes, ko imamo proračunsko razpravo, bi pa isti ljudje ugotavljali, kako se ne gradi dovolj hitro, kako ta proračun ni razvojno naravnan, ker se ne gradi še hitreje, kljub temu, da je ta Vlada na določenih odsekih skrajšala gradnjo, recimo, pomurskega avtocestnega odseka od leta 2015, kot je bil predviden, da se zaključi, na leto 2008 ali pa, recimo, leto 2009. To se pravi, za šest, sedem let se skrajša. Danes je pa še vse prepočasno, in tisti denar, ki smo ga takrat najeli v obliki kredita, bi takrat državo spravil na kant, danes pa taisti ljudje ugotavljajo, da je nekaj narobe, da bi morali še hitreje graditi. Tu enostavno nekaj ne gre skupaj. Ko pa govorite o tudi o neki razvojni naravnanosti, ki je ni, bi pa rekel, da se verjetno v teh številkah direktno določeni koraki, postopki, ki so prav gotovo namenjeni nekemu razvoju in so razvojno naravnani in so v luči tega razvoja, mogoče direktno ne vidijo v tabelah, ki jih nekateri prikazujejo, pa mi dovolite, da konkretno predstavim nekatere stvari, ki so v funkciji hitrejšega razvoja, razvojne naravnanosti, mogoče bolj prijaznega razvoja ali kaj podobnega. Če naštejem samo nekaj teh zadev ali pa racionalizacij, ki jih so bile opravljene v državni upravi, ki jih je, recimo, ta država uvedla kot postopek ali kot način, kot nek vzorec, kako se da nekaj pospešiti ali mogoče nekaj prihraniti ali nekaj racionalizirati ali mogoče nekaj narediti bolj prijazno, kajti vse skupaj, tudi ta proračun, je v funkciji državljanov. Tako ali drugače. Če zgradimo cesto, to je v funkciji državljanov, če zgradimo šolo, to je prav gotovo tudi v funkciji državljanov, nas, ne neke institucije, ne vlade ali pa nekega ministrstva, ampak zato, da bodo otroci državljanov lažje hodili v šolo, da bodo imeli bolj prijazno šolo, da bo ta šola boljše opremljena in podobno. Isto velja za vse druge projekte. Zato tukaj ne bi izgubljal več besed. Se pa nekatere stvari da seveda narediti tudi bolj enostavno, da se racionalizira. Jaz bi nekaj, samo na hitro, da ne bom izgubljal preveč časa, naštel recimo to, kar je naredila Vlada pri mobilni telefoniji: en razpis za celo državno upravo. Prej je bilo, ne vem, 20, 50, 100, 300, 500 pogodb, ker je vsak organ imel svoje. Cene so bile zato bistveno višje. Tako bodo prihranki prav gotovo 30-40% celotnega zneska, vemo pa, da zneski niso bili majhni. Isto velja za skupno nabavo avtomobilov, ki so v državni upravi. Ampak državna uprava ni samo ministrstvo, v Ljubljani je tudi upravna enota na terenu, ki jih je, vemo, kar nekaj, so tudi inšpekcijske izpostave, da ne govorim vsega. To se pravi, če se naredi eno naročilo, en razpis, se bistveno boljše cene dosežejo, da o tistih famoznih nalepkah sploh ne bi govoril, ko je bistveno poenostavitev, sploh ne bom upošteval tukaj, da to tudi nekaj stane, ampak samo poenostavitev. Kakšne so bile te poenostavitve, pa kako je bilo treba te nalepke trgati dol, vam ne bom govoril. Potem recimo pogodba za letalske prevoze, ki jih vlada opravlja. Tudi tukaj je bila določena racionalizacija opravljena. Recimo, overovitve, ki so se nekako prenesle tudi z notarja na upravne enote, ki stane 10-krat ali kolikokrat manj. To je verjetno tudi nek razvojno naravnan ali pa bolj prijazen pristop k državljanom. Kot smo že rekli, proračun je v bistvu za državljane, ni za neko kvazi državno upravo. Potem kup nekih obrazcev, ki so jih morali obrtniki izpolnjevati ali pa hoditi iskat na nek drug urad. Sedaj je to jasno zapisano, da mora državni uradnik pri enem okencu tudi poiskati tisti obrazec ali pa tisti papir, ki bi ga drugače dobil pri drugem okencu. Tega več ni. To je prijazno, to je razvojno naravnano. Takih stvari je še en cel kup, pa bom navedel samo tistega, ki je že sprejet, ampak v bistvu še ne velja, ker ga bomo šele drugo leto dobili. To je odprava dohodninske napovedi za leto 2008, ker bodo zavezanci dobili te izračune že pripravljene. To je pač eden od takih projektov, ki bo prav gotovo nekaj prinesel. Mogoče ne toliko finančno, bo pa prav gotovo bolj prijazen. Če ta vlada dela takšne korake, jaz jih imam seveda en cel kup naštetih, pa jih ne bom še naprej našteval, ker vas ne želim moriti, mogoče bo še kdaj drugič priložnost, da vas spomnim na tako zadevo, kot je bila z avtocestami. Milijarda kredita, milijarda evrov je bilo potratno za Slovenijo. Sedaj, ko ugotavljamo, da nam pa manjkajo določene ceste, sedaj pa bi rekli, da bi bilo treba zgraditi več cest. To se pravi, oboje gre skupaj, potem se pa da več narediti. In tu bi vas želel spomniti, da je treba gledati celovito in dolgoročno. Ne takrat, ko gre za kredit, potem bo država šla "zugrund", ker nam tako ustreza, da udrihamo proti državi, ko se pa pogovarjamo o realizaciji projektov za ceste, takrat pa govorimo, da je premalo denarja za ceste. Se pravi, skupaj je treba gledati. To sem vas zato spomnil, ker sem vas že opozoril, da vas bom na to spomnil. In danes je bila priložnost. Vse, kar danes slišimo, kako je slabo, kako nič ne velja, verjetno ne drži. Treba se je samo spomniti, kaj so nekateri govorili pred nekaj meseci. Lahko bi prebral tudi magnetogram, ampak zaenkrat ne bom. Če bo še med razpravo potrebno, bomo tudi še to prebrali, kako hudo je bilo pri najetju tistega kredita, ki nam danes manjka, zakaj še ni bil večji, ker je škoda, da ni bil večji. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Homan. Ob tej priliki vam tudi sam želim dobrodošlico v Državnem zboru.
Hvala za besedo. Prav vsem kolegicam in kolegom lep pozdrav v Državnem zboru. Pred nami je proračun za leti 2007 in 2008. Vsi nikoli ne bomo zadovoljni s proračunom. Mislim, da če bi imeli še desetkrat toliko denarja, bi sigurno z leve in z desne strani govorili, da je premalo narejenega, da je premalo razporejenega. Ampak soočiti se moramo s tistim, kar imamo. Mislim, da je Vlada naredila dovolj modro, denar je dala na tiste resorje, kjer je najbolj potrebno: obnova regionalnih cest, obnova železnice, če hočemo imeti nekako tisto, kar smo si želeli, mislim, da je to danes pred nami. Nikakor pa se ne morem strinjati s stališčem poslanske skupine LDS, gospoda Cvikla, ki je razložil, vložili bomo amandmaje, glasovali bomo proti proračunu. Mislim, da to ne pije vode. Če vlagajo amandmaje, če bodo imeli dobre amandmaje, mislim, da jih bomo z veseljem sprejeli in tudi naj glasujejo potem za ta proračun, ker mislim, da je dober, razvojno naravnan in mislim, da takšnega proračuna Slovenija še ni imela. Lahko se smejete, kakorkoli, ampak mislim, da bomo naredili določen napredek, da je ta proračun za potrditi in da gremo naprej. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Cvikl ima repliko.
Lep pozdrav gospodu poslancu! Ker on mogoče, da bo bolj plastično razumel, mi proračun že imamo za leto 2007. Ga nam ni treba spreminjati in pravzaprav ga spreminjamo na slabše. Poglejte, če ga ne bi spreminjali, potem bi tudi skozi avtoceste na Gorenjskem potovalo več avtomobilov, kot jih bo sedaj, glede na to, da ste najprej v prvem dopolnjenem predlogu proračuna in sedaj še z amandmaji, ki jih predlagate, jemljete denar za avtoceste. Zakaj omenjam denar avtocest? Denar za avtoceste je ena kategorija, ki je vsebinsko prišla v državni proračun zato, ker smo si nekoč v Sloveniji določili poseben vir, imenuje se bencinski tolar. Na črpalkah so ga odvajali posebej za državni proračun in del je šel pa v Petrol. In to je treba v knjigovodskih bilancah zelo natančno ločiti. Ta obseg denarja je bil namenjen temu, da bodo lahko na Darsu vrnili sposojene kredite. No, vaši kolegi, še prej preden ste vi prišli v Državni zbor, so pa najprej že z rebalansom 2005 pa z rebalansom 2006 zmanjšali ta denar iz približno 35 na 40 milijard, na manj kot 10, 5 milijard, ki je sedaj verjetno tudi vaš problem. Vaš problem je v tem, da ker sedaj ni denarja za avtoceste v državnem proračunu, kljub bencinskemu tolarju, se postavlja vprašanje, ali je sploh pravnoformalno zadeva v redu, ampak to bi bilo še vse brez problema, če ne bi bilo potrebno zaradi tega v letu 2008 uvesti elektronskega cestninjenja. Elektronsko cestninjenje bo zmanjšalo promet na slovenskih avtocestah. Zato vam predlagam, da skupaj z nami glasujete proti amandmaju in proti sprejetju proračuna, ki bo zahteval dvig cestnin, ker boste s tem zagotovili, da bo promet na slovenskih avtocestah ostal še vedno zelo visok. Mislim, da vsak ve, o čem govorim. Gre preprosto za to, da se bodo ob visokih cestninah ljudje odločali, da namesto po avtocesti Ljubljana - Kranj se bodo peljali po državni cesti in je neka lokacija na neki avtocesti zaradi tega manj primerna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Človek se po tem DVD-ju razprav, ki so posnete, očitno že težko znajde, kajti mnoge stvari se ponavljajo, vendar z drugimi številkami in drugimi vsebinami, pa ista zadeva. Najprej bi rad povedal, da je ta proračun dejansko prva resna sanacija obdobja, v katerem ste nekateri med vami ministrovali. Ne vem, ste ministrovali ali ste ministrirali, očitno ste bolj ministrirali, vendar ta proračun pomeni prvo resno sanacijo, prvi resen popravek vseh tistih zgodb do leta 2004. V tem obdobju je bilo sprejeto kar nekaj pomembnih ukrepov na področju davkov, na področju tudi drugih, predvsem administrativnih, ovir in vse te zadeve imajo izredno velike posledice v tem državnem proračunu tako na področju primanjkljaja, na področju deleža davkov in tudi na ostalih področjih. Mislim, da tisto, kar predlagate kolega Cvikl, da boste, ko boste prišli po naslednjem mandatu na oblast, da boste naredili neko resno sanacijo obdobja tega mandata, me pravzaprav zanima, kako bo to izgledalo in kaj boste pravzaprav sanirali. Ali boste sanirali makroekonomske kazalce, na osnovi katerih je zgrajen in sestavljen ta proračun? Boste sanirali, dvignili inflacijo?Boste zmanjšali izvoz, boste zmanjšali rast zaposlovanja in povečevali brezposelnost? Katerega od teh kazalcev boste uspeli sanirati v tisto smer, ki ni dobra? Prav vsi kriteriji, na osnovi katerih je zgrajen ta državni proračun, imajo pozitivno rast, ugodno rast za državo Slovenijo in primerjalno tudi s tistimi državami, s kateri bi se vi hoteli primerjati, pa se pač ne boste, kar tega niste takrat storili. Pred seboj imam podatke, ki jih je izračunala Obrtna zbornica in s katerimi so ovrednotili ukrepe na področju davkov in drugih racionalizacij, ki so bile izvedeni v zadnjem letu. Ta vir vam je, ker ste očitno zelo načitani, dosegljiv, vir, december 2005, in tu so na Obrtni zbornici ovrednotili, da so ukrepi iz leta 2005 pocenili stroške delovanja malega gospodarstva za več kot 20 milijard. Ali bomo to sanirali in spravili na stanje pred tem? Jaz upam, da si vi pod takimi pogoji ne predstavljate sanacije. Drugo, kar je izredno pozitivno, da se končno enkrat realno pristopa k regionalnem razvoju, da se vlaga v programe, v projekte, ki dejansko omogočajo tudi razvoj še česa drugega kot samo dveh ali treh velikih slovenskih mest. Jaz moram povedati, da sem ponosen na to, da sodelujem v tej koalicijski ekipi, ki si je pač vzela to možnost in dejansko usmerila in začela aktivirati nekatere projekte, ki ste jih vi samo deklarativno sprejeli, recimo program Zelene meje in izvajali z nekaj več kot 0,5% ali pa do 5%. Mi smo to resno vzeli, resno pristopili k tem projektom in dajejo pozitivne rezultate. Prav tako nam je vsem jasno, da so občine eden tistih, ki so garant regionalnega razvoja. Dokler ste se vi konceptualno odločili v prejšnji vladni koaliciji z marijoteto vaše stranke, da občine niso potrebne, da občin ne potrebujemo, da je potrebno županom "sesuti" plače, takrat je bil ta regionalni razvoj in vlaganje v regionalni razvoj resno ogrožena in omejena. Sedaj se šele dajo pogoji skozi bistveno večja sredstva občinam, da se začnejo dogajati zgodbe tudi tam, kjer se do sedaj niso dogajale. V tudi kakšnem odročnem področju rabijo kakšno zdravo pitno vodo, pa kakšno cesto, pa dostop pa internet itd. Mislim, da bi bilo treba te stvari nekako bolj resno vzeti in ne samo se ukvarjati s tem, koliko bruto ali neto časa bo nekdo porabil v strukturi porabljenega časa. Te tekme, ki si jih vi privoščite so pravzaprav nerelevantne. Prav tako je eden od pogojev, da se sploh lahko pogovarjamo o skladnem regionalnem razvoju in sploh o regionalnem razvoju, tudi vlaganje v projekte državnih cest. Mi ne moremo eksistirati samo na tem in podpirati samo to, da imamo lepo zgrajeno avtocestno omrežje, ki povezuje peti in deseti koridor, ostalo je pa prazno in neposeljeno. Če hoče država ohraniti poseljeno podeželje, obdelano podeželje, če hoče imeti še kaj drugega kot medvede, potem je treba tudi narediti kakšno cesto tam, kjer sicer živijo ljudje in se trudijo obdržati tisto, kar imajo, ne pa vlagati samo v zgradbe Ljubljane. Mi si ne predstavljamo regionalnega razvoja tako ali pa kot vprašanje, ga ne razlagamo tako, da je regionalni razvoj vprašanje, ali se bo neka investicija zgodila v občini Center ali v občini Šiška. Za nas je regionalni razvoj nekaj drugega. In skozi programe, ki so zajeti v tem proračunu, je treba na te stvari tudi nekako podobno gledati. Ko ste prej omenili bencinski tolar in tiste stvari zraven v zvezi pokrivanja sredstev za izgradnjo avtocest, veste, prvi, ki je zlorabil zakon je bil pač v nekem drugem obdobju daleč nazaj. Vsako leto je z ZIPRO-m ta zakon bolj zlorabil. In vsako leto je namenil manj bencinskega tolarja za avtocestni program. Vsako leto manjši delež bencinskega tolarja. In vsako leto več ga je šlo za druge namene, vsako leto več. In to, kar dela ta vlada, ni nič drugače in noben poseben unikum v tem delu, kar zadeva te stvari. Je pa nekaj, kar je tudi pomembno, da si mi tudi ne predstavljamo sanacije tega sistema tako, da bi ponovno uvedli nalepke, kot so bile v preteklem obdobju. Dejstvo je, da te sanacije zgodovinskega obdobja, v katerem je bila na oblasti Liberalna demokracija, pač pomenijo tudi marsikaj, kar ni bilo v redu zapisano, kar je bilo marsikaj tudi škodljivega, kar je bilo marsikaj tudi nezakonitega, bilo je marsikaj, kar je naredilo neke kanale za utečene. Praktično prvi ukrepi na tem področju so bili tisti, ki so se zgodili zato, da so se določeni utečeni kanali, naveze, ki so imele celo zakonsko pokritje, prekinile. Mirage je pač zgodba o uspehu lahko za nekoga,vendar mislim, da za to Vlado ta Mirage ne more biti in pa podobni Miragi ne morejo biti zgodba o uspehu in pa tisto, kar bi objokovali. Meni je pravzaprav logično, da ste najhujši kritiki tega prestrukturiranja nekateri, ki ste bili ministri v prejšnji vladi. Očitno je med temi ukrepi, ki se sprejemajo marsikakšen takšen, ki posega v kakšen privilegij, v kakšno zgodovinsko navezo in tako naprej. In vem, da je to velika bolečina, kajti stvari se poskušajo postavljati drugače. Mislim, da stvari, ki se dogajajo in so tudi opazne v tem proračunu, vodijo samo še k stabilizaciji, ali celo k razvoju ali povečanju gospodarske rasti, pomenijo ukrepe, s katerimi se bodo še dodatno ali pa še pospešeno ustvarjala nova podjetja, nova delovna mesta, s tem pa marsikakšna vrsta pred uradom za delo se bo tudi skrajšala. In mislim, da je prav tako. S tem, ko se te zadeve skrajšujejo, ko teh ljudi ni več 100.000, ampak jih je že manj kot 90.000, in to samo v dveh letih, in kaže, da se bo ta trend nadaljeval, jaz vem, da vas ogroža in zbuja to pri vas določene averzije. Mogoče si jih težko obrazložite. Vendar stvari so postavljene mnogo bolj transparentno, konceptualno jasno in zato so pač te zadeve tudi predvidljive. Jaz upam, da se bodo tudi še naprej dogajale, ne samo naslednji dve leti, ampak še nekaj let naprej, tudi po naslednjih volitvah. Hvala.
Hvala tudi vam. Hvala podpredsedniku Pavlihu za popoldansko vodenje. K repliki se je prijavil poslanec Milan Cvikl. Izvolite.
Vprašanje je bilo, kaj bo treba sanirati. Sanirati bo potrebno netransparentno izkazovanje državnega proračuna. Če ne verjamete meni, gospod Tanko, Računsko sodišče je ugotovilo, da je Vlada za leto 2005 izkazala 49 milijard premalo odhodkov in da je primanjkljaj ne 90, ampak 140 milijard odhodkov. Kaj bo treba še sanirati? Sanirati bo treba povečanje dolga. V zadnjih 10 letih smo uspeli v Sloveniji vzdrževati raven dolga na približno 28, 29% BDP. Samo v zadnjem letu se je potem, ko je gospod Bajuk porabil kupnino od Nove Ljubljanske banke, dolg dvignil prvič čez 2.000 milijard tolarjev, in sicer na 2.072 milijard tolarjev. Če bova k temu prištela še primanjkljaje let 2007-2008 milijardo evrov poroštev za avtoceste, 100 milijard evrov poroštev za železnice, če bova dodala približno 100 do 180 milijard zadolževanja občin, še posebej tistih občin, ki jim danes omejujete sredstva, in če dodava še, ker sedi z vami gospod Petan, skoraj bi pozabil, še 170 milijard zadolževanja za vojaške programe, potem boste videli, da je v času mandata te vlade javnofinančni dolg skupaj s poroštvi narasel za dodatnih 1000 milijard tolarjev. Namesto 1800 milijard, kar je bila primopredaja med ministroma za finance, bo tega dolga približno 2800, 2900 milijard. To samo po sebi ni problem, če ne bi bilo potrebno tega dolga servisirati. In pri povprečni obrestni meri v evro območju 3 do 5% točk, vse odvisno od tega, kakšna so inflacijska gibanja, lahko to pomeni dodatnih 30 do 50 milijard popolnoma nepotrebnih obresti, če bi le znali varčevati. In vaša Vlada, v tem mandatu se dolg povečuje iz 1800 na 2800 milijard, ne v prejšnjih mandatih. V prejšnjih mandatih smo ohranjali dolg na 28% bruto domačega proizvoda. Kaj bo še treba sanirati? Sanirati bo potrebno to, ker danes verjetno tega amandmaja ne boste sprejeli, da bomo dali nekaj več denarja za malice učencev, za dijaške prevoze in za to, da bomo internet res pripeljali. Vaša Vlada [[...]]
Kolega Cvikl, vas čas za repliko je šel. Hvala.
Zaključujem.
Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima [[...]]
Vaša Vlada ni izvedla internetno povezavo [[...]] [[nerazumljivo.]] [[...]]Hvala.
Kolega Petan, se mi zdi, da ste se hoteli oglasiti k repliki. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovanega kolega, ki me je omenil, bi samo želel dopolniti z dejanskim zapisom tega, kar je bilo, kar sem že prej omenjal, ampak nisem dobesedno tega navedel. Sedaj pa ga lahko dopolnim, da takrat, ko smo sprejemali garancijo za milijardo, danes pa ugotavljamo, da imamo premalo denarja, da bi zgradili še kakšno cesto, ker je bilo očitno tisto premalo, in ta gospod je rekel, "to pač na žalost ni prelomnica, da bomo s tem kreditom gradili avtoceste, ampak je vračanje v balkanski model, v argentinski model, ker bo teh minus 200 milijard potrebno vrniti in vračali bodo to seveda slovenski davkoplačevalci". Jaz bi tukaj še samo vprašal: "Ja kdo pa plačuje v proračun kot slovenski davkoplačevalci?" Mi vsi? Tukaj ni nobene dileme. Edino na tak način lahko izvedemo hitrejši program izgradnje avtocest. Danes ste se gospodje sami ulovili v to zanko, ki smo vam jo že takrat tudi predvideli, da se bo to zgodilo. In ravno danes se pač to zgodi. Tukaj je še veliko stvari, ki bi jih lahko citiral, ampak ne bi izgubljal časa, če bo pa potreba, bom pa še kaj prebral, kaj je bilo rečeno, danes pa govorite ravno obratno. Hvala lepa.
Hvala. Nadaljujemo na podlagi seznama prijavljenih. Besedo ima poslanka Mojca Kucler Dolinar. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Gospodu Cviklu pa samo v prihodnjič v priporočilo, da naj ustrezno uporablja vsaj valuto, da ne meša evre pa tolarjev enkrat ob različnih zneskih in potem vse skupaj sešteje. Sicer pa bi sama rada povedala, da se mi zdi, da je predlog rebalansa in pa tudi proračuna ustrezno in primerno uravnoteženo pripravljen, tako da ga bom sama z zadovoljstvom podprla. Predvsem pa me veseli kot predsednico Odbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje in pa predvsem tudi kot poslanko Nove Slovenije, ki se ves čas zavzema za to, da bo Slovenija pravna država tudi v dejanskem pomenu besede, da je svoje mesto tudi v zneskovnih postavkah dobilo Ministrstvo za pravosodje oziroma sodišča ter organi s tega področja. Slišali smo včeraj ministra za pravosodje dr. Lovra Šturma, da Vlada uresničuje projekt, cilj, ki si ga je res smelo zastavila, in tudi sama bi rada čestitala najprej za to, za ugotovitve, ki so statistično dokazane, da se sodni zaostanki zmanjšujejo. Seveda je to projekt, za katerega smo odgovorni vsi, zakonodajna veja oblasti, izvršilna veja oblasti in sodstvo samo. Letošnje spremembe nekaterih drugih področnih zakonodaj, ki smo jih v tem mandatu že sprejeli, kažejo torej prve učinke pri tistih problemih, ki so se pojavili v letu 1994, 1995, ko je statistično dokazano, da je nastalo največ sodnih zaostankov. Seveda je dejstvo, da sodnega spisa ne bo rešil nihče drug kot sodnik s svojim strokovnim sodelavcem, s svojo administrativno pomočjo. Naša naloga, naloga nas, poslancev, pa je, da jim omogočimo, da to delo lahko tudi opravijo. Zato, kot sem poudarila, me izredno veseli, da so dodatna sredstva zagotovljena na tej postavki, aktivno so že v teku razpisi za nove sodnike. V naslednjih treh letih se bo njihovo število kar povečalo, 170 novih sodniških mest je predvidenih. In ob vseh teh pozitivnih spremembah se ne čudim in me veselijo tudi izjave iz sodniških vrst, tudi s strani Sodnega sveta, da pozdravljajo vse dosedanje spremembe, hkrati pa da se zavedajo sedaj tudi svoje odgovornosti. Vesela sem, ko sem slišala izjavo, "sedaj je pa tudi na nas, sodnikih, da pokažemo, kaj bomo lahko storili, da bomo tudi mi aktivno pristopili k temu projektu in da se pokažejo tudi rezultati." V okviru odkrivanja, pregona in sankcioniranja kriminala sodeluje tudi tožilstvo in tudi na tej postavki so dodatna sredstva, prav tako na nekaterih drugih postavkah na področju že omenjenega ministrstva. Sedaj bi rada v tem splošnem delu glede na današnje zapise v enem izmed rumenih medijev rekla to, da je dovolj žalostno, da ko se nekje pokažejo rezultati, pa se začne z osebnimi diskreditacijami posameznikov, ki so zelo aktivno vpeti v vlogo tudi vzpostavljanja dobrega odnosa do reševanja in odpravljanja sodnih zaostankov. Zdaj pa ne morem mimo tega, da se tudi sama ne bi dotaknila cestnega področja. V nasprotju s kolegom Cviklom sem sama zadovoljna, da je v okviru proračunskega predloga oziroma rebalansa večjo težo dobilo tudi mesto za regionalne ceste in da so dobile tudi te večji poudarek. Sama bom navedla konkreten primer, ki mi je poznan. Zelo blizu Ljubljane, od tukaj dobrih 20 kilometrov so pač ljudi obsojeni še na makadamsko državno cesto. Verjetno kolegi iz Bele krajine, Prekmurja, Idrije, boste rekli: "Saj to ni mogoče." Pa vendar je mogoče. Sramotno je, da se vse do sedaj ta projekt ni uspel končati. Tako se morajo otroci iz Šentjošta, Butajnove, Kurje vasi, Suhega dola, romantična imena za kraje, voziti po nič romantični makadamski cesti. Jaz sem vesela, da je tudi ta cesta dobila svojo težo v tem predlogu proračuna, predvsem tudi zato, ker je poleg nekaterih nesrečnih pripetljajev, na tej cesti se je ravno v preteklem tednu zgodila tudi prometna nesreča, v kateri je bil udeležen tudi avtobus, ki je otroke peljal v osnovno šolo v Polhov Gradec. Na delu, kjer se komaj srečata dve vozili, pa se dnevno vozi tam veliko število otrok z avtobusom. Seveda niso ceste vse, je pa to ena izmed stvari, za katero je zelo pomembno, da je urejena. Z njimi se srečujemo v našem vsakdanjem življenju, z regionalnimi cestami še toliko bolj kot z avtocestami. Tako moram na splošno pozdraviti predlog in ga bom sama tudi podprla.
Besedo dajem poslancu Milanu M. Cviklu.
Bolj na kratko. Mi podpiramo več denarja za državne ceste, v tej zvezi smo tudi predlagali nekaj amandmajev, vendar menimo, da je potrebno za to realno varčevati, ne pa porabljati več denarja na plačah, na materialnih stroških na razno raznih subvencijah in potem celo z zmanjševanjem avtocestnega programa, torej z zadolževanjem povečevati program državnih cest. Potrebno je najprej privarčevati, potem pa ta denar nameniti. Samo še to, gospod predsedujoči, če mi bo uslišano. Mi bi vseeno želeli, da bi Zakonodajno-pravna služba podala mnenje o potrebnosti uskladitvenega amandmaja na splošni del predloga proračuna, upoštevaje Zakon o izvrševanju proračuna in Zakon o financiranju občin in upoštevaje bruto načelo izkazovanja prihodkov in odhodkov, povezanih z odstopljenimi prihodki državnega proračuna za seveda financiranje občin. Dohodnina je prihodek proračuna, torej mora biti v celoti vključena v državni proračun, potem se pa del, ki je namenjen občinam, na podlagi zakona odstopi, v nasprotnem imamo netransparentne javne finance. Če bi se dalo to pojasnilo dobiti v toku seje. Hvala lepa.
Hvala, kolega Cvikl. Hvala tudi za vašo pripombo. Jaz verjamem, da nas je Zakonodajno-pravna služba slišala, zato od nje pričakujemo, da bodo podali svoj odgovor na vaše vprašanje. Replika pa naj bi prišla, s katere strani? Niste bili omenjeni, zato vam ne dam besede. Mi pa bomo začeli z novim krogom razpravljavcev. Prosim za prijavo. Na seznamu prijavljenih imamo štiri poslance. Prvi dobi besedo državni sekretar Franci Žnidaršič. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, poslanci! Dolžan sem dati pojasnilo v zvezi s predstavitvijo, ki je bila tu pred časom izrečena v zvezi s 170-mi milijardami, za katere naj bi šlo za zadolžitev za področje obrambe. Glede na to, da je bil Zakon o temeljnih razvojnih programih 2008-2015 pred kratkim sprejet, veste, da se za obrambno področje od leta 2008 ne bo več zadolževalo za področje nabave temeljnih razvojnih programov, ampak bodo sredstva za realizacijo temeljnih razvojnih programov zajeta v rednih proračunih vsako leto posebej in znotraj tega opredeljena in sprejeta v Državnem zboru tako, kot za druga področja. Prednost tega zakona je, kot smo tudi zagovarjali, da zagotavlja preglednost in da zagotavlja večletno financiranje. Tisto, kar sem posebej želel izpostaviti je, da za področje obrambe od leta 2008 dalje ne bo prihajalo več do dodatnih zadolžitev. To se pravi okvirna predvidena sredstva za investicije v temeljne razvojne programe 170 milijard oziroma 710 milijonov evrov okvirnih predvidenih sredstev, kolikor jih bomo uspeli realizirati do leta 2015, ne bodo v okviru zadolžitev, ampak v okviru rednih letnih proračunov. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Bojan Starman. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Vse skupaj prav lepo pozdravljam. Toliko teh številk poslušam, rad bi nekaj rekel na to temo zadolžitve države. 31. decembra 2001 je bila ta zadolžitev - javni dolg države 1.228 milijard. 31.12.2004 je bil 1.599 milijard tolarjev in se je praktično povečal v tem obdobju štirih let prejšnje vlade za 371 milijard tolarjev. Imeli pa smo poroštev s strani države 31.12.2001 za 288 milijard tolarjev, konec 31.12.2004 pa 561 milijard tolarjev, se pravi za 273 milijard oziroma hočem povedati, da se je v obdobju štirih letih in dana poroštva se je znesek povečal za 644 milijard tolarjev, ker smo prej slišali 1000 milijard in vse te zadeve. Smatram, da je tak način, da direktno iz državnega proračuna ne financiramo nekaterih projektov, ki se lahko financirajo na daljši rok sami, da dajemo samo garancijo, pravilen in mislim, da je edino prav, da se proračun na tak način razbremeni. Verjetno bi bilo dobro, da se bi tudi kakšni drugi projekti, druge investicije v občinah in državi ne izvajale direktno, vsi tisti projekti, ki bi se lahko samofinancirali v kasnejšem delovanju, da bi se vse tiste investicije zagotavljale s poroštvom države, če je to potrebno, in bi potem te investicije poskrbele za vračanje dolgov same. Tu vidim tudi kar precejšnjo možnost za privarčevanje določenih zneskov v državnem proračunu. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima poslanec Aleš Gulič.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Cenjene kolegice in kolegi! Sam se bom številkam izognil, zaradi tega, ker jih je bilo že zelo veliko. Nekaj bi pa vendarle v tej splošni klimi, v kateri obravnavamo Proračun Republike Slovenije oziroma proračuna, spregovoril. Na eni strani poslušamo kar močno kritiko, po drugi strani pa se Vlada oziroma koalicija hvali bolj z okoliščinami in jih predstavlja kot posledico svojega ravnanja. Hvali se pravzaprav s tem, da je zunaj lepo vreme, da je topla jesen, da bomo pri tem prihranili ne vem koliko nafte. To je vse res, ampak to prav gotovo ni posledica delovanja te Vlade in prav gotovo ne posledica delovanja te koalicije. So pač razmere ugodne. Hvala bogu za Slovenijo, kajne, bi lahko rekli. Hvali se tudi z zadevami, ki so posledica delovanja vseh prejšnjih vlad od leta 1991. Nekdo je zoral to njivo, nekdo je izbral krompir, ga posadil, zdaj je pa pač dobra letina. Tudi v redu. Ampak če gremo pa pogledati podrobnosti, bomo pa videli, da je zelo veliko načelnega, pa zelo malo konkretnega. Pogledal bom naše Zasavje, ki je pravzaprav na nek način izločeno. Ne vem, ali je kaznovano ali se je to posrečilo ali ponesrečilo, ampak regijo, ki je na nek način prešla iz industrijske v postindustrijsko dobo in ki je obremenjena še posebej, se pravzaprav izloča iz vseh teh dobrobiti, ki se tako delijo in se govori o skladnem regionalnem razvoju, o povezovanju s cestami, o boljšem zdravstvu, šolstvu in tako naprej. Tega seveda ne vidim za Zasavje. Ko je ta vladni misijon hodil po Sloveniji, se je tudi marsikaj obljubljalo, ampak že pri obljubah se pravzaprav celo niso mogli poenotiti. Premier je obljubljal nek premog in nadaljevanje proizvodnje energije s premogom, minister s plinom, v glavnem, šlo je za eno veliko meglo. Ko sem predlagal amandma, da bi rešili obstoj bolnišnice, ki je zelo pomembna za celo Slovenijo, ne samo za to regijo, saj krajša vrste vsepovsod, je bil pač zavrnjen, ker da bodo to rešili nekako drugače. Ampak to govori ta Vlada že dve leti. Čas bi bil, da se na nek način vendarle postavi meja, ki se tako rada postavlja, pa da se začne premišljati o tem, kaj se je počelo ti dve leti in kaj se počne. Jaz si seveda zelo želim, tako kot najbrž vsi v Državnem zboru, da bi bil proračun sprejet tako, da bi koristil celi Sloveniji. Ampak ne morem verjeti v to zaradi tega, ker imamo kar naprej neko kontradiktornost, povsod se varčuje, povsod je manj, na koncu, ko pa vendarle vprašaš odgovorne, ministra za finance, pa pravi, da je povsod več. Kako je lahko več in manj, to bi bilo dobro razložiti, pa ne meni, ampak ljudem, ki nas spremljajo, državljanom Republike Slovenije, ki s svojim denarjem polnijo ta proračun. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima poslanec Pavel Gantar. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Nekaj besed je k tej razpravi vendarle treba reči. Moram reči, da je bilo s strani koalicijskih poslancev, predvsem s strani poslancev in vodje poslanske skupine SDS, izrečeno cel kup prijaznih besed o Vladi, o proračunu, o tem kaj je bilo narejenega tako rekoč. Jaz moram povedati, da sem imel vedno težave, nisem si znal dobro predstavljati, kako izgledajo vizualno nebesa in potem, ko sem slišal šefa poslanske skupine SDS, sem si predstavljal, tako bi pa morala izgledati nekako nebesa. Ampak resnica in pa realnost je malo drugačna. Hvalili ste se in cel kup prijaznih besed ste povedali o tem, kaj je Vlada naredila, o EU-upravi in o vsem tem. Govorili ste o vsem tem, ampak niste govorili o portalih, ki ne funkcionirajo. Niste govorili o dokumentih, ki bi morali biti na spletu. Danes sem gledal, recimo, ki bi morali biti po zakonu na spletnih straneh, pa niso. Spomnili se boste, da sem z navdušenjem pozdravil idejo, da bi dobili dohodninsko napoved izpolnjeno, in to naj bi dobili leta 2008. Jaz sem navdušen, gospod šef poslanske skupine SDS, ampak prosim povejte Davčnemu uradu, če bi mi lahko poslali končno že davčno odločbo za leto 2005 in ali mi bodo poslali še letos se pravi leta 2006. Najprej pospravite stvari, ki jih sedaj ne znate pospravite in potem se hvalite še s čim več. Nobene sanacije v proračunu ne bo potrebnih tistih, ki smo jih mi zapustili. Nasprotno, zapustili smo vam dediščino. Opozarjam na nek paradoks. Ta Vlada se v teh dveh letih iskreno povedano koplje v prekomernih davčnih prihodkih, ki jih je v resnici na ljubo proizvedla recimo Mramor-Ropova davčna reforma. In to trošite na veliko, zapravljate in hkrati kritizirate prav Vlado, ki vam je tako rekoč z bogastvom postlala. To je malo nenavadno. Kadar govorite o gospodarski rasti pripisujete to gospodarsko rast sebi in svojim ukrepom, ko pa za v naprej govorite, da bo gospodarska rast manjša, pa pripisujete to zunanjim okoliščinam na evropskem trgu. Tisto, kar je dobro, ste vi zaslužili, kar pa je slabo, so pa krivi drugi. To so prozorne "finte" in jih ni mogoče spregledati. Diskusijo o avtocestah sem jaz, moram povedati, preslišal. Jaz bi povedal to. Avtocest v tem trenutku ni mogoče graditi hitreje, kot se gradijo. Gradbena operativa je dobesedno zapolnjena, torej ni nobenih presežkov, pomanjkanje je. Če bi sedaj še nadgrajevali gradbeno operativo, bi se vprašali, kaj bomo z njo čez leto ali dve ali tri. Zato verjetno ni mogoče hitreje graditi. In prav je, da se gradi hitro in kolikor je mogoče s temi resursi, ki so. Zakaj se gradi hitro? Zato, ker so bili vsi glavni orehi pri lokaciji avtocest strti že v prejšnjih mandatih. Vsi glavni orehi so bili strti pri prejšnjih mandatih. Prav SDS in tedanji njihov vodja poslanske skupine, sedanji predsednik Vlade, je bil eden najhujših nasprotnikov in oponentov izbiranj tras avtocest z legalnimi in nelegalnimi sredstvi. In prav trase, to je zelo lepo, ki jim je tako nasprotoval, je potem tudi odpiral. Naj se vozi po trasah, ki jih nikoli ni bilo. Zato je nesmiselno, da se hvalite z dolgoročnimi projekti, ki so preprosto neka logika in zelo nenavadno bi bilo, če bi jih opustili. Proračun je po mojem, vem, kaj mislijo moji kolegi, proračuni je po mojem, ker sem znan skopuh, zanesljivo prerazkošen, prebogat. Ta proračun je preprosto prebogat, preprosto ste nabili povsod nekaj več na račun zadolževanja, in sicer na avtocestnem področju. In moram reči, da jaz razumem, da je proračun usklajen ali uravnovešen takrat, kadar so vsi ministri nezadovoljni, pa vendarle nihče ne odstopi. Tu imamo same zadovoljne ministre, ki govorijo, da so zadovoljni s proračuni, in to je za mene znak, da je proračun slab prav zaradi tega, ker je po mojem mnenju prebogat. Ker niste znali postaviti prioritet, ker niste znali reči: "Tega pa zdaj ne moremo narediti, bomo naredili kdaj drugič." Ker ste vse povečali. In to je slabo. To se zdaj še izteče, ker so leta debelih krav, kot bi rekli, ko bodo leta suhih krav, bomo imeli probleme vsi, ne samo vi. Toliko o tem. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima poslanka Mojca Kucler Dolinar. Izvolite.
Hvala, gospod predsedujoči. Že malo prej sem protestirala, ker mislim, da sem bil prej upravičena do replike, pa vendarle, ker mi jo niste dovolili, moram vseeno povedati, mogoče ni več tako aktualen odziv na gospoda Cvikla, da me čudi njegova izjava oziroma njegova trditev, da mu je mar za regionalne ceste, ko pa s svojimi amandmaji vendarle prav s te postavke jemlje. Toliko o verodostojnosti in za premislek o verodostojnosti njegovih izjav. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Mitja Slavinec. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ko sem poslušal moje predhodnike, sem tudi se zamislil nad tem proračunom, ki ga imamo danes tukaj. Prav gotov takšnega še ni bilo, s tem se lahko strinjam. Vendar v mislih imam v drugo smer, zakaj takšnega še ni bilo. So pa vsaj štiri točke, o katerih bi se želel oglasiti. Zbodla me je izjava glede avtocest in hitrosti gradnje avtocest, še posebej v Pomurju, tam je bila omenjena letnica 2015 in da je prav ta Vlada to skrajšala na leto 2008 oziroma 2009. To dvoje me je zbodlo. Ni bila ta Vlada. To je bila prejšnja Vlada. Škoda, da besede nisem dobil še pod predsedovanjem vašega predhodnika, spoštovani podpredsednik, pa ne zato, da ne bi hotel govoriti, ko ste vi tam, ampak potem bi lahko direktno vezal na njega, saj je bil dr. Pavliha takrat prometni minister, ko se je rok korigiral na 2008. In predvsem zaradi nevzdržnih razmer, ki so zmeraj hujše in hujše na regionalni cesti skozi Pomurje, in to je bil glavni razlog. Tista druga stvari, ko sem rekel, da me je zmotila, leta 2009, upam, da ni že nekje izven Državnega zbora sprejeta kakšna korekcija, ki nam je minister noče povedati, kajti pred dvema tednoma je še zmeraj bilo zagotovljeno, da bo avtocesta skozi Pomurje zaključena do predvidenega prvega terminskega roka, to je leto 2008. In to zadevo bi potem bilo nujno problematizirati, če ta proračun tega ne predvideva. Sam pa seveda tukaj nikakor ne bi želel izpostavljati vprašanja, koliko sredstev za gradnjo avtocest, ampak kako smo do njih prišli. V tem proračunu tista nerazvojnost, ki ji lahko očitamo, leži predvsem na tem, da se država po eni strani zadolžuje za gradnjo avtocest na račun tega, da lahko troši ta denar, ki je bil prvenstveno zbiran tudi za izgradnjo infrastrukture, cestne in avtocestne, da se potem ta denar lahko troši za druge namene, žal ne tiste razvojne, ne tiste, ki bi povečevali dodano vrednost in ne tiste, ki bi ustvarjali nova delovna mesta. In smo že pri drugi točki, nova delovna mesta. Slišali smo lahko, da se je brezposelnost zmanjšala. Pa vam bom prebral en odstavek, ki sem ga dobil po mailu od uradnika na soboški občini. In sicer piše tako: Pri nas se je oglasila mati 26-letne hčerke, ki je brezposelna, na Zavodu za zaposlovanje pa so ji svetovali, naj gre izredno študirat. To se navezuje na mojo prejšnjo razpravo. Prvo leto ji ne morejo dati štipendije, drugo leto pa lahko. Sedaj je vpisana v drugi letnik. Ker je izredna študentska, so jo izbrisali iz evidence brezposelnih, naprej nima pravice do socialne pomoči in ne doplačila obveznega zdravstvenega zavarovanja. Torej tako se je zmanjšala brezposelnost, da so jih izbrisali iz seznama brezposelnih in jo vpisali na en drug seznam. Jaz opozarjam, ni pomembno, koliko je formalno znižanje števila brezposelnih, vprašajte se, kajti to je pomembneje, koliko je zaposlenih. In žal ta številka ne raste, sploh pa ne raste tako hitro, kot pada število brezposelnih, ker pada fiktivno. Centralni razpis je zelo pomembna stvar, da se sedaj razpisi dogajajo centralno za celotno Slovenijo. Kaj to pomeni? To med drugim pomeni, ko je treba odzračiti radiator na policijski postaji v Murski Soboti, da se iz Ljubljane obrtnik, ki je dobil na centralnem razpisu ta posel, pelje v Mursko Soboto in tam odzrači radiator, kar ga stane 10, 15 minut dela in se potem spet dve pa pol uri pelje nazaj v Ljubljano. Mimogrede, tudi na [[...]]
Kolega Mitja Slavinec, prosim dovolite sekundo. Jaz prosim pare, v katerih se odvija debata, da se to odvija zunaj. Dovolite vendar, da kolega Slavinec opravi sojo razpravo, prisluhnimo mu, samo on ima besedo. Izvolite, nadaljujete prosim.
Hvala lepa. Med drugim se dogaja tudi to, da ko je treba zamenjati žarnico na mejnem prehodu v Prekmurju, da se prav tako zaradi posla, pridobljenega na centralnem razpisu, spet dve pa pol uri pelje nekdo iz Ljubljane in potem nazaj. Ne nazadnje tudi vzdrževanje, tudi servisiranje in tudi opremljanje voznega parka vseh državnih služb se več ne izvaja lokalno. In kaj to pomeni? Kaj to pomeni za skladnejši regionalni razvoj, o katerem je tudi tekla beseda. In to je tretja točka, ki me je zbodla in spodbudila k razpravi. To za skladnejši regionalni razvoj pomeni samo eno zadevo, da žal kljub vsem naporom, in jaz verjamem, da resorni minister za to področje ima dobre namene in želi doseči skladnejši regionalni razvoj in da bodo regije, ki so sedaj po razvitosti pod povprečjem, povprečje dosegle in celo presegle, ampak žal, tudi takšni centralni razpisi in druge aktivnosti za skladnejši regionalni razvoj pomenijo samo eno stvar, da še enkrat, žal, in na škodo območij, kot je tisto, iz katerega prihajam sam, kazalniki razvitosti tega ne potrjujejo. Kazalniki razvitosti ne potrjujejo, da bi manj razvita območja postajala manj nerazvita, da bi hitreje napredovala. Prav gotovo k temu ta proračun v taki obliki brez vsaj nekaterih predlaganih sprememb ne bo pripomogel, žal ne bo pripomogel. Zato še enkrat apel, da podprimo vsaj tiste amandmaje, ki so glede stabilnosti proračuna še sprejemljivi in lahko pripomorejo k odpravi tako še hitrejšega zaostajanja manj razvitih področij in predvsem k temu, da bo naravnan tako, da se ne bo zmanjševala samo brezposelnost, ampak se bo predvsem povečevala zaposlenost. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo ima poslanec Geza Džuban. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz se oglašam, ker bi želel na praktičnih ali konkretnih primerih popraviti navedbe kolegov v dosedanjih razpravah. Jaz ne bom uporabljal izrazov zavajanje ali nakladanje pač pa bi poskušal pojasniti nekaj stvari, ki so nam jih predstavili, da niso resnične. Zgodba o cestah, državnih in lokalnih, je takšna, da če bi se dalo na osnovi razprav, ki so porabljene v tej hiši v zvezi s cestami, doktorirati, bi imeli v tem Državnem zboru kar nekaj več doktorantov. To seveda nikakor ni povezano s kolegom Slavincem, ker je on že doktor. Ta zgodba se je začela leta 1991 in se je pač rojevala tako, kot se je lahko, in je Pomurje bilo ves čas problem. Vendar to, kar kolegi trdijo, da je bilo Pomurje v zgodbi 2015, ni nič res. To nikoli ni bilo res. Pomurje je imelo različne termine, ki so se pomikali, zaradi tega, ker smo vsi poslanci širili problem izgradnje avtocest in je bil tudi pri prejšnji vladi rok 2008, ne da bi bil definiran odsek Beltinci-Lendava, ker je bila predvidena enkrat samo polovična trasa, potem pa pozneje drugače, ampak nikoli 2015, morda 2010. Res pa je, da so ravno kolegi od kolegov, ki tukaj razlagajo leto 2015, hodili od hiše do hiše in tolmačili ljudem, da pa Prekmurje nikoli ne bo imelo avtoceste. Ampak takrat, ko so ljudje lahko že videli, otipali in vozili po prvih 14 kilometrih, so pa tolmačili kar naprej "ja, to pa ni avtocesta, to je neka navadna cesta". To so mediji seveda veselo povzemali in pred nami so bile volitve 2004. Vemo, kaj se je v zvezi s tem dogajalo. Res je, da takratna Vlada še ni imela zaključene finančne konstrukcije za leto 2008, tako kot je tudi sedanja ni imela, ko je prevzela oblast. In pred nedavnim smo komaj dobili finančno konstrukcijo tudi za ta odsek pa za nekatere druge. Bencinski tolar se je rodil celo v Prekmurju, pri poslancih iz Prekmurja, in se je uporabljal na zakonski osnovi. In takrat, ko so prišle ideje, da so državne ceste zanemarjene vizavi avtocest, je v tej hiši imela zakonska rešitev tako veliko podporo, da so vse poslanske skupine podprle rešitev, da se del avtocestnega tolarja, bencinskega tolarja, namenja tudi za državne ceste. Ampak v tej hiši smo se dogovorili za to in sprejeli takšno rešitev. Ne rečem, da ta proračun nima veliko obetavnega, tudi zaposlovanje. Vendar en prispevek nazaj vašega bivšega ministrskega kolega dr. Damijana, kjer je sortiral župane po "razvojnikih" in "luzerjih", je zapisal, da je regijska Mestna občina Murska Sobota povečala brezposelnost za 1.000, mislim, da je to, kar kolega Slavinec govori, v tej smeri, oziroma da se bodo pa zdaj sredstva razporejala drugače kot prej in da bo obrobje dobilo mnogo več. Pričakujem, da bo temu res tako. Pred kratkim smo dobili vladno statistiko državnih pomoči, kjer je bilo, recimo, za Pomurje v letu 2003 in 2004 okrog 4 in pol milijarde, leta 2005 pa samo še 2 milijardi 700. Bojim se, da ta trend ne bi šel naprej. Ker je bilo govora tudi o razvoju turizma, kar je odrešilna bilka za marsikatero območje, tudi za Pomurje, to vsi dobro vemo, ali pa ne, in je prejšnja Vlada leta 2004 namenila za razvoj termalnih zdravilišč milijardo 600, potem pa nikoli več naslednja Vlada, niti tolarja več. Drug koncept je, vendar ne govoriti, kako bo zdaj razvoj tekel na področju turizma. Kdaj boste dosegli milijardo 600, da se vloži v razvoj turizma v neki regiji? V enem letu? Nekateri ste nam očitali, da nasprotujemo Zakonu o financiranju občin, da favoriziramo Ljubljano in zapostavljamo periferijo. Kako pa veste, saj še nismo glasovali? Mislim, da so nekatere stvari, kar za koalicijo običajno ni značilno, populistične, in da je bilo v prejšnji Vladi vse narobe. Ni bilo narobe, naredite nekaj takih stvari, kot sem jih zdaj naštel, tudi v sedanji Vladi, pa bomo tudi mi v stanju reči, da je bilo dobro narejeno. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Jože Tanko. Izvolite.
Hvala lepa, še enkrat. Najprej mogoče eno besedo ali dve glede zadolžitev in dolgov, ki so bili povzročeni v tem mandatu. Prejšnja Vlada je sprejela v svojem mandatu poroštev in dolgov za 644 milijard. V tem obdobju, kar je ta Vlada, je bila dolgov in poroštev sprejetih za 331 milijard. To je približno polovico od tistega, kar je bilo v obdobju prejšnje vlade. Tisto, kar govori kolega Cvikl v tem delu, absolutno ne drži in primerjalno nominalno se zadeve ujemajo, so približno na polovici. Če pa upoštevamo, da je prišlo vmes tudi do rasti BDP, so pa ti delež sprejeti praktično še nižje za 20, 30%. To je eno. Drugo, kar zadeva zidanje teh dolgov iz 1.800 na 2.800 milijard. Morda, ampak te zadeve so razporejene po valutacijah, po letih plačil. In pri teh zadevah se nanaša na medgeneracijski projekt. Dejstvo je, da avtocestno omrežje je potrebno zgraditi v nekem kratkem primernem času, zato da ga bomo uporabljali mi in tisti za nami. V kratkem času bo treba zgraditi zato, če hočemo, da ima efekt. Mi si ne moremo privoščiti, da bomo gradili avtocestno omrežje na način, kot ga predlaga kolega Cvikl, še naslednjih 25 let, da se ne bo nekaj zgodilo. To je treba narediti in zato so ta bremena razporejena tudi na daljše časovno obdobje 2022-2025. Še takrat v vašem mandatu, mandatu vaše Vlade, se je sprejemal nacionalni program izgradnje avtocest. In te stvari so tam tudi po teh stvareh, po plačilih zelo dobro razvrščene in zapisane. Tudi ko ste sprejemali zakon o Darsu, ste še marsikaj zraven dopisali in podaljševali to obdobje. Potrebno je tukaj le upoštevati, da je potrebno avtoceste zgraditi v primernem času in pač to breme porazporediti na vse tiste, ki bodo koristili te ceste v njihovi amortizacijski in življenjski dobi, vključno s tistimi potrebnimi sanacijami, ki so se zgodile. Drugo kar je, ko že govorimo o teh podatkih v zvezi primanjkljaja in dolga, dejstvo je, da dolg ne štrli, praktično je na istem nivoju, kot je bil pred dvema letoma v razmerju do BDP, zadeve, bi rekel, se ne premikajo, mogoče decimalko gor, decimalko dol, nič več. Medtem ko pa tekoči javnofinančni primanjkljaj pa pada bistveno. Prej sem omenil, da bo v štirih letih ta javnofinančni primanjkljaj nižji za 32%, 8% letno je stopnja padanja. To pomeni pa dosežek. To pa lahko rečemo, da je dosežek, kajti težko je povečati z 8% obseg prometa, težko pa je tudi zmanjšati za 8% stroške in ostale stvari, ki sodijo tukaj zraven. Ni to enostaven projekt. In gospod Cvikl verjetno to dobro ve. Kar zadeva te vojaške programe, pa bi bilo dobro, preden se spusti kdo v kakšno širšo razpravo, prebrati zakon, ki je bil sprejet enkrat nazaj, ne v tem obdobju, da bi lahko vedeli, zakaj se določene stvari, določeni temeljni razvojni programi za oboroževanje odvijajo tako in ne drugače. To mislim, da bi nekdo, ki je bil eden glavnih frizerjev v letih nazaj v javnih financah, lahko to dobro vedel in obvladal. Mislim, da to ni noben kakšen poseben problem. Da je nekaj narobe s tistimi, ki tako veliko govorijo v zvezi s planiranjem, načrtovanjem, izvrševanjem, izvajanjem, pa bi rekel samo še en drobec. Po prvem nacionalnem programu, ki je bil sprejet v obdobju prve vlade, ali pa druge vlade gospoda Drnovška, bi morale biti avtoceste končane že leta 1996, pa po drugem rebalansu leta 2000, pa po tretjem leta 2004, pa noben od teh datumov ne drži, pa so jih sprejemali najboljši planerji tistega obdobja. Niti en datum ne drži in eno leto praktično se ni realiziral program več kot za 30 do 40% načrtovanega. To lahko pogledate. Nekatere podatke iz nekih razlogov kar dobro poznam, pa vem, kako so se te zadeve odvijale. Pustimo tisto, kaj je potem bilo, obrazložitev pa interpretacija, ampak tisti program, ki je bil sprejet z dinamiko po letih, z vsebinami po letih, se ni odvil niti eno leto. Nikoli ni dosegal več višine praktično čez 50% in mi smo bili specialisti, da smo v enem letu, ko smo nacionalni program izvajali, pridelali leto in pol zamude. To je realnost in sedaj imamo datum 2008-2009. To je realnost planiranj in načrtovanj na tem področju. Pa še eno stvar bi povedal. Gospod Gantar je govoril o davčnem darilu Mramorjeve vlade, tisto, kar je bilo sprejeto, ko ste se dogovorili in odločili, da boste dvignili efektivno obdavčite dobičkov. To je bilo takrat storjeno. Razlog je verjetno jasen. Ampak to je dejstvo, s tem se soočamo in na to smo našli tudi odgovor. Se pravi, smo sprejeli zakon, s katerim znižujemo obdavčitve dobičkov iz 25 na 20%, se bo pa to strukturno lahko počasi spremenilo. Gospod Cvikl, dejstvo je pač tako. Če imate vi druge podatke in če berete kakšen drug zakon, tudi v redu. Če si ga razlagate drugače, tudi v redu, vendar zadeva tako piše in po tej dinamiki se bo tudi najverjetneje tudi izvajala. Upam, da se ne bo prej kaj drugega zgodilo, ampak po tem tempu bo to šlo. In mislim, da je ta koalicija, ki je pripravila to spremembo proračuna in tudi proračun za naslednje leto, sposobna te zadeve, ki jih je postavila v izhodišče, in rešitve, ki jih je zapisala v proračun, tudi izpeljati. Verjetno pomoči z vaše strani ne bo, ampak bomo mi to sami naredili.
Hvala. K repliki sta se prijavila kolega Cvikl in kolega Gantar. Izvolite.
Gospod podpredsednik. Najprej zelo na kratko okoli avtocest in planiranja. Ko je bil prvi program izgradnje avtocest, cele vrste odsekov sploh ni bilo notri. V fizičnem obsegu je šele leta 1995 prišla notri severna avtocesta in ta program se je povečal najmanj za 40% v odnosu do prvega programa, zato je povsem nesmiselno govoriti, ker prvi program je povsem nekaj drugega, kot je program, ki je nastal pozneje in je vključeno še vrsto avtocest, hitrih cest in tako naprej. Tako da tu sploh nima smisla govoriti o tem. Kar pa zadeva davek od dobička, pa je dejansko, da niso znižali efektivne obremenitve, pač pa samo nominalno, kar smo vam večkrat pokazali. Res pa je, da bo lahko ta prihodek proračuna od davka na dobiček v naslednjem letu manjši, ne glede na to, da bo še staro načelo veljalo, če bodo dobički manjši in zato se ne hvaliti s temi stvarmi. Hvala lepa.
Hvala vam. In še replika kolega Cvikla. Izvolite.
Bistvena razlika med prejšnjo vlado in sedanjo vlado je, da obe vladi računata, da bo avtocestni program končan do leta 2013. Ta Vlada pa bo zaradi sprememb, ki jih je naredila, povzročila to, da bodo dolgovi vrnjeni šele leta 2070 in ne leta 2025, gospod Tanko. In drugo. Primerjati je potrebno jabolka in hruške. In primanjkljaj v letu 2006 v višini 1,7, potem ko imate za približno 1,2% točke več prihodkov iz davčne obdavčitve in ko imate dodatna sredstva iz Evropske unije, bi moral biti ničelni primanjkljaj, da bi primanjkljaj leta 2006 lahko primerjali s primanjkljajem prejšnjih let. To je vsebina, vendar dvomim, da je gospod kolega poslanec to sposoben spremljati. Če ne verjamete, gospod Tanko, poslancem opozicije, potem si preberite članek gospoda Boleta Fiskalna politika po vključitvi v evroobmočje. In v tem članku boste našli veliko napotil kaj bo potrebno delati 2007, 2008 in zakaj boste kot vodja poslanske skupine morali razlagati tukaj poslancem, zakaj je treba nekatere projekte črtati.
Hvala. Jaz vas bom pred prekinitvijo še enkrat prosil, če omogočite, da se seja vodi s tega mesta. Kolega Gantar, kolega Tanko, kolega Lahovnik, jaz bom drugače prisiljen sejo prekiniti in to bom tudi storil ob naslednjem opozorilu. Besedo ima državna sekretarka Marjeta Cotman.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Jaz bi samo odgovorila gospodu Slavincu, ki je omenil glede zaposlovanja oziroma naraščanja brezposelnosti. Po zadnjih podatkih, ki veljajo za oktober mesec 2006, je brezposelnih 81 tisoč 302 in brezposelnost upada. V prvih desetih mesecih letošnjega leta je bilo v povprečju na Zavodu za zaposlovanje prijavljenih 87 tisoč 287 kar je za 4,7% manj brezposelnih kot v enakem obdobju leta 2005. V obdobju od januarja do oktobra 2006 pa se je zaposlilo za 5,9% več brezposelnih kot v primerjalnem obdobju za leto 2005. Glede brezposelnosti Prekmurja oziroma regij, ki imajo večjo brezposelnost, bi pa omenila, da ravno sedaj pripravljamo na ministrstvu novi program aktivne politike zaposlovanja, ki predvideva cilje, da se v regijah, kjer je večja brezposelnost daje prednost pri programih aktivne politike zaposlovanja. Glede izbrisa študentov, rednih kot izrednih študentov, moram poudariti, da nikoli ni bila v zakonu dana možnost, da bi bili tako redni kot izredni študentje sploh vpisani v evidenco brezposelnih. Hvala.
Hvala vam za pojasnilo. Jaz bom odprl še eden krog morebitnih razpravljavcev. Prosim za prijave. Na seznamu imamo še dva prijavljena razpravljavca. Prvi ima besedo poslanec Rudolf Petan. Izvolite.
Hvala za besedo. Jaz mislim, da nekatere trditve še vedno ne držijo. Bilo je povedano, da naš avtocestni križ, s katerim je bil seveda križ v začetku, ni bil tako obširen in da je bilo potem, ne vem, kaj vse dodano. Jaz bi rekel, da že od vsega začetka je bil križ, ampak v tistem pravem pomenu, od severovzhoda do jugovzhoda in obratno, to se pravi iz prekmurske strani do Kopra in od Jesenic pa do Dobove, ker če to ne bi bilo, potem ne bi bil križ, ne bi bil avtocestni križ, ne bi govorili o avtocestnem križu, ampak o nekih odsekih. To se pravi, da to ne drži, drži pa nekaj drugega. Da število kilometrov do tega osnovnega dela avtocestnega programa je bilo enako, se je pa cena povečala trikrat. To pa drži in to pa zaradi tistih zaostankov, o katerih je govoril kolega Tanko, da smo v enem letu pridelali leto in pol zamud, in zato seveda avtocestni križ ni bil končan, tako kot je bilo predvideno, ker bi že zdavnaj moral biti, ampak je v končni fazi tudi prekmurski krak bil predviden do leta 2015. Z to Vlado se je seveda to spremenilo, se je skrajšalo za šest let. Res pa je, da bo cena bistveno višja ravno zaradi tega podaljšanja gradnje, za te prolongacije! in če ta Vlada ne bi sedaj to rekla - do leta 2008, 2009, potem bi verjetno se še cena kar naprej povečevala. Glede raznih teh podukov, čemu vse se bo potrebno odpovedati zaradi sprejema evra, bi pa rekel, da na avtocestnem programu ali pa sploh na programu cest, izgradnje cest se verjetno ničemur ne bomo mogli odpovedati, kvečjemu bomo morali še kaj zraven dodati, tretjo os pa tretjo A pa tretjo B os, ker brez dobrih cestnih povezav verjetno ne bo nič, pa bomo morali še pri marsikaterem proračunu še vedno kaj dodajati za cesto. Takšen je pač sedaj trend in ker želimo biti nekje v kontaktu, v koraku z razvitimi evropskimi državami, tega pa ne bomo mogli doseči, se pravi ne bomo mogli dohajati tega razvoja, če ne bomo zgradili cest. Vprašanje je samo, kako hitro bomo gradili. Če bomo gradili tako, kot smo v začetku tega izvajanja programa, potem bo verjetno nekaj narobe, tudi cena se bo bistveno povečevala. Že od vsega začetka je bil avtocestni križ in nismo zraven dodajali. To je prišlo kasneje za tiste vzporedne osi. Hvala lepa.
Hvala. In besedo ima poslanec Geza Džuban. Izvolite.
Hvala lepa. Kolega Petan, verjetno prej niste bil v dvorani, ko sem razpravljal, ampak sedaj bom rekel še enkrat, dobesedno to, kar ste sedaj rekli, ni pa prav nič res. Prva avtocesta je bila Koper-Šentilj z dvopasovnico preko Juršince na madžarsko mejo in noben križ ni bil. Ampak ker je takrat v tej dvorani bila še neka demokracija, ko so lahko poslanci koalicije usklajevali zadeve in skupaj z opozicijo, so razširili avtocestni program na križ. Ampak to je bilo mnogo pozneje, v letih, ne vem, kdaj, 1996, 1997 in se je ta program širil v vsakem mandatu na novo, širil se je po kilometrih in finančno. Res je, da tiste prve cene v letih, sploh 1992, 1993, 1994, so bile za lase privlečene, ker nihče ni imel pojma o gradnji avtocest; in to so bili v tisti garnituri vaši in naši ljudje in vse mogoče. Enega bivšega ministra imamo tukaj, ki je bil dosti realen nad tem programom in vam lahko morda marsikaj razloži. In avtocest za Slovenijo se ne da zgraditi hitro. Mi smo imeli programe, kolega Presečnik, tam, ne vem, že za 1997, da bi imeli avtocesto od Madžarske oziroma od Šentilja do Kopra itn. To so bile zadeve pretirane in smo vedeli, da to ne bo uspelo. In je treba priznati, da se je sedaj gradnja pospešila. Na kakšen način, nima smisla, da govorimo o kreditih, ker to ljudi ne zanima. Od kod bo denar, to ljudi ne zanima, važno je, da se gradi, in tako je morda celo v redu. Gospa Cotmanova je tudi šla. Kolega Slavinec je govoril o merilih za brezposelnega, ki so se spremenila, in da po sedanjih merilih postaneš mnogo prej brezposeln, kot si prej postal, oziroma zaposlen, kot si bil prej. Način evidentiranja je drug in s tem že lahko spremeniš število brezposelnih oziroma zaposlenih in o tem je kolega govoril. Hvala lepa.
Hvala vam. Jaz sem dolžan odpreti ponovni krog za morebitne razpravljavce. Izvolite, prosim. Imamo enega prijavljenega razpravljavca. Besedo ima poslanec Jakob Presečnik. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ker je bilo v zadnjih minutah ali pa uri, dveh predvsem razprave o avtocestnem programu, pa so bili nekateri podatki tudi vrženi, za katere sem trdno prepričan, da niso točni ali pa drugo, bom rekel, da podobno govori opozicija zdaj okoli zadolževanja in tako naprej, kot je govorila prejšnja opozicija v prejšnjem mandatu. Toda to so zelo podobne besede, ampak kar se drugega tiče, kar se tiče Prekmurja, bi jaz le rekel, da vsem tistim, ki govorite o letnicah dokončanja in tako naprej, tudi jaz sem vesel, da gre zdaj ta gradnja hitreje, čeprav je vprašanje, kakšna je za to cena. Ampak treba si je seveda prebrati tudi Nacionalni program, ker je bilo točno napisano, do kdaj bodo dokončani posamezni odseki. V tem Nacionalnem programu, ki še vedno velja in ki ga nihče še ni popravil, je dokončanje prve faze resda en del v fazni izgradnji oziroma prevoznost avtoceste do Pinc, do madžarske meje v letu 2010, da pa dokončanje v drugi fazi do 2013. To govorim zaradi tega, ker se večkrat pojavljajo neke letnice 2015, tako da vsem tistim predlagam, da še obstoječi Nacionalni program, ki je, še preberejo. Seveda je pa ta odločitev, ki je bila že pred leti, da se pospeši zaradi izredno povečanega prometa, predvsem v tem delu na petem koridorju, da pa se tudi zaradi tega, predvsem tovornega prometa, pride do hitrejše gradnje. Je pa seveda ta odločitev bila dobro sprejeta, še enkrat pa pravim, da po moji čisto osebni oceni brez izračunov pa vprašanje za kakšno ceno, to je pa lahko tudi določeno vprašanje. Če damo na "vago", to je treba seveda izračunati, kaj pomeni za razvoj, za gospodarski razvoj ali pa na drugi strani tudi za ogroženost prebivalstva ob trasi in tako dalje, da potem je pa seveda računica tudi lahko drugačna. V redu, hvala lepa.
Hvala vam. Je še kakšna želja po razpravi v okviru splošnega dela predloga proračuna? [[Ne.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo o splošnem delu predloga sprememb proračuna. O splošnem delu predloga sprememb proračuna bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni tej točki dnevnega reda. Prehajamo na obravnavo posebnega dela predloga sprememb proračuna v celoti. Odpiram razpravo. Imamo enega prijavljenega razpravljavca. Kolega Milan Cvikl, izvolite.
Moram povedati, da sem se prijavil samo zato, da ne bi zaprli razprave. Bila je uporabljena zelo lepa "finta" - če se boste prijavili, potem boste lahko razpravljali o amandmajih, če ne, ne bo razprave o amandmajih. Sam v posebnem delu proračuna podpiram vse vložene amandmaje, ki želijo izboljšati notranjo strukturo proračuna. Bom pa pri samem glasovanju o amandmajih podrobneje pojasnjeval in obrazlagal, zakaj je treba podpreti amandmaje, kot so: dati več denarja Varuhu človekovih pravic, dati več denarja gospodarstvu, tehnološkemu razvoju in ne nazadnje povečati sredstva, da bomo imeli zdravnike pripravnike. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Ker nihče več ne želi razpravljati o posebnem delu, bomo zdaj prešli na razpravo o 98 amandmajih k posebnemu delu predloga sprememb proračuna. Vsi poslanke in poslanci ste na klopi dobili pregled amandmajev k Predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007, datiran 16.11.2006, v katerem je, kot rečeno, 98 amandmajev. Razpravo o amandmajih bom vodil po posameznih proračunskih uporabnikih, h katerim so vloženi amandmaji. V razpravo dajem amandma k proračunskemu uporabniku 1214 - Varuh človekovih pravic, predlagateljice Barbare Žgajner Tavš. Odpiram prijave za razpravo. Izvolite. Zaenkrat imamo eno samo razpravljavko. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo. Dovolite, da najprej rečem, da v tem trenutku računam na vašo podporo, spoštovane kolegice in kolegi. Gre za po moji oceni zelo pomemben amandma. S tem amandmajem nenazadnje tudi sama kot opozicijska poslanka delam tisto, kar Vlada Republike Slovenije ni naredila kljub temu, da se je jasno in glasno zavezala v koalicijski pogodbi. V koalicijski pogodbi na strani 22 piše med nalogami Vlade v okviru resornega ministrstva, vzpostavitve urada zagovornikov otrok kot samostojne enote. Opozarjam, le še dve leti ima ta Vlada čas, da uresniči tisto, kar je zapisano v tej koalicijski pogodbi. In glede na to, da danes govorimo o rebalansu proračuna za leto 2007, kjer ta urad ni predviden, in glede na to, da bomo jutri govorili o proračunu za leto 2008, kjer prav tako urad oziroma sredstva za delovanje takšnega urada niso predvidena, vas vnovič pozivam, nenazadnje tudi ministra, ki ga žal v tem trenutku ni z nami, pa upam, da se bo tekom razprave okrog tega amandmaja udeležil seje in da bo dal tudi dodatna pojasnila, zakaj Vlada ne podpira amandmaja. Pa bom še enkrat povedala oziroma poskusila obrazložiti amandma. Gre za ustanovitev Urada zagovornika otrok v okviru Varuha človekovih pravic v okviru rebalansa proračuna za leto 2007. Mimogrede, naj vas spomnim, da je v okviru iste postavke, se pravi v okviru Urada varuha človekovih pravic Vlada v rebalansu proračuna za leto 2007 odprla novo postavko "izvajanje opijskega protokola". In za to postavko, ki je prav tako navodilo neke deklaracije oziroma ratifikacija določenega protokola, je Vlada zagotovila dodatna sredstva. In še enkrat poudarjam, za izvajanje opcijskega protokola, kjer se je Vlada zavezala, da bo storila vse oziroma vzpostavila neodvisni državni preventivni mehanizem proti mučenju, proti mučenju, to pa pomeni, da bo skrbela za pravice, varnost itn. tistih, ki so v zaporu, se pravi zapornikov. Če je vlada naredila tak korak v okviru rebalansa proračuna, je izredno žalostno, da vlada ne stori nečesa, kar se je nenazadnje zavezala tudi v koalicijski pogodbi, nečesa, kar nedvomno pripomore k večji varnosti, če hočete, naših otrok. In velikokrat slišimo, na otrocih svet stoji. Pa dajmo nekaj storiti za to, da bodo otroci varnejši, da bodo imeli večjo zaščito v okviru pravnega sistema naše države. Predlagala sem amandma, ki, kot že rečeno, glede na to, da ni mogoče v okviru rebalansa proračuna odpirati novega programa oziroma podprograma, naj bi sodil, vsaj v letu 2007, v okviru Varuha človekovih pravic. Še enkrat pa poudarjam - in to je zapisano tudi v obrazložitvi k amandmaju -, da gre za samostojni neodvisni urad, Urad zagovornikov otrok. Ne nazadnje dovolite. Republika Slovenija se je zavezala s tem, ko je ratificirala oziroma podpisala konvencijo Združenih narodov o zaščiti otrok. Veste, žalostno je, ko v okviru Sveta Evrope poslušamo, da je praktično Slovenija ena izmed najbolj nazadnjaških držav članic Sveta Evrope, ki pravzaprav nima posebne politike za zaščito otrok, ki ne nazadnje še nima zakonodaje, ki bi prepovedala telesno kaznovanje otrok. Jaz vas prosim in še enkrat pozivam predstavnike Vlade oziroma ministrstva, da dobim odgovor: "Kakšno je stališče Vlade Republike Slovenije oziroma ministrstva konkretno do tega amandmaja?"
Hvala. Odpirali bomo še eden krog za prijave. Predstavnike Vlade ponovno opozarjam, da je k razpravi se možno vključiti z dvigom rok. Izvolite, prosim, nov postopek. Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani prisotni! Moram povedati, da z zanimanjem oziroma kot zanimivost ugotavljam, da se pač predstavnik Vlade ni želel opredeliti, vsaj do sedaj ne, in nisem opazil, da bi se prijavil in pokazal interes po tem, da se zaščitijo otroci v tej državi. Moram tudi povedati, da je zelo zanimivo oziroma presenetljivo, ko vladni poslanci ugotavljajo po treh in pol urah razprave, da je pred nami proračun za leto 2007, zato verjamem, da ste rabili kar tri ure in pol in da Vlada namenja denar tam, kamor je najbolj potreben. Zato sprašujem, ali je res potreben za Nato ali pa je bolj potreben za socialo, za zaščito otrok in tam, kjer se denar dobesedno jemlje, zato je zelo zanimivo, kakšne ugotovitve smo danes tukaj poslušali. Veste, za vas, ki se smejite in komentirate, moram povedati, da je Slovenija, pa verjetno ne veste, ker takrat ste imeli doma radio, leta 1989 je bila sprejeta konvencija o otrokovih pravicah. Gospod Jazbec, ste vedeli? Niste in Slovenija je podprla, tudi tega niste vedeli. 12 let nismo uresničevali in nismo dobili varuha otrokovih pravic, čeprav to narekuje ta konvencija, ki smo jo podprli, 2 leti pa ste že vi na Vladi, pa ga še tudi nimamo, čeprav konvencija to nalaga. Pa verjamem, da tudi tega niste vedeli, pa vam zato sedaj povemo, zato bodite pozorni, ko bomo glasovali, in uresničimo to, kar nam nalaga konvencija, zaščitimo otroke, oni so pa medna ja pomembni, sploh če jih imaš več. Hvala.
Hvala. K besedi vabim državno sekretarko Alenko Bratušek.
Vlada je seznanjena, da bo varuh človekovih pravic izvajal pilotski projekt v zvezi z oblikovanjem sistema zagovorništva otrok, ki se bo izvajal dve leti; in za izvedbo navedenega pilotskega projekta so sredstva zagotovljena v okviru rednih sredstev varuha človekovih pravic.
Odpiram nov krog za prijave. Izvolite. Besedo ima poslanka Barbara Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana predstavnica ministrstva, slabo ste seznanjeni z ukrepom, predvsem v tistem delu, ki govori o finančnih sredstvih za delovanje pilotnega projekta. Varuh človekovih pravic tega projekta ne bo izvajal. Varuh človekovih pravic nima finančnih sredstev, da bi izvajal ta pilotni projekt. In dovolite, v prihodnjem letu bodo res začeli z izvajanjem tega pilotnega projekta zagovornikov otrok, ampak tu zraven so morale, ker država ni storila ničesar, pristopiti nevladne organizacije. In nevladne organizacije so tiste, ki so se šle široko kampanjo, nenazadnje izdajale zloženke, da bo lahko ta projekt zaživel. Izvajale so izobraževanje na tem področju. In veste, da bo ta projekt lahko zaživel v letu 2007, kar pa ne pomeni, glede na to, da finančnih sredstev s strani države ni, varuh, še enkrat poudarjam, teh finančnih sredstev nima. Če bi sprejeli ta amandma, bi v okviru Varuha človekovih pravic dobili sredstva za izvajanje tistega programa, za katerega se je zavezala tudi Vlada oziroma koalicijske stranke v koalicijski pogodbi. Da bo lahko ta projekt v osnovi, ampak zgolj testno zaživel, je morala določena predstavnica, ki je vključena v ta projekt, donirati svoja finančna sredstva. Ne vem, ali imate slabe podatke ali Vlada dobesedno laže, ko vam daje takšne podatke. Zato vas vnovič prosim, pridobite si točne podatke, in prosim vas za podporo, kajti če bomo zagotovili sredstva, bomo storili korak naprej. In žalostno je in tudi sramotno za vse koalicijske poslance, če tega amandmaja ne boste podprli. K temu se je zavezala Vlada oziroma ste se zavezali vsi vi, ki ste podpisniki koalicijske pogodbe. Pa dovolite, da vam še enkrat preberem vaš dokument, kjer na 22. strani jasno piše "vzpostavitev Urada zagovornikov otrok kot samostojne enote". V oklepaju ste celo zapisali, da je to priporočilo Odbora Združenih narodov za otrokove pravice z dne 30.1.2004. Koalicijska pogodba je napisana za čas vašega vladanja oziroma je vezana na en mandat. Mandat se vam izteče čez dve leti! Danes govorimo o proračunu, rebalansu proračuna za prihodnje leto, jutri bomo govorili o proračunu za leto 2008. Sredstev ni, programa ne bo! Se pravi, je vaša koalicijska pogodba padla na zelo pomembni točki. In potem vaši predstavniki govorijo o tem, kako dober je proračun, kako dober je rebalans, kako veliko so dobili tožilci, kako veliko je dobilo sodstvo, koliko novih zaposlitev bo v okviru sodne veje oblasti. Pravite, da je Vlada v okviru rebalansa proračuna dala denar na tista področja, kjer je najbolj potrebno. Pa ne se hecati, spoštovane kolegice in kolegi, otroci so tisti, ki v prvi vrsti potrebujejo našo zaščito. Otrokove pravice so žal pogostokrat pod pravicami vseh nas odraslih. Mi imamo neko pravno zaščito, pa čeprav je ta zelo, zelo uboga, posameznik je zelo majhen v primerjavi, ali pa določene inštitucije, otroci pa so toliko bolj manjši in toliko bolj potrebni naše pomoči. Jaz bom rekla, politika je v prvi vrsti tista, ki je odgovorna in ki ima moč, da naredi nekaj. Zato prosim vas, razmislite, in upam, da bo med razpravo, kar nekaj časa je še predvidenega za to razpravo, tudi minister Bajuk opravil posvet, ne nazadnje z vami ali pa tudi s predsednikom Vlade in bo našel toliko dobre volje in modrosti in prisluhnil ter podprl ta amandma.
Hvala. Preden dam besedo poslancu Srečku Prijatelju, dovolite, da pozdravim udeležence 25. mednarodnega slovenističnega simpozija Obdobja. Poslance in poslanke seznanjam, da ima letošnji simpozij naslov Književnost v izobraževanju, cilji, vsebine, metode. Vam, udeleženci, pa želim čim lepši obisk v Državnem zboru. Mi pa nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanec Srečko Prijatelj. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Moji kolegici bi povedal, da koalicijska pogodba izgleda, da je bila pomembna samo, ko se je Vlada sestavljala, in ni samo ta prazna obljuba, zapisana na tem papirju, še marsikatera druga. In čas je že, spoštovane kolegice, da se sprenevedanje neha. Sprejemamo, kot veste, zakone, ki niso v skladu z Ustavo, pozabljamo na konvencije, po drugi strani pa ne pozabimo na direktive Evropske skupnosti, ki so nepomembne, tiste pa hitro znamo prevesti, na tone dokumentov smo že prevedli in jih vnesli v našo zakonodajo, pa s tem nič ne kasnimo. Na najbolj nezaščiteni del, to so otroci, in na največkrat zlorabljen del, to so zoper otroci, pa pozabljamo. Zakaj? Meni je to nerazumljivo. In poglejte, ta amandma, ki je pred vami, lahko to krivico popravi. Vi ste zagovorniki nekaterih velikih družin, mogoče se bojite ravno tega, da otroci povedo tisto, kar se jim danes dogaja v teh družinah pa tudi v cerkvenih krogih, ko prihaja do takšnih in drugačnih zlorab. Mogoče se tega bojite, spoštovane kolegice in kolegi. Ali se bojite, da bi otroci povedali resnico, kako so dostikrat v bistvu zapostavljeni, izigrani, maltretirani; in tudi ko pridemo na sodišča, ne znamo s prstom pokazati na krivca in ga obsoditi? Koliko obsodb pa je bilo pravnomočnih in efektivnih? Jaz ne poznam niti ene.
Hvala. Odprl bom ponovni postopek za prijavo k razpravi. Izvolite. Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac. Izvolite. Se odpovedujte. Besedo ima poslanec Milenko Ziherl. Izvolite.
Hvala za besedo. Mene samo zanima, kako bo nek birokrat, ki bo potrošil 75 tisoč evrov, lahko zaščitil otroke. Vem, da je ta problematika odprta, vendar preseneča me, da stranka, ki je skoraj v sodnem sporu z Uradom Varuha človekovih pravic, naenkrat daje potuho prav temu Varuhu. Predvsem me pa preseneča, da vzema sredstva iz Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, in sicer postavke, ki že leta in leta teče in je za razvoj kmetijstva zelo potrebna. Hvala.
Hvala vam za zanimivo razpravo. Besedo ima poslanka Barbara Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa. Zdaj pa ste šli malce predaleč, spoštovani kolega Ziherl. Sram vas bodi za takšno razpravo. Preberite si, jemljemo Cerkvi, Cerkev je lastnik večine zasebnih gozdov. Cerkev je tista. Dajemo pa otrokom, dajemo za to, da bodo imeli otroci nekaj, kar imajo otroci, bom rekla, po vsej Evropi, kar ste se zavezali, spoštovani kolega Ziherl, tudi vi v okviru koalicijske pogodbe; in sram vas bodi, če tega ne veste ali pa če zdaj pljuvate po vašem dokumentu. Jaz vas vnovič prosim, ta sredstva so zagotovljena za delovanje neodvisnega urada zagovornikov otrok, preberite si amandma, vsaj toliko bodite, da si preberete amandma, preden govorite o njem. Ja, zato, ker ni bilo mogoče po Poslovniku odpirati novega podprograma. Smo dali sredstva v okviru Varuha človekovih pravic, v obrazložitvi pa je jasno napisano, za kakšen namen. In ta namen sem vam jasno in glasno povedala in vas tudi prosim za podporo za ta amandma. Gre za zaščito otrok.
Hvala. Jaz verjamem, da je bila zelo nazorno prikazana vsebina za vse tiste, ki seveda niste prebrali. Vidim, da so želje po razpravi, zato bom še enkrat odprl postopek prijave. Izvolite, prosim. Imamo dva prijavljena. Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac, izvolite.
Hvala za besedo. Moram reči, da se strinjam s kolegico Žgajnerjevo. Gospod Ziherl, tokrat ste naredili tri korake predaleč. Pljuvate po lastni koalicijski pogodbi in omenjate enega birokrata, ki ga plačujemo v Republiki Sloveniji že toliko in toliko let, da ščiti človekove pravice. Pa menda mi ne boste rekli, da otroci niso ljudje. Za otroke bo treba angažirati še pet birokratov, če bo treba, za njih nam ne sme biti škoda. Če dajete Cerkvi, dajte še otrokom, lepo vas prosim.
Hvala. In besedo ima poslanka Mojca Kucler Dolinar. Izvolite.
Hvala lepa. Nazorno je bilo prikazano, vendar v napačni smeri in popolnoma napačno interpretirano. Verjetno tudi poslanci iz poslanske skupine SNS veste in berete Ustavo, da je država strogo ločena od verskih skupnosti, torej mi prosim povejte, katera postavka je namenjena tem drugim.
Prosim, prosim za mir v dvorani. Nadaljujemo v okviru naših pravil iger, jaz bom še enkrat odprl postopek za prijavo k razpravi. Izvolite. Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani prisotni! Moram reči, odkar je ta Vlada na oblasti, so tudi ustavne določbe vprašljive. Veste, vedno manj je Cerkev ločena od države, odkar ste vi na oblasti, in to je žalostno. In kdo je večinski lastnik gozdov v Republiki Sloveniji. Pa ne si zatiskati oči, "fari".
Hvala. Besedo ima poslanka Barbara Žgajner Tavš.
Samo en stavek bom še dodala k tem, pa verjamem, da bom povedala vse. Minister Drobnič vlaga resolucijo za dvig rodnosti v naši državi. Sramotna je ta resolucija, kajti ta resolucija ne govori niti v enem stavku o kvaliteti otrokovega življenja. Vas še enkrat prosim, spoštovane kolegice in kolegi in tudi ministra, podprite ta amandma.
Hvala. Ker ni več razpravljavcev, zaključujem razpravo v povezavi z uporabnikom 1214 - Varuhom človekovih pravic. Mi pa prehajamo na razpravo k uporabniku 1536 - Služba Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko, in sicer podprogram Posebni ukrepi regionalne politike, predlagatelj amandmaja poslanska skupina Socialnih demokratov. Odpiram postopek za prijavo, izvolite. Besedo ima poslanec Martin Mikolič. [[Se odpoveduje.]] Zaključujem razpravo v povezavi z uporabnikom Služba Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko. V okviru uporabnika 1611 - Ministrstvo za finance imamo dva podprograma. Odpiram razpravo k prvemu podprogramu Dopolnilna sredstva občanov, amandma predlagan s strani poslanca Milana M. Cvikla. Odpiram postopek za prijavo. Besedo ima poslanec Ciril Testen.
Če dovolite, bi jaz kar o obeh amandmajih, Dopolnilna sredstva občinam in drugi amandma je Obveznosti države do ZPIZ-a, ker sta podobne vsebine. V naši poslanski skupini menimo, v kolikor bo sprejet nov Zakon o financiranju občin, bodo občine imele zadostna sredstva, da ni potrebno, da jim namenjamo dodatna sredstva. Kar se tiče pa ZPIZ-a, mislim, da pravice za pokojnine opredeljuje pokojninski zakon, zato ni treba, da imamo še dodatnega skrbnika, ki bo namenjal dodatna sredstva v ta namen. To pa še posebej, ker glavni del sredstev jemlje iz naslova državnih cest. To je približno 30 milijonov evrov ali več kot 7 milijard tolarjev, tudi zaradi tega se mi ne strinjamo s takimi amandmaji.
Hvala. Ker ne vidim več želje po razpravi v okviru tega podprograma, odpiram postopek za razpravo v okviru podprograma Obveznosti države do ZPIZ-a, in sicer istega predlagatelja, Milana M. Cvikla. Besedo ima poslanec Anton Kokalj. Izvolite.
Hvala lepa. Ne glede na dober namen skoraj vseh amandmajev, ki bi dali, je pa težko spregledati zelo slabo matematiko gospoda Cvikla tam, kjer bi vzeli. Namreč, če pogledamo vse amandmaje, če gremo skozi amandmaje LDS-a, bi vzeli na postavki 5885, ki ima vsoto 3 milijone 620 tisoč evrov, bi z vsemi amandmaji Cvikl vzel kar 4 milijone. Neverjetno, mag. ekonomije ni znal izračunati, se pravi ti amandmaji so pravzaprav norčevanje iz proračuna. To je prvo. Drugo. Sprašujem Liberalno demokracijo, ali ni bila za vstop v Nato, in če bi vsi ti amandmaji bili sprejeti, ali še izpolnjujemo pogoje, ki smo jih sprejeli tudi na finančni ravni. Mislim, da 2% BDP proračuna je treba nameniti za te zadeve, če želimo biti članica Nato. Mislim, da je pravzaprav razprava o nadaljnjih amandmajih brezpredmetna, čeprav na tisti strani, ki naj bi dali, so same koristne zadeve; in jaz bi jih z veseljem podprl, če bi bilo resnično možno to vzeti. Pa še enkrat pravim gospodu Cviklu, zelo slabo "štima" računica.
Hvala. S tem zaključujem razpravo k amandmaju predlagatelja Milana M. Cvikla. Poslanke in poslance sprašujem, v kolikor podpirajo predlog, da bi nadaljnjo razpravo o predlogih amandmajev vodil po programih, ne po podprogramih. Se strinjate? Nasprotuje kdo izmed prisotnih poslancev? [[Ne.]] Potem prehajamo na uporabnika Ministrstvo za zunanje zadeve. V okviru tega uporabnika imamo vloženih k okviru podprograma dva amandmaja, prvič - kolega Sama Bevka in Aurelia Jurija, nadalje amandma poslanske skupine Socialnih demokratov. In odpiram razpravo o obeh. Izvolite, prosim. Izvolite, kolega Bevk.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor. Mi s tem amandmajem oblikujemo poseben sklad za pomoč našim državljanom v tujini, ki se znajdejo v težavah, predvsem ne po lastni krivdi. Namreč letošnji primer reševanja odposlanca predsednika države Republike Slovenije Toma Križnarja iz sudanskih zaporov nas napotuje na to, da obudimo idejo o ustanovitvi posebnega sklada za pomoč našim državljanom v tujini. Takšno idejo je že pred nekaj leti napovedal sam zunanji minister dr. Dimitrij Rupel, ki ga nocoj pogrešam v tej dvorani, pa mislim, da tudi nobenega predstavnika zunanjega ministrstva ni, da bi povedal argumente za ali proti temu amandmaju. Kot rečeno, dr. Dimitrij Rupel je sam predlagal sprejem takega posebnega sklada za reševanje oziroma za pomoč takrat Jošku Jorasu, ki so ga prijeli hrvaški policisti pred nekaj leti. Ko sem o tem razpravljal tudi na Odboru za zunanjo politiko prejšnji mesec, je zunanji minister podprl oblikovanje takega posebnega sklada. Zato smo se v poslanski skupini Socialnih demokratov odločili tudi zaradi tega, ker se je minister strinjal, da vložimo ta amandma na Predlog sprememb proračuna za leto 2007 in tudi za prihodnje leto, za naslednji proračunski dokument, za obdobje 2008, vendar bomo o tem govorili jutri. Predlagam, da ta amandma za oblikovanje posebnega sklada za pomoč našim državljanom, ki se znajdejo v težavah v tujini, podprete. Hvala lepa.
Hvala. Ker nihče več ne želi razpravljati v okviru uporabnika Ministrstva za zunanje zadeve, zaključujem razpravo. Prehajamo na uporabnika 2111, Ministrstvo za gospodarstvo. V okviru tega imamo pet podprogramov in osem amandmajev. Odpiram razpravo o vseh osmih amandmajih hkrati. Prosim za prijave. Na seznamu imamo dva prijavljena poslanca. Besedo ima poslanec Anton Kokalj. Izvolite.
Če pogledamo samo prvi amandma, je zelo zanimiv in bi ga z veseljem podprl. Toda če pogledamo, od kje ta amandma jemlje, in če seštejem vse amandmaje, ki jih je poslanska skupina Socialnih demokratov iz te postavke predlagala, pa pridemo še do večje razlike. Iz postavke 5885, to je mednarodno sodelovanje Ministrstva za obrambo, kjer je 3 milijone 620 tisoč evrov, bi oni z vsemi amandmaji pobrali kar 4 milijone 650 tisoč evrov, se pravi milijon več, kot je sploh na postavki. Mislim, da je škoda razpravljati.
Hvala. Besedo ima poslanec Samo Bevk. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Ta amandma ne jemlje na tej postavki, pač pa na neki drugi, o katerim bom sam sedaj spregovoril, nanaša se pa na rudarsko škodo. Namreč Zakon o rudarstvu določa, da je rudarska organizacija dolžna poravnati škodo, ki je nastala na objektih zaradi rudarjenja. Zakonska obveza za sanacijo posledic rudarjenja na površini je določena tudi v posebnem zakonu, preprečevanju posledic rudarjenja v rudniku živega srebra Idrija. Ta obseg rudarske škode je določen tudi v posebnem elaboratu, ki je bil narejen leta 1992 in je sestavni del dopolnitve dolgoročnega programa preprečevanja posledic rudarjenja v rudniku živega srebra Idrija za obdobje 1996-2006. Glede na ugotovitve in spremljanje posledic rudarjenja v teh desetih letih pa bo potrebno ta elaborat novelirati. Sanacija posledic rudarjenja na površini poteka sicer po planu in v okviru sredstev, ki so v ta namen odobrena z letnimi operativnimi programi, ki jih pripravi rudnik in jih potem sprejme Vlada. Vendar je glede na dolgoročni program preprečevanja posledic rudarjenja neporabljenih še okrog 3 milijone 350 milijonov evrov, seveda po cenah iz leta 1995 in bo treba to še revalorizirati. Glede na odobrena sredstva v zadnjih letih pa bo potrebno ta program sanacije na površini podaljšati vsaj še do leta 2011 ali celo več. S tem amandmajem povišujemo sredstva za rudarsko škodo za leto 2007, kajti s 70 milijoni, kot je sedaj ta postavka v proračunu za prihodnje leto, ne moremo začeti posega sanacije opornih zidov, ki prepričujejo, da bi se del mesta Idrije posedel. Namreč, predračunske vrednosti sanacije teh zidov znašajo kar nekaj več kot 400 milijonov in ne more se začeti neka tako zahtevna geološko-gradbena sanacija, če imaš na razpolago samo 70 milijonov, ne moreš odpreti neke luknje in potem čakati na naslednje leto, kajti zaradi vremenskih razmer, dežja, nalivov, plazovitega terena bi lahko prišlo še do večjih posedanj kot sicer. Zato predlagam, da se s tem amandmajem povišajo sredstva za rudarsko škodo v letu 2007. Hvala lepa.
Hvala. Odpiram nov krog prijav. Kolega Anton Kokalj, jaz nimam take navade kot podpredsednik Pavliha. Repliko bom dal, če bo kdo omenjen. Dam pa vam možnost, da se prijavite k razpravi. Se odpovedujete? Dobro. Ker ni več želje po razpravi, prehajamo na razpravo k uporabniku Ministrstvo za promet, kjer imamo en program in en podprogram in en amandma. Predlagatelj - poslanski klub Liberalne demokracije. Odpiram postopek prijave. Imamo dva prijavljena. Besedo ima poslanec Milan M. Cvikl.
Podprite amandma, da bo Slovenija ostala križišče petega in desetega koridorja in da nam ne bo potrebno delati rebalansa za leto 2007. Amandma želi zagotoviti realne vire Agenciji za železniški promet, ne pa zgolj financiranje železniškega prometa iz velikega zadolževanja, kar ni realni vir. Zato predlagam, da amandma podprete. Hvala.
Besedo ima poslanec Anton Kokalj. Izvolite.
Gospod podpredsednik, moja razprava bo proceduralne narave. Namreč, po Poslovniku nikjer ne piše, da mora biti poslanec omenjen, če želi repliko, ampak ima pravico pojasniti stališče, če je bil napačno razumljen, in zato sem se javil. In lepo prosim, da ne hitite tako, čeprav je res veliko amandmajev. Mogoče se vam res kam mudi, ampak vzemimo si čas, proračun je pomembna zadeva. Hvala.
Kolega Anton Kokalj, če berete Poslovnik, preberite ga do konca. Nadaljujemo z razpravo, in sicer prehajamo na uporabnika 2415 - Direkcija Republike Slovenije. Pod tem uporabnikom imamo en program in 44 amandmajev, zato morebitne razpravljavce prosim, da na začetku svoje razprave povedo predlagatelja in na kateri amandma se nahaja njihova razprava. Kot rečeno, odpiram razpravo k 44 amandmajem. Izvolite, prosim. Besedo ima poslanca Mojca Kucler Dolinar. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi rada samo izrazila zadovoljstvo, da so me kolegi iz koalicije podprli v predlogu, ki sem ga posredovala. Predvsem gre to za projekte na danes že omenjeni cesti, ki sem jo danes že omenjala, na makadamskem odseku, in tudi za nekatere druge objekte na tej relaciji Ljubljana-Polhov Gradec oziroma Briše-Ljubljanica. Jaz se veselim skupaj z vsemi tamkajšnjimi prebivalci, da bodo končno zaživeli normalno, brez prahu, predvsem pa na Bar se bodo lahko vozili po normalni in varni cesti. In vsi skupaj pričakujemo tudi čim prejšnjo izvedbo. Hvala.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Miro Petek. Izvolite prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Moja razprava se nanaša na amandma, obnovo ceste Šoštanj-Zavodnje. Ta amandma, ki ga je predlagala koalicija, podpiram. Pred kakšnim mesecem, mesecem pa pol smo na tem odseku ceste končali asfaltiranje, to je na potezi od Črne do Slemena. To cesto je država asfaltirala kakšnih 25 do 30 let, nekaj podobnega. V tem času je razpadla cesta od Slemena proti Šoštanju in je nujno, da prihaja sedaj do odločitve in do obnove tudi te ceste. Sicer v letu 2007 je predvideno nekaj malega denarja, nekaj drobiža, to je dobrih 83 tisoč evrov, pa vendar boljše toliko, kot pa nič. In tudi zaradi takšnih potez podpiram proračunsko usmeritev za leto 2007, ko prometno ministrstvo dobiva skorajda 30 milijonov dodatnih evrov oziroma 8 milijard tolarjev. Mi, ki prihajamo iz obrobja Slovenije, pozdravljamo takšno sestavo proračuna prometnega ministrstva, ki prenaša večino financiranja avtocest na posojila Darsa, in zaradi tega ostaja za ostale projekte v proračunu nekoliko več denarja. Žal je pač tako, da na obrobju merimo razvoj kraja z metri in kilometri asfalta, ne toliko s kulturo, s filharmonijo ali opero, in se v teh krajih večinoma pogovarjamo o problematiki cest. In ti kraji glede prometne infrastrukture zaostajajo in, hvala bogu, prišlo je do sprememb v zadnjih letih, da tudi Korošci lahko računamo na lepše čase. Hvala.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Bojan Kontič, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Tudi sam se pridružujem kolegu Miru Petku, tudi sam podpiram amandma na relaciji Šoštanj-Zavodnje in proti Koroški. Vsekakor je to cestišče potrebno dokončati, še en amandma je, ki govori tudi o rekonstrukciji ceste skozi Šoštanj, verjetno je to amandma gospoda Korena, ki je sedaj koalicijski amandma, in tudi ta amandma seveda podpiram. Bom pa spregovoril tudi o svojih treh amandmajih.
Kolega Kontič, jaz vas bom samo zaprosil, če pred vsakim poveste zaporedno številko, da ga bomo lažje našli. Izvolite.
Najprej o amandmaju, ki ga je vložil dr. Matej Lahovnik, pod zaporedno številko ena, če grem po vrsti. Jaz mislim, da so sredstva, ki jih je kolega Lahovnik predvidel, sicer nizka sredstva, pa vsekakor morda zadoščajo za namene, katere je navedel v obrazložitvi, gre za odsek ceste Velenje-Arja vas ali Arja vas-Velenje, za povečanje prometne varnosti in za rekonstrukcijo križišča ali bolje rečeno - križišč na tej cesti. Ta amandma je vsekakor vredno podpreti. Naslednji amandma je amandma, ki sem ga vložil, žal na matičnem delovnem telesu ni dobil potrebne podpore, čeprav sem prepričan, da tisti, tako poslanke in poslanci kot vsi ostali, ki uporabljamo, torej uporabniki ceste Arja vas-Velenje, vemo, da je ta cesta potrebna rekonstrukcije kljub temu, da se napoveduje tako imenovana tretja razvojna os, katere hrbtenica bo hitra cesta, ki bo povezala avtocesto s Koroško. Ampak glede na izkušnje, ki jih imamo v Sloveniji z gradnjo hitrih cest in avtocest, predvsem njihovo umestitvijo v prostor, bi bilo smiselno v tem času postoriti tudi kaj na cesti Velenje-Arja vas in seveda potem tudi Velenje-Slovenj Gradec, nič boljše ni na tej relaciji. Torej, ne da bi bilo smiselno, nujni so ti posegi; in sredstva, ki so namenjena, seveda ne zadoščajo, zato predlagam dodatna sredstva. Zavedam se tudi težave, ki lahko pri tem nastane in je nastala v tekočem letu, da določeni projekti niso pripravljeni, ker pač direkcija za ceste ni načrtovala tako obsežnih posegov oziroma posegov, ki so bili možni glede na sredstva, ki so bila za to cesto namenjena. Ampak jaz mislim, da je leto dolgo in da je moč v tem letu postoriti mnogo kaj in ta sredstva koristno nameniti za rekonstrukcijo. Nas opozarjajo gospodarstveniki, nas opozarjajo tudi vsi ostali z našega območja, torej Šaleške doline, pa se lahko Šaleški dolini priključi tudi koroška pokrajina, celotna, ki koristi to cestišče, da postaja ali pa je postalo v preteklosti ozko grlo, ki ovira nadaljnji razvoj gospodarstva. Če omenim samo Gorenje, kjer vsakih nekaj minut, v bodoče pa vsako minuto zapusti dvorišče tega slovenskega giganta eno tovorno vozilo, naj bo to "šleper", prikoličar ali vlačilec. To pomeni, da je promet na tej cesti zelo gost in da je promet tudi iz varnostnega vidika zelo vprašljiv, kajti na tej cesti je morda vsega skupaj nekaj kilometrov, pa verjetno ni moč govoriti v množini, ki jih lahko vozniki izkoristijo za to, da tudi prehitijo tovorno vozilo, vse ostalo pa pomeni vožnjo v koloni, ki pri posameznikih povzroča tudi nervozo in prehitevanje tam, kjer ni dovoljeno, in potem tudi prometne nesreče. Torej poseg na tem delu cestišča je vsekakor nujen in ta amandma, ki je vložen za rekonstrukcije te ceste, je priporočljivo sprejeti. Naslednji amandma je pod zaporedno številko 4, kjer poskušamo oziroma poskušam, sedaj pa poskuša poslanska skupina, ker Poslovnik tako zahteva, nameniti dodatna sredstva za cesto, državno cesto na relaciji Velenje-Polzela. Kdorkoli potuje po tej cesti, lahko opazi, da ta cesta ni več cestišče, da postaja navadna makadamska cesta, ampak da ta cesta pomeni tudi zelo nevaren odsek, torej potrebno jo bo sanirati. Jaz vem, da Vlada načrtuje sanacijo tega cestišča v naslednjih letih, ampak glede na to, da v preteklem letu tega nismo storili in tudi ni bil sprejet amandma, da pa morda v tem letu, torej za leto 2007 pri rebalansu proračuna to upoštevamo in tem krajanom, ki živijo ob tej cesti, nekako zadostimo potrebni po normalni prometni infrastrukturi, tudi na nevarnosti opozarjajo, tudi poslanska vprašanja sem namenjal iz tega naslova oziroma na naslov ministrstva. In vedno je bil odgovor, da niso predvidena sredstva, seveda je pa mogoče, da jih v proračunu za to namenimo in omogočimo ministrstvu oziroma direkciji za ceste, da končno opravi poseg tudi na tem delu cestišča. Tretji amandma oziroma četrti, o katerem razpravljam, je pod zaporedno številko 5, to pa je državna cesta, ki prav tako povezuje Šaleško dolino s Koroško, torej iz Velenja preko Škal, Graške Gore do Slovenj Gradca. To je ena izmed cest, ki je zelo obremenjena, predvsem tudi takrat, ko se karkoli zgodi na glavni, torej državni cesti na relaciji Velenje-Slovenj Gradec, in se ta cesta uporablja tudi za obvoznico. Sicer pa je to tudi neke vrste severna obvoznica v Šaleški dolini, ki služi v izogib tej glavni cesti v povezavi Velenje-Šoštanj, kjer ob cesti stoji tudi Gorenje, premogovnik pa potem termoelektrarna in seveda pomeni velike prometne zagate ob konicah in takrat je seveda ta cesta še kako dobrodošla, ker razbremeni glavno povezovalno cesto. Cesta je že nekaj časa nevarna. Pred nekaj leti smo uspeli, pred dvemi, trema letoma smo uspeli del te ceste obnoviti, preplastiti, vendar ko smo opazovali dela na tej cesti, smo lahko videli, da je ta del ceste bil potreben, ampak da to ni bil najbolj potreben del ceste za obnovo. Je pa tudi, kot sem dejal, nevarna cesta pravzaprav najbolj skozi naselje, naselje Škale, Škale-Hrastovec, kjer skozi sotesko, bi skoraj temu lahko dejal, vodi ta cesta, ki je zelo poškodovana, nekako ni dovolj varna ne za pešce ne za otroke, ki hodijo v šoli, in seveda ne za ostale udeležence v prometu. Tudi tu je čas za obnovo tega cestišča, predvsem zaradi tega, da zagotovimo dodatno varnost, in seveda, da tako, kot smo storili iz Šoštanja preko Črne oziroma preko Zavodenj in Slemena do Koroške, da tudi to relacijo Velenje-Škale-Graška gora, Pršivec-Graška gora in Slovenj Gradec uredimo tako, da bomo omogočili promet oziroma boljšo povezavo Šaleške doline s koroško dolino. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Naslednji na seznamu prijavljenih je poslanec [[...]]Ministra Simonitija prosim za posluh. Hvala. Prav tako vse člane Vlade sprašujem: Ali je na sejah Vlade dovoljena uporaba telefona? Ni. Potemtakem prosim, da toliko spoštuje tudi sejo Državnega zbora in ne telefonirate med sejo. Velja za ministre in na vsak način tudi državne sekretarje. Besedo ima poslanec Samo Bevk.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani Zbor! Ko gledamo pregled amandmajev, ki so vloženi k posameznim cestnim odsekov v okviru programov Direkcije Republike Slovenije za ceste, je zanimivo, kaj piše pri amandmajih opozicijskih poslancev. Vlada: zavrača, matično delovno telo: ne podpira. Ko so pa na vrsti štiri poslanske skupine koalicije, Vlada: podpira, matično delovno telo: podpira. Jaz se spomnim iz prejšnjih obdobij, da se prejšnje Vlade vsaj iz higieničnih razlogov podprle tudi kakšen amandma poslancev opozicije, zato apeliram na vas, spoštovane kolegice in kolegi, da to za razliko od proračunov za leti 2005 in 2006 tokrat storite pri rebalansu 2007 in proračunu 2008. Sicer pa sem vložil tri amandmaje. En amandma se nanaša na odsek ceste Godovič-Kalce, drugi se nanaša na odsek ceste Idrija-Žiri in potem še tretji amandma, Godovič-Črni Vrh nad Idrijo. Bi pa rad ob tej priložnosti najprej spregovoril o prvem amandmaju, to je 6. amandma po vrsti, Godovič-Kalce. Namreč, to je amandma, ki se nanaša na del idrijskega kraka tako imenovane četrte razvojne osi, ki je sestavni del Strategije prostorskega razvoja Slovenije, tu je to lepo zarisano. Ta strategija je bila sprejeta v Državnem zboru leta 2004. Ta četrta razvojna os je del Resolucije o prometni politiki Republike Slovenije, ki smo jo letos sprejeli v Državnem zboru. Ta del osi, ki jo moram opisati, gre iz Posočja in en krak se odcepi proti Cerknemu in Poljanski dolini do Škofje Loke in naprej do Jeprce, drugi del pa gre po dolini Idrijce skozi Idrijo do avtocestnega križa pri Logatcu. V vseh razvojnih dokumentih imamo samo en del, se pravi, gorenjski del te četrti razvojne osi, medtem ko je idrijski del četrte razvojne osi žal izpadel. Izpadel je iz Investicijskih prioritet Slovenije za obdobje 2007-2013, ki jih je Vlada pripravila za kandidiranje na evropske sklade. Ta idrijski del četrte razvojne osi je izpadel iz Resolucije o nacionalnih razvojnih projektih za obdobje 2007-2023, tako da se v tem projektu nahaja, jaz tako rečem, invalidna četrta razvojna os, sta pa notri v celoti zajeti tretja razvojna os in tretja A razvojna os. Poleg tega je ta del četrte razvojne osi izpadel tudi iz vseh načrtov razvojnih programov, ki so sestavni del teh dokumentov, ki jih danes in jutri obravnavamo, se pravi, proračunskih dokumentov za leto 2007 in 2008. Je pa v načrtu razvojnih programov nova postavka, četrta razvojna os, ampak samo gorenjski krak te četrte osi. Čeprav ministra za promet že celo leto ali še več opozarjam na ta problem, pa se ni nič zgodilo. Predsednik Vlade je ob obisku severnoprimorske regije oziroma Goriške prišel najprej in začel ta obisk v Idriji, v korporaciji Kolektor. Tam je imel zelo uspešen foto termin, ker je prišel v eno najuspešnejših podjetij v Sloveniji. In oktobra, se pravi nekaj mesecev po tem obisku, pa dobimo mi resolucijo, ki jo je sprejela Vlada brez te četrte osi, brez modernizacije ceste do najpomembnejših gospodarskih subjektov v naši državi, do najbolj razvitega industrijskega območja, ker so korporacije Kolektor, Hidrija, malo bolj naprej še, proti Tolminu, nad Cerkljanskem, Meta Cerkno. In smo doživeli s strani Vlade dolgoročno prometno in razvojno izolacijo. Tako da, v teh dokumentih, ki jih obravnavamo, ni nikjer ne obvoznice Spodnja Idrija, ni bolj ambiciozne rekonstrukcije ceste v soteski Zala med Idrijo in Godovičem, ni obvoznice v Godoviču, ni bolj ambicioznih projektov od Godoviča do Kalc, ni novega dostopa do avtoceste od Kalc pa nekje med Logatcem in Uncem. Se pravi, ko se je potrebno slikati pri uspešnem gospodarstvu, je cela Vlada tam, ko pa je treba nekaj zapisati vsaj v razvojne resolucije, pa dobimo čisto ničlo. Zato sem jaz vložil simbolično vsoto za ta amandma, ne zato, da bi uspel, temveč zato, da bi povedal javnosti, vam spoštovani ministri, ki sedite nocoj tukaj v dvorani, vam spoštovane kolegice in kolegi in tudi slovenski javnosti, če bo kdo to slučajno gledal. In iz higieničnih razlogov bi bilo dobro, spoštovani kolegi iz koalicije, da podprete tudi kakšen opozicijski amandma. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Srečko Hvauc. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Sam bi glede na to, da je 44 amandmajev, ne bom razpravljal o vsakem posameznem odseku ali pa ovinku, ampak bom to nekako strnil v dva slopa. Prvo so amandmaji od številka 1 do vključno številke 9. Gre za amandmaje, ki so jih prelagali poslanci iz opozicije. Jaz sem prepričan, da marsikaj od tega, kar je tukaj predlagano, je potrebno, bolj ali manj. Problem je na drugi strani, kje vzeti za to, da lahko damo tja, kjer to manjka. In če pogledam, od kod bi se to jemalo, je v glavnem servisiranje javnega dolga. Torej, kaj bomo z javnim dolgom, če bomo pa to dali v ceste? Kje bomo pa potem za javni dolg vzeli? Ali se bomo zadolžili, zato da bomo servisirali javni dolg - ali pa, ne vem? To je edino, kar mene navaja na to, da jaz teh amandmajev enostavno ne morem podpreti. Ne zaradi prvega dela, ampak zaradi onega drugega dela. Drugo, kar me pri vsaj dveh teh amandmajih, ki sta ju predlagala poslanca iz Liberalne demokracije, moti, je neka nenačelnost ali pa, po mojem tudi, mogoče neresnost. Torej, dva poslanca LDS-a predlagata, da se sredstva za investicijsko vzdrževanje državnih cest poveča. Pred tem smo pa obravnavali tri amandmaje poslanca Milana Cvikla iz iste poslanske skupine, ki pa predlaga, da se investicijsko vzdrževanje državnih cest zmanjša. To meni nekako ne gre skupaj, zato imam neke čudne občutke okrog takšnega pristopa. Ali je to resen pristop, ali je pošten, ali je dobronameren - ne vem. Potem pa, če gremo naprej na amandmaje od 10 do 44, ki jih je podala koalicija vladnih strank. Tu zadaj za temi pa stojijo neki realni viri sredstev, kjer bi lahko te stvari vzeli. V glavnem gre za to, da se prerazporedijo sredstva iz programa za izgradnjo avtocest. Vemo, da smo v Državnem zboru sprejeli poroštveni zakon, ki Darsu omogoča, ker gre za neke dolgoročne investicije, da se tudi zadolži in iz tega naslova ter seveda ob tem, da ima realen vir za poplačilo, ki izhaja iz uporabnine, iz cestnine, iz tega vira bo gradnja avtocest zagotovljena tudi za naprej. Sredstva, ki so pa bila predvidena v proračunu, pa mislim, da se lahko prerazporedijo za potreben program obnove oziroma investicijskega vzdrževanja državnih cest, ki so bile v preteklih 10, 15 ali morda več letih tudi zelo zanemarjene in so dejansko potrebne posegov. Zato bomo v Slovenski demokratski stranki te amandmaje od številke 10 do 44 podprli. Hvala.
Hvala vam. Na vašo izpostavljeno dilemo nam žal nihče ne bo mogel odgovoriti, ker ni poslancev od strani predlagateljev. Ponovno odpiram razpravo. Izvolite, prosim. Besedo ima poslanec Tomaž Štebe. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, ministri, državni sekretarji! Rad bi nekoliko razpravljal o območju severno od Ljubljane, o cestni infrastrukturi in problemih na tem območju. Uspeli smo pridobiti nekaj sredstev za obnovo državnih cest, ki pa so premajhna glede na ambiciozen plan, ki sicer zaostaja za potrebami že nekaj desetletij, in sicer, da se na tem območju spodnje Gorenjske ali severno od Ljubljane avtocestni U-sistem na nek način zapre s hitro povezovalno cesto med štajerskim in gorenjskim avtocestnim krakom, ki se z izgradnjo v Šentvidu zaključuje - ta U obroč okoli Ljubljane. Sama Ljubljana ima s svojim ringom že težave in je popolnoma zapolnjen. Pač, razlogi so velik porast osebnih vozil in nič narejenega na javnem transportu. Menim, da bi morali zagotoviti več sredstev za obnovo res slabih državnih cest na tem območju, govorimo za območje Mengša, za območje severno od Domžal, kjer so te državne ceste pravzaprav v razsulu na ekonomsko in razvojno zelo pomembnem območju Slovenije. Se pravi, ni problem samo izven centrov, ampak tudi na tem osrednjem delu Slovenije imamo zelo slabo stanje državnih cest. Menim pa, da povezovalna cesta med štajerskim in gorenjskim krakom mora v resnici biti izgrajena prednostno, in upam, da ta Vlada, ne samo da bo izpolnila nacionalni program izgradnje avtocest in teh cest, ki so v tem Darsovem programu, ampak da bo glede na dogajanja, ki so, pohitela z realizacijo teh ozkih prometnih grl, ki se kažejo predvsem pri posamezni modernizacijah in izgradnjah. Hvala lepa za to dosedanjo podporo, mislim pa, da je to samo nek prvi resen korak k temu, da v letih 2008 in 2009, 2008 zagotovimo ustrezna sredstva za realizacijo prometnih težav in slabega stanja državnih cest. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Samo Bevk. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Torej, drugi amandma govori o modernizaciji oziroma vsaj asfaltiranju ceste Idrija-Žiri. Se pravi, tam, kjer zopet županuje naš županski kolega gospod Starman. To je tudi najkrajša povezava na gorenjski del iz idrijske kotline. Naslednji amandma pa dodaja postavko Godovič-Črni Vrh nad Idrijo, se pravi, tisti del tiste povezave iz idrijskega konca proti Vipavski dolini, na sončno in zeleno Primorsko. Glede tega, kar je bilo pa povedano, kje se vzamejo sredstva, in gospod Hvauc je rekel, da bi sicer to podprl, da se mu zdi tista postavka zmotna. Jemljemo torej pri Ministrstvu za finance, in sicer servisiranje javnega dolga, obveznosti iz naslova Finansiranja izvrševanja proračuna - domače zadolževanje. Seveda, če je v finančnem ministrstvu volja, se da tudi to storiti, to se je v preteklosti že velikokrat ravno na tej postavki zgodilo. Spomnim se velikega mega koalicijskega amandmaja za milijardo pa pol v prejšnjem mandatu, ki je bil brez problemov vzet iz te postavke. Pa tudi vi sami ste, ko ste v Vladi pripravljali rebalans proračuna, vzeli določena sredstva prav iz te postavke. Ker ne gre za tako velike vsote, ta postavka pa je ena najvišjih v državnem proračunu, bi seveda, če bi bila politična volja v Vladi in tudi na finančnem ministrstvu, to zlahka storili in vzeli tam, kjer to tudi sam predlagam. Kajti to se je že večkrat zgodilo. Prejšnja Vlada je na tej postavki jemala sredstva in tudi vi ste v tem mandatu to že storili. Hvala lepa.
Hvala vam. Želi še kdo razpravljati v povezavi z uporabnikom Direkcije Republike Slovenije za ceste? Ne. Potem zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo v povezavi z uporabnikom 2511 Ministrstvo za okolje in prostor. V sklopu tega uporabnika imamo pet podprogramov in osem amandmajev. Odpiram razpravo o vseh osmih amandmajih skupaj, istočasno vas ponovno prosim, da razpravljavci poveste zaporedno številko amandmaja in predlagatelja. Odpiram postopek, izvolite. Imamo enega prijavljenega razpravljavca, poslanec Janko Veber, izvolite.
Hvala za besedo. Glede proračunske postavke bi rad opozoril na amandmaje, ki govorijo o tem, da usklajujejo nekako programe na vodnem skladu. Občutek imam, da ali na vodnem skladu slabo planirajo ali pa pač koalicijski poslanci bolj poznajo problematiko vodnega gospodarstva. Namreč, primerneje bi bilo, če bi na področju vodnega gospodarstva resnično zagotovili več sredstev, kajti vem, da so potrebe na tem področju izjemno velike, vendar se nekako v zadnjih 10 letih ali pa še več, res ne posveča dovolj velike pozornosti temu področju. Iz obrazložitev, od kod in kako prerazporejajo koalicijske poslanske skupine sredstva, pa je težko razbrati namen teh razporeditev, tako da bi želel mogoče dobiti kakšno dodatno pojasnilo, zakaj so te prerazporeditve sploh potrebne. Sam bi pa še dodatno predstavil amandma Socialnih demokratov, ki smo ga pri tem proračunskem uporabniki vložili, in sicer za področje stanovanjske gradnje. Gre za povečanje sredstev za 5 milijonov evrov, kajti ugotavljamo, da je stanovanjska gradnja ena od tistih najbolj perečih tem v Sloveniji, ki ji je potrebno zagotovo posvetiti več pozornosti, predvsem pa je potrebno za to zagotoviti več sredstev. Cene stanovanj v Sloveniji, predvsem v glavnem mestu in v regionalnih središčih, so izjemno visoke in seveda težko dostopne predvsem za mlade družine. Če vemo, da se je v paketu davčne zakonodaje tudi ukinilo davčne olajšave za tiste, ki rešujejo svoj stanovanjski problem, potem ni pričakovati, da bodo cene stanovanj se nižale in da bodo dostopnejše za mlade in tiste, ki rešujejo ta problem, kajti teh stanovanj enostavno na trgu ni dovolj, predvsem pa ne po ustrezni ceni. Če bomo imeli za to namenjenih več sredstev, bo seveda več stanovanj na razpolago, bo seveda stanovanjski trg bolj uravnotežen in vse skupaj bo prispevalo k temu, da bodo tisti, ki iščejo, želijo rešiti svoj stanovanjski problem, to lahko storili v zelo doglednem času in na način, ki jim bo predvsem dostopen. Skratka, nerazumljivo je, da na eni strani Vlada v enem resorju ukinja neke olajšave, ki so zelo pomembne za stanovanjsko gradnjo, na drugem ravno tako pravzaprav ne dodaja potem sredstev, ki bi pospešile stanovanjsko gradnjo, vemo pa, da ima stanovanjska gradnja tudi izjemno velike učinke na gospodarsko rast, saj so vlaganja v izgradnjo povezana s številnimi proizvodnimi procesi in s tem se tudi spodbudi potem gospodarska rast z neposrednim vlaganjem javnih sredstev v stanovanjsko izgradnjo. Tako glede na to, da tudi sicer se s področja avtocest jemlje kar sredstva brez nekih velikih zadržkov, menim, da je tudi ta vir izjemno primeren za to, da se vloži v področje gradbeništva, če lahko temu tako rečem, nazaj in s tem prispevamo predvsem k hitrejšemu reševanju stanovanjske gradnje. Hvala.
Hvala vam. S tem zaključujem razpravo k uporabnikom Ministrstva za okolje pod številko 2511. Mi pa prehajamo pod uporabnika 2512 - Geodetska uprava, kjer imamo predlog spremembe enega podprograma, in sicer v smislu enega amandmaja. Kdo želi besedo? Izvolite. Noben. S tem zaključujem razpravo. Prehajamo na uporabnika 2523, Agencija Republike Slovenije - za okolje. V okviru dveh podprogramov imamo tri amandmaje. Odpiram postopek za prijavo. Izvolite. Imamo enega prijavljenega razpravljavca. Besedo ima poslanec Samo Bevk. Izvolite. Se odpovedujte. S tem zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o uporabniku 2611, Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve. Imamo štiri podprograme in šest amandmajev. Prosim za prijave. Imamo prijavljenih 5 razpravljavcev. Besedo ima poslanec Vili Rezman. Izvolite.
Hvala lepa. Pod tem programom imamo tri amandmaje v zvezi s širitvijo mrež domov starostnikov. Eden izmed njih je bil tudi poslanca Žnidaršiča. Napovedano je bilo na matičnem delovnem telesu, da bo ta amandma umaknjen, ga tudi umikamo pod pogojem, da se bo tako kot je zapisano pod prvim amandmajem, ki zadeva širitev mreže domov za starostnike, ta vsota vštevala in imamo takšno zagotovilo. Torej, mi bomo glasovali za prvi amandma, ki govori o širitvi omrežij domov starostnikov, tretjega, našega pa umikamo zato.
Hvala. Besedo ima poslanka Majda Potrata. Izvolite.
Hvala za besedo. Predstaviti želim amandma poslanske skupine Socialnih demokratov pod zaporedno številko 2 v podprogramu Kreiranje novih delovnih mest in povečanje prilagodljivosti podjetij. Socialni demokrati se ob proračunski razpravi vedno oglasimo v zvezi z Ministrstvom za delo, družino in socialne zadeve takrat, kadar gre za ukrepanje, povezano z delovnimi mesti in z večjo zaposljivostjo tistih skupin, za katere menimo, da se ob njih vendarle ne da dokazovati izredno ugodnih statističnih podatkov, s katerimi se rad minister za delo, družino in socialne zadeve pohvali. Menimo namreč, da kar nekaj časa že dobivamo opozorila o strukturni brezposelnosti in o neugodni razporeditvi brezposelnosti po spolnih strukturi, delež brezposelnih žensk je večji od deleža brezposelnih moških. Prav posebej zaskrbljujoči pa so podatki po našem mnenju v najbolj ranljivi kategoriji, to je pri izobraženi mladini. Ta bi naj izpolnila številna pričakovanja, naj bi v prihodnosti tudi prevzemala nase tudi največje breme. Veliko govorimo o nefleksibilnem trgu dela in še o čem in prav zato smo predlagali amandma, ki v okviru področja porabe trg dela in delovni pogoji v okviru glavnega programa 1003 - Aktivna politika zaposlovanja, na podprogramu Kreiranja novih delovnih mest in povečanje prilagodljivosti podjetij - proračunsko postavko 8674 - Pomoč pri samozaposlovanju - poveča znesek za 500.000 evrov. Menimo, da bi to za tisto najbolj prodorno skupino mladih, ki bi bili pripravljeni vstopiti v samozaposlovanje, prineslo ugodne učinke. Pričakujemo, da bodo tistim, ki so pripravljeni prevzeti tveganje za svojo prihodnost, kar zadeva ob vstopu na trg dela, ta povečava za pol milijonov evrov taka, da bo vredna podpore. Hvala.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Janko Veber.
Hvala. Aktivna politika zaposlovanja je seveda daleč od tistega, kar pričakujemo v Sloveniji, kajti govoriti o tem, da bomo imeli fleksibilni trg delovne sile pa hkrati se zavedamo ali nekateri očitno ne, da pravzaprav nimamo dovolj delovnih mest na razpolago, je zgrešena politika zaposlovanja. In da se posledice takšnega razmišljanja vendarle ne bodo preveč občutile v okolju, predlagamo, da spodbudimo predvsem tiste, ki imajo izobrazbo, da rešujejo svoje probleme tudi s samozaposlovanjem. Zato predlagam, da se ta amandma, ki smo ga vložili v ta namen, tudi podpre, da vsaj tistim, ki lahko sami rešujejo ta problem in neodvisno od "aktivne politike zaposlovanja", narekovaji, ki pač ni dovolj učinkovita, pripomoremo k temu, da predvsem zmanjšamo brezposelnost in s tem tudi povečamo perspektivnost mladih in predvsem krajev, kjer se ti nahajajo. Namreč, številke o brezposelnosti so izjemno različne, tako pri posameznih regijah kot tudi pri posameznih občinah. In glede na to, da tudi država pravzaprav ne zmore dovolj moči, da bi ugotovila, kako enakomernejše prerazporediti ta sredstva, je to sicer ena od nalog, ki upam, da jo bomo kdaj v prihodnosti v Državnem zboru dorekli, da pravzaprav ni dobro, da kar namenjamo neka sredstva za reševanje brezposelnosti, brez tega, da pred tem naredimo podrobnejšo analizo posamezne občine ali pa tudi širšega območja, ki daleč zaostaja za povprečjem v regiji ali pa daleč za slovenskim povprečjem. Tudi če gremo v možnost samozaposlovanja, se mi zdi, da se potem te možnosti nekako izenačijo v celotnem prostoru, in zato je ta amandma še toliko pomembnejši, če se ga podpre. Hvala.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Samo Bevk.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Na matičnem odboru smo sprejeli novelo Zakona o odpravljanju posledic dela z azbestom. To je bil predlog zakona, ki ga je predlagala skupina koalicijskih poslancev in naj bi vključeval tudi okoljski vidik izpostavljenosti azbestu. No, na koncu so sami sebi predlagatelji tako oklestili ta svoj predlog, da od njega ni ostalo praktično ničesar, ostale so samo odškodnine za najtežjo obliko bolezni, to je mezoteliom, praktično neozdravljiv rak. Le zato bodo okoljski prebivalci, ki so izpostavljeni škodljivim vplivom azbesta, lahko dobili odškodnine, če bodo te odškodnine tudi dočakali. Je pa matični odbor sprejel moj amandma, da naj bi ta zakon začel namesto 1.1.2008 veljati 1.1.2007, se pravi, leto dni prej. Zato smo v poslanski skupini Socialnih demokratov pripravili tudi proračunski amandma, da bi lahko ta zakon izvajali že eno leto prej, se pravi, v letu 2007. Mislim, da bi bilo sprejetje tega amandmaja dobra gesta, kajti ljudje, ki živijo v okolici teh proizvodnih objektov oziroma kjer se je nekoč uporabljal azbest, so bili s sprejetjem tega okleščenega zakona zelo nezadovoljni. Namreč, s tem problemom azbestnih bolnikov se bomo še srečevali v bodoče, vrh obolevnosti, pravijo strokovnjaki, naj bi bil v Evropi, pa tudi v Sloveniji še okoli leta 2030, kajti zaradi zelo dolge latentne dobe se seveda bolezen lahko pojavi tudi do 40 let po izpostavljenosti azbestnemu prahu. Ker pa je bil ta zakon osnovni in konec proizvodnje azbestne v Sloveniji uzakonjen leta 1996, se seveda lahko to pojavlja še v naslednjem obdobju. Pa tudi to: še danes so delavci Slovenskih železnic izpostavljeni delu z azbestom, kajti morajo odstranjevati ta azbest iz železniških vagonov, tako da naj samo povem, da so imeli na Slovenskih železnicah šele sedaj v narekovajih, kot pravi zdravnika dr. Zlata Remškar, "eno gasilsko akcijo", ko so 100 delavcev železnic pregledali v bolnišnici na Golniku in žal ti rezultati, rezultati teh preiskav niso najboljši. Se pravi, da se bomo s problematiko azbestnih bolezni v Sloveniji še srečevali. Naj povem tudi to, da letos poteka evropska kampanja proti azbestu, se pravi, da je leto 2006 leto boja proti azbestnim boleznim in v drugi polovici letošnjega leta bodo začeli tudi posebno inšpekcijsko kampanjo v vseh državah članicah Evropske unije, kako se izvajajo ti zakoni in kako to poteka tudi pri nas. Zato mislim, da bi bilo smiselno, da podprete ta amandma, ki zagotavlja sredstva za izvajanje tega zakona že v letu 2007 in da tako pokažete voljo za reševanje tega problema. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanka Marjetka Uhan, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Govorila bom o podprogramu Socialno varstvo starih, kjer so vloženi trije amandmaji. Eden mislim, da je umaknjen, zadnji, vsi trije pa govorijo o postavki Program mreže domov za starostnike, v bistvu gradnje, adaptacij, dograditvi domov po Sloveniji. Vesela sem, da so v koaliciji prisluhnili in smo se dogovorili za povečanje postavke za približno 700 milijonov, še posebej pa me veseli, ker je v amandmaju opredeljeno, da so iz teh sredstev namenjena tudi sredstva za gradnjo oziroma dograditev doma v Trebnjem v višini 175 tisoč, tako da bomo ta amandma z veseljem podprli. Oba ostala amandmaja sta enaka, le da so postavke manjše, zato bomo podprli prvega. Hvala.
Hvala. S tem zaključujem. Ponovni krog želite. Odpiram ponovno krog razpravljavcev. Izvolite. Besedo ima poslanec Franc Žnidaršič. Izvolite.
Lepa hvala! Tudi sam bom podprl amandma, ki zadeva mrežo domov, zaradi tega, ker je znano, da nam že sedaj primanjkuje 15 tisoč postelj za starejše, ki potrebujejo celodnevno varstvo in nego in zdravstveno varstvo, tako da je dragoceno, da je koalicija prisluhnila predlogom in gospe Uhanove in tudi našim predlogom za povečanje sredstev na tej postavki, še posebej pa velja tudi moja ugotovitev, da je zajet tudi prizidek doma upokojencev v Tretnjem, ki sicer ni velika investicija, bo pa dragocena za okolje, ki ima že sedaj veliko pomanjkanje in dolge čakalne dobe. Tako mislim, da je zelo dobro, da smo se tako dogovorili in bomo ne podprli samo amandma, ampak tudi spremembo oziroma rebalans proračuna v celoti. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Janko Veber. Izvolite.
Hvala. Glede na to, da gre za tri amandmaje, ki so bili vloženi na enako temo, in sicer Program mreže domov za starostnike. No, DeSUS je v tem obdobju potem še svoj amandma umaknil, ampak zanimiva je primerjava virov za reševanje Programa mreže domov za starostnike. Socialni demokrati predlagamo, da se sredstva vzamejo pri programu Darsa, torej pri avtocestah, in se vložijo sredstva v mreže domov za starostnike, DeSUS je pa predlagal, da se ta sredstva zagotovijo na področju kmetijstva. Vlada meni, da je primerneje, če mreža domov za starostnike gradimo s transferi za socialno ogrožene, kar lahko menimo, da gremo v smer, ko vlada pravzaprav nima socialne politike, kajti jemati sredstva pri transferjih za socialno ogrožene, pomeni, da bomo naredili v Sloveniji še večje razlike med tistimi, ki prejemajo denarne pomoči, in med ostalimi prebivalci Republike Slovenije. Zelo neuravnotežena politika in zdi se mi, da je resnično takšen način reševanja socialne problematike v Sloveniji neprimeren in bi bilo veliko primerneje, da za socialne programe, predvsem za mreže domov, vendarle poiščemo sredstva ali na področju kmetijstva, kot je bilo predlagano, ali pa tudi na področju cest. Pa če samo za hipec ostanem na področju kmetijstva kot možnemu viru, nihče od porabnikov na področju kmetijstva k proračunu za 2007, 2008 ni imel niti ene kritike oziroma potrebe po dodatnih sredstvih. Torej, je na tem področju več kot dovolj rezerve, da bi se lahko sredstva prerazporedila iz te postavke tudi za program mreže domov za starostnike. In menim, da se je Vlada sicer odločila prav, da gre v to mrežo z večjimi sredstvi, vendar daleč od tega, da se je odločila prav, da jemlje pri transferih za socialno ogrožene - nekorektno in tudi ne vem, kako bomo pravzaprav izvajali socialno politiko v Sloveniji, če se bomo pravzaprav na ta način obnašali do tistih, ki so najbolj ranljivi. Hvala.
Hvala vam. Besedo ima poslanka Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa. Tudi sama v osnovi ne nasprotujem gradnji domov za starostnike. Ampak veste, hudo moralno sporno je, zato da se bo koalicija tolkla po plečih, koliko je storila za starostnike, jemati finančna sredstva na postavki denarnih socialnih pomoči. Gre za najnižji ali pa socialno najbolj ogrožen sloj prebivalstva. Pa mi je žal, da ni kolega Ziherla v tem trenutku tu, kajti pred kratkim mi je očital, da jemljem lastnikom gozdov iz državnega proračuna zato, da dajem otrokom.
Hvala. Odpiramo nov krog prijav. Izvolite. Besedo dajem državnemu sekretarju Mravljaku.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Večkrat je bila omenjena postavka jemanje na kmetijstvu in primerjava s socialnimi zadevami. Vedno je problem, in to smo danes že večkrat slišali, kje vzeti. Jaz bi samo pojasnil, kar smo tudi pisno storili ob vložitvi tega amandmaja, da če se vzame s te postavke, je ogroženo črpanje sredstev iz EU. Namreč, zmeraj je tukaj 20:80. In gre za program razvoja podeželja, za katerega imamo velike načrte, in je ta postavka v našem proračunu skrajno neprimerna za jemanje denarja za te namene, ki so nedvomno in nesporno tudi potrebni. Dodal bi samo še toliko, da v okviru programa razvoja podeželja, tako imenovana četrta os-LIDER tudi predvideva lokalne iniciative, v katerih je možno tudi sofinancirati podobne programe izgradnje oziroma skrb, tako socialno kot tudi za starostnike iz podeželskega prebivalstva. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima državna sekretarka Cotman.
Glede obrazložitve, zakaj jemljemo transferom socialno ogroženim, moram poudariti, da je to v skladu z Zakonom o socialnem varstvu, kjer predvidevamo zmanjšanje denarnih in socialnih pomoči. Do tega zneska smo prišli, če imamo prejemnikov denarne socialne pomoči, to je vseh 90 tisoč, to je vseh, tudi družinskih članov, ne samo posameznikov, smo izračunali, če bi od teh 90 tisoč 1500 bilo manj, bi prišli do tega zneska. To je pa čisto realna slika, da bo 1500, mi predvidevamo tudi še manj, prejemnikov denarno socialnih pomoči. In smo na podlagi sprejete zakonodaje prišli do teh podatkov, da se bodo znižala sredstva na socialnih transferih ravno zaradi posledic tega zakona.
In ravno 1500? Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanec Samo Bevk. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Rad bi spomnil, kako je bilo 20. marca letos, Primorske novice so poročale: V koaliciji pošteno vre pred jutrišnjo obravnavo azbestnega zakona. In glavni naslov: Zbali so se zahtevkov. Zdaj, bomo prihodnji teden ta novelirani zakon, seveda, sprejeli, zelo okleščen. Recimo, okoljski minister, gospod Podobnik, je konec lanskega leta zagotavljal, da bo v novem azbestnem zakonu našel prostor za okoljske posledice uporabe azbesta. Po tistem discipliniranju pa je bilo rečeno, ni problematično le Posočje in seveda azbest, temveč tukaj so še Idrija in živo srebro, Mežiška dolina in trboveljski bazen, tako je rekel okoljski minister. Jaz pričakujem, da se bo na Vladi sedaj pripravil celovit zakon, ne samo zaradi škodljivih emisij azbesta, temveč tudi zaradi drugih škodljivih emisij. Tudi kolega Testen je dejal takrat, da so krajani problem in da je treba z zakonom rešiti problematiko krajanov. In Danijel Krivec iz koalicijske SDS je tudi takrat dejal v tem članku, da je potrebno novi zakon v kratkem znova novelirati. Se pravi, ugledni politiki koalicije so za to, da se stvar v bistvu sprejme, ta zakon bo prihodnji teden tudi sprejet, mi pa s tem amandmajem zagotavljamo, da se bo lahko ta zakon začel izvajati že eno leto prej. Se pravi, ne leta 2008, ampak 2007. Zdravniki, ki pa tukaj sedite, pa veste, kolikšno je preživetje oziroma v kolikem času bolnik z mezoteliomom umre in če se bo zakon začel izvajati šele 2008, marsikdo ne bo dobil odškodnine. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanka Majda Potrata. Izvolite.
Hvala. Ob napovedujočem se povečanju števila starostnikov bi bilo seveda zelo kratkovidno nasprotovati povečanju sredstev, namenjenih za izgradnjo mreže domov za starostnike, pri čemer se ne morem izogniti pripombi, da marsikdaj Socialni demokrati ne moremo biti zadovoljni s tem, kdo uspe na natečaju za pridobitev doma za starostnike in kdo izpade, ko pogosto kažejo podatki, da bi kje, recimo v Dravski dolini, moral kakšen dom za starostnike biti, pa se prestavi zadeva drugam. Ampak, to je ena plat problema, kako so razmeščeni. Drugo, kateremu tipu domov za starostnike dajemo prednost. Tudi je res, da se dva, ki ste še v igri, dva amandmaja razlikujeta po višini sredstev, opozorjeno pa je bilo, da je bistvene tista razlika, ki govori o tem, kje zajema ta sredstva. In naj mi gospa državna sekretarka oprosti, da bom znova spomnila na to, da je kategorija ljudi, ki so upravičeni do transferov za socialno ogrožene, takšna, da s sprejeto zakonodajo zadnje čase posegamo v obseg sredstev, ki so jim namenjena. Pri tem je sicer zanimivo to, da en minister razlaga razliko med tem, če se nek znesek ne dviga, da se dejansko ne znižuje, drugi pravi drugače. Ampak, dejstvo je, da smo že usklajevanju socialnih transferov ugotavljali, koliko bo država prihranila zato, ker jih bo samo enkrat na leto usklajevala, pa še kaj drugega bi se dalo reči. In tu so dejanski pomisleki varčujemo pri revnih. In s tem človek ne more biti zadovoljen in vemo tudi, da bolj ko se standard v neki družbi dviguje, bolj se tudi prag revščine oziroma tisti cenzus za določanje revščine dviguje, bi morali potemtakem načrtovati, da bo sredstev več. Če pa kdo misli, da je pri nas slika res tako ugodna, da je tistih, ki so pod pragom, vedno manj, tako kot smo brali v nekih statističnih podatkih, bi se pa bilo dobro malo ozreti okrog sebe. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima poslanka Marjetka Uhan. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Kot je dejala predstavnica Vlade, Vlada ne jemlje socialnim revežem pač pa predvideva, da se bo z aktivno politiko zaposlovanja pa mogoče tudi boljše kontrole zlorab mogoče nekaj prihranilo tudi na ta račun. Na ta račun se bo potem zgradil tudi kakšen dom več v Sloveniji, ki ga nujno potrebujemo. Tako v Novi Sloveniji smo prepričani, da zato ne bo noben socialni revež ostal brez podpore na račun doma starejših občanov.
Hvala. Vidim, da je želja po ponovnem krogu. Izvolite, prosim. Besedo ima poslanec Franc Žnidaršič. Izvolite.
Lepa hvala. No, jaz bi v okviru te razprave glede mreže domov moral povedati naslednje. Mi smo sicer uspeli z dogovorom, da povečamo sredstva za 2 milijona 700 približno tisoč evrov, vendar je treba pri tem ugotoviti, da bo večina tega denarja namenjenega adaptaciji zelo dotrajanih domov, ki jih že imamo, in samo manjši del, se pravi, okrog 730 tisoč evrov, za sofinanciranje prizidka Doma upokojencev v Trebnjem, kar je seveda zelo malo, če razmišljamo o novih kapacitetah. Glede na dejanske potrebe ta hip seveda ni mogoče vnaprej kritizirati politike razporejanja sredstev za to področje, ker utegne dejansko del potreb pokriti to javno-zasebno partnerstvo in domovi, ki se gradijo z lastnimi sredstvi investitorjev, ki niso država. Ampak glede na socialno moč tistih, ki potrebujejo domove, bomo morali v prihodnje v ta namen zagotoviti večja sredstva, vsaj v obsegu enega večjega doma letno z morda 150 posteljami. Ker to, kar bomo zdaj kot investicijo za nove kapacitete iz tega denarja pokrili, bo dalo okrog 30, 35 postelj več, ko bo ta prizidek v Trebnjem končan, in nič več. Tako pozdravljam to povečanje sredstev, je pa prav, da ugotovimo, da je to premalo za problematiko s tega področja in da javno-zasebno partnerstvo bo dalo določene rezultate, vendar ne v obsegu, ki bi lahko dolgoročno ali srednjeročno pokrival naraščajoče potrebe. Tako bo v naslednjih letih treba v ta namen zagotoviti kaj več sredstev, mislim, vsaj, če govorim v tolarjih, milijardo in pol ali dve, tako da bi lahko zgradili en večji dom vsako leto. Če tega ne bomo storili, bo čez 10, 15 let problematika neobvladljiva, nega oziroma zagotavljanje pomoči na domu pa je že v drugi uri dražja od celodnevnega institucionalnega varstva v domovih za starejše. Tako je veliko vprašanje, ali se splača v pomoč na domu dati mnogo več, kot dajemo danes, morda nekaj več že, za vse tiste, ki bi jih želeli čim dlje ohraniti v domačem okolju, kar je tudi praviloma želja teh starejših ljudi, in seveda do trenutka, ko ne rabijo več kot uro ali dve na dan pomoči; brž ko obležijo in potrebujejo celodnevno nego in varstvo ter zdravniško pomoč in medicinsko nego, potem je domska oskrba nujna in edina najcenejša oblika. In zaradi tega je treba glede na ekonomsko moč starejših še naprej razmišljati o sofinanciranju s strani proračuna, ker bo ta naložba še vedno več dajala v perspektivi kot pa druge oblike varstva starejših. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Janko Veber. Izvolite.
Hvala za besedo. No, prizadevanja Vlade in ministrstva, da bodo z aktivno politiko zaposlovanja zmanjšali število socialno ogroženih, je treba pozdraviti. Bi jim pa to verjel, če bi podprli naš amandma k temu poglavju, ki smo ga vložili ravno zato, da spodbudimo aktivno politiko zaposlovanja in predvsem povečamo sredstva za pomoč pri samozaposlovanju. No, koalicija je to gladko zavrnila in smatra, da je izjemno neprimerno jemati sredstva za aktivno politiko zaposlovanja na Ministrstvu za obrambo, in sicer pri njenih aktivnosti v tujini; ne zato, da gradimo in posodabljamo svojo tehniko, ampak jemali smo sredstva pravzaprav pri aktivnosti, ki jih izvaja to ministrstvo pri svojih mednarodnih aktivnosti v operacijah kriznega odzivanja, itd. Boljše bi bilo predvideti, da ne bo kriznih odzivanj v svetu in dajmo raje tam riskirati, ne pa riskirati pri socialno ogroženih v Sloveniji, da jih bo manj kar tako, ker predvidevamo, da jih bo manj. Torej predvidevanja Vlade na tem področju so resnično nerealna in ponavljam, bi jim verjel, če bi podprli naš amandma, da se ta aktivna politika zaposlovanja še pospeši z dodatnimi sredstvi. Žal temu ni tako. Tako še enkrat poudarjam, da je ta vir, kjer se jemlje za program mreže, izjemno občutljiv in zelo nekorektno, da se na tem področju jemlje. Ne nazadnje bi tudi veliko lažje znotraj programa za kmetijstvo prerazporedili ta sredstva, ki se jemljejo tudi pri amandmaju, ki ga sicer ni več s strani DeSUS-a, pa tudi sicer prihaja do izjemno velikih zamikov pri izplačevanju teh sredstev iz Evrope; tudi po dve, tri leta čakajo ljudje, da ta sredstva dobijo in se ne bi v enem proračunu pravzaprav zgodilo pravzaprav nič, dokler ne bi sprejeli tudi rebalansa in bi bila zadeva zelo dobro pokrita. Naš amandma pa seveda jemlje pri Darsu in če spremljamo amandmaje, kje so se sredstva jemala, se je z največjo lahkoto jemalo prav Darsu. Vlada je z največjo lahkoto jemala sredstva Darsu in mislim, da tudi tukaj ne bi bilo prav nobene krize, če se podpre amandma tudi Socialnih demokratov, kjer namenjamo sredstva za mrežo starostnikov oziroma domov za starostnike in seveda se ta sredstva vzamejo pri Darsu. Predlagam, da se podpre ta amandma in seveda s tem ne ogrozi transfere za socialno ogrožene. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ne, potem zaključujem razpravo. Prehajam na razpravo k uporabniku 2711 - Ministrstvo za zdravje. V okviru tega ministrstva imamo tri podprograme in štiri amandmaje. Prosim, za prijavo k vsem štirim amandmajem. Izvolite. Prvi ima besedo poslanec Ljubo Germič.
Hvala za besedo. Torej, jaz bi želel opozoriti samo na amandma, ki vrača sredstva na podstavki podprograma Sekundarji in pripravniki. Torej, gre za vrednost 2,7 milijard, ki jih iz proračuna prenašamo v zdravstveno blagajno. Mi opozarjamo, poslanke in poslance, tudi na dopis, ki smo ga dobili iz Zavoda za zdravstveno zavarovanje, da je seveda prenos obveznosti iz proračuna v blagajno lahko začetek destabiliziranje te blagajne, da lahko prihaja do omejevanja pravic zavarovancev in seveda predlagamo, da vrnemo sredstva [[..]] [[Opozorilni znak.]] [[..]]
Hvala tudi vam. Besedo ima poslanec Janko Veber. Izvolite.
Hvala za besedo. Pri tem področju vlagamo amandma, s katerim želimo zagotoviti sredstva za program preventive s področja drog. Namreč, nerazumljivo je, da se tega problema, kot vse kaže, Vlada ne zaveda in še posebej očitno ne Ministrstvo za zdravstvo, ko pravzaprav ukinja sredstva za preventivni program na področju drog. Toliko težav, toliko zelo zahtevnih razmer v družini, kjer se pojavijo droge, ne srečamo pri nobenem drugem pojavu zasvojenosti ali pa so ti pojavi bistveno lažje obvladljivi in izmerljivi kot pa ravno pri programu drog. Tako res težko razumemo takšno usmeritev, da se ti programi ukinjajo in se postavlja vprašanje, kako pa sploh v teh primerih dog. Poraba drog, kolikor vem, ni v upadanju v Sloveniji, prej v naraščanju. Tudi določene skupine, ki so že zapadle v to, imajo izjemno velike težave, pa tudi če bodo imele željo, da iz teh težav pridejo, seveda jim, kot vse kaže, v Sloveniji Vlada obrača hrbet. Nepošteno, nefer, zato mislim, da resnično je potrebno razmisliti tudi o tem, da še enkrat pri mednarodnem sodelovanju ministrstva za obrambo vendarle predvidimo nekaj manj kriznih žarišč v svetu in predvidimo, da je krizno žarišče na področju drog v Sloveniji in namenimo ta sredstva s tem amandmajem za ta program. Mislim, da je to resnično nujno, kajti nepojmljivo je, da te programe ukinjamo.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci! Odgovor na amandma glede pripravnikov in sekundarija smo že velikokrat pripravili in tudi posredovali na različnih koncih in krajih in ker moram to sedaj ponoviti: v bistvu en tak dopis od zavarovalnice ni prav realen, da ne uporabim kakšnega drugega izraza, ki bi bolj realno pokazal situacijo, zato bom samo povedal, da zaradi tega ne bo prav nič okrnjen noben program niti pravica. Tako ni zato nobenega strahu, za to pač odgovarjam in zato bom tudi v prihodnjem letu poskrbel, da se bodo čakalne dobe skrajšale še bolj, kot so se do sedaj, ali pa vsaj toliko, kot so se do sedaj. Na vsak način pa se ne bodo podaljševale, tako kot so se v prejšnjem mandatu. Mislim, da tega amandmaja ministrstvo ne more podpreti, ker ničesar ne razrešuje, ampak bi lahko pripeljal samo do nepotrebnih problemov. Še posebej zato, ker na ta način, kot je sedaj predvideno, bodo plače izplačane enako za sekundarje in pripravnike kot za vse ostale, ki dobijo plače preko zdravstvene zavarovalnice. Kar se tiče pa tega drugega dela glede drog, pa lahko rečem, da Ministrstvo za zdravje ne ukinja nobenih programov za preprečevanje zasvojenosti. Pravice porabe se zaradi temeljitega prestrukturiranja finančnega načrta celo povečujejo in so prenesene na izvajanje v druge podprograme, kot je tudi napisano v obrazložitvi.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo, prosim? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na uporabnika 3111, Ministrstvo za javno upravo. Tu imamo dva podprograma in k vsakemu po en amandma. Kdo želi besedo, prosim? Prijava teče. Gospod Samo Bevk, izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! V Zakonu o sistemu plač v javnem sektorju je določeno, da je treba najkasneje do konca leta 2009 dokončno odpraviti plačna nesorazmerja v javnem sektorju. Za ta namen je bila v državnem proračunu odprta posebna namenska postavka in plače se bodo iz tega naslova začele izplačevati že v naslednjem letu. Z amandmajem, ki ga predlagamo, želimo odpraviti plačna nesorazmerja na področju kulture. Namreč, posebej izrazito odstopajo razlike, če primerjamo zaposlene v šolstvu in zaposlene v kulturi, posebej na primerljivih mestih. V državi je na področju kulture zaposlenih okrog 2.500, to je kar velika številka, zato so za ta plačna nesorazmerja potrebna tudi relativno visoka sredstva. Naj povem primer, da bo zadeva bolj plastična: knjižničarka ali knjižničar v šolski knjižnici v neki osnovni šoli ali srednji šoli dobi za okrog 105 tisoč tolarjev višjo neto plačo kot zaposleni knjižničar ali knjižničarka na podobnem delovnem mestu z enako izobrazbo v kulturni ustanovi. Se pravi, za enako delo v državni sferi, v javnem sektorju imajo zaposleni tudi 100 tisoč in več neto manj ali več plače. Zato mislim, da je nujno, da se to plačno nesorazmerje čim hitreje odpravi. V šolstvu je bil sindikat zelo aktiven, zato je uspel, da so si v šolstvu zvišali plače, medtem ko pa so v kulturi zatajili tako v sindikatu kot tudi na ministrstvu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod državni sekretar.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Plačna nesorazmerja in sredstva se seveda zagotavljajo v skladu s 50. členom Zakona o sistemu plač v javnem sektorju in tudi na podlagi parafiranega dogovora med Vlado in reprezentativnim sindikatom javnega sektorja. Dinamiko in višino in način v bodoče bomo pa seveda definirali na podlagi kolektivne pogodbe za javni sektor, kot veste, ki je v zaključni fazi usklajevanja. Seveda vsakršno prejudiciranje v tem trenutku nima ne smisla ne podlage. Hvala.
Hvala lepa, gospod Roman Rep. Še kdo? Ne. Zaključujem razpravo. Prehajamo naprej k uporabniku 3211 - Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Tu imamo tri podprograme in sedem amandmajev. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Gospod Vili Rezman, imate besedo.
Hvala lepa. Tudi tukaj imamo primer, ko gre za isti program in za dva amandmaja z različnimi viri in z različno višino. Naj povem, da bomo mi, sam osebno, pa tudi moji kolegi iz poslanske skupine podprli idejo o tem, da se čim hitreje zgradi Medicinska fakulteta v Mariboru, da se s tem ne odlaša. In naj pojasnim, zakaj mislimo, da je to prav. Mariborska občina je že zagotovila zemljišče v ocenjeni vrednosti okoli 500 milijonov tolarjev. V Mariboru je zagotovljen tudi investicijski program in idejni projekt. Zagotovljen pa je tudi oziroma sprejet že lokacijski načrt. Mimogrede naj povem, da je osem stanovalcev bilo že tudi preseljenih, za kar je bilo potrebno pridobiti nadomestna stanovanja, in da je sedaj potreba še po virih za dve aktivnosti. Prvič zato, da se preseli kar se da hitro še devet stanovalcev v nadomestna stanovanja, in zato ni zagotovljenih sredstev, in da se zagotovi tisto, kar nam minister Zupan sicer tudi pisno obljublja, da je na drugih postavkah že zagotovljeno, namreč sredstva za arhitekturni natečaj. In kakor minister Bajuk zagotavlja, da v primeru, če bi bilo teh sredstev premalo, je možno prenakazovati sredstva tudi iz rezerve. Najmanj, kar bi bilo potrebno, bi bilo to, da se zagotovi vsaj še sredstva za tistih devet nadomestnih stanovanj, ki jih je treba zgraditi oziroma kupiti. In ker ocenjujemo, da bi za to bilo dovolj sredstev v tistem amandmaju, ki mu rečemo, da je Kanglerjev predlog, bomo mi pač podprli tisti predlog, seveda pa ne bomo nasprotovali predlogu za 2 milijona evrov, ki govori tudi o drugih virih. Vir za Kanglerjev amandma morebiti ni najboljši, vendar kljub temu mi sodimo, da bi, če bi se iz tega vira prenakazovalo, bila škoda na Ministrstvu za obrambo manjša, kot pa bo škoda, če ne bomo imeli nove medicinske fakultete v Mariboru v doglednem času.
Hvala lepa. Besedo ima gospa mag. Potrata. Prosim.
Hvala. Rada bi pojasnila amandma, ki ga je vložila poslanska skupina Socialnih demokratov in govori o tem, da bi bilo treba v poračunu zagotoviti sredstva za gradnjo NUK 2. Resda smo v sredstvih javnega obveščanja brali različne izjave o tem, kakšna bo usoda gradnje institucije nacionalnega pomena. In takrat, ob vložitvi zakona o poroštvu za gradnjo NUK je Vlada odgovorila, da bo investicijo realizirala v sredstvih proračuna in da bo potrebe za gradnjo, torej finance, zagotovila z direktnimi proračunskimi sredstvi. In če se naj bi ta načrt uresničil, potem bi bilo vendarle treba zagotoviti sredstva v proračunu; in predlagamo, da bi se zagotovila v višini milijona evrov. Hkrati pa bi rada izrekla podporo amandmajema, ki govorita še o eni investiciji v visokošolskem prostoru, to pa je Medicinska fakulteta v Mariboru. Že v razpravi na matičnem delovnem telesu sem opozorila, da tukaj ne bo mogoče zvračati krivde na mestno občino Maribor, da ni pripravila vsega tistega, kar bi za gradnjo bilo treba pripraviti, zaradi tega, ker je Mestni svet sprejel prostorske izvedbene akte. Povedano je bilo tudi, da je zagotovljeno zemljišče, tako da to ni, odstopila je mestna občina zemljišče in je poskrbela tudi za nadomestna stanovanja. Tisto, kar manjka, bi pač bilo treba zagotoviti tudi s sredstvi iz državnega proračuna in tako narediti drugi del poti, ki ga je ob ustanovitvi medicinske fakultete ne nazadnje Državni zbor s soglasjem že napravil. Lokalna skupnost, da ne rečem regionalna, pa je tudi pokazala s sredstvi, ki so bila potrebna za to, da je Medicinska fakulteta v Mariboru lahko začela delati. Človek se ne more otresti občutka, da je nekaterim v veliko veselje, z napačnimi informacijami hočejo zavlačevati ali odmikati gradnjo medicinske fakultete v prihodnost. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod državni sekretar. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Glede na to, da je kar nekaj predlogov za prerazporeditev sredstev iz področja Ministrstva za obrambo, sem dolžan kratko pojasnilo. Eno je, kar je bilo danes že v diskusiji izpostavljeno, da je izrazito izpostavljeno amandmirano področje mednarodnega sodelovanja. Mednarodno sodelovanje je za delovanje v razmerah, v kakršnem deluje obrambni sistem in s tem tudi Republika Slovenija, zelo pomembno. V tem okviru imamo mi naše predstavnike v različnih državah bodisi na bilateralnem področju bodisi na multilateralnem področju. V letu pred predsedovanjem Evropski uniji bi sprejem amandmajev, sploh v takem obsegu, kot so predlagani, kajti mi bi končno postavko tam okoli minus ena milijarda na tej postavki, če bi bili vsi amandmaji sprejeti, seveda bil neprimeren; oziroma če bi bistvena sredstva bila prerazporejena, bi dejansko to področje dela morali bistveno omejiti, kar bi seveda v marsičem ogrozilo tudi naše uspešno delo torej predvidevam uspešno delo v smislu predsedovanja v letu 2008. Področje, ki se ga želim dotakniti, je modernizacija enot slovenske vojske in predlog za prerazporeditev. V ciljih sil, ki so bili sprejeti že v letu 2004 in v letošnjem letu dopolnjeni, je tudi vzpostavitev zmogljivosti bataljona za radiološko, biološko, kemijsko obrambo. Bataljon bi moral skladno s cilji sil - in mi smo prepričani, da bomo to realizacijo tudi uspeli doseči do leta 2009 - dobiti zmogljivosti za delovanje tudi v najtežjih razmerah. Tudi bi želel poudariti, da so posamezne enote tega bataljona praktično že nekaj let razporejene v Nato reakcijske sile in so praktično ves čas v pripravljenosti, če pride do nekaterih elementov, ko se te enote aktivirajo. Čas za aktiviranje je 15 dni ne glede na to, kje se nesreča ali potreba po angažiranju take enote pojavi. Želim poudariti, da je v tem kontekstu, na tej postavki eno izmed ključnih področij, ki ga nameravamo nabaviti, področje mobilnega radiološkega laboratorija in tudi nekatera druga področja. Če upoštevamo dejstvo, da se enota pripravlja in usposablja za opravila v najtežjih pogojih, lahko povem, da se je pred nedavnim del enote usposabljal na Slovaškem pri uporabi kemičnih bojnih strupov v praktično realnih okoliščinah, da je za takšno enoto, če jo hočemo imeti operativno, če jo hočemo uporabljati, uporabljati v smislu tega, če do neke nesreče, potrebe pride, nenazadnje lahko pride kjerkoli, nihče ni pred nesrečo imun. Lahko se zmogljivosti uporabljajo tudi v civilne namene in mislim, da bi bila to slaba poteza v smislu doseganja zmogljivosti in v smislu uporabnosti same enote. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister Bajuk, ste želeli besedo? Prosim.
Hvala lepa. Rad bi povedal v zvezi z amandmajem, kar se tiče dodatnih sredstev oziroma predloga za dodatna sredstva za Medicinsko fakulteto v Mariboru. Jasno je, da Vlada ta projekt kot tak podpira, da smo popolnoma odločeni, da se to čim prej tudi napravi. Sredstva so zagotovljena v takšni meri, kot je po naši najboljši oceni, kot so potrebna v trenutnem časovnem okviru. Razumemo pa, da je možno, da bo to potekalo hitreje. Predvidena je tudi uporaba evropskih sredstev. Treba je stvari zastaviti na takšen način, da bo dejansko v skladu s pravili, ki jih je treba slediti, da se ta stvar uresniči, na vsak način. Če se bo pa res izkazalo, da sredstva, ki so trenutno predvidena v proračunu, ne bi zadostovala, bom pa sam predlagal Vladi, in sem prepričan, da bom v tem tudi uspešen, prerazporeditev sredstev, da bo to, kar se danes tu predlaga, tudi dejansko na razpolago. Hvala lepa.
Hvala lepa. [[Oglašanje iz ozadja.]] Izvolite, prosim.
Proceduralno. Predsedujoči, lepo bi prosil, da gospoda ministra za finance spomnite na to, kar je ravnokar rekel. Gospod minister za finance je rekel, sprejemamo sicer proračun in proračun mora v skladu z zakonodajo zagotoviti tisto, kar je ob sprejemanju proračuna obseg sredstev, za katera po najboljših informacijah vemo, kakšna morajo biti v proračunu. Reči tukaj pred slovensko javnostjo, ob 22.10, da minister zavrača amandma, da bo pa on že zagotovil [[...]]
Gospod Cvikl, je to proceduralno vprašanje ali polemika?
Proceduralno vprašanje, gospod predsedujoči.
Mislim, da je to polemika.
Ni polemika. Prosim, da gospoda ministra seznanite z določbami Poslovnika o sprejemanju proračuna in Zakona o javnih financah. Minister za finance ne more pred slovensko javnostjo trditi, da je volja zakonodajnega telesa nič pomembna, da bo že on kot minister za finance brez rebalansa proračuna - jaz sem ga zelo pozorno poslušal, če bi rekel, rebalans proračuna, bi še razumel. Ne, on je rekel, s prerazporeditvami na podlagi pooblastil Vlade. Jaz se opravičujem! Danes s spremembami proračuna za leto 2007 določamo obseg porabe. In če danes vemo, da je možno pospešiti dinamiko, da je možno zagotoviti večjo porabo v letu 2007, potem mora Vlada danes amandma podpreti, ne pa reči, poslanci koalicije, pozabite, ne bomo podprli, ampak bomo mi kot Vlada to naredili. To je povsem v nasprotju s pravili zakona o javnih financah. Zato lepo prosim, predsedujoči, mi sprejemamo proračun, mi ne sprejemamo nekaj kar tako, pravice porabe, ki jih Vlada prestavlja kakor njim milo. Če Vlada danes izve na podlagi informacij, na podlagi amandmaja, ki je bil oblikovan, da je možno pospešiti, potem gospodje, vsaj amandma podprite.
Hvala lepa, gospod Cvikl. Menil sem, da je bila to polemika in ne proceduralno vprašanje. Sprašujem, ali želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo in prehajamo na nadaljnje poglavje, to je uporabnik 3311 - Ministrstvo za šolstvo in šport. Tukaj imamo tri podprograme in tri amandmaje. Kdo želi razpravljati? Prijava teče. Gospod Janko Veber, izvolite, prosim.
Hvala. Moram priznati, da sem res presenečen, ko berem obrazložitve pri teh amandmajih, kje se jemlje denar. Če smo prej govorili o tem, da se je 2 milijona 700 tisoč evrov vzelo pri mreži oziroma pri transferjih za socialno ogrožene, se pri teh amandmajih, pri programih športa jemlje pri otrocih s posebnimi potrebami. Saj ne morem verjeti. Najbolj ranljivim skupinam se jemlje popolnoma brez kakršnegakoli občutka. In kaj rešujemo s temi amandmaji? Rešujemo nadstandard kolegu Sušniku v Vranskem, da bo zgradil športno dvorano pri osnovni šoli. To je nedstandard. Športna dvorana je nadstandard na račun otrok s posebnimi potrebami. Milijon evrov za to, da se rešujejo te telovadnice. Res, nimam komentarja k temu.
Hvala lepa. Ugotavljam, da ne želi več nobeden razpravljati. Zato zaključujem razpravo o tem sklopu. In prehajamo do uporabnika 3511 - Ministrstvo za kulturo. Tukaj imamo tri podprograme in štiri amandmaje. Želi kdo besedo? Prijava teče. Gospod Samo Bevk, izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Včeraj je ljubljanska županja Danica Simšič na najlepši možen način zaključila županovanje z otvoritvijo replike najlepšega baročnega Robovega spomenika pred Magistratom. Vendar je to ljubljanska pristojnost. Je pa država s posebnim zakonom prevzela skrb za 42 spomenikov državnega pomena. Zanimivo je to, da je z rebalansom zmanjšala to postavko, čeprav v obrazložitvi ugotavlja, da so ti spomeniki izjemnega pomena, vendar v zelo slabem stanju. Zato je nerazumljiva taka ugotovitev, če istočasno z rebalansom znižuje to postavko. Socialni demokrati smo mnenja, da je treba to postavko za 42 kulturnih državnih spomenikov povišati, zato smo vložili ta amandma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod minister.
Hvala lepa. Torej, sredstva, ki jih zagotavlja ministrstvo, torej Vlada za spomenike v lasti Republike Slovenije v letu 2007, se seveda povečujejo. Gre pa tudi predvsem za to, da se povečujejo zlasti s pridobivanjem sredstev iz tako imenovanih strukturnih skladov, kjer je Ministrstvo za kulturo zelo uspešno pri tem in so ta sredstva kar v velikem znesku. Tako da se sredstva na tej postavki v bistvu povečujejo.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih ter o posebnem delu predloga sprememb proračuna v celoti bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj po prekinjeni tej točki dnevnega reda. Prehajamo na obravnavo načrta razvojnih programov. Kdo želi besedo? Zaključujem razpravo o načrtu razvojnih programov. O načrtu razvojnih programov bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj po prekinjeni tej točki dnevnega reda. Prehajamo na razpravo o predlogu sprememb proračuna v celoti. Preden prekinem to točko dnevnega reda, sprašujem, ali želi še kdo besedo o predlogu sprememb proračuna v celoti? Ugotavljam, da ne želi nihče več razpravljati, zato zaključujem razpravo o predlogu sprememb proračuna v celoti. O predlogu sprememb proračuna bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, po preteku petih minut, to je danes ob 22.35. Kdo nasprotuje temu predlogu? Nihče. Zato ta predlog velja.
Spoštovane poslanke in poslanci! Prosim, če zasedete svoja mesta, da nadaljujemo sejo zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalne naprave. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda - to je z drugo obravnavo Zakona o financiranju občin. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo vodili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 16.11.2006. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine LDS k 8. členu. Prosim za prijavo. Najprej je obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Besedo ima gospod Jakob Presečnik. [[Se odpovedujete.]] Gospod Anton Rop, v imenu poslanske skupine LDS. Prosim.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! V poslanskem klubu LDS smo pripravili amandma k 8. členu. Mi smo prepričani in verjamemo, da ta amandma pomeni, da bomo predlagani sistem financiranja občin, tako kot je predlagan, bistveno izboljšali. Izboljšali seveda na ta način, da bo ta predlog dejansko pomenil po eni strani izboljšanje financiranja tistih občin, ki so manjše, ki so najbolj potrebne razvojnih sredstev, kot tudi tistih občin, ki so regionalni in urbani razvojni centri v Sloveniji. Mi smo prepričani, da tako, kot je sedaj zakon pripravljen, pomeni bistveno zmanjšanje obsega razvojnih sredstev za nekatere centre, zlasti pa za Ljubljano, bo takšen predlog investicijska sredstva praktično razpolovil in zmanjšal obseg teh sredstev kar za 35 milijard. Torej, mi zato predlagamo, da s tem amandmajem, s katerim prav nič ne poslabšate finančne situacije ostalih občin, podprete razvoj tudi v tistih občinah, ki so takšnega razvoja potrebne, ki predstavljajo urbane centre in so pomembne za razvoj regij, pokrajin in tudi mesta. Želel bi posebej poudariti, da s tako predlaganim financiranjem občin dejansko trasirate tudi financiranje bodočih pokrajin in oblikovanje ostalih pokrajin. Mi menimo, če bo ta Zakon o financiranju občin sprejet, sprejet pa bo v takšni obliki, v kolikor naši amandmaji ne bodo sprejeti, bo verjetno tudi predlog, vsaj tako smo danes slišali, za financiranje pokrajin za poslanski klub LDS nesprejemljiv. Nesprejemljivo bo tudi takšno oblikovanje pokrajin in mislim, da bi bile to zelo slabe posledice za regionalni razvoj v Sloveniji. Zato apeliram na vse vas, da ta amandma, ki v ničemer ne poslabšuje položaja kogarkoli, podprete. Mi bomo, v kolikor bo ta amandma podprt tudi z vaše strani, podprli tudi amandma, ki je vložen s strani koalicije, ker je potem po našem mnenju smiseln; torej predlagam, da ta amandma sprejmete. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Martin Mikolič, imate besedo.
Hvala za besedo. V poslanski skupini Nove Slovenije predlaganega amandmaja ne bomo podprli. Če podpremo predlagani amandma oziroma ga sprejmemo, potem pomeni, da smo predlaganemu zakonu porušili njegov koncept in se vračamo na zakon, ki je sedaj v veljavi. Namen predlaganega novega zakona je bil, kot smo danes že velikokrat slišali med ostalim, da bodo pravičnejše porazdeljena finančna sredstva občinam oziroma vsem občinam v Sloveniji. Prav gotovo in se strinjamo v poslanski skupini Nove Slovenije s tem, da ta zakon prinaša večjo solidarnost, tako kot je bilo slišati, glede finančnih virov za razvoj posamezne občine; in to prinaša ta novi zakon. In vsekakor tega amandmaja ne moremo podpreti. Nekako, tako kot sem že razpravi prej povedal, razumemo nekatere, ki želite, da bi tiste občine, ki so v preteklosti se samofinancirale, imele, da ne bom rekel, preveč finančnih sredstev, da se takšna oblika financiranja nadaljuje v prihodnje. In z novim zakonom vsekakor omogočamo enakomernejšo in bolj pravično porazdelitev finančnih sredstev za 210 občin v Sloveniji. Zato predlaganega amandmaja v naši poslanski skupini ne bomo podprli.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je bilo 66 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 23, proti 42. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, SLS in DeSUS k 8. členu. Razprava v imenu poslanskih skupin. Prijava teče. Prijavljenih ni. Prehajamo na odločanje. Jaz bi prosil, če daste roko gor, če pritisnete in se prijavite. Dvakrat ste držali, prej ste držali tudi roko gor, pa niste pritisnili. Sem gledal. Začetek prijave. Gledam ostro. Gospod Milan Cvikl, imate besedo.
Gospod podpredsednik, moral sem dvigniti roko, ker drugače ne bi ponudili niti poslanskim skupinam, seveda sem pa želel v svojem imenu. Zdaj povejte, ali dvignem levo roko, kadar hočem v svojem imenu, in desno, kadar hočem v imenu poslanske skupine. Amandmaja ne bom podprl. Amandmaja ne bom podprl, ker ko ste zavrnili amandma naše poslanske skupine, je pravzaprav postal po našem mnenju ta amandma popolnoma nesmiseln in nepotreben, predvsem pa ne rešuje tistega, kar je najbolj ključno. In to je, da ne bi z načinom, za katerega ste se odločili v vladajoči koaliciji, z obremenjevanjem dela občin financirali druge občine. Moram reči, da sem razočaran nad tem, da bomo danes tako rekoč po hitrem postopku zaključili tudi drugo obravnavo tega Zakona o financiranju občin, vse, kar počnemo okrog proračuna, in da to počenjamo nekaj dni po drugem krogu lokalnih volitev. Novoizvoljenim županom, novoizvoljenim občinskim svetom s tem, kar bomo danes naredili, dajemo samo eno možnost - veliko dodatnega zadolževanja in novi, predvsem nepremičninski viri bodo edini realni viri, ki bodo zagotavljali, da se bodo lahko občine v Sloveniji razvijale. Vse drugo prepuščamo v odločitev ministru za finance. In obžalujem, da se je minister za lokalno samoupravo samoukinil. Amandmaju bom nasprotoval.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Ugotavljam, da je od 63 poslank in poslancev za glasovalo 48, proti 9. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Socialnih demokratov k 14. členu. Glasujemo. Od navzočih 67 poslank in poslancev je za glasovalo 22, proti 44. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine SD k 44. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 66 poslank in poslancev, za 18 in proti 44. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona.Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 8. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandma? Da. Prosim. Je amandma pripravljen. Prosim? Predlagam, da nadaljujemo po končani zadnji točki danes z nadaljevanjem o tem amandmaju. Se strinjate? Ja. Prekinjam to točko. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda - obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o trošarinah. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine LDS k 22. členu. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 65 poslank in poslancev, za 20 in proti 45. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi niso bili sprejeti amandmaji, v tretji obravnavi ni možno vlagati amandmajev in zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo o zakonu. Glasovanje teče. Glasovalo je 69 poslank in poslancev, za 45 in 18 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007. Prehajamo na odločanje o splošnem delu predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 22. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je splošni del predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007 sprejet. Izvolite, gospod Cvikl, proceduralno vprašanje.
Moje proceduralno vprašanje je povezano s tem, kar predsedujoči, sicer v prejšnjem delu dneva je bil predsedujoči gospod podpredsednik Peče, ni naredil pred samim odločanjem o tako splošnem delu, in sicer, da bi dobili ustrezni odgovor Zakonodajno-pravne služba na postavljeno vprašanje. Zato predlagam, da potem, ko bomo opravili glasovanje o amandmajih v posebnem delu proračuna, o načrtu razvojnih programov, v kolikor bi kakšen amandma bil, da vendarle bodisi dobimo ustrezno mnenje ali pa v sami redakciji zagotovimo vsebinsko pravilno izkazovanje prihodkov in odhodkov državnega proračuna. Formalnopravno je res v tem trenutku sam splošni del proračuna korektno sprejet, ker še ni sprejet Zakon o financiranju občin. Zakon o financiranju občin še ni sprejet, je šele v drugem branju. Ko pa bo Zakon o financiranju občin sprejet v tretjem branju, bo, najmanj kar bo, izpostavljen problem neustreznega izkazovanja po bruto načelu prihodkov državnega proračuna, ki so odstopljeni vir državnega proračuna za občine, in sicer razlike je približno 880 milijonov evrov. Zato že sedaj napovedujem, da bomo v poslanski skupini uporabili vse tiste možnosti, da bi upoštevali to, kar Zakon o javnih financah veleva, to pa je bruto izkazovanje prihodkov in odhodkov državnega proračuna. Ne moremo si dovoliti, tako kot je rekel minister prej: Nič hudega, če ne boste podprli nekega amandmaja, bom jaz že to uredil. Ne moremo si dovoliti tega, da bi minister za finance mimo izvrševanja proračuna - in izvrševanje proračuna je to, kar v tem Državnem zboru sprejmemo - kar tako dal 800, ali pa 700, ali pa 950, ali pa mogoče samo 600 milijonov evrov občinam. On bo dal samo toliko milijonov evrov občinam, kot bo zapisano med odhodki državnega proračuna kot pravica porabe, ki jo minister mora po zakonodaji nameniti občinam. Vse drugo je šarlatanstvo, vse drugo je netiranje izkazov in v nasprotju z načeli Zakona o javnih financah in seveda vsemi ustavnimi določbami na to temo. Zato prosim, če se to proceduralno opozorilo notira, da se ne bomo potem čudili, kako bo, ko bomo v Državnem zboru delali ustrezne redakcije državnega proračuna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Peče, kaj želite, prosim? Ni razprave na to temo. Ne morem vam dati besede. Prehajamo na odločanje o amandmajih k proračunskemu uporabniku. Prvo, uporabnik 1214 - Varuh človekovih pravic. Amandma je popravljen, je korekten, zato glasujemo. Oprostite, vas nisem videl. Samo prvič in zadnjič, da me je kdo poklical z žvižgom. Izvolite, gospa Barbara Žgajner Tavš v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa za besedo. Dovolite, jaz sem sicer prej ob amandmaju povedala več ali manj vse, kar je pomembno povedati ob tem amandmaju. Še eno pomembno dejstvo, ki sem ga dobila v roke pred nekaj minutami, pa je odgovor Vlade Republike Slovenije na mojo poslansko pobudo, ki sem jo dala ob dnevu otroka v mesecu oktobru. Ne boste verjeli, ampak Vlada Republike Slovenije vidi ravno ta projekt kot enega izmed prioritetnih nalog v okviru delovanja svoje Vlade, zato mi je toliko bolj nesprejemljivo - in s tem apeliram tudi na vas, spoštovani gospod minister - da se Vlada Republike Slovenije oziroma ministrstvo v obrazložitvi, zakaj ne podpira tega amandmaja, sklicuje na to, da Varuh človekovih pravic kot nevladni proračunski uporabnik ni predvidel oziroma predlagal posebnega podprograma z nazivom Urad zagovornikov otrok. To ni projekt Varuha človekovih pravic, ampak bi moral biti projekt Vlade Republike Slovenije. Vlada Republike Slovenije oziroma koalicijske partnerice so se za ustanovitev neodvisnega Urada zagovornikov otrok zavezale v okviru koalicijske pogodbe in koalicijska pogodba bi morala biti za koalicijske stranke temeljni dokument, tako imenovana "Mala Ustava", če hočete. Vlada Republike Slovenije v tem mnenju, ki sem ga omenila malce prej, zaveda, da je skrb na področju otrok toliko bolj pomembna, kajti otroci so toliko bolj nemočni, ko gre za vprašanje kršenja njihovih pravic. Pravice otrok so žal prepogostokrat pod pravicami ostalih odraslih ljudi. Ko sem v sami obrazložitvi tega amandmaja pravzaprav govorila na dolgo in na široko, kaj vse potrebujejo otroci v naši državi, kajti na tem področju je Slovenija nekaj korakov za ostalimi evropskimi državami. Toliko bolj mi je nesprejemljivo, da Vlada v okviru rebalansa proračuna za leto 2007 namenja sredstva za pomoč in zaščito zapornikov, gre za popolnoma nov podprogram, medtem ko sredstev za zaščito otrok Vlada ne podpira. Toliko bolj pomembno mi je, ker gospod Ziherl pravi, da je za njega pomembnejše od otrok ureditev gozdnih cest v zasebnih gozdovih. In ker se kolegica Kuclerjeva vedno znova oglaša, ko gre za vprašanje Cerkve, ko gre pa za vprašanje zaščite otrok, pa žal ne. S tem pritiskam, spoštovane kolegice in kolegi, tudi na vašo moralo, da podprete ta amandma. V Slovenski nacionalni stranki ga bomo vsekakor podprli.
Hvala lepa. Prijava teče. V osebnem imenu? Prosim. Besedo ima gospod Boštjan Zagorac. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Sam bom seveda podprl amandma kolegice Barbare Žgajner Tavš. Kot sem dejal že pri sami obrazložitvi amandmaja, leta 1989 je bila sprejeta Konvencija o otrokovih pravicah in Slovenija je privzela, takrat se je Slovenija zavezala v tej konvenciji, v kolikor jo boste dobro pogledali, da bo nekoč imela tudi Varuha otrokovih pravic, ne v sklopu Varuha človekovih pravic, ampak kot poseben inštitut Varuha človekovih pravic. Po 15-ih letih tega inštituta še danes nimamo. Vedno so bili različni izgovori, bodisi Varuh ni predlagal bodisi Varuh človekovih pravic ni naredil tega ali onega, največkrat pa je šlo za to, da nobena Vlada ni hotela zagotoviti finančnih sredstev za takšnega Varuha. In besede, kot so "zakaj bi plačevali nekega birokrata za to, da bi varoval pravice otrok", se mi zdijo zelo zelo nizkotne, predvsem do otrok. Če ima tisti, ki je to izrekel, lastne otroke. Veste, nikoli ni dovolj birokratov in varuhov, ko gre za otroke, otroke je treba zaščiti in jih varovati. Danes s tem amandmajem v Slovenski nacionalni stranki namenjamo ta denar. In na vas je, ki ste si v svojo koalicijsko pogodbo zapisali, da boste to naredili, da to dejansko tudi naredite. Če tega ne naredite, pač lažete. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Martin Mikolič, izvolite, prosim.
Hvala lepa. No, da ne bo preveč vroče krvi, bi rad povedal v zvezi s postavko, s katere se jemlje denar, da ne bi obtoževali eden drugega - vzdrževanje in gradnja gozdnih cest. Pa nima to nič zveze s tem, kar je prej bilo slišati z ene in druge strani. To so namenska sredstva in s te postavke ne morete jemati denarja. Zakaj ne, bi pa predlagal, da vprašate poslanskega kolega Baroviča, ki je tudi župan in vam bo znal pravilno razložiti, da ne morete tu jemati denarja. Samo to bi rad povedal in s tega vidika amandmaja ne morem podpreti. Če bi pa z druge postavke vzeli, bi pa mogoče to šlo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod mag. Cvikl, izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Predlagam, da podprete amandma v skladu z naslednjim stališčem predsednika Vlade: "Janša pozval k umiritvi razmer glede Romov. Komisar Sveta..." [[Oglašanje iz ozadja.]] Zelo resna zadeva je to! "Komisar Sveta Evrope za človekove pravice Thomas Hammarberg je danes preselitev..." in tako naprej "označil kot nesprejemljivo." Varuh človekovih pravic, ki se je prvi oglasil na to temo, je bil napaden. Varuh človekovih pravic se oglaša tudi glede varstva otrok. Zato oblikovati in dodati dodatna sredstva, imeli smo veliko diskusij, ali je možno oblikovati nov podprogram ali ne, je najmanj, kar lahko storimo, da zaščitimo v Sloveniji otroke. Podprite amandma zato, če ne zaradi drugega, kar je rekel tudi gospod predsednik Vlade. To so med seboj povezane stvari. Če kdo misli, da niso, potem ne vem, ali živi v Sloveniji ali kje drugje. Amandma je korekten, obrazložitev je detajlna, vsebinsko usklajen z nameri delovanja Varuha človekovih pravic, samo virov ni zadosti. In če ste znali dati milijarde evrov za zadolževanje avtocest, stotine milijonov evrov za to ali tisto dvigovanje plač in materialnih stroškov, namenimo še 75.000 evrov za oblikovanje Urada zagovornika otrok oziroma delovanje Varuha človekovih pravic na tem vprašanju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite. Gospod Sašo Peče, izvolite.
Spoštovani prisotni! Verjamem, da smo zdaj vsi po širokem in povprek pogledali vsebino omenjega amandmaja, verjamem pa tudi, da je prišlo do nesporazuma okoli tistega dela amandmaja, ki prikazuje vir sredstev. Ravnokar je bilo razvidno iz ene od obrazložitev poslancev, ki so govorili, zakaj ne bodo podprli. Ni res, da bi ta amandma posega v gradnjo in rekonstrukcijo gozdnih cest, gre za drugo proračunsko postavko. V proračunu Republike Slovenije imamo več proračunskih postavk. Predlagatelj, torej poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke jemlje finančna sredstva, potrebna za ustanovitev tega urada, iz proračunske postavke 4178. To je popravilo gozdnih cest v zasebnih gozdovih. Gospodje in gospe, v zasebnih gozdovih. Ne posegamo v občinske gozdove, ne posegamo v gozdove v drugih strukturah. V nadaljevanju pa bi radi opozorili še na eno izmed nepravilnosti, ki jih je navedla Vlada Republike Slovenije v okviru svojega odgovora, češ da so za to predvidena finančna sredstva v okviru Urada varuha človekovih pravic. To kratko malo ni res, to kratko malo je laž, ki jo je izreklo Ministrstvo za finance. Iskreno upam, da ne vi, državna sekretarka, ampak da je to prišlo od kod drugje. In pa še tretja zadeva, ki je bila napačno izpostavljena oziroma interpretirana med današnjo obravnavo. 2. oktobra letošnjega leta je bilo zastavljeno poslansko vprašanje na to temo, kaj namerava storiti Vlada Republike Slovenije. Vlada Republike Slovenije je odgovorila, da je to ena izmed prioritet. Danes je opcija, da to vladno prioriteto uzakoni Državni zbor, predlagamo, da amandma seveda podprete. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Od 68 poslank in poslancev je za glasovalo 25, proti 41. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Spoštovane poslanke in poslanci, jaz predvidevam, da imate vsi pred seboj seznam vseh vloženih in predlaganih amandmajev. Zato bi vas prosil, tako kot tisto velja, da pred glasovanjem pogledamo, ali je oranžna lučka na desni, da moj prvi poziv, velja za poslansko skupino, drugi pa za posameznike. Prosim vas, če hočete, da bomo ekspeditivni pri tej obilici dela, če mi sledite. Hvala. Prehajamo na uporabnika Služba Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko, en amandma. Glasujemo. Glasovalo je 66 poslank in poslancev, za 21, proti 44. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na uporabnika 1611 - Ministrstvo za finance. Tukaj imamo podprogram, prvi, in en amandma. Prijava v imenu poslanske skupine. Gospod Milan Cvikl, izvolite, v imenu poslanske skupine.
Amandma je namenjen pravzaprav razpravi in utemeljitvi tega, kar se bo najverjetneje dogodilo v letu 2007, 2008. Najprej seveda v odvisnosti, kako bo zaključena razprava o Zakonu o financiranju občin, bomo mogoče imeli neka sredstva, ki bodo jih občine dobile, potem pa bomo imeli v letu 2007, 2008 po našem mnenju kar precejšnje probleme z zagotavljanjem davčnih virov, tudi odstopljenih davčnih virov, zato predlagamo, da za oblikovanje dopolnilnih sredstev občinam povečamo sredstva za 10 milijonov evrov. Viri za to pa so predvsem zmanjševanje porabe na tistih postavkah, za katere seveda ocenjujemo, da v kolikor bi denar bil zagotovljen občinam, bi bilo to veliko bolj racionalno, kot dati denar za zadeve, kot je na primer nakup streliva. Predlagam, da amandma podprete.
Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 45. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na drugi podprogram, kjer je samo en amandma. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 43. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Nadaljujemo. Uporabnik Ministrstvo za zunanje zadeve, prvi podprogram, dva amandmaja. Glasujemo, odločamo o prvem amandmaju. Kdo želi besedo? Prijava teče. V imenu poslanske skupine, še enkrat ponavljam. Gospod Rudolf Moge. Se odpovedujete. Gospod Samo Bevk. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Zaradi letošnji težav pri reševanju odposlanca predsednika Republike Toma Križnarja iz sudantskih zaporov, smo predlagali, da se oblikuje poseben sklad za pomoč našim državljanom v tujini, ki se znajdejo v težavah. Takšno idejo je napovedal že zunanji minister dr. Dimitrij Rupel pred nekaj leti, ko so hrvaški policaji aretirali Joška Jorasa in ko smo na seji Odbora za zunanjo politiko razpravljali o proračunu prejšnji mesec, smo govorili tudi o tej tematiki in to idejo je minister dr. Dimitrij Rupel podprl. In ko je v tej vsebinski razpravi gospod minister to idejo podprl, smo se v poslanski skupini Socialnih demokratov odločili, da predlagamo oblikovanje posebnega sklada za pomoč našim državljanom v tujini. In tako bi lahko, recimo, Tomu Križnarju brez težav zagotovili sredstva za njegovo reševanje oziroma za vrnitev v domovino. Zato predlagam, da ta amandma sprejmete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 40. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 42. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Nadaljujemo, uporabnik Ministrstvo za gospodarstvo, prvi podprogram ima dva amandmaja. Odločamo o prvem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 42. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o drugem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 42. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k amandmaju drugega podprograma, to je program Zapiranje rudnikov. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 41. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmajih k tretjemu podprogramu, in sicer k prvemu amandmaju tretjega podprograma, to je program Povečanje konkurenčnosti. Odločamo o prvem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 42. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju. Prijava v imenu poslanske skupine. Gospod Milan Cvikl, imate besedo. Prosim.
Poznano je, da je bil predsednik Vlade, gospod Janez Janša, še ko je bil opozicijski poslanec, velik kritik programov spodbujanja tujih investicij, še posebej programa spodbujanja investicij v Revozu. K sreči je moj kolega na levi strani pred nastopom nove Vlade pripravil vse, da se je ta program izvedel. In to je eden od programov, ki zagotavljajo delovna mesta, ki zagotavljajo tudi davčne vire. Mi ne predlagamo nič drugega - opozicijski poslanci tokrat -, kot da zagotovimo 700 tisoč evrov za to, da bi v mandatu te Vlade gospod Janez Janša lahko naredil sam kakšno tujo investicijo, na enak način, kot se je to naredilo v mandatu prejšnje Vlade. Denar, ki je namenjen trenutno na teh postavkah, zadošča samo za svinčnik in papir pa najemnino poslovnih prostorov te tako imenovane Agencije za spodbujanje tujih investicij. Nimajo denarja niti, da bi se odpeljali do Pariza, takšni so podatki iz realizacije proračuna in tako kažejo podatki po predlogu proračuna. Z oblikovanjem dodatnih 700 tisoč evrov bi lahko začela Vlada gospoda Janeza Janše mogoče vsaj v zadnjem letu svojega mandata pripravljati kakšen podoben projekt, kot je bil projekt Revoz X-44. Podprite amandma, mi ga bomo!
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovalo je 60 poslank in poslancev, za 20, proti 39. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajam na odločanje o tretjem amandmaju. Glasovanje teče. Glasovalo je 59 poslank in poslancev, za 20 in 39 proti. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na četrti podprogram - to je Prestrukturiranje podjetij. Prehajamo na odločanje o amandmaju. V imenu poslanske skupine. Prijava teče. Gospod Milan Cvikl, izvolite.
V razpravi na pristojnem matičnem telesu je bilo ugotovljeno, da bi s pomočjo tega mandata lahko zagotovili namesto stroškov za vojake v Iraku odprtje še kakšne tovarne, kot je bila tovarna Iskraemeco v Kuvajtu. No, saj ni bila čisto tovarna Iskraemeco, ampak to je sedaj manj pomembno. Pomembno je, da minister za gospodarstvo bi sicer dal denar še kakšnemu podjetju v težavah, pa za to nima zadosti sredstev v državnem proračunu. Predlagamo, da zmanjšamo stroške za stroške vojaškega mednarodnega sodelovanja, beri: "Sodelovanje v Iraku" in povečamo za 500 tisoč pomoč podjetjem v težavah. V celotni razpravi tako na Odboru za finance kot na Komisiji za nadzor proračuna in nadzor javnih financ pa nismo mogli ugotoviti, ali bo ministru za gospodarstvo to res uspelo narediti, ker seveda minister za finance ni znal odgovoriti, ali je že dobil ustrezno soglasje Evropske komisije. Občutek imam, da Vlada preprosto zaradi teh ali onih notranjih in zunanjih vzrokov ne želi pomagati podjetjem v težavah. Težava nastane, ko je potrebno v kakšnem daljnem kraju, ob kakšnem eksotičnem obisku odpreti kakšno tovarno. Podprite amandma, da bo lahko Vlada kaj naredila tudi za pomoč podjetjem v težavah.
Hvala. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 63 poslank in poslancev, za 21 in 42 proti. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju petega podprograma Spodbujanje razvoja malega gospodarstva. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 41. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 41.]] Amandma ni sprejet. Nadaljujemo, uporabnik Ministrstvo za promet. Imamo en amandma enega podprograma. Prijava v imenu poslanske skupine. Gospod Milan Cvikl v imenu poslanske skupine.
Jaz predlagam, da ta amandma podprete tudi tisti poslanci, ki ste se zmotili, ker gre za to, da zagotovimo, da bo drugi tir železniške povezave Divača-Koper izgrajen. Ta amandma omogoča to, da Vladi ne bo potrebno priti z rebalansom 2007, ker bo z amandmajem zagotovila realne vire Agencije za železniški promet. Vlada tega ni naredila, zato je prišla v Državni zbor po poroštvo 100 milijard tolarjev. S poroštvi se drugega tira ne da graditi. To ugotavlja tudi samo ministrstvo za finance, zato je na matičnem delovnem telesu minister že napovedal verjetne spremembe teh postavk. Če pa seveda želite zgolj tako imenovano Popovičevo varianto, torej Koper-Trst in ne drugega tira Divača-Koper, potem pa razumem vaše zavračanje tega amandmaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Breda Pečan. [[Se odpovedujete.]] Gospod Josip Bajc. [[Tudi ne.]] Gospod Srečko Prijatelj, upam, da vi ja.
Hvala lepa. Ta amandma je smiseln tudi zaradi tega, ker Vlada ne kaže nobene resnosti, da bi s tem projektom, ki je uvrščen v prvih 30 prioritetnih projektov, začela, kar se kaže tudi v aktualnem proračunu, ki ima na tej postavki zgolj odprto postavko. In vendar bomo vrnili 5 milijonov evrov Evropi, ker tega projekta ne želimo začeti že od leta 2004, ko imamo odobrena ta sredstva in smo že dvakrat podaljšali koriščenje. Zopet se kaže šlamparija ministrstva za promet v tem, ko so zgolj v poroštvenem zakonu predvideli vse rešitve na tem področju. Železnice bodo zaključile poslovno leto s 60-imi milijardami izgube iz naslova tekočih kreditov, dolgoročnih in kratkoročnih, in seveda s 4 milijardami tekoče izgube v letošnjem letu. Od teh 99 milijard ne bodo dobile niti tolarja, ker to gre vse v Agencijo za železnice na Kopitarjevo v Maribor. In Holding Slovenskih železnice boste v naslednjem letu obremenili z dodatnimi 3 milijardami 800 za uporabnino, ki jo bo morala plačati. To, kar je ugotovilo Računsko sodišče, za nepravilnosti je kriva Vlada in ministrstvo, ki zanemarja to postavko in seveda ta resor, to je železnice. Jaz sem sam pripravil tak amandma, ko sem videl, da ga je LDS vložil, ni smiselno, da ga dvakrat vlagamo. Zato v bistvu celoti podpiram dobro namero in bodite hvaležni, ker ste slepi, da ne vidite tega, kaj delate, da vam nekdo pokaže, kaj je treba narediti. In ne zgolj gledati samo postavko, tukaj spodaj, Vlada zavrača, matično delovno telo ne podpira. Naj vam to ne bo vodilo. Nekateri se samo smejijo, tudi moji kolegi iz železnice bodo glasovali proti temu amandmaju. Mi pa bomo še vedno obremenjevali ceste, kar je seveda paradoks in zelo, zelo, bom rekel, nerazumljivo dejstvo, da na cestah imamo milijardo poroštev za najem kreditov, govorim v evrih in jih bomo s kamioni uničili, ker jih železnica ne bo mogla prevzeti, zato ker ni interoperabilno sposobna za prevoz takih tovorov. Tudi v tej postavki se skriva ta rešitev. Torej, podprite ta amandma in pomagali boste Vladi, pomagali boste tudi drugemu prometnemu resorju, kot so železnice. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Od navzočih 62 poslank in poslancev je za glasovalo 20, proti 42. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo naprej, in sicer uporabnik Direkcija Republike Slovenije za ceste. 44 amandmajev. Prehajamo na prvi amandma prvega podprograma. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 39. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, priti 42. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Tretji amandma. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 40. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Četrti amandma. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 40. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da je amandma ni sprejet. Peti amandma. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je 21, proti 37. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Šesti amandma. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 40. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 40.]] Amandma ni sprejet. Sedmi amandma. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 40. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Osmi amandma. Glasujemo. Glasovalo je 63 poslank in poslancev, za 20, proti 40. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Deveti amandma. Glasujemo. Glasovalo je 61 poslank in poslancev, za 19, proti 41. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Deseti amandma. Glasujemo. Glasovalo je 47 poslank in poslancev, za 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Enajsti amandma. Glasujemo. Glasovalo je 47 poslank in poslancev, za 44, proti 1. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Dvanajsti amandma. Glasujemo. Glasovalo je 46 poslank in poslancev, za 43, proti 3. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Trinajsti amandma. Glasujemo. Ponavljamo glasovanje, drugič. Glasovanje teče. Prekinjam sejo zbora. Nadaljujemo čez 10 minut, in sicer ob 23.45 uri.
Prehajamo na ponovno odločanje, in to tretjič, o 13. amandmaju. Gospod Sašo Peče, v imenu poslanske skupine? Proceduralno. Prosim.
Spoštovani prisotni! Kar nekaj amandmajev danes je odrazilo stanje duha v tem Državnem zboru. Skratka, vidimo, da se vsi amandmaji odvijajo po istem kopitu, cca 20 glasov za, 40 proti. V Nacionalni stranki ocenjujemo, da tovrsten način dela, kot ga izvajate v okviru vladajočih strank, kjer ne spremljate vsebine, ampak izključno avtorstvo, ne pomeni nič drugega kot nazadovanje na področju dela z javnimi financami. In seveda pri takem načinu dela vsaj poslanka in poslanci Nacionalne stranke nočemo sodelovati, zato za to točko dnevnega reda napovedujemo obstrukcijo. Hvala.
Hvala lepa. Torej, poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke je pri tej točki napovedala obstrukcijo. Prehajamo na glasovanje, in to tretjič, o 13. amandmaju. Glasujemo. Glasovalo je 57 poslank in poslancev, za 45, proti 5. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o 14. amandmaju. Glasujemo. Glasovalo je 53 poslank in poslancev, za 46, proti 2. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. 15. amandma. Glasujemo. Glasovalo je 52 poslank in poslancev, za 43, proti 4. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. 16. amandma. Glasujemo. Glasovalo je 51 poslank in poslancev, za 43, proti 3. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Sedemnajsti amandma. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 1. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Osemnajsti amandma. Prosim? V imenu poslanske skupine je prijava. Gospod Milan Cvikl, imate besedo.
Hvala lepa. Govoril bom v svojem imenu, ker ste tako dali, tako da bom uporabil manj kot dve minute. Poglejte, jaz sem za vse ceste, ki jih je le mogoče zgraditi iz državnega proračuna, še posebej sem bil tudi za cesto Šoštanj-Zavodnje. Pri protihrupni ograji v Lokovici, pa se mi postavlja vprašanje ali je to sedaj standard v Sloveniji. Sedaj ne vem, če poznate Lokovico. To je en kraj na drugi strani hriba pri Šoštanju, med Šmartnim ob Paki in proti Velenju in potem desno proti Šentilju in nekaterim krajem, ki so sedaj bolj v Sloveniji poznani. Protihrupna ograja v Lokovici, če jo boste potrdili, bo s tem postala standard v Sloveniji. Razumem gospoda spoštovanega poslanca Draga Korena, ampak ne vem, dajmo vendarle razmisliti, ali je način odločanja v državnem proračunu, kot sledi iz teh amandmajev, kjer ne da si vsak svoj ovinek uredi, ampak v bistvu vsakdo različen standard uvaja, s tem seveda imam sam problem. Rad bi podprl amandma, ki bi hitreje rešil vprašanje tretje razvojne osi in še česa, sam sem podprl amandma, s katerim bi najresnejši problem, ki bo tudi zmanjšal promet skozi Lokovico, to pa je cesta Velenje-Arja vas. Tega niste naredili, sedaj pa pravite, v Lukovici je potreben pa nadstandard. Dajte razmisliti, kaj sprejemamo danes deset do polnoči, 16. novembra, zato da ne bo koga potem bolela glava, ko bomo gradili na državnih cestah protihrupne oglave kot je to sedaj zamišljeno v Lokovici. Gospod Koren, predlagam vam, da umaknete amandma.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 55 poslank in poslancev, za 41 in 11 proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma številka 19. Glasujemo. Oprostite, še enkrat. Glasovanje teče. Glasovalo je 49 poslank in poslancev, za 43 in 4 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. 20. amandma. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 49 poslank in poslancev, za 43 in 4 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. 21. amandma. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 45. Ponavljamo glasovanje. Drugič. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 48 poslank in poslancev, za 43 in 2 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma 22. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 49 poslank in poslancev, za 43 in 3 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma 23. Prijava v imenu poslanske skupine. Prijava v lastnem imenu. Gospod Bojan Homan. [[Ne.]] Gospa Cvetka Zalokar. [[Ne.]] Gospod Milan Cvikl.
Sem mislil, da bo mogoče gospod Homan to pojasnil, ampak naj mu pomagam. Gre za amandma za Kranj, za Hotemaže-Britof. Seveda predpostavljam, da obrazložitev še vedno drži in ker je ta obrazložitev povezana predvsem s tem, da se zagotovijo odkupi zemljišč, da je celo časovno mogoče zagotoviti, da bi se zmanjšalo število žrtev, ki so na tem odseku, predvsem otroci, bom ta amandma podprl.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 3. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju številka 24. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 2. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Amandma številka 25. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 2. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Amandma številka 26. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 2. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Amandma številka 27. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 2. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma številka 28. Glasujemo. Glasovalo je 50 poslank in poslancev, za 45, proti 2. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma številka 29. Glasujemo. Glasovalo je 52 poslank in poslancev, za 45, proti 3. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma številka 30. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za 46, proti 3. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma številka 31. Glasujemo. Glasovalo je 47 poslank in poslancev, za 43, proti 2. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma številka 32. Glasujemo. Glasovalo je 52 poslank in poslancev, za 44, proti 3. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma številka 33. Glasujemo. Glasovalo je 52 poslank in poslancev, za 45, proti 3. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma številka 34. Glasujemo. Glasovalo je 51 poslank in poslancev, za 45, proti 3. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma številka 35. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 3. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 3.]] Amandma sprejet. Amandma 36. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 3. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma 37. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 3. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma 38. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 2. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Amandma 39. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 2. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Amandma številka 40. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 3. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 3.]] Amandma številka 41. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 3. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 3.]] Amandma je sprejet. Amandma številka 42. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 2. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Amandma številka 43. Prijava je v imenu poslanske skupine. Gospod Cvikl.
To je predzadnji amandma, za katerega verjamem, da ga boste podprli. Po samo enem načelu, in to je načelu predlagatelja. Rad bi, če od sedmih še prijavljenih, ki želijo pojasniti svojo besedo, kdo od njih pojasni, v čem je razlika med cesto Velenje-Arja vas in ureditvijo državne ceste skozi Mengeš. Obe cesti sta na pomembnih koridorjih, ki so stranski koridorji, niso najbolj pomembni koridorji, vendar na obeh cestah imamo težave s prometom. Vlada, matično delovno telo in koalicija pa enega podpira, drugega pa ne. Značilnost cestne politike, ki jo ravnokar izvajate z glasovanjem v tem Državnem zboru, je, da ste naredili okoli 30 mini projektov, vsakemu ste dali po 40 do 110, ta je celo 208 tisoč evrov, zato da bi se tam nekaj začelo delati. Da bi pa reševali velike probleme nedostopa največjih slovenskih izvoznikov do glavnih avtocestnih koridorjev, za to pa ni ne volje, ne denarja, niti vsebinske presoje Vlade, ali bi to bilo mogoče, smiselno ali kako drugače narediti. To je nova politika. Delimo občane in njihovo izpostavljenost cestnemu prometu, v odvisnosti od statusa pozicijski - opozicijski poslanec v Državnem zboru. Nasprotoval bom temu amandmaju.
Hvala lepa. Gospod Stanislav Brenčič, imate besedo.
Hvala lepa. Jaz ne bom imel problemov s tem amandmajem, ker tudi do zdaj nisem niti enega podprl, ker smatram, da so ti amandmaji odraz neke nekorektne, neverodostojne politike. Za temi amandmaji so projekti, ki nimajo niti idejnih projektov, kaj šele projekte za izvedbo. Direkcija za ceste je tista, ki ima na podlagi stanja verodostojen pristop v teh vprašanjih. Mi pa z neko nenačelno politiko postopanja v to stroko z vstopom, ki ni prav prijeten. Jaz enostavno nisem nikoli takih vstopov in takih potez podpiral in jih tudi v tokratnem sprejemanju proračuna ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Homan. Ne. Gospod Franc Capuder. Gospod Kristijan Janc. Ne. Gospod Alojz Sok. Vas lepo prosim, ko se zagledate na plazmi, kot se temu reče, in če ne boste sodelovali v razpravi, dajte nam znak, da ne bomo vas klicali in imenovali. Hvala. Prehajamo na odločitev o 43. amandmaju. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 57 poslank in poslancev, za 45 in 6 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma številka 44. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 55 poslank in poslancev, za 44 in 3 proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Nadaljujemo z Ministrstvom za okolje in prostor. Podprogram prvi, eden amandma. V imenu poslanske skupine prijava. Besedo ima dr. Pavel Gantar.
Jaz bi rad k temu amandmaju povedal to, da sem bil v Državnem zboru v zadnjih tednih kar na nekaj posvetovanj na temo energije, spodbujanja in učinkovite rabe in obnovljivih virov, da je vrsto opazovalcev iz akademske energetske skupnosti opozarjala nas, poslance - tista dva, ki sva bila tam, moram priznati, ali pa tistega, ki sem bil tam, na žalost - da proračun premalo upošteva prav ta vidik energetske oskrbe, da se ta sredstva zmanjšujejo. Mi smo ta amandma pripravili še pred temi razpravami. V bistvu je zelo minoren in res nakazuje samo to, da Vlada in država naj ne bi zmanjševala teh sredstev in virov. In predlagam nekaj, kar se vam zdi nemogoče, da bi koalicija ta amandma podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovalo je 62 poslank in poslancev, za 19, proti 41. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na 2. podprogram in amandma poslanske skupine LDS. Glasujemo. Glasovalo je 63 poslank in poslancev, za 17, proti 44. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujemo o amandmaju k 2. podprogramu, Nadzor in kontrola sevanj. Glasujemo. Glasovalo je 61 poslank in poslancev, za 15, proti 44. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Naslednji amandma k 4. podprogramu: Načrtovanje, varstvo in urejanje voda, 1. amandma poslanskih skupin. Glasujemo. Glasovalo je 55 poslank in poslancev, za 49, proti 2. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 2. amandma k temu podprogramu. Glasujemo. Glasovalo je 54 poslank in poslancev, za 44, proti 2. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 3. amandma k temu podprogramu. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 2. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Prehajamo na amandma petega podprograma Regulatorni okvir, splošna administracija in oblikovanje. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 16, proti 42. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 42.]] Amandma ni sprejet. Prehajamo na šesti podprogram Spodbujanje stanovanjske gradnje, torej en amandma. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 40. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Uporabnik Geodetska uprava Republike Slovenije, prvi podprogram, en amandma. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 42. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 42.]] Amandma ni sprejet. Uporabnik Agencija Republike Slovenije za okolje. Prvi podprogram, prvi amandma. V imenu poslanske skupine - prijava. Gospod Milan Cvikl, imate besedo.
Jaz pozivam poslance vladajoče koalicije, ki so prej uspeli trikrat toliko denarja na vodnem skladu nameniti za ureditev posameznih vodnih zgodb, da podprejo amandma, s katerim za tretjino denarja zagotovimo dodatna sredstva za oblikovanje dolgoročne strategije vodne oskrbe. Gre preprosto za to, da vam ne bo v naslednjih letih potrebno tako parcialno reševati, če bo oblikovana dolgoročna strategija vodooskrbe. Zavračanje tega amandmaja bomo razumeli: pomembno je, da je v moji občini voda, če pa bo dolgoročno Slovenija oskrbljena z vodo, pa ni pomembno. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 17, proti 43. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 43.]] Amandma ni sprejet. Drugi amandma tega podprograma. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za 17, proti 42. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 42.]] Amandma ni sprejet. Amandma drugega podprograma. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za 17, proti 43. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 43.]] Gremo naprej. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, prvi podprogram, prvi amandma. Prijava za poslansko skupino. Gospa Majda Širca, izvolite.
Hvala. Do sedaj ali večino amandmajev, ki ste jih sedaj pozorno izglasovali, so se ukvarjali z vašimi egoističnimi interesi, skratka skrbeli ste za svoje vrtičke. Če menite, da je mogoče Slovenijo pripeljati tako, da bo postala svetilnik tega sveta, potem se iz svoje vzrtosti vase in svojih interesov, svojega vrtička lahko usmerite tudi k drugim. In ta uporabnik, kjer je nekaj amandmajev s področja odpiranja podpore trga dela in ustvarjanja novih delovnih pogojev, je lahko preizkušnja za vaše neegoistično ravnanje. Zato pozivam, da poleg mene in nas, ki bomo seveda podprli te amandmaje, pogledate na Slovence in Slovenke tudi sami. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovalo je 64 poslank in poslancev, za 20 in 42 proti. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Drugi amandma tega podprograma. Glasujemo. Glasovalo je 64 poslank in poslancev, za 19 in 44 proti. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na drugi podprogram in prvi amandma oziroma edini amandma. V imenu poslanske skupine prijava. Gospod Samo Bevk. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Če bi zaradi nekorektnega glasovanja koalicijskih poslancev, ko zavračate vse opozicijske amandmaje, tudi mi v Socialni demokraciji in Liberalni demokraciji Slovenije napovedali obstrukcijo, potem vi danes ne bi bili sposobni sprejeti rebalansa tega proračuna, niti ne bi bili sposobni sprejeti vseh teh amandmajev, ki ste si jih izglasovali, kajti mi smo vam to omogočili v opoziciji. Toliko, da veste. Saj najbrž veste, samo sem na glas povedal. Ta amandma pa se dotika novele zakona o odpravljanju posledic dela z azbestom na matičnem delovnem odboru in verjamem, da bo to tudi prihodnji teden na plenarnem zasedanju, da bo sprejet ta zakon, ki je sicer do konca okleščen, zakon, ki ste si ga sami do konca oklestili, vendar bo priznan kot okoljska bolezen vsaj mezoteliom, bo sprejeto to, da ta zakon začne veljati z letom 2007. Zato smo mi v poslanski skupini Socialnih demokratov vložili tudi amandma na rebalans proračuna za leto 2007, da zagotovimo sredstva za izvajanje tega zakona tudi v tem letu, tako da ne bo samo črka na papirju. Zato predlagam, da ta amandma podprete. Hvala lepa.
Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 37. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na tretji podprogram, socialno varstvo invalidov. Glasujemo. Povedal bi rad, da je bil ta amandma popravljen in je bil korekten, ker od začetka je bila opazka, da ni bil pravilno vložen. Od navzočih 61 poslank in poslancev je glasovalo za 17, proti 40. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na prvi amandma četrtega podprograma, socialno varstvo starih. Glasujemo. Navzočih je 57, za je glasovalo 49, proti 2. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na drugi amandma tega podprograma. V imenu poslanske skupine prijava. Gospod Janko Veber, izvolite prosim.
Hvala za besedo. Predvidevam, da bo glasovanje o našem amandmaju bistveno lažje tudi za koalicijske poslanke in poslance, če so izglasovali amandma, kjer jemljejo socialno ogroženim, mislim, da bo še zvečalo kvoto in bodo izglasovali amandma, ki jemlje Darsu, ki je tako in tako bil eden danes od tistih, kjer je najlažje sredstva vzeti in jih nameniti drugam. Tako pričakujem, da boste podprli amandma, ki smo ga vložili v imenu poslanske skupine za program mreže domov za starostnike in s tem rešimo mogoče res en problem na bistveno prijetnejši način, kot pa če jemljemo transferom za socialno ogrožene.
Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 40. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Nadaljujemo. To opombo dajem tudi, da amandma pod številko 3 tega podprograma je umaknjen. Nadaljujemo, uporabnik Ministrstvo za zdravje. Prvi podprogram, amandma prvega podprograma, investicijska vlaganja v bolnišnice. Glasujemo. Navzočih je 56, za je glasovalo 16, proti 37. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na 1. amandma k področju preprečevanja zasvojenosti. Glasujemo. Glasovalo je 64 poslank in poslancev, za 22, proti 42. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Amandma številka 2 k temu podprogramu. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 17, proti 40. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Nadaljujemo z amandmajem, sekundariji in pripravniki. Teče prijava v imenu poslanske skupine. Gospod Ljubo Germič.
Hvala za besedo. V Zakonu o zdravniški službi in Zakonu o zdravstveni dejavnosti jasno piše, da je obveza proračuna, da se v njem zagotavljajo sredstva za pripravnike in sekundarije. Danes z amandmajem poskušamo to, kar je bilo narejeno s predlogom sprememb proračuna, to je, da smo črtali te postavke, ponovno vrniti ta sredstva za zagotavljanje izvajanja pripravništva in sekundarijev na področju zdravstva. Na to sem poskušal opozoriti že pri obrazložitvi amandmaja, žal je bilo premalo časa. Zato bi še enkrat apeliral na poslanke in poslance, da obveznost, ki jo prenašamo v zdravstveno blagajno, pomeni definitivno to, da se bodo iz zdravstvene blagajne za 2,7 milijarde zmanjšale pravice bolnic in bolnikov v Republiki Sloveniji. Obveznost, ki je bila do danes - in če bomo zavrnili ta amandma, bomo definitivno obveznost državnega proračuna prenesli v blagajno zdravstvenega zavarovanja in na ta način bodo zmanjšane pravice Slovenk in Slovencev, ki plačujemo prispevke v zdravstveno blagajno. Na ta način bo trpela zdravstvena blagajna in na ta način ne bomo mogli tako hitro, kot bi lahko, krajšali čakalne vrste, in ne bomo mogli na hitrejši način uvajati novih tehnologij, novih zdravil in ne zadovoljiti potrebam vseh novih spoznanj na področju zdravstva. Želimo vas še ponovno opozoriti tudi na dejstvo, ki nam ga Vlada kot argument ponuja, da bo seveda efekt izničen zaradi zmanjševanja davka na izplačane plače. Če si preračunate, so številke bistveno različne. In ne Vlada in ne ministrstvo ne pove natančno, kolikšen delež od vrednosti 2,7 milijard, ki jih prenašamo v zdravstveno blagajno kot obveznost, ki je tam do danes ni bilo, pripada kot nadomestilo zaradi zmanjševanja davka na izplačane plače. Mi imamo danes priložnost pri tem glasovanju, da ne sledimo temu in ohranimo zakonsko obveznost, torej v Zakonu o zdravniški službi je zapisano, da je za izvajanje pripravništva in sekundarija za zdravstvene delavce in zdravnike obveznost proračuna. Mi bomo s tem, če bomo glasovali proti temu amandmaju, zakon tudi kršili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prijava v svojem imenu. Gospod Milan Cvikl imate besedo.
Danes je gospod minister povedal, da je dopis predsednice upravnega odbora Zavoda za zdravstveno zavarovanje, kjer nas prosi upravni odbor, da najprej podpremo amandma, kot je oblikovan, in da ne podpremo jutri v Zakonu o izvrševanju proračuna nezakonite rešitve, da so stroški pripravnikov in sekundarijev sedaj obveznost zdravstvene zavarovalnice. Ta dopis je minister označil kot nič vreden papir. Rekel je, nič naj vas skrbi, sam bom poskrbel, da ne bo nobenih problemov. 2,7 milijarde je za zdravstvo zelo veliko denarja. Za 2,7 milijarde smo v letu 2005 v Mariboru naredili 667 koronografij, v Kliničnem centru 157, v Mariboru 290 stentov, v Kliničnem centru skozi invazivno kardiologijo 520 primerov. Za 400 milijonov se je izvedlo 3382 operacij sive mrene, za 450 milijonov se izvede 600 ortopedskih operacij, za 312 milijonov se izvede 4.800 preiskav z magnetno resonanco. 2,7 milijarde je v zdravstveni blagajni za nekaj tisoč ljudi vprašanje življenja in smrti. Podprite amandma.
Hvala. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 59 poslank in poslancev, za 18 in 39 proti. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Nadaljujemo. Uporabnik Ministrstvo za javno-upravo - vodenje kadrovskih zadev, amandma. Glasujemo. Glasovalo je 60 poslank in poslancev, za 15 in 43 proti. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Drugi podprogram - izgradnja in delovanje centralno informacijske infrastrukture in telekomunikacijske tehnologije, amandma. Glasujemo. Glasovalo je 59 poslank in poslancev, za 14 in 44 proti. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Uporabnik Ministrstva za visoko šolstvo znanost in tehnologijo. Prvi podprogram, prvi amandma. Glasujemo. Glasovalo je 61 poslank in poslancev, za 17 in 43 proti. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Drugi amandma. Glasujemo. Glasovalo je 63 poslank in poslancev, za 20 in 43 proti. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Drugi podprogram - programi pospeševanja tehnološkega razvoja gospodarstva, amandma. Glasujemo. Glasovalo je 59 poslank in poslancev, za 17 in 42 proti. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Tretji podprogram - amandma visokošolsko izobraževanje. Prvi amandma. Glasujemo. Glasovalo je 62 poslank in poslancev, za 19 in 42 proti. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na 2. amandma. Prijava v imenu poslanske skupine. Gospod Rudolf Moge, imate besedo.
Predsedujoči, hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Dovolite, da v teh nočnih urah še enkrat poskušam vzbuditi vašo pozornost, vsaj tistih, ki ne spite. Mi smo vložili ta amandma zaradi naslednjih vzrokov. Prvič, za izgradnjo medicine v Mariboru so vsi prebivalci severovzhodne Slovenije simbolno prispevali 1 evro. Drugič, Mestna občina Maribor je z Odlokom o zazidalnem načrtu podarila zemljišče, vredno preko 200 milijonov, Univerzi v Mariboru za izgradnjo Medicinske fakultete. Tretjič, sam gospod minister, član Nove Slovenije, je podpisal dokument Identifikacija investicijskega projekta in je s tem garantiral, da bo v dinamiki financiranja za leto 2007 za projektno in tehnično dokumentacijo ter ostala pripravljalna dela zagotovil 246 milijonov tolarjev. Na tej postavki je zdaj nič v državnem proračunu, pač pa je na neki drugi postavki, tam, kjer nima nobene zveze s tem, zagotovljenih, med tri univerze razdeljenih 270 milijonov tolarjev oziroma 90, kar pomeni, da se tega projekta sploh ne da zagnati. Vmes je tudi dinamika črpanja teh sredstev, in sicer za izdelavo projektne dokumentacije od novembra 2006 do avgusta 2007, zato bi potrebovali ta denar. Vsi županski kandidati v drugem krogu, ki jih je pa v glavnem podpirala celotna pozicija, so zagotavljali, da tisti, ki jih podpirajo, stojijo za tem, da bodo podprli izgradnjo Medicinske fakultete v Mariboru. Glede na dokument, ki je bil podpisan, obljube, ki so bile dane, se pač pričakuje s strani vseh ljudi v Sloveniji, ob tem pomanjkanju zdravnikov, da bomo v Državnem zboru poskušali tak amandma podpreti, kajti kdor ga ne bo podprl, bo javnosti sporočil, da se v Državnem zboru krši tisto, kar je bilo podpisano. In drugič, kar je mogoče bolj stranskega pomena, če ta amandma ne bo podprt, je to prvi strel v koleno županskemu kandidatu, našemu kolegu Francu Kanglerju - pardon, županu! Franček oprosti, je prvi strel v koleno tega, za kar si je on v predvolilnem boju zavzemal. Zato bi vas tudi vse pozval, da zaradi kolegialnosti, konsistentnosti ministrstva, takšen amandma podprete.
Hvala lepa. Gospod Brenčič. [[Ne.]] Prijava v svojem imenu. Gospa mag. Potrata, izvolite.
Hvala. Saj ne vem, koliko bo zaleglo v tej jutranji uri reči besedo ali dve o tem, da je projekt Medicinske fakultete v Mariboru bil skupen, soglasno podprt takrat, ko smo jo ustanavljali, torej bi bilo dobro k programskemu delu za medicinsko fakulteto, ki bo vzgajala, izobraževala in oblikovala deficitarne poklice, dodati še tisto, kar je treba za postavitev medicinske fakultete. Mestna občina Maribor je zagotovila z ustreznimi odloki tako brezplačno zemljišče kot ureditvene načrte, pa tudi nadomestna stanovanja. Res, da ni še čisto za vse poskrbljeno, ampak vendarle tisto, kar si je mestna občina naložila, je tudi izpeljala, zato bi bilo prav, da bi amandma podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Aleš Gulič.
Spoštovani predsedujoči! Cenjene kolegice in kolegi! Jaz bom ta amandma seveda vsekakor podprl, čeprav ni medicinska fakulteta v mojem kraju. Danes se je pokazalo, da pravzaprav niti nimate občutka, da živite vsi v Sloveniji, in da tisto, kar se dogaja na enem koncu, prav gotovo vpliva tudi na drugi konec, da niso samo ceste skozi vasi, pa krožišča pred nekim mestom, ampak da vendarle potujemo vse povsod. To velja seveda tudi za zdravje, tudi to ne pozna meja. Gospod Bručan zelo rad obljublja, tudi tisto trboveljsko bolnišnico je približno sedemkrat obljubljal v teh dveh letih. Seveda vedno s figo v žepu in sploh ne vem, zakaj tudi njemu ne rečemo dr. Fig. Tudi tukaj se kaže nekaj podobnega. Se pravi velika usta, veliko govorjenja, potem pa vse skupaj nič. Mislim, da bi bilo zelo dobro, da podprete to. Maribor medicinsko fakulteto ima, seveda jo ima pa razpršeno po celem mestu, tam od, ne vem, tehniške šole, pa tja do bolnišnice. Pogoji za študente in profesorje niso dobri in če hočemo imeti dobro izobražene kadre, ki bodo tudi z malo več udobja prišli do boljše izobrazbe, potem velja to vsekakor podpreti, pa naj se potem bomo že znašli, saj se vedno.
Hvala lepa. Gospa Darja Lavtižar Bebler. Ne, se odpovedujete. Gospod Ljubo Germič, prosim.
Hvala lepa. Torej v teku letošnjega leta je bilo s strani Univerze v Mariboru, predvsem pa s stani medicinske fakultete, na vrsto naslovov v Republiki Sloveniji naslovljenih vrsto pisem v podporo za pospešeno izgradnjo, ne samo medicinske fakultete, ampak tudi prizidka k visoki zdravstveni šoli. Zato danes preseneča, ker gospod minister govori o tem, da še ni vse tako pripravljeno, kot bi moralo biti, da pa če bo, se bo potrudil, da bo zagotovil sredstva. V široki mapi s strani dekana medicinske fakultete jasno piše, da je v terminskem planu predvidena za naslednje leto vrsta del, za katere pa ni zagotovljenih sredstev. Na ta dokument sledi tudi odgovor Ministrstva za zdravje, torej ministra dr. Bručana, ki piše, da intenzivno podpira prizadevanja za čim prejšnjo izgradnjo nove medicinske fakultete. Danes v Mariboru študira že tretja generacija. Dekan napiše, da za to ni zagotovljenih ustreznih pogojev, da bodo najboljši iz generacij, ki si vpisujejo na medicinsko fakulteto, lahko opravljali študij na najkakovostnejši način. Seveda danes je pred nami, poslanke in poslanci, možnost, da razvoju Medicinske fakultete v Mariboru zagotovimo sredstva, da bomo lahko, glede na to, da v Sloveniji obstaja jasno sporočilo, pomanjkanje zdravnikov, jasno odgovorili na to vprašanje in zagotovili dodatna sredstva za razvoj univerze v Mariboru, predvsem pa medicinski fakulteti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Milan Cvikl, prosim.
Amandma, ki smo ga oblikovali, preprosto sledi temu, kar je podprl brez glasu proti tudi državnozborski odbor za visoko šolstvo. Kar nekaj razprav je bilo v tej zvezi na razno raznih odborih, tudi na samem odboru za finance, tudi v tej zvezi so bili sprejeti ustrezni sklepi. In zato bi bilo konsistentno, da danes naredimo skupaj v tej zvezi še zadnji korak, podprimo amandma, ki smo ga oblikovali v Liberalni demokraciji Slovenije in zagotovimo, da bomo v Sloveniji lahko zagotovili pogoje, da se bo tudi na drugi medicinski fakulteti šolalo zdravnike. Ne bi razlagal, zakaj vse potrebujemo, dejstvo je, da v Sloveniji zdravnikov primanjkuje, dejstvo je, da z vsemi omejitvami, ki nastajajo v tej stroki, potrebujemo nove ljudi in dajmo te ljudi izobraževati tudi v Mariboru v kvalitetnih pogojih. To zagotavlja ta amandma. Amandma bom podprl.
Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za 23, proti 36. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Amandma številka 3. Prijava v imenu poslanske skupine. Gospod Rudolf Moge, izvolite.
Hvala lepa. V Liberalni demokraciji Slovenije bomo, kot smo tudi na volitvah, tudi tukaj podprli amandma kolega Franca Kanglerja, ki se je vedno zavzemal za to, da bi tudi v tisti del Slovenije, ki je eden izmed najmanj razvitih, posijala neka luč. V ta namen je vodstvo Univerze v Ljubljani in vodstvo Medicinske fakultete, imam dopise o tej problematiki, pisalo predsedniku Vlade Republike gospodu Janezu Janši, pisalo je gospodu predsedniku Državnega zbora, dr. Francetu Cukjatiju, ki je bil tudi eden izmed očetov te nove medicinske fakultete v Mariboru, pisalo je kup drugim ljudem in nas je danes v razpravi strašno čudilo, da nekateri ljudje niso niti vedeli, da so podpisali to, da se bo šlo v izgradnjo te fakultete. Spoštovane kolegice in kolegi! Odbor za kulturo, šolstvo, šport je brez glasu proti sprejel sklep, s katerim je prosil Odbor za finance, da bi se našla sredstva v okviru amandmajev Odbora za finance, da bi se ta stvar spravila pod streho. Sam sem bil prisoten na tem odboru, sem kot predsednik Odbora za visoko šolstvo odbor seznanil, ampak ni bilo ničesar. Drugo, kar je, kar nas je pa polna usta, je pa naslednje. Ta projekt je povezan s črpanjem projekta evropskih sredstev. Dokler za ta projekt ne bo urejena ustrezna dokumentacija, se lahko za ta sredstva Evrope obrišemo pod nosom. Jaz sem tukaj tudi dokument, stvar, ki bi šla, če bi bilo to gotovo, na črpanje sredstev od drugod. Jaz mislim, da so to tako resne stvari, da bi jih kazalo v Državnem zboru, vsaj tukaj, kjer gre za zdravje ljudi v Sloveniji, upoštevati. In če se vam zdi nehigienski amandma opozicije, podprite vsaj amandma kolega Franca Kanglerja in s tem dokažite, da koalicija stoji za tistim, kar dogovori, da stoji za svojimi županskimi kandidati, drugače se bo v Mariboru začelo govoriti, da dokler so bili oni ta levi, so nam vse uredili in so bili sogovorniki, da bo univerza šla naprej, sedaj ko so pa desni prevzeli komando, smo pa dobili s šibo po glavi. Tudi zaradi te politične ocene vas bi lepo prosil, da našemu kolegu Kanglerju pomagate in tudi podprete ta projekt, ki je za Slovenijo še kako pomemben in dober.
Gospod Franc Kangler, imate besedo.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Če mi danes podpremo ta sklep, pomagamo predvsem ministru gospodu dr. Juretu Zupanu, ker je v lanskem letu podpisal sklep o predinvesticijskem programu, skupaj z Univerzo, v katerem se obvezuje, da bo zagotovil 247 milijonov za program, ki je pač predviden s tem amandmajem. V proračunu teh sredstev minister ni zagotovil, zato mislim, če mi ta amandma sprejmemo, predvsem rešimo njega, ki je ta sklep o predinvesticijskem programu, kjer se je obvezal, da bo zagotovil denar, tudi rešimo. Je pa naslednji problem. Mestna občina Maribor je zagotovila zemljišča in Mestna občina Maribor je preko vrednosti zemljišča preko 340 milijonov podarilo Univerzi v Mariboru. Ta denar je namenjen za javni razpis arhitekture. Ta denar je namenjen za odkup devetih stanovanj in ta denar je namenjen za pridobitev gradbenega dovoljenja. In to moramo pridobiti v letu 2007, če želimo tista sredstva, ki so planirana v letu 2008, črpati tudi iz nekaterih drugih skladov. To je nujno potrebno. Če tega danes ne zagotovimo, potem teh sredstev, ki smo jih planirali v letu 2008, ne bomo mogli uporabiti niti ne črpati iz nekaterih drugih skladov. Rad bi poudaril še nekaj. Ta znesek je približno toliko, kot je zapisano v tistem sklepu, in je pol manj, kot ga je Liberalna demokracija v prejšnjem amandmaju zapisala. Če pa mi dovolite čisto osebno mnenje, bi pa dejal sledeče. Spoštovani kolegi in kolegice, deset let sem z vami delal, počasi se poslavljam iz tega Državnega zbora in verjemite mi, da bi mi bila najboljša popotnica, da mi na tem mestu izkažete soglasje, ker tu ne gre za mariborsko fakulteto, tu gre za slovensko fakulteto, ki ima sedež v Mariboru, ki je regijskega pomena, predvsem je pa zelo pomembna za razvoj slovenske medicine. Zato pričakujem, iz lojalnosti, kolegijalnosti in korektnosti predvsem do tega predela Slovenije, do Univerze v Mariboru, da podprete skupaj z našo poslansko skupino tudi ta amandma. Mislim, da ne bo prevelikega ropotanja znotraj Ministrstva za finance.
Hvala lepa. Glasujemo. Prijava? Pardon! Imate proceduralno vprašanje. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, glede na ta dopis dr. Jureta Zupana, ki smo ga dobili, in glede na povedano, predlagam, da odobrite na pobudo poslanske skupine Nove Slovenije pet minut odmora.
Končali smo z obrazložitvami glasu. Odrejam pet minut odmora. Gospod Cvikl, sejo vodim jaz!
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo sejo zbora. Gospod Alojz Sok, želite besedo?
Hvala lepa. Čisto na kratko. Glede na dopis, ki nam ga je poslal minister dr. Jure Zupan, v katerem zagotavlja, da če bo za to investicijo, za pripravo dokumentacije, potrebno več, kot je sredstev na razpolago, da bodo ta sredstva tudi s pomočjo finančnega ministra zagotovljena, danes tega amandmaja v naši poslanski skupini ne bomo podprli. Bomo pa naredili vse, da se to, kar tukaj piše, toliko, kolikor bo potrebno, tudi dejansko zagotovi. Hvala lepa.
Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 30. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na četrti amandma. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 13, proti 40. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 40.]] Amandma ni sprejet. Nadaljujemo, uporabnik je Ministrstvo za šolstvo in šport, prvi podprogram, prvi amandma. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 5. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 5.]] Amandma je sprejet. Amandma številka 2. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 5. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 5.]] Amandma je sprejet. Drugi podprogram, amandma pomoči osnovnem šolstvu. V imenu poslanske skupine. Prijava. Gospod Milan Cvikl, imate besedo.
Popolnoma se strinjam, da je treba v slovenskem šolstvu narediti marsikaj. In popolnoma se strinjam s tem, da je treba v Občini Vransko zgraditi športno dvorano. In dobro je, da je bil ravnokar izglasovan takšen amandma. Vendar še bolj pa mislim, da bi bilo treba malo manjši obseg denarja, kot je namenjen za izgradnjo telovadnice v Vranskem, nameniti za to, da bi povečali do 10% število otrok, ki imajo regresirano prehrano. Gre za šolske malice. Če ste uspeli dati 750 tisoč evrov za investicije v športno infrastrukturo v Občini Vransko, za večnamensko športno dvorano, kar mislim, da je dobro, tako za izvajanje športne vzgojne dejavnosti v osnovni šoli kot za rekreativno in športno dejavnost občank in občanov občine, katere značilnost je predvsem gospod župan, gospod poslanec, potem predlagam, da daste tudi 581 tisoč evrov za to, da bo nekaj tisoč otrok, med njimi tudi otroci iz Občine Vransko, imelo šolsko malico. Podprite amandma! Nepodprtje amandmaja bomo razumeli kot veliko dvoličnost.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovalo je 60 poslank in poslancev, za 17, proti 41. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. 3. podprogram in amandma k temu podprogramu. Prijave v imenu poslanske skupine. Gospod Milan Cvikl, imate besedo.
Zelo podobna zgodba. Na Vranskem so tudi dijaki. Vozijo se v srednjo šolo v Celje, Velenje ali nekateri tudi v Postojno, v srednjo lesarsko šolo. Vendar vsi nimajo dovolj denarja za prevoze. Če smo dali 750.000 evrov za športno dvorano v Vranskem, dajmo še milijon tristo evrov za to, da bo nekaj tisoč dijakov imelo regresirane prevoze. Vse drugo, nesprejetje tega amandmaja, je, kot sem povedal, in povem še enkrat, velika dvoličnost.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za 16, proti 40. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Nadaljujemo. Uporabnik Ministrstvo za kulturo, podprogram ohranjanje kulturne dediščine. Imamo dva amandmaja. Najprej prvi amandma. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za 17, proti 42. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 42.]] Amandma ni sprejet. Drugi amandma. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za 16, proti 42. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 42.]] Amandma ni sprejet. Naprej. Umetniški programi, prvi amandma. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za 16, proti 42. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Naslednji amandma oziroma zadnji amandma; mediji in avdiovizualna kultura. V imenu poslanske skupine prijava. Gospa Majda Širca, imate besedo. Prosim.
Točno je, gospod podpredsednik, to je zadnji amandma v tej zgodbi, kjer bi gospod minister, če bi imel kolikor toliko čist obraz, vendarle začutil rdečico na njem, kajti postavljen je v vlogo dedka Mraza, ki razdeljuje bonbončke za konje, da bodo potem na določene trenutke bolje tekli, drugi pa da se bodo ustavili. In izvajanje po principu, jaz sem oblast, se pravi, lahko si delim denar. V tem zadnjem poglavju o kulturi ste zavrnili tudi amandma mojega kolega Terčona, ker ste že opravili proslavo na Cerju in vam ni potrebno več skrbeti za spomenik, za katerega je kolega Terčon uveljavljal dodatni denar. V istem trenutku država gradi mega parke, Gardalande in celo največji spomenik na svetu, ki se mu reče letalski muzej in bo presegal Keopsovo piramido, Cerje - spomenik uporu proti okupatorjem, pa ne. Zavrnili ste tudi umetniške programe, potem ko je minister za kulturo sklesal vitalni del ustvarjanja na področju kulture, to se pravi ustvarjalne programe. In sedaj nedvomno boste še zadnje poglavje, medije in avdiovizualne kulture, zaradi tega, ker je minister zagotovil milijardo tolarjev, da se pokriva podoba oblasti v javnosti. Ni pa zagotovil manjkajočih 200 milijonov za avdiovizualno kulturo, ki je posledica evropske direktive, ne pa ministrove politike. Tako se konča to poglavje o bonbončkih, ki seveda najdejo odprta usta tistih, ki morajo biti nagrajeni, zaprta pa za javno dobro. Prosim, če se morebiti zamislite nad tem ravnanjem. V mojem bivanju v teh prostorih še ni bilo tako arogantnega obnašanja ob sprejemanju proračuna in morebiti bi zadnji premik na pozitivno odobritev tipke ta okus popravil. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 41. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Zaključili smo odločanje o amandmajih. Prehajamo na odločanje o posebnem delu Predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007 v celoti. Izvolite, gospod Cvikl, proceduralno. Predlog proceduralnega vprašanja prosim.
Moje proceduralno bo, da bom najavil, da v nadaljevanju razprave in odločanju o predlogu sprememb proračuna 2007 poslanski klub Liberalne demokracije ne bo več sodeloval. Obstruirali bomo nadaljevanje te točke dnevnega reda, zato ker je glasovanje o vseh amandmajih pokazalo, da ni pomembna vsebina, niso pomembni državljani, pomemben je samo poslanec kot član vladajoče koalicije, z eno izjemo. Liberalna demokracija Slovenije je na začetku razprave povedala, da je predlog proračuna, sprememb proračuna 2007, nerealen proračun. Na strani prihodkov z višjimi trošarinami, z višjim davkom jemlje stotine milijard, potem pa jih razdeli na neustrezne postavke. In danes ste marsikatero postavko popravili, tisto, ki je pač vezana na posameznega poslanca, niste pa mogli dati več denarja za otroške malice, prevoze dijakov in, kot smo že rekli, nočete imeti zdravnikov pripravnikov, ki bi izvajali tiste aktivnosti, ki jih zdravstvena zavarovalnica financira, državni proračun pa bi moral financirati njihove plače. To je dvolično delovanje vladajoče koalicije. Niti enkrat v dosedanji praksi sprejemanja proračuna se ni zgodilo to, da niti en amandma opozicije ne bi bil sprejet. To se je zgodilo danes. Zaradi takšne dvoličnosti, zaradi takšne arogance vladajoče koalicije, potem ko smo seveda pomagali pripeljati razpravo in odločanje o državnem proračunu do konca, v nadaljevanju Liberalna demokracija Slovenije obstruira sejo. Hvala lepa in lep večer.
Hvala lepa. S tem ste me obvestili, da je poslanska skupina LDS k tej točki najavila obstrukcijo. Nadaljujemo. Prehajamo na odločanje o posebnem delu predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007 v celoti. Glasujemo. Glasovanje teče. Še enkrat. Drugič. Ponavljamo glasovanje. Glasovanje teče. Prekinjam sejo državnega zbora in nadaljujemo čez 10 minut, ob 1.31.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo sejo zbora. Prosim, da zasedete svoja mesta. Nadaljujemo s ponovnim glasovanjem o posebnem delu Predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007 v celoti. Glasujemo tretjič. Ugotavljam, da je glasovalo 51 poslank in poslancev, za 43, proti 7. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je posebni del Predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007 v celoti sprejet. Prehajamo na odločanje o načrtu razvojnih programov Predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007. V imenu poslanske skupine, gospod Potrč, izvolite.
Hvala lepa.
Izvolite. Prijava je.
Spoštovane kolegice in kolegi! Razmišljali smo, ali naredimo to sedaj, pa vas osvobodimo, ali pa naredimo to na koncu ob sprejemanju proračuna v celoti, pa smo se odločili sedaj. Obstruiramo. Ne želimo več sodelovati. Razlogi so vsebinski in razlogi so tudi v dostojnosti, ki jo mislim, da bi morala koalicija, če si že oblikuje proračun, če si razdeli pogačo, če popolnoma nenačelno oblikuje posamične rešitve, še zbrati toliko moči, da je sposobna, da to odločitev zase tudi sprejme. Mi vam ne bi pri tem resnično ne ob pol dveh zjutraj želeli pomagati, ker se nam zdi, da je organizacija dela v Državnem zboru organizirana skrajno neprimerno, da je to, kar se dela z nami, poslankami in poslanci, mislim, da tokrat pa z vsemi, res takšno, da ne zasluži niti primernega izraza. Hvala lepa. Želim uspešno delo, če ga boste uspeli še danes opraviti. Hvala.
Hvala. Poslanska skupina Socialnih demokratov je napovedala obstrukcijo k tej točki. Prehajamo na glasovanje o razvojnih programih Predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007. Glasujemo. Glasovali bomo drugič. Glasujemo. Gospod Sok, prosim. Proceduralno?
Hvala lepa. Jaz predlagam, predsednik, da za nocoj zaključimo in nadaljujemo jutri, ker tudi po desetih minutah ne bomo sklepčni. Hvala.
Hvala lepa. Vendar kljub temu moramo po Poslovniku čez 10 minut glasovati, tretjič. Zato bomo čez 10 minut glasovali, to je ob 1.48.
Nadaljujemo z odločanjem. Prosim, če zasedete svoja mesta. Glasujemo tretjič. Hvala lepa. Prosim še malo, če se usedete prosim. Še nismo končali. Ker smo že odločali, to točko prekinjam. Ker smo že odločali in glasovali o amandmajih, sprašujem predstavnika vlade oziroma gospoda ministra, ali je ta predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007 usklajen.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke, poslanci! Na podlagi sklepov, ki ste jih sprejeli glede amandmajev, proračun ni usklajen in vlada bo pripravila uskladitveni amandma.
Hvala lepa. Tako potem na podlagi mnenja Vlade Republike Slovenije ugotavljam, da Predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007 ni usklajen, zato prosim, da Vlada do 9. ure danes pripravi amandma za uskladitev predloga sprememb proračuna, da se bo do amandmaja Vlade opredelilo matično delovno telo na seji Odbora za finance in monetarno politiko in sicer danes ob 9. uri zjutraj, v sobi 212. Prekinjam to točko dnevnega reda in obenem vas obveščam tudi, da bo Državni zbor nadaljeval jutri tudi s 5. točko oziroma z obravnavanjem amandmaja k 5. točki. S tem prekinjam 23. izredno sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali danes ob 10. uri.