Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 66. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 58. člena in drugega odstavka 60. člena ter 93.a člena Poslovnika Državnega zbora in na podlagi odločitve Kolegija predsednika Državnega zbora, sprejete na 97. seji 15. 3. 2021. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Monika Gregorčič do 14. ure, Tadeja Šuštar do 14. ure, mag. Dušan Verbič, Gregor Židan, mag. Bojana Muršič do 17. ure, dr. Franc Trček do 13. ure, Suzana Lep Šimenko do 14. ure, Marijan Pojbič, Lidija Ivanuša in Nada Brinovšek do 14. ure. Do roka, ki ga je na podlagi tretjega odstavka 93.a člena Poslovnika Državnega zbora določil kolegij, sta sodelovanje na seji izven sedeža Državnega zbora z uporabo aplikacije za sejo na daljavo v obliki videokonference najavila poslanka Maša Kociper in poslanec Željko Cigler. Na sejo sem vabil ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janeza Ciglerja Kralja ter druge predstavnike Vlade. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO INTERPELACIJE O DELU IN ODGOVORNOSTI MINISTRA ZA DELO, DRUŽINO, SOCIALNE ZADEVE IN ENAKE MOŽNOSTI JANEZA CIGLERJA KRALJA. Interpelacijo je v obravnavo zboru predložila skupina 37 poslank in poslancev s prvopodpisanim Branetom Golubovićem. Za dopolnilno obrazložitev interpelacije dajem besedo predstavnici predlagatelja Jerci Korče.
Spoštovani! 202 tisoč 572 okuženih in 4 tisoč 224 umrlih − to so podatki do 16. marca letos. Vir seveda Nacionalni institut za javno zdravje. Lahko obračate in poskušate omiliti, a zaman; številke so alarmantne, tudi tiste v domovih za starejše. 12 tisoč 155 okuženih oskrbovalcev, 2 tisoč 58 jih je bitko z virusom izgubilo. Pri statistiki pri tem suhoparnem navajanju številk se zazdi, kot bi izgubljali občutek, da za vsako od številk stoji človek in za njim življenjska zgodba, svojci, bolečina. V zraku ostane vprašanje, koliko minut, ur, koliko neprecenljivih trenutkov je bilo odvzetih s prezgodno smrtjo. Koliko smrti bi lahko preprečili, če bi bile reakcije odgovornih drugačne, pravočasne, skrbne, srčne in pravilne. Pri današnji interpelaciji ministra, odgovornega tudi za področje domov za starejše, se ob številki 2 tisoč 58 umrlih oskrbovancev postavlja vprašanje, koliko bi jih še danes živelo, če bi minister preprosto delal, če bi potegnil kakršnokoli potezo, če bi slišal opozorila − in teh je bilo res veliko −, če bi upošteval sklepe strokovne skupine. Koliko trpljenja bi lahko preprečili, če bi minister opravljal svojo funkcijo v skladu z izrečeno ustavno prisego, torej po svoji vesti in vestno; z zavedanjem, da so domovi in zaščita najranljivejših njegova prva naloga v času epidemije. Besedilo interpelacije, ki smo jo vložili, jasno utemeljuje ministrovo odgovornost − tako objektivno kot tudi subjektivno. Številke, datumi in dejstva, vse je predstavljeno brez odvečnega teksta. Svojo odgovornost ste, minister, morda nezavedno, pa vendar, potrdili tudi sami. Vaš odgovor na interpelacijo namreč ne vsebuje argumentov, ki bi navedena dejstva in očitke ovrgli; prav nasprotno. Na 21 straneh, ki jih ponujate kot odgovor, niste zanikali, ovrgli ali zavrnili niti enega samega očitka. Zatekate se k obljubam in naštevanju, kaj vse boste storili. Spisali ste, pa še to precej nespretno, ponesrečen približek propagandnega gradiva, ki mu ob videnem v zadnjih mesecih verjetno ne verjamete niti sami; hkrati pa na dolgo in široko zahajate k temam, ki vam jih ne očitamo. Skratka, preusmerjate pozornost od bistva, v bistvu bežite, bežite od odgovornosti. Po letu dni delovanja te vlade je jasno, da nihče v tej vladni ekipi ne razume pojma – prevzemanje odgovornosti. Subjektivno je minister politično odgovoren za določena ravnanja ali dogodke, če med njegovim ravnanjem oziroma opustitvijo ter nastalo posledico obstoji neposredna vzročna zveza ali če je kriv za nastanek posledice, kar pomeni, da v takšno dejanje ali opustitev ni bil prisiljen od zunaj, pač pa se je vsaj minimalno zavedal možnosti nastanka škodljive posledice. Objektivno pa je minister politično odgovoren za vsako ravnanje ali posledico tega ravnanja tistih, ki jim je neposredno nadrejen. Ko gre za nepripravo domov na pričakovani drugi val epidemije, je vaša odgovornost, spoštovani minister, jasna – tako objektivna kot subjektivna. Niste ukrepali, opustili ste marsikatero ravnanje, bili ste malomarni, nevestno ste opravljali svoje delo. 2 tisoč 58 umrlih v domovih je zgolj posledica. Vrnimo se v pomlad 2020. Ob koncu prvega vala epidemije smo z zgroženostjo ugotavljali, da je vlada pri domovih bitko z virusom izgubila oziroma da so bili ravno oskrbovanci največje žrtve. Poznali ste vse zablode in težave prvega vala, poznali ste vsa opozorila stroke, vrstili so se pozivi, da je treba domove nujno pripraviti na morebitni, a tedaj že zelo sluten in pričakovan drugi val. V tej dvorani, spoštovani minister, sem vas 25. maja vprašala, ali ste doumeli lekcijo pomladnega vala, ali imate pripravljene primerne scenarije, ker ponovitve tragične bilance nismo hoteli – ne jaz, ne ljudje, ne svojci in tudi ne vi, domnevam. Spraševala sem vas, kako boste preprečili širjenje virusa v domovih ter s tem posledično morebitne smrtne žrtve. Odgovorili ste nič vsebinskega, da pregledujete uspešnost vseh ukrepov in dobrih praks, pripravljate načrt obvladovanja okužb s covidom-19 ob morebitnem drugem valu, protokole in usmeritve pa da ste oblikovali neko delovno skupino. Skratka, prazno. Ponavljam, na nevzdržno stanje in nujnost ukrepanja so vas opozarjali vsi, od Skupnosti socialnih zavodov Slovenije in združenja Srebrna nit do vodstev domov, slišati je bilo tudi pozive svojcev. Vem, da se boste danes sklicevali na podedovane razmere v domovih in krivdo oziroma odgovornost valili na prejšnje vlade. Vem, da boste rekli, da se v kratkem času ni dalo veliko storiti, in vem, da bodo prevladovali izgovori namesto samorefleksije. Naj rečem tako, morda bi se s to politično manipulacijo, h kateri se boste zatekali, še lahko vsaj poskušali oprati odgovornosti, če ne bi bilo treh zgovornih dejstev. Prvič, da ste bili večkrat opozorjeni na nevzdržno stanje, pa niste odreagirali. Drugič, da ste se zavedali, vsaj tako upam, razmer. In tretjič, da ste ob vsem skupaj molčali ali pa posegli po leporečenju in besedah, kot so – prizadevamo si, storili bomo vse, razumemo situacijo. Prizadevanje in razumevanje nista dovolj, ne pri življenjih. 1. junij je presečni datum, z današnje perspektive samo še bolj ironičen in žalosten. Ni zgolj datum preleta letal, je začetek vladnega poletnega spanja. Nepriprava, neukrepanje ali prepozno ukrepanje, ignoranca in hkratno leporečenje o pripravah, preučevanju alternativnih možnosti, pošiljanje neizvedljivih usmeritev domovom, vse to, minister, je odraz malomarnosti, je nevestno delo v službi, je nevestno ravnanje. Nevestno. Slišite v teh besedah – vest? In vse našteto je tudi opustitev dolžnega ravnanja, ki bi ga po vseh opozorilih in krikih po ukrepanju morali spoznati kot svojo dolžnost in odgovornost ter ga poleti tudi opraviti. Najprej, da nadaljujem, opozorim na vašo izjavo, ki je, lahko bi rekla, vzorčen primer oblastniške arogance, malomarnosti, nezavedanja razmer. Morda celo brezbrižnosti. Ciljam seveda na vaše besede, izrečene 28. septembra, navajam, »da so ukrepi, ki so jih zastavili v protokolu, po izkušnji iz prvega vala epidemije dovolj za uspešno zajezitev širjenja virusa v domovih za starejše«. In še, »da novih ukrepov za zdaj ne bo«. Ponavljam, ukrepi iz prvega vala so dovolj, novih ukrepov za zdaj ne bo. Minister Cigler Kralj, 28. september. Poglejmo nekaj primerov. V začetku julija so vas v Skupnosti socialnih zavodov vnovič, tako kot že aprila, opozorili, da v večini domov obolelih oziroma okuženih preprosto ne zmorejo osamiti. Ne morejo. In vi, minister, vi ste še naprej vztrajali, naj domovi vzpostavijo ločene cone, četudi ste vedeli, da te možnosti nimajo in da tudi nimajo denarja. Zavestno ste vztrajali pri neizvedljivem, med tem pa skupaj z ministrom za zdravje v miru proučevali. Preučevali dodatne rešitve, ki bi bile za stanovalce najboljše. Veliko ste govorili; komaj kaj, če sploh kaj, storili. Nato je konec julija sklep, da je domovom, ki ne morejo organizirati rdečih con, treba pomagati, sprejela celo strokovna skupina. Naložila vam je pomoč domovom pri zagotavljanju zunanjih kapacitet. In vi, minister, nič. Vmes ste povedali, da novih ukrepov za zdaj ne bo. Verjetno še naprej proučevali in iskali dodatne rešitve in jih, pozor, šele konec oktobra samo delno našli. Konec oktobra, ko ste v PKP5 zagotovili denar za povračilo stroškov najema zunanjih kapacitet. Konec oktobra oziroma več kot tri mesece pozneje in s tem, spoštovani minister, več kot tri mesece prepozno. Kaj, gospod minister, je to drugega kot odgovornost – objektivna in subjektivna. In, minister, v teh treh mesecih je po podatkih NIJZ 64 oskrbovancev umrlo, 807 pa se jih je okužilo. Poglejmo naprej. 27. septembra je strokovna skupina sprejela sklep, da bi za zaščito starostnikov v domovih morali uvesti obvezna obdobna testiranja za vse zaposlene, in sicer na štirinajst dni. Dan pozneje ste vi, gospod minister, ocenili, da novih ukrepov ne bo, čeprav je virus vdrl že v dve tretjini domov. Mesec pozneje, 30. oktobra, je strokovna skupina poziv o nujnosti rednega testiranja ponovila in predlagala začetek s 1. novembrom. In kdaj je ta predlog meso postal? V domovih 7. decembra, ker je vmes veljalo – kako že? – da novih ukrepov za sedaj ne bo. Dva meseca in nekaj dni prostega teka, niča. Drži, ni bilo vse v vaših rokah, ampak preslišali smo vaše morebitno nestrinjanje, ločeno mnenje, pozive k drugačnemu ukrepanju. Molčali ste, gospod minister. Četudi ste morda menili drugače, tega nismo vedeli, ker niste javno ugovarjali. Torej ste se z vsem strinjali. In kaj, gospod minister, je to drugega kot odgovornost – objektivna in subjektivna?! Dva meseca neukrepanja v tem času, od 7. septembra do začetka testiranja v domovih 7. decembra, je tisoč 32 oskrbovancev umrlo, 7 tisoč 911 pa se jih je okužilo. Tretji primer. K sreči je ta absurdna odločitev iz začetka novembra veljala le nekaj časa. Govorim o navodilu, v skladu s katerim so zdravstveni delavci s potrjeno okužbo in brez simptomov nenadoma smeli delati v rdečih conah. To je dotlej veljavno prakso obrnilo na glavo. Prej karantene in izogibanje rizičnim stikom, sedaj nenadno delo. Pripravljeni ste bili tvegati okužbe med zaposlenimi na škodo ljudi. Ampak seveda je še vedno veljalo, da novi ukrepi za sedaj niso potrebni. Dopuščam, da ste imeli pomisleke, da se niste strinjali, ampak tega seveda ne vemo, ker ste, drži, molčali. Molk pa seveda lahko pomeni tudi strinjanje. In kaj, gospod minister, je to drugega kot odgovornost – objektivna in subjektivna. Spoštovani minister, odgovornost za nepripravo domov na drugi val je vaša oziroma tudi vaša. Ne glede na to, kako dramatično boste danes govorili o arhitekturnih specifikah poslopij in pomanjkanju vlaganj, to vas ne odvezuje odgovornosti za pripravo con ali iskanje zunanjih kapacitet. To vas ne odvezuje odgovornosti za premeščanje zaposlenih, če ste tako ocenili, ali za zgodnejšo uvedbo testiranj. Dotrajanost marsikaterega doma ni opravičilo za vaše neravnanje, za vašo letargijo. Obratno je, imeli ste priložnost ukrepati, pa niste. Lahko bi se izkazali, pa se niste. In odgovornost je vaša – objektivna in subjektivna. Še vedno vodite resor, menim sicer, da ga ne bi več smeli, ki je v veliki meri soodgovoren za nepripravo domov na drugi val. Pomladna izkušnja je bila boleča in pokazala je, kje so domovi ranljivi. Vaša, spoštovani minister, je bila naloga, da storite vse za zaščito najranljivejših. Kot izhaja iz dejstev, številk, datumov, dopisov, zapisnikov, mnenj, skratka listin, ne govoric ali pavšalnih očitkov, niste storili niti tistega, kar vam je bilo predlagano, niti tistega, kar vam je bilo predlagano. In zato, spoštovani minister, ste objektivno in subjektivno odgovorni za dogajanje v domovih in za posledice tega dogajanja. Danes bomo, prepričana sem, slišali veliko samohvale o tem, koliko pomoči ste razdelili z različnimi protikoronskimi svežnji. Včasih se vprašam, ali ste si s tem lajšali vest, se skušali odkupiti z enkratnimi zneski, da bi v javnosti vsaj malo prikrili nedopusten polom in poraz, ki se vam je dogajal v domovih. Naj vas, minister, preden si prikimate, češ kako zelo ste pomagali ljudem, opozorim na izvirni greh te nujnosti PKP-jev. Razlog zanje so okužbe oziroma, bolje rečeno, širjenje okužb. Posledica pa so nedomišljeni, stihijski, spodleteli ukrepi za zajezitev, ustavitev javnega življenja, gospodarstva. Kot bi želeli soustvarjati razloge za same protikoronske zakone. To je spirala, manj je okužb in bolj so nadzorovane, manj je razlogov za ustavljanje javnega življenja, za prepovedi, kazni in globe, manj je zapiranja dejavnosti, manj je razlogov za dodeljevanje pomoči. In tukaj, spoštovani minister, je vaša odgovornost – objektivna in subjektivna, saj namreč niste poskrbeli za smiselne zakonske določbe, ki bi širjenje virusa vsaj pomagale zajeziti. Pa poglejmo konkretno. Virus se je širil tudi med aktivno populacijo, konkretno na delovnih mestih. Ta so bila drugo žarišče okužb. Temeljna napaka pa, da je Ministrstvo za zdravje, ker epidemiološke službe niso več zmogle slediti stikom, ustavilo izdajanje karantenskih odločb. Ob vsem samozaščitnem ravnanju zaposlenih je država odpovedala. Vi, spoštovani minister, ste odpovedali. Za različne situacije, kot so izolacija, karantena, bolniška, ste dopustili različno višino nadomestil, ki je bila odvisna tudi od mesta rizičnega stika. Naloga države je bila poskrbeti, da bodo ljudje ob tveganih stikih in sumih okužbe, recimo temu, motivirani ostati doma. V Sloveniji pa se je zgodilo, da so za svoj bližnji stik z virusom ali okužbo bili nekako kaznovani. Vaša, spoštovani minister, pristojnost, dolžnost in odgovornost je pripraviti ustrezne popravke delovnopravne zakonodaje. Tu si odgovornosti ne delite z nikomer, kot si jo delno pri domovih za starejše. Zato vam očitamo, da ste kot minister za delo soodgovorni za širjenje okužb na delovnih mestih. Naj naštejem razloge. Prvič, zaposleni so ostali brez karantenskih odločb, ki bi omogočale dokazovanje upravičenosti do izplačila nadomestila plač. V praksi je to pomenilo, da sta bila presoja in ravnanje prepuščena delodajalcem. Ti so na drugi strani ostali brez dokazila, na podlagi katerega bi lahko uveljavili povračilo nadomestila plač. Različno so ravnali oboji. Nekateri zaposleni so ostali doma, drugi zaposleni pa so hodili v službo. Nekateri delodajalci so zaposlene razumeli in jim verjeli, drugi jim niso. Pri vas, minister, pri vas pa so dejstva enoznačna. Opustili ste svojo nalogo, in sicer zagotoviti ustrezno ureditev s PKP-jem, z odlokom, uredbo, z nekim aktom, da bi preprečili vdor okužb na delovna mesta. Skratka, morali bi ukrepati takoj, tako pa ste področje prepustili naključnim ravnanjem in presoji posameznikom. Drugič, bolezni in poškodbe pri delu so urejene v Zakonu o delovnih razmerjih, ki sodi v vaš resor. Zato so izgovori o neodgovornosti povsem odveč. Vse do konca leta 2020 ste bili tiho oziroma niste uredili področja izplačevanja nadomestil za delavce v zdravstvu ter po domovih za starejše. Absurdno je, da ste vseskozi vztrajali pri stališču, da se okužba s covidom-19 tem ljudem ne more zgoditi na delovnem mestu. Tisti v prvih bojnih linijah niso bili vredni niti tega, da bi jim uredili stoodstotno nadomestilo plače ob morebitni okužbi. Ob vsem tem pa niste poskrbeli niti za zakonske podlage, ki bi stimulirale delodajalce, da tam, kjer lahko, organizirajo delo od doma. Znižanje delovne mobilnosti se kaže kot eden izmed pomembnejših ukrepov za zajezitev širjenja virusa. Vi pa ste za to področje pozivali, pripravili komunikacijsko akcijo in elektronski obrazec. In to je to. Ob tem, da ste imeli v rokah vzvode sprememb zakonodaje. In zato ste, minister, soodgovorni tudi za širjenje virusa med aktivno populacijo. Odgovorni ste za nepripravo ustreznih zakonskih podlag, ki bi preprečevale prihod okuženih na delovno mesto. Tretji očitek iz interpelacije, socialni dialog, šepajoč oziroma nekako sam sebi namen. Po osmih PKP-jih je nedvoumno jasno najmanj to, da nikoli niste želeli dialoga, takega, ki bi dejansko izboljšal vsebino. Kot ministra vas mnenje socialnih partnerjev nikoli ni zanimalo. Niste razumeli, da je v posebnih razmerah, ki jih je prinesla epidemija, še zlasti pomembno, da sedete za skupno mizo z delodajalci in delojemalci ter jih poslušate, slišite in uskladite boljšo rešitev. A vam je bilo to odveč. Če bi socialni dialog vodili in se vzdržali podtaknjencev, vam Ustavno sodišče morda ne bi začasno zadržalo tako imenovanega prisilnega upokojevanja starejših delavcev. Namesto ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti ste igrali vlogo nekakšnega moderatorja in morda celo bili na misiji zmanjševanja pravic delavcev. O zadnjem očitku, zapisanem v interpelaciji, kaj dosti besed niti ne bom izgubljala, enostavno nočete slišati, kaj je njegova srž. Vaše povezave s prejemnikom sredstev so bile dokazane, zgovorna je sestava komisije, prav tako številni indici, ki kažejo na nehigienično in klientelistično ravnanje vas kot ministra, vendar je ta primer jemati zgolj kot kamenček v mozaiku vašega razumevanja politike, vez in poznanstev; več ne bom rekla. Za vas, spoštovani minister, je očitno politika neki poligon leporečenja in vtisa. Vtisa, da delate, veliko delate. Rezultati – se opravičujem – tega ne potrjujejo. Vaše napake govorijo o prav nasprotnem, vendar ob vsem tem pozabljate, da je razsodnik dejanj čas. Ob razkajeni megli besed in odsotnosti dejanj je jasno, že več mesecev jasno, da niste opravili svojih nalog. In to pušča posledice v domovih, na delovnih mestih. In to so krute posledice, ki jih statistika zgolj ponazarja, zgodbe in usode pa zamolči. Še vedno skoraj izključno promovirate sami sebe, loščite videz nekoga, ki bi želel biti minister, pa tega ne zna početi. Zelo slabo se piše državi, ki jo vodijo ljudje, nesposobni prevzemanja odgovornosti, katerih vodilo je – ne glede na posledice bomo branili svoje stolčke. Naj vas spomnim, tukaj, za to govornico ste presegli. Presegli ste, da boste ravnali po svoji vesti in s svojimi vsemi močmi delovali za blaginjo Slovenije. Spoštovani minister, v teh besedah se skriva tudi prevzemanje odgovornosti, politične odgovornosti.
Hvala lepa. Odgovor ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti na interpelacijo ste prejeli 18. februarja 2021. Besedo dajem ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju za obrazložitev pisnega odgovora.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani visoki zbor, poslanke in poslanci! Pred nami je razprava o delu in odgovornosti mene kot ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Državni zbor in vaše delo, spoštovane poslanke in poslanci, visoko cenim, zato tudi očitke, predstavljene v interpelaciji, jemljem zelo resno. V mojem pisnem odgovoru sem po moji oceni nanje dobro, celovito in argumentirano odgovoril. Prav tako bo danes priložnost, da o tem opravimo poglobljeno razpravo. V zadnjem letu je naša življenja bolj kot karkoli drugega zaznamoval boj z epidemijo covida-19, zato je, razumljivo, tudi večina očitkov iz interpelacije vezana na odziv mene kot ministra in ministrstva, ki ga vodim, na zahtevne izzive, ki jih je pred nas postavila epidemija. Današnja interpelacija pa bo drugačna od ostalih, o tem sem prepričan. Govorili bomo o tem, kako se je ministrstvo, ki ga vodim, in tudi celotna vlada soočila z epidemijo v domovih starejših, o našem odzivu na prvi in drugi val epidemije, o presežnem številu smrti, o izvedbi testiranja, o hitrosti cepljenja. Starejši, še posebej pa stanovalci domov za starejše so brez dvoma plačali največji davek te epidemije. Vsaka smrt je izredno boleča, zato svojcem ponovno izrekam iskreno in najgloblje sožalje. Brez dvoma in zelo odkrito pa si moramo priznati, spoštovane poslanke in poslanci, domovi starejših, celotna oskrba starejših je to krizo pričakala na kolenih, popolnoma nepripravljena, kadrovsko, finančno in prostorsko zanemarjena. Zato trdim, da bo ta interpelacija, in je, drugačna. Ta interpelacija ne bo namenjena zgolj ugotavljanju odgovornosti o mojem delu in delu moje ekipe, razmere v domovih starejših med epidemijo so pokazale, kako sistemsko podhranjeno in popolnoma prezrto je bilo to področje, torej področje oskrbe starejših, še posebej institucionalnega varstva, v preteklem desetletju. Naj v podkrepitev predstavim zgolj nekaj podatkov. Zadnji dom iz državnih proračunskih sredstev je bil zgrajen leta 2005, to je Dom starejših občanov Fužine. V celotnem obdobju od leta 2009 do leta 2019, v desetih letih, je bilo v domovih za starejše, ki jih je ustanovila država, zagotovljeno zgolj 348 novih postelj. V letu 2017 za investicije v domove starejših znotraj proračuna ni bilo namenjenih sredstev, ni bilo namenjenih sredstev. Od 2008 do 2020 pa skupaj zgolj slabih 33 milijonov evrov za investicije v domove starejših. Od tega v zadnjih petih letih zgolj 8,4 milijone. Mislim, da grafični prikaz vlaganja v področje oskrbe starejših pove več kot tisoč besed. Ti podatki zelo nazorno kažejo, da so bili starejši v preteklem desetletju odrinjeni na rob naše družbe. Slovenska družba, celotna slovenska družba je padla na izpitu človečnosti in skrbi za najranljivejše. Kot minister se zavedam velike odgovornosti in moralne dolžnosti, da področje celovite oskrbe starejših uredimo in ga vzpostavimo kot eno od prioritet te države. In ta vlada, ministrstvo za delo je to storilo že ob nastopu mandata na pragu epidemije. Demografski kazalci za Slovenijo so namreč neizprosni. Družba je močna toliko, kolikor je močan njen najšibkejši člen. Naš odnos do starejših je odraz naših vrednot in solidarnosti, ogledalo naše človečnosti. In nenazadnje je naša realnost, saj bo vedno večji delež naših sodržavljanov, staršev, sorodnikov, prijateljev, sosedov in znancev vedno starejši. Po trenutnih podatkih približno 2 tisoč starejših čaka na takoj prosto posteljo v domovih za starejše, do leta 2030 bo ta številka narasla med 6 do 8 tisoč. V obdobju od leta 2009 do 2019 smo v javni mreži domov zagotovili dodatnih 2 tisoč postelj, 2 tisoč postelj v desetih letih; 348, kot sem omenil, v državnih in tisoč 696 v domovih s koncesijo. Takšna dinamika rasti dodatnih kapacitet v domovih za starejše je nezadostna, zaskrbljujoča, kratkovidna, v luči epidemije pa lahko rečem samo to, da tudi nedostojna, podcenjujoča do starejših in predstavlja jasen odraz preteklih prioritet te družbe. To so naši načrti. Kot minister s svojo ekipo sem storil resnično vse, kar je bilo v moji moči, da smo epidemijo v domovih starejših obvladovali v okviru danih razmer in možnosti, zato res ponovna zahvala – in nikoli ni preveč te zahvale – požrtvovalnemu osebju, negovalnemu in zdravstvenemu, oboji so prispevali neprecenljiv delež. Kuharskemu osebju, fizioterapevtom, vsem podpornim službam, vodstvom domov, civilni zaščiti in seveda kolegom na Ministrstvu za zdravje. Trdim, da smo vsi skupaj v dani situaciji dosegli maksimum, največ, kar je bilo možno, in predvsem da je naša vest mirna. Ta interpelacija pa je ogledalo preteklim politikam, odnosov do starejših in prioritetam preteklih vlad. Želim pa si, da bi bila namenjena tudi prihodnjim vizijam in konkretnim rešitvam. Skupaj z ekipo sodelavcev smo pripravili jasen načrt razvoja celovite oskrbe starejših. Ta epidemija ni bila prva in zagotovo tudi ni zadnja. Naša skupna odgovornost pa je, da prihodnje epidemije pričakamo bolje pripravljeni, da jasno povemo – starejši so polnopravni člani te družbe, zato jim bomo zagotovili dostojno starost. Ta interpelacija je tudi priložnost za razpravo o stanju duha, odprtosti in enakopravnosti v naši družbi. Kot ministra, pristojnega za enake možnosti, me skrbi razraščanje nestrpnosti, sovraštva in izključevanja drugače mislečih. Jasno in odkrito si moramo priznati, da med nami obstajajo razlike, da imamo različne vrednote in različna svetovnonazorska prepričanja; povezuje pa nas skupna pripadnost in ljubezen do domovine ter zavezanost skupnemu ustavnemu okviru. Različnost ne sme in ne more biti razlog nestrpnosti, ne sme biti razlog za razdeljenost ali celo izključevanje. To zastruplja ozračje in ne vodi v prihodnost, ampak nas vodi nazaj v preteklost. Želim si odprte, sodobne, vključujoče Slovenije, ki svojo moč črpa iz pluralnosti, vrednost, medsebojnega spoštovanja in strpnosti. Kasneje v razpravi bo priložnost, da podrobneje predstavimo vse priprave, vse aktivnosti ministrstva za delo skupaj z ostalimi odgovornimi, z Ministrstvom za zdravje, s strokovno skupino in ostalimi, priprave in aktivnosti v prvem valu, v času med prvim in drugim valom, v drugem valu in sedaj, ko smo morda na pragu tretjega vala in moramo biti še vedno zelo pozorni na dogajanje v domovih za starejše, kar se tiče epidemije. Rekel sem že, da so prvi val epidemije domovi pričakali kadrovsko, prostorsko in finančno izčrpani, poleg tega je primanjkovalo zaščitnih sredstev, saj so bila skladišča zaščitne opreme prazna. Vlada je takoj pričela s postopki nakupov, Ministrstvo za zdravje je v sodelovanju z ministrstvom za delo pripravilo protokole za obravnavo bolnikov, okuženih z novim koronavirusom, v domovih starejših občanov in navodila za izvajanje zdravstvene oskrbe v socialnovarstvenih zavodih. Kot minister sem bil z ekipo ves čas v stiku z vodstvi domov, še posebej tam, kjer so izbruhnile okužbe. Izdali smo navodila za ustrezno zaščito uporabnikov in zaposlenih na področju socialnega varstva, v spomladanskem valu epidemije smo veliko večino domov za starejše, skoraj 90 %, s spoštovanjem vseh ukrepov zaustavili. Drugi val je bil res težek, uničujoč, bi lahko skoraj rekli, naporen predvsem za vse domove za starejše. Ob masovnem pojavu virusa v družbi je bilo skoraj nemogoče obraniti vdor in izbruh virusa tudi v domovih za starejše, ob upoštevanju njihovih razmer v tem času pa sploh. Številke sedaj po tem drugem valu kažejo, da so se razmere v domovih za starejše umirile, zadeve so pod nadzorom. Želim pa predstaviti to krivuljo, ki nazorno pokaže, da smo se odzvali na razmere v domovih, in sicer najprej z uvedbo hitrega testiranja zaposlenih v domovih in nato 27. decembra še s cepljenjem. Takrat sem bil tudi sam v Lenartu v Slovenskih Goricah, kjer so prvi stanovalci domov prejeli cepivo. Naslednji graf prikaže to še v krajšem časovnem obdobju, še bolj fokusirano. To, da so se razmere glede epidemije trenutno umirile, vendar jih še vedno zelo pozorno spremljamo, nam omogoča, da smo se bolj posvetili sprejemanju sistemskih ukrepov, usmerjenih predvsem v štiri glavna področja, ki so deinstitucionalizacija, institucionalno varstvo, urejanje standardov in normativov ter sprejetje zakona o dolgotrajni oskrbi. Gotovo se strinjate, da je področje oskrbe starejših strateško področje. Da ga jemljemo zelo resno, kažemo s svojimi aktivnostmi in podatki in se mu posvečamo na dnevni ravni, kar nenazadnje dokazujejo znatna sredstva, mobilizirana tako na ravni vlaganj, kapacitete, kadrovske okrepitve; in te kadrovske okrepitve že prinašajo rezultate. Tudi v preostanku mandata bomo temu področju namenjali prioritetno skrb in prepričan sem, da ga bom predal nasledniku ali naslednici v neprimerno boljšem stanju, kot sem ga ob izbruhu epidemije prejel. Sedaj pa mi dovolite, da na kratko spregovorim tudi še o ostalih področjih mojega delovanja, ki se jih dotika interpelacija. Kot minister, pristojen za področje dela in socialnih zadev, se od vsega začetka mandata počutim izjemno odgovornega za zaščito življenj in preživetja različnih skupin prebivalstva, tako z vidika ukrepov za trg dela kakor tudi za ranljive skupine. Ključna prizadevanja interventne zakonodaje, do danes smo sprejeli osem paketov, so torej usmerjena v zaščito in pomoč vsem, ki jih je epidemija nesorazmerno prizadela; in teh ni malo. S sprejetimi interventnimi ukrepi smo uspeli preprečiti prehudo gospodarsko krizo in pretirano rast brezposelnosti. Naslednji ukrepi na področju trga dela so bili ključni – subvencioniranje skrajšanega delovnega časa, povračilo nadomestila plače za čakanje na delo doma, začasno denarno nadomestilo za brezposelne osebe, kadrovska krepitev Zavoda za zaposlovanje, razširitev in prilagoditev programov aktivne politike zaposlovanja in dodatek za vse osebe, ki so izgubile delo v času po razglasitvi epidemije. Seveda so še drugi ukrepi za trg dela, kjer ima pristojnost za področje ministrstvo za gospodarstvo, ampak tako ali tako smo kot vladna ekipa skupaj sprejemali odločitve in jih kombinirali, da smo ohranili skoraj 300 tisoč delovnih mest. 300 tisoč delovnih mest pa ne pomeni samo teh 300 tisoč delovnih mest. Za tem so še vsi člani družin, za katere skrbijo ti zaposleni. S tem, da smo ohranili, da smo pomagali ohraniti gospodarskim družbam njihova delovna mesta, smo jim pomagali prebroditi najhujše eksistencialne stiske. Stotisočerim družinam smo pomagali, skupnostim in najranljivejšim, ki smo jim omogočili solidarnostne dodatke. Ključen ukrep preprečevanja širjenja okužb je tudi delo na domu, h kateremu ves čas pozivam. Poenostavljeni so bili postopki prijave dela na domu in delodajalci so bili večkrat pozvani k uporabi tega instituta. V ta namen sem nenehno javno komuniciral in s kolegi smo pripravili več akcij in objav ter poenostavili postopke za odreditev dela na daljavo. Zlasti v drugem valu se je poskušalo spodbuditi čim več delodajalcev s poenostavitvijo prijave dela na domu preko elektronskega obrazca ter z okrepljenimi pozivi preko prej omenjenih različnih komunikacijskih kanalov. Ocenjujem, da je institut dela od doma v letu 2020 od začetka epidemije do 4. decembra 2020 uporabilo več kot 20 tisoč delodajalcev, od tega datuma dalje, ko smo bistveno poenostavili prijavo, pa še dodatnih tisoč 650 delodajalcev; skupaj več kot 22 tisoč delodajalcev. Samo za zadnji krog prijav prek točke SPOT to zajema več kot 78 tisoč zaposlenih, kar je po moji oceni bistveno pripomoglo k zajezitvi širjenja okužb. Moja prizadevanja in prizadevanja naše ekipe bodo še naprej v smeri spodbujanja te oblike dela, zato želimo v sodelovanju s socialnimi partnerji poenostaviti oziroma pregledati dosedanjo ureditev dela na daljavo v smislu krepitve usklajevanja družinskega in poklicnega življenja. Slovenija ni osamljen otok, zato se lahko tudi primerjamo z drugimi državami v rezultatih našega dela in preverjamo, ali denar vlagamo v primerne, učinkovite ukrepe. In tudi ta slika kaže, da so ukrepi za trg dela – ki smo jih sprejeli skupaj, ki ste jih potrdili tudi spoštovane poslanke in poslanci tukaj v Državnem zboru, za kar sem izjemno hvaležen – učinkoviti. So učinkoviti, pa ne gre za te številke, gre za sto tisoče družin, ki sem jih prej omenil; in zaradi tega lahko z večjim upanjem zrejo v prihodnost po epidemiji. Tudi okužbe med zaposlenimi so realnost, s katero smo se soočili, odkar smo sredi novembra na mojo pobudo uvedli hitre teste in konec decembra začeli s prednostnim cepljenjem v okviru vladne kampanje, ko se sedaj razmere očitno izboljšujejo; pri tem mislim seveda posebej zaposlene v socialnovarstvenih zavodih. Pri tem naj poudarim, da se v Sloveniji okužba z virusom SARS-CoV-2 in posledično bolezen covid-19, do katere pride na delovnem mestu, v skladu z veljavnimi predpisi obravnava kot poškodba pri delu. Izjema od te ureditve velja od 31. decembra 2020 zaradi ureditve v Zakonu o interventnih ukrepih za pomoč pri omilitvi posledic drugega vala epidemije, ki v 46. členu določa, da zavarovancem, ki delajo pri izvajalcih zdravstvene dejavnosti in socialnovarstvene dejavnosti, pripada nadomestilo plače že od prvega dne zadržanosti od dela zaradi okuženosti s covidom-19 v višini 100 % osnove, ki jo predstavlja plača, ki bi jo zavarovanec prejel, če bi delal. Kot razlog te zadržanosti se določi bolezen. Spoštovani, omenil sem že, da neizmerno cenim trud in predanost zaposlenih, s katerim se srečujem, resnično. V tem letu od prevzema funkcije sem se neštetokrat prepričal, da smo Slovenci izjemno solidarni in imamo visoko razvit čut za medsebojno sodelovanje in socialno pravičnost; tudi s socialnimi partnerji, ki jih kot reprezentativne in izjemno dragocene partnerje – čeravno včasih zahtevne pri sprejemanju zakonodajnih ukrepov z mojega področja – visoko spoštujem in cenim. Takoj po razglasitvi epidemije je vlada vse napore usmerila v pripravo ustreznih zakonodajnih podlag, naše ministrstvo je pripravilo številne ukrepe, s katerimi nam je uspelo zajeziti oziroma omiliti posledice epidemije za državljane in gospodarstvo. Tudi socialni dialog je bil visoko na lestvici prioritet mojega ministrstva in te vlade. Z raznimi solidarnostnimi dodatki, pomočmi smo zajeli različne skupine prebivalstva, med njimi predvsem starejše, velike družine, socialno ogrožene, brezposelne, tudi zaposlene, samozaposlene in študente, ki so prejeli solidarnostne dodatke in druge dodatke. Tudi pri solidarnostnih dodatnih velja, da smo hoteli pomagati tistim, ki bi brez pomoči epidemijo prebrodili veliko težje. Spoštovani, verjetno smo redki, ki ne bi bili osebno ali pa preko naših družinskih članov, med člani ožje družine prejemniki enega ali več pravic, izhajajočih iz ukrepov iz interventnih zakonov na področju trga dela, solidarnostnih dodatkov ali ukrepov za socialno varstvene zavode. Če smo pošteni do sebe in drug do drugega, je nemogoče trditi, da je ta vlada ali pa ministrstvo za delo kogarkoli pozabilo, kaj šele ravnalo samovoljno ali nesolidarno. Ravno nasprotno in za tem s svojo ekipo trdno stojim. Zavezanost socialnemu dialogu vlade in mene osebno, ki sem v prvih šestih mesecih mandata Ekonomsko-socialnemu svetu pravzaprav tudi predsedoval, dokazujejo številne seje Ekonomsko-socialnega sveta, to vidimo na displeju, in številni predlogi, ki smo jih s socialnimi partnerji tudi obravnavali; in veliko smo jih v veliki meri tudi uskladili. S člani Ekonomsko-socialnega sveta smo med drugim dosegli v težkih razmerah prvega vala epidemije tudi soglasje glede poslovnika o vodenju pogajanj in usklajevanj z zakonom teh protikoronskih paketov, kajti vsi skupaj smo se zavedali, da običajen proces, postopek, protokol ne omogoča hitrega odziva, za katerega smo bili dolžni zagotoviti vsi skupaj primerne podlage. Socialni partnerji so bili v tem času, predvsem bolj intenzivno konec leta 2020, vključeni tudi v pogajanja glede minimalne plače. Z njimi sem 19. januarja 2021 še opravil posvetovanje glede nove višine minimalne plače in tukaj sem potem moral sprejeti odločitev, pri čemer nisem spregledal na eni strani zaposlenih, ki za pošteno delo zaslužijo dostojno plačilo – in neto plače v Sloveniji so nizke –, in na drugi strani delodajalcev, ki nosijo težji del dviga minimalne plače in jim tudi vlada z ukrepi iz interventne zakonodaje pomaga, vsaj v večjem delu, nositi to breme. Bi minister, ki mu ni mar za delavce in ki ne bi imel vselej v mislih najšibkejših med njimi, izbral možnost povišanja minimalne plače, ki sedaj znaša tisoč 24 evrov bruto. Vse skupaj pozivam k pošteni refleksiji in prepričano zagotavljam, da se v svojih izjavah, intervencijah in ravnanju vselej in vedno zavzemam za delavce, njihovo dostojno plačilo ob doslednem zavedanju pomena socialnega dialoga, trdnega gospodarstva in blaginje za vse. Nenazadnje mi dovolite še nekaj besed o javnem razpisu za pomoč ranljivim skupinam prebivalstva zaradi epidemije covida-19. Financira se iz evropskih sredstev in je bil pripravljen z namenom pomoči ranljivim skupinam, ki jih je kriza epidemije najbolj prizadela, in to tam, kjer pomoč najbolj potrebujejo. Ministrstvo je ta razpis, ki je bil sicer prvi te vrste, pripravilo v dobri veri, da bo pomoč dosegla čim bolj različne ranljive skupine. Nismo se poslužili načina, da bi denar usmerjali v razne študije, ki bi končale v predalih, ampak smo želeli, da ta pomoč pride do ljudi, in to do čim širšega kroga ljudi. Tudi parlament ni samo ta stran ali pa samo ta stran, parlament je krog. In tu skupaj stojimo ali pa sedimo ljudje različnih svetovnonazorskih prepričanj. Stiska pa lahko doleti vsakega od nas. In kot minister za enake možnosti sem dolžan s svoj ekipo na te stiske odgovoriti in zagotoviti, da pomoč dobijo prav vsi. Razpisno dokumentacijo so pripravile strokovne službe na ministrstvu, to je bil prvi razpis te vrste v sodelovanju Službo Vlade za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, saj gre za evropska sredstva. Ker gre za javni razpis, ki pokriva različna vsebinska področja dela ministrstva, so bili v komisijo imenovani uslužbenci, ki pokrivajo različna področja dela na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Pri izboru je bilo ključno merilo strokovnost in pretekle izkušnje. Med prejemniki so med drugimi Zveza prijateljev mladine Ljubljana, Društvo SOS telefon, Rdeči križ, Karitas, Kralji ulice, Spominčica in mnogi drugi, čeprav je bila izpostavljena samo ena nevladna organizacija kot prejemnica teh sredstev. Spoštovane in spoštovani, neštetokrat je v zadnjih tednih name letelo brez števila neutemeljenih obtoževanj in natolcevanj tako v tej hiši, žal, kot v medijih. Tarča so bili tudi moji sodelavci. Zato naj na tem mestu, kakor že velikokrat poprej, zatrdim, da sem poskrbel, da sem se izključil iz vseh organov zavoda, ki je bil izpostavljen, pred nastopom ministrske funkcije. Naj opozorim na odziv krovne organizacije in mreže slovenskih nevladnih organizacij CNVOS na družbenem omrežju Facebook, kjer so zapisali, da samo dejstvo, da je resorni minister nekoč bil soustanovitelj zavoda, zakonsko ne predstavlja ovire, da zavod ne bi smel prejeti donacije ministrstva. Nasprotno, opozorili so, da bi bila to zelo omejujoča in nevarna praksa, saj bi preprečila, da tisti, ki so aktivni v civilni družbi kot prostovoljci, prevzemajo potem tudi odgovorne izpostavljene položaje v slovenski družbi. V razvitih demokratičnih deželah je to celo zaželeno. Vso dokumentacijo smo predali pristojnim organom, tudi spoštovanemu odboru, in prepričan sem, da bodo opravili svoje delo ter da se bo zadeva, upam, čim prej zaključila. Medtem pa – ne delajmo si utvar – se ne bo zaključila nebrzdana in neosnovana gonja proti meni kot predstavniku politične opcije, ki zagovarja krščanskodemokratske vrednote, kot so svoboda, pravičnost, solidarnost ter spoštovanje človekovega dostojanstva; kot pokončnemu zagovorniku dediščine tiste Evrope, ki jo imenujemo jedrna, na kateri je osnovna Evropska unija. Spoštovane in spoštovani, jaz še vedno verjamem v raznolikost in svobodo v Sloveniji, ravno zato stojim danes pred vami, verjamem v družbo, kjer štejejo dejanja, argumenti in konkretna dejanja. Upam in verjamem, da me boste pri tem danes podprli.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Eva Irgl bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani gospod minister za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janez Cigler Kralj. Nahajamo se v zelo zahtevnih časih, ki od vseh nas ne glede na to, ali smo v opoziciji ali smo v koaliciji, zahtevajo, da vse svoje moči usmerimo v boj z epidemijo in v omilitev posledic, ki jih ima epidemija na naša življenja in zaradi česar smo postavljeni pred mnoge tako osebne kot tudi občečloveške preizkušnje. Vsak v tem prostoru, ki danes tukaj sedi, verjetno se nam bo kdo še pridružil v nadaljevanju, pa naj se sam pri sebi vpraša, koliko je v tem letu usmeril v delo za skupno dobro in koliko v smer spodkopavanja tako zdravstvene kot ekonomske varnosti naših državljank in državljanov. Svoje moči v tem trenutku tako v koaliciji kot seveda v vladi in še posebej na ministrstvu za delo usmerjamo, kot kaže, v tretji val epidemije, obenem v izhodno strategijo in v načrt trajnostnega okrevanja po epidemiji, kar je ključni cilj tudi vseh držav članic Evropske unije. Mi je pa žal – in to moram povedati –, da se moramo ob tako težki zdravstveni situaciji, ki je zajela ne samo Slovenijo, ampak celotno Evropo in tudi svet, ki je v tem letu mnoge pustila v bolečini zaradi izgube najbližjih, mnogi pa so se znašli v hudih ekonomskih in socialnih stiskah, da se moramo ukvarjati še z nezaupnicami, ukvarjati z interpelacijami, ki jih vlagate kot po tekočem traku, in po novem celo – vsaj tako berem – z morebitno ustavno obtožbo predsednika Vlade. Ampak, kolegice in kolegi v opoziciji, mi ljudem pomagamo. Mi ljudem pomagamo in to ljudje vidijo in to ljudje tudi čutijo, kajti prav nihče ni bil izpuščen v paketih, ki smo jih namenili v pomoč ljudem, v pomoč gospodarstvu, v pomoč najbolj ranljivim skupinam, ki so jih nedvomno še bolj zaznamovale te hude preizkušnje v situaciji, v kateri smo se znašli. Torej mi ljudem pomagamo, vi pa se v opoziciji ukvarjate z izvažanjem konstruktov v tujino o nekakšni medijski nesvobodi in diktaturi, ki naj bi vladala pod to vlado. V Državnem zboru izvajate nedopustne izpade in ekscese, s čimer večkrat – to moram povedati, ker sem predsednica odbora za delo – otežujete delo odborov in zavlačujete sprejetje nujne zakonodaje. Jaz sem poslanka Državnega zbora že vrsto let, lahko naredim primerjave med vsemi mandati, kaj takega se nikoli ni dogajalo. In to je nesprejemljivo za poslance Državnega zbora. Nesprejemljivo je za poslance Državnega zbora. Vi ste v vsem tem času, ko smo sprejemali pakete, ki so bili namenjeni pomoči ljudem, tudi v teh trenutkih zavlačevali in želeli na nek način, da se te zakonodaje ne sprejme. Večkrat dajete tudi povsem neodgovorne pobude in amandmaje, ki kažejo popolno nerazumevanje trenutne situacije, saj so mnogi izven ekonomske stabilnosti in vzdržnosti. Je pa res, vi nimate odgovornosti, nobene odgovornosti. Lahko se greste populizem, nimate pa nobene odgovornosti. Mi pa smo tu zato, da to potem povemo in pokažemo, kaj se v resnici dogaja. Z mnogimi dejanji delujete tudi daleč od interesa varovanja javnega zdravja. Naj tu omenim samo nenošenje mask s strani nekaterih opozicijskih poslancev. Se boste spomnili, tule ste jih lepo metali po državnem zboru, da nekateri pa že ne boste nosili teh mask, da je to brez veze. Da ne govorim o tem, da so Socialni demokrati pozivali, naj bodo šole brez mask. In potem ministru, ki ga danes interpelirate, očitate neukrepanje pri zajezitvi virusa in mu podtikate, da je kriv za smrti v domovih za starejše. Skrajno podlo! Skrajno podlo! Namesto da bi vsi skupaj dajali podporo in pomoč, da čim prej in s čim manj posledicami izidemo iz epidemije, ki nas je vse globoko prizadela. Teden dni nazaj je minilo leto dni, odkar je zaprisegla nova vlada pod vodstvom Janeza Janše. Danes interpelirate ministra, ki je zadolžen za resor, ki so ga dolga leta vodili ministri iz vrst Socialnih demokratov. Lahko rečemo, da je šlo za pravo uzurpacijo ministrstva s strani ene stranke, kar je za sabo pustilo leta zgrešenih politik na tem področju. In šele danes popravljamo krivice, ki so se v vsem tem času zgodile ljudem. Da ne omenjam tega, da se je ravnalo v tem času pod temi ministri neodgovorno in se je milijone evrov vlagalo v študije, že prej je bilo omenjeno, v določene projekte, ki so bili večkrat sami sebi namen, medtem ko družba ni imela od tega, dajmo si priznati, popolnoma nič. Namesto da bi, spoštovani – pa tukaj se zlasti oziram na Socialne demokrate, ker so pač ves čas bili v takšni ali drugačni konstelaciji v levih vladah in so večino časa pač vodili ministrstvo za delo –, namesto da bi torej te milijone namenili skrbi za starejše, gradnji domov za starejše, socialnemu položaju najranljivejših. Koliko ste dali v resnici za njih? Boste lahko v nadaljevanju povedali, upam da, s številkami. Koliko ste dali invalidom? Kako ste reševali njihove stiske, na katere že vrsto let opozarjajo in katerim so bile storjene mnoge krivice in jih danes, hvala bogu, tudi popravljamo. Koliko ste namenili krepitvi družinskih vprašanj? Res me zanima, v številkah. Koliko ste namenili pomoči velikim družinam? Pa bom potem povedala, koliko je pa ta vlada, ki ni progresivna, ampak dela pa, dela pa, pošteno dela, koliko je namenila sredstev pomoči velikim družinam. Vzpostavljanju takšnega okolja, da bi mladi ljudje dobili priložnost delati doma, bili za to ustrezno plačani, ne pa da s svojim znanjem odhajajo v tujino; koliko ste v resnici temu namenili? Koliko? To me zanima in upam, da bom v nadaljevanju dobila tudi odgovor. Koliko ste namenili tem področjem? V zadnjih približno desetih letih, ko ste imeli vlade, ste zagradili koliko domov za starejše? Škoda, ker ne sedi več predstavnikov Socialnih demokratov tukaj, mogoče bi kdo znal povedati, tisti, ki tukaj sedijo, molčijo. Jaz si mislim, zakaj. Ker je številka nič. Številka je nič. Koliko ste jih adaptirali in prenovili? Bom tako vprašala, koliko sredstev ste namenili novi gradnji, adaptaciji in prenovi? Koliko sredstev? Vam bom jaz odgovorila, če ne veste. V približno desetih letih manj kot 25 milijonov evrov. In danes interpelirate ministra te vlade, ki problematiki oskrbe s starejšimi samo v finančnem smislu namenja petkrat več sredstev, evropskih in drugih javnih sredstev, kot v času katerekoli vaše vlade, leve vlade. Pa poglejmo nekaj konkretnih podatkov. Samo za dnevne centre in za začasne namestitve starejših po Sloveniji je v tem trenutku namenjenih 21 milijonov evrov, pa to ni obdobje desetih let, ampak obdobje nekaj mesecev. Gradimo domove za starejše, saj se zavedamo, da je prostorska stiska izjemna in da nujno potrebujemo nove in dodatne kapacitete. Na to smo v SDS tudi ves čas opozarjali v vseh teh letih, pa se ni nič premaknilo. Ampak danes pa je odobrena gradnja petih domov za starejše in dokončanje že dveh obstoječih. Vlada je namreč za to v proračunu zagotovila 30 milijonov evrov. Dokončali se bosta tudi energetski sanaciji dveh domov za starejše, ki bi sicer morali biti realizirani že zdavnaj. Že v preteklosti smo večkrat opozarjali, tudi sama, da kronično primanjkuje kadra v socialnovarstvenih zavodih, kar se je še posebej videlo prav ob nastopu te epidemije. Ampak poglejte, kje je razlika. Ministrstvo za delo, ki ga vodi minister Janez Cigler Kralj, je v ta namen nemudoma zagotovilo 26 milijonov evrov za dodatne zaposlitve. Dodatno je bilo zaposlenih 541 oseb, 116 jih je trenutno zaposlenih preko javnih del. In ja, ta denar bo treba vračati. Tu ni dvoma. To izpostavljam zato, ker ves čas opozarjate, da bo ta sredstva treba vračati. Ja, treba jih bo vračati, ampak vračali bomo denar, ki je bil namenjen dvigovanju kvalitete življenja naših starejših sodržavljanov, kar bo ostalo nekoč tudi nam v uporabo; medtem ko pa so vaše, torej leve vlade denar dajale v reševanje tajkunskih bank, zato da nekateri privilegirani še naprej živijo življenja na račun vseh nas. Torej mi z zadolževanjem ustvarjamo dodano vrednost h kvaliteti življenja ljudi, vi pa izključno v kvaliteto življenja posameznih izbrancev ali pa, če hočete, elite. Torej še enkrat, samo za dodatne zaposlitve – samo za dodatne zaposlitve – v socialnovarstvenih zavodih je bilo v tem kratkem času namenjenih 26 milijonov evrov, vi pa ste za gradnjo, adaptacije, prenovo DSO-jev v približno desetih letih namenili manj kot 25 milijonov evrov. In to so podatki in to so primerjave, ki naravnost šokirajo – šokirajo – in pokažejo na nek način vaš pravi obraz. Te številke kažejo vaš pravi obraz in obenem vsem nam zastavljajo povsem korektno in logično vprašanje, kam in čemu ste pravzaprav namenjali sredstva na tem področju. In verjemite mi, upokojenci, tudi sama sem se pogovarjala z njimi, tudi kot predsednica odbora, želijo vedeti, zakaj je bilo od leta 2009 manj sredstev namenjenih v vlaganje v infrastrukturo za upokojence kot pa recimo za financiranje nevladnih organizacij, pa recimo samo za tiste, ki imajo sedež na Metelkovi. Pa da opozorim, tukaj se ne spuščam v delovanje in vsebino nevladnih organizacij, da ne bom napačno razumljena. Nenazadnje smo z nekaterimi tudi dobro sodelovali, zlasti preko komisije za človekove pravice. Samo, to pa moram izreči, razmerja so pa s perspektive te koalicije in te vlade popolnoma podrta, popolnoma porušena. Zato ne razumem takšnih odločitev in vas sprašujem, zlasti stranko SD, ker je imela ministra v tem resorju, drugače ne bi tega omenjala, zakaj ste ustvarjanju življenjskih pogojev za upokojence namenili manj sredstev kot pa že prej omenjenim organizacijam. To vprašanje sem nekako obljubila, da bom zastavila. Zdaj sem ga zastavila, ker se mi je zdelo, da je prav, da to naredim; in upam, da bom v nadaljevanju ta odgovor tudi dobila. Predvsem pa sprašujem to tudi zato, ker sicer vedno poudarjate skrb za starejše, skrb za upokojence, ampak nikoli pa ne omenite, to je sicer meni zanimivo, ker jaz pričakujem transparentno politiko, nikoli ne omenjate, da so vaše, kot sem zdaj plastično prikazala, socialne prioritete, če tako rečem, vzdrževanje tistih nevladnih organizacij, ki pod pretvezo civilne družbe udejanjajo vašo ideologijo. Nivo in dosežke teh vloženih milijonov v tako imenovano progresivno kulturo pa smo v zadnjem letu lahko občudovali pred in na fasadi Ministrstva za kulturo, na letakih, polepljenih po Ljubljani, v umetniških instalacijah pred Državnim zborom, kjer je bil višek performansa velik, iz snega narejen penis, sežiganje lutke z obrazom predsednika Vlade, metanje pirotehnike med konje in vzklikanje »Smrt janšizmu!« ter »Ubi Janšu!«. Zadnji dosežek pa so nalepke z napisom – vstop članom SDS prepovedan. Res lepo porabljeni milijoni. Upam, da boste na naslednjih, tudi predvolilnih soočenjih, kadar že bodo, in tudi sicer v razpravah v Državnem zboru od sedaj naprej iskreni do ljudi in da boste tudi pošteno povedali, kam boste milijone še naprej vlagali. In zdaj vi, spoštovani kolegice in kolegi, po vsem tem povedanem, očitate tej vladi in temu ministru, da so krivi, da je epidemija covida-19 najbolj zaznamovala prav domove za starejše in da je tam zahtevala največ človeških življenj. In očitate – tukaj gre za prvi in drugi očitek ministru izmed štiri očitkov interpelacije –, da je minister neučinkovito ukrepal pri zajezitvi širjenja virusa. Sedaj pa poglejmo malo resnice. Slovenska demokratska stranka je v obdobju prejšnjih vlad kot opozicijska stranka ves čas opozarjala na kadrovsko podhranjenost DSO-jev in na nujnost širjenja kapacitet in obnove že obstoječih kapacitet. Kljub temu na tem področju vse do izbruha epidemije covida-19 v smislu izboljšanja kadrovskih in prostorskih razmer ni bilo storjeno praktično nič. V času izbruha je takšno zatečeno stanje nedvomno povzročilo težko obvladovanje epidemioloških razmer, kar je ob upoštevanju dejstva, da so v DSO nastanjene starejše osebe, običajno v slabšem zdravstvenem stanju, nekatere tudi nepokretne, neizogibno povzročilo hitrejše širjenje močno nalezljivega virusa covid-19. V danih razmerah in ob osebju, ki je bilo na voljo, je aktualna vlada storila največ, kar je lahko, največ, kar je lahko. Vzpostavljene so bile dodatne začasne kapacitete za zagotovitev karantene. Zagotovljena je bila dodatna profesionalna in prostovoljska kadrovska okrepitev. Poskrbljeno je bilo za zdravstveno obravnavo vsakega starostnika v vsakem DSO, zato so očitki ministru glede smrti varovancev popolnoma neutemeljeni. Stanje bi lahko bilo boljše in tudi število smrti bi bilo manjše, če bi prejšnje vlade upoštevale opozorila stranke SDS in evropskih institucij in bi pravočasno začele urejati to področje. Če bi upoštevali tudi opozorila glede potrebe po kadrovskih okrepitvah, bi bilo tudi več možnosti za nadomeščanje bolniških odsotnosti med zaposlenimi, kar bi prav tako zmanjšalo možnost, da bi starostniki prišli v stik z okuženo osebo. Ne smemo pa tudi pozabiti, da je bilo s strani svojcev varovancev precej pritiska na to, da naj se ne prepovejo obiski, čeprav so le-ti za nastanjene varovance pomenili veliko zdravstveno tveganje. Seveda pa vsi skupaj lahko razumemo tako željo svojcev, saj so se zagotovo med seboj pogrešali in tudi bili zagotovo zaskrbljeni drug za drugega. Ampak namesto da bi jih s skupnimi močmi potolažili in pomagali, jih spodbujali k temu, da je to v času epidemije nujna poteza, ste v opoziciji, sploh v prvem valu, odloke vlade in ukrepe zavračali kot po tekočem traku ter ves čas delali v smeri, da ljudje odločitvam vlade ne bi zaupali. In sedaj se resno sprašujem, čemu takšna ravnanja opozicije. In sem resno pomislila, da ste politično stavili na to, da je vaša pot nazaj do oblasti možna le, če v boju z epidemijo ta vlada pogori. Politične interese ste torej na nek način vezali na čim večji razmah okuženosti, smrtnosti, razpad zdravstvenega sistema in ekonomski zlom. To govorim zato, ker sicer ne razumem, zakaj bi zlasti v prvem valu pozivali ljudi na proteste, jih pošiljali nazaj v šole, in to brez mask, imeli akcijo proti uporabi aplikacije, delali heroje iz vsakega, ki je kršil ukrepe, in žalili s čredo in ovcami – tako smo namreč brali na družbenih omrežij – vse tiste državljane, ki so ukrepe spoštovali in jim je bilo mar, da bi bile posledice zaradi epidemije čim manjše in čim krajše. Zato ne vidim drugega kot to, da ste želeli ustvariti pogorišče, iz katerega se bi potem kakor dvignili kot veliki rešitelji države, svobode in demokracije. Upam sicer, da se na tej točki motim, res upam, da se motim, ampak dvomim v to, ampak vseeno upam, da se na tej točki motim in da ste bili v resnici samo nezreli in nedorasli situaciji, v kateri smo se znašli. Kakorkoli že, kar zadeva prvi in drugi očitek ministru, je torej resnica, da so mnogi domovi bili neustrezno grajeni, da so slabo vzdrževani, da ne dosegajo niti minimalnih standardov – jaz sem se na lastne oči prepričala, ker sem hodila po različnih domovih za starejše in drugih socialnovarstvenih zavodih še kot predsednica komisije za človekove pravice –, in zaradi česar je bilo težko zajeziti in preprečiti širjenje virusa. Vendar pa, spoštovani kolegice in kolegi v opoziciji, za takšno stanje ni odgovoren ta minister, ki je v času razglasitve epidemije bil minister točno en dan. Če bi vaše vlade v zadnjih letih vlagale sredstva v ustrezno grajene domove, bi lahko preprečili mnoge žalostne dogodke, ki so se žal zgodili. Ampak razumem, glede na to, kar sem povedala prej in ko sem plastično prikazala, kam ste dajali sredstva, razumem, da so vam pač nekateri drugi programi in vsebine pomembnejši. In nič ni narobe s tem. Nič. Samo potem naslednjič to povejte naglas, jasno, zato da bodo ljudje lahko dali svoj glas tistemu, ki v resnici zastopa njihove interese. Nadalje. Smo pri tretjem očitku. Ministru očitate neustrezen dialog s socialnimi partnerji. Kar zadeva ta očitek o neustreznem dialogu s socialnimi partnerji, če kdaj, potem je prav pod to vlado socialni dialog še kako živ. Še kako živ. Poteka na zelo visokem nivoju. Sklicane so bile številne seje Ekonomsko-socialnega sveta, na katerem so s socialnimi partnerji bili usklajeni mnogi predlogi iz tako imenovanih protikoronskih paketov. Odličen dialog je vlada vodila s predstavniki gospodarstva, s katerimi je bil vedno dosežen visok konsenz glede ukrepov, vezanih na gospodarstvo in zaposlitve. Nenazadnje prav zaradi dobrih ukrepov, ki jih je pokrivalo prav ministrstvo za delo, se je do sedaj ohranilo približno 300 tisoč delovnih mest. Se pa žal nekateri vodje sindikatov, to bom povedala sedaj, niso prišli dogovarjati, ampak za vsako ceno nasprotovati, ponujati nemogoče pogoje. In s takim obnašanjem so se velikokrat iz dialoga sami izključili. In to vedno isti. Kot predsednica Odbora za delo, družino, socialne zadeve in invalide zelo natančno spremljam vsebine, ki so vezane na ta odbor. Sem v rednih kontaktih tako z ministrom kot z državnima sekretarjema in lahko zatrdim, da smo vzpostavili odlično komunikacijo – mislim, da to lahko potrdi tudi minister – in da ima ministrstvo posluh za težave s tega področja, na katere že vrsto let opozarjam. Vztrajam, da popravimo krivice, ki so bile povzročene, in da noveliramo in ustrezno popravimo zakonodajo, ki ni dobra, in jo izboljšamo. Na primer, bom omenila samo en primer. Zelo vesela sem, da bomo končno uredili status družinskih pomočnikov, za kar se že sedaj zahvaljujem ministru, da nam je na nek način skupaj s sekcijo družinskih pomočnikov prisluhnil. In tudi to je dialog, in to uspešen dialog. Interpelirate ministra v vladi, ki je na področju dela, zaposlitev, socialnih vprašanj, družine, invalidov in drugih ranljivih skupin naredila izjemne premike in pomagala z ukrepi mnogim, in to v enem samem letu. Ne v desetih letih, v enem samem letu. Naj na hitro omenim samo nekatere, ki so vezane na socialno področje in so vezane na bolj ranljive skupine. Dvignili smo najnižje invalidske pokojnine. To smo že večkrat predlagali v preteklosti v Slovenski demokratski stranki. Vedno ste glasovali proti, no, danes to urejamo. Odpravili smo diskriminatornost in krivico, ki se je zgodila kmečkim zavarovancem. Tudi tu ste bili vedno proti. Takoj ko smo nastopili vlado oziroma jo oblikovali, smo pač to popravili. Popravlja se krivica za nazaj, ki se je zgodila polnoletnim invalidom s statusom študenta. In tukaj zahvala tudi komisiji za človekove pravice, ki je to obravnavala. Zvišujemo nadomestilo za izgubljeni dohodek, ki pripada enemu od staršev, ki mora zapustiti službo, ker mora skrbeti za otroka s težko boleznijo. Ta zakon bo kmalu pred vami v Državnem zboru in tudi to je dialog, spoštovane kolegice in kolegi, da se skomunicira dobre rešitve, ki bi morale biti že zdavnaj sprejete. Ni pa dialog to, da določen predsednik sindikata pride na pogovore že z vnaprej določenim ciljem, da se s to vlado pač ne da pogovarjati. To pa ni dialog. To je odločitev, to ni dialog. Dialog pomeni, da se z nekom dogovarjaš, pogovarjaš in pretresaš najboljše možne rešitve. To pa ni dialog. Ampak ljudje hvala bogu zelo dobro vedo, kaj je bilo v tem času narejenega za njih samo na tem področju, ki spada pod Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. In še enkrat, to ne v desetih letih, ampak v enem samem letu. Interpelirate ministra v vladi, ki je samo na področju ministrstva za delo zagotovila naslednje, 600 milijonov evrov za leto 2020 za družinske ukrepe, saj so prav družine v času epidemije izpostavljene številnim stiskam. Preko solidarnostnih dodatkov in kriznih dodatkov se je pomagalo najbolj ranljivim skupinam prebivalstva. Delodajalci so prejeli povračila izplačanih nadomestil do višine povprečne plače, prav tako pa so bili oproščeni plačila prispevkov za vsa socialna zavarovanja. Delodajalcu so se oprostilo plačila prispevka delodajalca za ZPIZ ter se s tem razbremenilo strošek plače, skupaj je za ukrep oprostitve prispevkov bilo namenjenih 48 milijonov evrov. Zagotovil se je solidarnostni dodatek za upokojence, prejemnike nizkih pokojnin, torej tistih do 700 evrov; v času prvega vala epidemije v znesku od 130 do 300 evrov, glede na višino pokojnine. Ukrep je zajel več kot 300 tisoč upokojencev, nato pa je sledil še drugi solidarnostni dodatek za upokojence. Temeljni dohodek je bil izplačan v višini 350 evrov za mesec marec ter 700 evrov za april in maj 2020. Skupaj je bilo izplačanega mesečnega temeljnega dohodka v znesku več kot 83 milijonov evrov, v povprečju je na mesečni ravni uveljavilo mesečni temeljni dohodek okrog 38 tisoč upravičencev. Podeljen je bil enkratni solidarnostni dodatek za novorojence. Eden od staršev ali pa posvojitelj otroka s stalnim prebivališčem v Sloveniji, ki je bil rojen v času od 1. januarja 2020 do enega leta po koncu epidemije, prejme enkratni solidarnostni dodatek za novorojence v višini 500 evrov. Povečali smo dodatek za velike družine, 100 evrov za družine s tremi otroki in 200 evrov za družine s štirimi ali več otroki. Namenili smo enkratni solidarnostni dodatek v višini 50 evrov za vse otroke, potem dodatek za nego otroka, ta se je povečal. Že v prvem valu, že prej sem omenila, smo enkratni solidarnostni dodatek v višini 150 evrov dodelili oziroma so bili do njega upravičeni tisti, ki so bili prejemniki najnižjih pokojnin, denarne socialne pomoči ali varstvenega dodatka ter študenti. In seveda ne morem tukaj mimo kriznega dodatka. Vsakemu zaposlenemu, ki dela in čigar zadnja izplačana mesečna plača ni presegla dvakratnika minimalne plače, je delodajalec izplačal ob plači za mesec december 2020 krizni dodatek v višini 200 evrov, ki je oproščen plačila vseh davkov in prispevkov. In tukaj bom še to povedala, kar je zapisano tudi v odgovoru ministra za delo, »ker minister razume stisko socialno šibkih, si je prizadeval tudi za dogovor socialnih partnerjev o dvigu minimalne plače«. In to je dogovor, to je dialog. In nenazadnje, uredili smo brezplačno sobivanje starša v zdravstvenem zavodu z otrokom in še mnogo drugih dobrih ukrepov. In sedaj še k četrtemu očitku. Ministru očitate koruptivno in klientelistično ravnanje pri dodeljevanju sredstev preko javnega razpisa Zavodu Iskreni. Tukaj bom kratka, glede na to, da menim, da se ta razprava sploh v tem primeru ne bi smela tukaj odvijati, ampak seveda smo v parlamentu in lahko o marsičem govorimo. Minister je vso dokumentacijo, ki je povezana s tem razpisom, posredoval Komisiji za preprečevanje korupcije. Ta bo podala svoje ugotovitve. Tudi na odbor za delo, kjer smo obravnavali to tematiko na predlog Poslanske skupine Levica, je prišel predsednik Komisije za preprečevanje korupcije in jasno povedal, da takoj po prejemu dokumentacije bodo to pregledali in videli, kaj je na stvari. In tukaj se pristojnosti Državnega zbora absolutno končajo. Ali je minister ravnal koruptivno, lahko presojajo samo za to pristojni organi, ne pa poslanci Državnega zbora. Seveda pa moramo biti vsi funkcionarji zavezani Zakonu o integriteti in preprečevanju korupcije ter ravnati v skladu s tem. Vlada Janeza Janše je v enem letu ob epidemiji in tudi ob izrazito sovražnem ozračju, ki so ga pomagali podpihovati še največji mediji v državi, naredila ogromno. Ta vlada je naredila ogromno za državljanke in državljane Republike Slovenije, za Slovenke in Slovence. In to ljudje vedo in to ljudje tudi cenijo. Prav vsi koalicijski partnerji so v okviru resorjev, ki so jim bili zaupani, naredili pomembne premike, za katere upam, da se bodo nadaljevali tudi v naslednjem mandatu, saj si to zaslužijo vsi, ki v tej državi živijo, ki v tej državi delajo, ki plačujejo davke in ki imajo to državo radi. V opoziciji nam tudi stalno očitate nekakšno podrejanje sistemov in podsistemov. To sem sicer že večkrat povedala, ampak bom ob koncu še enkrat. V resnici jih normaliziramo in demokratiziramo. Očitate nam, da pod to vlado rušimo demokratične postulate in standarde. V resnici pa jih samo krepimo po vzoru tistih držav, ki imajo bistveno daljšo demokratično tradicijo, kot je naša. Takrat ko je bil čas za to, namreč nismo izpeljali ključnih korakov, ki so nujno potrebni za vzpostavitev demokratičnega sistema. Vse države, ki so izšle iz podobnega sistema, kot je bil naš, so opravile takrat neke vrste lustracijo, bodisi preko ustave bodisi preko drugih aktov. Ampak zakaj to govorim. Ne zato, ker bi želela odpirati to temo, ampak govorim zato, ker je to pomembno za narod, zaradi učinka narodove katarze, ki se s tem razbremeni bremena, ga odvrže, razbremeni se krivde in lahko neobremenjeno sodeluje v procesih demokratizacije. In drugič, zaradi tako imenovanega institucionalnega učinka, ki pripelje do tega, da na najvišjih pozicijah, pa vzemimo za primer recimo pravosodni sistem, govorim pa o najvišjih nivojih pravosodnega sistema, na najvišjih pozicijah ne morejo biti posamezniki, ki so v prejšnjem sistemu grobo kršili človekove pravice. Torej mi krepimo demokracijo. In to trditev lahko podkrepim tudi z mednarodnimi kazalniki, ki Slovenijo po indeksu demokratičnosti danes uvrščajo na 35. mesto med vsemi državami na svetu. In tudi če pogledamo nivo demokracije za nazaj v naši državi, lahko vidimo, da je indeks o tem, koliko je neka država demokratična, v Sloveniji vedno najvišji prav takrat, ko vodi vlado Janez Janša. Tako je bilo v preteklosti in tako je tudi danes. Ampak da se to zabriše, pač zganjate medijsko propagando o neki avtoritarnosti in diktaturi ter policijski državi. Vsa ta leva, tako imenovana progresivna, intelektualna politika, ki ji pripadate, pa danes, žal, med drugim rezultira tudi v takšnih zapisih. Citiram: »Še en janšistični ritoliznik, še en domobranski pizdun, še en SDS pokvarjenec, lažnivec. Še eno SDS govno, še en SDS debil, kreten, idiot, še en iz vrst SDS janšistične sodrge, SDS drhali, SDS golazni! Fuj, smrdljivec, spizdi, skupaj s pokvarjenim, izdajalskim smrdljivcem Možino! Sam smrdljivi drek na kupu.« Konec citata. In to ni nek nabor zapisov, ampak en sam zapis gospe, zaposlene na centru za socialno delo, torej v instituciji, ki sodi ravno pod Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, ki ga vodi danes interpelirani minister Janez Cigler Kralj. Si predstavljate, kako težko je delati v takšnem ozračju?! Pa vseeno minister dela dobro. V Slovenski demokratski stranki interpelacije zoper ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Brane Golubović bo predstavil stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca.
Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani minister z ekipo! Naj na začetku povem nekaj stvari, da se bomo razumeli, o čem danes sploh govorimo. Govorimo o interpelaciji zoper ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. In v interpelaciji smo zapisali štiri očitke. V demokratični družbi, ki jo vodilna stranka tako rada gradi po svoji podobi, se pri interpelaciji odprejo vprašanja. In ta vprašanja smo mi odprli in pričakovali, da bomo danes razpravljali o teh ključnih štirih vprašanjih, od katerih sta dve vprašanji oziroma dva očitka tista, na katerih stoji ali pade ta minister in, če mene vprašate, tudi vlada. Pa smo bore malo slišali o teh naših očitkih, poslušali pa smo tisto, česar ministru ne očitamo in ne očitamo tej vladi. Poslušali smo o enkratnih solidarnostnih pomočeh – tega vam ne očitamo. Poslušali smo o kriznem dodatku – tudi tega vam ne očitamo. Poslušali smo o tem, kako uspešni ste pri spodbudah za ukrep čakanja na delo in skrajšanega delovnega časa – tudi tega vam v interpelaciji nismo očitali. Očitali vam nismo niti tega, da so bili problemi z minimalno plačo in minimalno urno postavko za študente, niti tega, da ste zagotovili v proračunih več sredstev za domove za starostnike. Tega vam v tej interpelaciji vam v LMŠ in opoziciji ne očitamo. Ampak meni je jasno in nam je jasno, da bomo danes poslušali vse, predvsem tiste stvari, ki niso povezane z interpelacijo, z enim samim razlogom – preusmeriti pozornost od dveh ključnih stvari, ki pa vam ju očitamo, minister, dveh ključnih napak, za kateri ste odgovorni; in bi po našem mnenju morali zaradi tega sami odstopiti. In v današnji razpravi vam bomo, spoštovani minister, dokazali, da ste zaradi zanemarjanja opozoril stroke in prepočasnega ukrepanja odgovorni za hitro širjenje virusa na delovnih mestih in v domovih starejših občanov. V LMŠ smo prepričani – zato smo vložili tudi interpelacijo –, da ste prav vi, minister, tudi eden najbolj odgovornih za hitro širjenje okužb na delovnih mestih in visoko število umrlih v domovih starejših. Zakaj to trdimo? Prvič, ne vlada ne vi, minister, niste pripravili ustreznih zakonskih predlogov in drugih ukrepov za zajezitev širjenja virusa na delovnih mestih. Posledica je hitro širjenje okužb v populaciji in velika gospodarska škoda, tudi v obliki številnega zaprtja različnih podjetij. In drugič, ne vlada ne vi kot minister niste slišali predlogov in opozoril, zato tudi niste pravočasno in ustrezno ukrepali pri zaščiti domov starejših občanov. Posledica vašega nevestnega dela je veliko število okuženih in več kot 2 tisoč umrlih. Vaše ravnanje oziroma opustitev dolžnega ravnanja pri preprečitvi širjenja virusa na delovnih mestih in zaščiti stanovalcev domov starejših poleg znakov kaznivega dejanja po 258. členu Kazenskega zakonika, se pravi nevestno delo v službi, vsebuje tudi elemente kaznivega dejanja po 177. členu Kazenskega zakonika, ki pokriva področje ukrepanja za omejitev prenašanja nalezljivih bolezni. Ampak s tem se ne bomo mi ukvarjali danes, s tem se bodo ukvarjali nekateri drugi organi; mi bomo danes argumentirano in na podlagi podatkov pojasnili, da ste politično odgovorni, vsaj objektivno, po našem mnenju pa tudi subjektivno. Biti minister je bistveno več od ustvarjanja vtisa in javne podobe, da se minister trudi in mu ni vseeno za ljudi. Biti minister pomeni vsaj ustvarjanje zaupanja v javnosti, zaupanja v institucije in v pravno državo. Dober minister zna priznati napake in jih popraviti, dober minister zna iskati rešitve, postavlja prava vprašanja, zaupa ljudem, ki več vedo od njega, je spoštljiv in si upa na glas povedati, da se s čim ne strinja. Predvsem pa mora biti minister zrela oseba, ki ve, kaj je prav in kaj narobe, se zaveda svoje odgovornosti do ljudi in države ter zna odgovornost, ko je to treba, tudi prevzeti. Ampak vaša vlada je daleč od tega. Vaša vlada dela vtis, da dela, in hkrati ustvarja kaos na vseh področjih in širi strah. Išče krivce, si jih izmišlja, če sem bolj natančen, in na druge prelaga odgovornost za svoje napake, teh pa ni malo. In vi kot član te vlade niste prav nič drugačni – ustvarjate vtis, da delate, da se trudite, veliko govorite in po našem mnenju bolj malo naredite, iščete izgovore ter prelagate odgovornost na druge za svoje napake ali neuspehe. To smo lahko danes slišali pri vaši predstavitvi in tudi pri predstavitvi pred mano, ki jo je imela SDS. Prelagali ste odgovornost in iskali krivce za to, kar se vam dogaja, za napad. Pa lahko na te napake dokaj enostavno odgovorite s tem, da argumentirano dokažete, da se motimo. Pa se bom zdaj posvetil samo dvema ključnima področjema, kjer ste storili ključne katastrofalne napake. Eno izmed glavnih žarišč širjenja virusa so bila delovna mesta, to je že povedala v svojem uvodnem nastopu naša poslanka kolegica Jerca Korče, in delovna mesta so bila tisti multiplikator, iz katerih so se okužbe širile v populacijo in s tem tudi v domove starejših občanov. Na problem širjenja okužb na delovnih mestih je že 5. avgusta opozorilo Združenje delodajalcev Slovenije. Takrat so na svoji spletni zapisali: »V zadnjem času smo seznanjeni z informacijami, da se okužbe z novim koronavirusom širijo predvsem na delovnih mestih.« Zaradi tega je v začetku avgusta Združenje delodajalcev Slovenije pozvalo podjetnike, naj bodo pozorni na ukrepe za preprečevanje širjenja virusa v delovnih organizacijah. Se pravi, da opozorila o širjenju virusa na delovnih mestih so bila. Ste vi avgusta karkoli konkretnega naredili, da bi širjenje okužb omejili? Ne, sploh niste reagirali, zanemarili ste to grožnjo, niste pripravili in sprejeli ukrepov, s katerimi bi preprečili, da bi delovna mesta postala glavni vir širjenja okužb v Sloveniji. Pa se je ravno to zgodilo, kar je novembra s svojo analizo potrdil tudi Nacionalni institut za javno zdravje. Pa samo Nemčijo bi morali kopirati pri njihovih ukrepih za omejitev širjenja virusa v gospodarstvo. Njihov minister za delo, vaš kolega, je zavzel stališče, da ljudje, ki so okuženi s korono in bolni, ne smejo delati, zato mora država tem ljudem v gospodarstvu pomagati. Nemci so se zavedali, da lahko podjetja postanejo velika žarišča širjenja okužb, pa tudi Hrvati in Avstrijci, in če so želeli, da bi gospodarstvo delovalo, da so šole odprte, da so njihovi domovi starejših varni, so morali hitro in učinkovito ukrepati. Ukrepali so tako, da zaposleni, ki so se okužili ali pri njih obstaja sum okužbe, ostanejo doma in so upravičeni do nadomestila v višini celotne plače, dobijo jo ne glede na to, kje so se okužili ali kje so imeli tvegan stik. Nemška država je takoj odreagirala na širjenje virusa na delovnih mestih na način, da je zagotovila prav vsakemu okuženemu delavcu, ali pri katerem je sum okužbe, stoodstotno nadomestilo plače. Pri nas pa še vedno kompliciramo oziroma komplicirate in imamo različne višine nadomestil za okužene in tiste s sumom na okužbo. V tujini so pravočasno ukrepali, ker so znali gledati celoto; in se niso toliko ukvarjali z Metelkovo, opozicijo, zidanicami, kavami na Petrolu, mladimi protestniki in še čem. Ne, delali so in so gledali celoto, ker so se zavedali, da so stvari medsebojno povezane, soodvisne, da povečanje okužb na delovnih mestih poveča okužbe v populaciji; in to ima za posledice, kot so zaprtje šol, policijsko uro, zaprtje določenega dela gospodarstva, pa tudi posledice na najbolj ranljivi del družbe, na najbolj ranljivo populacijo – starostnike. In seveda s tem vpliva na domove starejših in na bolnišnice, kar tudi pomeni, da se zaradi velikega števila covidnih bolnikov zmanjša obravnava necovidnih bolnikov, kar ima za posledice presežne smrti in tako naprej in tako naprej. Cel krog imamo, vse je medsebojno odvisno in treba je gledati celoto. Ta domina efekt si lahko vsak sam nariše, ko pade ena domina; in pri vas je padlo gospodarstvo, so padla delovna mesta oziroma so se okužbe neverjetno hitro začele širiti na delovnih mestih in posledica je bila hitro širjenje okužb v populaciji in vse, kar sem naštel in s čimer se soočamo. Odgovornost za hitro in nekontrolirano širjenje okužb na delovnih mestih je na vas, minister. V avgustu niste pripravili ustreznih spodbud, ki bi omogočale več dela od doma. V prvem valu smo lahko iz analize – mislim, da je bila Fakulteta za matematiko – ugotovili, da je v prvem valu od doma delalo 70 % ljudi, v drugem valu samo še 30 %. Čez poletje ravno tako niste pripravili učinkovitega sistema izdajanja karantenskih odločb, skupaj z Ministrstvom za zdravje, v primeru povečanja okužb, kar je oktobra povzročilo kolaps tega sistema in dalo dodatni pospešek širjenju okužb v populaciji. In na koncu vsem okuženim in tistim, ki so imeli tvegan stik, ne glede na to, kje so se okužili ali kje so imeli ta tvegan stik, niste zagotovili stoodstotnega nadomestila plače, ki bi ga pokrila država, ampak ste komplicirali. Marsikdo od zaposlenih je s tveganim stikom ali z blažjimi simptomi moral hoditi v službo, da bi dobil polno plačo, prevoz na delo in stroške za malico. Ampak vi ste celo od zaposlenih v zdravstvu in socialnem varstvu, ki so v polni zaščitni opremi delali s covidnimi bolniki, zahtevali, da so morali dokazovati, da so se okužili na delovnem mestu, če so želeli dobiti stoodstotno bolniško nadomestilo. Nedvoumno dokazati, da so se okužili na delovnem mestu. Veste, kako je to težko? Kljub opozorilom opozicije in predlogom stroke tega niste upoštevali in zaradi tega je marsikateri zdravstveni delavec dobil 80-odstotnega nadomestila plače. Za nas je nezaslišano, da ste pričakovali od ljudi v zdravstvu in socialnem varstvu, od ljudi v prvih bojnih linijah, ki so imeli ogromno dela v drugem valu, tudi zaradi vaših napak, da so dokazovali, da so se nedvoumno okužili v službi. To je sramotno. Pri vseh milijonih, ki ste jih razdelili z različnimi PKP-ji in s katerimi ste se danes tudi pohvalili. Že zaradi vsega naštetega, se pravi širjenja okužb na delovnem mestu in nesprejetja pravih ukrepov, da bi to širjenje vsaj poskušali omiliti, bi morali odstopiti. A svojega dela niste opravili niti pri zaščiti stanovalcev in zaposlenih v domovih starejših občanov. Opravičilo, da niste vedeli, kakšna je nevarnost, tega opravičila tukaj ni. Že v prvem valu in na začetku poletja ste bili večkrat uradno seznanjeni s težavami, s katerimi se soočajo domovi starejših občanov, in s predlogi, kako bi se dalo preprečiti vdore virusa v domove in širjenje virusa znotraj njih. Osnovno vodilo pri vseh teh pobudah, ki ste jih že v prvem valu dobivali, je bilo, da je treba imeti enotno vodenje, organizacijo in načrt ter aktivirati vse vire – državne, zdravstvene, finančne, izobraževalne, materialne in druge –, da se zaščiti najranljivejšo populacijo. Naj vam navedem samo nekaj težav, ki so vam jih predstavniki domov starejših občanov poslali v prvem valu. Domovi nimajo ustreznih prostorov za izvajanje izolacije okuženih ali tistih, ki so imeli tvegan stik. Se pravi, da ne morejo ločevati bolnih od zdravih. Ni periodičnega testiranja zaposlenih in stanovalcev. V domovih ni zagotovljenega ustreznega števila zdravnikov in drugega medicinskega osebja, ki bi nadzirali zbolele. Kader v domovih za starejše še ni ustrezno usposobljen za delo v izolaciji. Pojavljajo se težave s kadrom, potrebujejo se vsaj pomožni kadri. To je samo nekaj težav, ki so vam jih v marcu in aprilu poslali predstavniki domov starejših občanov. V marcu in aprilu lanskega leta. In od teh težav naj se dotaknem samo dveh. Seznanjeni ste bili, da domovi zaradi različnih razlogov, danes smo jih slišali, ker ste jih tudi navedli, večletnega nevlaganja, arhitekturnih ovir, starosti domov in tako dalje, nimajo ustreznih prostorov za izvajanje izolacije okuženih ali tistih, ki so imeli tvegan stik, torej da domovi potrebujejo izolacijski prostor znotraj ali izven doma. To ste vedeli. Ta podatek ste vedeli 27. marca 2020 in ta dopis imate tako vi kot minister za zdravje oziroma nekdanji minister za zdravje. In kaj ste vi naredili od 27. 3. 2020 in čez poletje? Po naših podatkih bore malo. Veliko ste govorili, bore malo naredili. In kaj bi lahko naredili? Čez poletje bi lahko pripravili načrte, ki bi bili v praksi izvedljivi in s katerimi bi zagotovili dodatne prostorske kapacitete za domove starejših. Problem bi reševali na način, da bi ministrstvo, vaše ministrstvo, prevzelo koordinacijo zagotavljanja dodatnih kapacitet za izolacijske prostore, tako da se znotraj domov starejših občanov uredijo potrebne cone, kjer je to seveda možno, ali pa da se ob domovih postavijo mobilne nastavitvene enote, ali da se najame hotel, toplice ali kakšen drug objekt v bližini, seveda ob pogoju, da se bolnih starostnikov ne bi premeščalo v bolnišnice. Res je, da bi čez poletje delali na zalogo, a ker se je napovedoval drugi val, bi morali biti pripravljeni, pa na žalost niste bili. Pa tega niste storili čez poletje, čeprav vas je vladna strokovna skupina 21. julija pozvala, da pomagate domovom, ki ne morejo organizirati izolacijskih oziroma rdečih con. Sklep je mesece ostal neuresničen. Šele 24. oktobra 2020, sedem mesecev od prvega poziva predloga, ste domovom omogočili povrnitev stroškov najema zunanjih prostorov. Vsaj tri mesece prepozno, minister, okužbe so se do takrat že močno razširile, domovi pa so bili prepuščeni samim sebi. Naslednja napaka je bila prepozno obvezno redno testiranje stanovalcev in zaposlenih v domovih starejših občanov, za katerega sredstva zagotovi država. Tudi ta predlog, to opozorilo je bilo uradno poslano na obe ministrstvi 27. marca 2020. Kmalu bo eno leto od tega. Ampak vi niste storili nič. In čez poletje niste organizirali obveznih testiranj v domovih starejših občanov, kljub temu tega niste storili, čeprav vas je vladna strokovna skupina opozorila na to še dvakrat – 27. septembra in 30. oktobra. Opozorijo vas domovi starejših občanov, opozori vas dvakrat vaša vladna strokovna skupina – in vi ne odreagirate. Vi ne predpišete obveznega testiranja zaposlenih v DSO. Ne, se opravičujem, predpišete ga v decembru 2020, devet mesecev po prvem opozorilu. Spoštovani minister Cigler Kralj, po našem mnenju, po mnenju Poslanske skupine Liste Marjana Šarca, ste zanemarili svojo dolžnost, zdaj pa prelagate odgovornost na druge in iščete različne izgovore. Kljub celemu projektu, izkušnjam prvega vala, primerom dobrih praks iz tujine, predlogom stroke in stanovskih združenj ter tudi nas v opoziciji niste niti pripravili ukrepov, s katerimi bi omejili širjenje okužb na delovnih mestih in v domovih starejših; kaj šele da bi jih začeli v celoti uresničevati. Ignorirali ste ključna opozorila in predloge, zato vam je skupaj z vlado spodletelo. Spodletelo na žalost na račun vseh nas. Tudi zaradi vaših napak se Slovenija sooča s tragičnimi posledicami za zdravje in življenje ljudi. Smo v svetovnem vrhu po številu okuženih in umrlih na milijon prebivalcev, več kot 200 tisoč okuženih in 4 tisoč 224 umrlih, od tega v domovih starejših občanov več kot 2 tisoč. Škoda zaradi slabega upravljanja epidemije pa je nastala tudi v šolstvu, gospodarstvu, zdravstvu in družbi nasploh. Najmanj, kar bi morali do danes storiti, je, da bi predsedniku Vlade ponudili odstop, če bi se seveda zavedali, kaj pomeni beseda odgovornost ter kaj je prav in kaj narobe. S tem bi naredili res prvi korak v svet odraslosti, v svet odraslosti na političnem parketu. Prevzeli bi odgovornost, ker vam ni uspelo zaščititi najranljivejših in zaposlenih. Za ti dve skupini ste bili odgovorni vi. V LMŠ bomo danes glasovali za vaš odhod, minister, za vaš odhod iz ministrske funkcije, ki ji niste dorasli, ji niste kos. Ni vsak za vse, to vemo, a časi, v katerih smo bili in smo, ne dovolijo velikih napak. Na žalost vseh nas, minister, ste se znašli ob nepravem času na nepravem mestu. In z vami na čelu ministrstva ob prihajajočem tretjem valu, ki ga napoveduje vaš predsednik in smo slišali napoved tudi s strani SDS v svojem stališču, se Sloveniji bolj slabo piše. Hvala lepa. Želim si, da v nadaljevanju razprave odgovarjamo na ta ključna vprašanja, ključne očitke, ki vam jih je predstavila poslanka Jerca Korče in ki smo vam jih predstavili v Poslanski skupini LMŠ.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Soniboj Knežak.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani minister, cenjeni kolegice in kolegi! Danes Državni zbor obravnava četrto interpelacijo v času vlade Janeza Janše, interpelacijo o delu ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janeza Ciglerja Kralja. Pomenljiv je slogan stranke Nova Slovenija, iz katere prihaja minister Cigler Kralj – »NSi za vse ljudi«. Ali res za vse ljudi? Ali samo za tiste, ki so po vaši podobi tega, kar je prav in narobe, in ne, kar je v širšem javnem interesu ter v javnem dobrem. Od ministra je pričakovana visoka stopnja integritete in odgovorno ravnanje, še posebej ko gre za premoženje, s katerim upravljajo oziroma razpolagajo v javnem interesu. Danes bomo govorili o vrednotah, o vrednostnih oblikah takšnega početja s strani ministra Ciglerja Kralja, ki mu očitamo sum korupcije, pristranskosti, kršitev integritete pri delovanju z javnimi sredstvi v višini 130 tisoč evrov Zavodu Iskreni. Zaradi njegovega načina dela in dela ministrskih kolegov se med ljudmi krepi občutek nepravičnosti in razširjenosti korupcije. Ko človek prevzame ministrsko funkcijo, mora prevzeti tudi odgovornost. Pri opravljanju svoje funkcije se je minister, namesto da bi jo vzel kot orodje ustvarjanja pravične in strpne družbe, postavil v vlogo tistega, ki izbira, kdo dobi in kdo ne, kdo bo imel možnost preživetja in kdo ne. Ne zgolj z eno napako, ampak skozi cel niz storjenih napak ste, spoštovani minister, dokazali, da za vas življenja niso enaka. Minister Cigler Kralj ima v spopadu z epidemijo velik črn madež, to je neposredna odgovornost te vlade in tudi odločitev ministra. Zaradi neučinkovitega ukrepanja pri zajezitvi covida-19 v domovih za starejše, kot ministru očitamo v interpelaciji opozicijske stranke, smo imeli skupno 4 tisoč 222 umrlih s covidom-19. Skoraj 95 % od teh je starejših od 65 let in kar polovica od njih je bila oskrbovancev domov za starejše oziroma socialnovarstvenih zavodov. Več kot 2 tisoč smrti – 2 tisoč smrti, spoštovane kolegice in kolegi! –, izjemno visok delež, ne glede na to, da imamo standarde glede prostorskih in kadrovskih kapacitet boljše kot v številnih drugih državah, ki so imele manjšo statistiko obolelosti in smrti kot Slovenija, pa je zaradi covida-19 umrl vsak deseti oskrbovanec domov oziroma 15 % vseh pozitivnih oskrbovancev. Ko gre za izpolnjevanje lepo zvenečih obljub o izboljšanju položaja s področja dela Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, predvsem s projekti, ki so rezultat prizadevanj prav prejšnjih ministrskih kolegov, vidimo ministra z nasmehom v prvi vrsti. Hvali se z uspešnostjo pri preprečevanju širjenja epidemije, hkrati obtožuje svoje predhodnike za področja, ki niso ustrezno naslovljena. A četudi je strokovna covidna skupina na Ministrstvu za zdravje konec septembra ugotovila, da je treba narediti še več za zaščito oskrbovancev v domovih za starejše, je naslednji dan minister Cigler Kralj zgolj javno izjavil, da »novih ukrepov v domovih za starejše za zdaj ne bo; ukrepi, ki smo jih postavili v prvem valu, so dovolj«. Minister torej pravi, naredili smo dovolj. Medtem ko minister živi v neki izmišljeni realnosti, pa so drugi bíli bitko za človečnost v odnosu do najranljivejših skupin v naši družbi. V družbi, ki se ponaša z visoko stopnjo države blaginje in solidarne skupnosti, so bila življenja ljudi razvrščena v kategorije »visoko vredno«, »vredno zdravstvene oskrbe« in »odpisano«. Ne vem, ker je predrago, da bi ga reševali, ali kaj?! Socialni demokrati smo že spomladi opozarjali, da je odločitev, da obolelih ne selimo iz domov za starejše v bolnišnice, da jih fizično ločimo v rdeče cone na drugo lokacijo, ena izmed vseh odločitev, ki je bila najbolj sporna. Opozarjali smo na prepočasno uvedbo obveznega testiranja za vse zaposlene in svojce, ki so obiskovali svoje sorodnike. V drugih državah – na primer Nemčija je že od začetka septembra najmanj dvakrat na teden redno testirala osebje v domovih, pri nas pa se je v praksi, kot je že omenil tudi v svojem uvodu minister Cigler, začelo šele 7. decembra – se je ukrep preventivnega testiranja izkazal kot eden izmed ključnih, s katerimi se je poskušalo preprečiti, da bi virus v domove starejših prinesli z asimptomatskimi okužbami. Opozarjali smo, vendar bili preslišani, kot pri vsakokratnem sprejemanju PKP-jev in interventne zakonodaje, kot so bili preslišani resnični junaki, ki so opravljali vsakodnevno težko delo v javnih zdravstvenih in socialnovarstvenih zavodih. Hvaležni smo vsem zaposlenim zdravnicam in zdravnikom, medicinskim sestram, bolničarjem in negovalkam, ki so nosili največji del bremena našega skupnega napora. Zaradi preobremenjenosti, izčrpanosti in izgorelosti, ki so posledica delovnih obremenitev, si zaposleni zaslužijo, da jim država izkaže več spoštovanja do njihovega dela. To je bil tudi razlog, da smo predlagali spremembo PKP5, s katero bi bolj primerno nagradili zaposlene, ki že ves čas delajo izven obsegov in predpisov, ki jih določata delovnopravna zakonodaja in kolektivne pogodbe. Trenutna ureditev nagrajevanja namreč ne upošteva stopnje ogroženosti tako fizičnega kot tudi duševnega zdravja delavcev. Ob tem, spoštovani kolegice in kolegi, naj omenim, da zaposleni tudi na že dogovorjene dodatke čakajo tudi po več mesecev. Spoštovani kolegice in kolegi, kar smo očitali ministrici Kozlovič pri napadih na vladavino prava v Sloveniji in neimenovanju evropskih tožilcev, kar smo na ponedeljkovi interpelaciji očitali ministrici Kustec ob zaprtih šolah in škodljivi politiki na področju vzgoje in izobraževanja, to je, da sta nemi in kimajoči izvrševalki ukazov predsednika Vlade, pri tem pa nimata realnega razumevanja dejanskega stanja v družbi. Podobno lahko očitamo tudi ministru Ciglerju Kralju. Očitamo mu, da ne more ali ne želi stopiti v konflikt z Janezom Janšo, se jasno in glasno zavzeti za resor, ki ga vodi, za ljudi, ki jih to zadeva. In to zgolj, spoštovani kolegice in kolegi, zato, da se ta vlada obdrži na svojih pozicijah. Celo tako zelo, da na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide minister Cigler Kralj pritrjuje izjavam predsednika Vlade, ki ne skriva načrta za omejitev financiranja nevladnih organizacij in jih označuje za parazite, navajene državnih rent, ter se strinja, da bi morali ukiniti vse javne razpise, iz katerih se financirajo nevladne organizacije. Ob tem pa izjavlja, da je za ministrstvo sodelovanje z NVO pomemben del in poslanstvo, saj NVO pomembno izpolnjujejo cilje pomoči ljudem z izvajanjem programov za najbolj ranljive. Razumi, kdor more. Celo tako zelo, da so uradna sporočila vladnih predstavnikov na pogajanjih s socialnimi partnerji – mi imamo mandat, da poslušamo, zapišemo in posredujemo naprej; nimamo pa mandata, da rečemo, to je usklajeno. Medtem ko se minister hvali s tem, da je človek dialoga in zavzet zagovornik socialnega dialoga, in se hvali s številom sej Ekonomsko-socialnega sveta, pa je dejansko stanje tako, da sta dinamika in kakovost pogajanja na nulti točki. Partnerji seje zapuščajo, ker ni dostojne komunikacije, odkritosti ali enakopravnega partnerstva. Celo tako zelo, da na seji Vlade, kjer se je spreminjalo sprejetje odloka o začasni delni omejitvi gibanja za ljudi, 22. oktobra 2020, in ki je diskriminatorno otroke razdelil med zakonske in nezakonske, minister za uresničevanje Konvencije o otrokovih pravicah temu ni nasprotoval. Celo tako zelo, da je minister Cigler Kralj že avgusta, pred oddajo Predloga zakona o dolgotrajni oskrbi v javno razpravo, zatrjeval, da »kot je kolega Gantar, takratni minister za zdravje, dobro povzel, sva pravzaprav tandem od prvega dne,« se je urejanje sistema dolgotrajne oskrbe takoj ustavilo pri vprašanju dodatnih virov iz solidarnostnega prispevka v javno blagajno. Minister si ne prizadeva za krepitev javnega, kot se v javnosti rad hvali, temveč pristopa k uresničevanju vizije bogatih interesnih skupin, velikih zasebnih zavarovalnic ter tesnih strankarskih sodelavcev, ki jih je zamikalo upravljanje več kot 300 milijonov evrov javnega denarja. V teh težkih časih in globoki krizi, ko so ljudje izgubili delo, svoja podjetja, mladi izgubili svoj zagon in pravico do znanja, ko imamo bistveno poslabšanje življenjskega standarda, več nasilja v družini, ko govorimo o vse večjih socialnih razlikah in neenakostih, pa nam minister riše idilično sliko, kako ukrepi za preprečevanje širjenja virusa pozitivno vplivajo na potek vsakdanjega dela in šolanja od doma – Zjutraj ni treba nikomur hiteti, v miru lahko pozajtrkujete, delate in učite se lahko v udobnih oblačilih, pobožate svojega hišnega ljubljenčka, skupaj pojeste kosilo, se razgibavate in telovadite. Ne vem, državljanke in državljani, čemu tako nasprotujete tem idiličnim ukrepom?! Ministrovi strankarski kolegi podobno na odborih v Državnem zboru rišejo idilično sliko družinske sreče, ki jo zagovarjajo v Novi Sloveniji. Realnost, spoštovani minister, pa je daleč od tega. Realnost za tiste, ki si v udobnih oblačilih pripravljajo zajtrk, saj službe nimajo več, ko ni denarja za ogrevanje, ko štiričlanska družina živi v vlažnem enosobnem stanovanju, ko ni računalnika ali interneta za šolanje otrok, ko starša, ki imata v tem času polno službo in delo od doma, skrbita še za tri šoloobvezne otroke, eden od teh je s posebnimi potrebami, ko mož pretepa ženo in otroke, ko drugi v skafandrih spremljajo umiranje ljudi. Kako lahko rečemo, da je bilo narejenega dovolj?! Socialni demokrati smo na tako pomembnem ministrskem resorju v kritičnem času epidemije pogrešali osebo, ki bi zaščitila najranljivejše, ki bi bila zaveznik delavcev in sindikatov, ki bi prestrašenim in zaskrbljenim ljudem s stisko in bolečino na obrazu ponudila rešitve. Verjamemo, da bo Slovenija izšla iz te krize in da bo konec vlade Janeza Janše. Upamo, da čim prej, da bo v Sloveniji spet zagotovljena svoboda, blaginja in varnost vsem njenim državljankam in državljanom, da bo skupnost živela in delala solidarno in povezano, da bo razumela, kaj pomeni biti človek človeku, da se bo spet združevala pod idejo družbe, ki daje enake možnosti in priložnosti vsem ljudem. Zato bomo, spoštovani kolegice in kolegi, v Poslanski skupini Socialnih demokratov z vsemi 12 glasovi podprli interpelacijo zoper ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra bo predstavila Mojca Žnidarič. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav ministru, državni sekretarki in vsem prisotnim! Spoštovani! Tudi današnja interpelacija o delu in odgovornosti ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti je zaznamovana s poskusom zlorabe izjemnih okoliščin za reinterpretacijo dogodkov, ki v tem primeru kažejo na pasivnost prav vseh dosedanjih vlad do ene najbolj ranljivih družbenih skupin, to je starostnikov. Zadnji dom za starejše v Sloveniji je bil s proračunskim denarjem zgrajen leta 2005, torej dobrih 16 let nazaj. Od takrat dalje je bila v smislu zagotavljanja dodatnih kapacitet skrb za starejše v različnih krajih po Sloveniji prepuščana koncesionarjem, ki sicer skupaj z javnimi zavodi tvorijo učinkovito mrežo institucionalnega varstva za starejše. Namen države bi moral biti zagotavljanje cenovne in krajevne dostopnosti domov za starejše. Zato podpiramo aktivnosti ministra Janeza Ciglerja Kralja, s katerimi bo v prihodnje lažje zagotavljati oskrbo in nego starejših zaradi različnih bolezni, med katerimi posebno pozornost zahteva prizadetost zaradi demence ali zaradi zmanjšane samostojnosti pri vsakodnevnih opravilih. Ob tej priložnosti ministru izrekamo podporo pri projektu izgradnje dodatnih kapacitet z dnevnimi centri in enotami za začasne namestitve, za katere je namenjenih okoli 20 milijonov evrov. Podatki o številu okuženih in številu smrti niso skrivnost. Kažejo na slabo sliko in na to, da se je največji del epidemiološkega davka prevalil na najbolj ranljive posameznike naše družbe. Ali bi bilo temu drugače, če bi socialni resor, ki ga vodi minister Cigler Kralj, pripadal predlagateljem današnje interpelacije, je vprašanje, na katerega vsak odgovarja iz sebi lastnega političnega zornega kota. Jesenski podatki o številu okužb v domovih za starejše so nas vodili v smer zapiranja gospodarskih dejavnosti in šol ter sprejemanja številnih drugih ukrepov, ki so pomagali izboljšati materialni položaj ranljivih skupin in ohraniti številna delovna mesta. Naloga vseh nas pa je, da zagotovimo konstruktivnem pristop in sodelovanje najmanj do takrat, ko bodo grafi in krivulje kazali na pozitiven preobrati pri premagovanju virusa. Vsaka smrt, povezana s covidom-19, je odveč in je ne bi smelo biti. Zato na tem mestu ponovno izrekamo sožalje vsem svojcem preminulih. A hkrati nismo dovolj iskreni do državljank in državljanov, če si nismo sposobni priznati, da je problem mnogo širši kot zgolj ime in priimek aktualnega ministra za delo kot edinega odgovornega za takšno stanje. Kot vidimo, gre za problem, ki je povezan z večletnim zanemarjanjem oskrbe starejših, njihove obravnave v domovih za starejše ter nerealizirane dolgotrajne oskrbe. Na tem zrelostnem izpitu so padle prav vse vlade in na njem smo padli družba kot celota. Veliko besed je bilo v parlamentarni areni slišati na račun socialnega dialoga ob sprejemanju večine protikoronskih zakonov. V Poslanski skupini Stranke modernega centra vedno zagovarjamo socialni dialog. Socialni dialog ni in ne sme biti sam sebi namen, kakor tudi ne pomeni izključne samovolje ter zmage izključno enega socialnega partnerja. Vsi protikoronski paketi so se usklajevali v Ekonomsko-socialnem svetu, zato je ta očitek zoper ministra o neustreznosti socialnega dialoga deplasiran, še posebej zato, ker prihaja izpod peresa tistih predlagateljev, ki so ga v preteklosti v normalnih razmerah brez zdravstvene in gospodarske krize tudi sami neštetokrat spregledali, in tistih, ki včasih začasno radi prevzamejo vlogo enega od socialnih partnerjev. Res pa je tudi, da pri nekaterih rešitvah ni vedno možno doseči stoodstotne usklajenosti med socialnimi partnerji, vendar to ne pomeni, da se rešitve ne usklajujejo in da socialnega dialoga ni. Naloga poslancev je, da vse rešitve skrbno pretehtamo in z namenom preprečevanja krivic, zlorab in slabšanja položaja šibkejših kdaj odločimo tudi drugače od tega, kar nam je bilo predloženo v obravnavo. Soočamo se s situacijo, ki je kompleksna, in nanjo žal ni enostavnih odgovorov. Zato tudi ne smemo prezreti odziva vlade na ohranjanje delovnih mest in pomoči gospodarstvu, kar je bilo naslovljeno v vseh osmih protikoronskih paketih. Aktualni minister je pri tem svojo nalogo opravil korektno in mu nikakor ni moč oporekati številnih ukrepov, ki so bili usmerjeni v ohranjanje zaposlenosti in preprečevanje izgube delovnih mest ter pomoči najšibkejšim družbenim skupinam, ki se jih je covid kriza najbolj dotaknila. Minister Janez Cigler Kralj je prevzel resor v občutljivem času, v času, v katerem ni absolutnih zmagovalcev. Zaradi preprečevanja poglabljanja koronakrize je bil resor, ki ga vodi, deležen številnih kritik. Nekaj jih je bilo konstruktivnih, nekaj pa tudi takšnih, ki so prežete zgolj s političnim bojem, osnovanim na trhlih tleh, in so stvar različnih pogledov in različnih interpretacij ali pa celo pomenijo poustvarjanje resnice. Dejstvo je, da nam je v zadnjem letu – pretežno tudi zaradi ukrepov Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, kot so subvencioniranje ukrepa čakanja na delo in subvencioniranje skrajšanega delovnega časa – uspelo ohraniti okoli 300 tisoč delovnih mest. Za oba ukrepa in ukrep karantene zaradi višje sile pa je bilo izplačanih okoli 467 milijonov evrov. Za ukrepe družinske politike je bilo v času epidemije v preteklem letu izplačanih okoli 600 milijonov evrov. Verjamemo, da bo današnja interpelacijska razprava tudi ideološko barvita. Pred meseci nekaj dni po vložitvi interpelacije se je tudi na parlamentarnem odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide odvila burna razprava o tem, komu vse je primerno v današnji krizi dodeljevati javna sredstva in zakaj točno določenim organizacijam, ki so – ne pozabimo – bile izbrane na podlagi vnaprej določenih meril. V konkretnem primeru, ki ga predlagatelji sami navajajo, na javnem razpisu za sofinanciranje projektov za pomoč najbolj ranljivim skupinam prebivalcem zaradi epidemije. Za SMC je pomembno predvsem to, da je delovanje ministra za delo zakonito in transparentno, kar izhaja tudi iz njegovih dosedanjih pojasnil o tem očitku. Ne želimo si, da bi današnja razprava spodbujala razprave o svobodnem odločanju o rojstvu otrok ter položaju in pravicah žensk v naši družbi. Naše stališče v zvezi s tem je jasno in ne pristajamo na drugačne teze kot na preprosto dejstvo, ki izhaja neposredno iz naše ustave, ki določa, da je v Republiki Sloveniji odločanje o rojstvih svojih otrok svobodno. Pridobljene pravice v tem kontekstu za nas niso predmet te razprave, razen v smislu njihove krepitve, zato že vnaprej na tem mestu zavračamo vse današnje opozicijske teze, ki bi Stranko modernega centra umetno silili na tisto stran, kjer glas žensk in njihovega svobodnega odločanja ni slišan. A kot družba nismo dovolj zreli, če menimo, da je lahko zgolj svetovnonazorska usmeritev v pluralni družbi absolutni razlog za izključevanje civilnodružbenih organizacij v družbenih procesih, sploh pa v luči zagotavljanja raznolikosti njihovih pogledov in stališč. Težko si predstavljamo, da se v pluralni državi posameznim funkcionarjem za nazaj očita udejstvovanje v civilnodružbenih gibanjih. Minister Janez Cigler Kralj pri tem ne more biti izjema. Veliko današnjih in preteklih funkcionarjev je začelo poklicno pot v različnih društvih, zavodih, podjetjih, sindikatih. V širšem kontekstu je slednje del aktivnega državljanstva in sodelovanja posameznikov pri sprejemanju javnih odločitev. Nasprotno prepričanje bi nas vodilo v prepoved sodelovanja ene osebe v različnih družbenih sektorjih in posledično v prepoved prehajanja med javno upravo, civilno družbo in gospodarstvom. Raznolikost izkušenj je tista, ki nas bogati in daje možnost širšega vpogleda v družene probleme. Pri tem pa je pomembno, da se na poklicni poti posameznikov ohranja integriteto ter preprečuje korupcijo in konflikt interesov. Interpelacijski razlogi, da bi v primeru ministra Ciglerja Kralja moralo biti drugače, nas niso prepričali. Interpelacije zoper ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti v Poslanski skupini Stranke modernega centra ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavil Primož Siter. Izvolite.
Dober dan! V Levici bomo danes glasovali za to, da se Janeza Ciglerja Kralja razreši s funkcije ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Dejstvo, da je Slovenija s 4 tisoč smrtmi zaradi novega koronavirusa na tretjem mestu v Evropi, je mogoče v velikem deležu pripisati napakam, ki jih je zagrešil minister Janez Cigler Kralj. Področji, kjer se je virus najbolj širil, sta namreč dve: domovi starejših občanov in delovna mesta, oboje spada v delokrog ministra za delo. Čeprav se zdi, da so vsi v tej vladi nezmotljivi, je Janez Cigler Kralj v času svojega ministrovanja napravil več napak, katerih posledica je dejstvo, da smo imeli v Sloveniji v drugem valu rekordno število presežnih smrti in da se je do konca januarja od skupno 20 tisoč oskrbovank in oskrbovalcev v domovih starejših občanov okužila več kot polovica, umrlo pa jih je 2 tisoč. To je 58 % vseh smrti zaradi covida-19 v Sloveniji. V prvem valu je bila bilanca še slabša, kar 77 %. To ni normalno. V državah OECD je ta delež v povprečju okoli 47 %, v Združenih državah, kjer so, primerjalno gledano, katastrofalno upravljali z epidemijo, oskrbovanci v domovih pomenijo 39 % vseh smrtnih žrtev korone. Ponovim, pri nas 58 %. Cigler Kralj je domove starejših občanov že v prvem valu pustil na cedilu. Čeprav je ministra strokovno združenje, torej Skupnost socialnih zavodov, večkrat zaporedoma pozivalo in prosilo, da naj ministrstvo v ravnanjih prisluhne njihovim pomislekom in zahtevam, tega ni storil. Skupnost je večkrat pozvala, da je treba okužene stanovalce izolirati izven domov – v bolnišnici ali na drugi ustrezni lokaciji. Glede tega sta se odvili tudi dve nujni seji na zahtevo Levice, kjer so k temu poleg Skupnosti socialnih zavodov pozvali tudi v Sindikatu zdravstva in socialnega varstva ter v društvu Srebrna nit in še nekateri drugi vabljeni strokovnjaki. Ker so bile takrat postelje tako v intenzivni negi kot tudi v bolnišnicah le tretjinsko zapolnjene, smo v Levici zahtevali, da se okužene starostnike sistematično premešča v bolnišnice, kjer jim je mogoče nuditi najboljšo možno nego, a Janez Cigler Kralj navkljub pozivom ni zagotovil, da bi se okužene stanovalce izoliralo izven domov. To je pomenilo, da so se domovi za starejše občane še naprej spreminjali v zasilne bolnišnice brez ustrezne opreme za oskrbo bolnikov in brez kadrov, ki bi bili na takšno obravnavo strokovno sploh pripravljeni. Po internih podatkih Nacionalnega inštituta za javno zdravje, ki so jih sredi novembra razkrili v Mladini, kar 85 % s korono okuženih stanovalcev in stanovalk v prvem valu ni bilo zdravljenih v bolnišnici, od tistih, za katere je bila bolezen usodna, jih je torej več kot polovica umrla kar v domovih. V domovih, v katerih so bivali, nastanjeni v rdečih conah, na vzpostavitev katerih je navkljub opozorilom o neizvedljivosti in neživljenjskosti pristal Cigler Kralj. To pomeni, da te oskrbovanke in oskrbovanci nikoli niso prišli do ventilatorjev, nikoli niso prišli do intenzivne nege. V Levici prav tako nismo pozabili na še vedno nejasne okoliščine odločanja o tem, kdo je bil v prvem valu deležen bolnišnične oskrbe in kdo ne. Spomnimo, da so konziliji samo v nekaj minutah ugotavljali, kateri starejši bodo v primeru okužbe deležni bolnišnične obravnave in kateri ne. Tudi to se je dogajalo pod okriljem Ciglerja Kralja, ki je dopustil, da se je nekaterim starejšim po hitrem postopku zanikala bolnišnična oskrba, ne da bi bili s tem seznanjeni sami oziroma da bi bili s tem seznanjeni njihovi svojci. Minister je prav tako prespal poletje in domov starejših občanov med relativnim poletnim zatišjem ni pripravil na drugi val, na katerega so strokovnjaki opozarjali že sredi junija. Bojana Beović je denimo že 17. junija opozorila, da je situacija nevarna in da se nam v kratkem času lahko zgodi obširno širjenje virusa. Navkljub temu se je Cigler Kralj odločil, da ne bo izdal enotnih usmeritev glede zapiranja domov in da bo to odgovornost prenesel kar na posamezne zavode. V nasprotju s prvim valom minister v jesenskih mesecih nikoli ni izrekel uradne prepovedi obiskov, da bi preprečil vnos virusa od zunaj. Posledično so se morala vodstva zavodov sama spopadati z jeznimi svojci ter prevzemati odgovornost, da ti ne morejo obiskati svojih staršev ali starih staršev. Mnogi so, normalno, pod pritiskom obiske potem tudi dopustili. Tudi v drugem valu minister ni poslušal priporočil stroke. Strokovna skupina je že 21. julija sprejela sklep, da je treba zavodom, ki ne morejo vzpostaviti rdeče cone, pomagati, da vzpostavijo možnost izolacije, in da naj ministrstvo tem domovom pomaga z zagotovitvijo kapacitet izven doma. Ta sklep je še mesece ostal neuresničen. Šele 24. oktobra je minister zagotovil možnost, da se domovom stroški najema dodatnih prostorov povrnejo. Prepozno, država bi morala te prostore zagotoviti že v prvem valu, najkasneje pa do septembra. Minister je v svojem uvodu in zagovoru sebi v bran tako s prsti pokazal na zadnjih 15 let, katastrofalno politiko upravljanja domov za starejše, s katero so bili starejši vse bolj in bolj potisnjeni na rob družbe. Res je, minister, a vi ste jih v zadnjem letu potisnili čez ta rob. Cigler Kralj prav tako ni upošteval priporočil strokovne skupine glede rednih testiranj. Že 27. septembra je ta sklenila, da bi domovi morali uvesti obvezna testiranja za zaposlene na 14 dni. 30. oktobra je strokovna skupina ta poziv ponovila ter predlagala dvakrat tedensko testiranje s hitrimi testi, a redno testiranje v domovih za starejše se je uvedlo šele 7. decembra – dva meseca in pol po tem, ko je to predlagala strokovna skupina. In če je strokovna skupina konec septembra svetovala dodatno preverjanje, ali se v domovih držijo navodil, ter hotela poostriti nadzor, je minister, nasprotno, v rdečih conah dopustil celo delo covid pozitivnih zaposlenih. A bolni na delo niso prihajali le v domove starejših občanov, ampak se je to zaradi popolnoma neustreznega upravljanja z epidemijo dogajalo po vsej Sloveniji. Podatki jasno kažejo, da je poleg skupnega gospodinjstva najbolj pogost vir okužbe ravno delovno mesto in da je v drugem valu epidemije bistveno manj delavcev delalo od doma. Temu, da so se okužbe v večjem številu prenašale na delovnih mestih, je botrovalo tudi nenadno prenehanje izdajanja karantenskih odločb, ne da bi ministrstvo poskrbelo za dejanski mehanizem uveljavljanja nadomestil za delavce, ki so bili v rizičnem stiku in bi se morali samoizolirati. V tem primeru ni šlo za varčnost Gorenjcev ali katerihkoli drugih delavcev, ampak za to, da ti ljudje pač morajo plačati položnice. Ves čas epidemije se vrstijo tudi opozorila, da zaposleni, ki zbolijo ali so bili v tveganem stiku z okuženim, zaradi strahu pred izgubo dohodka zaradi prenizkih nadomestil niso motivirani za to, da ostanejo doma; v tem primeru so upravičeni le do 90 % oziroma 80 % plače. To ima seveda katastrofalne posledice z vidika preprečevanja širjenja virusa, zato je stoodstotno nadomestilo ena izmed kritičnih točk, ki bi lahko vzpostavila pogoje, da se prebivalci Slovenije vedejo varno in pri tem niso finančno oškodovani. A tega nadomestila ni oziroma ga delavci dobijo le v primeru, če dokažejo, da so se okužili na delovnem mestu. In to lahko storijo z obrazcem, s katerim se sicer prijavljajo poškodbe na delovnem mestu; vanj morajo vnesti natančen datum in uro okužbe, a delodajalci delavcem v praksi pogosto ne priznajo, da so se okužili na delovnem mestu, in jim ne želijo izpolniti ustreznega obrazca za prijavo poškodbe na delovnem mestu, ki je torej pogoj za priznanje stoodstotnega nadomestila plače ob bolniški odsotnosti. Povsem absurdno in nepravično je, da so po trenutni zakonski ureditvi in praksi delodajalci pristojni za okužbe na delovnem mestu. Delodajalci sami, ki so v tem primeru v konfliktu interesov ter brez strokovnega znanja, presojajo, kdaj so bile okužbe prinesene od zunaj in kdaj so se prenašale v delovnem procesu. To, da za delavke in delavce velja domneva, da se niso okužili na delovnem mestu in da morajo nasprotno šele dokazati, pomeni nepravično prenašanje bremena na delavce in delavke in katastrofalno upravljanje z epidemiološko krizo. V Nemčiji, Avstriji, na Hrvaškem imajo nadomestila ustrezno urejena. Takšnih težav posledično nimajo. Zaposleni, ki se okužijo, so upravičeni do nadomestila v višini celotne plače; dobijo jo ne glede na to, ali so se okužili na delovnem mestu ali drugje, ali le sumijo, da so kužni, ali jim je bila odrejena karantena ali izolacija. Šele po šestih tednih nastopi režim bolniške, višina nadomestila pa se zniža. S tem so zaposlene te države seveda spodbudile k odgovornem ravnanju, saj za njihov finančni status ni pomembno, ali zbolijo ali ne. Morda bi se minister tem napakam lahko vsaj deloma izognil že samo, če bi prisluhnil sindikatom. Sindikatom, ki dobro poznajo delovnopravno zakonodajo in ki dobro poznajo razmere na delovnih mestih. A vlada in ministrstvo, ki ga vodi Cigler Kralj, sta dialog s sindikati postavila na stranski tir. Čeprav minister v odgovoru na interpelacijo trdi, da je zavzet zagovornik socialnega dialoga, ga na laž postavljajo številne objave, pozivi in dopisi sindikatov glede pomanjkanja socialnega dialoga in nevključevanja predstavnikov delavcev v oblikovanje protikoronske zakonodaje. Iz teh objav je razvidno, da se minister pogajanj ni udeleževal, da je na pogajanja pošiljal ekipe brez vsakršnega mandata, da je koalicija med proceduro kršila predhodne dogovore ter da je vlada posegla v delovnopravno zakonodajo brez vsakršnega posvetovanja s sindikati. Tudi v Državnem zboru je minister dokazal, da zanj sindikati niso relevanten partner v razpravah o protikoronskih ukrepih. Recimo ob obravnavi osmega protikoronskega paketa so bili sindikati na sejo odbora za delo povabljeni pol ure pred začetkom seje, saj je koalicija vedela, da sindikati sami nasprotujejo nekaterim vladnim rešitvam. Če bi bil minister zavezan dialogu s sindikati, bi se na to odzval in bi bil kritičen do organizacije dela v Državnem zboru, kjer predsednica odbora za delo Eva Irgl, iz stranke predsednika Vlade, ni zagotovila, da bi lahko sindikati dejansko izrekli svoje stališče do vladnih predlogov; pa tega ni storil. Odgovoril bom tudi na zatrjevanje ministra, da je s tem, ko je podelil številne koncesije zasebnim izvajalcem, ravno on edini, ki je nekaj napravil za področje dolgotrajne oskrbe v Sloveniji. Škodljivo je, da področje dolgotrajne oskrbe prepuščamo iniciativi zasebnega kapitala in pravilom prostega trga. Ministrstvo bi moralo prvo oblikovati načrt javnih vlaganj v infrastrukturo na področju dolgotrajne oskrbe. Namesto tega je ministrstvo še pred rebalansom proračuna, kjer bi lahko zagotovili sredstva za javno gradnjo in investicije, načrtovali tudi v kombinaciji s porabo evropskih sredstev, izdalo ravno razpis za privatni kapital. Namesto da bi vlada povečala javna vlaganja v dolgotrajno oskrbo, hoče sedaj 780 milijonov evrov nameniti orožarski industriji, s starostniki pa naj se ukvarjajo privatniki. Predvsem tujim korporacijam je ministrstvo prepustilo izvajanje dolgotrajne oskrbe; tudi tam, kjer bi to lahko zagotavljali javni domovi. V nekaterih krajih bodo zasebni domovi celo izpodrinili načrtovane gradnje javnih domov, s tem je ministrstvo naredilo še en korak proti privatizaciji dolgotrajne oskrbe in zagotovilo, da bodo 30 % dražji privatni domovi še naprej parazitirali na javnih sredstvih in na denarju starostnikov. Za konec naj opozorim še na eno napako, ki jo je napravil minister. V letošnjem letu ni pravočasno uskladil minimalnega plačila za delavce študente. Z letošnjim dvigom minimalne plače bi se morala hkrati uskladiti tudi minimalna urna postavka za študentsko delo, a minister je na to pozabil in za približno 100 tisoč evrov oškodoval študente, ki so delali. To je bila pika na i, potem ko jim z interventno zakonodajo v osmih poskusih ni uspel zagotoviti pravičnega nadomestila za izpad dohodka z naslova študentskega dela. Študenti so v vsem tem času prejeli 300 evrov, ne glede na to, ali so se prej preživljali, si plačevali hrano in stanovanje s študentskim delom ali ne. Za konec pa jih je z neupoštevanjem zakonodaje glede dviga minimalne študentske postavke prikrajšal še za pravično plačilo. Državni zbor je zato sprejel sklep, s katerim smo ministrstvo pozvali, da do 12. marca – do 12. marca – pripravi zakonsko podlago za povrnitev nastale škode. Do danes, 18. marca, ministrstvo tega ni storilo. Še več, ministrstvo neizplačanih študentskih plač ne bo vrnilo. Citiram: »Nikomur se ne bom opravičeval za to, kar sem, ker sem delal, ker delam in kar bom delal.« Konec citata. To je ob vložitvi interpelacije za medije dejal minister Janez Cigler Kralj. A razlogi za opravičilo in predvsem za prevzem odgovornosti za napake, storjene v času njegovega ministrovanja, definitivno obstajajo. Če ne drugega, bi se moral minister opravičiti vsaj za potvarjanje in laži, ki jih je navedel v odgovoru na svojo interpelacijo. Upam, da bo na te očitke danes odgovoril in da ne bo prevzel stališča svojega ministrskega kolega Zdravka Počivalška, ki je ob spornih nabavah zaščitne opreme dejal, da on ni nobeni javnosti nič dolžan pojasnjevati. Nasprotno, minister, Državnemu zboru in javnosti ste ministri dolžni pojasnjevati vse v zvezi z vašim delom in vašim mestom v vladi. Naloga opozicije je preizpraševati vaše delo, postavljati vprašanja in opozarjati na napake. Ministrova tudi ustavno zapovedana naloga pa je pojasnjevati in odgovarjati Državnemu zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati bo predstavil Jožef Horvat.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani predlagatelji interpelacije, spoštovanja vredni minister gospod Janez Cigler Kralj, gospa državna sekretarka, dragi kolegice in kolegi! Začel bom z letom 1414. Na današnji dan, 18. marca 1414, je na Gosposvetskem polju kmet še zadnjič ustoličil koroškega vojvodo, to je bil Ernest Železni. Verjamem, da bo racionalni del Državnega zbora danes izrekel zaupnico in podporo ministru Janezu Ciglerju Kralju in ga na simbolni ravni ponovno ustoličil; morda bo to v zgodnjih jutranjih urah, ampak verjamem. Ministru Janezu Ciglerju Kralju, skromnemu, kot ga poznamo že dolga leta, sicer beseda »ustoličiti« ni blizu, niti se ministrske funkcije ne oklepa za vsako ceno. Razume, da je na tej funkciji nadomestljiv, samo v lastni družini je nenadomestljiv, kot sam večkrat pove. Minister Janez Cigler Kralj ima močno politično podporo v vladi in celotni koaliciji. V Državnem zboru je branil in obranil kar štiri od osmih PKP-jev. To je sicer zahtevalo izjemen angažma njega osebno in njegove ekipe na ministrstvu, toda zaveze iz koalicijske pogodbe pri tem niso trpele in bodo realizirane do konca mandata. Na včerajšnjem srečanju vrha parlamentarnih strank s strokovno svetovalno skupino za covid-19 na Brdu pri Kranju, kamor nas je povabil predsednik Republike Slovenije, se je tudi racionalni del leve opozicije dokončno prepričal, da novi koronavirus SARS-CoV-2, nošenje zaščitnih mask in spoštovanje ukrepov za omejevanje širjenja okužb ni politično vprašanje. Kolegice in kolegi, mi smo politični sopotniki. Smo sicer tudi politični konkurenti, a nikoli, nikoli, ne bi smeli biti sovražniki, nikoli. V zadnjem obdobju se v slovenski politiki in družbi vse pogosteje pojavljajo pozivi k izključevanju in sovražnosti ter celo napadi na organizacije ali posameznike. Napadi se očitno dogajajo zato, ker ima nekdo drugačno prepričanje, vrednote in svetovni nazor. Ta problem se nevarno stopnjuje ter prehaja na polje izključevanja in celo do fizičnih napadov na posamezne objekte, v katerih posamezniki ali organizacije delujejo, in celo neposredno na naše sodržavljane. Aristotel je zapisal: »Ljudje se ne srečujejo kot živina na paši, ampak zato, da se bodo pogovarjali.« Toda kako naj se pogovarjamo? Odgovor nam daje slavni Cicero, ki je dejal, da so zaradi govorov skopnela cesarstva. Francoski socialni psiholog Gustave Le Bon pa je 20 stoletij pozneje dodal, da bi iz kosti ljudi, ki so padli kot žrtve besede, lahko postavili večjo piramido od Keopsove. Ne želim si, nihče si ne želi, da bi se vrnili desetletja nazaj, v preživelo in propadlo družbenopolitično ureditev, ko bi moral kdo zaradi izgovorjenih besed trepetati za življenje. Kultura dialogov v parlamentu je žal res na nizki točki, zato je skrajni čas, da se zresetiramo. Vizionarska misel Viktorja Hugoja, ki se glasi – Prišel bo dan, ko bodo polja krešočih se idej edina bojna polja –, tudi po 170 letih v Sloveniji žal še nima domicila. Kresanje idej ter z argumenti, številkami in izračuni podkrepljene razprave se vse bolj umikajo medsebojnemu obtoževanju, obdolževanju, udarcem pod pas, nespoštovanju dostojanstva človeka, žalitvam, ki dosegajo tudi naše družine. Ne želim biti politični sodnik, vsak dan večja pa je tiha večina, ki natančno razume, kdaj, s katerimi državnozborskimi volitvami je raven kulture parlamentarnega dialoga začela strmo padati. Po odstopu prejšnjega predsednika Vlade smo štiri stranke postavile državo in državljane pred sebične strankarske interese. Niso nas zanimale politične kalkulacije, nismo razmišljali, ali se splača. Razumeli smo, da smo poslanci vzeti izmed ljudi in da smo postavljeni za ljudi. Niti predstavljati si ne moremo, ko bi v začetku pustošenja smrtonosnega novega koronavirusa v Sloveniji imeli volilno kampanjo. Si lahko predstavljate? Tisti, ki so razglasili epidemijo celo dan po razglasitvi pandemije in potem zbežali, nam zdaj očitajo, da smo zavozili. Zdrava kmečka logika pa je – tisti, ki ima moč, politično moč, in na podlagi političnih kalkulacij zbeži, namesto da bi pomagal ljudem v največji stiski, tisti najbolj zavozijo. In še, predlagatelji so v večjem delu očitkov ministru Janezu Ciglerju Kralju tarčo povsem zgrešili. Nalezljive bolezni, Zakon o nalezljivih boleznih, epidemija, pandemija, virus SARS-CoV-2, ukrepi za omejevanje okužb spadajo v resor Ministrstva za zdravje. Strokovna svetovalna skupina za covid-19 je pri ministru za zdravje. Aja, ministra za zdravje, ki je tudi zbežal, seveda ne morete interpelirati, bo pa Janez Cigler Kralj kar prikladen, tako ste se odločili. In kaj smo lahko vzeli v roke za obvladovanje epidemije ob nastopu naše vlade? Nič, popolnoma nič. Neuporaben je bil celo državni načrt zaščite in reševanja ob pojavu epidemije oziroma pandemije nalezljive bolezni pri ljudeh, ki ga je potem aktualna vlada posodobila in julija 2020 sprejela verzijo 2.0. Kolegice in kolegi, plaz interpelacij nas v Novi Sloveniji ni presenetil, saj so ta plaz poslanske skupine KUL napovedovale v trenutku, ko so še pred glasovanjem ugotovile, da bo Karl Erjavec na glasovanju o nezaupnici pogorel. Zakaj je gospod Janez Cigler Kralj že eno leto minister? Zato, ker je bil povabljen, da opravi to izjemno zahtevno poslanstvo ministra, ker nekdo mora to poslanstvo v državi opravljati, če državo še imamo. Ne morejo ga opravljati tisti, ki so zbežali pred epidemijo. Neverjetno, zgodovina se ponavlja. Poznam nekaj ljudi in nekaj skupin ljudi, ki so zbežali tudi pred nekim drugim sovražnikom skoraj natančno pred 30 leti. Interpelacija je res politični, z Ustavo določen mehanizem parlamentarne kontrole nad delovanjem vlade ali posameznega ministra oziroma ministrice. In prav zato, ker je mehanizem določen z Ustavo, bi morala biti interpelacija spisana na podlagi dokazane ministrove kršitve zakonodaje ali drugih dejanj, ki jih je storil minister in ministra niso vredna. Tokratna pač ni. Kolegice in kolegi, pri vseh treh interpelacijah, ki so vložene, mi pred oči prihaja prispodoba o babilonskem stolpu. V 17 urah boste predlagatelji – to sem prepričan – zgradili najbrž še eno dodatno etažo babilonskega stolpa. Trudim se slišati z levega dela političnega spektra – nosimo maske, ohranjajmo distanco; in trudim se slišali z levega dela političnega spektra – spoštujemo ukrepe, ki jih stroka predlaga, za omejevanje okužb. Dejstvo je, da je v zadnjem letu vlada in koalicija praktično 80 % časa in energije vlagala v boj proti epidemiji covida-19 ter za pomoč gospodarstvu in ljudem. Ja, gospodarstvu, ker če pade gospodarstvo, pademo vsi. Nismo idealni, gospe in gospodje. Smo naredili tudi kakšen zdrs, se znamo tudi opravičiti in se opravičujemo in se znamo zahvaliti vsem tistim, ki v imenu ljubezni do bližnjega skrbijo za naše zdravje, za naše državljane. Znamo tudi odpuščati, ne zamerimo vam, ki nas imenujete kriminalci na oblasti, ki nam govorite morilci. Tudi uvodoma smo danes to slišali med vrsticami. Golazen nas imenujete in tako naprej. V bran jemljemo zdravnike, ki jih kakšen med sopodpisniki interpelacije označuje mazači. V vašem imenu se jim ponovno in iskreno opravičujem. Hvala za današnjo interpelacijo Janeza Ciglerja Kralja, ki bo, verjamem, vlado in koalicijo še bolj utrdila. Ne morete nas kar tako in na tako ceneni način zlomiti. Vojna se pač mora nadaljevati, pravijo v KUL, ne glede na kolateralne žrtve med popolnoma nedolžnimi civilisti, državnimi uradniki. Primer, najmanj ena državna uradnica na ministrstvu, ekspertka za črpanje EU-sredstev, se je zlomila in odšla. To je samo eno od vaših dejanj, obvladate, ni kaj. Buldožerski napad na Janeza Ciglerja Kralja v namišljeni aferi, v kateri so sproti brutalno obračunali še z Zavodom Iskreni in katoličanom očitali mračnjaštvo, nazadnjaštvo ter zagovarjanje družine poročenega očeta, matere in otrok, je treba razumeti kot odvračanje pozornosti od fiaska z vložitvijo in nato umikom, ponovno vložitvijo in končno s klavrnim propadom konstruktivne nezaupnice proti aktualni desnosredinski vladi. Števec fiaskov KUL se pač zelo hitro vrti. Tudi zato je bilo pomembno vreči dimno bombo za nepregleden umik v novo bitko, kjer je povsem po slučaju nastradal nedolžen civil katoliških vrednot, ki se je priročno znašel na poti umika razbitega KUL. V Novi Sloveniji priznamo, gospe in gospodje, da se nas je interpelacija zoper Janeza Ciglerja Kralja dotaknila. Spraševali smo se, zakaj prav prva interpelacija v nizu treh proti ministru iz vrst Nove Slovenije. Zakaj? Ni treba biti politični analitik, le zastavonoše interpelacije je treba identificirati. Občutek je, poudarjam, občutek je, da mora Nova Slovenija za svoje izjemno uspešne kamniške zgodbe, ki so rezultat v zaupanju ljudi v NSi, danes v Državnem zboru doživeti maščevanje. Odpuščamo, saj predlagatelji ne vedo, kaj delajo. Gospe in gospodje, naveličani smo KUL-neresnic, zato odgovarjamo z resnico, s številkami in grafi. Ne bomo govorili, da so drugi slabi, pokazali bomo, da smo drugačni, da smo blizu ljudem. Naveličani smo verbalnih napadov, zasramovanj, zato odgovarjamo v Aristotelovem duhu: »Politika ima nalogo, da se pogovarja in dogovori najboljše rešitve za ljudi.« Vse ostalo je – spet po Aristotelu – le kot živina na paši. Kolegice in kolegi, je čas neuspešne nezaupnice in je čas neuspešnih interpelacij. Pa da se ne pozabi misel ministra v Peterletovi vladi, citiram: »Je tudi čas, ko nesposobni niso sposobni onesposobiti sposobnih.« Zdaj je ta čas. In je čas za podporo ministru gospodu Janezu Ciglerju Kralju in celotni vladi, zdaj je ta čas. Dragi kolegice in kolegi, hvala vsem, ki boste danes zavrnili sklep, da se Janeza Ciglerja Kralja razreši s funkcije ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Spoštovani gospod minister Janez Cigler Kralj, vam pa želim veliko zdravja, moči in modrosti pri sprejemanju odločitev za realizacijo naših skupnih koalicijskih zavez! V koaliciji zmoremo, ker le dejanja štejejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil Vojko Starović. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom, gospodu ministru! Minilo je leto dni od prisege vlade Janeza Janše. Ob obletnici pred slabim tednom dni so se štirje predsedniki na ljubljanskih Žalah poklonili vsem žrtvam epidemije. Žalostna obletnica, še posebej če vemo, da je bila Slovenija v boju s covidom-19 v drugem valu hudo neuspešna. V DSO-jih so vam umirali ljudje, ki bi ob ustreznejšem in pravočasnem ukrepanju še danes lahko bili med nami. Za nami je dejansko težko leto, pravzaprav zelo težko in zelo posebno. Zato, spoštovani minister, je bila vaša odgovornost še toliko večja. Bolj kot prižiganje svečk in medijski dogodek bi bilo primerno, da stopite pred ljudi, poveste, kaj vse ste naredili narobe; in se jim za te napake iskreno opravičili. Toda tega očitno niste sposobni. Pojavlja se nam vprašanje o dvoličnosti, s katerim lahko opišemo delovanje te vlade in večine njenih ministrov. Danes govorimo o dvoličnosti ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Dvoličnost, ki je bila pri vodenju tega ključnega resorja v času epidemije za mnoge usodna. V Sloveniji je za posledicami novega koronavirusa umrlo blizu 4 tisoč ljudi, od tega katastrofalno velik delež v domovih za starejše. Po podatkih Nacionalnega inštituta za javno zdravje je bil v preteklem letu ta delež skoraj 60-odstoten. Od vseh umrlih od covida-19 v letu 2020 je bilo torej 60 % stanovalcev DSO-jev. Zatem, ko ste konec prvega vala epidemije evforično proslavili s preleti tujih letal, se je kaj kmalu izkazalo, da je bila evforija te vlade zgrešena. Pričakovali smo, da bo minister Cigler Kralj zatišje, ki je sledilo, izkoristil za ustrezno ukrepanje v DSO-jih, saj je statistika umrlih že v prvem valu povsem jasno pokazala, da gre za kritično točko. Kljub ministrovim navedbam in zagotavljanju o pripravah in sodelovanju z drugimi resorji za ukrepanje v DSO-jih, statistika kaže povsem drugo, zelo žalostno zgodbo. V SAB se zavedamo in priznavamo, da ni vse v rokah ministra Ciglerja Kralja. A vendar ni bilo slišati, da bi se jasno uprl zgrešenim in neustreznim ukrepom, nestrokovnim, ki sicer sodijo pod okrilje Ministrstva za zdravje. In tudi nismo slišali, da bi se bolj odločno zavzel za svoj resor, predvsem za ljudi, ki so bili odvisni od njega. Slovenija je prebivalce, zlasti starejše, več kot očitno zaščitila slabše kot druge države, saj smo po številu smrti zaradi covida-19 na milijon prebivalcev še vedno v samem vrhu v svetu. Na dan 16. marca je slovensko število tisoč 896 mrtvih na milijon prebivalcev, v Nemčiji 883 in v Avstriji 990. V tej žalostni statistiki, v kateri smo zelo zelo visoko, nosi odgovornost za to statistiko tudi ministrstvo, ki ga vodi Janez Cigler Kralj. Ukrepi so bili pozni in neustrezni. Tudi na področju dolgotrajne oskrbe ocenjujemo, da niste uspešno odigrali svoje vloge. Sicer je res, da na tem področju ni bilo storjenih ustreznih korakov že desetletje in več, kar je za vse nas sramotno, in da je to področje le deloma v vaših rokah; pa vendar smo v SAB pričakovali in srčno želeli, da bi vam uspelo, da bi vsak upokojenec s svojo pokojnino lahko začel plačevati oskrbnino v domu in mirno preživel jesen svojega življenja. Tako bi razbremenili tudi sedanjo in prihodnjo delovno aktivno generacijo. Poleg tega pa ministrstvo za delo pod vodstvom Janeza Ciglerja Kralja ni imelo posluha za velik pomen in koristnost vzdrževanja ustreznega socialnega dialoga, ki je eden temeljnih postulatov demokracije in nujno potreben korektiv socialnih partnerjev za sprejemanje bolj uravnoteženih in delujočih ukrepov; za razliko od enostransko oblikovanih odločitev in posegov s strani vlade. Da dialog ni bil ustrezno voden, pričajo tudi številna kukavičja jajca, ki ste jih skupaj s koalicijskimi partnerji sprejeli v protikoronskih paketih. To dokazujeta tudi zadnja podtaknjenca, katerih izvajanje je zadržalo Ustavno sodišče. Gre za določbi v sedmem protikoronskem paketu, ki uvajata prisilno upokojevanje tako v javnem kot zasebnem sektorju. Da socialni dialog ni bil voden, potrjuje tudi praksa vaše vlade, ko partnerje le poslušate, ne pa tudi slišite. In navsezadnje ne moremo mimo afere, ki je izbila sodu dno in je bila tudi dejansko povod za interpelacijo – afera Iskreni. Res iskreni ali dvolični? S podelitvijo 130 tisoč evrov javnih sredstev, namenjenih ranljivim skupinam, zavodu, zavodu, ki odkrito spodbuja diskriminacijo. S tem ste nas res presenetili in tudi globoko razočarali. Kako lahko dodelite sredstva za spodbujanje socialne vključenosti ter boj proti kakršnikoli diskriminaciji zavodu, ki med drugim nasprotuje splavu, objavlja članke o tem, da je homoseksualnost bolezen?! Vse to je v direktnem nasprotju z duhom naše ustave in z odredbami. Poleg vsebinskih zadržkov pa imamo tudi politične. Med 135 nevladnimi organizacijami je Zavod Iskreni med tistimi, ki so prejeli javna sredstva. Gre res za golo naključje? Gre namreč za zavod, ki je ideološko, politično in kadrovsko močno povezan s stranko NSi, resorni minister pa celo njegov ustanovitelj in tam deluje kot prostovoljec. Glede na velikokrat omenjene visoke etične in moralne standarde Nove Slovenije – krščanskih demokratov, ki jih tako vneto poudarjate, smo nad takšnim delovanjem in sprenevedanjem, milo rečeno, razočarani. Se spomnite nekdanjega ministra za gospodarstvo v času vlade Alenke Bratušek Stanka Stepišnika v podobni zgodbi? Zaradi navzkrižja interesov je izkazal prava merila in odstopil s položaja, čeprav ni bilo izkazanega tudi tam nobenega nezakonitega ravnanja. Tedanja predsednica stranke NSi gospa Ljudmila Novak je dejala, da je to edina pravilna poteza. A danes, ko imate prste v marmeladi vi, je pa takšen način delovanja dopusten. Dvoličnost ali iskrenost? Pričakujemo, da boste kot eden ključnih predstavnikov Nove Slovenije spoštovali stališča stranke. Ne gre namreč toliko za financiranje nevladne organizacije kot za veliko težavo klientelizma, ki ste ga očitno prevzeli tudi vi. Dajemo tistim, ki so naši in blizu nas. Pred kratkim ste dejali, da boste interpelacijo izkoristili za to, da nastavite ogledalo slovenski družbi. Mi pa vam predlagamo, da se spomnite svoje prisege pred dobrim letom – da boste spoštovali ustavni red, ravnali po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi delovali za blaginjo Slovenije. In zato vam predlagamo, da ogledalo raje nastavite samemu sebi. V Poslanski skupini SAB bomo interpelacijo ministra, ki bi moral v prvi vrsti skrbeti in zaščititi starejše, pa je dopustil, da so to krizo na žalost plačali tudi s svojimi življenji, seveda podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Jurij Lep. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi, vsem želim lep dan! Pri današnji interpelaciji se bomo pogovarjali o delu in odgovornosti ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospoda Janeza Ciglerja Kralja. Predlagatelj je v svoji obrazložitvi navedel precej primerov, kjer naj bi bil minister glavni nosilec odgovornosti. Vendar pa se z vsemi primeri ne moremo poistovetiti. Večkrat se poskuša prikazati odgovornost posameznika, kjer le-ta preprosto ne more imeti vpliva, a kot resorni minister mora prevzeti del odgovornosti. Že samo vprašanje neučinkovitega ukrepanja v domovih za starejše, neustreznost socialnega dialoga in primernosti financiranja izbranih nevladnih organizacij postavljajo pod vprašaj njegovo integriteto kot ministra. Interpelacija je tako odprla več vprašanj, ki bodo v današnji konstruktivni debati prejeli temeljite odgovore. Brez dvoma se moramo pogovoriti o hitrem širjenju števila okužb med starejšimi v domovih za ostarele. Dejstvo je, da so domovi za ostarele resnično neprilagojeni trenutnim zahtevam. S tem razlogom je v marsikaterem domu več oskrbovancev, kot so realne kapacitete. Na srečo se na tem področju v zadnjem času dela bolj aktivno, za kar se moramo zahvaliti tudi ministru med nami. Če gre verjeti napovedim, naj bi bila Slovenija kmalu bogatejša za pet novih domov za ostarele, spodbudne pa so tudi številke glede novih enot za dnevno in začasno oskrbo starejših. V zadnjih 15 letih se na področju gradnje domov za ostarele ni naredilo skoraj nič ali bore malo, zato je bil marsikateri prepoln dom idealen prostor za širjenje virusa. Potreben je le en napačen in nepreviden korak posameznika, ki v dom prinese virus in povzroči neslutene posledice. In to nikakor ne more biti krivda samo ministra, ki v zadnjih 15 letih ni bil aktivno vključen v gradnjo ali izboljšavo domov za ostarele. Je pa njegova odgovornost za koordinacijo in spopad domov, ki se že soočajo s pojavom koronavirusa med stanovalci in zaposlenimi. Odgovornost za prepozno pripravo na spopad s prihajajočim virusom bi morali nositi tudi prejšnji predsedniki vlad, ki nas niso ustrezno pripravili na potencialne primere izbruhov nalezljivih bolezni. Razlogi za takšno stanje in nepripravljenost na spopadanje z epidemijo je tudi stanje zalog v skladiščih zaščitne in druge zdravstvene opreme pred epidemijo. Prejšnje vlade dejansko niso polagale dovolj pozornosti možnim epidemijam ali pa so zatajile strokovne in svetovalne službe. Ravno tako je tudi jasno, da je bila prejšnja vlada seznanjena z informacijo o bližajoči se epidemiji in da odziv in ukrepanje ni bilo ustrezno. Ravno zato je prav, da tudi prejšnje vlade prevzamejo svoj del odgovornosti za nastalo politično krizo pred nastopom epidemije. Interpelacije so pravzaprav namenjene temu, da se izpostavi odgovornost posameznika, ministra ali tudi celotne vlade. Naj se vrnem k interpelaciji. V medijih smo lahko veliko prebirali o tako imenovanem spornem financiranju Zavoda Iskreni. Na to temo smo si lahko pogledali tudi več oddaj, svoje prispevke pa so pripravili tudi mnogi novinarji in mediji. Če bomo sklicevali interpelacije in seje delovnih teles za vsak novinarski članek, potem je kultura slovenske politike resnično na dnu. Seveda je prav, da se na sporne prakse pravočasno opozori. Kakršnakoli sprememba razpisnih pogojev in neke vrste nepotistična dodeljevanja sredstev so neprimerna. Če so se med dodeljevanjem sredstev iz razpisov pojavile nepravilnosti, imamo na tem mestu organe, ki so pristojni za reševanje teh primerov. Sama indikacija na možnost neprimerne prakse pa bi morala prižgati vse alarme že v ministrski ekipi, še preden pride do vložitve interpelacije. V Poslanski skupini Desus gledamo na razloge za interpelacijo zoper ministra Janeza Ciglerja Kralja z mešanimi občutki. Verjamemo, da kot minister, ki je vajeti prevzel ob zelo nehvaležnem času in ki je prevzel izjemno zahteven resor, svoje delo opravlja dobro in vestno. A vprašanja odgovornosti za dejanja, ki so mu očitana, ostajajo. In kjer obstaja očitek, je zmanjšano tudi zaupanje v vodenje tako pomembnega resorja. Na seji odbora za delo, kjer se je obravnavalo sporno financiranje Zavoda Iskreni, smo videli, da se minister Janez Cigler Kralj trudi delati dobro in povezovalno, nasprotnega mu ne moremo očitati. A da uporabim prispodobo, pilatovsko umivanje rok ne more odpraviti odgovornosti, minister je odgovoren za vse, kar se dogaja znotraj ministrstva, ki ga vodi. Financiranje nevladnih organizacij je zelo občutljiva tema, saj je na področju dodeljevanja sredstev in kasnejše analize o opravljenih dejavnostih pri nas treba narediti še zelo veliko. Nevladne organizacije so brez dvoma nepogrešljiv člen sodobne družbe, ki večkrat naslovijo izzive, s katerimi se pristojno ministrstvo ne more tako ali v takšni meri soočiti. Zato je izredno pomembno, da obdržimo takšno družbeno aktivnost, obenem pa poskrbimo tudi za to, da tisti, ki še niso imeli finančnih spodbud, prejmejo sredstva za svoje delovanje. Vsem, ki pa svoje delo že vrsto let opravljajo z odliko, pa seveda ne smemo ukiniti sredstev. Nikakor pa se ne smemo posluževati praks, ki sredstva dodelijo tistim, katerih politika delovanja nam je bližja. Brez dvoma je Zavod Iskreni glede na aktivnosti, ki jih izvaja, bližje ministrovi filozofiji kot kakšna druga nevladna organizacija. Konec koncev je soustanovitelj zavoda in še vedno aktivno vključen v njegove dejavnosti, kar ni nič narobe. V Desusu smo od 17. decembra 2020 opozicija, ki se zaveda, da je marsikomu lažje rušiti kot graditi in sodelovati. Izredno težko pa je premostiti razlike in delati za skupno dobro vseh državljank in državljanov Republike Slovenije. Kot opozicija moramo biti tisti antipod, ki nasprotuje nerazumnim in nepremišljenim potezam aktualne vlade. V Poslanski skupini Desus menimo, da Janez Cigler Kralj ni tisti, ki bi si med prvimi zaslužil interpelacijo. So ministri te vlade, ki bi morali pojasniti marsikatero odločitev pred Državnim zborom. Zato bomo poslanci Poslanske skupine Desus svojo odločitev o glasovanju sprejeli po predstavitvi stališč vseh poslanskih skupin in po razpravi v Državnem zboru. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Zmago Jelinčič Plemeniti.
Pozdravljeni! V prvi vrsti je treba povedati, da gospod Janez Cigler Kralj ne zasluži interpelacije. Vemo, da je ta interpelacija politični akt, ki v bistvu zamegljuje nesposobnost bivše koalicije KUL, da bi karkoli izpeljala oziroma naredila tisto, kar zdaj počne minister Kralj in česar niso bili sposobni narediti prej ali pa niso hoteli narediti prej. Če primerjamo izplačila s področja družinskih ukrepov v letu 2020, so najvišja v zadnjih desetih letih. Pa se vprašam, ali delu sedanje opozicije to ni všeč, da družine dobijo več, kot so dobile prej. A bi morali dobiti več migranti in tisti, ki rušijo slovensko državo? Nikakor ne, jaz mislim, da je to pravilno delovanje gospoda ministra. Zagotovo pa je naše stališče nesporno takšno in trdno, da nevladne organizacije dobijo bistveno več. Samo tukaj lahko recimo gospodu ministru rečemo – gospod minister, zabremzajte, ne dajajte toliko tem organizacijam, ki rušijo slovenski narodni in naravni red in delajo reklame za LGBT in ne vem kaj še vse, za feminizem, za mavrične koalicije, za uničevanje slovenske družine, za uničevanje slovenskega učnega procesa in tako naprej. Mislim, da, minister, vi kot velik zagovornik družinske politike to razumete, in upam, da boste tudi delovali v tej smeri. Do zdaj ste delovali, vendar mislim, da je treba to delovanje še pospešiti in pojačati. Govori se, da niste nič naredili za domove za ostarele, kar ni res. Zadnji dom za ostarele pred nastopom gospoda ministra je bil zgrajen leta 2005. Danes smo leta 2021, praktično 16 let se ni delalo, ali pa če izvzamemo ta čas, odkar je minister že na poziciji, 15 let se ni nič naredilo na tem. Zdaj se zagotavlja dodatnih 30 milijonov za gradnjo petih novih domov za ostarele in za dokončanje dveh obstoječih domov. Kdo je to naredil recimo v zadnjih 15 letih? Nihče. Pa je gospoda iz nekdanje vlade, sedaj je povečini v opoziciji, imela vso priliko, pa niso naredili ničesar. Zato zdaj ni fer, da gospodu ministru mečete v obraz zlagane podatke. Mislim, da minister do sedaj najbolje skrbi za naše državljane, ne pa za migrante in za razne obskurne, obrobne skupine, ki uničujejo slovensko državo. Dejstvo demokracije je to, da je treba skrbeti za vse, da je treba skrbeti tudi za tiste za robovih pa tudi malo čez rob. Vendar ti, ki so na robovih in malo čez rob, ne smejo prevzemati vodilne vloge in dirigirati vsem ostalim državljanom Republike Slovenije, kaj smejo in česa ne smejo. Ta dekadentna varianta, ki se je pripeljala iz Zahodne Evrope, ruši ne samo slovenskega reda, ampak celotni evropski red, celotni postulat evropske kulturne zgodovine, naših razmišljanj, našega razvoja in tistega, kar je cel svet naredilo napreden, kajti to je prihajalo iz Evrope; sem ter tja morda še od kod drugod, zagotovo ne iz islamskih dežel, ki so pa v veliki meri pobrale znanje Feničanov in ga deklarirajo kot svoje lastno znanje. Mislim, da mora gospod minister razmisliti tudi o varianti vračanja migrantov v državo izvora. Ko je bil naš minister za zunanje zadeve pred kratkim v Evropi, so o tem razglabljali. Koliko bo od tega haska, bomo videli, kajti vsaj v Slovenski nacionalni stranki ne zaupamo intencam v Evropski uniji. Kajti, dejanska stanja, predvsem v Franciji, v Nemčiji, na Švedskem, v Španiji kažejo, da je Evropska unija neka skupina leporečnikov, ki jim hodi po glavi samo to, da bi se priklonili migrantom, da bi uničili Evropo. Verjetno zaradi kakšnih svojih interesov. Tako ali tako pa gospoda v Evropskem parlamentu v glavnem razpravlja in razmišlja o tem, kje si bodo prislužili še kakšen evro za čim manj dela. Ena zadeva je tudi, da je Slovenska nacionalna stranka predlagala, dali smo pobudo ministru, da se socialna pomoč dodeli v obliki bonov, ne pa v denarju. Kajti, ti boni bi se lahko porabili samo za določene zadeve. Sedaj, ko dobijo, še posebej Cigani iz določenih naselij na Dolenjskem, ko dobijo denar, ta denar ne gre za tisto, za kar je bil dodeljen, ne gre za hrano, ne gre za šolanje, ne gre za zdravila, ampak gre v žep šefom tistih skupin, ki potem s tem denarjem kupčujejo, prekupčujejo, nakupujejo to in ono, po navadi mamila in orožje, in s tem služijo. Država se obremenjuje, kajti na koncu mora povrniti še tiste ekstremne zadeve, ki nastanejo zaradi tega. Upam, da bo minister to našo pobudo sprejel. Kajti na ta način lahko omejimo to tudi pri določenih tako imenovanih nezaposlenih, ki potem ta denar porabijo tudi za cigarete, recimo. V primeru, če bi bilo to v bonih, se ve, za kaj se lahko ti boni porabijo. In tudi kontrola bi bila s tem večja. Vedelo bi se, kam gredo ta sredstva, ne pa, recimo, da se iz tega kupi en dan pet štek cigaret pa tri litre močnega alkohola drugi dan, in podobne zadeve. Morda bi se obrnil še na zadevo, ki se tiče ministrstva, ne ministra, pa vendarle mora minister narediti red na svojem ministrstvu, kajti tam je zaposlenih preveč ljudi; preveč ljudi, ki strokovno niso usposobljeni za svoje delo. Mnogo je pa tudi takih, ki svoje delo jemljejo z levo roko, ki razmišljajo ne o tem, kaj bi naredili, ampak kako bi pričakali penzijo na najlažji način. Potem pa, ko bi prišli do penzije, pa še ne bi hoteli iti v pokoj, ampak bi izsiljevali po direktivah oziroma po željah nekaterih političnih strank, da bi lahko ostajali še ad calendas graecas in vlekli obilni denar. Skratka, vlekli bi denar plače plus 40 procentov penzije. To je nedopustno in tudi tukaj bomo morali stopiti skupaj, da te zadeve onemogočimo. Problem v Sloveniji so tudi centri za socialno delo. Centri za socialno delo v glavnem, razen izjem – so izjeme, ki jih je treba pohvaliti –, ampak povečini so to izgubljena in devastirana delovna mesta, kjer sedijo v glavnem kakšne gospe, ki zagotovo ne rešujejo problemov in problematike, ampak rešujejo same sebe. Kajti, že same se ne znajdejo v teh zadevah in potem vse skupaj odlagajo in odrivajo na stran, dokler ne pride do raznih tragedij, kot se sedaj v zadnjem času dogaja v Sloveniji, ki so v veliki meri krivda nesposobnih uslužbenk – v glavnem uslužbenk – na centrih za socialno delo. Seveda pa nekatere gospe iz centrov za socialno delo svoj čas raje porabijo za grdo, dekadentno, neumno, primitivno pljuvanje po predstavnikih slovenske vlade, namesto da bi opravljale svoj posel. Tudi take ljudi mora gospod minister zamenjati in jih zmetati tja, kamor sodijo, ven iz take službe in naj gredo, recimo, magari za svetovalce v kakšno politično stranko, ki podpira njihovo razmišljanje. Tudi socialna pomoč. Socialna pomoč je lahko zgolj pomoč za premostitev krizne situacije, nikakor pa ne more biti to dolgoročni dohodek, kajti dolgoročni dohodek iz tega izhodišča je samo podpiranje in spodbujanje lenobe. Kajti rečejo, zakaj pa bi hodil delat, če lahko dobim socialno podporo ves čas. Imamo v Sloveniji primere, ko so ljudje na socialni podpori 20, 25 in tudi več let dela zmožni ljudje, ampak nočejo delati. Zakaj pa bi delali, če lahko na račun države in na račun tistih ljudi, ki delajo, plačujejo davke, krasno živijo. Potem pa še malo nekaj na črno naredi in se smeje tistim, ki hodijo v službo zjutraj in ki gredo popoldne domov iz službe. Tega ne sme biti. Slovenski pregovor pravi, kdor ne dela, naj ne je, pri nas pa marsikdo od teh bistveno bolje je kot tisti, ki delajo. To je skregano z zdravo pametjo. To je skregano z načeli normalne družbe in ne smemo dovoliti, da bi naša družba odšla nekam v dekadentne variante, kot je to na zahodni polovici Evropske unije. Ne smemo in sem prepričan, da minister dela v tej smeri in prav dela in zato ga bomo mi podprli. Še ena zadeva je, ki jo bo potrebno narediti, in sicer digitalizacija, kar pomeni povezava vseh zbirk o premoženjskem stanju prosilcev za socialno pomoč. To je potrebno narediti. To je treba narediti, da se bo vedelo, kam gre ta denar, kdo ga dobiva, ne pa, da dobivajo nekateri ljudje ta denar najprej v Kočevju, potem še v Grmu pri Novem mestu, potem pa še v Trebnjem – isti ljudje z drugačnimi naslovi in nihče ne ve, kdo pije in kdo plača. Na centrih za socialno delo to enostavno odrinejo na stran in rečejo, kaj se bom jaz ubadal s tem. Morda je tudi razumljivo, kajti grožnje tudi tem ljudem so včasih hude, tudi grožnje s smrtjo, tako da marsikdo se tukaj ustraši in potem raje pusti te zadeve, da tečejo po svoji poti naprej. Zato je pa potrebna digitalizacija, zbir vseh podatkov in to potem tudi objaviti, javno objaviti in seveda kontrolirati. Skratka, na koncu še enkrat. Mi interpelacije proti gospodu Janez Ciglerju Kralju, ministru, ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o interpelaciji. Najprej pa dajem besedo predlagateljici Jerci Korče. Izvolite.
Hvala za besedo. Še enkrat lep pozdrav! Se mi zdi prav, da se po vseh stališčih in tudi po odzivu ministra oglasim. Ja, v bistvu ministrov zagovor, tudi stališča koalicije so do določene mere bila povsem predvidljiva. Škoda, da nismo slišali teh nekih argumentov, s katerimi bi zavrli očitke, ki so vam bili predstavljeni tako pisno kot, če hočete, danes tudi ustno, in škoda, da se vas je kar velik delež zatekal v neke zadeve, ki niso predmet interpelacije, ki niso zapisane v interpelaciji, ki vam jih ne očitamo. To je samo še dodatni dokaz, da argumentov, tistih konkretnih argumentov, ki bi ovrgli očitke, enostavno nimate. Želim si, minister, da morda v tem vašem času, ki ga boste imeli za pojasnila, vendarle prideva do tega, da bodisi argumentirano ovržete očitke ali pa pač enostavno poveste, da imamo predlagatelji interpelacije prav. Vi pojasnjujete, da ste, ko gre za domove, storili vse, kar je v vaši moči. To smo danes večkrat slišali, ampak pod črto lahko ugotovimo samo, da so bile očitno te vaše moči zelo šibke, ker je bilo zelo malo oziroma praktično nič storjenega. Zahvaljujete se tudi zaposlenim. Ja, tukaj se definitivno strinjava. Zaposleni so bili tisti, ki so v največji možni meri branili oziroma storili res vse, kar so lahko, glede na dano situacijo. Na drugi strani pa politika in vi niste opravili svojega dela, da bi jih pripravili in na primeren način stopili tudi njim nasproti, sploh glede na vse pozive. Nihče ministru ne očita, da je kriv za smrti, ampak pod črto so te smrti oziroma tako velik delež smrti oskrbovancev posledica opustitve ravnanja, neukrepanja, ignorance. Danes ste tudi rekli, gospod minister, da je bilo nemogoče ubraniti vdor virusa. Sprašujem se, če je temu res tako. Pa poglejva še enkrat zaporedje storjenih napak, zaporedje ignorance, zaporedje neukrepanja, ki je bilo zgolj v vaši pristojnosti oziroma delno v vaši pristojnosti. Poglejva še enkrat zunanje enote, torej ločitev okuženih. 17. marca so domovi dobili prvo navodilo, da se uporabnikov s sumom okužbe ne bo sprejemalo v bolnišnice, domovi naj sami zagotovijo oskrbo. To je bilo prvo navodilo, ki ga je izdala ta vlada. 27. marca, torej deset dni kasneje, je sledilo novo navodilo o organizaciji dela v treh conah; torej bolni, sum na okužbo in zdravi. In vaš odziv, minister, takrat je bil, navajam, »da je pomembno, da Skupnost socialnih zavodov, ki združuje vse domove, upošteva te smernice in se po njih ravna«. Smo pa bili seznanjeni s tem, da vsi domovi oziroma veliko od njih, zaradi specifike gradnje ali drugih oblik, ne morejo zagotoviti primerne organizacije dela, da bi čim prej čim bolj preprečili širjenje in da razmišljate o alternativnih rešitvah. Skratka, 27. marca ste se sami zavedali, da domovi ne morejo – ne morejo! – izpolniti usmeritev, ki so jim bile posredovane. Vi ste se tega zavedali, pa niste že na tem mestu poskrbeli za drugačno rešitev, kaj šele kasneje, čez poletje, ko je bilo res dovolj časa. In minister, na tak način ste domove spremenili v negovalne bolnišnice. Kljub temu da niso imeli ne strokovnega znanja, da niso imeli primernih kadrov in da ste vi, izhajajoč iz vaše izjave 27. marca, to vedeli. Jaz se opravičujem, da vam bom to navrgla, ampak tudi glede na sago, ki jo spremljamo s cepivi, ko se pojavljajo celo indici, da je Vlada čakala na neko cepivo, ker je bilo cenejše, vlečem vzporednico z domovi, ker vemo, da domska oskrba je državo stala od 22 do 76 evrov; 76 evrov na dan za najzahtevnejšega pacienta. Če vzame 14-dnevno povprečje, torej tisoč 680 evrov. Na drugi strani pa bolnišnično zdravljenje 8 tisoč evrov oziroma 47 tisoč evrov za najzahtevnejšega pacienta. Pa so to številke za bolnišnično zdravljenje za 14-dnevno povprečje. Pod črto, če pogledamo, v prvem valu so bile bolnišnične kapacitete zasedene 35-odstotno, oskrbovancev pa se ni premeščalo v bolnišnice, temveč se je oskrbo obolelih prevalilo na domove. Zdaj vem, da boste rekli, vsak, ki je potreboval bolnišnično oskrbo, je to dobil. Ampak, na drugi strani imamo pa pričevanja, tudi vodstev domov, da seveda oskrbovanec, ko se okuži, je praktično skoraj vsak bil tisti, ki bi potreboval bolnišnično oskrbo; tudi če tisto za manj zahtevnega pacienta. Sprašujem se, zakaj tako ravnanje. Lahko poveste, če je odločitev od nekje drugje prišla, da se jih ne premešča v bolnišnice zato, ker je to enostavno za državo cenejše. Sprašujem vas. Ali pa je to zgolj posledica tvita, ki ga je Vlada objavila 27. maja, vaša vlada, član te vlade ste vi, in sicer bom citirala, »da se moramo soočiti z dejstvom, da med starostniki, zlasti med oskrbovanci domov za starejše občane, živi veliko ljudi, ki se jim življenje počasi izteka. Tudi pri njih premeščanje v bolnišnico samo zato, ker so okuženi z novim koronavirusom, ni smiselno«. Torej, češ, izteka se jim življenje. Ne vem, kaj od tega dvojega. Odziva na poletno spanje tudi danes še nisem dočakala, minister; nisem še dočakala vašega odziva oziroma argumenta, zakaj ste preslišali pozive. Danes je jasno, da je to poletno spanje bila ena izmed največjih težav oziroma največjih anomalij, ki jih je ta vlada storila. Omamljeni ste bili od tistega prvega vala, potem je bil prelet letal 1. junija, 29. junija vas tudi vodja svetovalne strokovne skupine dr. Beovićeva opozori, da bi bilo nujno zapreti mejo s Hrvaško, če ne, je lahko prepozno. Na drugi strani pa vi minister v začetku julija pošljete domovom dopis, da enotne usmeritve glede zapiranja domov ne bo. Torej odločitev in odgovornost preložite na domove. Skupnost socialnih zavodov vam je vseskozi stopnjevala pozive – in vi to dobro veste. Prejemali ste dopise, apele, prošnje, moledovanja. Tukaj jih imam zbranih nekaj. Verjamem, da je do vas prišel še kakšen usten poziv, ko ste imeli kakšne sestanke, so vam verjetno te iste stvari povedali. Jaz imam tukaj pisne pozive. In minister, poglejte, 16. 7. vas Skupnost socialnih zavodov, Amnesty International in Društvi Spominčica, vsi skupaj, pozivajo oziroma kot oni zapišejo, zahtevajo, da se do 1. 8. zagotovijo zunanje enote. Citiram vam, kaj vam zapišejo, » [[…]]da osamitev zunaj zavoda ali centra ne more biti predmet vsakokratnega zamudnega dogovarjanja ali celo improvizacije, ko pride do okužbe ali suma. Nujna je sistemska ureditev, ki bo takšno ukrepanje vnaprej predvidela in v vseh prizadetih zavodih in centrih omogočila s tem hitro odzivanje«. Torej, povedo vam, nujna je sistema ureditev. 16. julija! In vi med poletjem ne poskrbite za sistemsko ureditev. Je ni. Zanima me, zakaj v tistem času ni bil vaš fokus posvečen temu, da slišite to, kar vam sporočajo s terena. Razumem, ste se sestajali z njimi, ste imeli sestanke, ste jih slišali, ste šli tudi na teren, ampak nič od tega se ni prelilo v to, da bi bil odziv lahko drugačen, da bi dejansko kaj naredili na tem področju. To ignoranco bi lahko v končni fazi presekal sklep posvetovalne skupine, vaše posvetovalne skupine oziroma posvetovalne skupine, ki je delovala pri Ministrstvu za zdravje, in sicer 21. julija so sprejeli sklep, pa vam ga preberem, »DSO-jem, ki ne morejo organizirati rdečih con, je potrebno pomagati, da se jim omogoči izolacijo asimptomatskih in blago simptomatskih covid pozitivnih pacientov. Takim domovom naj Ministrstvo za družino, socialne zadeve pomaga z zagotovitvijo dodatnih prostorskih kapacitet izven doma. Predlagamo, da naj ministrstvo za delo ustanovi delovno skupino, ki bo pomagala DSO-jem poiskati rešitve za izolacijo oskrbovancev, ki ne potrebujejo hospitalizacije.« Tukaj je bil nek zadnji vlak, da bi prevzeli krmilo in resno pristopili k zagotovitvi zunanjih enot. Tega niste storili. To je danes jasno. Že spomladi ste vedeli, tudi iz vaših izjav, da domovi teh con ne morejo zagotoviti. Torej izgovarjanje na preteklost, na preteklo neopravljeno delo, zahajanje v zgodovino, vas ne reši tega, da ste bili marca seznanjeni oziroma ste se zavedali, da ne morejo zagotoviti in da so vas celo poletje pozivali k zagotoviti, pa tega niste storili. Šele 24. oktobra – oktobra, minister – v PKP5 zagotovite pravno podlago za povračilo sredstev, samo za povračilo sredstev. Povedala sem vam, če rečeva, da je to tri mesece prepozno, to je tri mesece in tri dni kasneje, kot vas je k temu pozvala vaša strokovna skupina. In obupanost domov, ko so z vsemi svojimi pozivi naleteli na ignoranco oziroma neukrepanje vas kot pristojnega, se kaže tudi v tem, da je Skupnost socialnih zavodov zagrozila z izstopom iz delovne skupine; in ne zato, ker ne bi želeli sodelovati. Izstop je bila zadnja poteza, da bi jim pristojni prisluhnili in ukrepali. Ko sem jaz pregledovala stvari za nazaj, dopise, je bil to v bistvu izkaz obupa ali kot sami zapišejo, vam citiram, »upamo, da bo odstop oziroma izstop iz skupine pristojne zbudil, da ponovno razmislijo o vzpostavitvi zunanjih enot za osamitev obolelih«. In vi minister – nič! Še več, sredi avgusta ste domovom sporočili v dopisu – veste kaj?–, da prihaja aplikacija #OstaniZdrav in da si jo naj naloži čim več uporabnikov. Super – domovom za starejše občane, vemo, kakšna je povprečna starost, naj si naložijo aplikacijo na svoj mobitel. Minister, zato vam govorim, da vaše osnovne poletne naloge niste opravili. Opremljeni z vsem znanjem prvega vala, opremljeni z vsemi pozivi, z apeli, vzkliki, obup je bil to s strani Skupnosti socialnih zavodov, se z vaše strani ni zgodil premik. Od tukaj naprej bi lahko rekla, da je zadeva že ušla izpod nadzora. Ampak, 28. 9. sledi še vaša ocena, da novi ukrepi niso potrebni. S to izjavo ste pa sploh prevzeli odgovornost z zavedanjem, z neukrepanjem, potem pa še poveste, da novih ukrepov ne bo. Druga stvar, minister: testiranje. Spet je bila ista zgodba. Neukrepanje, pozivi, vaša ignoranca. 27. 3., tukaj imam dopis Združenja koncesionarjev domov za starejše občane, kjer vam zapišejo, kaj je potrebno narediti. Če bi samo te tri točke izpolnili – vem, da ste vi s tem dopisom sigurno seznanjeni, nenazadnje ste naslovnik –, vam povedo, da je testiranje, ki mora biti zadostno in periodično, eden izmed osnovnih zelo pomembnih zadev, ki jih morate storiti, da se prepreči to, kar se je kasneje dogajalo. In 27. 9., če že ne slišite dopisov, imate ponovno sklep strokovne skupine, in sicer vam navajam, »za zaščito ranljive populacije v DSO-jih bi morali uvesti obvezna obdobna testiranja za vse zaposlene na 14 dni«. 27. 9. – tudi njih ne slišite! 28. 9. sledi vaša izjava, da novih ukrepov ne bo. 30. 10. vam posvetovalna skupina ponovi poziv in predlaga začetek s 1. novembrom. Vi uvedete testiranje 7. decembra, torej dva in pol meseca za pozivom strokovne skupine. Zdaj me zanima, zakaj ste čakali tudi s tem. Kje je bil razlog? Kaj se je spet čakalo? Je bil od nekje z vrha poziv vam, počakajte na pravega ponudnika testov? Kaj je bil razlog? Že na ti dve zadevi nimam odgovora in težko ga boste tudi našli, ker je zaporedje zelo, zelo jasno; to je bilo zaporedje napak v domovih za ostarele, ki je pripeljalo do tukaj, kjer smo danes, do teh številk, minister. Zdaj greva pa na širjenje okužb na delovnih mestih. Pohvalili ste se z ukrepom čakanja na delo in skrajšanega delovnega časa. Nihče vam ne oporeka, pohvalno, vsak bi to storil. Vsak, ki bi bil na vladi, bi najbrž potegnil podobno potezo. Vendar to niso bili ukrepi, ki bi zadostovali ali pa ki bi bili v osnovi namenjeni za preprečevanje širjenja okužb na delovnih mestih, na drugi strani pa so to ukrepi, ki so zamrznili delovna mesta. Upam, da se motim. Ampak brezposelnost, kaj se bo z njo dogajalo? Minister, danes se ne morete hvaliti, češ, ohranili smo delovna mesta – ne vemo! Upam, da se motim, ampak zamrznili ste jih. Pa če pogledava prvi primer, ki se nam dogaja trenutno okoli nas: Ormož. Skoraj 600 ljudi bo izgubilo delovno mesto. Ampak veste kaj, minister? Temu istemu podjetji ste vi s svojimi ukrepi od maja 2020 do marca 2021 namenili 716 tisoč 72 evrov – z vašimi ukrepi; na drugi strani pa niste slišali pozivov opozicije, ko smo tudi amandmaje vlagali, da ko se namenjajo pomoči, se mora delodajalec na nek način zavezati, da ne bo odpuščal delavcev. Tega niste slišali in podjetju ste namenili 716 tisoč 72 evrov, to so podatki iz Erarja, danes pa je 600 ljudi na cesti, pa še marca 2021 so dobili državni denar. Da ne govorim, da je to isto podjetje že decembra 2006 prejelo od države 626 tisoč evrov in tako naprej za spodbujanje tujih investicij. Dobro je to, mora država usmerjati denar, ampak na pravilen način in tudi s tem, da se delodajalec zakonsko zaveže, da mogoče ne bo odpuščal. Pa smo vam v opoziciji – grda opozicija, ki ni nič predlagala, nič pomagala – prinašali na mizo amandmaje, vezane tudi na to, pa niste slišali. Tako se jaz ne bi hvalila z zamrznitvijo delovnih mest, ker danes ne vidimo nobenih ukrepov, kako podjetnikom pomagate, da bodo ponovno zagnali voz, ko se bodo zadeve odpirale. Na drugi strani, minister, še to. Vi veste, v vašem pisnem odgovoru, ki ste ga meni dali, je, da je največji porast števila brezposelnosti v tem obdobju zabeležen v starostni skupini mladih, starih do 29 let, 26,5 procenta. To so vaši podatki. In še več, da podatkov o brezposelnih osebah na avtorskih in podjemih pogodbah, to ste sami zapisali, mi ne morete posredovati, ker tega nimate ne vi ne zavod, nihče v tej državi ne razpolaga s podatki o avtorskih in podjemih pogodbah. Ti ljudje so pa vsi romali na zavod in potem se vi pohvalite, »rešili smo delovna mesta«, ne poveste pa, koliko ljudi ste hkrati tudi pahnili zato, ker spet niste slišali pozivov opozicije, da se v PKP-jih naslovi to družbeno skupino, ki so na podjemih in avtorskih pogodbah. In pri širjenju okužb na delovnih mestih – kaj bi morali storili, pa niste storili? Minister, tudi na to prosim, da mi odgovorite z dejstvi. Analiza NIJZ-ja vam je pokazala novembra, da je bila četrtina primerov širjenja okužb vezanih na delovno mesto. In kje je bil osnovni problem? Izdajanje karantenskih odločb in nadomestil! Ne bom se spuščala, zakaj spet ta vlada med poletnim časom ni zagotovila dovolj ljudi in jih usposobila, da bi sledili stikom – temu niste posvečali pozornosti, druge države so. Ampak za primerjavo poglejte, kako so zadevo rešili v Avstriji in Nemčiji. Postopek je bil čisto enostaven. Ne glede na to, kje ste se okužili s koronavirusom, na delovnem mestu, zunaj delovnega mesta, ne glede na to, ali samo sumite, da ste okuženi, ali vam je bila odrejena karantena, izolacija zaradi stika; skratka, karkoli. V vseh primerih se dohodek zaposlenemu ni zmanjšal. Torej, ista višina, sto procentov, in to je v celoti povrnila država. Minister, sedaj vam pa povem, kaj ste vi naredili – moram prebrati, ker si težko človek zapomni. Torej, če je zaposleni prišel v stik z okuženo osebo zunaj delovnega mesta in mu je bila odrejena karantena, bo prejemal 80 procentov plače; če je do stika prišlo na delovnem mestu, bo prejemal 100 procentov plače; če se je okužil zunaj delovnega mesta in mora v izolacijo, kar ni karantena, bo prvih 90 dni prejemal 90 procentov plače; če mu je bila odrejena karantena, do stika je prišlo na delovnem mestu in ni zbolel za covidom, naj bi dobil 100 procentov plače; če je delavec potrjeno okužen in je do okužbe prišlo na delovnem mestu ter je zbolel, bo prvi mesec vse stroške nosilo podjetje. Pa minister, zakaj so se širile okužbe na delovnih mestih? Zaradi sistema, ki ste ga postavili tudi, da se ne bova narobe razumela: tudi. Ampak tukaj vi niste opravili svoje naloge. In potem ste danes rekli, da se okužba oziroma koronavirusna bolezen obravnava kot poškodba na delovnem mestu ter da je zaposleni upravičen do 100 odstotkov plače. Ampak bistva pa niste povedali. Bistvo ste zamolčali. In zamolčali ste, minister, prvič, da to velja šele od sprejetja PKP7, torej 31. december 2020, in drugič, zamolčali ste, da to stoprocentno nadomestilo plače velja zgolj za zaposlene v zdravstvu in v domovih za starejše. Torej, da s tem niste rešili preostalih delovnih okolij oziroma povedano drugače, da ste pustili širjenje virusa na delovnih mestih. In zamolčali ste še nekaj, kar je zelo pomembno, da poleg tega, da ste tudi zdravstvene delavce in delavce v domovih za ostarele pustili brez stoprocentnega nadomestila do 31. decembra, ker ste govorili, da se, češ, tam oni ne morejo okužiti, pa ste potem postavili pogoj, ki še vedno pač obstaja. In ta je, če je mogoče z veliko verjetnostjo izkazati, da je do okužbe prišlo v delovnem procesu. Torej, kljub ustrezni uporabi osebne varovalne opreme, kar potrdi izvajalec s pisno izjavo, dano pod materialno in kazensko odgovornost. Nemčija in Avstrija na drugi strani – sto procentov za vse. Minister, to so konkretni očitki! Smo slišali tudi od vašega kolega oziroma vodje Poslanske skupine Nove Slovenije, da ni argumentov in da gre za nek političen boj. Ne, gre za to, da si želim od vas prejeti konkretne odgovore na konkretne očitke. Če tega nimate, potem ste storili stvari zelo narobe in potem morate oditi, odstopiti. Za zaključek v tem prvem delu, minister, samo še to. Ne trdim, da ste vi slab človek, da ste slab kristjan, da ste slab sosede, oče, ne vem kaj vse, nikakor se ne pogovarjamo o tem. Trdim pa in za tem zelo močno stojim, da na podlagi vsega predelanega gradiva, ki ga imam na voljo in sem ga predelala, ste zelo slab politik in nesposoben minister. Zaradi tega so posledice zelo hude. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dobi minister Janez Cigler Kralj. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovana predlagateljica! Uvodoma bi se želel zahvaliti čisto vsem predstavnikom poslanskim skupin za vaša predstavljena uvodna stališča glede predlagane interpelacije. Veliko tehtnih zadev, tem, dilem je bilo izpostavljenih na eni strani; na drugi strani kar nekaj takih, o katerih, bi rekel, se težko pogovarjamo, ker so predvsem uperjena tudi osebno proti moji osebi. Za take ocene se, po mojem, z veliko premalo poznamo, da bi lahko mirno kar dajali ene vrednostne sodbe in ocene. Zahvaljujem se vsem, ki ste prepoznali odločenost te ekipe Ministrstva za delo, ki ste prepoznali marca 2020 zastavljeno vizijo in prioriteto, ki ste prepoznali v preteklem letu narejeno in ki ste predvsem prepoznali odprtost te ekipe za dialog, povezovanje, delo z vsemi deležniki, ki jih zelo široko področje Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti pokriva. Kar nekaj očitkov je bilo izrečenih, tako kot že v pisnem delu interpelacije, in pravzaprav na vse sem odgovoril v pisnem odgovoru, čeravno se želi tukaj prikazati nasprotno, pa vendar. Odgovori, argumenti so že poslani Državnemu zboru in ste z njimi tudi že seznanjeni, danes pa bomo seveda lahko o tem še spregovorili in to priložnost, seveda, bom izkoristil za to. Morda bi začel pri najbolj aktualnem dogajanju glede domov za starejše. Na ministrstvu smo pravzaprav že zaključili regijske posvete z domovi za starejše po drugem valu; 10. marca smo jih zaključili. Te ugotovitve in zaključke bomo tudi predstavili danes s Skupnostjo socialnih zavodov na njihovem upravnem odboru in pripravili predloge za delovno skupino, ki je bila imenovana že pred drugim valom za pripravo protokola, v njej pa sodelujejo tudi predstavniki Ministrstva za zdravje in Nacionalnega inštituta za javno zdravje. Izvajalci po teh izvedenih regijskih konferencah ocenjujejo pozitivno zlasti: prvič, napredek, ki je bil ob obvladovanju okužb narejen med prvim in drugim valom okužb. Izvajalci to govorijo, ne ministrstvo. Ne samo zaradi številnih izobraževanj, treningov uporabe zaščitne opreme, zagotovitve zaščitne opreme, dopolnjenih priporočil protokolov in pomoči koordinatorjem Ministrstva za zdravje, temveč zaradi vseh ukrepov, financiranih iz protikoronskih paketov, ki so omogočili možnost novih zaposlitev na osnovni in socialni oskrbi, dodatke za plačilo kadra v pogojih epidemije, povrnitev stroškov zaščitne opreme, možnost organizacije zunanjih rdečih con in drugo. Vse regije pa so izpostavile veliko pomoč Ministrstva za delo, Ministrstva za zdravje, Civilne zaščite, ki je sicer variirala po različnih regijah, pomoč lokalnih skupnosti. Veliko lažje je bilo vsem domovom, ki so imeli ves čas tudi podporo lokalnih skupnosti. Največ težav, ki so jih izpostavili, so imeli z zagotavljanjem kadra. V drugem valu je bilo zaradi znanih težav v zdravstvenem sistemu tudi obseg pomoči s strani zdravstvenega sistema precej manjši, v veliko pomoč pa so tukaj bila sredstva Ministrstva za delo v višini 26 milijonov za dve leti in dodatki za zaposlene po PKP. Izpostavili so tudi težave s prostorsko neustreznostjo domov in z izvajanjem posameznih priporočil Ministrstva za zdravje. Tu nadaljujem. Pri razmejitvi ali pa delitvi pristojnosti med Ministrstvom za delo, družino, socialne zadeve in enake možnost in Ministrstvom za zdravje, delovna področja ministerstev so določena v Zakonu o državni upravi in ta določa, da Ministrstvo za delo opravlja med drugim tudi naloge s področja socialnih zadev, Ministrstvo za zdravje pa tudi na podlagi tega zakona opravlja naloge na področju zdravstvenega varstva in zdravstvene dejavnosti. Med socialne zadeve, ki sem jih omenil, sodi tudi varstvo starejših, v okviru katerega se starejšim, ki ne morejo več sami skrbeti zase, nudi institucionalno varstvo, ki ga izvajajo domovi za starejše, posebni socialni zavodi, varstveno-delovni centri, zavodi za usposabljanje in zasebniki s koncesijo. Ta sistem delitve pristojnosti med Ministrstvom za delo in Ministrstvom za zdravje pri oskrbi starejših je hkrati prednost, hkrati pa tudi lahko slabost sistema, kar se kaže, če smem tako reči, že v mirni dobi, hkrati pa lahko pride na površje med posebnimi obdobji, kot je bila ta epidemija. Ampak lahko rečem, da smo odgovorni na obeh ministrstvih ves čas epidemije pravzaprav skrbeli za to, da ta delitev pristojnosti ne bi zavirala, nasprotno, da bi pospešila oziroma naredila bolj učinkovit naš odziv na epidemijo. Zdaj pa nekaj o tem odzivu na epidemijo. Pri prvem valu epidemije, ki ga nekako štejemo do 31. maja 2020, lahko začnem z nekaterimi pozivi Ministrstva za delo, ki so bili izvedeni še pred mojim prevzemom odgovornosti. 26. februarja je Ministrstvo za delo pozvalo izvajalce institucionalnega varstva starejših, naj zaradi okužb z novim koronavirusom v sosednjih državah začnejo izvajati ukrepe za preprečevanje in obvladovanje širjenja kapljičnih okužb. Nacionalni inštitut za javno zdravje pa je takrat izdal priporočilo, da je treba prve bolnike s potrjeno okužbo izolirati, zdraviti v bolnišnici, če je to potrebno, njihovi bližnji pa naj bodo 14 dni v samoizolaciji. 27. februarja je Nacionalni inštitut za javno zdravje zaposlenim v domovih in ostalih socialnovarstvenih zavodih poslal navodila za preprečevanje akutnih okužb dihal. Svetovali so redno spremljanje zdravstvenega stanja zaposlenih, opozorili na higienska načela in odsvetovali izvajanje skupinskih aktivnosti. 4. marca 2020 je bila potrjena prva okužba s covid-19 oziroma SARS-CoV-2 v Sloveniji. 6. marca je Ministrstvo za zdravje prepovedalo obiske v socialnovarstvenih zavodih, razen na podlagi strokovne in etične presoje odgovornih zdravstvenih delavcev, denimo, v primeru umirajočih ali nepokretnih stanovalcev. 10. marca je Nacionalni inštitut za javno zdravje izdal navodila za obravnavo oseb s sumom na okužbo z novim koronavirusom v socialnovarstvenih zavodih; zraven je bil priložen tudi algoritem obravnave suma. 12. marca je minister za zdravje, takratni gospod Šabeder, v državi razglasil splošno epidemijo. 13. marca je prisegla vlada, v kateri sem sam prevzel odgovornost vodenja Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Mi pa smo na ministrstvu izvajalce dnevnega varstva za starejše opozorili, da te dejavnosti s 16. marcem ne smejo več izvajati. Pozvali smo jih tudi, naj pripravijo načrt za zagotovitev minimalnega števila kadrov v primeru okužbe v organizaciji. 13. marca 2020! 14. marca 2020 je covid-19 zahteval prvo smrtno žrtev. Šlo je za oskrbovanca doma starejših občanov v Metliki. Ne bom pozabil tega dneva, kajti, takoj ko sem ob desetih dopoldan prevzel posle, ko smo opravili primopredajo, sem dobil klic direktorice doma starejših občanov v Metliki o razmerah v njihovem domu. To pomeni, da sem takoj po primopredaji pravzaprav že začel z ekipo reševati razmere, ki so jih oni že izkušali in ki so nakazovale potek dogajanja epidemije v domovih za starejše občane. Nikoli ne bom pozabil stisk ekip domov za starejše oziroma vseh socialnovarstvenih zavodov, najprej v prvi vrsti zaradi pomanjkanja osnovne zaščitne osebne varovalne opreme. Direktorice in direktorji domov so mi dobesedno jokali po telefonu in dejansko smo morali ob prevzemu odgovornosti za vodenje tega ministrstva začeti iz nule. Nihče ni poznal virusa, nismo imeli opreme in prevzeli smo odgovornost. To je bil prvi dan. Takoj po tem prevzemu poslov, po pogovoru z direktorico doma za starejše občane v Metliki, sem poklical še direktorico doma za starejše Kamnik in Varstveno delovnega centra Novo mesto, kjer so bile razmere stabilne in pod nadzorom. Ker je bilo posebej izpostavljeno, da naj ne bi nič delali v smer umika tam, kjer je to mogoče. Naj povem, da smo že s prvim dne s strokovno skupino Ministrstva za zdravje in z direktorico Doma starejših občanov Metlika iskali možnost, da se čim prej prestavi obolele, pozitivne na virus, v njihovo ločeno enoto, v grad, oni jim rečejo Komenda, da se s tem ustavi širjenje okužbe na ostale stanovalce in zadevo smo res v najkrajšem možnem času izvedli in učinek je bil dober. 17. marca je Ministrstvo za zdravje pripravilo navodila za nujno in skrbno spremljanje stanja v povezavi z zajezitvijo epidemije covid-19, in sicer za javne zdravstvene zavode, domove za starejše in za ostale socialnovarstvene zavode. Ministrstvo za zdravje je takrat sporočilo, da bodo bolnišnice sprejemale tiste uporabnike socialnovarstvenih zavodov za odrasle in varstveno-delovnih centrov s sumom na okužbo z novim koronavirusom, ki bodo potrebovali bolnišnično obravnavo, osnovno zdravstveno oskrbo bodo morali zagotavljati pa zavodi oziroma centri sami. 18. 3. smo na Ministrstvu za delo izdali navodila za ustrezno zaščito vseh uporabnikov in zaposlenih na področju socialnega varstva, v katerih je posebej izpostavljeno, da naj se dosledno spoštujejo navodila in smernice, ki jih objavljajo Nacionalni inštitut za javno zdravje, Ministrstvo za zdravje, Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje ter druge pristojne institucije. Na Ministrstvu za delo smo takrat v DSO-jih tudi prepovedali sprejemanje paketov, ki jih za stanovalce pripravljajo svojci, izhode stanovalcev in sprejemanje novih stanovalcev, prav tako se ni smelo več izvajati dnevno varstvo. Z Ministrstvom za zdravje pa smo uskladili, da mora izvajalec zdravstvene oskrbe v primeru okužbe povečati navzočnost zdravniške ekipe v domu starejših. Ministrstvo za zdravje je takrat že opozorilo na nujno testiranje vseh stanovalcev v domovih za starejše, če se pojavi sum na okužbo. 22. marec, Ministrstvo za zdravje je objavilo standarde za osebno zaščito, zaščitno opremo pri obravnavi bolnikov s covidom-19. V domovih za starejše jih je v skladu s takratnimi navodili v primeru obolelih potrebno nujno izolirati, osebje, ki jih neguje, pa mora uporabljati opremo, ki je predvidena za bolnišnice. Sam sem se takrat sestal z ministrom za zdravje s ciljem zagotoviti čim boljšo organizacijo dela v domovih za starejše in drugih zavodih ter vseh, ki izvajajo varstvo na domu ali druge oblike varstva. Sklenjeni so bili, torej 22. marca 2020, naslednji dogovori. Ministrstvo za delo postane zbirna točka za zbiranje potreb po zaščitni opremi in kadrih, pri čemer gre za spremembe kadrov v primeru nadomeščanja zaradi bolezni. Drugič, vsem izvajalcem institucionalnega varstva je bila predstavljena možnost, da se jih izobrazi za pravilno uporabo zaščitne opreme. Tretjič, zagotovljen bo odvzem brisov v domovih za starejše osebe. In četrtič, Ministrstvo za zdravje bo pozvalo izvajalce zdravstvenih storitev v domovih za starejše, da tudi v težjih razmerah ostanejo na razpolago vsaj v okviru pogodbe, ki jo imajo sklenjeno. Kot sem že omenil, so bili domovi v prvem valu epidemije soočeni z izjemnim pomanjkanjem zaščitne opreme za delo v rizičnih razmerah, kar je bila posledica slabe priprave in odziva na prihajajočo zdravstveno krizo vlade pod vodstvom Marjana Šarca. Ob razglasitvi epidemije ni bilo niti minimalnih potrebnih zalog zaščitne in kritične medicinske opreme. S svojo ekipo sem bil zaradi tega prisiljen prevzeti vlogo kriznega koordinatorja, da smo lahko skupaj s kolegi v vladi in sodelavci zagotavljali, da so domovi imeli vsaj najnujnejšo opremo za nekaj dni naprej. Nikoli ne bom pozabil stisk ljudi iz tistega časa. Nikoli! In to je bila samo osnovna, najnujnejša zaščitna oprema. Ampak smo uspeli z dobro krizno organizacijo in s sodelovanjem vseh deležnikov, tudi Skupnosti socialnih zavodov in vodstvi domov, vseh ekip, da smo vsem domovom, ki so se soočili z okužbo, pravočasno zagotavljali zaščitno opremo. Včasih je šlo za ure, ampak smo uspeli. Ministrstvo za delo je v prvem valu tudi zbiralo podatke o potrebah po zaščitni opremi v vseh socialnovarstvenih zavodih in smo jih posredovali redno Civilni zaščiti. Lokalni štabi Civilne zaščite so zaščitno opremo dostavljali izvajalcem vse do konca epidemije prvega vala 31. maja 2020, ko je bilo vzpostavljeno, da so lahko nabavo in zaloge zaščitne opreme zagotavljali socialnovarstveni zavodi sami. Dva meseca izjemno težkih razmer in okoliščin. 27. marca je Ministrstvo za zdravje izdalo navodila za organizacijo izvajanja zdravstvene oskrbe v socialnovarstvenih zavodih. To so bila ključna navodila o organizaciji treh con – bele, sive, rdeče –, tako da se loči zdrave uporabnike, tiste s sumom na okužbo, in tiste, ki so okuženi, a nimajo težke klinične slike. Postavljeni so bili posebni koordinatorji za izvajanje zdravstvene dejavnosti in koordinatorji za zdravstveno nego in oskrbo, ki so organizirali možnost 24-urnih konzultacij z zdravnikom specialistom. V vsakem socialnovarstvenem zavodu so morali ustanoviti ekipo za obravnavo uporabnikov v primeru izbruha covida-19. Če zavod ni imel vseh potrebnih kadrov, se je moral povezati z najbližjim zdravstvenim domom. Pripraviti so morali tudi načrt zdravstvene obravnave za vsakega uporabnika. 1. 4. 2020 se je MDDSZ strinjalo s pozivom oziroma priporočilom, naj svojci, če je to mogoče in ob velike previdnosti, starejše vzamejo v domačo oskrbo. Opozoril sem, da so zaposleni v nekaterih domovih za starejše z večjim številom okužb – spomnimo se Šmarja pri Jelšah, Ljutomera, Metlike – izčrpani, zato smo si prizadevali predvsem zagotoviti pomoč zdravstvenih ekip. 11. 4. 2020 je začel veljati Zakon o interventnih ukrepih za zajezitev epidemije covid-19 in omilitev njenih posledic za državljane in gospodarstvo, tako imenovani PKP1, v okviru katerega je ekipa Ministrstva za delo pripravila številne ukrepe, katerih namen je bil zajezitev oziroma omilitev posledic pandemije, ter smo poskušali s solidarnostnimi dodatki pomagati tudi številnim različnim skupinam prebivalstva, ranljivim. 17. 4. je NIJZ objavil posodobljena priporočila za ravnanje z umrlimi za covidom-19 ali sumom nanj, 21. 4. NIJZ pošlje posodobljeno obvestilo o obravnavi in testiranju zaposlenih in stanovalcev v socialnovarstvenih zavodih 21. 4. 30. 4. Ministrstvo za delo vsem izvajalcem institucionalnega varstva posreduje usmeritve glede možnosti obiskov, saj smo zaprosili strokovno svetovalno skupino in Ministrstvo za zdravje za stališča o možnostih sproščanja prepovedi obiskov v socialnovarstvenih zavodih zaradi takratnega zmanjšanja števila novih obolenj v domovih za starejše. 18. 5. so bili izvedeni, izplačani številni enkratni solidarnostni dodatki, 25. 5. so se domovi za starejše, varstveno-delovni centri in zavodi za usposabljanje pod posebnimi pogoji postopoma začeli odpirati za nove sprejeme. Tudi to je zelo pomembno, saj so številni starejši, ki niso zmogli več živeti sami doma oziroma skrbeti zase, čakali na sprejem v domove za starejše. Epidemiološka situacija glede covida-19 se je takrat v Sloveniji začela umirjati, zato se je lahko začelo sproščanje sistemskih ukrepov za zamejitev širjenja virusa. V spomladanskem prvem valu smo skupaj z ekipami domov uspeli obraniti skoraj 90 procentov domov za starejše. Sledile so intenzivne priprave na drugi val epidemije. To je bilo od junija do oktobra 2020. Ministrstvo za delo je vse izvajalce pozvalo, da svoje izkušnje in dobre prakse predstavijo v vprašalniku, ki jim je bil posredovan v začetku junija 2020. Direktorji domov, s katerimi smo bili na Ministrstvu za delo preko videokonferenc redno v kontaktu v času prvega vala okužb, so bili že takrat opozorjeni in zaprošeni, da naj čas med prvim in drugim valom okužb izkoristijo za prilagoditev domov v skladu s sprejetimi priporočili ter za dodatno izobraževanje, še zlasti v zvezi z uporabo osebne varovalne opreme. Na Ministrstvu za delo smo izvajalcem podali tudi priporočilo rednega merjenja temperature zaposlenim ob prihodu na delo ter posebej poostren nadzor nad izvajanjem vseh preventivnih zaščitnih ukrepov. Ravno tako smo s ciljem zagotovitve takojšnje podpore pozvali k okrepljeni komunikaciji v primerih zaznanih okužb. Dogajanje v domovih smo ves čas intenzivno spremljali in aktivno spremljali. Dnevno sem bil v stikih z direktoricami in direktorji ter moja ekipa, na njihove potrebe pa smo se ažurno odzivali. V sodelovanju z Ministrstvom za zdravje smo jim v primeru okužb nudili strokovno in kadrovsko podporo. 15. junija sem imenoval delovno skupino za pripravo načrta covid-19 v primeru drugega vala – 15. junija! –, sestavljeno iz predstavnikov Ministrstva za delo, Ministrstva za zdravje, NIJZ, Inštituta Republike Slovenije za socialno varstvo ter predstavnikov izvajalcev s področja socialnega varstva. Vsa priporočila za obvladovanje okužb v prvem valu so izvajalci že imeli in so še vedno veljala, vendar pa so se na Ministrstvu za delo glede na izkušnje iz prvega vala z načrtom za drugi val odločili na enem mestu združiti in prilagoditi priporočila ter pripraviti prilagojene protokole za vse storitve. Izvedena so bila štiri delovna srečanja delovne skupine za pripravo načrta za obvladovanje covida-19. Člani delovne skupine so na podlagi izkušenj izvajalcev, pridobljenih tudi s pomočjo ankete, analizirali ukrepe in aktivnosti v prvem valu, izvedli več ločenih srečanj s predstavniki različnih storitev ter pripravili protokole za domove za starejše, VDC-je, CUDV-je, pomoč na domu, CSD-je, krizne centre in nastanitvene socialnovarstvene programe. Spoštovani, kolegi in kolegice, zdaj pa vi njim recite, da so spali poleti! 9. junija smo objavili javni razpis, 9. junija, med prvim in drugim valom epidemije, smo ob vsem ukvarjanju in načrtovanju priprav in podpori in priprav na drugi val objavili tudi sistemski ukrep, in sicer javni razpis za podelitev koncesij za opravljanje institucionalnega varstva v domovih za starejše za okvirno tisoč 100 mest, ki je nedavno bil izveden in objavljen. 9. julija je bil sprejet PKP4, ki je zagotovil financiranje dodatnih kadrov v socialno-varstvenih zavodih v javni mreži za izvajanje socialno-varstvenih in zdravstvenih storitev v višini 26 milijonov evrov v naslednjih dveh letih za cirka 620 oseb dodatnega kadra, pri čemer bi bilo več kot 550 dodatnih zaposlitev v domovih za starejše. S tem smo zagotovili, da ta dodatna prepotrebna kadrovska okrepitev ne bo prevaljena finančno na pleča oskrbovancev in njihovih družin. Ko grem na obisk po domovih za starejše, mi ta ukrep omenjajo kot enega najbolj koristnih in uspešnih. Že prej in že večkrat sem dejal, da so bili domovi za starejše kadrovsko popolnoma podhranjeni. Spoštovani kolegice in kolegi, kaj se je na tem področju delalo v preteklih 10, 15 let oziroma se ni delalo? Poskrbeli smo, da za ti dve leti akutno, interventno poskrbimo za pomoč v kadrih, obenem pa sistemsko pripravljamo podlago, ki je Zakon o dolgotrajni oskrbi, da se bodo kadrovski standardi in normativi in celovito upravljanje s področjem oskrbe starejših celovito in sistemsko uredili. 31. julija smo na Ministrstvu za delo skupaj z Ministrstvom za zdravje preučili dodatne rešitve, kaj bi bilo v primeru okužb za stanovalce domov najboljše. Preučevali smo možnosti, da bi za okužene stanovalce zagotovili mobilne enote, to ste izpostavili, spoštovana predstavnica predlagatelja, in jih tako ločili od neokuženih stanovalcev. Prav tako smo iskali možnost, da bi pomagali domovom, kjer se okužbe pojavijo, z zagotavljanjem dodatne zaščitne opreme. Ob omembi možnosti rešitve z mobilnimi enotami, ki je bila izvirno predstavljena s strani direktorja doma za starejše Nova Gorica, kjer sem bil na obisku skupaj z Varuhom človekovih pravic, sem doživel pogrom medijski in politični. Zmerjali so me, da naj bi želel starejše prestaviti v kontejnerje. Težko se je potem odzivati, ker mi na eni strani očitate, da nisem poskrbel za to, da bi starejše prestavili v mobilne enote, v kolikor moram poudariti, da smo imeli v mislih najsodobnejše opremljene mobilne enote, ki bi omogočale, da ne bi bilo treba starejših seliti iz njihovih domov. Oni so tam doma. Povem vam, in vsi, ki imate stik s starejšimi ali s področjem dolgotrajne oskrbe, veste, da je eden največjih stresov za starejšega človeka, da ga kamorkoli seliš. 22. septembra so bili protokoli za delovanje izvajalcev institucionalnega varstva v primerih suma na okužbo objavljeni na spletni strani MDDSZ, še prej pa posredovani vsem izvajalcem. Moram omeniti tudi, da sem bil vseskozi redno prisoten na vseh komunikacijah Vlade, ministrstva in sem redno komuniciral tudi s širšo javnostjo o vseh ukrepih na nacionalni RTV in ostalih medijih in na Ukomovih vladnih novinarskih konferencah. Tako ne vem, od kod ta vtis, ki ste ga želeli predstaviti, da me ni bilo nikjer med prvim in drugim valom epidemije. 15. 10. je bil sprejet PKP5, ki je tudi vključeval številne ukrepe, pomembne z vidika preprečevanja in širjenje omejevanja okužbe covid-19, dodatne kadrovske okrepitve v DSO-jih z začasno razporeditvijo zaposlenih tja, kjer je povečan obseg dela in povečana potreba. Vsi ti začasno razporejeni so bili upravičeni do 20 odstotkov urne postavke osnovne plače. Uvedli smo tudi dodatek za neposredno delo z uporabniki pri izvajalcih v sivih in rdečih conah, in sicer v višini 30 odstotkov. Podaljšali in uvedli smo nove ukrepe, ki so ohranjali cene oskrbnin v domovih za starejše. Pa iz slovenskega proračuna smo zagotovili financiranje enomesečne obvezne strateške zaloge osebne varovalne opreme, sofinancirali osebno varovalno opremo za zaposlene izvajalce na področju socialnega varstva ter krili izpade prihodkov zaradi nezasedenih kapacitet in umika v domačo oskrbo. Z 19. oktobrom 2020 je bila razglašena epidemija nalezljive bolezni covid-19 na območju celotne države. To je bil tako imenovani drugi val nalezljive bolezni. Priča smo bili njenemu hitremu in eksponentnemu širjenju med populacijo, ki jo močno presegala normalno obolevnost oziroma incidenco. Regijski timi, delovne skupine koordinatorja za preprečevanje in obvladovanje okužb z virusom SARS-CoV-2 so socialnovarstvenim zavodom takrat in sedaj nudili strokovno podporo za učinkovito obravnavo tveganj, ki jih prinaša prisotnost virusa SARS-CoV-2 v Sloveniji. V avgustu 2020 smo ustanovili to delovno skupino in vse od takrat socialnovarstvenim zavodom nudi strokovno pomoč pri reševanju izzivov, povezanih s prisotnostjo tega virusa. V podporo so jim pri pripravi krznih načrtov za učinkovito soočenje z virusom, in vsak dom za starejše ima ta krizni načrt, pri ustrezni vzpostavitvi prostorov glede na aktualne epidemiološke razmere v socialnovarstvenih zavodih, pri usposabljanju za ustrezno uporabo osebne varovalne opreme ter pomoč pri načrtovanju ukrepov za preprečevanje vnosa virusa v zavod ali ukrepov za zajezitev okužbe, če bi do okužbe v zavodu prišlo. 5. novembra se je ponovno pričelo izvajati redne videokonference za domove za starejše in posebne socialnovarstvene zavode, za izvajalce VDC, CUDV in za izvajalce pomoči na domu. Istega dne smo objavili navodilo glede omejitev stikov stanovalcev in zapuščanje zavodskega območja, ki je med drugim navajalo, da direktor o sprejemu sklepa obvesti stanovalce in zaposlene. 19. 11., spoštovana gospa predstavnica predlagatelja, sem pozval direktorje in direktorice DSO-jev, da za namen obvladovanja in preprečevanja širjenja SARS-CoV-2 zagotavljajo redno preventivno testiranje za vse, ki pri njih delajo. Odredba, ki jo vi omenjate, je v pristojnosti ministra za zdravje in ta je bila potem sprejeta v začetku decembra. In tista odredba je, žal, pokrila samo zdravstvene delavce. Sam sem pozval, da glede na to, da je večina vnosov v domove za starejše asimptomatskega izvora, je ključno, da se zagotovi testiranje ne le za zdravstveni kader, temveč za vse zaposlene v domovih. Izpostavil sem, da bodo sredstva za izvedbo preventivnih testiranj povrnjena iz proračunskih sredstev, kar pomeni, da ta strošek ne bo dodatno bremenil domov za starejše ali pa oskrbovancev oziroma njihovih svojcev. 23. novembra 2020 smo organizirali sestanek s Skupnostjo socialnih zavodov glede nekaterih odprtih vprašanj v zvezi z izvajanjem hitrih testov po odredbi Ministrstva za zdravje. Prakse so bile namreč različne. 9. decembra je Zavod Republike Slovenije za zaposlovanje objavil javno povabilo za izbor programov javnih del za pomoč pri omilitvi posledic epidemije covid za leto 2022, ki je zagotovil dodatno kadrovsko podporo v socialnovarstvenih zavodih in bolnišnicah. Predvidena je bila vključitev 950 oseb, razpoložljiva višina sredstev 4 milijone evrov. 11. 1. 2021 na podlagi PKP7 se izplača solidarnostni dodatek za upokojence, 3. 2. 2021 je sprejet zakon PKP8, ki uvaja pomembne nove ukrepe na področju oskrbe starejših, in sicer ureja povračilo stroškov, povezanih z zdravljenjem s kisikom pri osebah s koronavirusno boleznijo v socialnovarstvenih in vzgojno-izobraževalnih zavodih. Eden pomembnejših ukrepov v PKP8 pa je tudi izvajanje podaljšane obravnave tistih, ki so preboleli covid in še ne morejo zaključiti oziroma ne morejo biti nameščeni v domače okolje. Od 27. decembra do 7. februarja 2021 je bilo cepljenih proti koronavirusu skupaj z enim oziroma dvema odmerkoma cepiva 19 tisoč 100 oseb, starejših od 65 let, 25 tisoč pa jih je prejelo en odmerek. V februarju pričakujmo, da se bodo lahko cepili tudi tisti, ki so kasneje izrazili interes za cepljene, in takoj tudi tisti stanovalci, ki so na novo prišli v dom. Ocenjujemo, da bo po prejemu drugega odmerka skupaj z vsemi, ki so že preboleli covid-19 zaščitenih že tudi okoli 70 odstotkov zaposlenih. 4 tisoč 300 zaposlenih v DSO je že prebolelo covid-19, z obema odmerkoma se je cepilo 2 tisoč 62 zaposlenih, tisoč 221 pa s prvim odmerkom. V domovih in socialnovarstvenih zavodih jih je bilo po podatkih na dan 12. januar 2021 takrat cepljenih že okoli 13 tisoč oseb. To je tudi glavna nosilna izhodna strategija, torej cepljenje. Lahko pa rečem, da so tudi že hitri testi, kot sem prej pokazal, dejansko začeli umirjati razmere, če gledamo začetek novembra, torej 19. novembra, ko sem izdal poziv k hitremu testiranju, se je število smrti v domovih za starejše začelo umirjati in se je trend obrnil navzdol, s cepljenjem pa še toliko bolj intenzivno, in situacija se je do februarja oziroma marca 2021 dobro umirila. Še nekaj glede uporabe hitrih testov, ker je bilo posebej izpostavljeno, zakaj šele takrat – sicer mislim, da se datumsko nismo čisto ujeli. Vi navajate december, jaz sem vam vseeno sedaj pokazal, da sem že 19. novembra pozval, sam pa nimam pristojnosti odrediti tega in stroka dolgo časa ni bila enotna glede uporabe hitrih testov. Po vsej Evropi so potekale intenzivne razprave o njihovi kakovosti, zanesljivosti, uporabnosti, takoj ko so se na mednarodni strokovni ravni pojavile relativno verificirane ugotovitve glede kakovosti in uporabi hitrih testov, pa sem jaz domove za starejše pozval k njihovi uporabi; in to je bil 19. 11. 23. 11. pa, kot sem že rekel, smo s Skupnostjo socialnih zavodov imeli sestanek, pomemben sestanek, glede odprtih vprašanj v zvezi z izvajanjem hitrih testov po odredbi Ministrstva za zdravje, ker je to pristojnost Ministrstva za zdravje. Morda še, preden preidem na drugo najbolj izpostavljeno področje, in sicer širjenje virusa na delovnih mestih, poudarim še to, ker je bilo večkrat izpostavljeno, češ da naj ne bi sledil ali pa upošteval priporočil strokovne skupine Ministrstva za zdravje. Poglejte, ne gre za to, da so bili oni ali pa so ena entiteta, ki nam daje navodila pa mi to ali upoštevamo ali ne upoštevamo. Mi skupaj sledimo v času najhujše epidemije večkrat, še zdaj, že kar nekaj časa, redno tedensko ob sredah in skupaj na njihovo priporočilo oblikujemo ukrepe, ki jih potem Vlada potrdi. Glede zaupanja vodstvom domov za starejše, da bodo oni najbolje ocenili skupaj z lokalnimi in regijskimi koordinatorji, s predstavniki lokalne skupnosti, civilne zaščite, vseh relevantnih deležnikov na regijski ali pa lokalni ravni, pa mislim, da smo s strokovnega in organizacijskega vidika napravili optimalno odločitev. Ocenili smo, da bodo lahko lokalno ali regionalno ti timi strokovnjakov najbolje ocenili, kakšen so lokalne epidemiološke razmere, in se v skladu s tem odločali o stopnji ukrepov v posameznem socialnovarstvenem zavodu. Spomnite se, da sem bil dolžan in sem še vedno dolžan kot minister za delo zagotavljati, in tukaj imam številna priporočila, pozive Varuha človekovih pravic, Srebrne niti vseh drugih relevantnih deležnikov, dolžan zagotavljati tudi v posebnih razmerah epidemije čim bolj normalno življenje stanovalcev domov. Kot minister moram vedno paziti, da ohranim ravnotežje in sorazmernost ukrepa, saj vem, v prvi vrsti mislim na tiste najbolj ranljive, za katere ti ukrepi so, in na drugi strani moram pravzaprav upoštevati različne vidike, tudi različne včasih strokovne poglede tako, da ne prizadenemo tistih, ki smo jih želeli zaščititi. Morda sem malo daljši v tem prvem oglašanju, ampak saj mislim, da smo ravno na to čakali, da gremo s konkretnimi datumi, podatki v to politično razpravo o moji interpelaciji. Glede ukrepov za zajezitev širjenja virusa SARS-CoV-2 na delovnih mestih, vam lahko povem, da je Ministrstvo za delo, torej že tudi pred mojim prevzemom odgovornosti zanj, objavilo pojasnila in priporočila delodajalcem glede odrejanja dela na domu in drugega dela v primeru izjemnih okoliščin, ko je ogroženo življenje in zdravje ljudi ali premoženje delodajalca. Tam je že bilo izpostavljeno, da imajo delodajalci v tem primeru možnost odrediti drugo vrsto in ali kraje opravljanja dela tudi brez soglasja delavca, a le za čas trajanja izjemnih okoliščin, ter pojasnjeno, na kaj morajo biti delodajalci pozorni pri tem, zlasti z vidika zagotavljanja ustreznega urejanja razmerja odnosov z delavcem. 13. marca smo objavili ključne informacije in odgovore na pogosta vprašanja glede uveljavljanja pravic in obveznosti iz delovnega razmerja v času posebnih okoliščin, ki so se v veliki meri tudi nanašala na splošno ureditev odrejanja dela na domu in drugega dela. Dokument je bil kasneje večkrat dopolnjen, saj so se vprašanja seveda vrstila skozi vso obdobje. 20. marca 2020, je bil sprejet Zakon o interventnih ukrepih na področju plač in prispevkov, katerega cilj je bil zagotoviti ukrepe, s katerimi bi obenem zaščitili položaj zaposlenih in olajšali položaj gospodarstva. In je zagotavljal tri možnosti: delno povračilo izplačanih nadomestil plače zaposlenim pri delodajalcih, ki delavcem začasno ne morejo zagotavljati dela zaradi posledic epidemije; drugič, povračilo nadomestil plače zaposlenih, ki ne morejo opravljati dela zaradi odrejene karantene zaradi epidemije; in tretjič, odlog plačila prispevkov za socialno varnost samozaposlenim, ki nimajo drugih zaposlenih in izpolnjujejo v zakonu navedene pogoje. To je bil tako imenovani nulti interventni zakon, ki ga je še moja predhodnica dala v obravnavo in je bil sprejet 20. marca. 2. aprila je bil sprejet PKP1, ki je nadgradil že sprejete rešitve, in sicer je omogočil refundacijo začasnega čakanja na delo delodajalcem. Določilo se je višino nadomestil plač delavcem, ki zaradi višje sile niso mogli opravljati dela, ta se je izenačila z višino nadomestila za delavce v času začasnega čakanja na delo, to je v višini 80 odstotkov plače. Po novem so tudi delavci, ki so bili primorani ostati doma zaradi varstva otrok, ker so bili vrtci in šole zaprti, upravičeni do 80-odstotnega nadomestila plače in ne več zgolj 50-odstotnega, kot je bilo predvideno v sistemski zakonodaji. Še veliko drugih ukrepov je bilo sprejetih v PKP1 in PKP2, 28. 4., ko se je uvedel nov institut nadomestila plače zaradi izgube zaposlitve v času razglasitve epidemije, in milejši pogoji za uveljavljanje nadomestila plače ter odprava nekaterih nejasnosti. 4. maja smo opozorili z Ministrstva za delo na smernice covid-19 glede vračanja na delovna mesta, prilagajanje delovnih mest in varovanje delavcev, ki jih je objavila Evropska agencija za varnost in zdravje pri delu, da bi pomagala delodajalcem in delavcem, da ostanejo varni in zdravi v spremenjenem delovnem okolju. V smernicah je bilo delodajalcem svetovano, da glede na spremenjene okoliščine najprej ponovno ocenijo tveganje in sprejmejo ustrezne ukrepe, še preden se delavci vrnejo na delovna mesta. Smernica poleg tega vsebujejo konkretne nasvete, kako zmanjšati izpostavljenost virusu na delovnem mestu in kako varno zagnati delovni proces, potem ko podjetje določeno obdobje ni delovalo. 22. 5. smo preko portala za varnost in zdravje pri delu dali v uporabo tri nova spletna orodja OiRA za ocenjevanje tveganj na področju varnosti in zdravja pri delu, ki so bila namenjena posebej natakarjem, novinarjem in učiteljem. Orodja smo pripravili v sodelovanju z Evropsko agencijo za varnost in zdravje pri delu. 29. maja je bil sprejet PKP3, kjer se je uvedlo tudi subvencioniranje skrajšanega delovnega časa. In s temi PKP1, PKP2 in PKP3 smo postavili temelje za ohranitev skoraj 300 tisoč delovnih mest, kar se meni zdi zelo dragocen dosežek, čeravno je bilo tu nekako izpostavljeno, da to ni ohranjenost, pa vendar je. Ta vlada in Ministrstvo za delo vesta, da je vsako ohranjeno delovno mesto vseeno veliko cenejše, kot pa če bi ga morali po epidemiji ponovno vzpostavljati. To pa še posebej vejo delodajalci in še posebej tisti zaposleni, ki so se jim delovna mesta ohranila, in njihovi svojci. Glede možnosti nadomestil plač za delavce v karanteni, ki jim delodajalec ne bo mogel organizirati dela na domu, smo pa sprejeli rešitev v PKP4. To, spoštovana predlagateljica oziroma predstavnica v imenu predlagatelja, ste, mislim, da izpostavili – vi ste to poimenovali – kot komplikacijo. Ampak ravno za to rešitev v PKP4 smo sedeli kar nekaj ur v pogajalski skupini z ekonomsko-socialnimi partnerji, s socialnimi partnerji v pogajalski skupini Ekonomsko-socialnega sveta, se opravičujem, in dogovorili vse te stopnje, vse z namenom in ciljem čim bolj pravičnih določb, ker je treba upoštevati tako tiste, ki so delali in bili izpostavljeni, kot tiste, ki niso delali iz različnih vzrokov, kot tiste, ki tudi zaradi bolezni ali višje sile niso mogli delati. Tako tisti, ki smo bili udeleženi ali pa ki smo udeleženi v teh postopkih socialnega dialoga, imamo izkušnjo, kaj to pomeni in kakšno vrednost ima to za sprejete ukrepe. Mislim, da je bil rezultat tega, kljub vsemu, en optimalen sistem organizacije dela oziroma odsotnosti z dela v času, ko je gospodarstvo – in zaposleni – to najbolj potrebovalo. Zaenkrat bi se v tem prvem delu ustavil tukaj. Glede aktualnih napovedi o zaprtju nekaterih izpostav podjetij, ki ste jih izpostavili v svojem odzivu na predstavljena stališča poslanskih skupin, pa naj rečem: podobno, kot v primeru Gorenja – in vsi skupaj se bomo spomnili Gorenja v prvem valu epidemije, ko sva s kolegom ministrom Počivalškom šla v Velenje, se pogovarjala s sindikatom, predstavniki sveta delavcev, on se je pogovarjal še s predstavniki podjetja – bomo na Ministrstvu za delo in lahko zagotovim tudi za ostale kolege, čeravno jih ni tukaj, naredili vse za ohranitev delovnih mest. Mislim pa, da vsi skupaj vemo, da so poslovne odločitve zasebnih podjetij vseeno njihova svobodna pravica, pa če nam je še tako težko. Moja naloga pa je, da zagotovim tak trg dela, da čim več tistih, ki delo iščejo, delo tudi dobi. Lahko rečem za konec te prve intervencije, da zaenkrat z nekim zmernim optimizmom gledam trend v evidenci brezposelnih, kajti že nekje od sredina februarja, konca februarja, je trend dejansko pozitiven in smo trenutno nekje na 84 tisoč brezposelnih, vpisanih v evidenci brezposelnih. To je še vedno preveč, mi smo bolj ambiciozni, ampak zavedati se moramo, da smo še vedno v času epidemije, ki je bila še podaljšana, da veljajo še številni ukrepi za trg dela. Ti podatki, ki sem jih tudi v uvodnem govoru in zdaj omenil, kažejo na to, da ukrepi Vlade so učinkoviti. Še eno sporočilo gospodarstvu lahko povem, preden izklopim svoj mikrofon v tem delu, da sem že predlagal Vladi in predvidoma prihodnji teden se bo o tem odločalo, da se nosilni ukrepi za trg dela podaljšajo za vsaj do konca aprila, kot je to z nosilnimi zakoni, interventnimi zakoni omogočeno. Ocenili smo, da potreba po tem obstaja tako pri podjetjih, delodajalcih kot pri samozaposlenih, številna vprašanja so se že verjetno tudi vam pojavila glede tega in lahko damo signal, da bomo poskrbeli tudi za to.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnica predlagatelja, Jerca Korče. Izvolite.
Spoštovani minister, hvala za tale odziv. Sem hvaležna, da ste se vsaj res utirili v to, da se pogovarjava o očitkih, in na nek način ste potrdili to, kar vam nenehno govorim, da nimate argumentov. Če jemljete za argument to, da zunanjih enot niste vzpostavili. Veste, kaj ste rekli: »Veste zakaj? Ker sem doživel medijski pogrom.« To potrjuje mojo tezo o všečnosti, leporečenju, in to je prevladalo nad pravilnim, pravočasnim ukrepanjem. Če je kakorkoli drugače, minister, znegirajte vse tele dopise, ki ste jih vi prejemali na ministrstvo, vezano na to, da so usmeritve o zagotovitvi treh con neizvedljive v praksi. Vi ste rekli tudi, da ste na enem primeru doma v prvem valu pokazali, kako ste hitro stopili v akcijo in zagotovili zunanjo enoto. Da, ampak v poletnem času, 16. 7., je še najbolj povedno, da vam iz Skupnosti socialnih zavodov povedo, da je treba najti sistemsko rešitev. Nihče vam ne očita tega marec–april, ko se je bilo najbrž marsikje potrebno na hitro obrniti, ker sistemske rešitve niso bile narejene, ker je virus presenetil tudi vas. Nenazadnje sem včeraj gledala vaš hearing 13. 3., tako da lahko utemeljeno trdim, kako zelo prepričani oziroma kako zelo seznanjeni ste bili tudi vi s tem, kaj se bo kasneje dogajalo oziroma kako bo ta virus postopal. In če že želite oziroma če se trudite večkrat povedati, da je kriva vlada Marjana Šarca, ker ni bilo opreme, ker hvala bogu ste potem vi prišli in hitro stopili v akcijo – minister, v prvem valu je bilo 87 umrlih v domovih za ostarele. Drugi val je bila pa popolnoma vaša odgovornost in z eno besedo ne morete krivde valiti na nikogar drugega. Poletno spanje oziroma poletne priprave bi morale biti vaša okupacija, in to so očitki. In da danes rečete, da zunanjih enot niste zagotavljali, ker ste doživeli medijski pogrom. Veste, kot minister se ne morete vedno obračati na to, kaj bodo mediji rekli, kaj bo javnost rekla, ampak morate s pravilnimi ukrepi, ki so utemeljeni, stopiti pred javnost in razložiti, zakaj bomo tako ukrepali. Če ste imeli na svoji strani očitno tudi Skupnost socialnih zavodov, ki združuje socialne zavode po vsej Sloveniji, ste imeli na svoji strani Amnesty International in še koga, bi to lahko storili. Tako mislim, če je to vaš edini argument, minister, potem pač je odgovornost tukaj jasna. Govorili ste o pripravah na drugi val. Poletje. Pisala sem si povzetek, pa ga lahko povem: videokonference, domovi so bili pozvani, naj se pripravijo, priporočilo merjenja temperature smo dali, spremljali smo stanje, bili smo v stiku z domovi, izvedena so bila delovna srečanja, anketa med domovi, preučevali smo možnosti in iskali smo možnosti, če na kratko strneva. Lepo, ampak akcije ni bilo, storjenega ni bilo nič. Minister, pri testiranju – greva še enkrat. Kako ironično ste rekli, minister, »sem kot minister že 19. novembra pozval domove, naj testirajo«. In potem se je krivulja nekako znižala, pravite. Bom začela umirjati. Minister, zakaj niste pozvali že 27. marca? Zakaj niste pozvali 19. oktobra? Zakaj niste pozvali prej, če trdite, da je zgolj vaš poziv začel umirjati krivuljo? Ne govorim samo o hitrih testih, govorim tudi o možnosti PCR-testov, tudi ta možnost je obstajala. In, minister, 19. 11. ste pozvali domove, ampak 25. 11., to se pravi šest dni za vašo izjavo, vam citiram izjavo direktorice doma Šmarje pri Jelšah na vladni novinarski konferenci, »natančne informacije še čakamo, to odločitev pa pozdravljamo«. To se pravi, pozvali ste jih brez kakršnihkoli informacij, brez zagotovitve česarkoli. Tako da super, če je poziv deloval, pozvali bi prej. Dejstvo pa je, da se je testiranje začelo 7. decembra, in dejstvo je, da so vas k temu pozivali že prej. Zdaj valite krivdo oziroma ste rekli, da to ni bilo v moji pristojnosti, je bilo v pristojnosti Ministrstva za zdravje. Nismo vas slišali, da bi javno protestirali proti temu, če vas je kdo drug silil v to, da se testiranje ne uvede. Nismo vas slišali, da bi se postavili za to, da se zagotovi sredstva tudi za PCR-testiranje, če je bilo to potrebno, ker hitri testi, danes tudi vemo, kakšno zanesljivost imajo, glede na to, kakšne je ta vlada nakupovala. Tako minister, težko se izgovarjate na poziv 19. novembra. Koncesije so sistemski ukrep, ste danes rekli. V vsem tem delu, ki smo ga imeli z domovi, smo imeli čas še za to, da sprejmemo razpis za koncesije, ker to je sistemski ukrep. Ja minister, če je pa razpis koncesij sistemski ukrep, potem pa ne vem. Potem so pa vse vlade pred vami sprejemale ogromno sistemskih ukrepov. Ker veste, 1993 – vemo, kakšno je bilo stanje –, 1997. leta pa je ministrstvo pripravilo strategijo povečevanja kapacitet v domovih za starejše in takrat se je predvidelo, da bo država vsaj polovico manjkajočih kapacitet do leta 2005 pokrpala s podeljevanjem koncesij. Lahko se midva pogovarjava, ker naju takrat seveda ni bilo ali pa sva bila zelo mlada, zakaj se je država odločila, da bo šla po poti podeljevanja koncesij namesto krepitve javne mreže. To je bil očitno nek družbeni dogovor in tako se je postopalo od takrat naprej. Če so pa so koncesije sistemski ukrep, potem so pa vlade od takrat pa do danes sprejemale ogromno sistemskih ukrepov. In potem je treba analogijo isto povleči in ne reči, da se ni vlagalo, da ni bilo investicij, minister. Potem je treba priznati, če vašo analogijo vlečem, da so investicijska vlaganja nihala med leti, ampak da so se gibala od 14 do 90 milijonov letno, seveda upoštevajoč javne domove in koncesionarje skupaj. Potem je treba tako vzeti zadevo. Samo da sva na isti liniji, kaj gledamo. Minister, veste, kaj je najbolj žalostno pri tej podelitvi koncesij? Da ste se odločili dom v Vrtojbi, ki je zgrajen – prejšnja vlada je imela željo po tem, da se iz DUTB, ker tam je ta zgrajen dom, ki je čakal samo še na manjšo dokončanje, prenese v javno mrežo. Vi ste se pa odločili in ga prodali zasebniku in potem njemu podelili koncesijo. Torej tam, kjer bi z danes na jutri imeli možnost zagotoviti javni dom, ste šli po drugi poti. V članku v Dnevniku, objavljenem oktobra 2020, je zelo lepo povedano, da je država prelomila obljubo in bo namesto oživitve centra z javnimi proračunskimi sredstvi, dom s 120 posteljami in 38 oskrbovanimi stanovanji prodala zasebniku. Potem ste pa temu zasebniku dali še koncesijo. In minister, hvaliti se zelo s koncesijami – ne vem. Vsi poznamo podatke, kako dražja oskrba je v domovih s podeljeno koncesijo, za 20 odstotkov. In podeljevanje koncesij ni sistemski ukrep, je pa sistemski ukrep to, da dobimo zakon o dolgotrajni oskrbi, ki bo predvidel možnost izbire; možnost izbire, to, kje in na kakšen način bo človek preživljal starost. To niso samo institucije, to je še marsikaj drugega, kar pride zraven. Tako zelo močno čakam, kaj boste vi kot minister prinesli noter, ker je obljuba, da bo to do konca leta vendarle v Državnem zboru in da ta možnost izbire bo. Tako, minister, glejte, niste odgovorili ponovno na zunanje enote, razen to, da ste se temu odrekli, ker je medijski pogrom bil nad vami, pa imamo posledico smrtne žrtve; niste razložili testiranja oziroma ste rekli, da ste 19. 11. vi pozvali, in to je kljukica. Ni naloga ministra, da poziva, da prosi, da sestankuje, da ima videokonference, tudi to je naloga ministra, ampak glavna naloga ministra pa je biti odločevalec, sprejeti odločitev, stati za to odločitvijo, jo pojasniti in tlakovati pot oziroma sprejeti ukrepe take, da bodo izvajalci jih lahko tudi v praksi izvajali. Vi pa ste z dopisom sporočili domovom – uredite tri ločene cone. Domovi vam javljajo celoten čas skozi vsa pisanja, da tega ne morejo, da je to realnost in neizvedljivo. Vi vztrajate na tem navodilu, zunanjih enot pa ne zagotovite, zato ker ste se ustrašili medijskega pogroma, ker ste želeli biti všečen. Zato pravim, da ste slab minister oziroma da niste opravljali ministrske funkcije. Pa še nadomestila, ker tudi tukaj nisem dobila odgovora. Zakaj različna nadomestila? Zakaj kot minister niste potegnili črte in rekli, 100-procentno nadomestilo za vse, ne glede na razlog okužbe. Tako so storile druge države, pri nas smo pa zakomplicirali sistem in dajali 80, 90 procentov plače, tako da zaposleni niti stimulirani niso bili, da res ostanejo doma, ker nekdo z nižjim dohodkom je hodil v službo tudi zato, da je preživel in zvozil mesec. Vi ste bili pa odgovorni oziroma bi morali zakonsko poskrbeti za to, da se take zadeve preprečujejo, in vaša je bila tukaj odgovornost, od nobenega drugega. In nobenega medijskega pogroma ni bilo. Ampak vi danes poveste, da je krivda, da nismo teh zadev uredili, na Ekonomsko-socialnem svetu, če sem vas prav razumela. Ne. To ste rekli, da ste se večkrat o tem pogovarjali in da se je prišlo do takega soglasja za različna nadomestila. Ti dve stvari, minister, sta še vedno oziroma te stvari, ki sem vam jih zdajle povedala, še vedno ostajajo neodgovorjene. Da ne bom šla naprej še na kakšen drug očitek, ker se osredotočam na ključne zadeve in prosim vsaj tukaj odgovor. Če ga nimate, povejte, »nimam odgovora« oziroma bom razumela, »zunanje enote niso bile zagotovljene, ker sem se že bal medijskega pogroma«. Za nadomestila je kriv Ekonomsko-socialni svet, za testiranje minister za zdravje, za bombončke in talanje vseh dodatkov oziroma enkratnih zneskov pa sem zaslužen jaz, minister Janez Cigler Kralj.
Hvala lepa. Besedo ima Aljaž Kovačič, pripravi naj se mag. Meira Hot. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Danes imamo interpelacijo, se pravi, nek institut parlamentarne kontrole, kjer predlagatelj postavlja vprašanje, se pravi ministru, na katere bi on vsaj moral odgovoriti. Koliko je odgovoril, lahko vsak presodi sam. Že stališča poslanskih skupin koalicije, ki zagovarjajo ministra v stilu, da je ta minister top 3 minister te vlade, ali pa je ta minister presenečenje te vlade, pač veliko pove o samih njihovih argumentih, kako zavreči neke očitke. Mnogo strank, ki so v tej vladi, je v preteklosti delalo tako imenovano vlado v senci. Mogoče bi bilo boljše, da bi v senci tudi ostali, kajti danes imamo vlado v temi, če tako lahko rečem. Se pravi, ukrepi so dejansko popolnoma zgrešeni. Sam bi si želel od samega ministra, ki ga zdaj v tem trenutku na žalost ni tukaj, da bi mi odgovarjal na vprašanja, ki mu jih bom postavil. Prva zadeva bo vsekakor socialni dialog. Vemo, ko je Nova Slovenija bila v opoziciji, je socialni dialog za njo bil svet. Na raznih sejah Odbora za delo smo v nedogled poslušali, kako pomemben je sam ESS. In kje je socialni dialog v času vlade Janeza Janše in v času ministrovanja Janeza Ciglerja Kralja? Prvič se je Ekonomsko-socialni svet sestal 15. 5. 2020. Se pravi, več kot dva meseca po imenovanju aktualne vlade. V tem času je aktualna vlada sprejela in tudi predlagala PKP1 in tudi njegovo novelo ter PKP2, ki se zelo nanaša na neko socialno in ekonomsko politiko. Se pravi, v tem času Ekonomsko-socialni svet še sploh ni bil formiran, kaj šele, da bi omenjeno zadevo obravnaval. Toliko o samem socialnem dialogu pod to vlado. Vemo pa, da Vlada teh svojih osem predstavnikov praviloma imenuje po nekem avtomatizmu, kajti ve se, kateri ministri so v tej vladi. In čeprav so sindikati, delodajalci celoten čas dejansko sprejemanja teh ukrepov na to opozarjali, seveda ministrstvu in Vladi ni bilo v interesu, da ta zadeva začne delovati, predvsem zaradi tega, ker bi potem v medijih še bolj odmevalo njihovo ignoriranje, se pravi, predlogov tako delodajalcev kot tudi sindikatov. Tudi, potem ko je ta ESS bil imenovan, lahko vidimo, na kakšen način je deloval. Že septembra pri PKP5 v ospredje ponovno stopi odnos do socialnih partnerjev. Dialog ste začeli dva dni pred sprejemanjem zakona na Vladi, nekateri členi, ki so bili že usklajeni, so ponovno postali predmet pogajanj, nekateri členi pa sploh niso bili upoštevani. In potem so sindikati tudi protestno ta pogajanja zapustili. Še enkrat, toliko, koliko je tej vladi do socialnega dialoga. Očitki, ki pa so bili pri PKP5, pa so podobni, kot jih dejansko celoten čas daje opozicija, in to bom dejansko prebral, kaj očitajo sindikati tej vladi: »Priprava zakonskih predlogov se je začela prepozno, rezultat je slaba priprava gradiv, neusklajenost med resorji, številni popravki in spremembe prvotnih predlogov, kar je onemogočalo kakovostno delo in pripravo strokovnih in dobro premišljenih in utemeljenih rešitev. PKP5 naj vsebuje le določbe, ki se neposredno nanašajo na preprečevanje širjenja okužb in odpravo posledic epidemije, ne pa tudi na določb sistemske narave, ki s covidom nimajo nobene povezave.« Dejansko zadeve, ki jih celoten čas tudi v opoziciji očitamo, in tukaj tudi vidimo, zakaj Ekonomsko-socialni svet ni bil uspešen. Ampak ne le pri interventnih ukrepih, tudi pri zakonu o dolgotrajni oskrbi in zakonu o demografskem skladu ste dejansko šli mimo ESS. Oziroma pri demografskem skladu ste ga najprej sprejeli na Vladi, šele potem, ko je že zadeva sprejeta, bi se vi sploh pogovarjali. Pri PKP6 podobna zadeva. Pri PKP7, kjer ste prvotno hoteli zamrzniti minimalne plače, kjer se danes minister Janez Cigler Kralj hvali, da je on to povišal minimalno plačo, čeprav gre za nek avtomatizem in jo dejansko mora po formuli, ki je bila v času vlade Marjana Šarca določena, le podpisati in izračunati, je potem sicer to bilo umaknjeno, ste pa z amandmaji dejansko uvedli prisilno upokojevanje. Zdaj vas sprašujem – sicer sprašujemo samo stol, ker ministra ni tukaj –, zakaj ste pri samih amandmajih, ko ste tudi vi podprli zadevo, ki ni bila na Ekonomsko-socialnem svetu. Se pravi, tako pomembna zadeva, kot je prisilno upokojevanje, po vašem mnenju ni bila dovolj pomembna, da bi jo dali na Ekonomsko-socialni svet. In glej ga zlomka, podobno kot pri polovici zadevah, ki so v PKP-jih, Ustavno sodišče vam zadevo zadrži. Minister se hvali, kako bo to pomagalo mladim, ko smo rekli, zakaj se ne naredi varovalka, če nekdo prisilno upokoji nekega delavca, da ga lahko upokoji le, če istočasno zaposli mladega – se niste strinjali. Po drugi strani pa govorite, kako bo to mladim pomagalo. Pri PKP8 je podobna zadeva. 23. 1. Vlada za nedoločen čas prekine pogajanja na ESS, potem pa čez dva dni sprejme predlog zakona; se pravi, spet mimo Ekonomsko-socialnega sveta, tistega, ki ga vi, ko ste v opoziciji, tako radi cenite. Kaj so posledice? Po vašem mnenju ohranitev delovnih mest, vidimo pa, kaj se je dejansko v praksi začelo dogajati. Prav tukaj smo dejansko v opoziciji skoraj pri vsakem PKP pripravili amandma, da če nek delodajalec koristi čakanje na delo ali skrajša delovni čas, potem toliko in toliko mesecev ne sme odpustiti delavca. Kot sem že omenil, v Listi Marjana Šarca smo dejansko pri vsakem PKP to zadevo pripravili, ampak ne, za vas je bilo to nepomembno in sedaj dejansko na tedenski bazi vidimo, kaj se v krajih v Sloveniji dogaja; v Ormožu 500 zaposlenih, v Slovenj Gradcu skoraj 500 zaposlenih. Se pravi, v enem dobrem tednu se je pridelalo tisoč brezposelnih ljudi v Sloveniji. Sedaj po eni strani govorite, ukrepi so pomagali, ko pa pride do odpustitev, pa govorite, da je to poslovna odločitev. Pač, odločite se, ali ste vi tako dobri in so vaši ukrepi tako dobri, da ste zadržali zaposlitve, ali niso. Ali pa je sedaj, ko nekdo nekoga odpusti, to poslovna odločitev. Kar se tiče mladih, pa ste dejansko popolnoma zavozili, kar že celoten čas govorimo. Zaposlitvena starost do 29 let je danes več kot 27 procentov večja, več je brezposelnih, kot jih je bilo v letu 2019. Se pravi, tukaj so številke jasne in tudi vaša odgovornost in koliko vam je do samih mladih. Danes je bilo že nekaj povedano glede avtorskih in podjemnih pogodb. Pri nobenem PKP se vam niso zdele dovolj pomembne, da bi se sploh z njimi ukvarjali, čeprav ko govorimo o avtorskih, podjemnih pogodbah, gre v večini za mlade. Tudi na študente in dijake ste popolnoma pozabili. Dva dni nazaj, ko smo imel interpelacijo ministrice Kustec, se je ona lepo izgovorila, da je to področje, ki ni pod njenim resorjem, ampak glede vsega tega mora odgovarjati minister Janez Cigler Kralj. Tako upam, da bo danes on odgovoril, zakaj so dejansko mlade v vseh PKP izpustili. Kar se tiče študentov, je Vlada sprejela odlok glede dela. Mladi so, se pravi študenti in dijaki, pri študentskem delu izgubili več kot 75 milijonov evrov, 10 milijonov evrov gre manj za štipendije, 3 milijone evrov gre manj za študentsko prehrano. Raziskava Evroštudenta govori, da študent potrebuje na mesec okoli 500 evrov, Vlada Republike Slovenije pa je mladim namenila dvakrat po 150 evrov. Se pravi, kar skupaj pomeni 8 milijonov evrov. Za kakšen znesek gre, se je najlepše izrazila tudi ministrica Simona Kustec na svoji interpelaciji, citiram, »zaradi stiske tega korona časa, zaradi neke simbolne pozornosti smo jim to namenili«. Se pravi, ne zato, da bi preživeli, ker študentje tudi morajo preživeti, vi ste jim simbolno namenili dvakrat po 150 evrov. Se pravi, osem milijonov evrov ob vseh teh milijardah, čeprav več kot 20 tisoč študentov je v letu – mislim, da 2019 – zaslužilo na mesec 300 evrov. Se pravi, sami so zaslužili vsaj 300 evrov, vi pa ste jim v celem letu namenili 300 evrov. Najverjetneje preživijo s simbolnim življenjem, če se izrazim, kot se izraža ministrica. Ob tem, da ste popolnoma pozabili, da dejansko imamo študente, ki ne delajo nič, ker ne rabijo, ker se jim ne da, nekateri pa delajo mnogo, da lahko ne le študirajo, ampak sploh preživijo. Ampak za vas to ni pomembno. Ko je vlada Marjana Šarca s 1. 1. 2020 sprejela dvig minimalne bruto urne postavke, tudi lahko vidite, spoštovani poslanci koalicije, kako je vsaj večina strank glasovala ali je to podpirala. Sedaj ko je nek avtomatizem, ko bi se morala ta minimalna bruto urna postavka dvigniti, je minister pozabil in zamudil. Kaj se je v praksi zgodilo? Da so nekaj časa, se pravi od 28. 1. do 19. 2., študentje bili oškodovani. Delali so za nižji znesek, kot bi po zakonih morali. Tukaj je prišlo pri nekem študentu, če bi na primer delal za osem ur na dan, za več kot 50 evro. In ko so nas vsi začeli opozarjati, je potem minister to zadevo podpisal, imeli smo tudi odbor, kjer smo to dejansko vsi obsodili, razen seveda koalicije, ki ne vidi nič spornega pri tem, da so študentje ponovno bili oškodovani za več kot 100 tisoč evrov, smo sprejeli tudi sklep, ki Vladi nalaga, da popravi krivico ter zagotovi povračilo vsem, ki so bili zaradi kršitev oškodovani v roku štirinajstih dni. Spoštovano ministrstvo! Zdaj, ker ministra ni, državna sekretarka – ali ste popravili to krivico, ki vam jo nalaga Državni zbor? Kje je vaš nadzornik? Po mojih informacijah je niste. Skratka, pri teh dveh zadevah tako pri mladih kot pri socialnem dialogu vidimo, da ministrstvo dejansko ni naredilo nič oziroma kot se je ministrica, članica te vlade izrazila, simbolno smo jih pomagali in tudi simbolno ste se tudi z njimi pogovarjali oziroma ste jih poslušali, niste pa jih slišali. Tretja točka, o kateri bi še spregovoril, pa so Zavod Iskreni. Tukaj sicer mislim, da je bilo več kot očitno povedanega dovolj, o tem smo tudi imeli sam odbor in dejstva so jasna. Osebna povezanost spoštovanega ministra Nove Slovenije s tem zavodom je več kot očitna. Strokovna komisija, katero je sestavljalo pet članov, od tega trije povezani z ministrom, dva celo zaposlena v kabinetu ministrstva, na zaupanje tudi kažejo nesporna dejstva. Tudi tretja zadeva, da je komisija zaključila ocenjevanje jeseni, rezultate pa dala v mesecu januarju. Zadnja zadeva, ki jo danes hočem izpostaviti, sprememba pogojev, ki ste jih naredili in ko ste določili, da lahko vodja tega projekta teolog. To so dejansko dejstva, ki jih ne morete zanikati. Danes je tudi s strani Nove Slovenije in tudi ministra bilo izrečeno glede PKP oziroma Komisije za preprečevanje korupcije, da imajo oni vso dokumentacijo, in upam, ko bo prišlo tudi poročilo, da potem ne bomo imeli podobne zadeve, kot jo imamo pri Računskem sodišču: če nam neko mnenje ni všeč, bomo zamenjali direktorja oziroma predsednika te komisije, ker bo potem v drugi fazi naredil tako poročilo, da bo nam všeč. Moram pa še na koncu povedati glede izjave ministra, ki je pri Zavodu Iskreni citiral tudi izjavo tega centra nevladnih organizacij, je pa namenoma ali ne tudi več kot tri četrt izpusti. Logično je, da če si z nekim društvom povezan, avtomatsko to ne pomeni, da društvo ne sme dobiti nobenega razpisa, je pa pomembno, kar tudi piše v tej izjavi, seveda pa morajo biti pri odločitvah ministrstev zagotovljene dovolj močne varovalke pred konflikti interesov, kot so neodvisnost v komisiji, pravičnost in na dejstvih utemeljeno ocenjevanje, enakopravna obravnava vseh prijaviteljev, sledljivost odločitev, transparentnost ocenjevanja in rezultatov, izločitev iz odločanja v primeru interesnega konflikta. Zdaj, kako je bilo v tem primeru, smo lahko dejansko vsi videli. Če primerjam na koncu ti dve interpelaciji, za razliko od ministrice Kustec, ki ji dejansko ni jasno nič, je dejstvo, da je ministru Janezu Ciglerju Kralju marsikaj jasno, ampak vseeno je tudi za marsikaj kriv in tega ni naredil tako, kot bi moral. Zato tudi sam menim, da je edino pravilno, da se od tega mesta poslovi.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Meira Hot, pripravi naj se Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana državna sekretarka, spoštovane kolegice in kolegi! Absolutno je bilo nekaj strašno, strašno narobe v reševanju te epidemije s koronavirusom, ker je dejstvo, da je med umrlimi več kot 95 odstotkov ljudi bilo starejših od 65 let. In najbolj je to zanimivo, zakaj? Ker mi že od prvega dne, ko smo se soočili s to epidemijo koronavirusa, govorimo o tem, da gre za zaščito starejše, ranljive populacije, da moramo zaradi zaščite te populacije maksimalno upoštevati zaščitne ukrepe. Da je v resnici najbolj nevarno dejstvo, da je večina primerov mlajše populacije asimptomatskih, in ko hodi okoli nezaščitena, v bistvu ogroža starejšo, občutljivo populacijo, za katero pa je bilo od začetka znano, da je ta virus lahko smrtonosen. In zato vnuki niso hodili na obisk k svojim starim staršem, zato so bili starejši takoj ob nastopu virusa izolirani, zato niso imeli nikakršnih stikov s svojimi bližnjimi tako v domovih za upokojence kakor tudi izven tega. To je izjemno travmatično za njih, že ta izoliranost povzroča dolgotrajne travme, da ne govorim o tem, da so mnogi nato tudi celo umirali brez svojih bližnjih. Sami. To je bolečina, ki jim je nihče več ne povrne. Mi vsi smo se kot družba ravno zato dosledno držali pravil, ki jih je naložil NIJZ; torej zato, da bi kot družba izkazali solidarnost in poskrbeli za populacijo, ki je bila najbolj ogrožena. In kje je potlej bilo potrebno izkazati največjo pozornost, kje je bilo potrebno najbolj učinkovito, najbolj dosledno, najbolj pazljivo delovati? Najbrž tam, kjer je izključno starejša populacija, torej v domovih za starejše občane. No, in tu pa ste ali pa smo bili poraženi na celi črti. Kajti, če bi bili v resnici pazljivi, potem besede ministra, da se je vdor enostavno moral zgoditi, enostavno ne bi držale. Vdor se ne bi smel nikoli zgoditi. Ne na ta način! Mi smo na koncu bili v resnici priča gerontocidu, kakor opozarja gospa Biserka Marolt Meden; pošastno je, kar se je tam zgodilo, je grozljivo in je boleče. In žal je tu, spoštovani minister, ki ga trenutno sicer ni, enostavno bil poražen in bi moral prevzeti vsaj objektivno odgovornost za dano stanje. Ne ga prevaljevati na Socialne demokrate ali na kakršnekoli prejšnje ministre, ker – mimogrede – današnja interpelacija absolutno ni interpelacija Socialnih demokratov, ampak je interpelacija sedanjega ministra. In najmanj, kar je, bi pričakovali odgovore o sedanjem stanju, ne pa prevaljevanje krivde na nekoga, ki ga danes ni tu, da bi se zagovarjal. Vi ste krivi za sedanje slabo stanje. Ker to, kar se je zgodilo, ne more biti izgovor, ne more biti izgovor, da ste vi nekaj nasledili. Tak izgovor ne pride v poštev, pri tem da ste absolutno opustili dano skrbnost, da se niste pripravili na drugi val, na kar so vas mnogi opozarjali. Imeli ste izkušnje iz prvega vala, imeli ste poletne mesece; zelo, zelo lahko, ne zelo lahko, morali bi se pripraviti na drugi val. Navsezadnje ste vi ves čas govorili, prihaja drugi val, prihaja drugi val, kakor se zdaj vztrajno govori, da prihaja tretji val. To ste nam vztrajno ponavljali, prvi ste vedeli, torej bi se prvi morali pripraviti, ne pa, da ste tako porazno dočakali ta drugi val. Morali bi se pripraviti, organizirati, sprejeti učinkovite ukrepe, zavarovati in zaščititi tiste, ki so bili pomoči najbolj potrebni. In, spoštovani gospod minister, ukrepali niste; ko pa ste, ste pa absolutno prepozno in premalo in neprimerno. Niste zagotovili fizične ločitve okuženih stanovalcev doma od zdravih, niste v resnici zagotovili rdečih con. Niste uvedli obveznega testiranja za zaposlene, kar je meni itak osebno največji absurd, ker je to edini način, kako lahko v resnici kontroliraš potencialne vdore. Niste se niti odzvali na navodilo gospe Bregant. S kolegom Samom Bevkom sva že novembra, na primer, takoj podala poslansko vprašanje, ko je bilo namreč slišati, da se je v nekaterih domovih za starejše in zdravstvenih ustanovah oblikovala praksa, da tudi zaposleni, okuženi s koronavirusom, delajo. Tako sta takrat direktorici Doma starejših v Podbrdu in Črnem vrhu nad Idrijo povedali, da pri njih tudi okuženi zaposleni delajo v rdeči coni. V začetku meseca je takrat ministrstvo namreč vsem domovom za starejše, javnim zdravstvenim zavodom, posebnim socialnovarstvenim zavodom za odrasle, varstveno-delovnim centrom, centrom za usposabljanje, delo in varstvo poslalo posebne usmeritve. V teh usmeritvah je bilo navedeno, da lahko zdravstvene delavce, pri katerih je potrjena okužba, vključujejo tudi v rdečih conah, in sicer le, če nimajo nobenih znakov. Torej so asimptomatski, če s tem soglašajo, če bi njihova odsotnost vplivala na kakovost in varnost za paciente. Te usmeritve so bile absolutno v nasprotju s prakso zdravstvene stroke, ker je vselej veljalo, da bi morali okuženi zdravstveni delavci, ki niso kazali simptomov, v karanteno, zato da ne bi širili okužb. In meni absolutno ni jasno, da se minister na tovrstna navodila ni odzval. Da so bili tisti, ki jih je moral ščititi, neposredno ogroženi zaradi enega navodila državne sekretarke, ki je, če se ne motim, še danes zaposlena na Ministrstvu za zdravje. Takrat bi moral ukrepati. Mi v opoziciji smo takrat ukrepali in neposredno, nemudoma naslovili vprašanje. Kasneje se je sicer to navodilo spremenilo, ampak kljub temu, njegova odgovornost je bila absolutno reagirati takoj. Je pa, žal, takrat ostal tiho, ni ga bilo. Vse to, kar sem omenila do sedaj, je seveda doprineslo do tega, da imamo danes grozljive in zastrašujoče številke starejših umrlih zaradi epidemije virusa covid-19. In v tem kontekstu je vsakršna debata o tem, kaj je minister nasledil, ali pa kaj je bilo v preteklosti, ali pa koliko več oni danes delajo v primerjavi s preteklostjo, absurdna. Mene bi bilo kar malo sram na ta način odgovarjati na očitke iz interpelacije, ker so ljudje v domovih umirali zaradi neukrepanja, zaradi zgrešenih navodil pristojnega ministra, ministrstva. Niso umirali, ker ni bilo dovolj investicij v preteklosti, niso umirali, ker so bile izvedene študije, o katerih vrednosti, pa se vztrajno že zavaja zadnje leto. Niso zaradi tega umirali. Na tem mestu bi lepo prosila, če že ne morem dobiti odgovora od gospoda ministra, upam, da lahko gospa državna sekretarka končno odgovori, ali drži ta informacija, ki se vztrajno ponavlja, da naj bi se porabilo 74 milijonov evrov za študije. Naj mi tukaj z obraza v obraz pove takoj, ali je bila ta številka v resnici porabljena. Vi veste, kaj je bilo porabljeno, vi veste, od kje boste črpali denar za projekte, ki ste jih napovedali, torej energetske sanacije domov za oskrbo. Vi točno veste. Nekje sem zasledila na Twitterju, da je minister povedal, da bo 73 milijonov vloženih. Mene sedaj res zanima, jasno in glasno, da se preneha z zavajanjem in da se pove, ali je res pod ministrico Anjo Kopač bilo porabljenih 74 milijonov evrov za študije. Ali pa je bilo to v bistvu začetek oziroma so bili to začetki za to, da boste vi danes do leta 2022 na podlagi sredstev, ki se jih je pod njenim vodstvom pridobilo, lahko izvedli projekte, s katerimi se hvalite po Twitterju. Res bi rada enkrat jasen in glasen odgovor. Ker taka zavajanja so absolutno nepoštena do državljank in državljanov. In to pričakujem, ker to je tudi soodgovornost pristojnega ministra, da se dopušča, da se take laži širijo okoli ali pa še hujše, da se hvali z delom nekoga, prejšnje ministrice, pri čemer se več čas izgovarja, da je dobil slabo dediščino, na drugi strani pa ne pove, kakšna je resnična ta dediščina bila. Torej, da je gospa Kopač Mrak pridobila evropska sredstva, ki jih boste danes lahko investirali tam, seveda, kjer je nujno potrebno. S tem se seveda vsi strinjamo. Zato lepo lepo prosim, da se na to vprašanje res končno odgovori in da se nehajo širiti laži. Bi pa še enkrat poudarila, da prav nobene investicije in vlaganja v preteklosti ne bi mogli preprečiti katastrofe, ki smo ji bili priča v drugem valu, ker so bila navodila in ukrepi neprimerni, napačni, neučinkoviti. In to je odgovornost sedanjega ministra. Če se dotaknem še enega vidika in objektivne odgovornosti ministra pri opustitvi dolžnosti in skrbnosti, namreč pri pripravi ustreznih aktov za zajezitev širjenja virusa na delovnih mestih. To je še en očitek iz interpelacije. Minister je žal pri pripravi protikoronske zakonodaje nedvoumno ignoriral dejstvo, ključno dejstvo, da so delovna mesta glavni vir širjenja okužb. Da zaposleni, ki zbolijo ali so bili v tveganem stiku z okuženim, niso motivirani za to, da ostanejo doma. Zakaj? Ker bi bili v tem primeru upravičeni le do 80 odstotkov plače, izgubili pa dodatke za prehrano in prevoz na delo. In mnogi zaradi tega, ker bi jim odsotnost ogrozila mesečno preživetje, so hodili in še vedno hodijo na delo bolni. Po poročanju Necenzurirano.si so že lani novembra na NIJZ ugotavljali, da celo dobra četrtina vseh okužb izvira z delovnega mesta. V Nemčiji, Avstriji, na Hrvaškem so to težavo rešili že davno nazaj. Enostavno so zaposlenim, ki so zboleli, podali upravičenost do nadomestila v višini celotne plače. Dobijo jo torej ne glede na to, ali so se okužili na delovnem mestu ali drugje. Le sumijo, da so kužni ali jim je bila odrejena karantena. Šele po šestih tednih nastopi režim bolniške. Torej šele takrat se jim višina nadomestila zniža. S tem so seveda zaposlene spodbudili k odgovornemu ravnanju, kajti za njihov finančni status v tem primeru več ni pomembno, ali so zboleli ali ne. In celoten strošek tega podjetju povrne država. Žal pa v Sloveniji sistem ljudi zaradi ekonomskih razlogov sili, da hodijo na delo, čeprav imajo simptome. Zakaj? Ker lahko zaposleni polno nadomestilo dobijo le, če dokažejo, da so se okužili na delovnem mestu. To seveda lahko storijo z obrazcem, s katerim se prijavljajo poškodbe na delovnem mestu. Vanj morajo vnesti natančen datum in uro okužbe in v tem primeru vse stroške plača podjetje prvi mesec. V Sloveniji tako celo zaposleni v domovih za starejše zaradi strahu pred poslabšanjem socialnega statusa in grožnjo z inšpekcijskimi nadzori niso prijavljali okužbe in tveganih stikov. In to je krepko povečalo že tako visoko tveganje za širitev covida v domovih za starejše, ki so, še enkrat, med epidemijo absolutno plačali daleč najvišji davek. Na to so vas tudi ves čas opozarjali tako v sindikatu zdravstva kakor socialnega varstva. Mi smo glavnino denarja v korona krizi namenili za pomoč podjetjem, ki so zaradi zaprtja ostala brez prihodka, in solidarnostne dodatke za različne ranljive skupine. Ampak nismo pa spodbudili gospodarstva k odgovornemu ravnanju med epidemijo. In to so tudi današnje posledice. Tudi to je posledica, da smo se soočili s tako hudimi številkami. Vsakič znova tudi smo poslušali, da opozicija ni pripravljena sodelovati in da je odgovornost za reševanje krize tudi na opoziciji – pa itak smo krivi za vse, no! Skratka, kljub temu da smo vam velikokrat predlagali amandmaje k protikoronski zakonodaji, eden ključnih je na primer bil tudi pri PKP8, kjer smo zapisali amandma, da bi se 100-procentno nadomestilo plačo, za katero bi se sredstva zagotavljala iz proračuna za vse zaposlene, ki zbolijo za covidom, ali se jim odkrije okužba z virusom SARS-CoV-2, in to ne glede na to, ali bi do okužbe prišlo na delovnem mestu ali ne. To bi seveda generiralo ogromno pozitivnih učinkov tako za delavce kakor za delodajalce, predvsem pa za boj v zajezitvi epidemije. Ampak seveda smo bili, kot že mnogokrat pred tem, preslišani. Dejstvo je, da bi ta podjetja potem lahko spodbudili k odgovornemu ravnanju, ker bi imela neko učinkovito pomoč, bi ohranila svoj finančni položaj, ampak žal vladajoča koalicija raje prepoveduje in grozi vsem, ki bi kršili odloke, s katerimi omejuje gibanje, zbiranje ljudi. To je vse, to se mi zdi, da je ključna zadeva, s čimer se ukvarjamo. In trenutna strategija boja proti nalezljivim boleznim, ki temelji predvsem na nekih nesmiselnih kontradiktornih prepovedih, na ustrahovanju ljudi z visokimi kaznimi, takšna vrsta politike, takšna vrsta boja v bistvu sproži upor pri ljudeh. Zelo hitro, zelo hitro se sproži upor in začno se tudi spraševati o smotrnosti spoštovanja pravil, sploh, ko si vladajoči pravila razlagajo po svoje, glede na to, kje so ulovljeni ali kako so si jih pač sami sebi razlagali. Mi smo v naših stališčih o protikoronskih interventnih zakonih tudi vedno znova poudarjali, da potrebujemo dolgoročnejše, hitrejše, učinkovitejše ukrepe za ohranitev gospodarske dejavnosti in zaposlenosti in odpravi socialnih posledic epidemije. Ampak res vsakič znova smo ostali preslišani. In še enkrat, zato ne more biti opozicija tista, ki je odgovorna za popoln porast pri reševanju epidemije, kot bi radi izkazali v koaliciji, kot se je danes zdaj že večkrat slišalo tudi v stališčih. Mi smo kvečjemu tisti, ki smo vam poskušali, smo vam podali roko. Tudi ko je bila Vlada imenovana, smo razumeli, kako huda situacija je pred nami, in smo vam podali neko roko sprave. Ampak vsakič znova, pri prav vsakem paketu ste nam pokazali, da je za vas sodelovanje zgolj enosmerna ulica oziroma zgolj podrejanju diktatu enega. Ni pa to dvosmerna ulica z dialogom. Tega vi pač, žal, do sedaj niste bili sposobni, niti ne vem, če kadarkoli boste. Dejstvo je, da so katastrofalne številke, dejstvo je, da je bilo gospodarstvo opustošeno, dejstvo je, da imamo ogromno ljudi, ki so pahnjeni na socialni rob, na duševni rob, ki se soočajo z izjemnimi stiskami, da živimo neko korona žalost ali pa korona kaos in da je za to absolutno odgovorna vladajoča koalicija, v svojem delu pa tudi minister, ki je danes interpeliran in ga sedaj žal tu ni. On je opustil dolžnost, on je opustil dolžnost ukrepati, on ni izkazal dolžne skrbnosti in zaradi navedenega je absolutno današnja interpelacija upravičena. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Miha Kordiš, pripravi naj se Aleksander Reberšek. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Svojo razpravo bom začel kot odziv na stališče, ki ga je pripravila Poslanska skupina Nove Slovenije v obrambo danes interpeliranega njihovega ministra Cigler Kralja na področju ministra za delo. Takoj na začetku je gospod Horvat iz Nove Slovenije, ki je predstavljal to stališče, začel z omembo, da je na današnji dan leta 1414 potekalo zadnje ustoličenje karantanskega kneza. Kako? Zakaj ima to zvezo z interpelacijo ministra Cigler Kralja, sicer ni povedal, pa naj mu pomagam. Samo mislim, da mu moji zaključki ne bodo všeč. Obred ustoličenja karantanskega kneza je potekal tako, da je na knežjem kamnu sedel predstavnik ljudstva, en običajen kmet, in preden je knez lahko postal knez, je moral tega kmeta obdarovati in odgovarjati na njegovo vprašanje v slovenščini oziroma v predhodnici današnje slovenščine, kot učijo osnovne šole. No, zadnje ustoličenje Ernesta Železnega pa se je zaključilo z njegovim oholim odgovorom: »Jaz tega ne razumem, kaj mi govori ta kmet.« Približno na tak način je danes v dvorano prikorakal minister Cigler Kralj. Njegov odziv na interpelacijo je – jaz tega ne razumem, kaj mi imajo govoriti ti kmete iz ljudstva, ki sedijo v opoziciji. Zatorej naj ponovim nekatere izmed očitkov. Izbral sem tiste, ki mene osebno najbolj bolijo, s tistih področij, s katerimi se sam pri državnozborskemu delu največ srečujem, ki jih pokrivam. Začel bi z dejstvom, da ta vlada nima niti enega ministra za delo. Še ta, ki sedi na Ministrstvu za delo, v resnici zastopa delodajalce. Minister Cigler Kralj ni minister za delo, on je minister za delodajalce. Poglejmo samo primer minimalne plače. Levica je v sodelovanju z vlado Marjana Šarca prenovila Zakon o minimalni plači, ki je drastično dvignil to minimalno plačo na 700 evrov neto in iz njene definicije izvzel dodatke. V zakon se je vpisal tudi mehanizem usklajevanja te minimalne plače navzgor. Minister Cigler Kralj je temu zakonu sledil samo pod sindikalnim pritiskom in potem, ko se je najprej pol leta ukvarjal s poskusi, da se dvig minimalne plače vsaj zamrzne, če ne že odreže in odpravi. In kot da to še ni bilo dovolj, potem ko je vendarle dvignil minimalno plačo, je to naredil na minimumu minimuma, čeravno bi jo lahko dvignil bistveno bolj, delodajalcem pa kar pavšalno namenil 50 evrov subvencije na mesec za vsako izplačano minimalno plačo, ne glede na to, ali se je ta izplačevalec, torej podjetje, minimalne plače znašlo v težavah ali ne, da ni morda v razmerah epidemije covida-19 celo povečalo svojega dobička. Neka družbena pravičnost, to ministra Cigler Kralja ne zanima; zanima ga samo pretovor javnih sredstev s postavk Ministrstva za delo v neke zasebne žepe, po možnosti zasebne žepe ljudi v krogih okoli aktualne vlade Janeza Janše. Zelo podobnega manevra varčevanja in neprepoznanja delavcev se je poslužil tudi pri dvigu študentske minimalne urne postavke. Tudi študentska minimalka je bila dvignjena v sodelovanju Levice z vlado Marjana Šarca in tudi v ta zakon je bil vgrajen mehanizem, da se ta minimalna študentska urna postavka dviga sočasno, kot se dviga minimalna plača. Minister Cigler Kralj je z dvigom študentskega minimalna zamudil mesec dni. Na ta način je tiste študente, ki delajo preko napotnice, to so najbolj socialno deprivilegirani študenti, najrevnejši študenti, prikrajšal za skupaj 100 tisoč evrov. Tako so povedali študentski predstavniki na seji Odbora za delo, kjer smo to problematiko obravnavali. Taisti odbor za delo je premogel dovolj modrosti, da je sprejel sklep, po katerem bi moral minister Cigler Kralj v sledečih dveh tednih izplačati za nazaj izpadek dohodka, ki so ga po krivdi ministrove malomarnosti bili deležni študentje. Ogoljufani so bili namreč tisti, ki delajo za minimalne postavke in so delali v tem mesecu za 10 odstotkov svoje plače. Študentskim delavcem, poleg tega da se jim ni pomagalo v nobenem izmed PKP, je minister nato v enem mesecu odrekel še 10 odstotka njihovega dohodka, njihove plače; bili so ogoljufani, bili so okradeni. In še ko mu je Državni zbor naložil, da mora to za nazaj odpraviti in študente poplačati, minister tega ni storil. Skliceval se je na to, da nima nikakršnih pravnih podlag, čeravno je njegova naloga, naloga ministra za delo, da te pravne podlage za poplačilo krivic do delavcev študentov priskrbi. Nič. Drugo področje, v epidemiji najbolj izpostavljeno, najbolj kritično, pri katerem bi se rad zadržal, pa je vprašanje domov za starejše občane. Tukaj je nastal največji delež presežnih smrti, nepotrebnih smrti in nastal je izključno zaradi neukrepanja ministrstva Cigler Kralja, ne kar tako zaradi epidemije covida-19, ki bo vzela toliko in toliko duš. Ne. Velik del teh smrti je bil tak, da bi se mu lahko izognili in da ga je bilo mogoče preprečiti. Že v prvem valu smo v Levici prosili, rotili minister Cigler Kralja, naj vendarle poskrbi za dislocirane oddelke v domovih starejših oziroma v prvemu valu ni bilo še take obremenitve na bolnišnično oskrbo. Zato smo želeli, da tiste obolele starostnike, ki se jih le lahko premakne, da se jih premakne v bolnišnice in se tam zanje primerno poskrbi, ker seveda domovi starejših občanov niso primerno opremljeni niti primerno kadrovsko usposobljeni za to, da bi rokovali z epidemijo na ravni najboljše možne zdravstvene oskrbe. Ta ideja in ta pot ukrepanja, po katerem se obolele ali pa okužene starostnike, tudi malo odvisno od situacije do situacije, premesti v neke dislocirane oddelke oziroma se jim nameni bolnišnično oskrbo, najboljšo oskrbo, ki bi jo lahko dobili, je bila v resnico pobuda Skupnosti socialnovarstvenih zavodov. Se pravi, delovnih kolektivov, ki držijo pokonci in še kar držijo pokonci tudi v epidemiji covida-19 domove starejših občanov. Pa je bila v teh domovih že pred epidemijo zelo huda kadrovska stiska, ljudje so bili izjemno obremenjeni, zgarani, medicinske sestre so podplačane, množijo se dolgotrajne bolniške odsotnosti in tako naprej. Vse to je bil bob ob steno. Smo sklicevali sejo v Državnem zboru, ja mi pa tega ne potrebujemo, to zares ni nekaj, kar bi prišlo v poštev. Namesto tega se je ministrstvo spravilo v risanje raznobarvnih con znotraj domov starejših občanov, ki seveda niso naredile prav nič in širitve okužbe niso zamejile. Prvi val se je končal, prišlo je poletje, Vlada je opozarjala, nikar se ne sprostite preveč, prihaja drugi val in ta opozorila je očitno usmerila samo na dva milijona državljank in državljanov, sama pa jih ni poslušala, kaj šele, da bi se po njih ravnala. In prišel je drugi val. No, tam so pa presežne smrti in nepotrebne smrti v domovih starejših zares poskočile. Ker je minister Cigler Kralj čez poletje gledal stran, se je epidemija razpasla po celotni državi, vdrla v prenekateri dom starejših in starostniki so potegnili kratko, malomarnost ministra Cigler Kralja so plačali s svojimi življenji. In to ni primer, kot sem se potrudil argumentirati, to ni primer tistega, da po bitki je lahko biti general. Ne! V aprilu smo v Levici zahtevali, prosili, rotili, naj se vendarle poskrbi za dislocirane kapacitete – pa se ni. Na koncu so vendarle domovi starejših zagnali projekte vzpostavitve dislociranih kapacitet za obolele starostnike, ampak takrat smo bili že globoko v drugem valu. Preprosto nič drugega kot te dislocirane kapacitete jim ni preostalo v poskusih, da širitev epidemije zaustavijo. A to bi lahko bilo narejeno veliko prej, veliko bolje, če bi vlada Janeza Janše enkrat za spremembo namesto lastnih interesov poslušala, kakšne potrebe imajo ljudje in kaj jim stroka govori. Zaposleni v domovih starejših občanov tudi niso bili primerno nagrajeni. Še potem, ko se je Vlada končno odločila, da bo upoštevala zahtevke po povišici kadra, osebja v domovih starejših, je iskala luknje, komu bi korona dodatke namenila in komu ne, kdo je bil v stiku z okuženimi starostniki, kdo ni bil, ne glede na to, da je povečan obseg dela zaradi epidemije doletel vse zaposlene. Pa še potem, ko so bili ti dodatki vendarle sprejeti in ko se je Vlada odločila, da se bo vendarle zganila, se je zganila po polžje. Ena tako preprosta računovodska operacija, kot je prenakazilo sredstev na domove starejših občanov, da lahko iz teh sredstev domovi pokrijejo višje plače in dodatke zaposlenih, to je zamujalo in se vleklo mesece. In dodatki iz prvega vala so bili izplačani – kdaj? Sredi poletja, konec poletja! Kot da te izkušnje ne bi imeli, se je zgodba v drugem valu ponovila; sedaj smo sredi te zgodbe, kako ministrstvo pod Cigler Kraljem ne zna narediti in izpeljati nekaj celo tako zelo preprostega, kot je pravočasno nakazilo dodatkov za pribitek k plačam zaposlenih. Namesto tega se Nova Slovenija raje ukvarja z vojaškimi paradami in preleti letal in dela norca sama iz sebe, seveda s tragičnimi posledicami za vse ostale. Seveda, kot sem že izpostavil, stanje v domovih starejših ni bilo rožnato že pred epidemijo covida-19, torej tudi že pred nastopom vlade Janeza Janše. Tega se ne da zanika in niti ne vem, zakaj bi to zanikal, ker smo ravno v Levici že z začetkom tega mandata in tudi v prejšnjem mandatu varno starost in zagotovitev kapacitet za oskrbo starostnikov postavili prav v vrh naših zahtev in političnih prizadevanj. 12 tisoč postelj manjka v domovih starejših občanov oziroma je pred nastopom epidemije. Vlade so to področje ignorirale, naredile niso nič, predhodne vlade, s to logiko pa je nadaljevala tudi aktualna vlada in aktualni minister Cigler Kralj, samo da je še malo bolj stopil na gas na tiste najbolj škodljive prakse, ki že sedaj dvigajo ceno za starostnike in njihove svojce v slučaju, ko ti zaprosijo za domsko oskrbo. Govorim o privatizaciji skrbstva starejših v domovih starejših občanov. Namesto da bi Vlada najprej pogledala, kje lahko zgradi javne domove, alocirala primerna sredstva, potem po morda, če bi bilo potrebno, razpisala še kakšne koncesije – čeprav mislim, da v nobenem primeru koncesij ne bi bilo potrebno razpisati, s primerno politično voljo bi lahko vse domove zgradili z javnim denarjem –; skratka, namesto te politične prioritete gremo zgradit domove za starejše, gremo zagotovit postelje za vse starostnike, ki v 10 tisoč in več čakajo v vrsti na oskrbo, je razpisala lukrativne koncesije za zasebniške prijatelje, ki iz skrbstva starostnikov delajo biznis. In cene v zasebnih domovih za starejše občane so veliko višje kot v javnih domovih, 25 odstotkov višje, eno tretjino višje. In minister Cigler Kralj je meni nič, tebi nič nadaljevanje skrbstva starejših kratko malo odkoncesioniral eni tuji korporaciji in domačemu zaslužkarju in privatizatorju. Pri tem dodajmo še, kakšne prakse se množijo v zasebniških domovih starejših občanov, ki ne zasledujejo prednostno skrbstva starejših, ampak skrbstva za dobičke lastnikov. Obračunavanje tega, čemur pravijo dodatne storitve, čeprav je to, recimo, striženje nohtov, šparajo na hrani, neustrezna hrana se pojavlja v primerih zasebnih zavodov starejših občanov. Sejo na to temo je sklicala prav Ciglerjeva Nova Slovenija sejo v prejšnjem mandatu! Danes, nekaj let kasneje, v aktualnem mandatu pa – kaj? Točno tem zasebnikom, ki jih je sama našla, da starostnike neustrezno hranijo, daje koncesijo za gradnjo še dodatnih domov za starejše občane. In tako naprej. Bom tu potegnil črto. Štirje razlogi, zaradi katerih mora: prvič, minister Cigler Kralj oditi, absolutno neprimeren je za vodjo Ministrstva za delo, in drugič, zakaj bi morala v resnici pasti celotna vlada Janeza Janše.
Hvala lepa. Besedo ima Aleksander Reberšek, pripravi naj se mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Lepo pozdravljam spoštovanega ministra, spoštovano državno sekretarko in seveda vse poslanke in poslance! Današnja interpelacija je ogledalo preteklih vlad. Pravzaprav bi morali danes interpelirati prejšnjo ministrico za delo Anjo Kopač Mrak. Drugače pa so te interpelaciji po konstruktivni brezupnici kraja časa, 17 ur kraje časa. Že na ponedeljkovi interpelaciji sem povedal, da imamo veliko drugih stvari za delati, ukvarjamo se pa sami s sabo, od te razprave danes naši državljani ne bodo imeli čisto nič. Dejstvo je, da to, kar se danes dogaja, da je to najbolj neupravičena interpelacija. To je najbolj neupravičena interpelacija! V opoziciji ste se lotili napačnega ministra; lotili ste se ministra, ki z dejanji odgovarja na vsa vaša vprašanja in na vsa vprašanja naših državljank in državljanov. Ko minister Janez Cigler Kralj postavi stvari na pravo mesto, ko denar za študije po več kot 13 letih nadomesti opeka. Zadnji dom za starejše je bil zgrajen več kot 13 let nazaj, zgradila ga je ministrica iz Nove Slovenije, Janez Cigler Kralj iz Nove Slovenije bo zgradil pet naslednjih. Se pravi, v Novi Sloveniji gradimo. Vi tega ne počnete, vi ne gradite, kot sem povedal. V več kot 13 letih niste zgradili enega samega doma za starejše. Želite pa rušiti, in to počnete že ves čas. Danes gre samo za to, da se umaže dobro delo našega ministra, in za čisto nič drugega. Interpelirati hočete človeka, ki je moral, takoj ko je bil imenovan za ministra, na eni strani reševati kadrovske in prostorske stiske v domovih za starejše ter njihove težave v zvezi s pomanjkanjem zaščitne opreme, ker ste mu pustili prazna skladišča. Na drugi strani pa je moral biti boj s covidom-19. In prosim, spoštovana predlagateljica, ne mi govoriti o odgovornosti našega ministra! Vi ste svojo odgovornost ali bolje neodgovornost najlepše pokazali takrat, ko ste vrgli puško v koruzo. Sedaj pa pametujete iz opozicije in kradete naš čas, ker se enostavno bojite, da bi mi v tem kratkem mandatu naredili več, kot ste vi v zadnjem desetletju. In bomo naredili več v tem kratkem mandatu, v to sem trdno prepričan. Zato morate ves ta čas metati polena pod noge, čeprav vsi poslanci vemo, vsi poslanci vemo, da danes ne boste dobili 46 glasov, gre torej samo za šov, ker se ta cirkus enostavno prenaša po televiziji. Medtem ko si opozicija domišlja, da ima rešitve za čisto vse težave, je minister Janez Cigler Kralj ves ta čas delal. Osem protikoronskih paketov, ki so pomagali našim številnim državljanom. Sedaj ni treba tega verjeti meni, vprašajte upokojence. Vprašajte upokojence, kdaj so dobili toliko, kot so dobili pri tej vladi. Vprašajte starše otrok s posebnimi potrebami, kdaj so dobili toliko, kot so dobili sedaj pod to vlado. 150 evrov dodatka v prvem valu, 100 evrov višji dodatek za nego od začetka do konca epidemije, brezplačno sobivanje staršev brez starostne omejitve, seveda, in še bolnišnično nadomestilo. Hkrati pa sedaj v Novi Sloveniji tudi s podporo ministra Janeza Ciglerja Kralja, ki ima posluh za naše najšibkejše državljane, dvigujemo nadomestilo za izgubljen dohodek, ki ga prejemajo starši otrok s posebnimi potrebami. Če se samo na kratko ozrem v preteklost, lahko ugotovimo, da do sedaj žal ni bilo posluha za to težavo, za skoraj 150 evrov bodo mesečno dobili več na svoj TRR starši otrok s posebnimi potrebami. Vi, v opoziciji, ste jim v zadnjih desetih letih namenili 1,6 evra na leto, govorim o bruto znesku. Toliko o tem, koliko vam je mar za najšibkejše državljane. Če meni ne verjamete, vprašajte podjetnike, vprašajte zaposlene, ki koristijo ukrep čakanja na delo in različna nadomestila. Vprašajte njih. Bi preživeli brez vseh teh ukrepov Ministrstva za delo oziroma teh ukrepov, ki jih je predlagal Janez Cigler Kralj? Od PKP1 do PKP8 je bilo izplačano 413 milijonov evrov, in to 31 tisočim podjetjem, s tem smo ohranili 300 tisoč delovnih mest. 300 tisoč delovnih mest! Velik poudarke smo v Novi Sloveniji dali tudi družinam in otrokom. 29 tisoč družinam smo povečali dodatek za velike družine. Nova Slovenija je seveda blizu družinam. Povečali smo otroške dodatke, povečali smo enkratni dodatek ob rojstvu otroka. Če meni ne verjamete, kar govorim, zopet vprašajte starše, ki so bili deležni vseh teh dodatkov. Enostavno se moram odzvati tudi na številke, kar se smrti tiče, in številke, s katerimi je začela današnje stališče predlagateljica, z vsem spoštovanjem do svojcev pokojnih. Veste, v opoziciji se boste morali enkrat odločiti: ali boste še naprej govorili o številu umrlih in hkrati pozivali, da naj se ukine nošenje mask, da naj bodo otroci in učitelji v šoli brez mask, odločite se boste morali, ali podpirate ukrepe ali ne. Eno in drugo pač ne gre skupaj. Izkoriščate eno ali drugo stran, ko vam to pride prav. Dovolite mi, da nekaj besed namenim tudi Iskrenim. Naj kar v startu povem: vsem predlagateljem sporočam, če je kaj narobe, javite to pristojnim institucijam. Ampak ja, vi imate drug cilj: umazati dobro delo ministra Janeza Ciglerja Kralja. Opozicija problematizira 130 tisoč evrov, in to evropskega denarja, ki ga je prejel Zavod Iskreni. Zavod Iskreni, sem pa hvaležen za to, je odprl mnogo pomembnejšo temo, in sicer delovanje in financiranje nevladnih organizacij. V zadnjih 13 letih so nevladne organizacije, registrirane samo na enem naslovu Metelkova 6, počrpale kar 43,3 milijone evrov javnih sredstev. Od vključno 2009 do 2019, se pravi v desetih letih, je pa bilo iz proračuna Republike Slovenije nakazano za domove za starejše, govorim o adaptaciji in prenovi, 31,8 milijona, za študentske domove, govorim o gradnji in vzdrževanju, 35 milijonov in pa 70,4 milijone za 20 nevladnih organizacij z deklarirano levičarsko agendo. Problem je pa sedaj 130 tisoč evrov, ki jih je prejel Zavod Iskreni! In če bi Iskreni želel priti do zneska, do toliko denarja, bi morali biti izbrani vsako leto na razpisu in bi za to potrebovali 333 let. Nevladne organizacije na Metelkovi 6 nas vsak dan stanejo 9 tisoč 125 evrov, danes pa v opoziciji problematizirata 130 tisoč evrov. Spoštovana opozicija, kam gre denar, ki gre na Metelkovo 6? Odkar sem v Državnem zboru še nisem slišal, da bi sklicali nujno sejo na to temo. Imeti pa moramo enake vatle za vse. To vedno pravim. In ne smemo pozabiti: Marjan Šarec je v prvem mesecu županovanja PGD Šmarci podelil 72 tisoč evrov, sam pa je zasedel funkcijo člana nadzornega odbora društva. Vse, kar pričakujem od vas, poslanci LMŠ, je, da imate enake vatle za vse. Izvajate nek medijski cirkus, niste ga pa izvajali takrat, ko je vaš predsednik Marjan Šarec dal za šolo v Kamniku več kot milijon evrov, in to za šolo, ki je sploh ni. Pa to ni osamljen primer. V navzkrižju interesov pa je tudi današnja predlagateljica interpelacije Jerca Korče. Občinska svetnica v občini Logatec, ki je bila tudi predsednica Mladinskega sveta Logatec in predsednica Kluba logaških študentov. Ta klub je dobil več kot 39 tisoč evrov občinskega denarja; #enakivatlizavse. Igor Lukšič je bil pred, med in po ministrski funkciji zaposlen na FDV. Kot minister za šolstvo je leta 2009 FDV podaril 700 tisoč evrov za projekt državljanska vzgoja. Pri projektu je sodeloval Andrej Lukšič, brat Igorja Lukšiča, vodja projekta Državljanska vzgoja je bil tudi Jernej Pikalo, sodelovala pa naj bi tudi Marina Lukšič Hacin sestrična Igorja Lukšiča. Vse jasno? Pa ni moj namen umazati druge. Resnično ni moj namen umazati druge, ampak želim povedati, da če ste vi taki, še ne pomeni, da je minister Janez Cigler Kralj tak. To je dejstvo, kar sem želel povedati. Jaz sem ti hvaležen minister, zelo sem ti hvaležen, ker urejaš stvari, kar se tiče prejemnikov denarne socialne pomoči, ki so zmožni za delo in si lahko sredstva za preživljanje zagotovijo sami s svojim lastnim delom. Hvala ker se zavzemaš za pregleden sistem socialnih transferjev. Hvala tudi za tvoj čut odgovornosti do tistih, ki ne morejo delati. Zahvaljujem se ti, spoštovani minister, ker si vedno imel posluh za ranljive skupine, in hvala, ker podpiraš naš predlog glede zvišanja nadomestila za izgubljeni dohodek. Tako bomo v Novi Sloveniji staršem otrok s posebnimi potrebami pomagali z dvigom delnega plačila za izgubljeni dohodek. Dejanja štejejo, naj bo teh dejanj čim več. Spoštovani minister, vem, da delaš dobro, ker te poznam, spremljam tvoje delo vsak dan in vem, kaj počneš in kaj delaš in koliko časa delaš. Kako pa lahko vedo to ostali, ki ne poznajo tvojega dela? Čisto preprosto: ker se za dobrim konjem vedno kadi. Namen interpelacije je samo to, da te umažejo in da te ovirajo pri tvojem delu. Pa naj te to ne ustavi in vsa polena, ki ti jih zmečejo pod noge, izkoristi za to, da stopiš še višje. Pogumno naprej, imaš mojo podporo, imaš podporo Poslanske skupine Nove Slovenije, imaš podporo v Državnem zboru, podpirajo pa te tudi ljudje na terenu. Hvala, ker si blizu ljudem, in verjamem v tvojo zmago.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti mag. Andrej Rajh, pripravi se mag. Karmen Furman. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, spoštovani minister, državna sekretarka, kolegice poslanke in poslanci! Spoštovani minister, ob vašem imenovanju za ministra pred dobrim letom ste prisegli nekako takole, da boste spoštovali ustavni red, ravnali po svoji vesti in z vsemi močmi delovali za blaginjo Slovenije. Takoj zatem ste začeli delati. Vsi se spomnimo tiste večerne, nočne seje vlade, kjer je bila zbrana celotna ministrska ekipa in tam ste si potem, ko ste v Državnem zboru bili brez mask, nadeli posebne maske, cela ekipa. In ravno teh mask v domovih za upokojence, v bolnišnicah ni bilo. V času prvega vala se je nekako cela Evropa obotavljala, kako se s to krizo spoprijeti, ker pravzaprav ni nihče vedel, kakšne so vse njene posledice. Roko na srce, moramo povedati, da nikjer v Evropi ni bilo dovolj zaščitne opreme, ampak Slovenija je nekako zmogla, znala in tudi relativno uspešno smo v prvem valu oziroma nadpovprečno uspešno smo v prvem valu rešili to epidemijo in na koncu celo to proslavili s preletom vojaških letal. A glej ga zlomka, že takrat smo vedeli, da bo prišel drugi val. V stranki SAB smo tudi zaradi tega zmeraj pozivali, da je potrebno spoštovati vse ukrepe stroke in tudi vse ukrepe, ki se priporočajo, in tudi zato smo v stranki SAB predlagali, da se vsem najranljivejšim skupinam ljudi zagotovijo brezplačne zaščitne maske kot eden izmed ukrepov, ki ga je Vlada predpisala kot obveznega in zato, da se zaščitijo najranljivejše skupine ljudi, torej govorimo o upokojencih, starejših nad 65 let. Tudi takrat, ko je bil ta prvi val epidemije, vemo, da so najhujše težave bile v domovih za starejše občane. Vemo, da se v teh domovih širijo okužbe nekako najhitreje. In če pogledamo tale graf, vidimo in tudi številke kažejo, da smo v Sloveniji – v bistvu imamo podatke za Slovenijo, Avstrijo in Nemčijo – in da se je Slovenija v prvem valu dobro, nadpovprečno dobro, nadpovprečno dobro odzvala, čeprav je po vaših besedah prejšnja vlada pustila nekako sam kaos. Potem je začel nekako prihajati drugi val. Vsi smo bili še pod vtisom prvega vala. Zaposleni v DSO-jih so nas opozarjali, da so iztrošeni, da so na robu zmogljivosti. Tudi Vlada jim je nekako šla naproti s koronskimi dodatki za delo v rizičnih okoljih. Jaz sem vam na to temo postavil tudi poslansko vprašanje glede izplačila in višine dodatkov. Na to še nisem dobil odgovora, kdaj bodo vsi upravičenci dobili dodatke in kako visoki so bili ti dodatki. Po naših informacijah so ljudje v domovih za starejše občane, ki so delali v rdečih conah, dobili celo 50 evrov dodatka, medtem so pa nekateri uradniki, ki s kužnimi praktično niso imeli stika, so pač morali hoditi v službo, dobili 200 evrov in več. Zato vas še enkrat ob tej priliki pozivam, da nas s temi podatki, ki sem vam jih zastavil preko poslanskega vprašanja, tudi seznanite. Vemo, da se je sredi aprila nekako že nakazoval začetek drugega vala. Meje s Hrvaško, kljub priporočilom stroke, nismo zaprli ali pa omejili prehoda, čeprav smo imeli v Sloveniji nekako strožje ukrepe kot na sosednjem Hrvaškem, kjer pa ti ukrepi niso bili predpisani. Potem se je praktično začel v septembru, bom rekel, ni to eksodus, ampak neka kalvarija in to kažejo tudi ti podatki. Kljub temu da smo imeli strožje ukrepe kot v vsej naši soseščini, je začelo število žrtev covida strmo naraščati in večina žrtev, 60 procentov, so bili upokojenci. V Sloveniji smo tako imeli v tem obdobju na milijon prebivalcev enkrat več smrtnih žrtev med upokojenci kot v Avstriji in Nemčiji, in to kljub temu da smo imeli v tem času zaprte šole – najdlje v Evropi – in kljub temu da smo zaradi ukrepov preprečevanja širjenja covida zabeležili enega večjih padcev bruto domačega proizvoda. Sicer pozdravljam, da ste sprejeli ukrepe za blaženje teh negativnih gospodarskih posledic, ampak je treba jasno povedati, da so ti padci posledica neučinkovitega spopadanja s krizo. Tudi v stranki SAB smo se včeraj udeležili sestanka na povabilo predsednika republike Boruta Pahorja na Brdu pri Kranju ravno s ciljem, da Vlada poda analizo dogodkov in ukrepov, kaj je šlo v drugem valu narobe. Torej, mi smo takrat pričakovali jasno odgovore, kaj je stroka predlagala in Vlada ni upoštevala, kaj je Vlada sprejela in uveljavila mimo priporočil stroke in kaj je to pomenilo za rezultate same borbe z epidemijo. Na ta ključna vprašanja nismo dobili odgovore in vam danes dajem priložnost, da na ta vprašanja podate odgovor, zato da ljudje vemo, kaj se je dogajalo, kaj bi morali storiti in kaj moramo kot družba storiti, da se ti rezultati, porazni rezultati, ne bodo ponovili. Veste, samo osel ponavlja dvakrat iste napake, mi si tega preprosto ne smemo, ne smemo privoščiti. Tudi včeraj smo se spraševali, kaj je pravzaprav šlo v DSO-jih narobe, kaj bi lahko storili drugače, da bi manj starostnikov umrlo. Je strokovna komisija predlagala kakšne ukrepe in rešitve? Ali drži, da so v domovih morali delati delavci, okuženi s covidom? Veste, to so vprašanja, ki krožijo v javnosti in na katera mora Vlada podati jasna stališča in odgovore. Včeraj na sestanku na naša vprašanja nismo dobili odgovorov, celo nekako smo bili s strani strokovne skupine napoteni, naj si preberemo poročila, pa si jih sami poiščemo. Tako je to v bistvu en sklop zadev, ki je za mene zelo pomemben, in bi prosil v nadaljevanju vašo informacijo. Naslednja zadeva pa je tudi povezana s številnimi protikoronskimi paketi. Res je, da je bilo sprejetih skoraj, bom rekel, 10 protikoronskih zakonov, pa pričakujem, da bo do konca leta verjetno sprejetih 10 protikoronskih zakonov, če se bo to v takem tempu nadaljevalo. Ampak to vseeno nakazuje na eno zadevo, da ta inflacija zakonodaje pomeni, da pravzaprav ukrepi, ki se sprejemajo v tem državnem zboru ali ki jih predlaga Vlada, niso premišljeni, da ne rešujejo učinkovito problemov ljudi in da so zaradi tega tudi nerazumljivi. Poglejte, če se zakonodaja spreminja vsak mesec ali pa vsak drugi mesec, dvomim, da je kdo sploh v stanju ustrezno slediti in izvajati. In to pomeni, da so ti zakoni očitno neučinkoviti in da so potrebni stalnih popravkov. In v opoziciji smo večkrat Vlado pozvali, da naj analizira ukrepe, naj jih jasno in umirjeno skomunicira z javnostjo in da naj umirjeno preveri njihove učinke. Jaz ne poznam države, ki bi s tako hitrostjo sprejemala te ukrepe. Ali so v Nemčiji že sprejeli devet protikoronskih zakonov? Osem? Veste, vprašanje je, če si lahko en sistem, ki želi biti predvidljiv, ki želi biti učinkovit, privošči tako rokohitrstvo pri delovanju, pri sprejemanju zakonodaje. Tretja zadeva, ki se mi zdi zelo pomembna, je tudi seveda naslavljanje socialnih izzivov, ki so v tem obdobju nastali. Tu sem zagotovo vesel in tudi podpiram, da je Vlada nekako sledila praksi držav v Evropski uniji. Bi pa vseeno želel izpostaviti, da pa mogoče, če kateri ukrep, ki je bil nepremišljen, ne bi bil sprejet, kdo ne bi potreboval zaprositi države za socialno pomoč. In ko govorite, rešili smo 300 tisoč delovnih mest, je treba povedati, da so to ljudje, ki do sedaj niso potrebovali nobene socialne pomoči in so lahko živeli od svojega dela. V tej luči je treba povedati, da so na ta račun postala ta delovna mesta ogrožena. In vprašanje je, koliko teh delovnih mest je postalo ogroženih zaradi nesorazmernih ukrepov, in o tem mi govorimo. Mi smo imeli lockdown, ampak to je mogoče za drugo ministrstvo, ampak mi smo imeli lockdowne sprejete bistveno prej in bistveno daljše obdobje kot v sosednjih državah. Pa se to lahko nanaša na šolstvo [[…]]Poglejte, če imate malega otroka, ali pa šoloobveznega otroka, ali pa otroka v vrtcu, pa ni mogel v šolo, pomeni, da je starš moral biti doma in je zaradi tega imel izpad prihodka. Če je starš, ki ima otroka s posebnimi potrebami, moral biti doma, pa je dobil za to 150 evrov večji dodatek, a veste, tam je pa imel 8 ur specialnih pedagogov na razpolago, pomeni, da je ta otrok bil zelo zelo prikrajšan, ker mu ta starš teh storitev preprosto ne more ponuditi. Zato mi sprašujemo in se sprašujemo, kaj se je tu pravzaprav dogajalo, nas zanima ena analiza ukrepov, kaj je bilo potrebno, kaj ni bilo potrebno, zato da v tretjem valu, ki očitno prihaja, da se te napake ne bodo ponavljale. Kar se socialne zadeve tiče. Tudi sam sem v svojih razpravah večkrat pozval, da bi bilo korektno, da se vsi socialni transferji, državni in občinski, izplačujejo preko enega konta, torej preko enega računa. Mislim, da bi to ministrstvo moralo narediti, če želi, da so vsi socialni transferji pregledni, transparentni in učinkoviti. Danes imamo ene socialne transferje, ki jih plačujejo lokalne skupnosti, druge izplačuje država, in preprosto nima nihče pregleda nad tem, kaj kdo sploh dobi. Večkrat se je v tem državnem zboru razvnela razprava, da ljudje zlorabljajo socialne transferje, ali pa dajmo lenuhom vzeti denar, ker itak si ga ne zaslužijo, ampak pregleda, korektnega pregleda, kdo kaj dobi, pa nimamo. Mislim, da je to ena vaših nalog, ki bi jih morali kot minister zasledovati, pa v vaših razpravah tega nisem zasledil, da bi morali v bistvu poskrbeti, da se vsi socialni transferji, lahko so lokalni, državni, izplačujejo preko enega konta, in to tudi zahtevali, da je to v vsakoletnem davčnem poročilu, ki ga dobimo državljani od Fursa, razvidno namesto več strani dolge latovščine, ki je tam notri vključena. To je tudi ena zadeva, ki sicer ni stvar interpelacije, ampak je nekdo v razpravi govoril, da imamo transparenten sistem socialnih transferjev. In v tej luči hvalil. V četrtem, zadnjem sklopu pa se ne morem izogniti temi Zavoda Iskreni. Tudi moj predgovornik je izpostavil eno zelo zanimivo temo, kako se pri nas te stvari delijo, kaj je konflikt interesov. Tu bom samo izpostavil, da jaz za Evropsko komisijo ocenjujem večkrat, redno – in za to imam dovoljenje Državnega zbora – raziskovalno-razvojne projekte in tam mora vsakdo napisati, ali je v konfliktu interesov, in se izločiti. Mene pravzaprav zelo skrbi, da ene take zadeve pri nas niso samoumevne, niso samoumevne in da lahko nekdo, ki je aktiven član zavoda, potem s svojo ožjo ekipo o teh sredstvih odloča. To je zadeva, ki jo mora izpeljati ena strokovna služba na ministrstvu, ne pa ožja strokovna ekipa ministra. Mislim, da o tem, kaj govorimo, pa ne bom zahajal na ideološke zadeve, ampak mislim, da pa vseeno zavod, ki nekako ne zagovarja stališč stroke v različnih zadevah, ne bi smel – pa zdaj ne govorimo samo, če je to zavod, ki je slučajno ob tem krščanske narave; da nekdo, ki ne zagovarja stališč stroke – ne bi smel dobiti državnih sredstev. To, da nekoga označi, da je bolan, da ne sme delati tega, kar medicinska etika dopušča, in to je problem. Zaradi tega in vseh teh navedenih dejstev bom interpelacijo podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednja razpravljavka je na vrsti mag. Karmen Furman, pripravi se pa gospa Andreja Zabret. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana opozicija, sicer bolj malo vas danes še vztraja v tej dvorani, pa vendarle, začnimo še enkrat kar lepo po vrsti. Namreč, s pristojnim resorjem ste do sedanje vlade gospoda Janeza Janše upravljali skoraj 12 let, od tega samo Socialni demokrati polnih 10 let. Vaša nesporna favoritinja na tem področju Anja Kopač Mrak je na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti sedela polnih pet let in pol. In veste, v vsem tem času se je sistem socialne oskrbe dobesedno sesuval pred vašimi očmi in to je dejstvo, kajti vam je kot ogledalo vašega vladanja to postavilo Računsko sodišče s svojim revizijskim poročilom septembra 2019. Namreč dejstvo je, da iz tega poročila izhaja, da sistem socialne oskrbe več let pod vašimi vladami, spoštovana koalicija, sploh ni deloval. Sploh ni deloval in razvidno je iz poročila še več, da je bilo to področje dolga leta izjemno kritično. In vaše vlade, kolegi iz pozicije, vaši ministri v vseh desetih letih, ki jih je revizija sodišča zajela, niso sprejeli niti enega tistega potrebnega ukrepa, da bi se stanje izboljšalo. Niti enega ukrepa v smeri, da bi ljudem zagotovili dostop do ustrezne socialne oskrbe, da bi starostnikom zagotovili dostop v domove za starejše, kot tudi nobenega ukrepa, da bi tistim oskrbovancem, ki pa so že bivali takrat v domovih, na kakršenkoli način izboljšali kvaliteto njihovega bivanja. Niti enega v desetih letih vašega vladanja! Moram pa reči, da so vas v vseh teh letih na to kar pošteno opozarjali. Opozarjalo se vas je na pomankanje prostih postelj v domovih, opozarjalo se vas je tudi na pomanjkanje ustreznega kadra v domovih, namreč ker že takrat, v tistih letih vašega vladanja je v določenih domovih bilo ogroženo izvajanje ustrezne nege in oskrbe starostnikov. Pa da se ne bomo sprenevedali, če samo preletimo objave preteklih let, ki so vsem javno dostopne, se o tej problematiki in opozorilih, kaj se na tem področju dogaja, pisalo ogromno. Pa da ne bom šla predaleč v zgodovino, samo takole, za osvežitev. Poglejte, februar 2018, portal Pod črto poroča, da stanja v domovih za starejše ne preverja nihče in je katastrofalno. Stroka več let opozarja na posledice, država pa se odgovornosti otepa. Leto 2018 – čigava vlada? Nadalje. Tudi v času prejšnje vlade Marjana Šarca, torej stranke LMŠ, današnjega predlagatelja interpelacije, je Svet nazorno poročal, kako hudo je pomanjkanje kadrov v domovih; in sicer, poglejte, nazorno je bilo prikazano, da ponoči v nekaterih domovih skrbita en bolničar in ena medicinska sestra za 250 oskrbovancev. Spoštovana opozicija, spoštovana predlagateljica, spoštovana LMŠ – leta 2019, februar. In to se je dogajalo torej v času vaše vlade, takšno stanje v domovih za starostnike pa je trajalo več let, pa niste ukrepali, danes pa se veselo sprenevedate. Pa še poglejmo malo javne objave, javno dostopne podatke, in sicer leto 2019, ko ste v LMŠ sestavljali vlado. Takrat je za sprejem v domove po uradnih podatkih čakalo 11 tisoč 446 starostnikov in v vsej državi ni bilo niti enega prostega mesta v javnih domovih. Niti enega! In vaša vlada, vlada Marjana Šarca, se je takrat kljub rekordnem proračunu odločila, da za izgradnjo domov za starejše nameni borih 5 milijonov evrov. Sami veste, kaj to pomeni. Ni dovolj niti za izgradnjo enega samcatega javnega doma za starostnike. Se je pa takrat na moje zastavljeno poslansko vprašanje, in sicer oktobra 2019, takratni predsednik Vlade Marjan Šarec, celo uspel pohvaliti – bom citirala kar iz magnetogramskega zapisnika: »Prihodnje leto bomo namenili pet milijonov evrov za vlaganje v domove za starejše. Znesek ni simboličen, če dodam podatek, da je v letu 2016 država za domove za starejše namenila zgolj 345 tisoč evrov, v letu 2017 pa niti evra.« Glejte in to so podatki iz časa vaših vlad. Kako mačehovski odnos ste imeli do tega, da bi sistem skozi leta tudi uredili. Zato vas danes sprašujem, kolegi iz opozicije, predvsem pa kolegi iz vrst Socialnih demokratov, 10 let ste vodili resor. Zakaj niste izboljšali stanja na tem področju? Zakaj niste gradili domov za starostnike, ko smo jih nujno potrebovali? Zakaj niste zaposlili prepotrebnega negovalnega kadra, če pa so vas na to leta in leta opozarjali? Ja, zdaj podatki očitno kažejo, da ste vi socialni samo na papirji, v besedah in v naslovu svoje stranke, ker po vaših dejanjih in dejanjih vaših ministrov zagotovo ne. Nenazadnje samo nezakonito odpuščanje ministrice Kopač Mrakove je naše davkoplačevalce v preteklosti stalo kar 150 tisoč evrov. Torej v vseh teh letih vaša vlada ni zgradila niti enega javnega doma za starejše, pa ste imeli v čakalni vrsti več tisoč starostnikov, ki so želeli postelje v domu. Ste pa raje denar na drugi strani namenili za neuporabne študije in projekte in za to smo porabili 74 in pol milijona evrov davkoplačevalskega denarja, in to je poročilo Računskega sodišča. In danes, roko na srce, vsi vemo, da od teh študij in projektov naši ljudje niso imeli ničesar. Če bi vi takrat ta denar, teh 74 milijonov in pol, porabili za izgradnjo novih kapacitet v domovih, za izboljšanje dotrajane opreme v domovih, za potrebne kadre, na katere so vas skozi vsa ta leta opozarjali, veste, potem pa bi imeli sedanja vlada, sedanji minister, predvsem pa oskrbovanci v domovih ter zaposleni bistveno boljše pogoje in nenazadnje bistveno lažje pogoje za prebroditev covid epidemije, s katero pa se – nehajte se sprenevedati – vendarle sooča ves svet in ne samo naša država. Ja, dejstvo je, da je socialna oskrba pod vašimi vladami več let očitno šepala in to tako zelo, da se je žal ob covid epidemiji pa tudi dejansko resnično zlomila. Veste, velikokrat vas tudi slišimo, kako govorite o tem, da dejanja štejejo. Ja, se strinjamo, a pod vašimi vlada teh dejanj ni bilo kaj dosti, vsaj tistih ne, ki pa bi koristile našim državljanom. V vseh teh letih ste pa s svojo politiko velikokrat ustvarjali predvsem revščino in reveže, namesto da bi jih reševali. Leta 2010 ste s spremembo zakonodaje uspeli socialno ogroženim naprtiti državni kredit, ki so ga bili primorani zavarovati s svojo nepremičnino. Torej, kaznovali ste tiste, ki so si s svojim delom skozi leta tudi nekaj ustvarili. Naj vas spomnim, več kot 33 tisoč upokojencev se je zato v stiski odreklo varstvenemu dodatku in vse te upokojence, spoštovana opozicija danes, ste takrat potisnili še globlje pod prag revščine. Pa naj vas spomnim tudi na vaš dvig minimalne plače, ki ste ga uspeli zmanevrirati pod Šarčevo vlado. Vsi se strinjamo, minimalna plača je prav, da bi bila še višja, ampak – kaj ste vi storili? Namesto da bi ljudje dobili za svoje delo pošteno plačilo, ste s tem podvigom na koncu državljanom priskrbeli višje položnice, kajti posledično so se dvignile cene v vrtcih, oskrbnine v domovih za starejše, zdravstveno zavarovanje, komunalne storitve in tako dalje. Torej, državljanom ste obljubljali brezplačne vrtce, na koncu pa ste jih s svojimi ukrepi podražili. In ja, vaše so bile tudi zasluge za povišanje stroškov v domovih za starejše, ki ste jih naprtili na pleča starostnikov. In vi, ki danes govorite o potrebnem socialnem dialogu, naj vas spomnim, da ste ta manever izvedli ob popolni izključitvi socialnega dialoga. Moram reči, da ta vaša dolgoletna vladavina je žal pustila tudi resne posledice na tem resorju in danes jih je primoran reševati minister Janez Cigler Kralj in rešuje jih več kot odlično, saj tudi v teh kriznih časih epidemije ni bilo pozabljeno na nikogar. S sprejetimi protikoronskih paketi se je uspelo ohraniti številna delovna mesta, ranljivim skupinam se je zagotovil solidarnostni dodatek, dodatek za starejše, dodatek otrokom, posebej obremenjenim v času epidemije pa višje plače oziroma dodatek. In če ste vi vsa ta leta razdeljevali na desetine milijonov evrov organizacijam, ki so po večini pač same sebi namen, je sedanja vlada zgolj v letu dni že uspela na tem področju tudi marsikaj popraviti. S sprejetim proračunom so se sredstva za socialno varnost v letu 2021 povečala za kar 21 odstotkov in 30 milijonov je za prihodnji dve leti v proračunu že zagotovljenih za gradnjo domov. Samo za primerjavo, kot je že povedal minister Janez Cigler Kralj, v zadnjih petih letih pod vašimi vladami, v petih letih 8,4 milijona. Odpravili smo diskriminatorne ureditve pokojninskega zakona, za katero pod Šarčevo vlado z vaše strani nikakor ni bilo posluha. Kljub nižji gospodarski rasti smo s popravkom zakona zagotovili izredne uskladitve pokojnin, januarja 2021 so se pokojnine tudi redno uskladile. Mladim staršem smo zagotovili višjo pokojninsko osnovo. S pomočjo državnega sklada uredili preživnine otrokom do 26. leta starosti in za dobrobit ljudi bomo v tej koaliciji tudi skupaj z ministrom Janezom Ciglerjem Kraljem dobro delali tudi v prihodnje. Na koncu, spoštovana opozicija, res je, danes imamo interpelacijo ministra te vlade. Ampak po vaši zaslugi ste nam dali odlično priložnost, da si nalijemo čistega vina in javnosti tudi povemo, kako ste vi v zadnjih letih na tem resorju trošili davkoplačevalski denar, kako v vseh teh letih niste gradili potrebnih novih domov za starostnike, niste gradili bolnišnic, niste pripravili prepotrebne pokojninske, zdravstvene, davčne, šolske reforme, niste skrajšali čakalnih vrst v zdravstvu. Ste pa predvsem o tem veliko govorili in obljubljali ljudem. Verjamem pa, da vas danes boli predvsem to, da ta vlada, kakor tudi minister Janez Cigler Kralj, dela dobro in dela za ljudi. Pri tem pa ima ničelno toleranco do vaše dolgoletne prakse, kot so vnaprej dogovorjeni in predvsem preplačani tovariški posli za izbrane elite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden nadaljujemo z razpravo, naj v skladu s 75. členom Poslovnika opozorim, da govornik sme govoriti na seji le o vprašanju, ki je na dnevnem redu. Zdaj, spoštovana mag. Furman, vi ste v svojem izvajanju skoraj 15 minut samo dvakrat omenili ministra Ciglerja Kralja, med drugim ste pa govorili o ministrici Kopač Mrak, ki to ni, govorili ste o davčnih reformah, pokojninah, čakalnih vrstah v zdravstvu in tako naprej. Jaz vas nisem želela prekinjati in vam zmesti to vašo rdečo nit, ampak tematsko je bila razprava malce zgrešena. Zato prosim vse nadaljnje razpravljavce, da se vendarle držimo tematike. To je interpelacija zoper sedanjega ministra in ne zoper vlade, zoper ministre prejšnjih vlad. Sedaj imamo najprej postopkovni predlog. Gospod Nemec, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Vzeli ste mi besede iz ust v delu, ko govorite o tem, da je interpretiran sedanji minister, ne pa prejšnja ministrica ali pa celo predprejšnja ministrica, proti kateri je bil osredotočen večji del razprave gospe poslanke iz vrst SDS. Ne bom odgovarjal in ne bom repliciral. Bom pa dal predlog, dovolite mi samo, da povem, da je v obdobju zadnjih 10 let bilo čez 348 postelj dodatnih. Ne samo to, je bilo več urgentnih centrov urejenih. Govorim o številu več kot 12. In seveda tisto, kar je ključno in kar podajam tudi svojo pobudo, spoštovana, če lahko vi pozovete spoštovanega ministra. Namreč, kolegica Meira Hot mu je prej postavila eno zelo indikativno in enostavno vprašanje. In jaz prosim ministra, če lahko enako v tem stilu tudi odgovori. Povejte mi, ali je bilo tako, kot je pred menoj kolegica povedala, 74 milijonov evrov porabljenih za študije, kot trdi stranka SDS ne samo danes, ampak že zadnjih nekaj let. In prosim vas, minister, odgovorite: da ali ne. Ali je bilo v zadnjem obdobju porabljenih 73 milijonov samo za študije, tako kot trdi stranka SDS? Hvala lepa, spoštovana podpredsednica.
Hvala lepa, gospod Nemec. Vaš postopkovni predlog sem razumela v stilu, da naj z mesta predsedujoče pozovem ministra, da odgovori na določeno vprašanje. Te možnosti mi postopkovnik ne daje oziroma nimam te pristojnost. Gospod minister se bo sam odločil, kdaj se bo na kakšno izmed razprav odzval. Tukaj vaš postopkovni predlog moram, žal, zavrniti oziroma negativno o njem odločiti. Postopkovni predlog ima še gospa Anja Bah Žibert. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Če se spomnimo zadnje interpelacije, ste ravno vi začeli voditi sejo pri moji razpravi, ko ste me prav tako opozorili, da sem šla preširoko. Takrat sem verjela vaši dobronamernosti, ker ste dejali, da boste ravnali tako vedno za vse enako in da ne morete vplivati na to, ko vodijo drugi. Kolega Rajh – in vi ste že vodili sejo – je javno povedal, lahko pogledamo v magnetogramu, da je šel širše od interpelacije, da je šel izven teme, pa ga niste opozorili. Zdelo se vam je pa potrebno, da opozorite sedaj, ko je govorila kolegica Karmen. To se mi pa zdijo res dvojna merila. Če bomo merili čas, koliko je kdo izrekel kakšno besedo ali pa ime posameznika za vsebino, mislim, da ne bomo daleč prišli, pa to tudi ni vloga predsedujočega. Tako res prosim, dajte se držati tega, kar ste obljubili, da se boste, in opozorite vsakega, ne glede na to, iz katerega, bom rekla, kroga Državnega zbora prihaja. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospa poslanka, za vaš predlog. Ga z vso odgovornostjo sprejemam. Bi pa samo pojasnila, da je v razpravi gospod Rajh s par stavki, sploh ne vem, če bi lahko rekla v množini, šel izven teme. Kolegica Furman je pa govorila skorajda 15 minut izven teme. In se bom držala svojih besed in bom prav vsakega razpravljavca, bodisi iz koalicije ali opozicije, opozorila, če bo preširoko razpravljal predolgo časa. Verjamem pa in vem, da je interpelacija tak zelo širok institut in seveda gremo mimo ali pa nekoliko širše v svojih razpravah. Ne pa 15 minut govoriti o prejšnjih vladah in prejšnjih ministrih. Zato sem opozorila vašo poslansko kolegico in iz nobenih drugih razlogov. Toliko v pojasnilo. Sedaj pa se je k besedi prijavila predlagateljica. Gospa Korče, izvolite.
Najlepša hvala. Kolegica Furman je nekako krivdo za stanje, ki je danes, zvalila na prejšnje vlade, še bolj se je dotaknila stranke Socialnih demokratov. Jaz nisem advokat niti stranke Socialnih demokratov niti ministrice Anje Kopač Mrak, ampak vendar je treba stvari postaviti tja, kamor pašejo. Očitek, zakaj niste gradili, zakaj niste zaposlili negovalnega kadra. Nič od tega, pa če bi imeli v Sloveniji še pet ali deset domov zgrajenih, ne bi pomenilo preprečitve tega, čemur smo priča danes, torej številu oziroma višini žrtev, ker je to v veliki meri pogojeno z neukrepanjem oziroma z izdajanjem usmeritev domovom, ki so bile neizvedljive. Jaz si težko predstavljam, ne vem, v kakšnem vzporednem vesolju je to mogoče, da bi ministrica Kopač Mrak ali ministrica Cotman, minister Drobnič ali kdorkoli že poskrbel za pravočasno testiranje v času koronavirusa. Jaz si težko predstavljam, da bi bil katerikoli drug minister pred gospodom Ciglerjem Kraljem lahko odgovoren za to, da se niso postavile zakonske podlage glede širjenja okužb na delovnem mestu. Torej glede višine nadomestil. Ko je prišel virus, ko je bila nova situacija, pri kateri se je treba na hitro obrniti, postaviti zadeve tako, kot morajo biti, nenazadnje slišati pozive s terena, je bila odgovornost od ministra, da to stori. In minister se je odločil, da ne bo postavil zakonskih podlag, ki bodo preprečevale širjenje okužb na delovnem mestu. Minister se je odločil, da bo postopal na način, da bo zgolj pozival, apeliral, postavil elektronski obrazec in tako naprej; imel pa je vzvod spremembe zakona. Minister se je odločil, da bomo imeli različna nadomestila, ali se je stik zgodil zunaj delovnega mesta, ali je prišlo na delovnem mestu, ali je bila odrejena izolacija in tako naprej. To je odgovornost ministra Ciglerja Kralja. In jaz na to še do sedaj nisem slišala utemeljitve ali argumentov, zakaj je prišlo do take odločitve. In seveda na drugi strani priznanja, da je taka odločitev pomenila povečano širjenje okužb na delovnem mestu. Druga zadeva. Če bi imeli več domov, če bi zagotovili prosta mesta, češ da 11 tisoč ljudi čaka na sprejem v domove. Jaz se samo retorično vprašam oziroma smo lahko veseli, da nismo imeli več domov, da bi še več okužb bilo, da bi še več smrti bilo. Ker poletno spanje je glavni problem. Glavni problem je, kot rečeno, še enkrat, pa se osredotočimo na pozive, še enkrat, zunanje enote, ministrstvo oziroma ta vlada je dala domovom navodilo – organizirajte tri cone: bolni, sum na okužbo, zdravi. Minister 27. marca pove, da ve, da domovi tega ne morejo narediti, ampak se na tem vztraja. Domovi začnejo pisariti, Skupnost socialnih zavodov začne pošiljati dopise, v katerih ministru večkrat na različne načine pove, da to ne gre in da bojo taki pozivi in vztrajanje na takih usmeritvah imeli katastrofalne posledice. Tudi to so vam, minister, povedali v enem izmed dopisov. Minister pove 23. julija, zaverovan sam vase, da imajo zaloge zaščitne opreme, da imajo izkušnje. Torej tudi zaloge zaščitne opreme po ministrovih besedah 23. 7. so bile. Ampak nekaj je šlo od tukaj naprej narobe. 2 tisoč 58 mrtvih se ni zgodilo samo po sebi. In virus se je nenadzorovano širil v domovih, na delovnih mestih; in od tega je nenazadnje bila ujetnica celotna država. Testiranje je enaka zgodba. Za to ni odgovoren noben minister pred interpeliranim. Mi mu ne očitamo slabe arhitekturne zasnove, ne vem, Doma starejših v Hrastniku. To, da ni več enoposteljnih sob, da ni več balkonov, jaz ne vem kaj, ne očitamo tega. Očitamo pa, da je minister 13. 3. prevzel funkcijo ministra za delo, družino in socialne zadeve, da se je seznanil s tem, kaj je bilo, da smo prvi val zvozili tako, kot smo, iz današnje perspektive dobro. In da oplemeniten z izkušnjo iz prvega vala, ko so mu povedali, kaj je treba storiti, ko so čez poletje pošiljali pozive, ni bilo storjenega nič oziroma tisto, kar bi moralo biti storjeno; razen videokonferenc, sestankov, sklicevanj delovnih srečanj in tako naprej. Ampak to ni bila osnovna naloga ministra, če zraven tega niso sledili tudi konkretni ukrepi, da se prepreči to, kar imamo danes. Pika. In je vsako zvračanje na ne vem katero vlado nazaj stvar, ki, prvič, ni zapisana v interpelaciji kot očitek in, drugič, odraz tega, da ni argumentov za očitke, ki so zapisani v interpelaciji. In začnimo se pogovarjati z argumenti. Jaz bom vesela, če se motim. Še bolj vesela bi bila, da teh številk danes ne bi bilo treba meni tukaj razlagati in predočiti ministru. To niso prijetne stvari, tudi za opozicijo ne, ampak ne moremo biti pa tiho. Ne moremo biti tiho, sploh po videnem, ko človek prebere vse, nešteto stvari, jaz imam mednarodne primerjave, saj so tudi tuje inštitucije delale študije in pregledovale, kaj se je dogajalo v Sloveniji. Pa tudi minister je najbrž s tem seznanjen. In opozicija ne more biti tiho, ker je naša dolžnost, da terjamo odgovornost od tistega, ki ni opravil svojega dolžnega ravnanja. In tudi od govorcev iz koalicije, od tistih, ki bi želeli braniti ministra, nisem še slišala argumentov. Na kolega Reberška se sploh ne odzivam, ker mislim, da takega populista ta državni zbor že zelo dolgo ni imel, zelo dolgo. Ker če bi šla na take populistične, pa se seveda znam spustiti na tak nivo, lahko odprem Erar pa rečem – stranka Nova Slovenija je prejela 8 milijonov 457 tisoč evrov iz državnega proračuna. A veste, koliko domov bi mi za ta denar lahko zgradili. A veste, koliko domov?! To so približno take zadeve. In preden se govori o nevladnih organizacijah, katerihkoli, ki so prejemnice proračunskih sredstev, je dobro, da človek vendarle pogleda, kakšne so njihove aktivnosti; in se mi kot politika vprašamo, zakaj te nevladne organizacije morajo opravljati te naloge. Marsikatera od njih predvsem zaradi tega, da odnaša rit državi, ker bi mogli mi skrbeti za kakšne zadeve. In seveda je dobro tudi za družbeno aktivnost, da imamo nevladne organizacije. Dajmo se utiriti nazaj. Zunanje enote, testiranje, pozivi, ignoranca, zakaj se je to dogajalo? Zakaj različna nadomestila na delovnih mestih? To so vprašanja, to so glavni argumentirani očitki v interpelaciji. Hvala.
Hvala lepa. Naslednja razpravljavka je gospa Andreja Zabret. Pripravi se gospod Predrag Baković.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Če poslušaš razprave določenih iz koalicije, sem za trenutek pomislila, da smo mi na interpelaciji. Vendar danes imamo na mizi interpelacijo o delu in odgovornosti ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janeza Ciglerja Kralja. Spoštovani minister, jaz imam tu pred seboj spisano interpelacijo in vaš odgovor na to interpelacijo. Jaz osebno sem prebrala oboje, vendar ko sem prebirala vaš odgovor, sem imela občutek, da vi niste prebrali naše interpelacije in predvsem razlogov zanjo. Namreč vaš odgovor izgleda kot piar članek ali neko poročilo o delu, kaj še boste naredili, kaj vse ste že razdelili iz davkoplačevalskega denarja, ki pravzaprav niti še ni bil zaslužen in še vse temelji na posojilih. Odgovor je predvsem na všečnih besedah in zelo malo na dejstvih. V odgovoru je tudi kar nekaj vaših besed namenjenih nesmiselnemu naštevanju, koliko mailov ste poslali, gre za kup leporečja. Človek ima občutek, ko prebira, da se pravzaprav nekako opravičujete, da ste delali, vendar mene in vse nas zanimajo rezultati. In če samo naštejem nekaj dejstev, ki vam ne grejo ravno v prid – da smo tretja najslabša država po številu umrlih s covidom-19 na milijon prebivalcev, predvsem največ je bilo tu umrlih v DSO-jih; da smo šesta najslabša država po številu potrjenih okužb na milijon prebivalcev. Epidemijo imamo razglašeno že krepko čez 200 dni in 150 dni imamo tudi razglašeno policijsko uro. Mislim, če še enkrat ponovim, da je to res le nekaj dejstev, ki vam niso ravno v prid. Verjamem, da si rečete, da delate. In tudi ste naredili nekaj, tega vam nihče ne očita. Vendarle pa se morava oba strinjati, da je bistvo v naslednjih stvareh: učinkovitost dela, ali ste pravočasno odreagirali, ali ste dajali prava navodila, ali ste zagotovili sredstva za vse tisto, kar ste zahtevali od DSO-jev, recimo da morajo narediti različne cone. Še vedno lahko slišimo, da nekateri niso dobili povrnjenih sredstev za dodatke zaposlenih, se pravi tistih zaposlenih, ki so na robu izčrpanosti, za najem zunanjih prostorov. Ste pa na drugi strani delili denar za ukrepe, ki niso neposredno povezani z epidemijo in ne odpravljajo posledic epidemije. Minister, ves čas pač izbirate med všečnostjo in podeljevanjem bombončkov ter strokovnostjo, to je dejstvo. Po mojem mnenju oziroma po našem mnenju se večinoma odločate za prvo, se pravi všečnost. Pa poglejmo nekaj stvari, ki bi jih morali storiti, da bi zmanjšali okužbe in s tem vse posledice, ki jih vsi vidimo in na žalost tudi čutimo. Prvič, ali ste na podlagi analize ukrepov iz prvega vala pripravili protokole oziroma načrte za morebitne scenarije ob ponovnem širjenju virusa v domovih? Drugič, ali ste pripravili načrt za ločitev okuženih stanovalcev od zdravih, recimo z zagotovitvijo zunanjih enot, na primer zagotovitev mobilnih enot, premestitev okuženih v bolnišnice? Tretjič, ali ste v domovih pravočasno uvedli redno testiranje zaposlenih? Četrtič, ali ste pripravili pravočasno pravno podlago za premeščanje javnih uslužbencev iz domov brez okužbe v domove, kjer je okužba povečala kadrovsko stisko? Že v prvem valu so na to opozarjali v Skupnosti socialnih zavodov in podlaga za premeščanje javnih uslužbencev je bila uvedena šele konec oktobra, in to s PKP5. Petič, ali ste pravočasno zagotovili sredstva za nakup oziroma sofinanciranje enomesečne oziroma vsaj trimesečne obvezne strateške zaloge osebne varovalne opreme. Šestič, ali ste pripravili dodatna navodila in ukrepe za zaposlene v DSO-jih? Šele od 12. oktobra je bila ob vstopu v domove obvezna uporaba maske in merjenje telesne temperature zaposlenim. Sedmič, ob spornem navodilu Ministrstva za zdravje, takratne državne sekretarke, da lahko okuženi asimptomatski zdravstveni delavci, torej tudi v DSO-jih, prihajajo na delo v rdeče cone, takrat ste molčali. In naj vas predvsem vprašam, kar je popolnoma direktno povezano z zajezitvami širjenja okužb na delovnih mestih, kjer vsi vemo, da je bilo eno izmed večjih povzročiteljev širjenja okužb, ali ste pravočasno pripravili zakonske ali podzakonske predpise za zajezitev širjenja virusa na delovnem mestu, kot so spodbude za delo na domu, 100-odstotna bolniška zaradi okužbe s covidom-19 ne glede na izvor okužbe in nadomestila zaradi odrejene karantene? Ali ste skupaj z Ministrstvom za zdravje pripravili prilagojen model izdajanja karantenskih odločb v primeru izrednega števila okuženih? Ker tega niste pripravili, se je sistem oktobra zrušil, karantenske odločbe se niso več izdajale, posledica pa je bila, da so potencialno okuženi odhajali na delo. Na žalost na vsa ta moja vprašanja lahko odgovorimo z »ne«. Ne, niste pripravili, vsaj ne pravočasno, raje ste izbirali všečne ukrepe, ki dajo takojšnji učinek na všečkih in takojšnjo hvalo. Minister, zdaj pa še nekaj besed o proračunu in javnih financah. Vemo, da imamo od lanskega leta krizo epidemije, da se spopadamo s težavami epidemije že leto dni, in na žalost ne prav uspešno, zato moram tudi nekaj besed povedati glede finančnega dela. V nasprotju s svetovno finančno krizo, ki je bila leta 2008–2009, so vlade Evropske unije, Evropska komisija in banka ECB, tokrat na samem začetku epidemije, sprejele odločne, hitre in precej usklajene ukrepe za reševanje krize. Prva stvar Evropske komisije je bila aktivacija splošne odstopne klavzule. Prav tako je tudi pri nas Fiskalni svet ob razglasitvi epidemije v marcu 2020 v Sloveniji omogočil začasno odstopanje od fiskalnega pravila. To na kratko pomeni, da začasno lahko trošimo več kot ustvarimo, vendar poudarjam, le za izdatke, ki so povezani s stroški epidemije. Da pa lahko odstopamo od fiskalnih pravil, moramo sprejemati ukrepe, ki bodo zmanjšali posledice epidemije za državljane in gospodarstvo. V Sloveniji smo v ta namen sprejeli že osem PKP-jev, osem interventnih zakonov, ki naslavljajo tudi pozitivne ukrepe, kot so čakanje na delo, skrajšan delovni čas in recimo delo na domu. Vendar vedeti moramo, da morajo biti vsi ti ukrepi sprejeti v določenem sosledju, in to v takem sosledju, da čim bolj učinkovito naslavljajo področja, ki jih je epidemija v posameznih obdobjih najmočneje prizadela. In to pomeni, da moramo najprej zagotoviti ustrezna sredstva za zdravstveni sistem, v naslednji fazi pa poskrbeti za ohranitev delovnih mest, zagotoviti čim bolj normalno delovanje gospodarstva ter s tem omogočiti ohranjanje dolgoročnega gospodarskega potenciala. Vse to pomeni, da bi morali biti pri nas ukrepi v takem sosledju, da bi bila najprej pomoč namenjena skupinam, ki jih je kriza najbolj prizadela – to so podjetja, ki jim je vlada z uredbo prepovedala poslovati, ukrepi na trgu dela, mala in srednja podjetja ter samozaposleni. Pa vas vprašam, ali ste delovali v takem sosledju. V kakšnem sosledju ste vi sprejemali ukrepe, ki pomagajo reševati in omiliti posledice epidemije? Priča smo velikim proračunskim izdatkom z nekaterimi ukrepi, ki nimajo popolnoma nobene veze s koronakrizo. Gre za enkratne pomoči določenim skupinam prebivalstva, ki v epidemiji niso bile neposredno prizadete. Lepo od vas, minister. Vsak si zasluži več sredstev, s tem se vsi strinjamo. Ampak sredstva za spopadanje z epidemijo niso namenjena reševanju sistemskih problemov, s katerimi se soočamo že vrsto leto. Na to vas je opozoril tudi Fiskalni svet, ki poudarja, da je v trenutnih razmerah visoke negotovosti, zaprtja velikega dela dejavnosti to neustrezno z vidika javnih financ in spodbujanja gospodarstva. Naj samo naštejem nekaj teh ukrepov, ki niso povezani s covid krizo, in to gre za enkratni solidarnostni dodatek za novorojence od 1. januarja 2020 dalje, povečan dodatek za velike družine, transferji upokojencem, ki so bili kljub vsemu socialno zaščiteni, in našlo bi se še kar nekaj drugih ukrepov. Pa samo še na kratko, da sploh ne bom izgubljala besed s tlačenjem različnih ukrepov v PKP-je, ki nimajo veze z epidemijo, podtaknjencev od prisilnega upokojevanja, sporne spremembe akreditacije visokošolskih zavodov do odprtja poti v privatizacijo javnega zdravstva, kazni za protestnike, razveljavili ste Zakon o enotni ceni knjige, ne konkretno vi, gospod minister, ampak vaša vlada; in številni represivni ukrepi. In če se vrnem nazaj, gre za delitev kar nekaj nekakšnih bombončkov, ki ste jih pa razdeljevali vi, minister. In kot pišete tudi v vašem piar odgovoru na interpelacijo. Ne morem mimo tega, da se ne bi vprašala, ali gre mogoče za lajšanje vesti ob zavoženi epidemiji. Denarja je trenutno res dovolj in tudi poceni je. Vendar, minister, ste se kdaj vprašali, čigav je ta denar in zakaj je treba ves ta denar porabiti. To, kar smo danes že večkrat slišali, da ves ta denar dobimo od EU, je že res, ampak evropska sredstva mi lahko porabimo samo za ukrepe, ki so neposredno povezani s covid krizo, vse ostalo pa bo kril naš proračun. In te bombončke bomo krili našega proračuna, ne iz EU-sredstev. Pa da zaključim, minister. Danes je bilo že veliko slišano o subjektivni in objektivni odgovornosti. Verjetno – sem prepričana – veste, o čem govorim. Zato ne bom razlagala, kaj to pomeni, ampak sama menim in o tem govorijo tudi številna dejstva, zapisana tudi v gradivu interpelacije, in tudi danes smo že veliko slišali od kolegov in kolegic, da ste tako subjektivno in objektivno odgovorni za nedelo, prepozno ukrepanje, malomarnost in morda še kaj. Niste ustrezno zaščitili DSO-jev, niste pripravili ustrezne delovnopravne zakonodaje za preprečitev širjenja okužb na delovnem mestu, socialni dialog, čeprav slišimo, kako je živ v vašem mandatu, menim, da ni tako, in nenazadnje, samo na kratko, tudi sumljiva podelitev sredstev Zavodu Iskreni. Zato sem mnenja, da bi morali odstopiti, in zaradi tega bom tudi podprla interpelacijo.
Hvala lepa. Preden nadaljujemo, bi še enkrat rada opozorila na 75. člen, ki govori, da lahko poslanec govori samo o temi, ki je na dnevnem redu. Tukaj moram biti korektna, gospa poslanka, zadolževanje, fiskalno pravilo, ukrepi za gospodarstvo, vsi ukrepi iz PKP-jev, ki ne sodijo v resor ministra, ki ga danes interpeliramo, je po mojem mnenju preširoka razprava. Res prosim vse nadaljnje razpravljavce, da se osredotočimo na očitke iz interpelacije, ki sodijo v resor ministra Ciglerja Kralja. Tako bomo lahko vsi korektni tudi do ministra. Ja, gospa Iva Dimic, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Moj postopkovni predlog se nanaša na 73. člen poslovnika. Sicer ste vi že opozorili na 75. člen poslovnika, tudi to sem želela opozoriti, da je kolegica Zabret seveda omenjala javne finance, fiskalno pravilo, kar ni stvar današnje interpelacije. Zdaj se pa vrnem nazaj. Mislim, da je postavila vprašanja v zvezi s samo interpelacijo ministru, zato predlagam, da vi v skladu s svojo pristojnostjo iz prvega odstavka 73. člena za 10 minut prekinete sejo, da si poslanka lahko še enkrat v miru prebere odgovor ministra na interpelacijo, kjer so vsi opisani očitki zelo podrobno ovrženi in tudi odgovori na njihova vprašanja. To je izpostavila tako kolegica Zabret kot tudi kolegica Korče. Prosim za desetminutno prekinitev, da si lahko ponovno preberejo odgovor na interpelacijo. Hvala.
Hvala lepa, gospa Iva Dimic. Z vsem spoštovanjem, se mi zdi vaš postopkovni predlog nekoliko smešen in ne bom prekinjala seje za 10 minut. Če smo čisto realni, se v desetih minutah ne da naštudirati odgovora gospoda Ciglerja Kralja, ki ima kar nekaj razpredelnic, tabel, izračunov in tako naprej. To je nesmiseln predlog in ga zavračam. [[oglašanje iz dvorane]] Gospa Iva Dimic, ne bom prekinjala seje. Zdaj pa nadaljujemo z razpravo, če dovolite. Gospod Predrag Baković ima naslednji besedo. Pripravi pa se gospa Mojca Žnidarič. Izvolite.
Predsedujoča, hvala lepa za besedo. Spoštovani minister, spoštovani kolegice, kolegi! Jaz se bom skušal čim bolj fokusirati na interpelacijo samo. Naj že v začetku povem, da je interpelacija kot inštitut tisto orodje, s katerim se pravzaprav ugotavlja odgovornost ministrov v zvezi z vodenjem njihovega resorja. Tukaj ne gre za nobeno nagajanje, tukaj ne gre za to, da je opozicija zlobna, ampak gre za to, da se opozori na določene pomanjkljivosti, napake, morda slabo ravnanje ministra in ministrstva; in seveda to terja tudi neko odgovornost. V prejšnji interpelaciji šolske ministrice – in verjamem, da bo tudi ob tej tako – nam očitate, da ne prenesemo dejstva, da nismo na oblasti, da smo užaljeni, oh in sploh ter da seveda izkoriščamo te institute po dolgem in počez. Ko ste bili vi v opoziciji, so bila ta sredstva dovoljena, pravzaprav vsa sredstva. In ko jih zdaj uporabljamo mi, je pravzaprav vse narobe. Jaz mislim, da je očitno, da ste bili vi dolgo ali pa morda predolgo v tej opoziciji in mislite, da ti vzvodi pripadajo samo vam. Če obrnemo situacijo, si pravzaprav ne morem predstavljati, kaj bi se dogajalo, da smo ob tem stanju in teh številkah mi na oblasti. In se sprašujem, koliko interpelacij, nezaupnic in ne vem česa še vse bi vi spisali. Če pogledate samo številke, koliko referendumov je bilo sklicanih ali pa ste jih sklicali vi v opoziciji. Naj vam pomagam – 19, kar nas je stalo 40 milijonov evrov. In zdaj lahko jaz v stilu gospoda Reberška rečem – Koliko domov za ostarele bi lahko zgradili s temi 40 milijoni evrov? In zdaj, ko ste vi ta kratek čas v koaliciji ali pa na oblasti, ste pravzaprav sprejeli, mislim da, že 7 ali 8 zakonov, za katere referendum sploh ni dopusten. Mislim, da ste spisali tudi 6 ustavnih obtožb. In tukaj jaz vprašam gospoda Reberška, kaj je kraja časa in denarja ob interpelacijah. Mislim, da gre za legalen institut, ki se ga opozicija sme posluževati, in absolutno imate tudi vso pravico, da se branite in da pokažete nasprotna dejstva. In tukaj se mora zgodba pravzaprav tudi končati. Vendar imam občutek, da si koalicija misli, da so bile te interpelacije na voljo ali pa upravičene samo takrat, ko smo bili mi na vladi, sicer pa ne. Naša ministrica, danes večkrat omenjana, morda večkrat kot aktualni minister, Anja Kopač je doživela dve interpelaciji. In le-ti sta bili po vašem mnenju popolnoma upravičeni, današnja pa ne, ali kako. In tukaj zaključimo že enkrat s tem, da smo mi užaljeni, da delamo te interpelacije tako in počez in oh in sploh. Interpelacija je spisana, spoštovani minister je dal tudi odgovor na te očitke in v tej smeri naj tudi razprava teče. Sam bi morda v nekaj stavkih omenil najprej Zavod Iskreni. Jaz sam ocenjujem, da ne bi bilo pravzaprav nobene težave, če ne bi bilo, spoštovani minister, med vami in tem zavodom nekih povezav. Pravzaprav ne bi bilo nobene težave. A vendar ta povezava je obstajala in obstaja in je precej močna. Kot soustanovitelj ste bili aktivni v tem zavodu, v bistvu ste soustanovitelj postali 12 let po tem, ko je bil ta zavod ustanovljen, in nekako ste menda izstopili iz tega tri dni pred nastopom funkcije ministra. Projektno pa zavod financira tudi vašega bližnjega člana in tu pravzaprav se tudi pokaže potem lahko neka moralna spornost in, lahko rečem, tudi dvoličnost. In če na eni strani primerjamo to zgodbo, ki sem jo povedal, in očitek, ki ga dajete predsedniku Računskega sodišča gospodu Veselu, in ste tudi sopodpisani pod sklic seje Mandatno-volilne komisije, na kateri boste predlagali, da predsedniku Računskega sodišča Tomažu Veselu preneha funkcija zaradi tistega dodatnega služenja, ki ga izvaja v zvezi nogometa ali pa športa. Prav, to so dvojna merila. Morda je oboje sporno. Oboje sporno. Vendar v koaliciji ne vidite nič narobe, kar se tiče podelitev teh sredstev Zavodu Iskreni, v primeru Računskega sodišča je pa vse narobe. In tudi to kaže na to, da nekako niste preklopili, da niste več opozicija in da ti instrumenti opoziciji niso dani od boga samo enim, ampak vsem. Drugo področje, ki bi se ga dotaknil, je epidemija in seveda delovanje ministrstva in ministra v zvezi s tem. Dejstvo je, da so rezultati epidemije strašni. Veliko je mrtvih, zlasti med širšo in starejšo populacijo in v domovih za ostarele. Starostniki so v domovih za ostarele kljub okužbam najpogosteje ostajali v domovih. V bolnišnice so bili napoteni šele takrat, ko je bilo stanje kritično, kar je za ljudi s pridruženimi boleznimi, kar seveda oskrbovanci domov pogosto tudi so, in za ljudi z visoko starostjo to pogosto usodno. Veliko jih je umrlo v domu in v bolnišnico sploh niso prišli. Številke so bile že večkrat poudarjene, ampak kljub vsemu. Če ugotovimo, da je bilo umrlih 4 tisoč 222, od tega je bilo 2 tisoč 57 oskrbovancev domov starejših občanov, kar predstavlja 49 % vseh. In hkrati bi opozoril tudi na to, kako je vlada opredelila cene obravnavanih bolnikov, in sicer je bil določen pavšal na enega bolnika v bolnišnici v višini 8 tisoč evrov, v domu starejših občanov pa samo 80 ali 81 evrov. In tukaj se kaže tista velika razlika in tudi diskriminatornost vsega. In jaz glede na vaš nastop, ki ste ga imeli, do nekje razumem, da ste podedovali stanje, kakršnega ste opisali. Vendar že ves čas del stroke opozarja tudi na mogoče rešitve v domovih starejših občanov, in sicer opozarjajo na ustrezne sisteme prezračevanja in tudi na to, v čem je poanta prezračevanja. Zlasti v obdobju med prvim in drugim valom je bila tista priložnost, da bi se to poslušalo in da bi se na podlagi tega lahko marsikatero življenje ohranilo, če bi se upoštevalo na primer neko neumorno, pa vendar bolj ali manj neuspešno opozarjanje gospoda Vilarja glede prezračevanja. In tudi sam sem v nekem momentu, in sicer nekje oktobra 2020, poslal poslansko vprašanje Vladi, v katerem sem pač opozoril, da se vsaka epidemija, ki se širi bodisi preko zraka bodisi vode, deli v dve fazi, in sicer prva faza se nanaša na čas, ko je virus v zraku, druga pa na tisti čas, ko virus vstopi v telo. In tako prvo fazo najbolj poznajo strokovnjaki s področja strojništva, fizike, arhitekture, oblikovanja, drugo fazo pa seveda medicina, kemija, biologija. In v obvladovanju te epidemije lahko ugotovimo, da so vse ključne poteze izvajali zgolj strokovnjaki iz medicine, ne pa tudi iz teh strok, ki sem jih naštel prej. Nekako sem od Vlade dobil odgovor, da seveda je pomembno prezračevanje teh domov za ostarele pa tudi vseh drugih objektov, kjer se nahaja večje število ljudi, tudi šol. Vendar nekako napotuje na rešitev – odprte okna. Da bi pa potem kakšno sistemsko stvar naredili v domovih, pa seveda nekako nismo našli denarja. In na koncu odgovora mi Vlada zapiše, da odgovorne osebe v zdravstvenih zavodih in socialnovarstvenih zavodih morajo zagotoviti, da je tudi tehnično osebje seznanjeno s priporočili in njihovim udejanjanjem v vsakdanji praksi. Menim, da še vedno imamo čas ali pa imate čas in vlada ima čas, da razmisli o sistemih prezračevanja v domovih starejših občanov, kajti s tem bi zagotovo zagotovo zmanjšali žrtve, tudi morda v bodoče, ki se lahko še zgodijo ob tretjem ali pa ne vem katerem valu še. Kar se tiče domov za ostarele, ves čas poslušam, da bo minister zgradil 5 domov za ostarele, da je očitek, da mi, ki smo bili na oblasti toliko in toliko časa, nismo zgradili nobenega doma. Jaz bi morda enkrat za vselej ali pa malo naivno vseeno povedal in navedel določena dejstva, ki kažejo na to, kaj je bilo storjeno tudi v času, ko smo bili mi na oblasti. Res je, da zadnja nova domova za starejše in nova javna zavoda v Ljubljani in Mariboru sta bila zgrajena in ustanovljena v letu 2004 in seveda tudi 2005, Dom za starejše občane v Teznem. Potem pa so se dogajale še naslednje investicije in novogradnje domov za starejše, in sicer: 2007, gradnja prizidka v Trebnjem, potem 2008 v Slovenskih Konjicah, gradnja enote v Lendavi leta 2010, gradnja prizidka v Grosupljem leta 2011, gradnja enote za demenco leta 2012 v Rakičanu, leta 2013 v Šmarju pri Jelšah, 2014 – sofinanciranje izgradnje dislocirane enote v Metliki, potem sofinanciranje gradnje enote za demenco leta 2014 v Kočevju, leta 2014 tudi v Ljutomeru izgradnja bivalne enote Stročja vas, potem nakup nepremičnine za enoto Bakovci 2018 v Rakičanu, potem sofinanciranje gradnje enote Doma upokojencev Center Tabor-Poljane Ljubljana, Roza kocka, leta 2020. In če pogledamo, koliko sredstev je bilo in kakšne so bile investicije: v letu 2010 5 milijonov 700, 2011 2 milijona 100, 2012 milijon 800, 2013 2 milijona 200, 2014 3 milijone, 2015 3 milijone 900, 2016 344 tisoč, 2017 2 milijona 100 in 2019 1 milijon. Res je, kar pravi minister glede kapacitet, da se niso povečale v tolikšni meri, kot bi glede na investicije v prizidke oziroma dodatne enote lahko pričakovali, vendar moramo vedeti, da v veliki meri se je z navedenimi investicijami reševalo prostorsko stisko večposteljnih sob. Upam, da smo uspeli nekoliko pojasniti, da ni bilo zgrajenih nič domov, nič investicij in tako naprej; in če to na palec seštejete, so to kar lepi milijoni. Jaz mislim, da si v tej dvorani pravzaprav vsi želimo, da bi bile te zadeve urejene, in sicer da bi bilo dovolj domov za ostarele, da bi bila cena primerna in tako naprej. Vendar pa med nami obstaja neka bistvena razlika, in sicer tisti malo bolj desni bi bili za to, da bi se ta mreža privatizirala, kot si to prizadevate pri zdravstvu in pri šolstvu, kar je seveda tistim, ki smo malo bolj levi, nedopustno in bi si želeli to gradnjo v javnem sistemu, enako za vsakogar. In to nekako ni sprejemljivo vam. In seveda zaradi tega ne pridemo skupaj in potem se ne dogajajo stvari tako, kot bi si pravzaprav vsi skupaj tudi želeli. In kot za konec, kot domači poslanec nikakor ne morem mimo gradnje doma za ostarele v Osilnici. Vsi so v preteklosti opozarjali na ta dom, vključno z menoj. Jaz sem poskušal to že pri prejšnji ministrici Klampfer. Tudi v tej vladi je nekako tako, zato sem jaz postavil, spoštovani, poslansko vprašanje ministru, in sicer 28. 1., kjer sem pač napisal, da se je v Koalicijskem sporazumu o sodelovanju v Vladi Republike Slovenije za obdobje 2020–2022 zavezala aktualna vladajoča koalicija, seveda podpisane stranke SDS, SMC, Nova Slovenija in Desus, da se bo dogradil ali pa dokončal dom za starostnike v Osilnici. Na podlagi vseh podatkov kaže, da se to ne bo uresničilo. Občina Osilnica je izpolnila vse pogoje, ki ste jih od njih zahtevali tako v prejšnji kot tudi v sedanji vladi. In sicer najprej so dali občini nalogo, naj poišče nek dom, ki bi bodoči dom v Osilnici prevzel kot dislocirano enoto. Občina je to zahtevo izpolnila, našla je ustrezen dom, ki je bil pripravljen prevzeti novi dom pod svoje okrilje. Potem je nastal drugi pomislek, da zaradi oddaljenosti ta dom ne bo poln oziroma bodo kapacitete doma ostale nezapolnjene. Občina Osilnica je tudi ta pogoj izpolnila, in sicer na način, da je dala v javnost poizvedbo o zainteresiranosti bodočih oskrbovancev; in dobili so 71 potencialnih prijav. To ob načrtovani kapaciteti doma nekje 80 do 90 postelj predstavlja dovolj veliko zasedenost za delovanje ali pa za rentabilno delovanje takega doma. In potem je prišel tretji pomislek, da dom ne bo imel dovolj strokovnega kadra. Kot odgovor na ta pomislek je občina evidentirala kar 22 prošenj oseb iz medicinske stroke, ki so bile zainteresirane za delo v tem domu v Osilnici. In ko so bili ti pogoji izpolnjeni, je ministrstvo našlo nove ovire in so predlagali, da bi bilo bolje, da bi se v teh prostorih organizirala negovalna bolnica in ne dom starejših občanov, kajti to ne bi bilo funkcionalno. In so napotili, naj se občina začne pogovarjati z Ministrstvom za zdravje. Vse to kaže na situacijo, da se samo prelaga neka aktivnost na drug resor, s tem teče čas, investicija, ki je v neki fazi, propada. Zato bi bilo prav, glede na to, kot smo slišali, da minister bo v tem mandatu zgradil pet domov, da se minister opredeli in javno tudi pojasni, kaj sedaj z domom starejših v Osilnici – se bo, se ne bo. Moram na koncu povedati tudi še to, res je, mnogi ste spraševali za ta dom v Osilnici, tudi sam. Odgovor ste dobili, jaz ga še nisem. 28. 1. sem postavil poslansko vprašanje, danes smo 18., kmalu bo dva meseca, jaz odgovora še nimam. Morda gre za napako, morda gre za obremenjenost, pa prelagajo te stvari, ki so malo manj pomembne od tistih pomembnejših, ki jih imajo; ampak bi vseeno prosil ministra, da mi na to čim prej nekako odgovori. In za konec, spoštovani minister, res bi bilo prav, to že tretjič zdaj pozivamo, da pojasnite očitek o 74 milijonih, potrdite ali pa ovržete ta očitek. In kako je že rekel kolega Reberšek? #enakivatlizavse. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti gospa Mojca Žnidarič. Pripravi se gospod Jani Möderndorfer. Izvolite.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! Naj najprej takoj na začetku povem, da interpelacije zoper ministra za delo ne bom podprla. Ko danes poslušamo in so tudi v interpelaciji navedeni štirje očitki, ki mu jih opozicija nekako očita in nalaga odgovornost. Eden izmed teh očitkov oziroma glavni, ključni problem, okrog katerega se ves čas vrtimo, je povezan z večletnim odlašanjem in dejansko zanemarjanjem oskrbe starejših, njihove obravnave v domovih za starejše in pa predvsem nerealizacije dolgotrajne oskrbe. Kot sem že rekla v stališču, smo v bistvu so na tem zrelostnem izpitu padle prav vse dosedanje vlade in padli smo tudi kot družba kot celota. Ampak te odgovornosti nikakor ne moremo naprtiti ministru, ki v bistvu ministruje le zadnje leto in ki je dejansko ministroval v izjemnih, izrednih in nepredvidljivih okoliščinah. Če kdo, ste za sedanje stanje v domovih bolj odgovorni nekateri izmed podpisnikov te interpelacije, mislim predvsem na tiste, ki ste zadnjih več kot deset let vodili ta resor. Na samo interpelacijo smo se pripravljali različno. Sama sem potipala in preverila zadeve tudi na terenu, tudi sicer sem vedno povezana nekako s terenom. Ena izmed direktoric domov za starejše mi je rekla točno tako: »Toliko, kot je bilo v tem mandatu narejenega za podporo domovom, že dolga leta ni bilo.« Domovi so v tem času, se pravi v tem letu covida-19, dobili dodatna sredstva za dodatne zaposlitve, tako za redno zaposlene, razpisana so bila posebna javna dela, krili so jim stroške tudi za študentsko, dijaško delo, potem refundirali so jim vse dodatke, seveda dodatki se refundirajo, zato so ponekod z zamikom. Dobili so povrnjena sredstva tudi za nezasedene kapacitete, tako da vsi ti dodatni stroški niso bili na plečih starostnikov oziroma njihovih svojcev, ampak jih je prevzela država. In to smo tudi v PKP-paketih potrdili. Delovali so tudi regijski timi, tako da so se vodstva in zaposleni imeli na koga obrniti, ko so rabili mnenje pri premeščanju okuženih. Kot rečeno, nezasedene kapacitete so bile pokrite s strani oskrbe, torej s strani ministrstva za delo, medtem ko s strani zdravstva niso bile. Vsak teden, so mi povedali, so imeli tudi konference in na teh konferencah jih je vedno v začetku pozdravil ali minister ali državni sekretar. I In tudi ta izjemna moralna podpora jim je veliko pomenila. Minister je v tem času, kot je tudi sam povedal in kot smo mu lahko sledili, tudi osebno obiskal kar precej domov za upokojence. Med drugim pa mi je bilo povedano tudi, da v naših koncih, torej v severovzhodni Sloveniji, ker smo imeli na to temo kar precej sej v prejšnjem letu, dejansko ni čakalnih vrst, kar sem opozarjala že takrat. Sedaj se je to še malo bolj izkazalo, ker nekateri mogoče ne upajo dati, ker so obiski vseeno še vedno malo omejeni, ampak čakalnih vrst ni in proste kapacitete so. Če kdo potrebuje to možnost, v naših koncih, v severovzhodni Sloveniji, Prlekiji torej te možnosti za takojšen sprejem so. Rada bi pohvalila, da v naši občini je bilo tudi zelo dobro sodelovanje doma upokojencev, ki je občinski, in državne institucije, to je Psihiatrična bolnišnica Ormož, kjer je imel dom svojo rdečo cono. In kot je bilo prej večkrat omejeno, predlagateljica je opozarjala, kaj bi pomenilo, če bi bilo več domov zgrajenih. Vsekakor če bi bilo več domov in tudi če ne bi bile sobe štiriposteljne, ampak enoposteljne, to bi vsekakor zelo pomagalo pri zajezitvi epidemije, kajti v različnih člankih lahko beremo, da so bile ključ do zajezitve ločene rdeče cone in pa hitri testi; hitre teste pa, kot vemo, smo šele nekje v mesecu novembru dobili. Vsekakor bi dodatne kapacitete domov in tudi drugačni domovi, manjši, z več enotami, kar v bistvu 10, 20 let poslušamo o deinstitucionalizaciji, in to je tudi cilj, da to niso velike stolpnice z ne vem koliko ljudmi, z ne vem koliko ljudmi v sobah, to bi vsekakor pomagalo pri zajezitvi širjenja virusa. In ministrstvo, vlada, aktualni minister so v sprejetem proračunu zagotovili 30 milijonov, kot smo slišali, za pet dodatnih domov. Podeljenih je bilo v tem času, torej letos v začetku leta, koncesij za tisoč 100 postelj, 20 milijonov je zagotovljenih, torej je že razpis zunaj, za začasne in dnevne kapacitete, to je več, kot je bilo v zadnjih desetih letih skupaj. Rečeno nam je bilo tudi, da govorimo vse drugo, ne tisto, kar je bilo v interpelaciji očitano. Ja, ministru očitate v bistvu štiri očitke, štiri odgovornosti mu želite torej naložiti, mislim pa, da je vseeno prav, da se pove tudi tistih drugih sto ali več zadev, kar je pa zelo dobro in odlično opravil; ne samo da poudarjamo tiste štiri, za katere vi menite, da jih mogoče ni opravil po najboljših močeh. Če se dotaknem Zavoda Iskreni. Na to temo smo pred mesecem ali dvema že imeli tematsko sejo. Mislim, da je minister zelo dobro in podrobno pojasnil, da se je tako, kot je bilo že povedano danes, pred ministrovanjem izločil iz organov zavoda, da tudi v samem razpisu ni sodeloval. Če so sodelovali njegovi zaposleni, to je seveda logično, tudi sklepov ni podpisal. Navsezadnje smo pa sprejeli na tem odboru tudi en sklep, torej sprejeli smo štiri, ampak omenjeni je eden izmed teh štirih, četrti se glasi takole: Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide predlaga Komisiji za preprečevanje korupcije, da preuči morebitne sume korupcijskih tveganj, povezanih z osebno vpletenostjo ministra za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti v javni razpis za sofinanciranje projektov za pomoč najbolj ranljivim skupinam prebivalcev zaradi epidemije covida-19 in zmanjšanje njenih posledic. Komisija bo to vsekakor preučila in takrat bomo lahko potem najbolj relevantno vedeli, če sploh so potem obstajali kakšni sumi ali ne. Sama verjamem, da ne. To, kar nam je minister na samem odboru že pojasnil in tudi v odzivu na interpelacijo, torej verjamem, da teh korupcijskih tveganj ni bilo. Potem ministru očitate tudi nesodelovanje z Ekonomsko-socialnim svetom. Očitate mu tisti, katere smo v prejšnji koaliciji ravno v SMC najbolj opozarjali, da dajte zakone na Ekonomsko-socialni svet, pa jih niste želeli dati. Tako je bilo tako pri minimalni plači, pri dvigu, ko smo urno postavko za študente dvigovali, sedaj pa ministru očitate to nesodelovanje, čeprav je prvih šest mesecev celo vodil Ekonomsko-socialni svet, tudi danes nam je predstavil podatke, koliko sej je bilo. Kako je pa bil kdo uspešen pri teh, torej kako, kateri izmed partnerjev; vsi stoodstotno ne morejo biti. Tu so usklajevanja, tukaj je vedno [[…]], eden pač mora popustiti malo, drugi mogoče malo več, ampak ne morete pa reči, da teh usklajevanj sej ni bilo. Potem bi pa želela reči vseeno zraven teh očitkov, ki ste jih navedli, kot sem rekla, je treba povedati, da minister za delo ima velik posluh za področje, katerega pokriva. Tudi pri PKP-paketih, rečeno je bilo tudi prej v razpravi, dober minister mora priznati napake in jih popraviti. Vedno je pri PKP-paketih popravil, kar smo ugotovili, da mogoče se je kje izmuznilo ali pa ni bilo najboljše. Tako je bilo na primeri takrat, ko so nam polnoletni dijaki izpadli, je takoj prisluhnil, v naslednjem paketu popravil, potem krizni dodatek, ki smo ga odobrili zaposlenim, 200 evrov, so potem nekateri v decembru izpadli, ker so dobili plačano letno delovno uspešnost, in Ministrstvo za finance je tolmačilo, da je ta letna delovna uspešnost del plače in da se tem ne sme izplačati potem tega dodatka. Tudi temu je prisluhnil in popravili smo v naslednjem paketu. Potem sama sem na ministrstvo in na ministra apelirala, da tudi udeleženci javnih del, ki delajo v domovih za upokojence, morajo biti deležni dodatka za delo s temi covidnimi bolniki. Tudi to je uredil, tako da tudi zaposleni prek javnih del imajo ta dodatek. Še najbolj pa moram povedati, da sem vesela, da sem pa v bistvu ravno včeraj ugotovila, da je realiziral tudi poslansko pobudo, ki sem jo dala pred meseci. Kot dolgoletna svetovalka za brezposelne sem ugotovila, da je največja težava pri zaposlovanju to, če je človek nemobilen. To se najbolj kaže na podeželju. In pred meseci sem oddala poslansko pobudo z vso obrazložitvijo, zakaj bi bilo dobro, da bi Zavod za zaposlovanje med svoje tečaje, katere krije, omogočil tudi možnost opravljanja vozniškega izpita B-kategorije brezposelnim osebam; in ta zadeva je realizirana. Zavod za zaposlovanje ima objavljen že katalog, prve avtošole so se prijavile, prvi sklepi so bili izdani in možnost bo obstajala, da bo brezposelnim osebam, ki nekaj časa iščejo zaposlitev, seveda bodo za to določeni kriteriji, Zavod za zaposlovanje lahko kril stroške vozniškega izpita. To je največja ovira pri zaposlovanju ali pa ena izmed večjih, zraven zdravstvenih težav, ki jih imajo. Nisem si mislila, da bo to kadarkoli realizirano, ampak minister je prisluhnil in zadevo tudi realiziral. Pa še nekaj bi opozorila. V tem času smo sprejeli dva opozicijska zakona. Moram reči, ko sem prišla v politiko pred dvema letoma pa pol, me je najbolj žalostilo vedno to, ko je bil vložen opozicijski zakon, pa je bil dober, smo iz petnih žil morali iskati razloge, zakaj ni dober in zakaj ga zavrniti. To v tej koaliciji se ne dogaja. V glavnem se ne dogaja in minister za delo je dal dvakrat pozitivno mnenje k dvema zakonoma, h katerima je seveda potem tudi vlada dala pozitivno mnenje. To je bil zakon o zaposlitveni rehabilitaciji, ki ga je vložil naš kolega iz SD, ki tudi ni dal podpisa za to interpelacijo in ve, zakaj ga ni dal. Ker, kot rečeno, minister ima posluh in smo sprejeli njegov zakon o zaposlitveni rehabilitaciji in ga skupaj izboljšali, odlično sodelovali z njim, z ministrstvom za delo, z vlado, koalicija, to je pravi način sodelovanja in takšen način sodelovanja bi si želela vedno, posebej pa še zdaj v času epidemije. Ampak žal velikokrat to ni možno, predvsem s strani opozicije v tem času. Drugi zakon je bil ZPIZ-ov zakon, ki ga bomo naslednji teden obravnavali v tretjem branju. Prav tako ga je vložila opozicija. Skupaj smo ga izboljšali, izpopolnili, prilagodili tudi naši koalicijski pogodbi. Prav tako se veže na ta resor. Minister je prisluhnil in skupaj so se našle rešitve in zakon bo potem sprejet. Tudi pri dokupu delovne dobe je imel posluh, da smo uredili to anomalijo, to krivico, da ljudje, ki so si do leta 2012 dokupili delovno dobo, pa niso bili enako tretirani kot ostali, čeprav takrat niso bili opozorjeni, da bo ta doba kdaj za nazaj drugače opredeljena, da ne bo to delovna doba, ampak pokojninska, in da bodo razlike pri upokojevanju in odbitki. Neenakost pri kmetih smo tudi odpravili. Jaz moram reči, da na tem področju, ker to področje ves čas tudi pokrivam, ga tudi poznam od prej, smo s tem ministrom naredili zelo veliko. In se mu zahvaljujem za ves ta posluh. Verjamem, da bomo naredili še več, ker ne verjamem, da bo današnja interpelacija uspela. Kot rečeno, sama je ne bom podprla. Hvala.
Hvala lepa. K besedi se je najprej prijavila predlagateljica, ki ima prednost pred ministrom. Izvolite, gospa Korče.
Jaz se moram odzvati na mojo predhodnico. Če nas kdo zdaj spremlja, potem najbrž mogoče sploh ne ve, da pripada stranki SMC, ker govori vendarle o tem, kaj vse ni bilo narejeno, pa pripada stranki, ki je sicer – res je, to je lahko neko politično opravičilo – zelo zamenjala svojo politično smer, pa vendar 4 leta vodila vlado s 36 poslanci. Slišati od poslanke SMC, kako vse živo ni bilo narejeno, je malo trhel argument. Potem je kolegica povedala tudi, da odgovornosti ni iskati pri ministru. Pa vendar kje iskati politično odgovornost za nastalo situacijo? Kje so nastajale politične odločitve? In to, kar očitamo ministru, bi morale biti njegove politične odločitve, ki jih ni bilo. In zaradi njegovega nedela, neukrepanja, prepoznega ukrepanja je situacija taka, kot je. Seveda pa je minister del vlade, ki je kolektivni organ, tukaj lahko razprši odgovornost, in dejstvo je, da lahko v nedogled naštevamo, kaj vse je minister ali pa ta vlada razdelila med ljudi. Ampak dejstvo je, da je to najlažje delo, odpreti vrečo in reči – bomo dali toliko vsakemu upokojencu, toliko vsakemu študentu, toliko dodatka za velike družine in tako naprej. V redu, ste se odločili, da boste potalali bombončke. Zaskrbljujoče je sicer, kaj bodo prihodnje generacije imele od tega oziroma kako bodo morale odplačevati te dolgove, pa vendar nihče tega ne očita. Očitamo pa tisto, kar je nepopravljivo, in to je, da je vlada kolektivno zavozila epidemijo in velik del teh posledic je odpadel na domove za starejše občane. Dejstvo je, da je nekaj moralo iti hudo narobe pri ravnanjih te vlade, da je Surs, Statistični urad Republike Slovenije, 8. 1. 2021 zapisal, da je število umrlih leta 2020 največje po 2. svetovni vojni. Presežna umrljivost, to je presežek števila umrlih v primerjavi s povprečnim številom oseb, umrlih v preteklih letih v istem obdobju, je v 2020 znašala 18,1 %. In če primerjamo z ostalimi državami po presežni umrljivosti, je vrednost kazalnika 90 % bila presežena v treh državah: Poljski, Bolgariji in Sloveniji. In to je neka kolektivna zavoženost, nekaj je moralo iti narobe. V domovih pa je procent umrlih padel na 53 % vseh smrti, ki smo jih zabeležili zaradi covida-19. Mednarodna primerjava Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni, če pogledamo na sto postelj v domovih v primerjavi z ostalimi državami, ima Slovenija koeficient 9,5. Veste, to je najvišji koeficient med vsemi državami. In to je analiza Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni z 8. februarja 2021. To so posledice. Danes pa je bil minister že neštetokrat soočen z vzroki, da so nastale te posledice. In vzroki so nedvoumni. Slišanega pa še vedno ni bilo argumentiranega zagovora, da bi ovrgli očitke. In politična odgovornost, ki je nek tako zelo imaginaren pojem, je vsaj ena izmed odgovornosti, ki se jo mora prevzeti v takih primerih. Ministri so odstopali za manjše zadeve. Merila so bila postavljena – iz današnje perspektive gledano – za minorne zadeve. In to nič takega ne pomeni, če človek prevzame odgovornost. Še več, s tem pokaže svojo veličino. Vseh posledic, ki jih to pušča na ljudeh, to ne odpravi. Z ministrovim odstopom te stvari ne bodo odšle. Te stvari so v naši družbi. To, kar je šlo hudo narobe, ostaja in ima danes posledice in bo v prihodnje imelo še posledice, ker se jaz danes namenoma ne dotikam posrednih učinkov, ki nastajajo, ker so nemerljivi; in jih ne bom očitala ministru. Vemo pa vsi skupaj, da nedvomno ti učinki bodo, učinki tega, kako so ljudje kasneje prihajali ali pa niso prihajali do obravnave drugih bolezenskih stanj; kako so nastale tudi stiske zaradi tega, ker svojci niso imeli stika z oskrbovanci; kako prenekateri oskrbovanec, ki je bil okužen, pa je hvala bogu ozdravel, bo imel posledice ali pa ima posledice. So tudi tako imenovane zamaknjene smrti zaradi posledice okužb in še kaj. Ampak ker nimam numeričnih podatkov, ker nimam eksaktnih dejstev na tem področju, se nisem spuščala v posredne učinke. Neposredni učinki so pa danes znani in nekdo je odgovoren. Vlada kot celota, zato da je ušlo izpod nadzora, minister pa v tistem delu, ki je spadal pod njegov resor. In to so domovi za starejše občane, kjer je njegova odgovornost definitivno, nedvoumno danes že pokazana; in na drugi strani širjenje okužb na delovnih mestih, kjer minister, to je spadalo samo pod njegov resor, ni potegnil potez, da bi zamejil širjenje okužb na delovnih mestih. Namesto tega pa se je zatekal v PKP-je. Kolegica je tudi rekla, da je treba omeniti sto stvari, ki jih je opravil. Ja, ampak danes smo tukaj zato, ker ni opravil ključne naloge, ki jo je imel, in to je med poletnim časom pripraviti domove za starejše občane na drugi val. Naloga, da bi zaščitil najranljivejše. Naloga, da bi v delovnopravni zakonodaji zadeve postavil tako, da bi bili delavci motivirani ostati doma, ne pa kaznovani; in da bi delodajalci imeli tudi motiv, da delavci ostajajo doma. Tako smo pa imeli vmes obdobje, ko se karantenske odločbe niso izdajale, delodajalec pa druge podlage za to, da delavec ostane doma, ni imel. Težko boste z navajanjem tega, da je sprejel dva opozicijska zakona, prikrili politično odgovornost, ki je zapisana v interpelaciji. Lahko pa skličemo kakšno drugo sejo ali pa jo skličete pa tam predstavite dosežke ministra Ciglerja Kralja. Ampak danes smo tukaj zato, ker ni opravil svoje osnovne naloge; ne deljenje bombončkov. Najlažja naloga. Ampak biti minister ni lahko. Definitivno ni lahko biti minister. Ampak ko prevzameš funkcijo ministra in ko se zavedaš, kaj si prevzel, moraš ravnati tako, da zadeve postaviš na svoje mesto, da sprejemaš odločitve. V politiki je treba pač včasih sprejeti odločitev, ne biti zgolj všečen in leporečiti, ampak potegniti pravilne poteze v pravilnem času. In če tega ne storiš in so posledice potem take, kot so danes, potem nisi opravil svoje naloge, potem moraš prevzeti politično odgovornost za svoje neukrepanje, neravnanje, prepozno ravnanje. S tem seveda ne popraviš posledic, ki so grozne, 2 tisoč 58 umrlih oskrbovancev, ampak prevzameš pa vsaj politično odgovornost, to je minimum minimuma. Hvala zaenkrat.
Hvala lepa. Predno dobi besedo minister, ima repliko še gospa Žnidarič. Izvolite.
Hvala lepa. Moram nekaj pojasniti, ker je bila omenjena naša stranka SMC in moja razprava. Naša tedanja ministrica, ministrica Klampfer, je ta resor ministrstva za delo vodila le dobro leto in pol, takrat ste pa potem puško vrgli v koruzo, tako da ni v tem dobrem letu mogla kaj veliko narediti. Res je, da je pred tem SMC vodila celotno vlado, ampak ministrstvo je pa vodil, kot sem v razpravi povedala, deset let SD. In vsak minister sam se bori za finančna sredstva in minister si postavlja prioritete, kaj bo na svojem področju naredil. Vsekakor ni SMC vodil dolga leta tega resorja Ko smo sprejemali te zakone, sem povedala, da smo rešili krivice dokupa dobe izpred leta 2012. Krivice kmetov so bile narejene od leta 1984 do 1991. To so res stare krivice, ki smo jih popravili. Se ne strinjam, da smo zdaj popolnoma spremenili stališča. Je pa res, da smo nekateri prišli s terena, dobro poznamo določeno področje in lahko kaj več naredimo na tistem področju. Hvala.
Hvala lepa. Sedaj je želel besedo gospod minister. Izvolite.
Iskrena hvala, gospa podpredsednica. Bi začel pri koncu, pa čeprav gospa poslanka Žnidarič ne potrebuje, da bi jo jaz vzel v bran, ker je sama res močna in argumentirana; pa bi jo vseeno vzel v bran, kar ji je nekdo očital. Jaz bi opozoril, da življenje ni statična kategorija, je dinamična. In človeška vrsta ima ravno pri tem največjo prednost na tem svetu, ker se lahko tudi odzivamo hitro in učinkovito na spremembe. Hvala, poslanka Žnidarič, ker ste dobro izpostavili vse vidike delovanja in tudi objektivno. Nikogar pa niste žalili ali pa negativno izpostavljali. Sam sem tudi bolj na tej strani pristopa k diskurzu. Kar nekaj vprašanj in izzivov se je pojavilo. Bolj proti koncu Vrtojba in Osilnica; oziroma Vrtojba prej, zdaj je Osilnica. Me veseli, da je visoki zbor prepoznal pomen, da smo ti dve lokaciji vključili v koalicijsko pogodbo. In to je za nas resen dokument. In če sta Vrtojba in Osilnica v koalicijski pogodbi, potem je to moja dolžnost in dolžnost moje ekipe, da naredimo res vse, da bodo te zaveze iz koalicijske pogodbe izpolnjene. Vrtojba, lahko rečem, da velika večina odzivov, ko je postala informacija o rešitvi zadeve, je bila izjemno pozitivna. Mene sodelavci tudi seznanijo z odzivi na terenu in odzivi so bili v smislu – po petnajstih letih se sramota končno ureja. 15 let sramote bo postalo stvar ponosa regije in lokalne skupnosti. Predvsem pa možnost namestitve za tiste, ki jo še kako, še kako potrebujejo. In lahko vam povem, da ta vlada – ki jo koalicijski poslanci res priganjajo in nas držijo za odgovornost, kar je prav, kar je prav – ve, kaj je naša dolžnost. Še več, spomnim se, tako kot sem v začetku povedal, se s tem ciljem identificira tudi kdo iz opozicije, in to je javno. En kolega poslanec s tistega območja je pred meseci, mislim, da je bil, ne me čisto za besedo držati, maj, me je pozival v Državnem zboru, da res to rešimo. Sicer je rekel, da bi mu bilo bližje, če bi to šli z državno investicijo, ampak da bo pa razumel in da bo zelo vesel, kakorkoli bomo to rešili. In verjemite mi, da s svojo ekipo gremo tako, kot je najbolje, torej da se zadeve najhitreje, najbolje, najbolj učinkovito rešijo. Ni dovolj, da ti samo zadevo rešiš, ampak mora biti tudi srednjeročno, dolgoročno vzdržna in čim bolj celovito rešena. To je naše vodilo. Osilnico delamo zelo zelo intenzivno. V tem trenutku iščemo vsebino, ki bo na srednji in dolgi rok vzdržna. In imamo nekaj dobrih obetov za to. Vam lahko zagotovim. Eden od poslancev ali poslank me je vprašal glede sosledja, ki nas je vodilo pri postavljanju ukrepov – vseh, za trg dela, za najranljivejše skupine, gospodarstvo. Lahko vam povem, da je na evropski ravni dogovorjeno to sosledje, predsedniki vlad so jih uskladili pred časom. In to je naslednje sosledje, najprej zavarovanje življenja in zdravja ljudi; potem pomoč gospodarstvu in ohranjanje delovnih mest; nato ostalo. In temu na ministrstvu za delo sledimo in cela vlada temu sosledju sledi. Žal mi je, da se pomoči najranljivejšim na nek način skuša vzeti veljavo in vrednost. Ampak ljudje razumejo sporočilo. Prva vlada, ki ni reševala bank, kapitalskih ozadij, to je vlada, ki je razumela potrebe ljudi in je denar dala ljudem za realne stiske, za lajšanje realnih stisk in posledic. In za tem stojim in ljudje čutijo to. Nekdo se je norčeval iz videokonferenc. Vodstva domov za starejše so rekla, da so videokonference tako dobra stvar, da bi predlagali, da jih ohranimo tudi po epidemiji za različne vidike delovanja domov za starejše oziroma vseh socialnovarstvenih zavodov. Ob sedanji izkušnji, vsi to izkušamo, tudi spoštovani Državni zbor ima to možnost sodelovanja preko videokonferenc, kolikor sem seznanjen, menim, da bomo iz te epidemije potegnili eno pozitivno zadevo. Menim, da bo naše delo spremenjeno v bodoče vsaj tako, da bojo sestanki, seje vsaj hibridne, če ne v večji meri tudi preko videokonferenc. Jaz sem vsekakor pristaš tega, da smo tudi z izvajalci institucionalnega varstva oziroma vseh socialnovarstvenih zavodov preko te variante povezani. Nekdo mi je očital, da ko sem govoril, mislim da, maja ali junija lani o kadrih, prostorih in osebni varovalni opremi, sem bil s tem zaverovan vase. Če sem govoril o kadrih, prostorih in osebni varovalni opremi, sem bil fokusiran na kadre, prostore in osebno varovalno opremo. Mislim, da s tem odgovorim. Ena zadeva je izjemno pomembna. Koncesionarji so v Sloveniji del javne mreže, koncesionarji so del javne mreže. In tisti, ki demonizirajo koncesionarje, saj nisem jaz postavil že pred desetletji tega razmerja med koncesionarji in državnimi domovi; sem pa zagotovil, da sam z ekipo ostajam zavezan temu, da se ravnotežje ponudbe ohranja na polovici 50 : 50. Zakaj četrtino dražje cene pri koncesionarjih? Zaradi tega, ker jim investicija v dom gre v ceno. In kaj je reklo Računsko sodišče Republike Slovenije? Da bi bilo edino prav in pravično, da se tudi državnim domovom to šteje v ceno. Ker še nimamo take tradicije in ker se pač v Sloveniji pričakuje, da bo proračun vsakokrat pokril neke stroške, se seveda to državnim domovom ne šteje noter; in zato razlika v ceni. Hkrati sem pa kot minister za delo odgovoren za to, da ljudem omogočim svobodno izbiro za način namestitve. Mislim pa, da se vsi skupaj lahko strinjamo, da je pa najhuje, če ni možno izbrati niti koncesionarja niti državnega. To je pa najslabša možnost in mi smo se tu nekje znašli. Očitano mi je bilo, da kadrovska, finančna in predvsem prostorska problematika oziroma ta zanemarjenost zadnjega dobrega desetletja nima zveze z odzivom na epidemijo. Pa še kako jo ima. Vprašajte epidemiologe, kako je najlažje zaustaviti širjenje virusa. Z umikom, z izolacijo, samoizolacijo. Kar 12 % sob pri izvajalcih institucionalnega varstva je še vedno 3- ali večposteljnih. Če ne drugega, spoštovani poslanke in poslanci, bi bili moji predhodniki odgovorni vsaj za to, da bi se investiralo vsaj v višanje standarda teh sob, če že ne v dodatne namestitve, če že ne v dodatne namestitve zaradi potreb, zaradi demografske slike. Pa bom citiral še dr. Alojza Ihana, ki je bil na odboru za delo, tu sva sedela dva dni z ministrom kolegom Gantarjem, 9. junija 2020. Dr. Ihan je sedel tam nekje in je poudaril, citiram: »Seveda pa se moramo na koncu, da grem malo bolj v svoj posel, najbolj zavedati, da je edina stvar, ki rešuje domove za ostarele pred podobnimi situacijami, kot je bila v Šmarju pri Jelšah in podobnimi krizami, da ni epidemije med prebivalstvom. Čeprav vemo že malo več o virusu, ampak še vedno veliko premalo, da bi bili zmožni, če epidemija enkrat doseže proti 10 % prekuženosti, da bi kdorkoli znal ustavljati vdor v bolnice pa domove za ostarele. Nikjer po svetu jim to ni uspelo in tudi pri nas nam ne bo. Se pravi, osnovni razlog, da je bil pri nas vdor v samo omejeno število domov za ostarele, je to, da smo uspeli obdržati prekuženost na zelo nizki ravni. Če bomo to uspeli v jeseni potem z določenimi ukrepi, bomo seveda lahko uspešni tudi glede domov za ostarele. Če tega ne bomo uspeli, imajo vse preventivne mere pač nek plafon učinkovitosti in bomo imeli seveda veliko več teh zgodb. Upam pa, da ne.« Konec citata. Strokovnjak, imunolog. Še tri izzive, vprašanja imam zapisana, ki so se pojavila v tej razpravi – prejšnje vlade in prejšnji ministri in namenjenih 74,5 milijonov evrov za študije. Računsko sodišče je izvedlo revizijo, ali so bili Vlada Republike Slovenije, ministrstvo za delo ter Ministrstvo za zdravje v obdobju od 1. 1. 2007 do 30. 6. 2018 uspešni pri zagotavljanju dostopnosti in dosegljivosti storitev socialnega varstva. Oziroma hotelo je odgovoriti na vprašanje, ali Republika Slovenija zadovoljivo skrbi za tiste, ki zaradi starosti, duševne ali telesne prizadetosti potrebujejo pomoč drugih. Računsko sodišče je izreklo mnenje, da skrb države za zagotavljanje pomoči vsem, ki jo potrebujejo, v obdobju, na katerega se nanaša revizija, ni bila zadovoljiva. Iz revizijskega poročila z dne 16. septembra 2019 med drugim izhaja, da takratne vlade, MDDSZ in MZ niso ustrezno načrtovali novega sistema dolgotrajne oskrbe. Izhaja tudi, da je vlada za projekte, ki naj bi zgolj pokazali, ali so predvidene rešitve v zvezi z dolgotrajno oskrbo ustrezne ali ne, namenila kar 74,5 milijona evrov. To je po oceni Računskega sodišča nesorazmeren strošek v primerjavi s potrebnimi sredstvi za zagotovitev manjkajočih kapacitet. To so odseki iz tega mnenja Računskega sodišča. Očitano mi je bilo v zvezi z minimalno urno postavko za začasno in občasno delo dijakov in študentov. Zakon za uravnoteženje javnih financ (ZUJF) določa, da ob spremembi minimalne plače minister, pristojen za delo, določi nov znesek minimalne bruto urne postavke tudi za delo dijakov in študentov. Naše ministrstvo je takoj ob spremembi zneska minimalne plače za leto 2021, ki smo ga objavili 28. 1. 2021 pozno popoldne, pričelo s predpisanim postopkom določitve najnižjega zneska urne postavke. Znesek je bil določen 29. 1. in je bil po opravljenih obveznih fazah postopka posredovan v objavo na Uradni list 10. 2. 2021. Mislim, da dejstva govorijo zase. Nekdo pa je še v razpravi izpostavil, da smo zmanjševali sredstva za štipendije. Ravno obratno. Ravno nasprotno. Poslanke in poslanci, za nove prejemnike Zoisovih štipendij smo pri tem razpisu namenili pol milijona več, skupaj 3 milijone in pol. Pri državnih štipendijah je bilo tudi v preteklem letu več upravičencev, 3 tisoč več. Prav tako smo za ta namen izplačali več sredstev, ampak moram vam pa povedati, to je dejstvo, da državno štipendijo, ki je socialna kategorija, tako ali tako dobi vsaj upravičenec. Torej se s tem ne bom hvalil, tudi mislim, da ni smiselno, da se mi očita. Saj se je znesek povišal, ampak če bi se znižal, tega ni znižal minister, ker pač bi bilo manj upravičencev, ampak sta se znesek in število upravičencev zvišala. Je pa res, da so kadrovske štipendije doživele upad zaradi korona situacije. Poslanec SAB mi je očital glede padca BDP. Sem mu hvaležen, da je izpostavil to, ker mislim, da je šel na napačni predpostavki. Umar je konec leta jasno povedal, da po njihovih analizah so ukrepi vlade za trg dela in gospodarstvo ublažili ta padec vsaj za 3,5 odstotne točke. Vsaj za 3,5 odstotne točke. Padec pa se je zgodil zaradi korona epidemije in posledic te korona epidemije na slovensko, evropsko in globalno gospodarstvo; ne pa zaradi ukrepov, gospe in gospodje. Padec BDP se je zgodil zaradi korona epidemije, pandemije. Javni razpis za ranljive skupine. Tudi me je nekdo primerjal s predsednikom Računskega sodišča. Jaz ne poznam, kakšna prostovoljna funkcija je njegova, vem, da je veliko od vas, spoštovane gospe in gospodje, tudi prostovoljcev. Jaz sam sem bil in verjetno bom tudi v prihodnje tak prostovoljec, ki še za bencin sam da, torej prostovoljec, ki sam vlaga svoj zasebni denar v to, da lahko eno funkcijo prostovoljno opravlja. Mislim, da ni bila na mestu primerjava, ker so številke, ki so za primerjanima človekoma, toliko različne, da si jih jaz niti predstavljam ne. Moj tip prostovoljstva, ta, ki ga jaz poznam tako pri skavtih kot povsod drugje, je bil – in vem, da velika večina vas, kolegice in kolegi, in naših državljank in državljanov tudi opravlja tak tip prostovoljstva –, da svoj denar, ki ga zaslužimo, vlagamo v to, da lahko prostovoljno delamo. Pa vem, da so toliko odprta srca pri vseh nas, da še doniramo organizacijam, v katere verjamemo.
Hvala lepa. Besedo ima predlagateljica Jerca Korče. Izvolite.
Ja, moram se odzvati. Prvič, minister, rekli ste, da so koncesionarji del javne mreže. Res je. Vendar bi si morali prizadevati, da se krepi javna mreža, torej javni domovi, ne zgolj koncesionarji, kajti koncesionar je vedno tisti, ki zapolni nek gap, nek manko, ki nastane na nekem področju, ko država za določen čas ne more zagotavljati storitev na nekem področju. Jaz se ne bom spuščala, zakaj, kot sem že prej povedala, je bila leta 1997 sprejeta taka usmeritev, kot je bila sprejeta. Je pa nekaj dejstvo in tukaj je ponovno odgovornost vaša. Ko ste omenjali Vrtojbo – Zakaj ste se odločili, da se Vrtojba, ki bi lahko postala javna, zgolj javna, proda in potem da koncesijo zasebniku? Celo svetniki občine so vas soočili s pomisleki, da bo dom za upravljanje zgolj posrednik in bo center čez nekaj let, tako kot Sončni dom v Mariboru, prodal naprej. Kot ste sami povedali, je oskrba pri koncesionarjih dražja, recimo v javnem domu za dementnega 775 evrov, ista oskrba pri koncesionarju za tisoč 393 evrov, torej 609 evrov razlike nastane. In vi ste se odločili dom, za katerega je vlada Marjana Šarca predvidevala, da bo postal javni, prodati zasebniku in podeliti koncesijo. V javnih občilih smo zasledili, da je s tem država prelomila obljubo in da bo namesto oživitve centra z javnimi proračunskimi sredstvi ta dom prodan zasebniku. In s tem je dom, ki je zgrajen in bi lahko bil nemudoma dan v ta javni del in s tem tudi pripomogel k temu, da oskrbovanci lahko dobijo cenejšo oskrbo, pristal v rokah zasebnika, potem ste mu pa podelili koncesijo. In kot ste sami ugotovili, ja, cene so višje zato, ker oskrbovanci v domovih pri koncesionarju pokrivajo tudi posojilo koncesionarja. In enako bo tukaj – ampak ste imeli na pladnju že zgrajen dom, za katerega je pretekla vlada predvidevala, da ga vključi oziroma da postane javni dom. Vi ste se pač odločili za drugačno pot. In še druga stvar, na katero se moram odzvati. Prej ste rekli, da niste zagotovili zunanjih enot zato, ker se je zgodila ta medijska rabuka, in ste se potem raje odmaknili od te ideje. Zdaj ste pa povedali še eno stvar, s katero se oba strinjava, in sicer da epidemiologi so povedali, da je najlažja pot za preprečitev širjenja okužb z izolacijo. Se strinjava. Zato še vedno ostaja očitek – in pojasnila z vaše strani ni – zakaj, ko je bilo 27. marca izdano navodilo, da naj domovi poskrbijo za tri cone, 27. marca, ko vi sami takrat poveste, da večina domov tega ne more zaradi svojih specifik, zakaj ste vztrajali pri neizvedljivem. Zakaj niste slišali pozivov 16. julija, ko vam povedo, da naj se zagotovi zunanje enote, da naj se zagotovi sistemska ureditev. Zakaj ste ignorirali poziv posvetovalne skupine iz 21. julija, ko vam je dala sklep, da naj se domovom pomaga zagotoviti zunanje enote? Zakaj ste ignorirali tudi, ko je Skupnost socialnih zavodov zagrozila z izstopom kot še zadnji poziv. Takrat so zapisali: »Upamo, da bo odstop pristojne zbudil, da resno razmislijo o vzpostavitvi zunanjih enot za osamitev obolelih.« Nič, nič, nič. In danes poveste v nekem prvem odzivu, da tega ni bilo, ker se je zgodila medijska rabuka za zagotovitev zunanjih enot. In drugič, ravnokar poveste, da nam bodo epidemiologi povedali – saj mi to vemo minister, ampak vi niste slišali pozivov –, da je najlaže preprečiti širjenje okužbe z izolacijo. In na to so vas opozarjali vsi, ne opozicija. Skupnost socialnih zavodov, Amnesty International, Društvo Srebrna nit pa še marsikdo s terena. Vi ste to ignorirali in vztrajali na neizvedljivem. Tukaj je vaša odgovornost, ne glede na to, koliko ministrov za nazaj ali pa vlad za nazaj naštevate. Poletni čas je bil čas, da se sistemsko uredi in zagotovi zunanje enote, če ste vedeli, da je to rešitev. Zakaj niste tega naredili? In če tega niste naredili, ste opustili dolžno ravnanje in ste politično odgovorni. Toliko. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima Jani Möderndorfer. Za njim pa bo razpravljal Jožef Lenart. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, podpredsednik. Preden začnem s samo razpravo, bi vas prosil, minister, da eno stvar razčistiva, bova lažje komunicirala. To je predvsem to, da stvari ne jemljete osebno in da vas danes ne obravnavam kot človeka, ampak kot ministra, politika. Zakaj to sploh govorim? Zaradi tega, ker tisti trenutek, ko se kandidat za ministra usede na stol ministra, hote ali nehote, je lahko zadovoljen samo prvi dan, potem pa nikoli več. Potem pa ima pravzaprav vsak dan samo probleme. In na nek način pravzaprav sočustvujem z vami pa z vsemi ministri, ki pravzaprav postanejo ministri, ker prevzamejo dobršen del odgovornosti in bremena bodisi iz preteklosti bodisi iz tistega, kar jih čaka na mizi, in seveda sčasoma tisto, kar pridelajo sami. Zelo pozorno sem poslušal danes večino razprav, še posebej pa seveda prav ministra. In moram reči, da sem bil malo razočaran, vsaj v enem delu, uporabili ste tiste politikantske prijeme, ker se dobro slišijo. Recimo dam en primer – Mi nismo vlagali v banke, ampak smo se rajši odločili, da bomo vlagali v šibkejše in podobno. Ob tem pa ne poveste, minister, da danes ni nobene bančne krize. Banke imajo preveč denarja in sploh ne vedo, kam z njim. Ne vem, zakaj bi banke sploh reševali, zakaj ste to sploh omenjali. Ne biti začuden. Odgovarjam samo na vaše prispodobe, ki ste jih dajali v svojih razpravah. Zakaj to govorim? Govorim predvsem zato, ker mi ni všeč, da kot minister uporabljate metode, ki niso fajn. Moram reči, da imam debelo kožo, prenesem vse, marsikaj, ampak ljudje, ki pa gledajo to po televiziji, pa ne razumejo čisto najboljše, o čem pravzaprav se mi tukaj danes pogovarjamo; razen to, da razumejo zelo dobesedno, kar nekdo reče. Gremo k bistvu. Tudi z vami se strinjam v tistem delu, ko ste rekli, da se ne strinjate, ko ste navajali podatek iz poročila Računskega sodišča, da 74 milijonov za študije je pa res malo preveč za dolgotrajno oskrbo. Podpišem, z vami se popolnoma strinjam. Ampak to ne more biti opravičilo, da danes ponavljamo, kaj vse se bo zgodilo, ker mene prav zanima in čakam dan, ko boste prišli z zakonom o dolgotrajni oskrbi, in predvsem čakam, ko boste določili tisto, kar vam manjka, kar je najbolj ključno pri celi zgodbi. Saj ni problem zakona napisati pa vsebine in tako naprej, ampak je problem, ko boste morali javno povedati, koliko to stane in od kje bodo viri za dolgotrajno oskrbo. In to je problem, ki je vsakega ministra pred tem bolel, in zato so nekateri rajši študije naročali, ker niso vedeli, kako naj začnejo s to materijo in kako pravzaprav naj jo razporedijo. Oba se lahko strinjava, da je socialnovarstveni del eden najbolj zapletenih sistemov z vidika finančnega dela, ker je tako zapleten, in to ugotavlja tudi Računsko sodišče, da se bojim, da je marsikatera storitev celo dvakrat plačana. Celo dvakrat plačana. Ampak v vseh teh letih tega nismo in nihče ni znal tega razmejiti. Boste znali vi? Ne vem, na koncu mandata vas bom pogledal v oči pa vas bom mogoče tudi vprašal, ali ste naredili ta korak naprej. Ampak bojim se, bojim se, da politiko – ker se strinjam s kolegi, ki so govorili, da vsak minister ima svoje politike, ki jih izvaja, določi in jim daje neko določeno prednost –, da politiko na področju domske oskrbe, tako kot ste jo zastavili, se bojim, da boste počeli podobno, kot počnejo ali pa so počeli predhodniki pred vami. In boste na koncu zaplavali in boste pač, že zaradi tega, ker ste to naredili in ker boste ugotovili, da niste rešili problemov, našli tisoč in en razlog, ki ga vsak politik vedno potem na koncu najde, zakaj neke stvari ni uspel narediti. Saj jo poznate reklo, ki ga je izrekel Winston Churchill: Vem, kaj bom naredil čez en dan in čez deset dni in čez eno leto. In ko pride ta čas, znam zelo dobro razložiti, zakaj se vse to ni zgodilo. In bojim se, da že lezete v to smer. Argumenti. Ko ste kazali graf in ste naredili razmejitev, koliko mora biti med koncesijami in zavodi v državni lasti razlika in razmerje, se bojim, da je to napačna pot. Ampak to predvsem zaradi tega, ker izhajate iz stranke, ki je pač jasno povedala, da vse, kar je zasebno, je boljše kot tisto, kar je javno. In ta logika seveda poganja to politično strujo, da seveda tudi potem konkretizira. Koncesija ni zato, da bomo mi naredili ravnotežje med enim in drugim. Ker če bi temu bilo tako, potem bi morali v zdravstvu že zdavnaj to narediti. In upam, da ne bomo. Ampak je predvsem in zgolj in izključno samo zato, da v resnici poskušamo rešiti težave tam, kjer država ne more vstopati, bodisi zaradi finančnih razlogov bodisi zaradi nekih drugih razlogov. In to je to. Računsko sodišče resda je ugotovilo, da je razlika v ceni v domski oskrbi, ker oni računajo tudi vložek in amortizacijo objekta v ceno, ampak ni ugotovilo samo tega. Saj to veste, minister. Ugotovilo je tudi kopico nepravilnosti in dodatnih nepotrebnih zaračunavanj, ki so že v ceni osnovne nege, ki bi jo pravzaprav morali ponuditi, pa je niso. Drugače povedano, nategovali so ljudi, da so še dodatno plačevali nekaj, kar je bilo že plačano. Ampak to se v zasebnem sektorju bistveno prej zgodi kot v javnem sektorju. Zakaj? Ker v javnem sektorju imamo še kakšne druge nadzore. Če ti lastniku v zasebnem sektorju kaj preveč poveš ali karkoli, vas bo odpustil pa je stvar zaključena. Nadzorni svet v zasebnem sektorju pa itak gleda samo na dobiček, ga ne zanimajo vse tiste stvari, kar jih v svetu javnega zavoda seveda zanima. Če nadaljujem s temo, ki sem jo danes poslušal. Mislim, da vam je moralo biti vsaj za nekaj sekund nerodno, če vam pa ni bilo, potem imate pa resen problem, ko vas je branil naš kolega poslanec Reberšek. Toliko neumnosti, kot pa jih je on izrekel, moram reči, da upam, da ste vsaj malo zardeli, ker je seveda primerjal hruške s kivijem in podobne stvari. Recimo, dam primer, omenjal je programe za desetletno obdobje na Metelkovi 6, ki so bili financirani. Pa bom raje citiral, da ne bom kakšne napake naredil, da mu ne bom naredil kakšne krivice, da »na Metelkovi 6 so kar 43,3 milijona evrov javnih sredstev počrpali«. Ne pove pa, katerih sredstev. Seveda zraven pa takoj doda, da »od vključno 2009 do 2019, se pravi v desetih letih, pa je bilo iz proračuna Republike Slovenije nakazano za domove za starejše, govorim o adaptaciji in prenovi, 31,8 milijona«. Glejte, ne moremo mi primerjati programov z investicijami. Če že hočemo, potem dajmo programe s programi. Drži, se strinjate z mano? Investicije pa z investicijami. In če pogledamo, koliko to stane – in izgleda, da kolega Reberšek nima pojma o strukturi cene domov, se pravi oskrbnine, kaj to dejansko pomeni in kdo jo v resnici plačuje –, pa sem si izbral recimo Deos, ki je zasebnik, ker vi imate radi zasebnike, za 10-letno obdobje za tisti program, ki ga plačujemo na podlagi koncesije, je Zavod za zdravstveno zavarovanje izplačal 72 milijonov 388. Govorim samo o enem, samo o enem, govorim o 10-letnem obdobju. Jaz ne govorim o Metelkovi 6, ki je bila financirana iz programov. In mimogrede, tam je kar nekaj zelo resnih in konkretnih programov, ampak žalostno je, da se spuščamo na nivo in ves čas nekateri ponavljajo, da gre za neke levičarske organizacije, ker so na Metelkovi 6, ker imajo tam sedež, da gre za nek primitivizem in da je to metanje denarja. Seveda razumem, kar veliki šef reče, potem morajo vsi kot pokvarjene mačke ponavljati, ker se to dobro in lepo sliši. In potem narediš še tako diskrepanco v primerjavi, ki sploh ni primerljiva, in potem dobiš zmazek. Zato govorim, minister, da bi vam moralo biti vsaj malo nerodno. Ob tem pa seveda pove še naslednjo neumnost, ko govori o gradnji in vzdrževanju študentskih domov, da je bilo »nakazanih 35 milijonov in pa 70,4 milijone za 20 nevladnih organizacij z deklarirano levičarsko agendo«. Če bi rekel samo nevladnih organizacij, sicer niti ni povedal, katerih nevladnih organizacij, ampak kar samo reče 20 nevladnih organizacij, potem pa doda ta pridevnik – »z deklarirano levičarsko agendo«. Minister, meni bi bilo nerodno. Verjamem, da ko vi kot minister delate razpis za programe, ne delate na osnovi, ali je kdo bolj levi ali bolj desni. Jaz verjamem, da tega ne počnete. Ampak vaš kolega poslanec je naredil to distinkcijo in vas je na ta način branil, češ, Nova Slovenija bo financirala ali pa dela na tem, da ne bo več financirala nekih nevladnih organizacij z levičarsko agendo. Meni je abotno, da kaj takšnega poslanec v podporo ministru sploh omeni. Ampak izgleda, da je to postala praksa, s tem je pa seveda tudi jasno povedala, v katero smer to gre. Tisto, kar se mi zdi še pomembno o tem povedati, je tudi to, da danes slišimo kar nekaj ocen, kako je minister za delo našel čez tisoč novih postelj na podlagi koncesij, in on je to rešil. Skratka, imamo en hiter korak, kako je to rešeno bilo čez noč. Jaz obžalujem, da moje kolegice poslanke Mojce Žnidarič ni tukaj notri zraven, ker je prej govorila. Zakaj kolegico Mojco omenjam? Predvsem zaradi tega, ker je nekoč najina skupna ministrica Ksenija Klampfer zelo jasno te stvari izpostavila. Minister, popravite me, če si bom kaj izmislil. Ko ste postali minister, so vam kasneje povedali, da imate to na razpolago in da vas čaka 450 koncesij s strani Ministrstva za zdravje, ki jih je Šabeder odstopil, ker so bile žive, neuporabljene še, odstopil ministrici Klampfer, in potem še 800, ki jih je ministrstvo imelo pripravljeno za razpis. Potem je pa vlada padla in do razpisa ni prišlo, in to vas je čakalo. Mi smo čakali, kdaj boste naredil razpis in seveda podelil. In če boste pogledali, boste točno videli, kam jih je bilo podeljenih 450 in ostale, ki so bile po različnih domovih. Da se ne bova narobe razumela, minister, to ni očitek. To sploh ni očitek. Ker če tega ne bi naredili, bi vas jaz že zdavnaj vprašal, kaj čakate, ker imate proste koncesije, in dajte jih razdeliti, še posebej v situaciji, ko je teh postelj seveda premalo. In to je odraz in odgovor, zakaj se koncesije delijo. Takrat, ko tega ni moč zagotoviti z državne strani, je treba koncesije podeliti, če so seveda na voljo. Ampak struktura cene, ki je seveda sestavljena, je jasno, kdo plačuje te stvari. In sedaj še odgovor kolegu Reberšku, ker zgleda, da res nima pojma o teh stvareh, rad pa se ukvarja z njimi tako malo čez oko. Investicija v dom je bistveno cenejša stvar kot pa vzdrževanje in financiranje takšnega doma. To je nesporno dejstvo. To je tudi eden od razlogov, zakaj je v resnici včasih, še posebej od 2010, 2011, 2012 naprej, ko država pravzaprav ni imela denarja, spomnite se, Janševa vlada je naredila ZUJF, kjer je dobesedno čez noč ukinjala določene stvari, ker pravzaprav denarja ni bilo; in sedaj pričakovati in očitati nekomu, da deset let ni zidal domov, se mi zdi skrajno neresno zaradi tega, ker vsi veste, o čem pravzaprav je govora. Je pa res, da je danes bistveno lažje s polno denarnico – to tudi danes vidimo, kako se deli denar, seveda se zadolžujemo na debelo – govoriti, kako je tega denarja dovolj. Ohranili smo 300 tisoč delovnih mest, je rekel. Bog se te usmili! Povejte, koliko jih je na zavodu za zaposlovanje. To je pomembno. Ne govorim vam, minister, govorim, s čimer vas je hvalil gospod poslanec Reberšek. To je za mene podatek. Zaenkrat 300 tisoč delovnih mest. Jaz bom videl, kaj bo, ko bo konec epidemije in ko se bodo ugasnile pomoči s strani države. Koliko bo takrat ljudi odšlo na zavod za zaposlovanje in kako se bomo takrat srečali v tej isti dvorani in si pripovedovali spet, kaj je kdo mislil pred pol leta, ko je rekel, da je ohranjal 300 tisoč delovnih mest. Takrat bomo videli, koliko je bila ta politika dobra in uspešna. No, minister, sami pravite, da ste imeli nočne more, ko niste mogli zagotavljati tistega, kar so v domovih takrat najbolj potrebovali, ko so bili na začetku epidemije, še posebej v prvem valu, najbolj v krizi. To je zaščitna oprema in je ni bilo. Ampak, minister, to ni bil problem samo Republike Slovenije, to je bil problem večine držav v Evropi. Pol sveta se je s tem ukvarjalo, razen tistih, ki še niso imeli covida-19. Ampak kaj je problem? Še več, jaz sem enkrat že povedal pa bom ponovil, Norveška, Belgija, to so države, ki imajo BDP bistveno večji kot Slovenija, so v mesecu decembru zažgale 6 milijonov mask, ker niso računale na to, da bodo že čez dva meseca mrzlično iskale maske. Zato govoriti danes o predhodnikih, veste, mene bolj zanimajo rezultati, kako bomo iz tega izpeljali. Jaz verjamem, da v prvem valu epidemije je bilo vsem grozno, še posebej tudi vam, minister, in še kakšnemu ministru, ki se je neposredno ukvarjal s kritično in kaotično situacijo. Ampak ne sprejmem pa opravičila za drugi val. Tega pa ne morem več sprejeti. Tam ste pa vsi vedeli, kaj nas čaka. Vsi ste vedeli. Še celo več, napovedovali ste, kaj se bo zgodilo. In to je seveda bil resen problem, ker se danes vsi izgovarjate, da so DSO-ji bili nepripravljeni na to situacijo. Jaz bom drugače rekel, minister – Ste bili vi pripravljeni na to situacijo? Ena od pomembnih stvari je prisilno upokojevanje. Pri PKP smo zelo glasno in jasno, sam se tudi spomnil, opozarjali, da gre za prisilno upokojevanje. Vaša državna sekretarka je na televiziji – žal pač vaša državna sekretarka, saj meni je v končni fazi vseeno, ampak kdorkoli z ministrstva karkoli govori, pravzaprav je odgovoren vedno minister, saj v končni fazi govori z njegovim dovoljenjem in nenazadnje z izvajanjem vaše politike – izgovorila naslednji stavek, to sem si zapomnil in si bom zapomnil do konca, ker gledam, koliko je število mladih zaposlenih, da takšno upokojevanje je zgolj in samo zato, da bo več mladih dobilo možnost pri zaposlitvi. Oprostite, minister, v tistem kratkem času, ko je zakon veljal, dokler ga Ustavno sodišče ni zaustavilo in smo vas opozarjali, da je ustavno sporno. Sicer ne vemo še, kakšna bo razsodba, to je dejstvo, vsi čakamo, kaj se bo zgodilo, sam sem osebno globoko prepričan, da bo Ustavno sodišče razveljavilo to določbo, ker je res popolnoma v nasprotju in je popolnoma neuravnoteženo v primerjavi z vsemi ostalimi prebivalci, glede na to, da se nekoga sili, še posebej ob dejstvu, da smo v tem državnem zboru pred nekaj dnevi govorili o demografskem skladu in smo govorili, kako se goba starejših vedno bolj in bolj napihuje, in da je tistih, ki plačujejo danes po Bismarckovem sistemu, se pravi v solidarnosti, za pokojnine za prihodnost, že 1,5, če smo jih včasih imeli 2. 1,5 – kar pomeni, da jih je premalo in da je več tistih, ki so prejemniki teh penzij. Kar pomeni in je nesporno dejstvo in to veste vi sami, da bomo morali za pokojninsko reformo na nek način podaljšati dobo tistih, ki so danes delovno aktivni, če bomo hoteli, da še vzdržimo Bismarckov sistem ob dodatni krepitvi drugega stebra in tako dalje in še ne vem katerimi vse ukrepi. Vi greste pa takoj udariti z ukrepom, da nekoga prisilno upokojite, ko dopolni pogoje, in to z odločitvijo uprave, ker na nek način ste jim naredili uslugo, namesto da bi stopili v bran kot minister za delo. Minister za delo, v bran delavcem, ste stopili v bran tistemu, za katere že dela minister za gospodarstvo, in to je delodajalec. No, že dva ministra v vladi, ki delata za delodajalce, namesto da bi vsaj eden od njiju delal za delavca. To je resen problem. Da imate ta problem, se je vedelo tudi na ESS. Vi danes konstantno razlagate, da ste dobro delali na ESS. Spomnim se izjave enkrat –saj kje pa piše, da se moramo vse zmeniti na ESS oziroma da moramo biti vedno enotni. Ne, res je, nikjer to ne piše in marsikdaj se tudi zgodi, da na ESS ne moreš soglasja dobiti. To je dejstvo, ampak kadar na ESS ne dobiš soglasja, to pomeni – in to so prejšnji ministri redkokdaj počeli, ker so vedeli, kaj to pomeni, da eden ali drugi partner bodisi odstopi začasno iz ESS; in to se nam je že dogajalo, da pravzaprav ni imel več sogovornika za pogovarjati. Na drugi strani pa drugi spravijo delavce na cesto, imamo štrajke, kar pomeni, da je ves čas iskanje kompromisa in usklajevanja za to, da se lahko na nek način dogovorimo, da se kakšna stvar lahko tudi premakne. Dostikrat neupravičeno, dostikrat zelo upravičeno. Ampak če poslušam izjave po medijih, mene ni na ESS, jaz ne vem, kaj se tam dogaja, ampak lahko pa berem po medijih in poslušam ljudi, ki seveda odgovarjajo naslednje, in sicer da se je v zadnjem letu drastično spremenil način sprejemanja zakonodaje in usklajevanja na samem ESS. To govorijo sindikati, vam jih lahko citiram, in seveda – zelo zanimivo – tudi marsikaj povedo delodajalci, kar je tudi zanimivo, predstavnik Gospodarske zbornice nazadnje. Vse to nas pripelje do vprašanja, da ne bom v tri krasne govoril, bom omenil, o kom govorim. Sindikalist Jakob Počivavšek pravi naslednje: »Dialog je nazadoval, še posebej pri interventni zakonodaji.« To je njegova izjava, ne moja. In če omenim še recimo Mitjo Gorenščka, ki je za Radio Slovenija povedal naslednje, da je bil »socialni dialog pomanjkljiv že pred sedanjim ministrom, zdaj pa seveda niti ni več pravilno voden«. To niso moje besede, minister, to so njihove besede. Samo citiram. To seveda pomeni, da ni problem samo opozicija, koalicija, ampak da ta problem vidijo tudi ostali. Mi imamo resen problem. Ta problem pa seveda lahko rešimo samo na način, če se lotimo vprašanja, ali je delo zadovoljivo ali ne. Interpelacija, danes sem slišal od enega od poslancev, aha, jasno, od Reberška, koga drugega pa, da za interpelacijo potrebuješ 46 glasov. Minister, jaz se spomnim situacije, ko je bil minister iz svoje lastne stranke prepričan, da bo to z levo roko opravil, pa se mu je na koncu lastna stranka odpovedala in je pritisnila proti. Zato jaz pri vsaki interpelaciji, ne glede na to, ali imam 46 glasov zagotovljenih ali ne, delujem, kot da bo uspela. Zakaj? Ker edino takrat je mogoče povedati ministru in mu soočiti določena razmišljanja, poglede in kakšna je situacija. Zato jaz pravim vsakemu ministru, do zadnjega ne bo vedel, ali ta stvar drži ali ne. Razočaran sem bil nad vami, ker niste naredili nobenega resnega odziva kot minister za enakost. Ko je revija Demokracija govorila o načrtnem iztrebljanju priseljencev, ko je nekdo iz vaše koalicije delal primerjave, da so beli tista prava rasa, ko je vaš, minister, kakopak drug kot gospod Reberšek kazal slike na odborih, kaj je za njega prava družina, to je meni težko gledati, da minister prihaja iz stranke, ki pravzaprav na nek način govori o razlikah med ljudmi, vi ste pa minister, ki bi moral gledati na enakost. Mi popolne enakosti ne bomo nikoli dosegli, ampak vsaj približno. V 21. stoletju smo, minister. In tukaj vas seveda kličem tudi z nekega etičnega in moralnega vidika, da bi se morali oglasiti in reči – tukaj so pa meje, tukaj se pa prosim zaustavimo. Jaz upam, če tega niste naredili javno, da ste naredili vsaj interno v svoji stranki. Vsaj interno. Zato pravim, da je velika odgovornost ministra. Eno je, kakšna so tvoja osebna prepričanja in kaj delaš doma; drugo pa je, ko seveda predstavljaš Republiko Slovenijo na področju ministrstva, ki ima naziv zelo jasen, da bo zagovarjal med drugim tudi delavstvo, da bo zagovarjal enakost in da bo zagovarjal tudi invalide. Ne pa da bo invalide, ne govorim o vas, minister, govorim o vašem poslancu, ki je to danes deklariral, uporabljal za komercialo in za promocijo samega sebe in svoje stranke. Vam bom povedal primer, kaj mislim s tem, zelo konkretno. Danes se je hvalil z otroki s posebnimi potrebami, kako je njihova stranka in on osebno zelo veliko naredil in koliko denarja so dobili in ne vem kaj še vse. Zdaj vam bom povedal nekaj, česar običajno ne počnem, ker se mi zdi nehigiensko, ampak nehigiensko se mi zdi bolj to, kar je naredil ta poslanec, vaš kolega. Namreč starši otrok, ki so morali sami plačevati določene stroške, da so ob bolnem otroku lahko preživeli v bolnici, so obiskali vse poslanske skupine in vse poslanske skupine so prosili za pomoč, za podporo, da bi spremenili zakon, kjer imajo oni težave. Sam osebno sem jim svetoval in sem jim zelo jasno povedal – Gospa, mi smo v opoziciji, če bomo mi to predlagali, to ne bo sprejeto, verjemite mi, ne bo. Jaz vam predlagam, da to predlagate vladajoči stranki – Novi Sloveniji. Ampak vam tudi povem, kako naredite to. In bomo mi podprli in bomo tiho in ne bomo komplicirali in ne bomo delali težav, ker drugače tja to ne paše. In smo dali to v PKP, spomnite se. Potem sem pa sam osebno poklical kolegico iz Poslanske skupine Nova Slovenija in sem jo prosil in sem ji tudi razložil in sem tudi povedal, da tega ne bomo problematizirali. In zraven sem pa še dodal stavek: Lepo vas prosim, ne hvalite se s tem, ker to delo bo itak od vseh. In ne se hvaliti tam, kjer to ni treba. Kolegica me je seveda razumela in tudi potrdila in se strinjala s tem. Ampak kolega Reberšek dela vse drugo, samo tega ne. Promovira vsakič, ko ima dve minuti časa, kako je on nekaj uredil, kar smo naredili vsi v Državnem zboru. Eni, ker ste to vnesli, drugi zaradi tega, ker nismo delali nobene drame in nič nismo problematizirali. Veste pa, da to v PKP sploh ni pasalo, ker to ni bil problem covida-19. In zato, kolega Reberšek, ne delaj si reklame in promocije na ljudeh, ki so že tako ali tako prizadeti. In to, minister, vi veste. In zato ni fino potem poslušati take stvari, ker potem ljudje res mislijo, da ste vi kaj naredili pa mogoče ste jim še kaj iz žepa dali osebno. Dajte no, lepo vas prosim. Veste, politika ima tudi ene meje, kje je še okusno, da se kakšne stvari še delajo. Jaz razumem politični boj tukaj med nami, to jaz vse kupim, to sploh ni noben problem. Zato sem na začetku zelo jasno povedal, minister, kot človeku nimam nič proti vam. Osebno celo sam verjamem, da ste zelo dober človek, zelo. Kot politik, kot minister, žal v tem času, v tem enem letu ste naredili nekaj napak. In vam povem, zaradi takih napak, posredno ali neposredno, odvisno, ministri v visokodemokratičnih kulturah odstopajo sami, ker jim to ni treba. In s tem tudi pokažejo en odnos, da priznavajo, da so ene stvari ušle iz rok. Pri nas ne vi, minister; cela vlada bi morala odstopiti. Ampak vsi vemo, da bomo morali počakati na en drug dogodek. Mi je pa žal, da stvari padejo zaradi tistih stvari, zaradi katerih ne bi smele padati. Razumem pa, da je še kolega Reberšek mlad pa da se mora še kaj naučiti.
Hvala lepa. Replika Aleksander Reberšek. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Sicer ne vem, ali je interpeliran minister Janez Cigler Kralj ali sem mogoče interpeliran že celo jaz. Škoda je mojih besed, da bi se odzival na tisto, kar ste nazadnje govorili. Se moram pa odzvati glede ohranjanja delovnih mest. Če je kdo borec za delovna mesta, ste to sigurno vi, gospod Jani Möderndorfer. To ste dokazali z dejanji. Šest strank ste že zamenjali, to je šest novih delovnih mest. Ampak jaz se bom do vas lepo obnašal. Glede na vašo dosedanjo prakso človek nikoli ne ve, kdaj boste prestopili k nam.
Hvala lepa. Predlagam, da ohranimo raven diskusije, kot je bila do sedaj. Besedo ima Jožef Lenart. Za njim pa bo razpravljala Iva Dimic. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Lep pozdrav tudi ministru, državni sekretarki! Spoštovani kolegice in kolegi! Na mizi imamo torej interpelacijo o delu in odgovornosti ministra za delo Janeza Ciglerja Kralja s strani predlagateljev poslancev poslanskih skupin LMŠ, SD, Levica in SAB. Na teh 25 spisanih straneh je seveda veliko očitkov. Ne rečem, da je pred nami najboljši minister vseh časov, ampak če tako pogledam, je pa ta interpelacija legitimno sredstvo opozicije, da izvaja kontrolo nad delom ministrov in vlade. Ampak ker je tole četrta pa da sta dve na vrsti, pač zna se zgoditi, da bo v naslednjem letu zmanjkalo ministrov, katere bi opozicija še želela interpelirati. Ministru se torej očita neučinkovito ukrepanje oziroma neukrepanje pri zajezitvi širjenja okužb v DSO-jih in s tem veliko število smrti oskrbovancev. Potem, da med epidemijo ni veliko naredil oziroma je zelo malo naredil pa veliko govoril. Potem se mu očita nevestno ravnanje; po njegovi krivdi tudi zaposleni, ki so bili v rizičnem stiku z okuženimi, naj ne bi dobili odločb in tako naprej. Nadalje, potem se mu očita netransparentno delovanje v primeru delitve sredstev, klientelizem, podpora svojim društvom, zavodom. Nekako moram reči, da po besedah predlagatelja se pa vidi, da so bili razočarani, ker nekatera od njim ljubših društev in zavodov niso uspela pridobiti sredstev na razpisu, ki je bil popolnoma zakonit in po pravilih. Torej če gremo po vrsti. Tudi delež umrlih zaradi covida-19 je nekako v Sloveniji glede na druge članice Evropske unije in druge države po svetu povsem primerljiv. Vendar sedaj res upam, da ne bom razumljen narobe, kajti vsaka smrt, ki jo je povzročil covid-19 oziroma ta sodobna kuga, je tragedija, vsaka smrt je vredna obžalovanja. Popolni uspeh te vlade in Slovenije bi bil, če seveda ne bi nobena oseba umrla za covidom-19. Ampak izpostavil bi, da ima Slovenija osmi največji delež starostnikov na svetu, in zaradi tega visokega deleža starostnikov imamo seveda tudi v domovih za ostarele veliko število ljudi zelo ostarelih, to se pravi preko 90 let, nekateri so onemogli, nepokretni, potem bolni. Tisti s pridruženimi boleznimi, ki so se okužili še s covidom-19, so imeli zelo malo možnosti s to zahrbtno boleznijo, za kar mi je pa res žal. Ampak imeli so male možnosti povsod po svetu. In sedaj moramo ponovno omeniti nevlaganja v zadnjem desetletju v domove ostarelih, kajti to področje se je dejansko pustilo stagnirati. Vsi vemo, da če domovi ne bi bili tako močno zasedeni, če bi bili prostori večji, če bi bili modernejši, če bi lahko, ko so se začele delati v njih tako imenovane cone, le-te boljše razmejili, gotovo ne bi imeli toliko umrlih. Ampak sedaj komu vse te težave pripisati? Morda tudi tistim vladam, ki so v zadnjem desetletju ravnale nevestno, kot se danes očita ministru, ki niso naredile vsega, da bi imeli več mest, ki niso posodabljale, ki niso naredile boljšega sistema, ki niso imele srečne roke pri zaposlovanju, za kar smo potem imeli tudi zelo malo kadrov. Največja težava v prvem valu, kot je tudi minister odgovoril, popolnoma nepripravljeni na področju socialnega varstva in oskrbe starejših, med temi finančna stiska, prostorska stiska, kadrovski manko, neusposobljeni kadri za krizne razmere, včasih pa tudi neodgovorno vodenje DSO-jev in neodgovorno vedenje zaposlenih. Vsi vemo, takrat je bil minister tudi popolnoma nov, mogoče rabiš tudi nekaj mesecev, da se dejansko prilagodiš, malo posnemaš, pogledaš, potem se tudi tebi prilagajajo tvoji zaposleni na ministrstvu, in to pač nekaj časa traja. Mislim, da sedaj vso krivdo za to število smrti, obolelih in sedaj, kot je očitano, skrajno obubožanih državljanov kar ministru za delo zapisati in pripisati, tole pa je pretirano in tudi škodoželjno, če ne že nehigiensko. In sedaj se sprašujemo vsi, kaj bi lahko sploh še naredili boljše. Ja, res je bilo z vseh strani nekih predlogov, ampak po vojni biti heroj je pa res lahko. Takrat, ko se z neko takšno novo situacijo dejansko spopadeš, je pa ob vsem znanju in ob vsem neznanju težko. In sedaj imam eno povezano razmišljanje iz interpelacije v interpelacijo, razmišljanje od resorja šolstva pa do dela danes. Kaj pomeni, če najprej rečeš učencem, dijakom, ljudem, da naj ne upoštevajo ukrepov, oziroma spodbujaš jih – pojdite na ulice, gremo malo demonstrirat, protestirajmo –, medtem ko so uvedene omejitve; potem pa verbalno napadaš, kritiziraš policiste, ministre, predsednika Vlade, kakšni so, so bili grdi, zdaj dejansko preganjajo državljane, ki sicer res delajo prekrške, ampak [[…]]In potem v naslednjem stavku očitaš vladi preveč žrtev. To se nam dogaja. Za cele avtobuse preveč umrlih ljudi in če rečem odkrito – Kakšen zgled pa dajemo? Mislim, da tudi s tisto sejo za peticije in človekove pravice smo pretirali, spet smo dajali s sejo neko potuho mladini, da bodo naslednjič spet demonstrirali pa se ne bodo držali ukrepov. Mi smo poslanci in nekateri ljudje nas mogoče ne marajo, nekateri pa nas imajo za zgled. In iz tega ven sledi, da ni vseeno. Nekateri razmišljajo – Če poslanec vozi prehitro, zakaj ne bi še jaz; če se on ne drži predpisov, zakaj bi se jih pa jaz?! Če on ima rojstnodnevno žurko doma, kaj pa bi zdaj to bilo takega, če si jo še jaz naredim pa se malo družino. In se tega potem ne držijo. Mladi nam še posebej očitajo, ker njih to še najbolj zadane, da omejujemo stvari, ampak mi se ne bomo držali, če se ne boste vi. In mislim, da je bilo tudi s strani predlagateljev veliko slabega zgleda. Prav tako po prvem valu je bilo na prvi interpelaciji ministra te vlade dejansko očitano, da je bilo preveč nabavljenih sredstev, danes se očita, da ni bilo storjeno popolnoma nič, potem neka dvoličnost. Prav tako moram reči, da ti predlagatelji odstopa ministra za delo Janeza Ciglerja Kralja, pa saj vsi vemo, da je po celem svetu covid-19 zahteval svoje žrtve in skoraj cel svet se je podobno odzval na novo bolezen kot tudi naša vlada in ta minister. Naredili smo omejitve druženja, omejitve masovnih prireditev, potem tudi vseh vrst športa, zabave, tudi ti prepovedi obiskov v domovih ostarelih so bili narejeni, omejevanje prehodov, potem vstopov tretjih oseb. Z vzpostavitvijo tako imenovanih sivih in rdečih con se je tudi poskušalo nekako reševati, ampak to je potem še stopnjevalo prostorsko stisko in tako naprej. Bilo je več faktorjev, zaradi katerih je morda umrl kateri človek več, za kar nam mora biti res žal, ampak ta minister dejansko dela in ta vlada išče rešitve. In ta minister dela eno leto v izrednih razmerah in če nismo fer, če bi mu hoteli pripisati vse te napake, da pa seveda je včasih tudi moral improvizirati, nekako iskati rešitve; potem komaj čez čas vidiš, ali so dale ali niso dale rezultatov. Nočem biti sedaj preveč matematičar pa nekaj tukaj govoriti, koliko bi lahko bilo manj, gotovo pa je, da imamo zaradi zelo zelo stare populacije tudi nekaj več smrtnih žrtev. Verjamem, da se nekako gre proti koncu, cepi se ljudi, ostarele, nekako se zagotavlja sredstva, podeljene so tudi koncesije, in sicer tisoč 285 novih mest v domovih za starejše. Če tako gledamo, za dnevne centre in začasne namestitve bo namenjenih 19 milijonov, potem bo tudi namenjen za sanacijo kakšen milijon. In če ne smemo delati primerjave, ampak tukaj sem že naštel 20 milijonov sredstev, v zadnjih desetih letih pa je bilo vloženih kot investicija za gradnjo domov vsega skupaj 26 milijonov. Iz tega ven potem sledi, da ni moglo biti rezultata, neke številke tudi povejo. Če se lotim še teh ukrepov na področju dela. Jaz mislim, da niso bili slabi, da niso bili vsi najboljši, ampak počasi so se potem spreminjali v optimalne. In rezultati tega je, da imamo 88 tisoč brezposelnih februarja 2021, to pa je nekaj, kar je vidno. Mi smo imeli februarja leta 2020 na Zavodu za zaposlovanje 77 tisoč brezposelnih. Danes imamo za okoli 13 % več. In če ne bi bilo teh ukrepov, mi bi gotovo šli, ne trdim, na 300 tisoč, ampak gotovo bi šli za enkrat več, kot jih imamo. To pa so pokazatelji, glede katerih moramo reči, da glede tega je pa šlo dobro. In tudi sosednje države na nek način nam priznavajo, da ker oni tega niso naredili, bodo imeli večji problem pri ohladitvi gospodarstva pa da se vrnejo nazaj v normalne tire. Če bi danes opozicija in predlagatelji tudi tega ministra uspešno interpelirali, je majhna verjetnost, da smo naredili kaj koristnega, ker spet ima novi minister časa samo eno leto in pol, da kaj spremeni. Spet se on prilagaja in tako naprej. In sedaj če gledam še smiselnost, toliko interpelacij, vsak mesec ali pa vsaka dva meseca po eno, junija lani je bil interpeliran minister za gospodarstvo, imel je 37 glasov »za«, da se ga odstavi, potem je bil minister za notranje zadeve Hojs, 38 »za«, , Simona Kustec nekaj dni nazaj 38 »za«, danes bo minister Cigler Kralj med 35 pa 40 glasov dobil od opozicije, da se ga odstavi, mi gremo pa naprej. In potem naslednji teden, bo nekaj dobil spet minister za kulturo; ampak peti poskus, pa nikoli preko 40 glasov ne pridete. Pa dajte no, gremo domov, ne se smešiti. To se pravi, če smo zdaj pri petem poskusu pa če bomo vsaka dva meseca poskušali enega interpelirati, to pa sigurno več niso resne interpelacije. Da ne bom predolg, samo na koncu še mogoče, ne vem, ali je kriva zategnjenost, ki je nastala tudi zaradi te bolezni covida-19 pa tega omejevanja, da smo eni postali tako tegobni, morda so tudi kakšne druge stvari, ki so dejansko krive za to, da je sedaj toliko interpelacij. Po drugi strani pa mislim, da se je vse začelo z nastopom te vlade in so eni tako zagrenjeni, da so se dejansko sedaj te laži, ki se pojavljajo pri teh vseh interpelacijah, potencirale vsak mesec, sedaj so se že podeseterile. In tako na nek način potem ne vem, mislim pa, da je dejanska situacija na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, če smo realni glede na dane razmere, kar dobra. Moj glas proti je logičen, apeliram pa tudi na vse druge, da seveda nehajmo z neresnimi interpelacijami. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Iva Dimic. Za njo pa bo razpravljal Marko Koprivc. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister Janez Cigler Kralj, kolegice in kolegi! Današnja interpelacija, lahko rečem, je neke vrste iskanje krivca za nedelovanje tistih, ki bi lahko bili bolj konstruktivni in pomagali zajeziti krizo te epidemije v Sloveniji. Jaz sem zelo pozorno poslušala stališča poslanskih skupin, tudi ministra in seveda tudi predlagateljice. In v zavesti mi je ostalo to, da je minister rekel, da očitke danes v interpelaciji jemlje zelo resno. Mislim, da so zelo resno tudi njegov odgovori zajeti v odgovoru na interpelacijo in da si res tisti, ki nima časa ali pa ki si še ni prebral, prosim, vzame za nadaljnjo razpravo tudi v roke še enkrat njegove odgovore. Dejstvo je, da so domovi za starejše občane krizo pričakali povsem nepripravljeni, minister je rekel – na kolenih, kadrovsko, finančno ter prostorsko podhranjeni, celo mogoče zanemarjeni. In seveda je Nova Slovenija tista, ki je ves čas opozarjala na DSO-je, na domove za starejše. Kolega Kordiš je omenil, res je, 17. oktobra 2016 je Nova Slovenija že takrat opozarjala ministrico Kopač Mrak, da so v domovih za starejše nevzdržne razmere. Mi smo takrat opozorili, da so nevzdržne razmere tudi pri obravnavi bolnikov – starostnikov v domovih za starejše občane, tudi z vidika prehrane in seveda tudi same oskrbe. Mi smo pripravili sklic, kjer tudi strokovnjaki ugotavljajo in so ugotavljali, da je podhranjenost med zdravimi starostniki na domu redka, da pa je 35–85 % starostnikov v domovih za starejše občane podhranjenih, in ti pridejo potem v zdravstveno oskrbo slabo prehranjeni in seveda je smrtnost za petkrat višja pri le-teh. Na tej seji smo mi želeli s štirimi sklepi spodbuditi takratno vlado in takratno ministrico k izboljšanju stanja v zvezi z oskrbo starejših, pa moram reči, da takratna koalicija je zavrnila vse štiri naše sklepe, ki bi že leta 2016 omogočali izboljšanje stanja v institucionalnem varstvu, v domovih za starejše. Pa se je to zavrnilo in seveda sprejelo en tak splošen sklep, da se bo to nekaj uredilo v resoluciji o nacionalnem programu za zdravje od 2015 do 2025. Stvari vse pretekle vlade niso jemale resno ali niso želele, seveda dolgotrajna oskrba, ki bi morala biti na naših mizah tudi že leta 2016, vsaj tako sem kot takratna opozicijska poslanka ob večkratnem interveniranju dobila tudi odgovor. Pa če pogledamo trend starostne strukture stanovalcev med leti 2011 in 2019, kaže, da se je število starejših nad 90 let iz leta 2011 iz tedanjih 14 % v letu 2019 povečalo na 22 %. Da se je število ljudi, starih med 65 in 79 let, s tedanjih 28 % znižalo na 25 % ter da se je tudi število mlajših od 65 let s 13 % leta 2011 znižalo na 10 % v letu 2019. To nam pokaže, da se naša populacija močno stara, da je Slovenija ena najstarejših družb v Evropi in da minister v enem letu svojega ministrovanja ne more rešiti vseh zadev, ki so se kopičile skozi desetletja. V svojih odgovorih, ki ste si jih verjetno prebrali, je navedel minister, kako so se sredstva Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti za investicije v namestitev starejših zniževale. Od leta 2008 se lahko bere, kako so se sredstva zniževala, in kar v oči bode to, da leta 2016 je bilo teh sredstev za 348 tisoč evrov. V letu 2017 pa teh sredstev ni bilo nič, nič. V preteklih letih pa se ta sredstva gibljejo med 4 milijoni, 2 milijoni in tako naprej. Ampak v času ministrice Kopač Mrak, 350 tisoč evrov v letu 2016 in nič v letu 2017. Pa vsi vemo, da je treba za starejše poskrbeti, tudi Slovenija po virih, ki jih namenja za oskrbo starejših, mora poskrbeti, ker so to zaveze, ker pomembno zaostaja za povprečjem, ki ga za to namenijo druge države OECD. Covid-19 je razgalil slabo stanje v DSO-jih. Razgalil je to, kar smo danes že slišali, da imamo podhranjene domove za starejše, da moramo slediti, da imamo še kar 12 % sob pri izvajalcih institucionalnega varstva, ki so še tri- ali večposteljne. Po standardih bi morala Slovenija že pred nekaj leti te zadeve urediti, ampak ker se niso zagotavljala sredstva v proračunu, se to ni storilo. In seveda je treba še enkrat opozoriti, res, na dolgotrajno oskrbo, na to, da Slovenija še vedno nima negovalnih domov, kar pomeni, da so naši domovi kombinirani in je v njih veliko starostnikov, ki so v paliativni oskrbi oziroma imajo veliko pridruženih bolezni. V tujini za primer imajo poleg domov tudi negovalne domove, bolnice, zato vsa ta primerjava, ki jo danes poslušam, ni tako mogoča, ni tako črno-bela, ker so razmere v tujini drugačne, imajo negovalne bolnišnice. Pri nas pa pravite, zakaj minister ni ljudi delil na cone. Domovi za starejše, ki so stari, ki so zgrajeni še 10, 15, 20 let nazaj ali še več, nimajo teh con. In ni se dalo to urediti čez noč. Tam, kjer so, so, kjer so bili tudi domovi zainteresirani. In ne morem pozabiti, kakšno sejo smo imeli, kako se ne ločuje okuženih starostnikov, ko jih ptujska bolnišnica ni želela sprejeti. Ptujska bolnišnica je javno zavrnila okužene s covidom-19, jaz se spomnim, takrat si je minister Gantar močno prizadeval in bil je užaljen in bil je prizadet. In mislim, da je tudi on to vzel zelo resno. To niso bile prave poteze in to ni bilo državotvorno in to ni bilo neko skupno iskanje rešitev. Danes je na tnalu minister Janez Cigler Kralj, v ponedeljek je bila ministrica Simona Kustec Lipicer, še pred tem pa so bili zdravniki, zdravstveni delavci, na primer Aleš Rozman, Bojana Beović, nekdanji minister Gantar. Skratka, ves čas epidemije imate na tnalu ljudi, ki si prizadevajo, da bi to epidemijo v največji možni meri zaustavili, jo omilili. In res je, korona je nad nami, je nepredvidljiva, ne poznamo je. Veliko zapisov sem prebrala, tudi dr. Ihana, tudi dr. Fafangla, ki pravijo – ne vemo še točno, kako se bo odzivala. In vidimo, vedno novi sevi prihajajo. In kar mora biti vsem enostavno jasno, da zato ostajajo tudi ukrepi, kot so osebna distanca, pa lahko rečemo temu tudi izolacija, ki je bila danes že tolikokrat izgovorjena, nošenje mask, razkuževanje ter sedaj tudi cepljenje, za katerega upam, da bo delno omejilo njeno širjenje. Danes je bilo rečeno s strani poslanca LMŠ, da minister ni dorasel funkciji in ji ni kos. Sprašujem danes tega poslanca, ali je govoril o svoji bolečini, ko je njegov predsednik Vlade Šarec odstopil, ker ni bil kos funkciji predsednika Vlade in se je bal spopadanja z epidemijo. In na koncu lahko rečem samo to, da je ljudi pustil pred epidemijo na cedilu.
Hvala lepa. Predlagateljica Jerca Korče, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala. Najprej se bom odzvala na predgovornika kolega Lenarta iz SDS. Treba je tudi razumeti, kaj je instrument interpelacije. Pri interpelaciji se spiše očitke, torej ko opozicija prepozna, da je minister storil hude napake, in se to predloži v diskusijo. Če obstaja vest, ustavna vest poslancev, potem se posluša soočenje argumentov, prebere vloženo interpelacijo, prebere nenazadnje tudi odgovor, posluša torej, ali je minister sposoben oziroma ali ima argumente, da ovrže očitke. In na podlagi tega se odloči. Ko govorite o številu glasov, veste, pripadate stranki, ki je mojstrsko oziroma številčno vlagala interpelacije, številne od njih so bile spisane zelo slabo, zelo neargumentirano, glasovi so šli pa nekako takole: recimo Klemenčič 18 glasov »za«, Celarc 23 glasov, Kopač 20, ustavna obtožba vlade 19, Brenčič 18, Celarc 24. Očitno ste tudi vi razumeli, da inštrument interpelacije ni to, da že vnaprej imaš zagotovljenih 46 glasov, ampak da je to demokratični inštrument, s katerim se sooči ministra z očitki, in potem jih mora on pač zagovarjati ali ovreči. Treba je najprej vendarle sebe pogledati v ogledalo, preden se natolcuje nekaj kar počez. Sedaj pa kolegica Dimic, res je, strinjam se z vami, da se naša populacija močno stara, da imamo hitro starajočo družbo. Če obrneva logiko, lahko rečeva tudi, da smo lahko ponosni na to, ker dolga življenjska doba kaže tudi na razvitost družbe, na dober zdravstveni sistem in še na marsikaj drugega; kot na to, da bi to bil izgovor za fiasko, ki se je zgodil v domovih za starejše. Razen če tudi vi, pa močno dvomim, ker vas poznam in verjamem, da ste socialno čuteča, pristajate na tvit Vlade Republike Slovenije iz maja, ko je povedala, češ da je treba pač razumeti, da so v domovih stari ljudje in da se jim življenje izteka in da premeščanje v bolnišnico samo zato, ker so bili okuženi, ni smiselno. Veste, naša dolžnost je, da za vsakega državljana in državljanko poskrbimo, da se danes ne sprašujemo, koliko minut, ur je bilo nekomu odvzetih. Ni vlada razsodnik tega, da reče, češ saj so stari, saj za njih pa ni treba poskrbeti. Ravno nasprotno. Veličina razumevanja tega, kaj pomeni poskrbeti za najšibkejše, je ravno to, da se z vsemi silami poskrbi za to, da se omogoča dostojno starost; ne da se pristaja na logiko, da je starost stigmatizirana do te mere, to je zame osebno nagnusno, da bi bila starost stigmatizirana na način – saj se jim je življenje iztekalo. In ko ste govorili o vlaganjih, o investicijah, lahko vzamete eno tabelo, pa vendar če ste zagovorniki koncesij, zagovorniki zasebnih zavodov, potem dajmo to logiko vzeti vendarle tudi pri investicijah. In tukaj je tabela iz analize, ki jo je pripravila Skupnost socialnih zavodov, ki govori pa tudi o skupnih vlaganjih v investicije v javne in zasebne zavode, tudi z vložkom ministrstva za delo, v milijonih. In po tej logiki so pa številke vendarle malo drugačne. Leta 2017 je bilo 20,5 milijona vloženih, 1,4 milijone s stani koncesionarjev, leta 2012 – 23 milijonov s strani javnih zavodov, 7,1 milijona s strani ministrstva, 25,4 milijona s strani koncesionarjev. Pa lahko tudi te številke seštejemo skupaj, koliko je bilo investicijskih vlagaj. Se pa strinjam z vami v delu, da se je premalo vlagajo iz državnega proračuna, s strani ministrstva v krepitev javne mreže. Minister je imel možnost, da temu priključi dom v Vrtojbi, dom v Osilnici, za Vrtojbo se je odločil, da ga bo prodal zasebniku in potem podelil koncesijo. Pa je imel možnost že zgrajen dom vključiti v javni del. Potem ste pa rekli, da se ni dalo urediti con v domovih. Saj to je očitek. Zavedanje, da vlada, katere sestavni del je minister, odgovoren tudi za področje domov, da usmeritev domovom, ki je neizvedljiva. In tukaj ni opravičila, da daš neizvedljivo usmeritev 27. marca, potem te vsi vseskozi opozarjajo, da je ta usmeritev neizvedljiva, pa tudi v poletnem obdobju ne pripraviš rešitev. To je očitek ministru. In vedel je, kakšna je situacija; in njegova naloga je bila, da stori, da se zgotovi izolacija, da najde alternativno rešitev. In ko pravite, da je korona globalni problem oziroma je tukaj med nami, je; je pa dejstvo, da so se vlade po različnih državah s tem soočale na različen način. In naša vlada je dobila pozive tudi s strani opozicije, ki ji očitate sicer nekonstruktivnost, ampak jaz ne vem, kakšno konstruktivnost pričakujete v demokraciji ali pa v parlamentarizmu drugačno od tega, da vam dajemo amandmaje, da apeliramo na ministra, da mu dajemo pobude, poslanska vprašanja, da opozarjamo. In osebno si jemljem kot konstruktivnost to, da sem 25. maja ministra tukaj vprašala: Minister, vemo, kaj se je dogajalo v prvem valu, ne meni ne vam to najbrž ni v ponos – 87 mrtvih v domovih, ampak kaj bomo naredili, da se ta zadeva ne ponovi, kaj bomo pripravili za drugi val? To je konstruktivnost, sklepam, da daš poziv od sebe, da poveš ministru, naj se aktivira. To, da se on ni aktiviral čez poletje in ni slišal pozivov, to je pa danes razlog, da od njega terjamo politično odgovornost za posledice. In te posledice so večje kot v drugih državah. Pa če gledava statistiko po številu na 100 postelj, smo v samem vrhu v februarju. In nekaj je šlo hudo narobe, ker če ne bi šlo, če bi samo testiranje upoštevali, tudi nasvet strokovne posvetovalne skupine, če bi zagotavljali zunanje cone, bi s tem rešili nekaj, v to sem prepričana, da bi rešili nekaj. Minister pa teh pozivov ni slišal. In ko jih ne slišiš, pa jih imaš, ko se ne moreš sklicevati na nevednost, potem si pač odgovoren, moraš na koncu koncev prevzeti tudi odgovornost za svoje nedelo. Pa hvala.
Hvala lepa. Replika, Iva Dimic.
Hvala lepa. Mogoče se nisva razumeli, kolegica Jerca, ampak jaz sem brala glede sredstev ministrstva za delo za investicije v namestitve starejših. In vi ste točno to dokazali, da so koncesionarji del javne mreže. Jaz sem rekla, da v letu 2017 je bila praktično nula investicij sredstev z ministrstva za delo, vi ste pa rekli, da pa je bilo 20,5 milijonov investicij. To je pomemben podatek, ki kaže na to, da naš sistem tudi s pomočjo koncesij, koncesionarjev deluje, ker drugače bi bila to res ena žalost. Moj namen in moj poudarek pa je bil v tem, da moramo kot družba iti naprej, ker mi potrebujemo negovalne bolnice, negovalne domove. In tukaj smo šele na začetku in jaz si res sama tudi želim, da bi dolgotrajna oskrba zaživela, ki bo to seveda tudi omogočala. Samo toliko. Hvala.
Hvala lepa. Replika, Jožef Lenart. Izvolite.
Hvala lepa. Samo odgovorim glede teh številk o interpelacijah. V mandatu prejšnje vlade, v opoziciji, v kateri je bila takrat tudi Slovenska demokratska stranka, je bilo vloženih okoli 10 interpelacij. V zadnjih osmih, devetih mesecih pa jih je bilo vloženih 5. En rekord, da so bile v roku dveh tednov vložene tri, že imate, če boste napredovali, boste pa seveda presegli vse do sedaj vložene, ki so bile vložene v enem mandatu. Hvala.
Hvala lepa. Predlagateljica Jerca Korče, izvolite, imate besedo.
Najlepše ali pa meni bi bilo v veselje, da ne bi bilo potrebe po eni interpelaciji, da bi ta vlada delala dobro, da bi vsaka vlada delala dobro. Ampak pri tej vladi je šlo marsikaj narobe. Interpelacija proti ministru Počivalšku, pa saj je danes jasno kot beli dan, da je šlo pri nabavah nekaj narobe, odgovornost opozicije, da vložimo interpelacijo in da nastavljamo ogledalo. Če bi imeli pa samorefleksijo, pa številnih teh interpelacij ne bi bilo. Ampak vi samorefleksije nimate, da so nekje meje, ko bi moral človek zaradi svoje integritete sam oditi. In potem tukaj nastopi seveda opozicija in poskuša argumentirano povedati, da so stvari šle predaleč. In ministri v tej državi so odstopali zaradi manjših zadev in prav je tako, ker na tak način se tudi krepi demokracija in postavlja standarde v družbi, kaj je dopustno in kaj ni dopustno. Ampak pri tej vladi je dopustno vse. Vse. Ampak nekaj so zadeve zame osebno, ki so do neke mere popravljive, ali pa se gre samo za izgubljena sredstva iz proračuna, ali pa se gre za nekaj, s čimer se bodo najbrž kriminalisti v prihodnje še ukvarjali. Nekaj pa so zadeve, ko se gre za zdravje ljudi in ko se gre za opustitev dolžnih ravnanj posameznikov, ki je pripeljalo do posledic, katerim smo priča danes. In številke, ki jih je pridelala ta vlada, so res alarmantne in so posledica nedelovanja, ignoriranja, slabe komunikacije. Želite pa seveda prikazati, da so za vsako stvar, za vsako napako, ki je evidentno na vaši strani, krivi vsi drugi – narod, opozicija, Metelkova, Rog, jaz ne vem, kdo vse. Medtem ko ste imeli vzvode, da postopate pravilno, da minister Cigler Kralj poskrbi za nadomestila, da poskrbi za domove, da jim zagotovi vse stvari, ki jih potrebujejo, torej da z vsemi svojimi močmi dejansko postopa tako, da ne pridemo do interpelacije, če hočete. Ni to politična borba ali pa borba proti ministru. Gre za ohranjanje tudi nekih osnovnih standardov, da so nekje meje v družbi in da je nekje treba potegniti črto in da je osnova politike, če hočemo biti pred ljudmi, da se zavedamo, kaj je naša odgovornost, in da smo jo sposobni priznati in jo prevzeti, ker to je minimalni higienski standard. Če pa človek tudi tega ni sposoben, je pa zame osebno zgrešil poklic. Ker biti politik brez zavedanja, da moraš imeti odgovornost in stati za svojimi ravnanji oziroma v tem primeru za neravnanji; in če se zgodi to, kar se zgodi, prevzeti odgovornost, veste, potem gre zelo zelo slabo tej državi in tej politiki. Logično je, da narod ne spoštuje politike, funkcij in še marsičesa, če pa sami nimate samorefleksije do svojih dejanj oziroma nedejanj.
Hvala lepa. Nekoliko ste v zadnjih razpravah zašli z vsebine interpelacije. Predlagam, da se bodoči razpravljavci vrnete na vsebino obtožnice, na vsebino interpelacije in odgovor ter da druge nebistvene stvari pustite ob strani za kakšno drugo priložnost. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima mag. Marko Koprivc. Za njim pa bo razpravljala Mateja Udovč. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovani minister! Pred dobrim letom sva skupaj sedela na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide, kjer ste opravili tako imenovani hearing za nastop funkcije ministra. Moram priznati, da sem imel po tistem odboru dober občutek. Niste me razočarali po predstavitvi, na kar nekaj vprašanj ste meni in ostalim odgovorili drugače, kot bi pričakoval, da bi odgovoril nek predstavnik stranke, iz katere izhajate. In sem rekel – evo, saj morda je pa vendarle možnosti tudi presegati neke delitve in morda znamo razmišljati tudi širše, kot so zgolj tiste ozko strankarske delitve in nekako vnaprej določena stališča do posameznih vprašanj. Kot pomembnega ste izpostavljali socialni dialog, dali ste občutek, da ste izrazito socialno čuteča oseba, izpostavljali ste pomen nevladnih organizacij, izpostavljali ste pomen enakih možnosti, kar je tudi to eno od področij, ki jih pokriva vaše ministrstvo. Če se po enem letu vašega dela ozrem nazaj, pa ugotovim, da žal vse tisto, kar ste zagovarjali, se je v praksi izvajalo mnogo mnogo drugače, kot ste govorili; in da ste podlegli kot večina ali pa, lahko rečem, kot tudi vsi ministri te vlade diktatu šefa Janeza Janše. Nabralo se je toliko enih stvari, ki so dejansko škodljive za državo, za državljanke in državljane Republike Slovenije, da ste si prislužili interpelacijo v Državnem zboru. Pa če grem zdaj po vrsti glede očitkov same interpelacije, pred tem pa mi dovolite, spoštovani podpredsednik, da pa izpostavim še eno temo, ki jo ves čas izpostavljajo in odpirajo poslanci Slovenske demokratske stranke, Janševe stranke. In sicer gre za laž, gre za čisto laž, ki je tudi vi, minister, danes še niste zanikali. Zato bi vas vprašal, spoštovani minister, kaj namreč menite o trditvah, da je prejšnja ministrica porabila 74 milijonov evrov iz razpisov evropskih sredstev za neke študije, analize. Na to niste odgovorili, na to niste odgovorili jasno in glasno, dejstvo pa je, da se ta denar seveda ni porabil za nobene, nikakršne analize. In še več, da se ta denar sploh ni porabil in da vi, ko govorite o tem, v kaj boste vse investirali, govorite točno o tem denarju. Tukaj imam tudi tvit gospoda Tilna Božiča, nekdanjega državnega sekretarja, člana vladne SMC, ki je to zanikal, zanikal. Rekel je – Za druge zadeve ne vem, vendar glede 74 milijonov informacija ni točna. Točno informacijo ste dobili lani od MDDSZ in Ministrstva za zdravje. Gre za sredstva, ki so bila planirana v EU-perspektivi, vendar niso bila porabljena. Gre za sredstva deinstitucionalizacije in ko se hvalite po vladnih portalih in spletnih straneh, koliko denarja boste vlagali v zadeve na področju sociale, domov za starejše in tako naprej, so to točno ta sredstva. Spoštovani minister, toliko kredibilni pa ste, da morate to potrditi, da ne moremo pristajati na to, kar govorijo predvsem poslanke SDS, da se je ta denar uporabil, da so ta denar Socialni demokrati v neke analize pa ne vem kaj, v nevladne organizacije nametali. To so pa tako očitne laži, da se je pa treba odzvati na to in zanikati. Upam, da se boste na to odzvali, pričakujem konkreten odgovor in da bomo to stvar razrešili. Zdaj pa prehajam k vsebini interpelacije. Prva stvar, glede vaših očitkov, da niste ravnali pravilno v domovih za starejše občane v času epidemije. Dejstvo je, da smo v Sloveniji že sicer totalni zmagovalci po številu smrtnih žrtev zaradi covida-19, in drugo dejstvo je, da je teh smrti, govorimo o lanskem letu, 58 % v DSO-jih. Se pravi, da verjetno vsi, vesoljna javnost ve, da je nekaj bilo narobe. Dejstvo je tudi, da smo vas v demokratični opoziciji ves čas opozarjali, ko je bil še čas, da nekaj naredite, da ločite okužene od zdravih, da vendarle ne gre za tako veliko populacijo, poskrbite za te ranljive skupine, da se jih da v primeru okuženosti z boleznijo covid-19 v bolnice. To smo opozarjali ves čas, sklicevali smo izredne seje. Vmes je bila tako imenovana pavza čez poletje, premor. Ste naredili kaj? Nič niste naredili. Opozarjala vas je stroka, opozarjala vas je Skupnost socialnih zavodov. Odgovori vlade so pa bili – veste, saj to gre za stare ljudi, ki se poslavljajo od življenja, naj tam ostanejo, saj je za njih boljše tako, kot da bi se z njimi ukvarjali. To je kriminal. To je res kriminal. In kdor izvaja kriminal [[…]]Se bom ustavil. Jaz lepo prosim, da se te stvari pojasni. In se bom ponovno navezal na vaše očitke iz preteklosti, kako je bilo premalo narejenega na področju DSO-jev v preteklosti. Glede tega vprašanja, hvala bogu, da ni postelj dvakrat več, ker če bi bilo postelj dvakrat več, bi bilo smrti dvakrat več. Nič ne bi to spremenilo situacije, popolnoma nič. Vi bi morali pravilno postopati, pa niste. Vi bi morali ločiti bolne od zdravih in to nima veze, kakšni so prostori. Opozarjali smo, treba je narediti nove enote, treba je poskrbeti za to, da gredo ti bolniki lahko v bolnice. Nič se ni naredilo. Rešitev je prišla danes na srečo in ta rešitev je cepivo in upam, da bo tudi cepivo dokončno rešilo to uničevalno moč te epidemije, ampak vlada je pa pogrnila na celotni črti na teh področjih, tudi kar se tiče testiranja. Evo, jaz čestitam, ko se je začelo testiranje v državi, so tudi številke na splošno začele padati in jaz sem eden tistih, ki se dosti pogosto poslužujem tega testiranja, kar se mi zdi na nek način smiselno, da se samega sebe preveriš, ali si kužen ali nisi. Kolikokrat smo v demokratični opoziciji prosili, da vsaj pri teh ranljivih skupinah, v domovih za upokojence poskrbite, da se vsaj kader testira. Kdaj se je to uvedlo? Sredi decembra, mnogo mnogo prepozno. Mnogo mnogo prepozno. Ampak odgovora, zakaj je bilo tako, niste dali. Vi samo ves čas govorite, delate se žrtev v smislu, da ste naredili maksimalno, kar ste lahko. Jaz se strinjam, saj bi lahko tudi poslušali mogoče koga, saj vem, da niste vseved, da ne morete vse sami narediti. Druga stvar so na primer navodila takratne državne sekretarke, danes uslužbenke ministrstva za izobraževanje, da naj zaposleni v domovih za upokojence hodijo okuženi v službo na oddelke, kjer so okuženi covid bolniki, starostniki. Mislim, ali je to možno?! Kako pa so prišli do tja? Okuženi? In potem se čudimo, da se je okužba širila. To je bilo uradno navodilo državne sekretarke. Jaz bi tukaj res prosil za jasne odgovore, gre za zelo resno stvar, ne gre za hec, ne štejemo tukaj frnikol, štejemo življenja in mislim, da je bilo škode res narejeno več kot preveč. Druga točka, kjer sem tudi kritičen, socialni dialog. To je eno od vprašanj, ki sem jih v uvodu omenil, da ste mi dali zelo dober občutek na samem hearingu. Zdelo se mi je, da res verjamete v socialni dialog, da veste, da je to ključno. Kaj se je v praksi dogajalo? Niti en PKP ni bil usklajen in ko smo to v opoziciji opozarjali, ste rekli – pa saj ni naloga nas, da mi to uskladimo. Mi to pač tam objavimo, skličemo jih skupaj, če se ne strinjajo, se pa pač ne. Kako naj dosežemo soglasje? Pri zadnjem PKP, PKP8, so dobili sindikati vabilo na odbor, mislim da, 45 ali pa 43 minut pred začetkom seje. In ko sem jaz na to opozarjal, je bilo rečeno – saj veste, saj predsednica odbora je rekla, saj v petek ste vi dali zahtevo, da se povabi socialne partnerje, pa službe v Državnem zboru niso več delale in smo jih pač v ponedeljek zjutraj povabili, odbor je bil pa ob dveh popoldne. Ne vem, ali je to odnos do socialnih partnerjev. Saj predvsem vi bi jih morali sami povabiti, saj se njih najbolj tiče, sploh sindikatov. Šlo je za zadeve, ki urejajo položaj delavcev v teh težkih časih. Pa da ne citiram tukaj vašega državnega sekretarja gospoda Uršiča, ki je rekel – Mi imamo mandat, da poslušamo, zapišemo in posredujemo naprej; nimamo pa mandata, da rečemo, to je usklajeno. Tretja stvar. Na kakšen način bi dejansko v Sloveniji omejili epidemijo? Ne s policijsko uro, ne s preganjanem dijakov, ne z najdaljšim zaprtjem šol v Evropi, ne z grožnjami po Twitterju, ne z grožnjami vladnega govorca. Omejili bi tako, da bi delavcem omogočili, da ne hodilo v službe, če to ni nujno, sploh če so okuženi. Tega niste naredili. Tudi to smo v demokratični opoziciji ves čas opozarjali – zagotovite tistim, ki ne morejo na delovno mesto, enake pogoje kot tistim, ki hodijo. Zagotovite stoodstotno nadomestilo in skušajte vzpostaviti pogoje vsaj tam, kjer lahko, v državni upravi, da večina delavcev dela od doma. A ste to naredili? Niste, obratno ste naredili. Dajali ste velikemu številu ljudi, ki niso bili v kritični infrastrukturi, neke dodatke, hkrati pa ste bolniške oziroma nadomestila za čas karantene na 80 % oziroma pozneje na 90 % spravili. To je velika razlika za nekoga, ki dobiva plačo nekoliko nad minimalno plačo, velika razlika. In če so znali to v drugih evropskih državah urediti, ne vem, zakaj vlada Janeza Janše tega ni znala ali pa ni hotela narediti, to je pa drugo vprašanje. In to je tisto ključno, o tem smo se pogovarjali že na prejšnji izredni seji. Če bi vi znali omejiti širitev okužb na delovnih mestih, vam jaz povem, da bi bilo zdaj že bistveno bistveno boljše stanje. Ne bi rabili nobenih groženj, nobenih vojakov na cesti, nobene policijske ure. Nobenega ne vem kakšnega zapiranja, nobenih regijskih mej. Ampak pač situacija je taka, kot je, se, kot rečeno, ponavljam, izboljšuje, saj verjamem, da bo iz dneva v dan boljše, ker se tudi populacija cepi in hkrati se je prekužila populacija. Ampak ste pa pogrnili na celi črti, na celi črti, evropski prvaki smo po tem, kako se epidemije ne zna in ne more zajeziti. In krivili ste pa za to ljudi, državljanke in državljane, da so krivi. Višek arogance in nesposobnosti. Zdaj pa še okoli tega razpisa nevladnih organizacij, Zavod Iskreni. Prva stvar, verjel sem, spoštovani minister, da ste velik zagovornik nevladnih organizacij glede na vaše dosedanje delovanje v nevladnih organizacijah, pa mi je vseeno, ali je bolj katoliško orientirano ali kakorkoli. Ste človek iz NVO-sektorja in jaz to cenim in spoštujem. Ampak, spoštovani, potem ko ste pa vi na odboru pred dobrim mesecem, dvema mesecema, ko smo obravnavali ta problem Zavoda Iskrenih, pritrdili Janševi stranki, da je prav, da se ukine razpis za nevladne organizacije, ker so to neki paraziti in ne vem kaj, Metelkova scena, kot radi govorijo in predstavniki one stranke in predstavniki vaše stranke, sem pa res šokiran. Kar se tiče pa konkretno tega razpisa za Zavod Iskreni, pa jaz ne vem, če se komu ne zdi sporno. Jaz ne vem, če se komu ne zdi sporno. Vi ste bili do nastopa ministrske funkcije soustanovitelj zavoda. Do nastopa funkcije. In ko ste postali minister, ste se, logično, vsaj formalno temu odpovedali, čeprav naprej še vedno delujete kot prostovoljec, to ste se sami pohvalili. Lepo, nič narobe s tem. Potem pa na razpisu ministrstva, ki ga vi vodite, dobi na nekem razpisu, ki je namenjen blaženju posledic krize in najranljivejših, to vaše društvo najvišje možno število sredstev. V komisiji pa so v večini predstavniki kabineta, ne javni uslužbenci, ki so tam zaposleni in so zavezani pač nekim drugim načelom in so neodvisni, ampak tisti, ki so na vaše zaupanje zaposleni v kabinetu. In dobi maksimalno število točk za sredstva. In kaj se še vmes zgodi? Vmes se to nekaj kuha, dolgo časa rezultatov ni, vmes se spremenijo pogoji za vodjo. In v katero smer se spremenijo pogoji? V smer, da je lahko teolog pač vodja projekta, prilagodili ste razpis točno temu vašemu društvu oziroma zavodu. Mislim, da v tem primeru pa obstaja resen sum koruptivnega dejanja. Več od tukaj naprej ne bi želel iti, ampak mislim, da obstaja resen sum; pa tudi po neki čisto zdravi logiki, splošni ljudski logiki bo vsak razumel, da minister dodeli svojemu društvu najvišje število sredstev. To je društvo, ki je tudi sicer tesno povezano z Novo Slovenijo in je vedno v časih, ko je bila desnica na oblasti, dobivalo več sredstev kot druga društva. Mirovni inštitut, ki ga vaš predsednik Vlade ves čas izpostavlja pa daje kot primer nekih lenuharjev pa ne vem kaj, čeprav so bili ključni pri demokratizaciji Republike Slovenije in so zelo pomembno društvo, zelo pomembno; ampak to društvo je pa dobilo celo več sredstev pod Janševo vlado v preteklosti kot pod drugimi vladami. Ta posploševanja in ta sovražnost do nevladnega sektorja, do vseh, ki drugače mislijo, res ne vodi nikamor. Pa ne bom govoril o vsebini Zavoda Iskreni, ker tukaj se pač midva ne strinjava, ampak ni to največji problem. Ni to največji problem, da zagovarja neke vrednote, ki niso povsem v skladu z Ustavo Republike Slovenije, ampak se v to ne bom spuščal, ker pač dopuščam pravico, nekdo misli tako, nekdo drugače. Jaz sicer ne razumem, da v 21. stoletju nasprotujemo splavu, da kriminaliziramo homoseksualnost in da smo celo proti cepljenju. To je pa spet ena zanimiva točka ravno v teh časih, ko vidimo, da nas cepljenje na nek način rešuje, ampak smo spet pred vprašanjem, ki jezi mene in verjetno številne druge državljanke in državljane, namreč to, kar se dogaja glede cepljenja, to je pa nesprejemljivo. To, da državni sekretar, zadolžen za pripravo strategije za cepljenje, reče, da do takih razlik med posameznimi občinami prihaja zaradi različne organiziranosti, to je grozno. To je grozno. V Ljubljani niso še 80-letniki bili pocepljeni, v nekem drugem mestu cepijo pa že splošno populacijo, 20-letnike. Da ne omenjam tega, da smo ugotovili, da niste naročili najvišjega možnega števila cepiv. Ne vem, ali gre za totalno nesposobnost, ali pa gre za to, da želite epidemijo vleči v nedogled, preko naslednjih volitev in seveda naprej; po teoriji prevzema absolutne oblasti in odvzema vseh demokratičnih pravic. Očitno tej vladi to paše, da lahko ljudi čez noč zapira, da bo verjetno spet v kratkem uvedla meje tudi med občinami, da nikamor ne bomo smeli, da bodo kaznovani vsi, ki nasprotujejo na primer temu, da ne morejo iti v šole in tako naprej. Dokler stojiš na trgu in čakaš za odvzem brisa, ni problem, ali pa če rečem metaforično, dokler gledaš na tla, ni problem; ko pa pogledaš tej diktaturi v oči, si pa kaznovan. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlagam razpravljavcem, da se držijo vsebine interpelacije in da ne mešajo resorjev, ki so za kakšno stvar pristojni. Toliko od poslancev, ki imajo že nekaj mandata, dve leti in še kaj, pričakujem. Zdaj pa dajem besedo naprej. Besedo ima Mateja Udovč. Za njo pa bo dobil besedo Primož Siter. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovani minister, kolegice in kolegi. Danes se ukvarjamo že z drugo interpelacijo v enem tednu in spet poslušamo obrabljene fraze – to je legalno in legitimno orodje ali pa orožje opozicije za nadzor dela aktualne vlade oziroma dela posameznih ministrov. Zopet bomo 16 in več ur porabili za medsebojno povzdigovanje, hvalisanje in na žalost tudi za obtoževanje, žaljenje; in bog ne daj, da bi bilo tudi sojenje in obsojanje. Nič novega, vse že videno, doživeto in preživeto. Konkretnih učinkov pa zaradi te seje ne bo nobenih. Kot sem že pred dnevi v razpravi poudarila, bi bilo veliko bolje, da bi ta čas porabili za povezovanje, sodelovanje in predvsem iskanje izhodov iz krize, v katero smo že kar globoko zabredli. Res, da se finančna kriza še ne pojavlja v vseh svojih razsežnostih, ampak se bomo prej ko slej morali soočiti tudi z njo in res nam ne bo lahko. Pa če se vrnem k interpelaciji kot legitimnemu in legalnemu institutu parlamentarne kontrole. Pravno vse to res drži. Se pa vprašam in vas vprašam, ali je res vse to potrebno v tem času, v času pandemije. To sem vprašala že v ponedeljek na eni izmed interpelacij naše ministrice. Ali pa pri vsem skupaj mogoče ne gre za izigravanje tega instituta glede na namen, zaradi katerega je opredeljen?! Ali v tem času res ne znamo ali pa ne zmoremo uporabiti malo zdrave kmečke pameti in na druge načine reševati stiske, probleme, frustracije? Če sama prav razumem ta institut, je namenjen parlamentarnemu nadzoru vlade in aktualnih ministrov, ne pa a priori in za vsako ceno rušenju vlade, kot je bilo javno s strani opozicije že večkrat to povedano. Verjemite mi, da so ljudje naveličani teh brezplodnih razpravljanj, ki ne prinesejo nobenih rešitev, le poglabljajo razprtije med nami, politiki, in njimi samimi. Na to situacijo se je zelo slikovito odzval državljan s komentarjem, da so te naše razprave okoli interpelacije podobne resničnostnim šovom ali telenovelam, kjer so kljub dramatičnim preobratom rezultati vnaprej znani. Dobra šala, če bi se to kje drugje dogajalo, ne pa tu, v parlamentu. Naši državljani od nas pričakujejo – in upravičeno pričakujejo – rešitve, ki nas bodo popeljale iz krize, ki jim bodo olajšale življenje in ki bodo Slovenijo popeljale ob bok razvitih držav. To si želijo. To si mi želimo. Pa ne mislim več moralizirati, pridigati in spreminjati drugih, saj sem že pred časom, dolgo nazaj ugotovila, da spreminjam lahko samo sebe. Dobro pa bi bilo, da se vsak pri sebi vpraša, katere cilje in za čigavo dobro dela danes v Državnem zboru. Vmesni čas med tema dvema interpelacijama sem izkoristila tudi za en delovni obisk na Ministrstvu za infrastrukturo, kjer sem se z ministrom Jernejem Vrtovcem in njegovo strokovno ekipo pogovarjala o realizaciji pomembnih infrastrukturnih objektov na Gorenjskem, med njimi tudi o pričetku gradnje obvozne ceste na relaciji Hotemaže–Britof. Pa ne boste verjeli, ta odsek pomembne ceste za tri občine se gradi že 45 let. In do sedaj tega ni uspela realizirati nobena vlada. Pa ne zato, ker ne bi bilo denarja, temveč ker nekomu to ni bila prioriteta. No, sedaj se bodo, če bo le sreča, zadeve po vseh teh letih, zapletih pripeljale do realizacije. To zanima prebivalce Slovenije. To in podobno so konkretni primeri, ki jih težijo, ne pa obtoževanje, kazanje s prsti in brezplodno govoričenje. V zvezi s samo interpelacijo zoper ministra Janeza Ciglerja Kralja pa ne mislim ponavljati vsega, ker je bilo danes že večkrat povedano in slišano. In večkrat bomo verjetno danes še slišali. Moram pa jasno poudariti, da je na področju dolgotrajne oskrbe do sedaj naredil največ. Zaradi objektivnosti moram biti kritična tudi do prejšnje vlade, predvsem do resorne ministrice, ki prihaja iz naših vrst, na žalost. Na tem področju, predvsem pri gradnji DSO-jev, je bilo storjeno bore malo ali nič. Kot sem na koalicijskem vrhu na Brdu pri Kranju z vlado Marjana Šarca kot edina poslanka izpostavila, da v rekordnem proračunu ne vidim nobene postavke za izgradnjo doma upokojencev, nobene postavke za izgradnjo negovalne bolnice in tako dalje, da prihajam iz Kranja, kjer imamo okoli 60 tisoč prebivalcev z enim domom upokojencev, ki ima okoli 250 postelj; in glede na to, da se v rekordnem proračunu kljub moji pobudi, prošnjam, opozorilom ni nič spremenilo, danes ne razumem današnjih očitkov, ki so uperjeni v ministra. In še enkrat, da bomo res razumeli. V rekordnem proračunu ni bilo sredstva za domove upokojencev, ni bilo sredstva za njihove zaposlene, za negovalne bolnice. In takrat ni bilo nobene interpelacije. Danes pa vemo, da je minister Janez Cigler Kralj zagotovil do konca leta 2022 dodatne namestitve za starostnike, danes je zagotovil kritje vozniškega izpita za brezposelne, danes je minister dal dvakratno pozitivno soglasje na opozicijski zakon, kar ni parlamentarna praksa. To pomeni, da je v roku enega leta delovanja znal prisluhniti ljudem, ljudem, ki so prinesli stvari s terena. Ampak po enem letu delovanja ga doleti interpelacija. Pa naj razume, če kdo to lahko. Danes poslušamo očitke, da minister v pol leta ni zagotovil kadra, ki bi delal v domovih upokojencev, za mu jih ni uspelo zadržati in so odšli ali v tujino ali pa na druga delovna mesta. Pa vas vprašam – Kaj pa smo delali mi 30 let? Kaj smo delali 30 let, da nismo znali zadržati delavcev, da bi ostali doma in delali v naših domovih upokojencev, še pred epidemijo? Danes pa od ministra pričakujemo, da to stori v pol leta. V pol leta do drugega vala bi moral zagotoviti kompetentno izobražen kader, ki ga že deset let v tej panogi primanjkuje. V pol leta ali pa v enem letu naj zgradi nove domove in tako dalje in tako dalje. Pa saj nima čarobne paličice. Pa se vam zdi, da je dobra vila s krilci, ki izpolnjuje želje? Pa bodimo resni, saj smo poslanci. Marsikdo od nas zelo dobro pozna delovanje državne uprave, pravzaprav v treh letih bi jo morali poznati že vsi. Zato bom danes še enkrat povedala, da moram zelo pohvaliti njegovo delo in da ocenjujem, da v tem mandatu je eden redkih ministrov, ki je zelo pozitivno, strokovno, dobro in korektno zastavil svoje delo. Prav on je v tem letu konkretno naredil največ za upokojence in starejše občane, katere tako radi mi nagovarjamo v naših razpravah. O očitani krivdi, ki izhaja iz interpelacije, pa ne nameravam soditi, saj nimam nobenih kompetenc sodstva. Zapomnite si, le povezovanje in sodelovanje nas bo popeljalo iz te krize, popeljalo v boljše čase. Danes še ni čas za predvolilne akcije; ali pač. Pa ostanite zdravi! Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Primož Siter. Za njim pa bo razpravljal Soniboj Knežak. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Dober večer, kolegice in kolegi ter minister. Jaz bom v svoji razpravi pokril področja, kot pristoji današnji seji, dela, družine, socialnih zadev in enakih možnosti. Interpelacijo, zdaj ni skrivnost, bomo v Poslanski skupini Levica podprli, ker smo sredi katastrofalnega upravljanja epidemije. Najslabše, torej kjer se kaže v številu bodisi smrti bodisi okužb, ravno na področjih, ki jih pokriva resor gospoda Ciglerja Kralja, torej resor dela in področje domov za starejše, o katerem smo pa tudi danes že slišali nekaj ocen dela aktualnega ministra. Resor dela, ker je to ministrstvo za delo, domovi za starejše pa so neko stičišče družin, vprašanja družine, socialnih zadev in enakih možnosti. Katastrofalno na vseh področjih upravljanja epidemije. V zadnjem letu, priznam, se ubijam z vprašanjem, zakaj je od vseh področij, ki bi jih lahko epidemija najbolj prizadela, prizadela ravno ti dve področji, torej področje dela, delavskih pravic, ohranjanja delovnih mest v gospodarstvu in tako naprej in na drugi strani skrbi za najšibkejše v domovih za starejše. Odgovor je na dlani – zato ker minister Cigler Kralj ne upošteva stroke, ne priznava dialoga, se ne odziva na klice ljudi, ki jih je epidemija najbolj prizadela. Naj razložim. Področje dela in sindikati. Sindikati so predstavniki delavcev, naravo dela, naravo delovnega okolja, probleme, ki s tem prihajajo v epidemiji, bodisi se tičejo, ne vem, karantenskih odločb pa nevarnosti socialne stiske, ki pride s propadom nekaterih podjetij ali gospodarskih panog ali kakorkoli, najbolj poznajo. Mimogrede, brezposelnost je v zadnjem letu narasla za celo tretjino. Sindikati so tisti, ki to področje najbolj poznajo. V pisnem odgovoru, minister, na to interpelacijo niste odgovorili. Zakaj niste poslušali, zakaj niste uveljavili pozivov bodisi strokovne skupine bodisi na področju domov za starejše Skupnosti socialnih zavodov ali pa predstavnikov sindikatov? Niste odgovorili na očitke glede neizdajanja karantenskih odločb, niste navedli rezultatov, zakaj nimamo ustrezno urejenega nadomestila za delavce, za tiste delavce, ki se morajo bodisi samoizolirati bodisi so se okužili ali jih je kakorkoli drugače prizadela ta epidemija. Si upamo zdaj, v tej razpravi te sindikate povabiti in vprašati, naj podajo svojo oceno dela ministra na tej točki? Podobna situacija je v domovih za starejše. Skupnost socialnih zavodov, ki je krovna organizacija, ki združuje zaposlene v domovih za starejše, tudi ocenjuje delo kot katastrofalno. V prvem valu niso zadovoljni s komunikacijo z naslova ministrstva za delo, v času med obema valoma, ko je bilo brez v bistvu kakršnekoli evalvacije, in potem rezultat tega poletnega spanja v drugem valu. Bomo povabili tudi njih? Eno je teorija ali pa statistika, danes smo že slišali kopico številk o tem, kolikšna je okuženost, kolikšna je smrtnost v domovih za starejše, in te številke stojijo. Ampak v mojem lastnem primeru, minister, se lahko oprem na lastno izkušnjo. Poletje sem preživel kot prostovoljec v enem od domov za starejše, ki jih je epidemija najbolj prizadela. Prostovoljec med ljudmi, ki so tam delali 16 ur, in to po tem, ko je bil prvi val že za nami in ko smo že vedeli, kako ta epidemija deluje v domovih za starejše. Ljudje, ki so delali po 16 ur v skafandrih, so imeli pod skafandri oblečeno – veste, kaj? Kopalke, da so preživeli ta udar vročine, izčrpanosti. V 16 urah si niso mogli privoščiti niti časa za malico, za pavzo, za druženje. Ne zato, ker ne bi hoteli, ampak zato, ker na lagerju niso imeli dodatne opreme, ki bi jo lahko porabili v drugi rundi svojega šihta. To je bil rezultat poletnega spanja na ministrstvu za delo, ki je odgovorno za situacijo v domovih za starejše. Spoštovani minister, jaz sem se odločil podpreti to interpelacijo že julija kot prostovoljec v domu za starejše. Druga stvar, drugi problem pri domovih za starejše pa je vaša vizija strateškega razvoja tega področja. Ne upravljanje tega akutnega stanja, ampak vizija, kako se bo to zatečeno področje, ki je že v normalnih pogojih kadrovsko 50 % podhranjeno, v njem manjka 12 tisoč postelj in tako naprej, razvijalo naprej. Vaša vizija gre v eno smer, ki preverjeno ne funkcionira, in to je privatizacija. Z navdušenjem spremljam interpelacijsko sejo, ki se danes odvija tukaj, je pa tudi ena vzporedna, ki se odvija na Twitterju, računu vašega ministrstva, vaši piarovci se trudijo vse naše izjave potegniti iz razprav in jim nastaviti ogledalo, jih prikazati kot fake news in potem tisto, čemur vi pravite dejstvo, oziroma vaši piarovci. Ena od takih, recimo, se je tam znašla in pravi, da je Primož Siter v svojem uvodnem nagovoru rekel: »Vlada in ministrstvo preferirata zasebni kapital za gradnjo domov za starejše.« In potem pravite v svoj bran, da v naslednjih dveh letih za področje oskrbe starejših namenjate petkrat več proračunskih sredstev, kot jih je bilo temu namenjenih v času katerekoli vlade, skupaj 30 milijonov evrov. Okej. Zakaj, se vprašam. Čemu in komu je namenjenih 30 milijonov evrov, spoštovani minister? Privatnemu sektorju, privatnikom, zasebnikom, ki bodo skočili v javni sektor, pobrali državna sredstva, pretvorili v svoj biznis, tam scuzali še uporabnike in uporabnice storitev v domovih za starejše in zaslužili. To je vizija razvoja dolgotrajne oskrbe v trenutnem ustroju ministrstva za delo. Škodljivo je, minister, da področje dolgotrajne oskrbe prepuščamo iniciativi zasebnega kapitala in dinamiki in pravilom prostega trga. Vi ste, spoštovani Janez Cigler Kralj, minister za enake možnosti in morali bi vedeti, da je prosti trg in enake možnosti v enem stavku popoln no-go, v osnovi ne more funkcionirati. To je moja osnovna kritika vašega upravljanja, upravljanja tega resorja. Vem, da smo v težkih časih, ampak težki časi zahtevajo več sodelovanja, zahtevajo več solidarnosti in več razumevanja, da je treba stvari početi za skupno dobro. Ne za biznis, ampak za javni interes. V vaši predstavitvi je bila kopica stvari, kopica neresnic, za katere vam lahko tudi jaz nastavim ogledalo. Časa nimam brez meje, ampak vseeno bi se pa le odzval na eno stvar še iz dela vašega slavospeva, ki pravi, da namenjate največ v zgodovini dolgotrajni oskrbi, še posebej v delu evropskih sredstev temu področju, predstavitvi tega ste se že posvetili. Vlada bo od skupnih 5 milijard evropskih sredstev – samo toliko, da prečistimo to – v naslednjih šestih letih 202 milijona evrov oziroma zgolj 4 % vseh sredstev namenila zdravstvenemu sistemu in 99 milijonov evrov oziroma 2 % vseh sredstev socialnemu varstvu in dolgotrajni oskrbi. Na letni ravni je to 37 milijonov za zdravstvo in 16,5 milijona evrov za socialno varstvo, vključno z dolgotrajno oskrbo. 16,5 milijona. V zaključku vas samo spomnim na številko, ki jo vaša vlada namenja oboroževanju, in to je 780 milijonov evrov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Soniboj Knežak, pripravi naj se Tomaž Lisec. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani minister, cenjene kolegice in kolegi! Mislim, da že kakšnih devet, deset ur poslušam razprave, predvsem imam tule v mislih s strani koalicijskih partnerjev, na eni strani bolj gorečih pristašev ministra in razprave, ki pa se mi zdi, da zaradi ene korektnosti terjajo tudi nekatere odgovore. Danes, tako kot je že prej podpredsednica pravilno opozorila, ni interpelacija proti SD pa Anji Kopač Mrak, ampak interpelacija proti ministru te vlade, ki je na oblasti od marca lanskega leta. Razumem živčnost predvsem SDS, največje stranke, ker v vsem tem, kar so v enem letu naredili iz neke dokaj normalne države – ala vam vera, za to vam moramo čestitati. Tak razkroj sistema, podsistemov, vsega tega, kar počnete, bi človek rekel, da se ne da v 10 mesecih narediti, ampak to vam je uspelo. Seveda, ob tem ste porabili ogromno denarja, ki ga nimamo, to zmeraj pozabite povedati. Še nekajkrat bom omenil to, da ste ob tem rekordno zadolžili to državo, rekordno, to seveda pozabite omeniti. Bi se pa sam strinjal tudi z nekaterimi ugotovitvami SDS, predvsem njihovega stališča, ne vem, z razmislekom kolegice Irglove okrog lustracije, da ni bilo narejene lustracije. Jaz bi se tukaj kar strinjal, kolegica, z vami. Če bi bilo to narejeno, bi se mi pred 30 leti odrešili Janeza Janše. Če bi to takrat naredili, spoštovana kolegica, mi ne bi bili edina država v Evropski uniji, ki ima za predsednika Vlade bivšega komunista. To so fakti, to so dejstva. S tega vidika pa podpiram. Če je cena to, da bi takrat takole – pa 30 let smo že obremenjeni s politiko Janeza Janše. 30 let! Do tega zdaj prihajamo, da bo še sam sebi zgradil muzej, v katerem se bo hvalil, ker ga državljanke in državljani, izgleda, ne cenimo dovolj. Kaj ste prejeli pred enim letom, ta vlada? Četrt milijarde zapuščine prejšnje vlade, neko doto presežka in v enem letu vam je uspelo pripeljati to državo do 4,2-milijardne zadolženosti. Super. Nekaj dejstev tudi glede na očitke SDS. Dajmo malo pogledati, ker tako ste šli vi nazaj za 10 ali ne vem koliko let. Ker trdite, da ste vse naredili v tem letu, več kot vsi drugi v ne vem koliko zadnjih letih, poglejmo nekaj dejstev za ta zadnja leta. Investicije. Naj vas, spoštovane kolegice in kolegi, spomnim, obdobje tam v letih 2010–2012, kakšno obdobje je bilo to? To je bilo obdobje fiskalne konsolidacije, ki je sledila prvi vladi Janeza Janše, klicanju trojke v tem času pod drugo vlado Janeza Janše in pa nadaljevanje zategovanja pasu. Kaj so delali ministri, kaj je dela tudi resorna ministrica za delo, družino in socialne zadeve? V letu 2012 je ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve odpravljalo posledice Zujfa, spoštovane kolegice in kolegi SDS. Zujfa, kjer se je vsem podsistemom nižalo plače, ustavila so se napredovanja, poseglo se je v vse temeljne pravice. Ta vlada – seveda, vsako leto je bilo sproti zgolj za vrnitev vseh odvzetih pravic, ki ste jim jih odvzeli s tem Zujfom. Denarja za investicije v proračunu Republike Slovenije takrat ni bilo. Minister, danes delujete v nekih pogojih, ko ni več zlatega pravila, ki je tudi veljalo. Saj ste toliko časa v politiki, da ste to spremljali. Sigurno bi tudi Anja Kopač Mrak vodila drugačno politiko, če bi imela na razpolago 4,2 milijarde, oziroma Vlada bi si lahko privoščila 4,2 milijarde primanjkljaja, ampak tega niso delali. Naj vas spomnim na to obdobje še okrog sredstev za investicije, evropska sredstva, kakšna je bila situacija v tem. V tistem obdobju za investicije v izgradnjo domov ni bilo dovolj denarja, evropski denar ni bil dovoljen za izgradnjo socialne infrastrukture, zidove, beton, kakorkoli mi temu pravimo, temveč zgolj za to socialno infrastrukturo s poudarkom na deinstitucionalizaciji. Temu sledi tudi danes Evropska komisija v teh NOO, kjer mora biti vsebina trajna in reformno naravnana. Vse tisto, koliko slabi smo bili na področju domov pa vsega tega – pa smo bili res? Poglejmo nekaj podatkov. Poglejte si podatke Eurostata, ki nam jasno kažejo, da smo že sedaj osmi v Evropski uniji po kapacitetah v DSO na 100 tisoč prebivalcev. Ali je to toliko slabo? Verjetno se da biti še boljši. Smo pa slabi v oskrbi starostnikov na domu. Nihče si ne želi, velika večina si nikoli ne želi v dom, ki nam je danes prioriteta pa glavna zadeva, ki bo rešila vse težave starostnikov, če bomo še dodatne domove zgradili – oskrba na domu, pomoč na domu, to so teme, ki si jih starostniki želijo. Veliki večini je zadnje pa se z vsemi štirimi upirajo, da bi prišlo do tega, da morajo iti v domove. Žal. Sem pa trdno prepričan, da to, kar sem rekel, drži. Tudi zato je potrebno nameniti sredstva za izboljšanje standardov v obstoječih domovih. Jaz sem bil sam kritičen, tu se tudi strinjam z ministrovo ugotovitvijo, pa mislim da sem že nekajkrat to slišal danes, mi smo premalo naredili za generacijo starostnikov v tej državi kot družba, to je sigurno. Od dejstva, da imajo mizerne penzije, da smo uspešno sanirali blagajno ZPIZ, sanirali na način, da smo penzije iz obračuna 10 najboljših obdobij spravili na 24-letno obdobje, se pravi znižanje, do dejstva, da smo z 80 ali koliko procentov, kolikor so nam obljubljali, da bomo imeli penzijo, ko sem jaz začel delati, spravili na 57 in pol. Tukaj se premikajo zadeve, je pohvalno, moramo narediti, s tem se strinjam. Nekaj dobrih ukrepov je tudi ta vlada, tudi pod vodstvom ministra naredila dobrih, so bili danes že omenjeni, jih podpiram. Nekatere krivice, ki so bile leta odprte, so se v tem letu uredile, tudi toliko moramo biti korektni in priznati. Samo pa tudi na nivoju standardov, kar se tiče DSO, nismo nič naredili. Jaz sem vprašal prejšnjo ministrico Klampferjevo prvo leto, ko sem prišel, kaj namerava narediti glede na to, da obstaja nek pravilnik o standardih in normativih, na podlagi katerega bi morali vse DSO – mislim, da je bilo leto 2020 ali 2021, ne vem točno, rok – urediti, kar se tiče standarda, to se pravi, da imaš večino eno- ali pa dvoposteljnih sob. Kaj je bil na žalost odgovor ministrice, ki sem jo to vprašal ob dejstvu, da je bilo to leto rekordnega proračuna? Da žal denarja za te investicije ni. Kaj bo pa storila? Je rekla: »Ja, bomo pač podaljšali ta datum.« In tako smo spet preložili stvari, nismo rešili. Vse to so tudi dejstva. Tudi standard v že obstoječih domovih spoštovane kolegice pravijo, da je višji kot v številnih drugih državah, pa vendar smo imeli po številu mrtvih tukaj precej višji delež kot ostali. To pa je zdaj tisto področje, kjer se strinjam, da je to pa verjetno posledica neprimernih in časovno prepoznih ukrepov te vlade. Pa sem zadnji, jaz sem že nekajkrat v razpravi povedal, da ne zavidam tej vladi težave, ki jo imamo zaradi tega virusa. Tudi težko bi rekel in kazal, minister, ti si kriv, delali ste ukrepe, ki so pripeljali tudi do tega, da imamo tako veliko število umrlih. Tega si nikoli ne bi upal trditi, toliko pa moram biti korekten. Verjamem tudi, da se trudite, da poskušate najti rešitve, pa vem, da jih ne najdete. Saj ne nazadnje tega recepta nima ne Slovenija ne cel svet. O virusu se učimo, tudi zdravniki. Jaz sam sem prebolel virus, sem jih spraševal milijon vprašanj v bolnici, pa saj mi ne znajo odgovoriti, ker se šele eno leto srečujemo s tem, tudi oni se učijo. Če so kakšne napake, jih jaz, vsaj kar se mene tiče, razumem. Če morda najdem samo še tole, okrog nekega dela vašega poročila, minister. Zdaj pa na tisto, kar leti bolj na vas, in sicer okrog vašega – bom kar prebral, da boste vedeli, za kaj gre – odstavka, ki ste ga zapisali v odgovoru. In sicer: »Problematiki oskrbe starejših se namenja petkrat več evropskih in drugih sredstev kot v času katerekoli vlade od leta 2008 naprej. Za dnevne centre in začasne namestitve starejših, ki se bodo gradili po vsej Sloveniji na podlagi javnega razpisa, je namenjenih 21,5 milijona evrov. Zaključena bo energetska sanacija prej dotrajanih dveh domov za starejše v vrednosti 845 in še nekaj tisoč evrov.« Spet, tako kot sem v prvem delu rekel, da sem se oglasil pa da je prav, da povem neresnične trditve, je prav tudi tu, da smo čisto korektni, spoštovani minister. Prav bi bilo, da ob tem poveste, da gre tu denar iz evropske finančne perspektive iz let od 2014 do 2020. To so sredstva ESS za dolgotrajno oskrbo in deinstitucionalizacijo, ki so bila tudi dogovorjena že v času Kopačeve. V prvem delu finančne perspektive so se ta sredstva porabila za aktivno politiko zaposlovanja in za vpeljavo socialne aktivacije, ostala sredstva, ta, so pa za oskrbo starejših, zato je tudi dinamika razdeljevanja tega denarja v tem času večja. Ni pa nobenega dodatnega denarja. Zdaj se ta dodatni denar poskuša dobiti prek NNO-jev, kjer pa je tudi Evropska komisija – pa me popravite, če nimam prav – jasno povedala, da mora biti dolgotrajna oskrba povezana z deinstitucionalizacijo ter mora biti vsebina trajna in reformno naravnana. Se pravi, da bomo imeli težavo dobiti sredstva za zidove oziroma za novogradnje. Tudi zadnje tri energetske sanacije so bile potrjene v mandatu Anje Kopač Mrak. Ta del samo toliko, ker se mi zdi, da je korektno. Če operiramo s podatki, jih tudi korektno interpretirajmo. To je bil, jaz bi rekel, pogled nazaj. Tisto, kar sem pa v bistvu hotel – malo smo se pogovorili, da se ne bomo vsi ponavljali kot papige, smo si malo tudi razdelili področja, ki jih vsak pokriva – jaz bi zdaj v nadaljevanju svoje razprave, spoštovani minister, šel skozi nekaj očitkov, ki sem vam jih že tudi sam večkrat predstavil, in to je okrog zadeve, ki je pa res ne razumem v kontekstu, in to je neustrezen dialog s socialnimi partnerji in neodzivnost ob predlogih določb, ki posegajo v pravice zaposlenih iz delovnih razmerij. Vi ste v svojem odgovoru, spoštovani minister, navajali, pa tudi poudarjate, da vedno zagovarjate svojo zavzetost k socialnemu dialogu, kar ne nazadnje dokazujete – mislim, da ste tudi z grafi izkazovali – s številom sej Ekonomsko-socialnega sveta in številom predlogov, ki ste jih obravnavali, obravnavate tudi, da je bila velika večina protikriznih zakonov sprejeta v socialnem dialogu in da ste na začetku mandata imenovali člane v Ekonomsko-socialni svet takoj, ko je bilo to mogoče. Mislim, da je tudi tu prav, da rečemo bobu bob. Naj vas spomnim, da ste prevzeli Vlado v mesecu marcu, da ste imenovali teh osem predstavnikov v Ekonomsko-socialni svet, ki seveda vedno pripada temu ministrstvu, šele 30. aprila 2020, Ekonomsko-socialni svet pa je bil prvič sklican šele 15. maja. Točno vem, da je bil to petek, ker smo dali mi, Socialni demokrati, zahtevo za izredno sejo, ki je bila sklicana na petek popoldne, zaradi pomanjkanja socialnega dialoga. Vi ste jo sklicali v petek zjutraj, tako da sem na popoldanski seji dobil: »Saj smo se sestali.« To. Ta socialni dialog je v PKP3 in PKP4 potekal razmeroma normalno. Normalno mislim zato, ker nobena od strani ne doseže vsega, kar bi želela, ampak ne nazadnje je bistvo tega, da se pogovarjamo in da poskušamo v tem organu doseči neko soglasje. Zapletlo pa se je pri PKP5. Naj spomnim, da so takrat socialni partnerji tudi zaradi očitka, da ta socialni dialog poteka bolj navidezno, da v bistvu nimate kompetenc za kakršnekoli dogovore – mislim, da smo to že danes kar nekajkrat slišal, pa tudi jaz sem v uvodnem stališču SD opozoril na to. V glavnem, zapleta se, partnerji odhajajo, ni dialoga, njihova ocena je, da na tako nizkem nivoju socialnega dialoga v tej državi, odkar ga imamo tudi prek Ekonomsko-socialnega sveta, še ni bilo. Jaz sem vam tudi že, mislim da, enkrat rekel, da je vloga Ekonomsko-socialnega sveta v tej državi, da konfliktov ne rešujemo na ulici, da se vse zainteresirane strani sestajajo, se pogovarjajo, se poslušajo in poskušajo doseči dogovor. Ta dogovor v tem primeru, to je tisto, o čemer meni ni jasno, zakaj tega ne sprejmete. Verjetno tiči, minister, del resnice tudi v tem, da nimate pooblastil, tako kot sem rekel, ker mora v tej vladi vse požegnati pa odobriti Janez Janša, ampak jaz ne vem, zakaj ne spregledate. Tudi danes hvaliti, kako so vsi ukrepi fajni pa dobri – ni videti. Po javnomnenjskih raziskavah se s to vašo odločitvijo, potrditvijo državljanke in državljani ne strinjajo. Podpora vladi SDS bistveno pada, je na zelo nizkem nivoju. Edina, ki še nekako prosperira, pa še tam je padla, je SD, vse okrog, svoje koalicijske partnerje vas pa seka kot salame. Spoštovani minister, poglejte javnomnenjske rezultate. Jaz ne bi vedel, da jih kdo ponareja, ampak s tem, kar dela, je polovico podpore vaša stranka izgubila. Da ne govorimo o SMC, so že bili na tem, da bodo šli v minus, štetje. Desus je čudovito ratal, sploh ne vem, kaj so danes, skupina ne vem kakšnih poslancev, ki so razbili stranko. Skratka, ob tem bi se morali zamisliti. Danes je ena izmed razpravljavk, mislim, da je bila kolegica iz SMC, rekla, češ, kaj govorite, da ni bilo denarja prej, vsak minister si ga mora izboriti. Jaz bi jo vprašal – mislim, da je bila Udovčeva ali Žnidaričeva – kako si je pa njihova ministrica Klampferjeva izborila v vladi Marjana Šarca. Ni, ker je ta vlada delala odgovorno, ker so javni dolg znižali, da smo zategovali tudi na račun investicij, da je bil ta javni dolg znižan, mislim da, na 66 ali 64 % BDP. Danes je javni dolg Republike Slovenije 80 plus, kakšen procent, se pravi, da smo to državo uspeli uspešno zadolžiti. Drugače moram reči, da jaz z vami nimam težav, kolikor sem z vami komuniciral, tudi na splošno ni neko pravilo te vlade, daleč od tega, ste kulturni, odgovarjate, tudi uslužbenci vašega ministrstva, moram reči, da so odzivni, tu nimam slabih izkušenj. Mi pa manjka tisto, kar sem rekel. V končni fazi ste, spoštovani minister, tudi okrog tistega glavnega očitka, kar se tiče domov starejših pa tistega, enkrat rekli, da se tudi sami niste ravno strinjali s tem, da se obolelih ne da ven iz DSO, pa je minister za zdravje temu nasprotoval. Samo to posploševanje – minister, po koncu mandata ne bo nihče vedel. Vi ste minister, pristojen za ta resor in tudi sistem, jaz vas popolnoma razumem, ko ste dejali, da ne spite. Nekaj stvari sem si zapisal, ker vem, da so čisto življenjske, da vas skrbi, vem, da vam ni lahko, ampak za božjo voljo, dajete podporo tej vladi, ki dela škodo tej državi. Slaba vlada, ki je v letu dni naredila tej državi nepopravljivo škodo. Upam, da bo tega mandata čim prej konec, vam pa, spoštovani minister, ki ste po moji oceni eden izmed tistih, za katere bi lahko rekel, da ste res ministri, vsaj kar se obnašanja pa kulture tiče, dam kapo dol, tudi vaši ekipi. Se pa zamislite, kakšna bo vaša pozicija po koncu te vlade in na naslednjih volitvah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Tomaž Lisec, pripravi naj se Marko Bandelli. Izvolite, gospod Lisec.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister, državna sekretarka, kolegi in kolegice, vsem skupaj lep pozdrav! Dovolite, da se vrnemo k interpelaciji in pustimo puhlice pa tudi patetiko v tem antivladnem boju pri miru in se ukvarjamo s tem, kar je bilo zapisano v besedilu interpelacije in na kar je tudi minister in še kdo danes večkrat odgovoril. Ampak kdor noče slišati, nikoli ne bo slišal. Dejstvo, ki ga hoče predvsem leva stran naprtiti desni strani, je to, da česar levica na področju ministrstva, ki ga danes predstavlja minister Janez Cigler Kralj, ni zgradila oziroma naredila v 10 letih, mora desnica narediti v 10 mesecih. Ampak tako enostavno ne gre. Predvsem pa je komitragično, da o teh zamujenih 10 letih govorijo največ tisti, ki so krivci, da v teh 10 letih veliko stvari ni bilo narejenih. Samo primer dolgotrajne oskrbe in demografskega sklada, kjer se sam spomnim, da smo leta 2012 že imeli osnutek zakona napisan in bi konec leta 2012 moral priti v Državni zbor, a se je pač politična situacija spremenila. Danes imamo interpelacijo, ki ima podobno intenco, kot jo je imela interpelacija nekaj dni nazaj in kot bo imela verjetno konotacijo tudi čez nekaj dni – občutek, da je covid epidemija prisotna samo v Sloveniji in da sta si Janez Janša in ta vlada izmislila epidemijo in da je ta vlada najslabša po rezultatih v soočenju s to epidemijo. Ampak dejstvo je, da si niti ta vlada niti Janez Janša nista izmislila epidemije, rezultati pa kažejo – razen trenutno glede smrtnosti, kjer pa se, ko na žalost govorimo o človeških življenjih, na mednarodni lestvici smrtnosti Slovenija popravlja, in počakajmo tisti konec, ko govorimo, da je lahko biti po bitki general, koliko bo na primer umrlih, pa vem, da mi je zelo žal, ker vsako človeško življenje šteje, koliko je mrtvih – da smo, kar se pa tiče ostalih ukrepov, tudi na področju, ki ga predstavlja minister, med top tremi v Evropi po uspehih. Verjamem predvsem predstavnikom levega političnega pola, da imajo probleme. Minister je dal odgovore, pa še kar postavljajo ista vprašanja. Kolegica Eva Irgl vam je v dobre pol ure pokazala ogledalo o nenarejenem poslu na tem področju, pa tudi na splošnih političnih dejstvih. Ampak seveda, kot rečeno, kdor noče slišati in noče videti tega, ne bo slišal. Javnost pa je dobila dobro informacijo s strani ministra in s strani kolegice Eve Irgl, kakšna so dejanska dejstva. Kar je mene zmotilo – in to se ponavlja danes in je bilo tudi nekaj dni nazaj pri ministrici za izobraževanje – je, da se posamezni razpravljavci spuščajo na osebni nivo. Jaz sem v Državnem zboru že nekaj časa in se spomnim, ko nas je kakšna starejša poslanka iz SD opozarjala, ko smo kdaj rekli: »Vi, gospa poslanka.« Pa je rekla: »Ne spuščajte se na osebni nivo, govorite le o meni kot predstavniku politične stranke ali pa o stroki.« To, da danes poslušamo vprašanje, ali je minister zdrava oseba, ali celo, ali ima minister vest, in podobne zlonamerne osebne diskreditacije, mislim, da ne sodi v Državni zbor. Sploh pa ne sodijo take diskreditacije v Državni zbor pri ministru, za katerega sam osebno – z gospodom Janezom se poznava že, uf, dolgi so že ti časi FDV, približno 20 let – lahko rečem, da če je kdo s FDV, ki ga cenim, ne samo zaradi vestnega dela, ampak tudi zaradi vesti in zaradi odgovornega dela, je to minister Janez Cigler Kralj. Ker je taka stališča zastopal že kot študent, potem tudi prek nevladnih organizacij, in tudi ko sva kot strokovna sodelavca vsak v svoji poslanski skupini pomagala poslancem pri zagovarjanju njihovih stališč, sem vedel, da je eden tistih, ki odgovorno opravlja svojo nalogo in vedno z vestjo. O vesti danes govorijo tisti, ki pozabljajo, kako je bila njihova vest večkrat izgubljena. Pa se ne bom spuščal v kakšne korelacije očetov in mam kakšnih poslancev, ko so zdavnaj izgubili še kaj drugega poleg vesti, ali pa se ne bom spuščal v to, kako so posamezni župani sedeli na dvojnih funkcijah in si delili sredstva. Preden grem na ključne konstrukte te opozicije, ki, saj pravim, je čedalje bolj patetična, bi samo prosil ministra, da v nadaljevanju svojega mandata še veliko večjo vlogo posveti posameznim vprašanjem, ki jim danes nismo namenili veliko časa. V Sloveniji igrata pomembno vlogo dva subjekta, Center za socialno delo in Zavod za zaposlovanje, kjer se je na žalost v preteklosti preveč politično vmešavalo, kadrovalo, celo zaradi posameznih političnih oseb prestavljalo centre teh in drugačnih organizacij. Zato tukaj upam, spoštovani minister, da boš naredil red na Centru za socialno delo in na Zavodu za zaposlovanje, da bosta to subjekta, ki bosta del reševanja problemov slovenskih državljanov in ne del problema. Zanimivo pa je, ko danes poslušamo, danes mi je šla preko glave zanimiva teza. Zadnjič smo imeli na tnalu Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport, sedaj imamo Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, naslednjič bo na tnalu Ministrstvo za kulturo. Glej ga, zlomka! kdo so bili najvidnejši ministri na teh treh ministrstvih? Predstavniki iz kvote SD. In potem se danes čudijo, kako določen del kritike leti na njihove bivše ministre. Samo poglejte dva najbolj vidna predstavnika iz kvote SD, gospod Svetlik in gospa Anja Kopač Mrak. Bolj ko smo opozarjali, bolj ko smo sklicevali izredne seje, bolj ko smo vlagali zakone, bolj proti sta bila. Zadnji primeri, kako deluje leva vlada ali pa kako deluje desna vlada. Ko govorimo predvsem o starejših, kmečke pokojnine. Leva vlada ni imela posluha za naš predlog zakona. Ko smo ga vložili v tem mandatu, je minister Janez Cigler Kralj s svojo ekipo pokimal in je rekel, ja, kmečke pokojnine je potrebno dostojneje rešiti. Ko se je – mislim, da je bila nosilka – kolegica Eva Irgl ukvarjala že v prejšnjem mandatu s področjem invalidskih pokojnin, z dokaj sramotnimi zneski teh najnižjih pokojnin, so predstavniki blizu politike SD rekli, da to ni tako pomembna tema. Pod tem ministrstvom smo te zadeve rešili. Če gremo na eno stvar, o kateri sem že prej rekel, da jo nekateri pozabljajo glede epidemije. Danes vidimo, da je problem, ker je ta vlada določila prioriteto in dala ljudem sredstva tudi s področja Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, ko je skušala ta vlada zavarovati delovna mesta in vse ostale segmente. Pa slišimo danes, da je to problem, da mečete denar. Kam pa naj mečemo denar? V banke? Tja ste ga vi vrgli, učinka ni bilo. S temi ukrepi učinki so. Zdaj pa se dotaknem domov za ostarele, ki so neka rdeča nit te celotne interpelacije. Najprej tudi z mojega lokalnega terena zahvala, minister, da si prišel na teren in si pogledal stanje, kajti v Občini Sevnica imamo kar tri domove za ostarele in tam so bili vsi predstavniki in smo, mislim da, kar štiri ure skupaj sedeli in ne samo iskali rešitve za kadrovske in prostorske primanjkljaje, ampak tudi na splošne zadeve so predstavniki teh domov opozorili. Mislim, da so tista opozorila že padla na plodna tla in verjetno še bodo. Predvsem pa me, bom rekel, malo zaboli, ko se reče, ah, nekaj denarja ste dali in to je to. Toliko, kot je šlo sedaj finančnih sredstev tako v zagotavljanje kapacitet kot v zagotavljanje dodatnih kadrov in njihovo plačevanje, kot v njihovo izobraževanje in tako naprej, še nikoli ni šlo. Samo en primer. Da ne bom napačnih številk uporabljal, sem si zapisal. Sprejetje interventne zakonodaje, 26 milijonov evrov za dodatne zaposlitve v socialnovarstvenih zavodih. Sredstva za izpad dohodkov domov zaradi praznih postelj. Povrnjena sredstva za obvezno zaščitno opremo. Vzpostavitev zunanje rdeče cone, iz tega naslova je bilo v januarju 2021 v socialnovarstvenih zavodih zaposlenih 649 dodatnih kadrov. 650 dodatnih kadrov! Na žalost nas je morala epidemija strezniti in zbuditi, da smo se spomnili na kadrovsko podhranjenost domov za ostarele. V obdobju od avgusta 2020 do konca leta 2021 je bilo 113 udeležencev povprečno mesečno udeleženih v programih javnih del. 15 tisoč delovnih ur je bilo opravljenih in vse to na račun države. Te grozne države, za katero danes poslušamo, kako ta vlada meče denar tako pri reševanju problematike domov za ostarele kot tudi pri soočenju z epidemijo. Ko zagovarjam tezo, da levica govori, desnica dela, prvi kronski dokaz [[pokaže predmet]] , ki kaže na sedanjost, in pa predvsem drugi kronski dokaz [[pokaže predmet]] . Govorili ste o dolgotrajni oskrbi, govorili ste o demografskem skladu – kmalu bo vsaj eden od teh zakonov v Državnem zboru in za vsako tole zvezdico bodo ljudje hvaležni. Ampak ja, vam ne bo prav, da se bodo v tej vladi določene zadeve storile, da bo 40 novih enot, da bo 218 novih mest za dnevno varstvo, da bo tisoč 285 novih postelj. Levica govori, desnica dela. Zaključil pa bom malo provokativno. Zelo me je strah, katera bo naslednja interpelacija. Zakaj? Ker očitno so za obrambo te kovine revolucije dovoljena vsa sredstva – zadnjič otroci, danes mrtvi, naslednjo sredo pa kri na državnih objektih. Kako nizko se še boste spustili pri svoji ihti, ker vam ni uspelo s konstruktivno nezaupnico? Zbudite se, zresnite se in začnite delati tako, kot dela desna stran. Hvala.
Hvala lepa. Minister ima besedo. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Hvala lepa vsem razpravljavcem v vmesnem času od moje zadnje intervencije. Ker je to očitno najbolj izpostavljena tema v razpravi, bi rad predstavil nekaj točk vizije Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, ki ga vodim, in naše ekipe za celovito oskrbo starejših. To vizijo sem sicer že nedolgo nazaj predstavil in odzivi so zelo pozitivni. Morda pa bo tudi v tem delu moje razprave razjasnjena dilema, ki jo je eden od poslancev izpostavil, ki je rekel, da ne navajam virov za kapacitete v deinstitucionalizaciji. Jaz s tem nimam težav in seveda je projekt deinstitucionalizacije še iz prejšnje finančne perspektive. Ampak kaj je bistveno, da je ta ekipa naredila v najtežjih okoliščinah, v najbolj izzivalnih okoliščinah? Ko smo se borili z virusom v domovih za starejše, ko smo sprejemali ukrepe za trg dela, za pomoč najranljivejšim, smo z ekipo, odgovorno za črpanje evropskih sredstev – seveda nas je SVRK, služba vlade, zelo priganjal in zelo spodbujal in nam nudil tudi vso podporo, moram povedati, ampak mi smo tudi z našo ekipo za črpanje evropskih sredstev – oprostite izrazu, stopili zelo na gas in smo v letu 2020 tako pospešili črpanje, da smo šli čez 100 milijonov. Kolegice so bile, ko sem jim čestital, izjemno ponosne, jaz pa tudi, ker mi je v ponos voditi tako ekipo. Rekle so mi, da je to največja številka za kar eno obdobje, če ne kadarkoli za ministrstvo za delo. In to je bistveno. Seveda, pomembno je, da so se ene stvari nastavile, ker sem slišal očitek: »Vse to smo vam mi nastavili, vse to smo mi predvideli,« ampak ključno je, da se takrat, ko je to predvideno, tam ne ustaviš. Neke stvari so lahko, to smo slišali od poslank, predvidene in so 10 let predvidene, so 15 let predvidene, ključen je moment, sprožilec, ko se te predvidene stvari spremenijo v dejanske, otipljive projekte, ko se tisti predvideni denar, nastavljeni, v tabelah zapisani program počrpa. Pravzaprav do zdaj nisem razumel, zakaj je v nekaterih vodstvih domov ali socialnovarstvenih zavodih ali pa v lokalnih skupnostih tak strah: »Minister, kje imam zagotovilo, da boste to res lahko naredili?« Nisem tega razumel, priznam, zdaj pa vem, zakaj. Zato, ker je bilo vse predvideno. Ampak nepravično je do vseh teh, da je predvideno desetletje, pa se nič ne zgodi. Kot minister s svojo ekipo sem si za ključno prioriteto, eno od treh ključnih, zastavil celovito ureditev področja oskrbe starejših. Vemo, kakšna je demografska slika. To niso ugibanja, to so resne statistične napovedi, gibanja prebivalstva, tudi na evropski ravni. Področje je bilo zapostavljeno, to sem zaznal praktično v vseh razpravah in jemljem kot enega izmed pozitivnih rezultatov današnje razprave, da se vsaj v tem strinjamo, ker je to podlaga za to, da bomo skupaj lahko delali naprej. Z ekipo smo se na te razmere takoj odzvali. Usmerili smo se na štiri področja. Deinstitucionalizacija. Imamo jasne cilje na področju deinstitucionalizacije. Jasne cilje. In sicer, zaključen je javni razpis za sofinanciranje vlaganj v infrastrukturo, namenjeno izvajanju dnevnih oblik in začasnih namestitev za starejše. Tu bo skupno 29 novih enot za približno 19 milijonov evrov. Poteka javni razpis za sofinanciranje vlaganj v infrastrukturo za vzpostavitev stanovanjskih skupin za osebe, mlajše od 25 let. Sofinanciranih bo predvidoma 25 kapacitet za vzpostavitev stanovanjskih skupin in nakup predvidoma 25 vozil. Do konca leta 2023 v tej točki predvidevam dodatnih 150 mest namestitev za starejše in oseb z motnjo v razvoju, kajti tudi to je del oskrbe oziroma del področja socialnovarstvenih zavodov, tudi osebe z motnjami v razvoju in na to ne smemo pozabiti. Nepremičninski sklad pokojninskega in invalidskega zavarovanja bo do konca leta 2022 pridobil prek 180 novih, za starejše prilagojenih stanovanj, do leta 2025 pa skupaj 400 stanovanj. To je vse v okviru deinstitucionalizacije. Res je, en poslanec je to izpostavil, to je ključna usmeritev Evropske komisije, Evropske unije, če hočete, in seveda tudi sodobni pristop k oskrbi starejših. Velika večina ljudi si želi ostati čim dlje doma. Čim dlje doma. Naša naloga je, da jim na različne načine to omogočimo in jih podpremo v tem. Ukrepi, predvideni v novi finančni perspektivi, 2021–2027, bodo namenjeni nadaljevanju tega procesa deinstitucionalizacije, v sklopu Načrta za okrevanje in odpornost bomo izvedli reformo dolgotrajne oskrbe in modernizacijo sistema institucionalnega varstva. S tem delom sredstev bomo zagotovili za izgradnjo dodatnih 850 sodobnih kapacitet v domovih za starejše občane. Izvedba teh projektov se bo predvidoma zaključila leta 2026. Druga točka iz vizije celovite oskrbe starejših je institucionalno varstvo. Zaključen je bil javni razpis za podelitev koncesij, s čimer do konca leta 2022 zagotavljamo novih tisoč 280 mest v javni mreži. Po zaključku tega javnega razpisa bomo šli kmalu v še en razpis za dodatnih tisoč 100 mest. V nadaljnjih dveh imamo za potrebe vlaganj in gradenj mreže javnih, državnih DSO v proračunu zagotovljeno rekordno vsoto 30 milijonov evrov, več kot v 12 preteklih letih skupaj. Sredstva bomo v okviru pobude REACT-EU zagotovili za prenovo obstoječih kapacitet oziroma dvig standarda obstoječih kapacitet in prilagoditev prostorov izvajalcev institucionalnega varstva in še, tudi to je bilo že v razpravi izpostavljeno, poskrbeli za digitalizacijo in nadgradnjo obstoječih informacijskih sistemov. Tudi pri oskrbi starejših je izjemno pomemben proces in sedanja ekipa ministrstva za delo se tega zaveda. Nekateri projekti se že pilotno uvajajo, jih spremljamo in bomo vsekakor šli v to smer. Ni odveč omeniti, da bom v bližnji prihodnosti kot minister podpisal tudi dokument o strateških vlaganjih, ki bodo podlaga za dogovore z občinami, vodstvi DSO-jev za nadaljnja vlaganja na terenu. Investicije iz sklada REACT-EU bodo zaključene do konca junija 2023. Lotili smo se tudi – in tudi tu vidim konsenz med vsemi nami – nadgradnje zastarelih veljavnih kadrovskih standardov in normativov. Ti so zastareli in ne ustrezajo potrebam uporabnikov in dejanskim razmeram v oskrbi starejših. Struktura uporabnikov se je bistveno spremenila, več stanovalcev potrebuje višjo kategorijo oskrbe, pomanjkanje kadra pa se je tudi v najbolj zaostreni obliki pokazalo med epidemijo covida-19. Prvi korak k celoviti ureditvi tega področja smo napravili že v okviru interventnih zakonov, ko smo za dvoletno prehodno obdobje zagotovili skupno 29 milijonov evrov za dodatni kader, za kadrovsko pomoč v socialnovarstvenih zavodih, od tega okoli 26 milijonov evrov samo za domove za starejše. Posledično je bilo v tem obdobju od avgusta do zdaj povprečno 410 ljudi dodatno zaposlenih v domovih za starejše. Domovi za starejše, vodstva, ekipe dajejo izjemno dobre odzive na ta ukrep. Okrepili smo tudi kadrovsko domove prek javnih del, veliko ur, skoraj 12 tisoč je bilo opravljenih z naslova začasnega in občasnega dela in skoraj 200 tisoč delovnih ur s strani dijakov in študentov. V delovni skupini delamo tudi na spremembah kadrovskega normativa za domove za starejše, za socialnovarstvene zavode, varstveno delovne centre, zavode za usposabljanje, delo in varstvo ter centre za socialno delo. Te predloge usklajujemo v delovnih skupinah z izvajalci in sindikati. Ocenjujem torej, da z neko vizijo kažemo in trasiramo pot za celovito oskrbo starejših v bližnji, srednji in daljni prihodnosti, sodelujemo z vsemi relevantnimi deležniki, kar ni vedno lahko. Ni vedno lahko, je bolj zahtevno, kot če bi kdaj sami sprejemali lahko katere ukrepe, ampak mi hočemo zadeve uskladiti in jih dobro postaviti. Pri kadrih in normativih je še ena zadeva, na katero moramo biti pozorni, in to je verjetno tudi razlog, resnico si moramo priznati, verjetno je razlog, da do sedaj ti standardi in normativi niso bili prenovljeni in uveljavljeni, izjemno občutljivo vprašanje, kam se bosta večja potreba in vrednotenje kadrov v oskrbi in v zdravstvenem delu domov za starejše prelila, kam se bo prelilo finančno breme tega. Četrta točka te vizije je sprejetje zakona o dolgotrajni oskrbi, ki bo podlaga tudi za črpanje sredstev iz sklada za okrevanje in odpornost. To je ta ključna reforma, h kateri smo se zavezali v tem mandatu. Glede socialnega dialoga. Nekdo je izpostavil, da bi moral biti minister sindikatov. Minister za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti je minister socialnega dialoga, tripartitni socialni dialog imamo in zato, da dialog teče, je potreben partnerski odnos vseh treh. Velikokrat, hvala bogu, nam to uspe, velikokrat se tudi o čem ne strinjamo, vsekakor pa sem jaz s svojo ekipo tisti, ki je naklonjen, da se rešitve usklajujejo v Ekonomsko-socialnem svetu, ker to daje večjo trdnost predlogom. Seveda pa na drugi strani ne more kdo od socialnih partnerjev tudi – kako bi temu rekel? – zahtevati, da so potem te rešitve uveljavljene skozi proces v parlamentu. Tega ne morem niti jaz zagotoviti, ker tu, v parlamentu, odločate vi, spoštovane poslanke in poslanci. Glede nevladnih organizacij sem v pisnem odgovoru na interpelacijo priložil obsežene tabele, ki kažejo na to, da nevladne organizacije dobivajo sredstva. Ker mi je nekdo od poslancev poskušal neko nasprotno ravnanje položiti v usta, razpisi tečejo, seveda pa sem tudi že predstavil kdaj kako vizijo v okviru stranke, ki me je predlagala na to mesto, vizijo, kako bi lahko omogočili večji vpliv državljank in državljanov na odločitev o tem, kateri nevladni organizaciji gredo sredstva.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnica predlagatelja Jerca Korče. Izvolite.
Najlepša hvala, minister, za neko ponovno propagandno akcijo oziroma reklamiranje tega, česar vam seveda ne očitamo. Ste zagovornik, kot ste sami povedali, neke poštenosti, nekega sorazumevanja, medsebojnega spoštovanja, zdaj pa, minister, v vmesnem času sem odprla Twitter in na uradni strani Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti zasledila, kako zelo sistematično delate, češ fake news in pa dejstva, se pravi, preverjate neka izrečena dejstva. Ampak ravno to, ko gre človek skozi tiste vaše predstavitve, je v bistvu eklatanten prikaz tega, kaj pomeni fake news. Minister, vzeli ste mojo izjavo, jo bom citirala: »Poletno spanje je glavni problem.« In zapisali, da to ne drži. Pa vam citiram, kaj ste zapisali vi, sklepam, da ste to odobrili vi ali to počne gospod Urbanija, jaz ne vem, kdo to počne, zapisali ste: »Poleti se je spalo samo ponoči, pa še to malo.« Minister, vas te stvari zabavajo? Vas zabava to, da nimate argumentov?! [[oglašanje iz dvorane]] To je resnost? Resnica? Bom prebrala naprej: »Poletni dnevi so bili zaznamovani z intenzivno pripravo na drugi val epidemije. Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti je skupaj s Skupnostjo socialnih zavodov in Ministrstvom za zdravje pripravilo protokole in navodila za primer drugega vala, ki so bili v septembru posredovani vsem omenjenim izvajalcem.« Minister, to je fake news, moja izjava pa je še kako resnična in to ste danes vi neštetokrat potrdili s tem, da se zatekate v razlaganje, kaj vse ste razdelili in kaj vse boste storili. In poletno spanje je glavni problem. Če kaj pri tej vladi drži, drži pa ta izjava, drži kot pribito. In minister, to potrjuje statistika. Prvi val: 87 smrti v domovih za starejše občane. Drugi val, to je od 1. septembra naprej, vmes je bilo poletje: tisoč 963 oziroma še nekaj več. To so podatki Nacionalnega inštituta za javno zdravje. Kot že neštetokrat danes vas bom še enkrat soočila z argumenti o poletnem spanju, ki jih sami demantirate, kot da je to fake news, pa je to najbolj resnična izjava, kar jo lahko izrečemo s strani opozicije. 27. marca ste poslali navodilo o organizaciji treh con, pri čemer vi kot minister poveste, da ste seznanjeni s tem, da vsi domovi oziroma veliko od njih zaradi specifike gradnje in drugih specifik ne morejo zagotoviti primerne organizacije dela, da bi čim bolj preprečili virus. 27. marca se zavedate, da domovom pošiljate neizvedljive usmeritve. Pika. Dejstvo. Potem sledi poletje. Zdaj grem na kratko čez pa vi povejte, ali so vsi ti dopisi, ki ste jih prejemali na ministrstvo, fake news. 16. julija 2020 vas pozovejo, da najkasneje do 1. 8. 2020 zagotovite zunanje enote. Citiram: »Osamitev zunaj zavoda ali centra ne more biti predmet vsakokratnega zamudnega dogovarjanja ali celo improvizacije, ko pride do okužbe ali suma. Nujna je sistemska ureditev, ki bo takšno ukrepanje vnaprej predvidela v vseh prizadetih zavodih in centrih ter jim s tem omogočila hitro odzivanje.« In kaj ste vi storili? Nič! Nič. Sprašujem vas že cel dan, zakaj niste storili nič. 21. julija sprejme vladna posvetovalna strokovna skupina sklep, da je DSO-jem, ki ne morejo organizirati rdečih con, potrebno pomagati, da se jim omogoči izolacijo, in to naloži Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Se pravi, spomladi ste vedeli, čez poletje so vas pozivali, sklep sprejme tudi strokovna skupina in vi nič. To je poletno spanje. 24. 10., se pravi 24. oktobra, 2020 pa zagotovite zgolj podlago za povračilo stroškov domovom za zagotovitev zunanjih enot. Zgolj to, pa še danes tudi slišimo, da domovi dobivajo z zamudo povračilo teh stroškov in morajo dokazovati in preverjati in ne vem, kaj vse delate. Ta obupanost domov se je izkazala tudi s tem, da je Skupnost socialnih zavodov zagrozila, da izstopa iz delovne skupine, in sicer z argumentom, da upajo, da bo odstop pristojne zbudil, da ponovno razmislijo o zunanjih enotah. Minister, kaj je to drugega, kot da poletne naloge niste opravili? Ne vem, lahko ste takrat razmišljali o tem, kakšen avto bi bil najbolj primeren oziroma dovolj velik, da ga kupite na ministrstvu za svojo veččlansko družino. Ne vem, sprašujem se retorično, kaj ste takrat počeli. In drugi primer, minister, testiranje. Namenoma se osredotočam samo na dve točki, ker že na ti dve ne dobim odgovora. 27. 3. že dobite poziv koncesionarjev za to, da je testiranje eden izmed ključnih elementov. 27. septembra 2020 dobite sklep strokovne posvetovalne skupine, 28. 9. pa vi nonšalantno rečete: »Novih ukrepov ne bo.« Potem vam oktobra svetovalna skupina ponovi ta poziv, testiranje se začne pa 7. decembra. In ja, spoštovani minister, samo od sklepov strokovne skupine, to se pravi od 27. septembra do 7. decembra, se je 7 tisoč 911 oskrbovancev okužilo. Nisem dobila odgovora, zakaj so bile vaše odločitve oziroma neodločitve take, kot so bile. Ko vam rečem poletno spanje, drži to kot pribito in to vam večkrat dokažem in pokažem. Seveda v zagovor dobim obrazložitve, koliko sredstev je bilo kam namenjenih in kaj predvidevate v prihodnje. Ti dopisi – jaz vam jih lahko dam, ampak ste vi naslovnik – datirajo čez celo poletje. Celo poletje dopisov, pozivov, in če vi ne odreagirate, ni to nič drugega kot vladno poletno spanje, ne samo na tem področju. Ne trdim, da je bila samo vaša odgovornost, sem pa preslišala vaše drugačno mnenje, vaše nasprotovanje, vašo proaktivnost. Lepo in pohvalno je, da se dobivate na videokonferencah. Dialog je pomemben, tudi s tem dajete vodstvom domov najbrž neko moč, da so preživeli to epidemijo. Ampak, minister, vi ste bili odločevalec, vi ste imeli vzvode v rokah, da potegnete poteze, pa jih niste potegnili. Nič ni narobe, če danes po tem, ko ne znate argumentirati, priznate, ja, imel sem pozive, zavedal sem se situacije, nisem odreagiral. Jaz osebno bi vas, če to rečete, veliko bolj cenila, zato ker ko gre človek skozi vso dokumentacijo in vse, kar obstaja, pač ne more drugače razmišljati, kakor jaz razmišljam, ker so to dejstva. Povedno je 20. 4. v enem izmed dopisov, ki jih imate na ministrstvu, ko zapišejo, pa bom citirala, ker je zelo povedno, to je bilo aprila 2020: »Razumemo in zavedamo se, da mnoge rešitve niso samo v vaši pristojnosti in da je nujno sodelovanje cele Vlade, vendar nerazumevanje in neukrepanje v trenutni situaciji, spregledanje vseh naših opozoril in predlogov pa nas lahko privede do katastrofalnih, nepopravljivih posledic«. Na žalost se je to zgodilo. Vi ste vedeli, bili opozorjeni, bili seznanjeni in niste ukrepali in potem boste na uradnem profilu ministrstva – v bistvu ste ga zlorabili. Zlorabili ste ga, ja. Ker če se take stvari objavlja na uradni profil ministrstva, se tudi s tem ruši neke normalne standarde v tej državi. Ampak prav, to je način te vlade. Ampak da na izjavo, da je bilo glavni problem poletno spanje, odreagirate, da je fake news, potem živite pa v nekem vzporednem vesolju. V nekem vzporednem vesolju, kjer moč argumenta ne pomeni nič, argument moči pomeni pa vse.
Hvala lepa. Repliko ima Primož Siter. Izvolite.
Hvala. Kratka replika na ministrove odgovore, v katerih se je dotaknil tudi problematike privatizacije domov za starejše in je zagotovil gradnjo novih, če sem prav ujel, tisoč 100 in tisoč 200 mest in dodatna sredstva za gradnjo iz proračuna. Poglejte, privatizacija domske oskrbe kot izhodna strategija iz te koronakrize je v štartu napačno zastavljena. Zakaj? Ker bomo gospodarsko in socialno iz krize vsi izšli šibkejši, zasebni domovi za starejše pa, tako ugotavlja Računsko sodišče, so v svoji skrbi za uporabnice in uporabnike a priori dražji. Torej, kar mora država na tej točki narediti glede na to, da je slika staranja, kakršna je, in se bodo potrebe večale, je ponuditi socialno in gospodarsko šibkejši družbi bolj dostopno domsko oskrbo oziroma z drugimi besedami, spoštovani minister, enake možnosti. Hvala.
Hvala lepa. Postopkovno, gospod Horvat. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod podpredsednik, postopkovni predlog je ta, da v skladu s sprejetim kodeksom poslank in poslancev v Državnem zboru opomnite kolegico Jerco Korče, ki v bizarnosti te interpelacije zdaj prehaja na osebno raven in žali ministru tisto, ker je njemu sveto – družino. Govori o avtu za njegovo veliko ali kakšno že pač, večjo družino. To ni v skladu z etičnim kodeksom, ki ga je podpisala tudi Lista MŠ. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlagateljica, izvolite.
Ne vem, v skladu s katerim kodeksom, kolega Horvat, je to, da še do danes nisem tudi osebno prejela opravičila za vaše laganje, da vam je vlada Marjana Šarca s pomagači sledila. Tega opravičila nisem dobila ne jaz ne Lista Marjana Šarca. To, da je pa minister poleg tega, da uporablja službeno vozilo BMW, na stroške države kupil še eno vozilo, ki ustreza številnosti njegove družine, pa ni nič osebnega. Nič osebnega, to so javna sredstva, to je javni podatek in to je dejstvo.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Vsi uporabniki službenih vozil na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, vključno z ministrom, uporabljajo avtomobile skladno z Uredbo o uporabi službenih avtomobilov v organih državne uprave in ustaljenimi praksami na ministrstvih. Ministrstvo za delo redno prenavlja svoj vozni park, za to so odgovorne službe ministrstva, minister avtomobil potrebuje in za to plačuje boniteto. Minister, jaz, sem se za osebno uporabo odrekel prestižnemu BMW in se raje odločil za rabljenega VW Sharna, ker je veliko bolj uporaben. Nekateri bi radi naredili afero iz tega, da se minister Kralj vozi s šest let starim Sharanom namesto s prestižnim BMW. Ministri zadnjih treh vlad so imeli v osebni uporabi naslednja vozila: Anja Kopač Mrak Audi A6, nato Opel Insignia, Ksenija Klampfer BMW 520d, Janez Cigler Kralj najprej Renault Megane, nato VW Sharan. Hvala poslancu gospodu Horvatu, ki je zaščitil integriteto moje družine. Spoštovana gospa predstavnica predlagatelja, če je težava v tem, da imava z mojo ženo štiri otroke, mi to povejte in me interpelirajte zaradi tega, prosim [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Prosim pa [[…]]
Gospod minister, se opravičujem. Lepo prosim poslanke in poslance, da ne motijo govornika, ko ima besedo. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Prosim pa, ker smo do zdaj zelo dostojno in na visokem nivoju vodili razpravo, ki je je ostalo še dobrih pet ur, skoraj pet in pol, da ostanemo na tem visokem nivoju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovno, gospod Rajh.
Spoštovani, prosim, da opozorite ministra, da ne polemizira s poslanci, ampak da odgovarja tu na njihova vprašanja. To, kar se dogaja, da kolegici Jerci Korče v bistvu namiguje in si izmišljuje, kaj naj bi mu ona vse očitala – kolegica Jerca Korče je samo povedala, da je minister priredil avto svojim potrebam in da si je zato nabavil drugega, cenejša, ob tem nič drugega.
Spoštovani gospod Rajh, opozarjam vas, da kršite 69. člen Poslovnika. Ta vaša razprava ni bila postopkovni predlog. Drugič vam bom vzel besedo. Hvala lepa. Gremo naprej. Predlagateljica gospa Jerca Korče. Izvolite.
Minister je ravnokar porabil dve minuti in 33 sekund, da se je odzval na to, kar ga je očitno zabolelo oziroma je iztrgal iz konteksta moje besede. Jaz sem to vmes navrgla, ker ne vem, kaj ste počeli poleti. Tega, s čimer bi se morali ukvarjati, definitivno ne. Vesela bom, če naslednji dve minuti, pet minut, kolikor časa potrebujete, namenite temu, da odgovorite na kakšnega izmed očitkov iz interpelacije. Vam bom še enkrat povedala enega izmed očitkov. Pa greva na tega, morda bo tukaj šlo. V četrtini primerov je bilo širjenje okužb na delovnih mestih, podatek NIJZ. Kaj je bil problem? Izdajanje oziroma neizdajanje karantenskih odločb in nadomestila. To povedo tudi epidemiologi iz območne enote NIJZ. Recimo gospa Irena Grmek Košnik pove, da je bil problem to, da se je nehalo izdajati karantenske odločbe, zaradi česar ljudje s sumom na covid ali z blagimi simptomi niso mogli ostati doma. In veste, kje pridejo skupaj delodajalci pa delojemalci? Recimo gospod Jakob Počivavšek iz sindikata Pergam in gospa Sonja Šmuc iz Gospodarske zbornice najdeta skupni jezik pri tej tematiki in skupaj povesta: »Ker zaposleni odločb niso imeli, so kljub tveganim stikom morali prihajati na delo, saj niso imeli nobenega dokumenta, s katerim bi izkazovali stik in ki bi jim nalagal obveznost ostati doma ter seveda omogočal prejemanje denarnega nadomestila za odsotnost.« V Avstriji in Nemčiji, to sem vam danes že povedala, zadevo rešijo čisto preprosto. Ne glede na to, kje se je nekdo okužil, ali ne glede na to, da je sumil, da je okužen, ali mu je bila odrejena karantena ali izolacija zaradi stika z okuženo osebo na delovnem mestu ali pa zunaj njega, v vseh teh primerih se jim dohodek ni zmanjšal. Država jim je povrnila 100-procentno nadomestilo. Pri nas v Sloveniji, minister, če je zaposleni prišel v stik z okuženo osebo zunaj delovnega mesta in mu je bila odrejena karantena, je pa prejemal 80 % plače. Če je do stika prišlo na delovnem mestu, bo prejemal 100 % plače. Če se je okužil zunaj delovnega mesta in mora v izolacijo, kar ni karantena, bo prvih 90 dni prejemal 90 % plače. Če mu je bila odrejena karantena, do stika je prišlo na delovnem mestu in ni zbolel za covidom, naj bi dobil 100 % plače. Če je delavec potrjeno okužen in je do okužbe prišlo na delovnem mestu ter je zbolel, bo prvi mesec vse stroške nosilo podjetje. Vi niste poskrbeli za zakonodajo, ki bi stimulirala, da bi ljudje ostajali doma, ob tem, da je Vlada uničila oziroma ni bila sposobna izdajati karantenskih odločb. 31. decembra 2020, minister, 31. decembra ste šele uvedli 100 % nadomestilo, ampak pozor, zgolj za delavce v zdravstvu in domovih za starejše občane. Zgolj za tiste. To je bil problem širjenja okužb in to je bil problem spirale, da je bilo vedno več okužb. Tudi to je bil problem. Zakaj ste se tako odločili, kdo je sprejel tako odločitev, zakaj vi kot odločevalec, kot minister, kot pripravljavec zakonov, ki ste jih prinašali v Državni zbor, kot član te vlade niste pripravili drugačnih predlogov? To je bilo v vaši pristojnosti. V vaši pristojnosti. Danes ste mi rekli, da je bil problem ESS, če sem prav razumela. Ne? Kje je potem bil, minister, problem? Kje je bil problem, da niste enostavno potegnili črte in rekli, »ne zanima nas, kako je prišlo do okužbe, ne zanima nas, ali je sum ali je karantena ali je samoizolacija ali karkoli, 100 % nadomestilo, ker na tak način bomo pripomogli k zmanjšanju širjenja okužb na delovnih mestih«? Kje je bil problem?
Hvala lepa. Besedo ima Marko Bandelli, pripravi naj se Franc Jurša. Izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Minister, vi ne smete biti užaljeni tukaj zaradi tega, kar vam mi govorimo tukaj, ker mi vam govorimo samo resnice. Mi ne govorimo nič tukaj na pamet, veste. To so samo podatki in dejstva, nič drugega. Saj vi imate pravico, da se branite, govorite svoje in kar je, imam pa občutek – veste, kakšen občutek imam? Da ste na hearingu. Na hearingu. Vi govorite že ure in ure in ure, kaj boste naredili, kakšne so vaše obljube, kaj bo narejeno z evropskimi sredstvi. Evropskih sredstev še ni niti še ne vemo, ali bodo potrjena, se pravi, nimamo nič v rokah, popolnoma nič, boste zidali ne vem koliko domov za ostarele, bomo naredili vse to, smo naredili – nismo naredili še nič. Nič! Eno leto ste že tam in rezultati so praktično katastrofalni. Katastrofalni. Zato ste tudi danes tukaj. Zakaj ste tukaj na tem procesu? Ker to je en proces, v bistvu, za vas. In potem bomo glasovali, ali boste klecnili ali pa boste ostali, samo to je. To je živa resnica. Samo to je. In brez problema, jaz vam povem, ne biti užaljeni, mi vam povemo zadeve tako, kot so, brez ovinkarjenja, brez lepotičenja, samo to. Zdaj bom šel jaz na konkretno. Veste, kaj ste rekli vi prej? Vi ste rekli ene besede, ki so me malo zbodle – da ste edina vlada, ki ni reševala bank. Se zavedate, kaj ste rekli? Boljše, da bi bili tiho takrat, lahko bi se vzdržali te zadeve. Ja, so vaše besede, rekli ste, da ste edina vlada, ki ni reševala bank. Boste dobil magnetogram za nazaj. Veste, mi smo reševali banke, ko je bila naša predsednica takrat na Vladi, zaradi neumnosti, ki ste jih delali vi v vaši vladi. To morate razumeti. Ko govorim vi, ne govorim o vas osebno, veste, da ne boste mislil sebe. Jaz govorim o sistemu, ki ste ga vpeljali takrat, kar je bilo. Mi smo rešili na tisoče stečajev. Dajte enkrat malo razumeti, za kaj gre. Ker tiste besede, »vi niste reševali bank« – mi smo morali reševati banke, ker smo reševali Slovenijo, naj bo jasno. To smo reševali, veste, zakaj? Ker če bi vračali kredite, vaš Zvon 1, vaš Zvon 2, T-2 in vse reči, kar je, in bi tisti milijardi prišli noter, tisto zadolževanje ne bi bilo potrebno. Je v redu? In zdaj bom zaključil s tem, ker mislim, da smo že ne vem kolikokrat govorili o tem, ampak ne pride v ušesa. Ne vem, kaj imate vi, lahko ste drugačni, ne razumem. Imate to svoje neoliberalno, totalno inkompetentno vodenje, katastrofalno. Ena druga reč, ki me je zelo zmotila, vam tudi povem na hitro. Dom v Vrtojbi. Kakšnih trikrat ste omenili ta dom v Vrtojbi in potem ste se hvalili, kako da ste ga na koncu rešili ali kar je. Zakaj ni bil ta dom v Vrtojbi rešen prej? Bili so drugi problemi in druge težave. Ampak kaj ste naredili? Prodali ste ga. Kaj ste rešili? Ali ste naredili javni, državni dom ali kaj? Vi ga ste enostavno prodali, in s tem ste naredili vse, kar je bilo treba napraviti. Je v redu? In zdaj se hvalite s tem, kar je ali kar ni. Naj bo. V bistvu nič drugega ne delate, kar je tudi prav, kot da nadaljujete to, kar je bilo že prej naštimano. Dom v Vrtojbi je bil naštiman pod prejšnjo vlado, ni bil naštiman zdaj. Tudi vaš Vrtovec ne dela drugega, kot nadaljuje dobre programe, ki smo jih postavili že prej. In hvala bogu dela dobro in dobro dela naprej, ne rečem, ampak ima svoje programe, razumete? Tako da naj bo to jasno. Bistvo vsega tega je, da ogromno obljubljate, ogromno govorite, kaj boste naredili, ampak dejansko morajo ljudje, ki nas poslušajo, razumeti: narejeno ni še nič. Nič. Nič, to naj bo jasno. Vi ste se grozno užalili glede tistega svojega avta. Jaz ne vem, zakaj ste toliko užaljeni. Saj bi lahko rekli: »Ja, mi paše, da imam tak avto,« in končano. Kje je problem? Saj to ni noben problem. Odličnega BMW ste zamenjali, ker vam ni prišel prav za družino. Saj je normalno, saj vi plačujete boniteto, verjetno, kar je treba. Jaz upam, da plačujete boniteto, če uporabljate za svoje družinske namene. Je tako ali ne? Saj bomo pogledali, če plačujete boniteto, saj ni noben problem, tudi prav je, da jo plačujete. In zato ste si izbrali avto, ki je družinski, ki je za vas pravi. Brez potrebe tudi. Brez potrebe, ker so bili avti na razpolago tam. Eno besedo moram povedati s to potjo – predsednik, dovolite mi samo dve sekundi – gospodu Liscu, ki je rekel eno frazo, ki je res neverjetna, ravno za intermezzo. »Imamo najboljšo vlado.« Res je, res je – imate najboljšo vlado, ampak najslabše rezultate. In to je tudi dejstvo. V redu? Tako da razumete, za kaj gre. Vedno se hvalite, kaj delate, kaj naredite, ampak naredili niste še nič, samo obljube, samo na papirju določene reči, kar je. Ampak imate zlato jamo. Zlata jama, ki je požegnana, da ostanemo v debati, požegnana. Hvala Fiskalnemu svetu – ali se zavedate vi tega? V bistvu vam je Fiskalni svet odobril, da lahko greste toliko v minus, če bomo tako rekli, v naši državi. In kaj bo ostalo iz tega, še ne vemo, in še zadosti ne bo s takim tempom, kakor delate. Zdaj bom šel na konkretno. Verjetno res, minister, vi mislite, da tu kot opozicija nabijamo vlado, izpostavljamo ministrske rabote tukaj, namesto da bi se ukvarjali mi s svojim programom, pobudami, spremembami. Ne vem, kdo je govoril nekaj, eden iz SDS, ne vem, kdaj je to rekel, kaj da delamo tukaj, izgubljamo čas tukaj, namesto da bi se ukvarjali z ne vem čim. To je naša zlata, sveta pravica, da če človek ne dela prav – da ne bom rekel drugih izrazov – pride sem, da pove, zakaj sploh še lahko ima to mesto, ki ga vi zdaj imate. Bom elegantno povedal, da ne bom rekel druge besede, ker mislim, da ni prav. Res je, ampak veste, so določene stvari, ki se prevalijo potem, pridejo čez rob normalnosti tega skoraj nerazumnega obnašanja in predvsem se dotikajo limita, če bi se tako izrazil, te inkompetence, neodgovornosti, klientelističnega, koruptivnega dejanja. Naša naloga in dolžnost kot državljanov in kot poslancev je, da to prijavimo in da pokličemo vse na zaslišanje. Zaradi tega, spoštovani minister, ne smete biti užaljeni. Naša pravica je, da vas sprašujemo in da vi odgovarjate. Gremo na tri točke, zakaj mi v SAB mislimo, da je prav, da ste interpelirani, zakaj ste vi sploh tukaj. Prvo zadevo smo dostikrat omenjali, ampak je prav, da jo omenimo, ker ljudje poslušajo, to so domovi za ostarele. Veste, tam so umirali ljudje, ki bi verjetno z drugačnimi ukrepi lahko bili še danes med nami. Tega upam, da se vi zavedate. Tega upam, da se vi zavedate. Mislim, moje mnenje in mnenje naše stranke je, da ste neodgovorno delali, absolutno, amatersko, neprofesionalno. Vam povem takoj, brez ovinkarjenj ali kar je treba. To mislim in to povem. Ne govorim o vaši osebnosti, govorim od vaši funkciji, naj bo to jasno. Morate deliti dve reči. Ena je vaša osebnost, ena je pa funkcija, ki jo imate. In tukaj je problem. Vaša funkcija je danes tukaj na interpelaciji, ne vaša osebnost. Vi ste dober človek, sem prepričan o tem. Za to gre, razumete? Glede na to, da ste vi vedeli, da bo drugi val močnejši, saj to so ves čas govorili – mi smo verjetno malo manj verjeli, lahko da je bilo res, ampak ves čas ste govorili, da je drugi val močnejši, vaš predsednik Vlade je to tudi ves čas govoril – ampak verjetno niste bili pripravljeni. Premalo ste bili pripravljeni na to in zato so tudi taki rezultati. Dobesedno je bilo zatišje, če lahko rečem. Jaz sem slišal zatišje čez celo poletje, ne samo od vas, tudi od drugih. Saj smo videli, da ni bilo bolnic pripravljenih, ni bilo nič pripravljeno, kar bi bilo treba. Ampak pustimo stati, so drugi argumenti. Nobene intenzivne priprave ni bilo, če tako rečemo. Veste, vi se morate še nekaj zavedati, spoštovani minister. 60 % umrlih jih je v domu za ostarele. Tukaj vam bom pa nekaj povedal, vam, ki imate tudi vest, ki spadate v tisto kategorijo, ki ima tudi vest. Veste, mi jih ne bomo imeli na vesti, ampak jaz se bojim, da boste vi imeli malo na vesti te mrtve. Res jih boste malo imeli. Ker če bi vi drugače nastopili, z drugačno organizacijo, bi mi verjetno te ljudi, marsikoga od njih bi rešili. Jaz sem o tem prepričan, 100-procentno! Se pravi, ni bilo narejeno vse tako, kakor bi moralo biti narejeno. Slovenija ni zaščitila starejših. Se opravičujem, ampak jih ni, jih je izpostavila nevarnosti. Jih je izpostavila nevarnosti in to se ve. Veste, zakaj tudi? Ker so tja hodili bolni ljudje, tisti, ki so oskrbovalci, ki so notri, so hodili okuženi, ker jih niste dajali v karanteno. V redu. To se je dogajalo, vam povem jaz v prvi osebi, ker poznam dva, ker so dobili dodatke, ker so reči, če bi ostali doma, bi izgubili vse to. In to se je dogajalo. To se je dogajalo. Zato so potem okužili, ker so šli ven, tudi ljudi notri. To ni naša napaka. Res, mi smo v opoziciji. Mi smo tukaj in zijamo, norimo, smo zmešani zaradi vas, nismo normalni tukaj, ker ne vemo, kaj delamo, vi ste najboljši. Najboljši z najslabšimi rezultati, to vemo. Veste, en podatek je tukaj zelo pomemben, sem povedal tudi že prej, ampak ga bom ponovil. Tisoč 896 mrtvih. Tisoč, in to je podatek, se opravičujem, za 16. marca, verjetno jih je zdaj že več. O tisoč 896 mrtvih na milijon prebivalcev govorimo. V redu? Na milijon prebivalcev. Nemčija jih ima 883 in Avstrija jih ima 990. 100 % več mrtvih. A tukaj boste priznali, da ste naredili kakšno napako? Eno napako, ste jo naredili ali ne? Imamo 100 % več mrtvih kot v drugih državah na milijon prebivalcev. Kdo je tukaj kriv? Kdo je tukaj kriv?! Ali smo mi krivi tukaj, ki smo tu zadaj? Še tisto, kar smo hoteli napraviti, vam pomagati notri z amandmaji, z rečmi v vaših tako imenovanih protikoronskih paketih – niti enega niste sprejeli. Toliko več, da nismo nič odgovorni za tistih 4 tisoč mrtvih. Naj bo to jasno. Naj bo jasno to. S tem bom zaključil to zadevo. Grem na drugo točko. Afera Iskreni. To je bila pa močna zadeva, bodimo pošteni. Zdaj tukaj dvignete roke, saj je prav, da dvignete roke, ampak prepozno, veste, minister, prepozno. Vi, vi, vi ste šli iz lastništva 10. marca, če ne zgrešim, takšen mi je bil dan podatek. To se pravi nekaj dni, malo dni, preden ste postali minister. Hearing ste že napravili. Vi ste ustanovitelj tega zavoda, je tako ali ne? Priznate? Saj to so podatki, ste eden od ustanoviteljev tega zavoda. Povejte vi meni. Ta zavod ni nikoli prej dobil sredstev oziroma jih je dobival, ampak majhna. Celo, kar sem videl podatkov, leta 2012 in 2013 ste vračali sredstva, ker niste dosegli rezultatov v zavodu, ste jih vračali. Kar naenkrat se pojavi minister Cigler Kralj in glej ga zlomka, slučajno to leto dobi 130 tisoč evrov. Od 135 kandidatov je izbranih samo sedem, od katerih zavod Iskreni dobi največ točk. Kdo so bili v ocenjevalni komisij? Člani vašega kabineta. Veste, mi tudi znamo šteti ena in ena, da je dva. Minister, to ne more biti tako. In to so podatki! Kako ste lahko dali v strokovno komisijo ljudi iz svojega kabineta pa ste celo priredili pogoje? Ste priredili pogoje?! To so podatki, jaz jih imam na mizi. Noro, ja, noro, res noro. In kaj ta zavod dela? Potem malo človek pogleda, kaj ta zavod dela, s kom se ukvarja ta zavod ali kakšne ima svoje ideje. Je proti cepljenju, to je prva reč. Se pravi, cepljenje ni v redu in kar je. Se pravi, vi dobite denar, ker Vlada govori, da je treba precepiti celo Slovenijo, in mi smo za, in mi smo prvi za – tudi jaz se bom jutri šel cepit, spal bom dve uri, ker bom prišel domov ob štirih zjutraj. Ampak ne glede na to, razumete? Vi ste bili v tistem zavodu, bili ste član in vse, kar je, in je proti cepljenju, ko danes vemo točno, kaj pomeni cepiti. Da ne bom govoril o špekulaciji našega predsednika Vlade, ki je v bistvu igral rusko ruleto z življenji državljanov, ker se ni odločil za nabavo določenih cepiv, ampak pustimo stati to. Vi ste očitali, da je denar šel v nevladne organizacije, pa veste sami, da je nevladni sektor gradnik civilne družbe. To vemo vsi, da je. Nevladni sektor je gradnik civilne družbe, ker delajo, ker resnično naredijo, ustvarjajo, pomagajo. In zdaj, se opravičujem, jaz sem pogledal program Iskreni, ampak tega ne vidim. Ja, sem videl, sem videl članke, govorite o homoseksualnosti kot bolezni [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Čakaj, oprosti, to moram povedati, to sem jaz pogledal, to smo mi financirali, to so financirali davkoplačevalci! 130 tisoč evrov, da bomo učili doktrino o homoseksualnosti, da je bolezen – bolno, totalno. Mi vemo sami, da je ta zavod ideološko, politično in vse okoli kadrovsko povezan z Novo Slovenijo. To vemo, saj je normalno, saj imate svoj časopis, tudi financira vaš časopis in vse, kar je treba. Saj ni nič kaj takega, saj je prav, saj ste se znašli, po domače povedano, in imate svoje zadeve tukaj. Eno reč vam moram povedati, ne vzeti za slabo, minister. Igor Vovk je še vedno direktor, če sem jaz prav videl, se mi zdi, od tega zavoda. Igor Vovk. Res, jaz sem samo videl notri, ljudje naj sami potem ocenijo, kaj je ta zavod Iskreni tukaj. On je dal eno študijo ven in to smo mi plačali zdaj z našim davkoplačevalskim denarjem, Samozadovoljevanje: kako prenehati? Jaz se opravičujem, ampak glejte, to je njegov list, podpisan. Igor Vovk, direktor zavoda Iskreni, objavlja take članke, to plačujemo mi. Se pravi, to so verjetno te plus točke, da ste prišli med prvih sedem od 135 ponudnikov, mislim tistih, ki so šli na ta razpis. Ne bom govoril več o tem, kar piše tukaj notri, kar ta vaš direktor piše, ker to je res – boljše, da ne omenim, ker me res prime groza. Da vam povem samo še, zakaj tu gre, zakaj je v bistvu zelo pomembna ta zadeva. Prej sem vam pozabil pokazati, samo da vas spomnim, ker že vi kažete svoje diagrame, reči, vam bom jaz pokazal tega [[pokaže predmet]] , ki je bolj zanimiv. Saj vidite, Slovenija, kumulativno potrjene smrti zaradi covida-19 na milijon ljudi, glejte, tu je Slovenija. Tu gori je Slovenija, tukaj je Slovenija, tukaj je Avstrija, Nemčija in potem še vsi ostali. To so odlični rezultati, zmage in uspehi te vlade. To. Pa se hvalite potem, mi se ne hvalimo, mi smo žalostni. Število umrlih na milijon prebivalcev, glejte, glejte [[pokaže predmet]] . EU povprečje, Nemčija povprečje in Slovenija. Mislim, da tukaj ni kaj dosti govoriti. Veste, po mojem bi vi morali res prevzeti eno odgovornost glede tega. Mislim, da bi to bilo tudi prav. Odstop je najmanj, verjetno bi morali odstopiti vi in cel kabinet, kompleten, vse, kar je treba, zato ker je to vaše delo kompletno tukaj. Tukaj res, no. Zdaj bom šel še na zadnjo točko, predsednik, potem bom zaključil. Razumite, kakor hočete, ampak glejte, mi smo tukaj, da povemo zadeve, da ljudje vedo. Vaša dvoličnost. Vaša dvoličnost, na splošno Krščanskih demokratov, bom tako rekel. Veste, kaj ste vi izjavili pred kratkim? Vam povem jaz, kaj ste izjavili. Vi ste izjavili, da boste interpelacijo izkoristili in nastavili ogledalo slovenski družbi. Po tistem, kar sem jaz zdaj povedal, mislim, da to ogledalo rajši razbijte ali pa spravite v omaro, dajte h kraju to ogledalo, ker res ni v redu to ogledalo. Resnično, no, dajte se malo strezniti in pogledati malo, ali je res to, kaj je in kaj ni. Ker jaz sem povedal samo dejstva, jaz nisem povedal nič drugega. Jaz sem samo bral tukaj, kar sem dobil na mizo, samo resnico, brez zavijanja v celofan, jaz sem čisto povedal. Ena zadeva, ki jo je že omenil moj kolega, ampak se mi je zdelo pametno, da vam povem še, da zaključim. Tudi vi, kolegi iz Desusa, ki ste tam, jaz se opravičujem, ampak vam ne sme biti težko. Če umre en papež, se naredi drugega – veste, kaj pomeni to? Se pravi, če bo ta minister šel in boste pošteno s svojo vestjo glasovali, da ta minister mora iti, ker po teh rezultatih mora iti, bodo že dobili drugo osebo in bodo dali novega ministra. Saj ni problem to. Ampak on na tem mestu ne sme več biti. Ta minister tukaj, na tem mestu, po tem, ko smo videli podatke in o čemer govorimo že cel dan in smo tukaj že ne vem koliko, 10 ur ali več. Videli smo, koliko očitkov je padlo na račun tega ministra. Mi samo govorimo resnice, nihče ne laže tukaj. Vi ste govorili, da ne boste več financirali nevladnih organizacij z deklarirano levičarsko agendo. To je bila beseda populista Reberška – populista, rečem dvakrat populista, ker je trikrat populist. Razumete? Bom ponovil dvakrat, da ne boste pozabili. To je največji populist v našem državnem zboru. Eno in isto govori zmeraj, eno in isto, ponavlja ene in iste faze, mi smo za vse krivi, on ni kriv nič, on dela, on bo naredil rezultate – zaenkrat še obljube. Saj bo, lahko, da bo, lahko, da bodo rezultati, nihče ne reče, da ne, ampak zaenkrat so samo obljube. Veste, kakšne obljube so? Take, glejte [[pokaže predmet]] . Take obljube so. Zaenkrat so tele obljube. Jih imate malo na vesti? Malo, malo. Ne mi, mi ne. Minister, glejte, mi teh ljudi na vesti nimamo. 60 % jih je v DSO-jih umrlo, 60 %, ne po naši krivdi in to morate vedeti. Samo nekaj bom rekel. Kadar človek govori na tak način, da ne boste financirali več, dokler boste vi na Vladi, teh ljudi, teh nevladnih organizacij ne boste financirali, so to grožnje. A jaz sem samo rekel tistemu, da naj ne dela rabot, sicer ga ne bom podprl – sem prevzel odgovornost in sem odstopil, pošteno. Vi pa se s temi rezultati držite na stolčku z loctitom, da ne boste izpustili tistega stolčka na vsak način. To je velik problem. To je velik problem. Upam, da bo vsaj toliko pravice tukaj in da boste odstopili. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Jurša, pripravi naj se Nik Prebil. Izvolite, Franc.
Podpredsednik, hvala za besedo. Dober večer vsem, ki ste v dvorani, posebej pa seveda ministru! Marko, če bomo vsi v Desusu glasovali za interpelacijo, ne bo zadostno število glasov, ker jih rabimo 46. Tako da poziv velja s tvoje strani oziroma vaše strani, jaz pa samo odgovarjam. Ne leti na kolega Marka, ampak ves čas me že muči, da moram nekaj povedati. V tej dvorani, v tej dvorani vsak lahko govori, kar hoče. To je vse v redu, ampak da vsak lahko tudi laže, to pa ni v redu. In seveda laž potem prehaja v resnico. To je največji problem in zaradi tega imamo mi družbo takšno, kakršno jo imamo – razklano. Za začetek sem mislil, da to moram povedati, ker me to že ves dan muči, ko to vse skupaj poslušam. Priznati moramo, pa tudi predlagatelj interpelacije verjetno priznava, da je minister prevzel funkcijo v zelo težkih razmerah, da ni bil v dobrem položaju, da so časi relativno zelo težki, in v tej zgodbi je napravil določene napake, pa tudi določene koristi. Tudi to mu moramo priznati. Ne smemo govoriti samo o slabem, moramo izpostaviti tisto, kar je dobro, in seveda grajati za tisto, kar je slabo. Oskrbovanci domov za starejše, onemogle so bili prva in tudi najhujša tarča zloglasnega virusa, ki mu tudi po letu dni kar ni videti konca. Verjamem, da ste vložili ogromno napora, minister, v to, da se ni zgodila katastrofa, čeprav so bili domovi za starejše v štartu tik pred tem, da bi stanje tam lahko označili kot porazno, žalostno. Minister, veliko ste bili na terenu, obiskovali ste domove, reševali probleme, verjamem, da je bila to vaša prva skrb, in tako ste imeli priliko videti, v kakšnem stanju so, kako se počutijo ljudje, ki bivajo tam, kako se tudi počutijo tisti, ki delajo v teh domovih, v teh razmerah. V Sloveniji deluje 59 javnih zavodov in 43 koncesionarjev. V njih je na razpolago okoli 19 tisoč mest, kar pa je absolutno premalo za naše potrebe. Namreč, kar petina prebivalstva je starejša od 65 let, danes je 425 tisoč prebivalcev starih več kot 65 let. Čez 10 let bo ta številka za 100 tisoč večja. Povprečna starost, spoštovani, v domovih je 87 let in kar 75 % stanovalcev potrebuje najzahtevnejšo zdravstveno oskrbo. Jaz mislim, da to pove ogromno. Dejstvo je, da domovi za starejše pokajo po šivih. Verjetno se strinjate z menoj, na dom čaka približno 12 tisoč oseb, tisoč pa bi jih potrebovalo dom takoj. Novega doma nismo zgradili dejansko, to ste že vsi povedali, 15 let in vam tudi moram povedati, da je bil eden izmed zadnjih, če ne skoraj zadnji, dom v mestu, h kateremu jaz spadam v Občini Ljutomer. Dva domova imamo zgrajena napol, to je v Vrtojbi in Osilnici, ampak vprašanje je, kaj se bo dejansko zgodilo z Osilnico. Še vedno ne vemo, kakšna usoda dejansko čaka Osilnico in tudi Vrtojbo. Država ne glede na barvo oblasti zadnjih od 10 do 15 let stavi na koncesionarje. Tudi sami ste pred pol leta šli v razpis za koncesije in minuli mesec dodelili tisoč 285 postelj koncesionarjem, kljub temu da se zavedate, da so cene oskrbe pri zasebnikih skoraj za tretjino višje in da si jo naši ljudje zelo težko privoščijo. To moramo priznati. V Desusu obžalujemo, da se je v preteklosti v tej državi opustilo skrb za razvoj in nadgradnjo javne domske oskrbe ter da se je dovolil vstop zasebništvu. Če smo že to dovolili, pa je ključna napaka, da država ne poskrbi za to, da bi bile cene oskrbe ne glede na izvajalca vsaj približno enake. Na žalost moram povedati, da niti znotraj javnih zavodov cene niso usklajene in niso javne. In tu je neka naloga, gospod minister, v katero bi kazalo vložiti kar nekaj napora, da se vse te zadeve tudi uskladijo. Ne glede na to pa ne pozabimo, da nizke pokojnine naših upokojencev marsikomu sploh ne omogočajo, da bi si privoščil bivanje v javnem, še manj pa v zasebnem domu oziroma v domu koncesionarja. Če se vrnem k izgradnji domov. Če se prav spomnim, je v proračunu za leto 2021 zagotovljenih 30 milijonov evrov za gradnjo novih domov za starejše, zato me zanima, kakšne aktivnosti ste, če ste jih, na ministrstvu in Vladi do danes podvzeli. Poleg prostorske stiske je v domovih za ostarele pereč problem tudi kadrovska podhranjenost in standard samih storitev. Pa ne gre tu za to, da zaposleno osebje ne bi svojega dela opravljalo kvalitetno, gre za to, da so storitve sila okleščene, in gre za to, da so zaposleni v zdravstveni negi in socialni oskrbi preobremenjeni glede na število oskrbovancev, za katere morajo skrbeti 24 ur na dan. Vse daljše življenjsko obdobje prebivalstva narekuje bistveno več vložka v skrb za starejše ljudi. Glede na spremljanje demografije, ki za nas ni ugodna, bi morala biti dolgotrajna oskrba prioritetna politična tema odgovornih ministrov, torej vas in seveda tudi zdravstvenega ministra. Tega področja še vedno nimamo dorečenega in skrbi me, da ta zakon nikoli ne bo ugledal luči sveta. Po naši oceni je bil vsebinski predlog bivšega ministra dobro koncipiran, zato obžalujem, da ga še nimamo na poslanskih klopeh. Napoved, da bo preložen v jesen, me precej skrbi. Že s tem zakonom in seveda z organizacijo tega področja bi marsikateri problem lahko tudi razrešili. Novi minister je iz vaših vrst, vi ste sodelovali pri pripravljanju zadnjega aktualnega predloga, videli ste stanje na področju domov, tako skozi oči starostnikov kot seveda tudi zaposlenih, zato vam predlagam in vam polagam na srce, ne izgubljajte časa, ki ga pravzaprav več ni. Ne zavlačujte z delom na tem področju, ampak spravite že ta zakon v življenje. Zdaj pa še ena točka, ki prav tako zadeva starejšo generacijo in ne morem mimo nje. Res je, da se je v protikoronskih paketih solidno poskrbelo za ljudi tako individualno kot tudi v gospodarstvu oziroma gospodarskem smislu, ampak vaša ideja o prisilnem upokojevanju pa na testu preizkušnje pri meni osebno in v celotni naši poslanski skupini dobi negativno oceno. Opozorili smo vas, sedeli ste med nami petimi poslanci, da ne vlecite rokohitrskih potez na tem področju, saj je pravica do dela pravica do ekonomske varnosti, ki si jo človek zagotavlja z lastnim delom sam, osnovna človeška pravica. Naredili ste silno nelogično potezo nasproti težnjam in prizadevanjem po prostovoljnem podaljševanju delovne aktivnosti, za kar so si prizadevali tako stroka kot tudi politika, kot tudi socialni partnerji. Delavcem, ali če hočete, komurkoli dati istočasno korenček in palico, je skrajno neprimerno početje. Vas pa razumem, da ste mlad in podjeten človek, zato vam take nepremišljenosti niti ne zamerim. Navsezadnje pa bo zadnjo besedo temu dalo Ustavno sodišče. Tukaj pa ne morem mimo ene poslanske skupine, ki se izdaja za veliko zagovornico starostnikov in starejše generacije, ampak je pri glasovanju omogočila, da je ta predlog bil sprejet. Upam, da bo ustavno sodišče to tudi razveljavilo. To je Poslanska skupina Stranke Alenke Bratušek.
Hvala lepa. Besedo ima Nik Prebil, pripravi naj se mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Najlepša hvala, podpredsednik. Kolegice in kolegi, minister, lep dober večer! Ura je 22 in čaka nas še dobrih pet ur razprave, vendar se bom osredotočil na nekaj, kar danes ni bilo dodobra izpostavljeno. Najprej mi dovolite še en kratek odziv na dolgo nazaj povedano stališče poslanke Eve Irgl iz stranke SDS. Govora je bilo o nastavljanju ogledala opoziciji. Jaz mislim, da ste to zamenjali s koalicijo, ker je bilo bolj nastavljanje ogledala samemu sebi. Namreč, investicije, o katerih govorite, in da le-te niso bile izvedene, niso bile mogoče zaradi zakona druge Janševe vlade. To je bil zakon Zujf, ki je predvideval ustavitev vseh in številnih postopkov investicij, dodatnega zaposlovanja in izobraževanja, in tudi zaradi tega zakona danes nimamo dovolj medicinskega kadra v državi za boj zoper to epidemijo. Lahko se strinjam z vami v delu, ko ste govorili, da bi bilo lahko narejeno več – lahko bi bilo, to je dejstvo, ampak vi sedaj v Vladi trošite sredstva, ki jih ni, trošite puf, pravzaprav. Tudi prav je tako, prav je, da ljudje dobijo, jaz se s tem strinjam, ampak to je daleč od tiste javnofinančne vzdržnosti, ki si jo želimo, in to je tudi daleč od tega – oziroma dobro veste, in vem, da boste to priznali, da to ne bi bilo mogoče, če bi fiskalno pravilo še veljalo. To je neka ugodnost, ki je prejšnje vlade vsekakor niso imele, zato lahko trošite tudi ta denar, s katerim se hvali minister. To je, po mojem mnenju, zavajajoče in želi prikazati neko stanje, ki ga pravzaprav ni. Skočim zdaj k tistemu, kar je danes pravzaprav tema. Minister, v vsej tej dolgotrajni razpravi je nekako jasno, da svoje naloge vsaj v enem delu niste opravili. Tisto najbolj ključno in pravzaprav najbolj žalostno in tisto, kar nosi največjo težo vaše politične odgovornosti, je rezultiralo v številu umrlih v tej epidemiji, in to so domovi za starejše. Zakaj? Zato, ker niste upoštevali oziroma niste slišali strokovnih mnenj niti zaposlenih v domovih, ki so vas opozarjali tako na težave s prostori kot na finančne, likvidnostne težave. Okužene stanovalce ste pustili v domovih, močno je zamujala tudi uvedba obveznega testiranja in dodatni ukrepi za zaščito stanovalcev, kot so recimo merjenje temperature, nošnja obveznih mask za vstop v zavod, to je vse bilo uvedeno prepozno. O lastnih ambicijah danes ne bom, o nekem osebnem avtomobilu je bilo že govora, o oglaševanju na državne stroške in promoviranju nekih zasebnih zavodov, ki širijo ravno kontra propagando tistemu, čemur se Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti pravzaprav posveča in kar zagovarja. V odgovoru je minister navedel cel kup enih sestankov nekako v slogu, poglejte, koliko sestankov sem imel, veliko smo se pogovarjali – rezultata sicer nobenega – odločal sem se sam, ampak saj je vseeno, teh sestankov je bilo res veliko. Jaz se res ob tem vprašam, koga v bistvu to zanima, kaj je bistvo takšnega odgovora, če rezultata, vidimo, ni bilo nobenega. Vaša stranka se pogosto tukaj hvali in zahvaljuje zdravstvenemu osebju. No, pa poglejmo, kaj ste resnično vi, minister, storili za te zdravstvene delavce v domovih za starejše. Mislim, da se lahko strinjava oziroma se lahko strinjamo vsi tukaj, da so delavci v zdravstvenih domovih resnično delali z resnično velikimi napori, enako tudi zdravstveni delavci drugod in tudi drugi poklici, ampak bom resnično ostal pri DSO-jih. Izmensko delo, kadrovska stiska, veliko tveganje za okužbo, ne nazadnje delo s hudo bolnimi in tudi umirajočimi. Rezultat tega je izčrpanost, izgorelost in pravzaprav neka izkušnja zaposlenih, ki jim bo pustila nek grenak priokus. Na prvo mesto so ti ljudje vedno postavili druge, odpovedali so se tudi dopustom in nekateri so bili kar nekaj časa, poznam tak primer, distancirani od svojih družin, zato da okužbe ne bi prinesli v lasten dom. Vsi ti zaposleni, ki se jim tudi vi, minister – žal ga ni tukaj – zahvaljujete. Organiziran je bil celo tisti znameniti prelet letal ob koncu prvega vala epidemije – bravo, res imajo ti ljudje veliko od tega. Škoda, ker ne gredo ta letala v rikverc, ker bi zdaj že dva kroga naredila. In še 75 jurjev ste vrgli za ta prelet – odlično. Kot nekakšna uteha tem zaposlenim so vsekakor bili koronadodatki za zaposlene v tistih prvih bojnih linijah, torej zaposlene v zdravstvu in zaposlene v socialnem varstvu. Ob koncu prvega vala pa se je pokazalo, da je pri izplačilu teh dodatkov prišlo do raznoraznih zapletov in da marsikateri delavec tega dodatka ni prejel ali pa ga je prejel v manjšem obsegu, kot je bilo to obljubljeno. Sam sem tako vas kot ministra Koritnika opozoril na nepravilnosti pri izplačevanju, kar nekaj poslanskih vprašanj je bilo danih in zagotovljeno je bilo, da bo to urejeno, a to urejeno ni bilo do danes. Če grem še malo bolj podrobno, do dveh dodatkov so bili že v prvem valu upravičeni uslužbenci, in sicer do tistega po kolektivni pogodbi in do tistega za nevarnost in posebne obremenitve. Šele s PKP5, to je bilo konec oktobra prejšnje leto, je bil ponovno uveden dodatek 30 % za delo s covid pacienti. In še to je prvotno Vlada res načrtovala izredno ozek krog uporabnikov, zgolj za čas, ko ni bilo razglasitve epidemije, in to je bilo po našem mnenju, po mnenju LMŠ, prenizko. Ko govorimo o tem PKP5, do PKP7 je potem trajalo, da se je ta krog končno razširil in da so dodatek prejeli tudi za čas epidemije. Kljub našim opozorilom, številnim vloženim amandmajem in opozorilom sindikata socialnega in zdravstvenega varstva smo vseeno vložili novelo zakona PKP5, s katero smo želeli zvišati dodatek za neposredno delo s covid pacienti, torej za delavce v zdravstvenem varstvu in socialnem varstvu, s 30 % na 65 % in tudi razširiti krog upravičencev do tega dodatka. No, minister, vi in vaša kompanija NSi ste glasovali proti temu zakonu. Tako da zdravstveni delavci, spoštovana javnost, minister in NSi sta proti temu, da dobite dodatek za neživljenjske napore v tej epidemiji. Oni so proti. Zakaj ste proti, prosim, povejte ljudem, ker mislim, da bi to radi slišali. Torej, ste proti nagradi, ki jo je obljubljala Vlada, ste proti nagradi, o kateri je predsednik Vlade pisal, da bodo vsi dobili izplačane nadure dvojno. No, tega do danes še vedno ni. Izplačilo teh dodatkov ta trenutek še vedno zamuja, se pravi s koncem drugega vala, in kot očitno vidimo z začetkom tretjega. Razlog za to so tudi finančne težave določenih zavodov, in na to ste bili opozorjeni, zaradi česar lahko seveda te dodatke izplačujejo, šele ko dobijo refundacijo s strani države, ki pa traja v povprečju od dva do tri mesece, torej, takšna je zamuda. Kolikor vem, je bil minister tudi s tem seznanjen, ampak seveda nič. Zdaj bom povedal decembra izrečeno izjavo oziroma opozorilo ministru: »Rekli ste, da bo država zagotovila sredstva z dve- do trimesečnim zamikom, kar predstavlja za delodajalce veliko obremenitev, in to zamudo bodo nosili delavci. Mislimo, da bi bilo treba najti neko drugo rešitev bodisi v obliki kratkoročnih kreditov ali s posojili in avansi države. To moramo rešiti z dialogom, ker poudarjam, da gre za plače delavcev. Zamujajo za plačo tistim, ki so v prvi bojni liniji, dialoga z ministrstvom pa ni.« Toliko o tem socialnem dialogu. In realnost je ta, da številni DSO do danes še vedno niso dobili izplačanega dodatka, sredstev od države, torej od vašega ministrstva. Tako da zdaj sprašujem in res prosim za odgovor vsaj na vprašanje, kdaj bo to rešeno in kdaj bodo ljudje, ki se borijo v prvi vrsti s to epidemijo, dobili obljubljena sredstva. Upam, da bom dobil odgovor, glede na to, da ministra ni. Naj praktično pokažem to, kar sem zdaj ubesedil, na primeru Doma Danice Vogrinec iz Maribora. Dom ne kuje dobičkov in svojim zaposlenim dodatkov, ki so zakonsko sprejeti, zato ne more izplačati – ker denar porabljajo sproti za storitve, vsaj dokler država tega, kot rečeno, ne refundira. Do 10. marca letošnjega leta niso izplačali niti evra, ker denarja od države niso prejeli. Še več, država zamuja tudi z refundacijo sredstev za najem zunanjih prostorov, torej da namestijo paciente tja, kamor je zahtevalo ministrstvo. Državni sekretar Uršič na tem ministrstvu je rekel, da je zavod dobil 2,2 milijona evrov od države, no pa vam zdaj povem, za kaj je šlo pri teh 2,2 milijona. Od tega jih je 1,6 zgolj za refundacijo iz prvega vala in za pokrito obveznost nezasedenih postelj in osebne varovalne opreme, za dodatke v drugem, hujšem in bistveno dlje trajajočem valu, praktično seveda ni. To je zgolj en primer in številne te zadeve se dogajajo v drugih DSO. Meni se zdi, da je resnično to, da se nekomu izplača to, kar mu je obljubljeno – niti ne to, kar je sam zahteval, to, kar mu je bilo obljubljeno – nek minimum, ki si ga ti zaposleni zaslužijo, čeprav si zaslužijo bistveno več, česar pač denar ne more poplačati, ampak to je vsaj nekaj. Minister tudi govori, veste, 8 tisoč evrov je strošek zdravljenja v bolnišnici, tam nekje do 80 evrov je strošek zdravljenja v domu za starejše. Jaz ne bom prejudiciral, zakaj je razlika takšna, ampak jaz tukaj sprašujem, kje so tu te enake možnosti, katerih zagovornik naj bi minister tudi bil. To zagotovo ni enaka možnost. Zdaj bom tukaj prebral še eno zadevo, ki se mi zdi katastrofalna. Ne vem, kje imate obraz, res. »Ko se je okužba znotraj doma začela širiti, smo z ministrstva dobili navodilo, da je treba rdeče območje skupaj z okuženimi preseliti. Najeta je bila športna dvorana, ker je tako zahtevala stroka. Vgradili smo predelne stene, najeli postelje, nabavili kisikove bombe, ko pa je prišel račun, se je zataknilo. Na osnovi plačila izstavljenih računov smo v domu vložili zahtevek za refundacijo na ministrstvo, ki nam pripada po protikoronski zakonodaji, predvsem zato, ker za tem stoji soglasje ministrstva za delo, in seveda je bil ta zahtevek zavrnjen s strani ministrstva z obrazložitvijo, da so stroški previsoki.« A se vi zajebavate? Pardon za izraz. Res, da si upate to reči nekomu, ki uredi zadeve na podlagi vaših navodil! Poskrbi, kljub temu da ste itak zamujali z navodili več mesecev, da loči okužene od neokuženih, in potem vi rečete, ja, stroški za to so previsoki, se opravičujem, naredite po svojem, denarja za to ne boste dobili. Da vas ni sram! Veste, na prvem mestu zaposlenih so vedno bolniki in bodo ostali bolniki, ampak etičnega pogona je tudi enkrat konec. V nedogled se na etični pogon delati ne da. Povejte mi, kdo je bil od pohval, ki jih vaša stranka tako imenitno trosi – tudi danes smo slišali: zahvaljujem se še enkrat vsem – že kdaj sit, da vas slišim. Nihče. Tudi svojo strokovno skupino, spoštovani, imam občutek, da imate nekako za okras tam na Vladi. Ko vam predlaga tisto, kar vam je všeč, je to super in trosite na glas, ko vam predlaga nekaj, kar vam ne ustreza, to praktično za vas ne obstaja in naredite po svoje. Veste, danes vam bom, minister, povedal to, kar sem povedal tudi ministrici nekaj dni nazaj. Seveda ste lahko zmotljivi in povsem jasno je, da smo se znašli vsi skupaj v epidemiji, ki jo moderni svet do danes ni poznal. Ampak ko ste na neko napako, na zmoto, ki jo počnete, opozorjeni, ne enkrat, večkrat, pa ne samo s strani političnega pola, ko ste na to opozorjeni s strani epidemiološke stroke, ko ste na to opozorjeni s strani svojega lastnega ministrstva, potem ni več težava zgolj epidemija, ampak je težava predvsem v vas, in tudi krivda je potem na vas in s tem tudi odgovornost. Vaše neukrepanje, preslišana opozorila in dejstvo, da za to epidemijo res stojijo ogromne in enormne številke tako okuženih kot na žalost preminulih, je dejstvo, da je Vlada nekje zavozila. Zdaj vam bom pa samo za primer povedal. Število potrjenih primerov med oskrbovanci zdravstvenih domov in ostalim prebivalstvom. Na dan, ko je Vlado prevzela ekipa pod vodstvom Janeza Janše, smo imeli pet okuženih oskrbovancev, 41 je bilo okuženih v ostalem delu prebivalstva, skupno torej 46. 46 okužb je pustila tej vladi vlada Marjana Šarca, ker je pravilno ukrepala. Rezultat vaše vlade, spoštovani, pa je 12 tisoč 149 okužb v domovih za starejše, 188 tisoč 430 okužb med splošnim prebivalstvom, kar je 200 tisoč 579 okuženih v dvemilijonski Sloveniji. Število umrlih dne 13. 3.: nič oskrbovancev, nič med ostalim prebivalstvom. Torej, nihče ni z dnem, ko je Vlado prevzel Janez Janša, umrl za covidom. Torej so bili ukrepi prejšnje vlade izrazito dobri. Poglejmo rezultat vaše vlade, spoštovani. Na dan 14. 3.: 2 tisoč 57 umrlih v domovih za starejše, 2 tisoč 163 umrlih v splošnem delu prebivalstva, torej 4 tisoč 220 umrlih za covidom-19. In potem naj si mi še eden od vas drzne reči, da je v domovih za starejše bilo narejeno vse, da bi se okužbe in smrti preprečile. Ker več kot očitno ni bilo. V funkciji, ki je v prvi vrsti v službi ljudi, bodisi je to moja služba ali pa vaša služba, minister, v tej službi nosimo politično odgovornost vsi, predvsem do ljudi. Odgovornost, ki je trajnostna in ne izgine med mandatom niti ne izgine po mandatu. Ta odgovornost, ki je na vas danes, ki je bila očitana tako v interpelaciji kot tudi v naših razpravah, bo ostala z vami ne glede na vse. Nesprejemanje te odgovornosti pa je zame zgolj pokazatelj ignorance do funkcije in ignorance do naroda. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Naslednja je na vrsti mag. Bojana Muršič, pripravi se gospa Violeta Tomić. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica, za besedo. Ministra ne morem pozdraviti, ker ga trenutno ni v dvorani, bom pa pozdravila spoštovano državno sekretarko, ki upam, da si bo pribeležila naša vprašanja, tudi kolega pred mano je nanizal kar nekaj vprašanj. Začela bom tam, kjer je bilo danes največ govora s strani koalicije: da spet sedimo v Državnem zboru, da imamo zdaj že drugo interpelacijo, da zapravljamo davkoplačevalski denar pa vse skupaj, očitki so leteli na Socialne demokrate. Pa gremo lepo po vrsti. Davkoplačevalskega denarja ne zapravljamo zaradi tega, ker danes mi tukaj sedimo; če sedimo 17 ali sedimo 18 ali sedimo 30 ur, mi bomo plačani povsem enako, konec meseca bo izkupiček povsem enak. To je prvo. Se mi pa izjemno izjemno smilijo strokovni sodelavci, ki nas spremljajo, da danes sploh ta seja poteka, ki pa res morajo biti tukaj in potem jutri opravljati tudi delo. Ampak ne glede na to, delovni proces organizira Državni zbor in verjamem, da bodo tudi tukaj zmogli. Povsem enaka zgodba je bila oziroma po vsej verjetnosti bi še več presedeli tukaj, če bi bila zgodba obrnjena – da bi današnja opozicija bila na Vladi in bi tako zavozila to epidemijo, kot ste jo vi. Jaz mislim, da bi tu sedeli, ne samo, da bi bili do zdaj samo dve interpelaciji, ampak bi bilo nešteto interpelacij, sedeli bi od jutra do večera pa še dlje. Če samo povzamemo, danes je bilo kar nekajkrat govora tudi o tem, koliko denarja bi še lahko imeli oziroma koliko domov za starejše bi lahko zgradili. V preteklih mandatih je bilo – koliko referendumov, ki ste jih sklicali vi? 19. Koliko nas je to stalo? 40 milijonov. Koliko domov bi lahko zgradili s temi 40 milijoni, ki smo jih morali dati za referendume? To so pa vprašanja. In ja, tudi zaradi tega se domovi v zadnjih 10 letih niso gradili, tudi zaradi tega, pa še zaradi drugih stvari, ker so bile v tem času krize. Po drugi strani pa si danes, ko poslušam to razpravo, mislim, hvala bogu po eni strani, da nimamo še kakšnih dveh domov več, zaradi tega, ker bi se nam zgodilo, da bi tudi smrtnih žrtev bilo več. Če se dotaknem te interpelacije. Moram reči, da me je na hearingu sedanji minister res prepričal, jaz sem bila cela navdahnjena z optimizmom, to bo en takšen minister, na katerega se bomo lahko zanesli. A seveda, na koncu koncev pa, ko je prevzel to funkcijo, se je, normalno da, soočil z nezavidljivo situacijo, to absolutno verjamem, verjamem pa tudi, da sploh ni vedel, v kakšne čevlje se obuva. Pa bom rekla, na začetku je še kazal nek optimizem in upanje, da bo to veliko nalogo, ki mu je bila dodeljena, zmogel in da jo bo učinkovito opravljal, a kmalu kmalu kmalu se je spoznalo oziroma se je pokazalo, da si je žal obul prevelike čevlje. Bom v nadaljevanju povedala, zakaj tako mislim. Spopadanju z epidemijo ni bil kos. Kos z obvladovanjem epidemije tudi ni bila ta vlada, ki sedi danes na tem mestu. Osredotočila se bom zgolj in samo na ravnanje v 1. točki interpelacije, to je domovi za starejše. Začela bom tako. Če je bilo nekako še razumljivo, da je bilo neodločno ravnanje v času prvega vala, ko so se domovi za starejše soočali z veliko negotovostjo, ko so v bistvu iskali zaščitno opremo, ki je enostavno ni bilo nikjer, tudi v svetu ne, to je vse skupaj še bilo nekako za razumeti, žal tega razumevanja v drugem valu ne bi smelo več biti. Zakaj ne? Zaradi tega, ker je ta vlada ob prvem valu javno in jasno napovedovala, da nas čaka v jeseni še hujši drugi val in kaj vse bo treba postoriti. Sprašujem se, kot je že danes nekajkrat bilo rečeno, v času med prvim in drugim valom je tudi ta minister, tako kot vlada, zaspal. Vlada je zame zaspala kot Trnuljčica. Zato za tega ministra ni odpustka. Kar se je zgodilo v jeseni, v jesenskem času, je res nedopustno. Če se dotaknem še zgolj prvega vala. Takrat ko je pozivala tudi Srebrna nit, 9. 4, ko je naslovila javno pismo na ministra in tudi na poslanske skupine, da naj takoj ukrepajo glede razmer v domovih za starejše, je bilo na novinarski konferenci govora, da pospešeno poteka izvajanje ekip zdravnikov in medicinskih sester, ki bodo pomagali reševati situacijo. Ampak nadaljevalo se je naprej, število okuženih s covidom med starejšimi je rastlo in v letu 2020 je po podatkih Nacionalnega inštituta za javno zdravje umrlo 2 tisoč 891 ljudi, povezanih s covidom-19, od tega tisoč 682 ali kar 58 % umrlih oskrbovancev domov za starejše. Zgolj – beseda zgolj se malo čudno sliši v tem kontekstu – tisoč 209 oziroma 42 % jih je umrlo drugje. To so žalostni podatki. In ko smo poslušali v današnjih razpravah, več kot 12-urni razpravi, da v 10 letih nismo zgradili nobenega doma za starejše – tudi nobena nova dodatna investicija v domove za starejše v preteklosti ne bi mogla predvidevati teh kriznih razmer, s katerimi smo se soočili v času epidemije. Nihče si v preteklih letih ni predstavljal, kaj se bo dogajalo, v kakšnem obsegu bo ta epidemija v tem letu. Kljub temu je treba poudariti, da smo po podatkih Eurostata danes osmi po kapacitetah DSO na 100 tisoč prebivalcev. Tako da tu le nismo tako slabi po teh kapacitetah. Moram pa reči, napačna je bila odločitev, ki jo je minister priporočil za izvajanje zdravstvene obravnave v socialnovarstvenih zavodih, takrat ko je želel in priporočal, da se vzpostavijo tri različne cone v domovih za starejše za primer okužbe, zelena, siva in rdeča cona. S tem so bili domovi za starejše v veliki stiski, saj direktorji niso vedeli, kako naj to uredijo, saj prostorske kapacitete in tudi arhitektonske smernice tega niso dopuščale. Moram reči, da smo v opoziciji in tudi v nevladnih organizacijah opozarjali, da bi se naredile nekakšne zunanje rdeče cone, kamor bi premeščali okužene oskrbovance domov za starejše. Tukaj niso bili slišani. Ne bi bilo potrebno preurejati telovadnic, ostale so namestitvene kapacitete v turističnih objektih, ki bi jih mogoče zgolj in samo malce prilagodili potrebam starejših in bi lahko zadeve bistveno drugače stekle oziroma manj bi lahko bilo teh okužb. Kako se Vlada pripravlja na tako imenovani tretji val okužb, je tudi danes vprašanje, kajti res se je cepilo že veliko ljudi, tako zaposlenih kot oskrbovancev domov za starejše, pa vendar ne vemo, ali bo to cepivo za seve, ki se nam približujejo, učinkovito ali ne bo, kaj se bo dogajalo po tem, ali se lahko v tretjem valu ponovno soočimo s težavami, s katerimi smo se soočali v tem krutem drugem valu. Moram se dotakniti še, tudi na to temo je bila sklicana seja, sestavljanja seznamov, ki so ga bili deležni domovi za starejše oziroma ko so se določali seznami, kateri bodo deležni zgolj paliativne oskrbe. Tukaj smo dolge ure in ure razpravljali o teh seznamih, najbolj skrbi pa me izjava, ki je bila objavljena na Vladi Republike Slovenije, ki jo bom seveda tudi citirala: »Pri tem se moramo soočiti z dejstvom, da med starostniki, zlasti med oskrbovanci DSO, živi veliko ljudi, ki se jim življenje počasi izteka. Tudi pri njih premeščanje v bolnišnico samo zato, ker so okuženi z novim koronavirusom, ni smiselno.« To je zame pa ena izmed najhujših odločitev, ki si jo je sploh lahko nekdo privoščil, in da takrat ni minister skočil v zrak in rekel, nehajte se hecati! Nekomu, ki je plačeval ne vem koliko let v zdravstveno blagajno, se odreče osnovno zdravstveno oskrbo, ki mu je lahko nudena v bolnišnici. Pa ne se hecati! To je res za ne vem kam poslati oziroma jaz bi na ministrovem mestu v trenutku odstopila. Ker to pa ne gre in sploh si ne predstavljam. Ob tem se mi postavlja resno vprašanje, ali se vlada sploh zaveda, kaj se bo zgodilo, če bodo kateri izmed svojcev umrlih začeli iskati pravico, ker pač njihovim svojcem v tem času ni bila nudena celostna oskrba ob obolelosti in ker so pač zaradi covida, seveda tudi drugih pridruženih bolezni, umrli. Verjemite mi, da če bi bil med temi moj svojec, bi definitivno iskala pravico. Ker da mu ne nudite bolnišnične oskrbe [[…]]Pa mi verjemite, da starostniki velikokrat sami rečejo, ne bom šel v bolnišnico – okej, takrat ja, ampak pri nekom, ki pa moleduje, prosi, dajte mi, poskrbite zame, pa da mu ne nudiš, mislim, da je skrajno nedopustno. V opoziciji smo ves čas opozarjali, da poskusite narediti vse, da zaščitite to najšibkejšo populacijo. Z naše strani letijo tudi očitki, da je bilo obvezno testiranje za zaposlene prepozno. Kajti takrat bi lahko okužene odmaknili iz delovnega okolja in okužba se ne bi širila med to najšibkejšo populacijo. Potem se moram pa dotakniti tudi najbolj boleče zadeve – da minister Janez Cigler Kralj ni odreagiral takrat, ko je v bistvu državna sekretarka Tina Bregant odredila, da lahko v domovih za starejše v rdečih conah delajo tudi okuženi asimptomatski zdravstveni delavci. Pa ne se hecati, če pa ne sme okuženi niti zapustiti svojega doma! Če želimo in če se je želelo, da se okužbe ne prenašajo, morajo ti ljudje ostati doma med štirimi stenami. Takrat bi moral minister udariti po mizi, pa reči: »Pa nehajte se hecati, to pa res ni dopustno.« Saj tudi če rečem glede diskriminatorne obravnave oskrbovancev, ki so ostali v domovih za starejše, kjer je dom dobil za takšnega 81 evrov plačila, in tiste, ki so jih premeščali v bolnišnice, kar 8 tisoč evrov, res ne vem, kam to pelje. Oziroma gospod Sušelj je takrat izjavil, da to ni protizakonito, je pa nesistemsko. Nesistemske rešitve pa niso rešitve na daljši rok. Tako da tudi tukaj bo v bodoče potrebno marsikaj narediti. Zdaj se bom pa dotaknila še zgolj stvari v zvezi z dolgotrajno oskrbo pa zakaj ni v tej interpelaciji navedena. 15. 12. sem postavila poslansko vprašanje ministru, danes smo 18. 3. 2021 in nisem dobila odgovora. Spraševala pa sem o zakonu o dolgotrajni oskrbi, o pilotnih projektih, ki so se že iztekli 31. 12., kakšno bo ravnanje naprej, kje so, kaj je s temi ljudmi. V javni razpravi je bil zakon o dolgotrajni oskrbi, zaključila se je razprava meseca oktobra – kje je zdaj ta zakon? Štirje meseci so že od tega, oziroma še več, se opravičujem. Ali imamo izsledke te javne razprave, kakšne so bile pripombe? Ali bo ta zakon ugledal luč sveta? Resnično sem po eni strani razočarana, da glede tega ni bilo niti odgovora. Verjamem, da je še veliko povedati, ampak res bom mogoče tukaj naredila piko. Po vsej verjetnosti sem še veliko stvari izpustila, ampak res, spoštovani minister, kjerkoli ste, in upam, da tudi gledate, v spopadanju z epidemijo nosite en velik črn madež. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima gospa Violeta Tomić, pripravi se gospa Tadeja Šuštar. Izvolite.
Hvala za besedo. Začela bom tam, kjer je končala moja predhodnica. Spoštovani minister, kjerkoli že ste, moje besede bodo namenjene vam. Ne bom se dotikala vašega zavoda Iskreni niti avtomobila, zato ker je to stvar morale, okusa, česarkoli in so že pred mano povedali marsikaj o tem in mislim, da vam bo zaradi teh stvari sojeno drugje, ne tukaj v Državnem zboru. Se mi pa zdi nedopustno, da izjavite: »Nikomur se ne bom opravičeval za to, kar sem in kar bom delal.« Spoštovani minister, kjerkoli že ste, ministri sprejemajo odgovornost in politiki sprejemamo odgovornost. Nasprotno pa smo priča popolni ignoranci, aroganci, dvojni morali, nobenega sramu nimate, nobenega kesanja, priča smo lažem, zavajanjem, nesodelovanju z opozicijo, sindikati, z ESS, ignoriranju stroke. Vse te stvari pa so razlog za vašo odgovornost. In kar naprej poslušamo kritiko za nazaj in krivite, ne vem, opozicijo, bivše vlade [[…]]Naj vas spomnim, da je Janševa vlada zdaj že tretjič in da ste sodelovali tako rekoč v vseh. Janševa vlada od 2004 do 2008, od 2011 do 2012, kjer smo pokasirali Zujf, ki je kar 26 tisoč upokojencem znižal pokojnine za 8 %. Nova Slovenija je v tem času imela ministra za socialne zadeve, in to je bil Janez Drobnič od 2004 do 2006, potem Marjeta Cotman od 2006 do 2008. Se pravi, lahko bi gradili DSO-je in ne očitajte, zakaj do zdaj ni bilo zgrajenega nič. Naj poudarim, da ne gre tukaj za levo in desno, gre za demokratično opozicijo in enoumno vlado Janeza Janše, kjer so se mu vsi pokorili in tako tudi mora biti. Nova Slovenija – in jaz nisem verjela, da bo ta minister zdaj en čudež, ne glede na to, da je zelo simpatičen in se zelo lepo smehlja, zelo lepo govori in zelo malo in slabo dela – je pač najbolj neoliberalna stranka. Vrata si podajajo lobisti, zavarovalniški, privatizacija, in kljub temu da ste 30 let privatizirali, razprodajali, deregulirali, je še vedno ostalo nekaj, niste vsega uničili. Kaj pa vam konkretno očitamo, minister, kjerkoli že ste? Svojega dela niste opravili in odgovorni ste za smrti, objektivno in subjektivno. Veste, tukaj se pa hec neha. Ta visoki krvni davek je plačan zaradi te vaše ignorance in bom rekla tudi samovšečnosti. Kajti politika in biti minister ni, veste, priložnost za izboljšanje svojega socialnega položaja, ampak je izziv, kako izboljšati socialni položaj prebivalcev, predvsem če si minister za delo, ne pa minister za delodajalce. Skratka, krivi ste za marsikaj in kar vam lahko čitamo, je, da se zdaj hvalite, kako ste dvignili minimalno plačo. To ste storili šele pod pritiskom sindikatov in pod grožnjo stavke ste pristali na minimalen dvig minimalne plače. Potem ste se javno hvalili, kako ste vi zagotovili dvig minimalne plače, čeprav vas je k temu zavezoval zakon. Tudi v odgovoru na to interpelacijo se hvalisate, da ste ravno vi zagotovili minimalno plačo, čeprav ste le izvršili to, kar vam je nalagal zakon, ki zagotavlja dvig minimalne plače, in spisali smo ga v Levici in ga sprejeli skupaj s strankami pod prejšnjo vlado. Nova Slovenija je temu seveda nasprotovala, ker ves čas jamrate, kaj bo z delodajalci, pri glasovanju ste se vzdržali. Minister Janez Cigler Kralj z dvigom minimalne plače nima nič. Nasprotno, lahko bi jo dvignil za več, pa je ni hotel. Potem škodljive subvencije za izplačevanje najnižjih plač. Znova je bilo treba firmam, ki niso izkazale neke strašne izgube v času covida, dodati še 50 evrov k plačilu nagrad oziroma, ja, prispevkov. Komaj smo preprečili, da ti ubogi zaposleni na minimalcu ne bi ostali brez prispevkov, in dobivajo zdaj iz proračuna, v zadnjem, PKP8, je bilo to izglasovano. Pa če vam povem primer koncerna, ki ima 2 tisoč zaposlenih in že zdaj dobiva od Vlade oziroma iz proračuna 300 evrov na vsakega zaposlenega do minimalca, kar pride nekje 600 tisoč na mesec, s tem ukrepom dobi še 100, skratka milijon na mesec. Seveda je koncern, ki si lahko privošči nakupe še drugih firm zraven. Skratka, na račun izkoriščanja delavcev, spoštovani minister za delo. Pozabili ste uskladiti najnižjo postavko za študente in to je krivica, ki je očitno ne mislite popraviti kljub sklepu, ki smo ga sprejeli na odboru v petek 12. 3. Oškodovali ste študente za 100 tisoč evrov. V PKP-jih so bili študentje, ki morajo delati za preživetje, popolnoma izpuščeni. Privatizacija dolgotrajne oskrbe. Vemo, da imamo dva nedokončana doma, ta sta v Osilnici in v Vrtojbi. Vi ste, namesto da bi ju dogradili, s tem denarjem, ki ga dobivamo iz Evrope in se tudi zadolžujemo, seveda dali zopet koncesije privatnikom, kljub temu da so domovi za starejše in mnogi si jih ne morejo privoščiti. Ne vem, ali vam je sploh jasno in kje vi živite, dražji so skoraj za eno tretjino. Ampak seveda boste vi dali 30 milijonov za DSO-je zasebnikom, ki bodo potem mirno tam tržili dejavnosti. Skratka, Vlada bo od 5 milijard evropskih sredstev v naslednjih šestih letih le 202 milijona, se pravi samo 4 %, namenila zdravstvenemu sistemu in le 99 milijonov, to je samo 2 %, socialnemu varstvu in dolgotrajni oskrbi. Na letni ravni je to le 37 milijonov za zdravstvo in 16,5 za socialno varstvo, vključno z dolgotrajno oskrbo. Nadomestila. Zakaj se je covid tako širil in zakaj je tako visok smrtni davek v Sloveniji? Samo zato, ker ste spodbujali prezentizem. Z bolnimi starostniki so delali okuženi ljudje, ki si niso mogli privoščiti ostati doma in niso dobivali odločb. To je zločin, spoštovani minister, kjerkoli že ste. V prvih bojnih linijah so osebe, ki so delale z bolniki, niso dobile dodatkov, najvišje dodatke pa so dobivali mnogi, ki bolnikov niti videli niso. S strani njegove stranke Nove Slovenije slišimo: hvala, hvala, hvala, hvala. Vendar od hvale se ne da živeti. Ljudem bi morali plačati za to, kar so počeli. Ne pa da so hodili bolni delat in s tem širili okužbe. Največ smrti je bilo ravno v domovih za starejše, ni bilo rdečih con, kamor bi jih izolirali, vem iz prve roke, da so ležali bolni in zdravi skupaj, umirajoči in tisti, ki naj bi živeli, in da je osebja premalo in da so podhranjeni in podplačani. Žal se je moj čas iztekel, lahko bi pa marsikaj še povedala. Žalostno je to, minister, da ne sprejmete odgovornosti, da se cinično smehljate in da ste krivi za ogromno smrti. Mogoče vam bodo sodili tam, kjer verjamete, nam ne verjamete. Hvala.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti gospa Tadeja Šuštar, pripravi se gospa Elena Zavadlav Ušaj. Izvolite.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Naj najprej odgovorim predhodnikom, da Janeza Ciglerja Kralja trenutno res ni v dvorani, je bil pa prej ves čas notri in verjetno si tudi sam zasluži, da gre kaj pojest ali pa na vece. Verjamem pa, da sledi razpravi in posluša vse, kar drugi povedo. Danes obravnavamo drugo interpelacijo, in sicer drugi nesmisel. Predlagateljica interpelacije je tri četrtine svoje uvodne predstavitve na začetku seje namenila razlogom, ki se dotikajo drugega ministrstva in ministra, ki je že zdavnaj odstopil. Ne vem, ali res ne razume, da je oskrba v domovih za ostarele razdeljena na dve ministrstvi, na Ministrstvo za zdravje, ki skrbi za zdravstveni vidik oskrbe, kamor logično spadata tudi boj proti koronavirusom, okužbam, omejitvam in zdravljenje obolelih, in na Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, ki skrbi za socialni vidik oskrbovancev. Očitno je, da ste predlagatelji izrabili vse umrle za covidom v domovih za ostarele z namenom, da diskreditirate ministra Janeza Ciglerja Kralja, saj interpelacije proti odstopljenemu ministru Gantarju ne morete vložiti. Mislim tudi, da je nikoli ne bi, saj je Karl Erjavec konec koncev vaš zadnji kandidat za mandatarja. Minister Janez Cigler Kralj je mlad, energičen, umirjen in dostojen ter predvsem človek dialoga. Ima veliko družino, kar pomeni, da mu je delo na ministrstvu blizu in iz lastnih izkušenj razume družinsko problematiko, je strokoven in empatičen ter velik zagovornik medgeneracijske solidarnosti in je velik borec. Vse udarce, ki mu jih nasprotna stran zadaja, prestane dostojno, ne da bi se zamajala njegova osredotočenost na njegove vrednote in cilje. Najpomembnejši cilj ministra na področju dela je, da v Sloveniji ustvari spodbudno podjetniško okolje, ki bo omogočalo razvoj potencialov vsakega posameznika. Mladi morajo priložnost dobiti doma, delo se mora izplačati in pri tem potrebujemo partnerstvo med delodajalci in delavci. Minister močno spodbuja delovno aktivnost vseh skupin prebivalstva. Z ukrepom sporazumnega podaljšanja delovnega razmerja bomo uravnotežili pravni položaj delodajalcev in delavcev. Delavec, ki nadaljuje delovno razmerje kljub izpolnitvi vseh upokojitvenih pogojev, je poleg plače upravičen do 40 % pokojnine. To je pošteno, saj je pokojnino zaslužil. Po novem pa bo tak delavec delovno razmerje lahko nadaljeval, če se bo s tem strinjal tudi delodajalec. Verjamem, da bo ta ukrep prej ko slej spet v uporabi. Ustvarjamo torej obojestransko vzajemen odnos, saj se zavedamo, da nihče ne bo odpustil dobrega delavca. Vsakemu delavcu, ki izpolnjuje pogoje za upokojitev, omogočamo nadaljevanje dela in nikogar ne mečemo na cesto, delodajalcu pa omogočamo, da nemotiviranega delavca lahko zamenja z motiviranim, in s tem odpiramo priložnosti za zaposlitev za mlade. Zaradi epidemije koronavirusa so se razmere na trgu močno poslabšale. Na Zavod za zaposlovanje se je od januarja do novembra 2020 prijavilo dobrih 90 tisoč brezposelnih oseb, kar je za 35 % več kot v enakem obdobju lani. Prostih delovnih mest, ki so jih na Zavodu za zaposlovanje prejeli v 10 mesecih leta 2020, pa je bilo slabih 108 tisoč, kar je 22,5 % manj kot v enakem obdobju lani. Od lanskega do letošnjega novembra se je med brezposelnimi osebami, prijavljenimi na Zavodu za zaposlovanje, povečalo število mladih v starosti od 15 do 29 let za 19,6 % in starih 55 let in več za 5,5 %. V obdobju od januarja do novembra 2020 se je 3 tisoč 574 mladih odločilo, da poiščejo zaposlitev v tujini. Leta 2019 se je v tujino izselilo 15 tisoč 160 prebivalcev Slovenije. 15 tisoč 160. Pomembno si je zapomniti, da bodo z ukrepom zaposleni z izpolnjenimi pogoji še vedno imeli možnost ostati v delovnem razmerju v soglasju z delodajalcem, lahko pa bodo delovno okolje zamenjali in se zaposlili pod drugačnimi, tudi pod boljšimi pogoji. Naj omenim še razpis, ki ga omenjate v zadnji točki interpelacije. Problem zavoda Iskreni kaže na stanje izjemne nestrpnosti v slovenskem javnem prostoru. Vse, kar je povezano s krščanstvom, se prikazuje kot nestrpno, mračnjaško in nazadnjaško. Nevladni organizaciji, ki zagovarja krščanske vrednote, pomen družine, domoljubja, se odreka pravica do javnih sredstev. MDDSZ ima več deset javnih razpisov na leto, financira več kot 270 različnih nevladnih organizacij, namenijo jim prek 50 milijonov evrov. Ste o katerem drugem karkoli slišali? Vsak dan pa slišimo nove zgodbe o tem, kaj vse naj ne bi bilo v redu; sestava razpisne komisije, spreminjanje razpisnih pogojev, nesprejemljivosti nazorskih pogledov zavoda. Vsi pa iskreno vemo, da je problem samo en. Torej, bodimo iskreni. S čim imajo levičarji problem, najlepše povzame izjava Alija Žerdina iz Studia City, ki je dejal: »Bolj me moti program delovanja kot pa dejstvo, da je bil minister soustanovitelj.« Torej, nevladne organizacije, ki imajo tak program delovanja, ki ni povšeči levi srenji, po vašem sploh ne bi smele dobiti državnih sredstev ne glede na to, da se precejšen del družbe identificira z vrednotami, ki jih zagovarjajo in spodbujajo nevladne organizacije, kot je zavod Iskreni. Izjava kolega Vojka Starovića v stališču Poslanske skupine SAB, da je dobil sredstva zavod, ki diskriminira, je naravnost nesprejemljiva. Torej ima stranka SAB vse katolike za diskriminatorne, ker spoštujemo življenje od spočetja do naravne smrti, ker branimo nenadomestljivo vlogo očetovstva in vlogo materinstva. Interpelacije ministra Janeza Ciglerja Kralja seveda ne bom podprla. To je minister, ki verjame v svobodno, vrednotno pluralno in strpno Slovenijo. Spoštovanje različnosti, iskanje skupnih točk in preseganje razlik ter medgeneracijska solidarnost so temeljne vrednote njegovega delovanja. Hvala.
Hvala lepa. Imamo dve repliki. Najprej gospod Kordiš. Samo trenutek, gospod Kordiš. Ali se lahko umirimo v dvorani pa pustimo, da poslanec pove svojo repliko? Izvolite, kolega.
Hvala za besedo, predsedujoča. Zelo očitno smo bili v Levici napak razumljeni, recimo tovarišica Violeta Tomić, ki je v svoji razpravi večkrat izpostavila odsotnost ministra Ciglerja Kralja v dvorani. Jaz seveda razumem, to interpelacijo smo začeli – kdaj? – ob desetih dopoldne, zdajle se ura približuje enajsti, počasi bo že 13 ur, kolikor sedimo v tej dvorani, in seveda razumem, da mora minister na vece, da se mora malo odpočiti, razumem tudi, da rabi kaj pojesti, najbrž je imel zajtrk pa potem kosilo, zdaj je prišel verjetno z večerje. Ampak ali veste, kdo nima vseh teh možnosti, kar je razlog, zakaj ta naš očitek ministrove odsotnosti? Zaposleni v domovih starejših v krizni situaciji, ki delajo, so delali po 12 ur v kosu, pod masko, pod zaščitnim šlemom, zadekani v svoje obleke. Prej je tovariš Siter govoril, kaj je videl kot prostovoljec v hrastniškem domu starejših – pod vso to obleko so nosili kopalke, ker so tako zelo garali in druge možnosti niso imeli. In to so ljudje, ki jih je minister Cigler Kralj pustil na cedilu. Pustil jih je na cedilu s tem, da se ni zares zavzel za njihove dodatke, prednost je dal kakšnim višjim plačam. Še to, kar je vendarle s koronadodatki prišlo v zakonodajo, je v izplačilu zamujalo, najbrž še vedno zamuja, ker očitno ministrstvo pod Ciglerjem Kraljem ni niti toliko sposobno, da bi pravočasno izpeljalo računovodsko operacijo nakazilo sredstev iz proračuna domovom starejših, da ti lahko poplačajo garače v domovih starejših občanov, kot so to medicinske sestre. Nadaljevala je gospa Tadeja Šuštar iz Nove Slovenije v osnovi z razlago, da bi oni motivirali delavce z odpuščanji, ne pa z boljšimi plačami. Minister za delo pa tak! In za zaključek vprašanje korupcije in prilagajanje razpisa za hišni zavod NSi, zavod Iskreni. Ta očitek ne leti na vas zaradi tega, ker ste kristjani, ker ne verjamem, da je večina kristjanov kriminalcev. To, kar se pa dogaja s prirejanjem razpisov pod vlado Janeza Janše, pa kriminal gotovo je.
Hvala lepa. Drugo repliko ima gospod Koprivc. Izvolite.
Hvala lepa. Očitno gospa Šuštar ni najboljše razumela naših argumentov, zakaj se nam zdi absolutno nesprejemljivo to, da je zavod Iskreni dobil najvišje možno število finančnih sredstev na razpisu. Namreč, ni problem krščanska ali pa klerikalna, kakor hočete, orientacija zavoda, problem je v tem, da je bil lastnik tega zavoda minister sam in da je s tega vidika problematično, da je sploh ta zavod prišel v ožji izbor in da je dobil najvišje število sredstev. Zgolj to problematiziramo, tako da ne, prosim, obračati in ne se delati žrtve. Druga stvar pa glede domov. Večkrat ste izpostavili, da v času prejšnjih vlad ni bilo zgrajenih domov in tako naprej, s čimer se strinjam in je slabo. Ampak eno stvar pa pozabljamo – da je prva Janševa vlada v obdobju 2004–2008 sprejela pod ministrom Nove Slovenije strategijo razvoja socialnih zavodov in domov za starejše občane do leta 2015, ali do kdaj je trajalo, kjer je bilo jasno priporočilo, da je treba iti na koncesije, na koncesijske domove, kar je bila pa največja možna napaka. Od takrat naprej se delajo koncesijski domovi, namesto da bi gradila država državne domove za starejše občane. To je največja napaka, ki se je takrat začela delati in traja še danes. Toliko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima mag. Elena Zavadlav Ušaj, pripravi se dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala za besedo. Prav lepo pozdravljeni, minister in državna sekretarka in vsi ostali kolegice in kolegi! Danes sedimo res že kar nekaj časa in imam občutek, kot da bi spremljala neko nanizanko, ki ima tri dele. Danes poslušamo drugi del, tretji sledi naslednji teden. Najboljše, kar mi je bilo na začetku te nanizanke, mi je bilo v uvodnem nagovoru ministra Ciglerja Kralja, ko je podal, da je ta interpelacija ogledalo odnosa do starejših v preteklih letih. In sicer zakaj? Zaradi tega, ker ste ga ves čas skozi razpravo krivili, da je kriv in da je ta vlada kriva za smrti v domovih starejših. S tem vam je pokazal dejansko stanje, kdo je kriv za smrti v domovih starejših – vse pretekle vlade. Zaradi tega, ker niso poskrbele – in tiste vlade, v katerih ste bili vi – za višje standarde bivanja v domovih starejših občanov. To ministrstvo je dalo pred kratkim poleg ostalih razpisov tudi poziv, ki bo šel ravno v tej smeri, in sicer v izboljšanje, dvigovanje kvalitete bivanja v domovih starejših občanov. Zato je jasno vidno, da bo ta vlada, ko bo zaključila mandat – kljub temu da jo obtožujete, da bo ne vem koliko sredstev ali zapravila ali ne vem, po vašem mnenju očitno ne dala v pravilno namensko rabo – pustila za sabo boljše stanje, boljše stanje za bivanje starejših in tudi boljše stanje na celotnem področju sociale. Veste, saj je fajn reči, »smo pustili dobro finančno stanje«, s tem da se nič ne naredi oziroma da ste ostala sredstva, ostali denar, ki ste ga namenili, namenili za nevladne organizacije, za neke študije, ki dejansko ljudem niso kaj dosti doprinesle. Zato pa imamo danes tako stanje in toliko smrti v domovih starejših. Ker pa že govorimo oziroma želite poudariti, koliko smrti je v Sloveniji napram ostalim državam, je malo zgrešeno. Ker kadar se dela primerjavo, se ne more iz konteksta pobrati samo določenih številk, ampak je potrebno vedeti, kako se je štelo te smrti. V Sloveniji se je drugače štelo kot po drugih državah v Evropi, zaradi tega se lahko potem prikazuje tako visoko število. To je zavajanje ljudi, ker dejansko ni toliko ljudi umrlo zaradi obolelosti s covidom. Enako velja tudi, ko delate primerjavo zaradi sistema, kako se plačuje nadomestila in bolniške v drugih državah. Sami veste, da ta vlada dela veliko na debirokratizaciji in s tem tudi kaže na to, da bo poenostavila postopke, ki so se tudi v tej epidemiji pokazali kot velika ovira tako pri izplačevanju dodatkov kot tudi pri vseh ostalih zadevah. Kar se tiče izplačevanja dodatkov, na začetku so dejansko bile težave, ampak spet zaradi samega sistema, ko je sistem stekel, pa jaz ne verjamem tega, kar ste danes rekli – da dejansko nekateri po vsem tem času še niso dobili izplačila. Izplačila ni dobil tisti, ki ni podal vloge oziroma jo je napačno podal. Ministrstvo nima nobenih razlogov za to, da ne bi izplačalo dodatkov. Kajti sama vam povem, da sem se pozanimala na naših zavodih na Goriškem in veseli so, ker so te dodatke prejeli, in ni jim težko delati, ker vedo, da pomagajo ljudem. S tem so dejansko tudi nagrajeni, kar v preteklosti nikoli in nikdar niso bili. Ko že govorimo tudi o manku kadra, ki ste ga pustili na tem področju. Za obdobje dveh let je ta vlada dala dodatna sredstva za zaposlitev ravno zaradi tega, da razbremeni že tako preutrujeno osebje v socialnih zavodih. In sicer, iz tega naslova je bilo v januarju 2021 zaposlenih 649 dodatnih kadrov, v obdobju od 22. 8. do 31. 1. 2021 je bilo 113 udeležencev povprečno mesečno udeleženih v programih javnih del, 15 tisoč 237 delovnih ur je bilo opravljenih iz naslova začasnega in občasnega dela, opravljenih pa je bilo tudi 252 tisoč delovnih ur s strani dijakov in študentov, kar pomeni, da je vlada začutila to izgorelost, to težnjo po dodatnem kadru, ki je v preteklosti ni bilo. Niso bili uslišani, ta vlada je pa za to namenila. Sedaj apeliram na ministra kot pozitivno gesto, da bi se – to sem pa s terena dobila –to število tudi v bodoče ohranjalo, kajti s tem, ko so dobili to pomoč, so se dejansko res zaposleni razbremenili in lažje delajo. Tako da če bi bilo mogoče, bi zaposleni v domovih zelo radi videli, da se te številke tudi po dveh letih ohranijo. Glede dialoga ministrstva z ostalimi deležniki v času epidemije bi pa tudi rada povedala, da je ministrstvo vzpostavilo zelo dobro mrežo regijskih koordinatorjev, ki so skrbeli za to, da je dejansko potekalo komuniciranje tudi prek regijskih koordinatorjev in izobraževanje, in takoj so imeli stik z ministrstvom in tudi med sabo so se domovi povezovali. Res je, da je bilo veliko odvisno od regijskega koordinatorja, koliko je bil sam angažiran, ampak povem vam, da so regijski koordinatorji, vsaj na Goriškem, zelo dobro delali in hitro odreagirali, kadar je prišlo do okužbe v domovih starejših občanov. Potem bi mogoče omenila tudi že večkrat izpostavljen – ne bom se na Osilnico usmerila, ampak se bom usmerila na dom upokojencev oziroma stavbo bodočega doma v Vrtojbi. Ta zgodba ima že dolgo brado in ne vem, kako lahko očitate sedaj, ko ta vlada rešuje to težavo, in očitate, da jo bo dala koncesionarju. Ves čas je potekal dialog med iniciativo, ki se je borila za to, da bi ta stavba oživela, da ne bi bila zapuščena, kot je bila vsa ta leta, v stalnem stiku so bili s poslancem iz kvot SD in nič se ni zgodilo. Samo na zvezi so bili. Kdo je imel tu figo v žepu, jaz ne vem niti me ne zanima, mene zanima to, zaradi česar so se ljudje takoj obrnili name – ali bo res ta vlada pristopila k reševanju te dolgotrajne problematike. In vlada je pristopila. Preden se je odločila in sprejela odločitev o koncesiji, pa verjemite, da se je pogovorila tudi z domovi. Dva domova imamo v bližini Nove Gorice, eden je prav v Novi Gorici, eden je malo izven Nove Gorice, in se je pozanimala, kakšno je stanje. Če bi še ta dom upokojencev v Vrtojbi obesili na pleča domu upokojencev v Novi Gorici, bi še ta dom dejansko potonil. Ker sami so povedali, da težko dobijo kader za nego že v obstoječem domu, ne pa da bi dejansko postavljali komplet kadrovsko strukturo za še en dom. Tako da ta odločitev je bila tehtna in vsi, tako prebivalci Občine Nova Gorica kot tudi Občine Šempeter - Vrtojba, kot tudi župani, pozdravljajo to odločitev, zaradi tega ker vedo, da bo dom dobil življenje, da se bo tam res nekaj naredilo. Sama sem ta dom šla pogledat in dom je vsa ta leta razpadal. To ni več enaka stavba, kot je bila pred leti, ko so jo zapustili, ampak je treba v to stavbo še dodatna sredstva vložiti. Poleg tega, je tudi – ne bom vam zdaj razlagala vsega, ampak dejansko niti še ni v celoti usposobljena za normative za vzpostavitev doma starejših občanov, zaradi tega ker je treba še marsikaj postoriti, da se bo lahko namestilo tja oskrbovance. Tako da ne govoriti kar na prvo žogo, da to bi se pa lahko dalo javnim zavodom, to bi se pa lahko – ne gre to tako. Treba je gledati s finančnega vidika, s kadrovskega vidika in tudi, koliko je prostorsko urejeno. Dokler DUTB tega prostora ni zaprl, so notri bivali brezdomci. Tako. Veseli pa me, da sta se dejansko tako dom starejših občanov v Vrtojbi kot tudi dom starejših občanov v Gradišču, oba prijavila za dodatna sredstva, in sicer Vrtojba se je za dnevne centre, Gradišče se je pa za dnevni center in za energetsko obnovo. Moram reči, da je to velik doprinos, kajti vsa leta sta oba domova stagnirala in sta prosila za sredstva, ki pa jih žal nista dobila. To kaže na to, da dejansko ta vlada vlaga v investicije, ki v preteklosti niso bile izvedene, ampak so bile samo obljubljene. Kajti vidimo, tudi če je bilo namenjenih v zadnjih petih letih samo 8 milijonov, vemo sami, kaj lahko z 8 milijoni naredimo. Za zaključek pa bi mogoče samo še omenila glede javnega razpisa za pomoč za ranljive skupine prebivalstva zaradi epidemije covida-19 in zavoda Iskreni. Glede na to, da minister ima družino, je bilo že tolikokrat povedano, kako številna je njegova družina, ampak bolj se bom osredotočila na to, da je dejansko tudi bil prostovoljec, deloval je prostovoljno že kot mladinec v skavtski organizaciji, kjer sem tudi sama delala, in kadar človek dela prostovoljno v eni taki veliki organizaciji in ogromno ur nameni prostovoljstvu, zna ceniti in ve, kaj pomeni, ko se znajde nekdo v stiski. Kajti skavti večidel svojega časa namenijo pomoči ljudem v stiski. Da je dejansko črpal sredstva samo zaradi tega, da je bil on vmešan v postopek, so seveda laži. Ne morem razumeti, da niste uspeli niti toliko počakati, da bi KPK dal svoje poročilo in povedal, ali je to dejstvo, kar vi govorite, drži ali ne drži. Ne, vi ste morali danes o tem še razpravljati, čeprav je že bila razprava o tem. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi se je javila predlagateljica gospa Korče. Izvolite.
Zelo na kratko. Samo, ker je kolegica rekla, da se je narobe štelo žrtve covida, torej da so te številke nekako neprimerljive, ker se je po državah različno štelo. Obstaja ena zadeva, ki se ji reče presežna umrljivost. Tukaj pa ne more biti različnega štetja, tukaj je pa procentualno jasno, koliko več oziroma kakšen je bil presežek števila umrlih v primerjavi s povprečnim številom oseb, umrlih v preteklih letih v istem obdobju. To je pa nedvoumen, primerljiv podatek. Pa mi lahko poveste, katero državo si želite, da vzameva za primerjavo, ampak v Sloveniji je 18,1 %, govoriva za leto 2020 seveda, potem imamo pa nižje Belgijo, Anglijo, Srbijo, Francijo, Nizozemsko, Portugalsko, Švedsko, Nemčija recimo 5,3 %. To pa je primerljiv podatek. Razumem, da so se ostale številke, tudi sama sem kar nekaj statistike pregledala, beležile različno, ampak presežna umrljivost je pa nedvoumen podatek in zelo primerljiv podatek. Za domove za starejše občane je Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni pripravil statistiko, vam jo bom jutri posredovala na elektronski naslov, kolegica, da si pogledate, tudi zelo primerljivi podatki, ki ne lažejo. Treba je vendarle biti natančen in se ne izgovarjati na to, češ, države so različno beležile in se ne da primerjati. Presežno umrljivost se da nedvoumno preverjati oziroma primerjati. Hvala.
Hvala lepa. Replika, gospa Ušaj. Izvolite.
Tukaj se spet spuščate na vaš način razlage, ampak rada bi vam pa to povedala, da se očitno niste niti pogovorili, kaj pomeni selitev. Vi mislite, da bi bilo manj smrtnih žrtev, če bi selili starejše občane iz domov v neke druge prostore. Predlagali ste več različnih prostorov, od mobilnih nastanitvenih enot do bolnišnice in še druge možnosti. Starejših občanov ni kar tako seliti. Starejši občani imajo preležanine, so intubirani, imajo demenco. To ni kar, da se jih prime in prenese kot nekega drugega, zdravega človeka. Zato te številke ne držijo.
Hvala lepa. Gospa Korče, izvolite.
Vam bom tudi o tem posredovala strokovno mnenje, ker veste, oskrbovance so selili, gor, dol, sem, tja po domovih, iz rdeče v sivo in tako naprej. To so bile selitve po domu in tudi to je bil problem, da se je okužba nenadzorovano širila. To niso neka moja dognanja ali pa natolcevanja. Vam bom jutri posredovala dopise pa mogoče celo tudi še enkrat interpelacijo, ker si je očitno niste prebrali.
Hvala lepa. Naslednji razpravljavec je dr. Franc Trček, pripravi se mag. Branislav Rajić. Izvolite.
Dober večer, poslušalci nočnega programa! Strinjam se s kolegico iz SDS, da so vse pretekle vlade soodgovorne za stanje, ki ga imamo. Sam bi rekel, da najbolj izrazito tiste vlade, ki v času debelih krav, kot se to v ljudskem jeziku reče, niso postorile, kar bi lahko. Izraziti čas debelih krav je bil čas prve Janševe vlade pa čas Cerarjeve vlade, tam od 2015 do 2018. Z Janševo vlado smo dobili Szekelyja, s Cerarjevo vlado smo pa dobili sistemsko rešitev, ki sliši na ime preplačana maketa drugega tira. Če gremo dalje, debirokratizacija. S PKP-ji se je pretaknilo, osem PKP je kot osem Zujfov skupaj. Zdaj pravite, da boste šarili še po 20 zakonih pa populistično napovedujete, da jih boste 200 kar ukinili. Ne vem, to je približno tako, na koncu bomo dobili tako, da je v štartu motokultivator, zdaj pa tega ne boste mogli niti za kavni mlinček uporabljati. DUTB je brezdomce nekam umaknil, mi imamo ministrstvo za enake možnosti – jaz bi rad odgovor, kje so zdaj ti brezdomci iz vašega volilnega okrožja, kolegica. To so bile uvodne opombe. Končal bom uvodne opombe s tem, da Slovenijo uničuje presežna neumnost, zlasti presežna neumnost politike, ki je razporejena raznoliko po političnem prostoru. Sedem točk sem imel za povedati. Prva je ta, da se svet ni začel z nami in tudi končal se ne bo z nami. Že od tiste Cerarjeve vlade, pa tudi delno Šarčeve, pa te, vedno imaš to zgodbo, pridejo neki ministri pa: »Mi smo zdaj, pa mi, pa mi [[…]]« Kot da se je štetje začelo, ne vem, 13. marca lani, kot da prej ni nič obstajalo, po tem, ko nas ne bo, pa tudi ne bo nič obstajalo. Dajmo iti pod mrzel tuš pa se tega počasi znebimo. Verjetno je vsak, ki je bil na teh zahtevnih položajih, hotel nekaj dobrega narediti. Verjetno vsaka vlada hoče nek položaj izboljšati. Ko mi pride nek poslanec pa reče, naša vlada bo izboljšala to pa to – ja, krščen matiček, saj verjetno nimamo vlade, da bo poslabšala to pa to. Paretov optimum, osnove družboslovja. Poslušal sem to skoraj 13 ur pa 15 minut, druga točka: »Mi kristjani načeloma ne lažemo.« Sam se nimam za katoličana, nisem pripadnik RKC, ampak hočeš nočeš, tudi Miha Kordiš je kristjan, saj živimo v neki družbi, ki je zelo marinirana s krščansko civilizacijo. Če bi mi imeli 74 milijonov za raziskave, pa ljubi moji, še jaz bi bil noseč, ne samo, da bi imeli DSO-je urejene! Nekdo debelo laže pa debelo pojma nima o stanju raziskovalne sfere v Sloveniji. Pa vodilni bi bili na področju gerontehnologije. Dalje. A veste, fržmagajo se mi tudi te zgodbe okrog nekih bonitet, ne. Nek minister je šel – kaj? –, ko je otroka peljal, ki je šel še v glasbeno šolo. Mislim, tudi tule se bi enkrat morali malo pogovoriti pa se nehati glede tega – bom rekel, ker imam na koncu jezika – zajebavati. Naslednji mandat bomo gledali, ne vem, s kakšno kulico se minister podpisuje, pa kdo je dal toliko, kdo je dal toliko. Se bo minister, se opravičujem, z onetom podpisoval na odločbe – ali kako? Mislim, zbudimo se! Zdaj, o čem se v bistvu tule pogovarjamo? Mi se ne pogovarjamo tule nekaj levi, desni, mi, vi, partizani, domobranci, gor, dol, mi se pogovarjamo o obvladovanju ali neobvladovanju nekih zadev. Ta vlada, ko je bo konec, ima že naslov knjige Vse naše afere. To je naslov knjige te vlade. Sorry. Najprej se tam poslikate, Tonin sam pravi, v 15 minutah uničite maske, ki jih krvavo potrebuje zdravstvo takrat, zvečer 13. marca, potem je nek kamion, ki je, pa ni. Pa se ne bi rad iz tega norčeval, ker so bili taki časi, ampak bolj je problem bil v tem, da se je nekdo že hotel slikati. Potem je afera maske, potem so Počivalškovi golfi passati, nekaj neuporabno nekje, potem pridejo ti pubeci, ki bi lepili po letalih nalepke, potem vmes hitri testi kar v nekih kletnih prostorih, zdaj pride nekaj novega spet. Verjetno zdaj, ko bomo morali imeti Ausweis, potni list o cepljenosti, bo spet nek mali bratranec nekaj programiral, pa me je že strah, ali bo to funkcioniralo. Zakaj se to dogaja? Jaz sem si tule napisal: fevdalizem. Zato, ker ta ekipa, pa to, recimo, en poslanec NSi zelo lepo pove, ki mu je ime na A, pa ne piše se Černigoj, ker si predstavljate Slovenijo kot fevd. To je zdaj fevd, ve se, kdo je kapo fevdalist, kdo so mali fevdalisti – udri na veselje, zdaj smo mi pri koritu! In seveda, če imamo neko vlado, kjer je predsednik Vlade skregan sam s sabo, še ko spi, če si drugi niti ne upate mu nič reči, če on bevska po vsem. Z jezo ne moreš v nekih nekriznih situacijah furati države, kaj šele v nekih takšnih situacijah, ki jih imamo. Tudi ne se nekaj hvaliti, toliko delovnih mest smo ohranili, toliko jih nismo, živi bog ne ve, kako bo. Imamo Ormož, imamo zdaj Koroško, imeli bomo stanje neke nezaposlenosti, bolela nas bo glava še pa še. Pa bi se morali o NVO pogovarjati, pa kako misliti tudi to zgodbo znotraj tega. Tudi zelo kmalu bo moralo biti konec s temi pufi, pa mogoče bom jaz edini poslanec, ki bom to začel tuliti, kaj bojo še pravnuki mojega pravnuka plačevali stopetdesetletno obveznico Slovenije, vi se boste pa hvalili, ja, saj zdaj je boniteta, super, obresti so negativne, super, udri brigu na veselje. Pa gledam tu bivšega poslanca s sedeža 90, ki je tam tulil, ja, zlato fiskalno pravilo, hupsa dupsa. Pozabil je, kolega Prekmurec, to zgodbo. Želel bi, da bi se pogovarjali o avtonomiji starosti, ki jo bi morali zapisati v NOO, saj vsak od nas resen ima kake komunikacije z Brusljem in pravijo, pa kaj vi to pisarite, kaj vi to delate. Vse vlade so soodgovorne, da imamo mi dejansko stanje, saj mi nimamo DSO, to so negovalne bolnišnice brez negovalnega kadra, 75 odstotkov ljudi tam je v bistvu neka negovalno-bolnišniška oskrba, ki je v osnovi nimaš in kako se dejansko s tem ukvarjati. Velika večina teh domov, razen nekaj novejših, tudi prostorsko ni več ustreznih, so bolj primerni, ne vem, za kak študentski dom, pa bi treba kje drugje kaj zgraditi. Jaz bi se hotel pogovarjati o tem, kaj so trendi; paviljonske gradnje manjših domov, 50, 60 oskrbovancev in tako naprej. Tudi v luči teh nekih penez, ki jih imamo, pa se bojim, da se jih bo razfrčkalo. Ampak seveda, za to potrebuješ mišljenje, za to potrebuješ neko osnovno spoštovanje. Če sem se kaj naučil v teh šest pa pol letih v politiki, sem se naučil, da nam zelo zelo manjka nekega kadrovanja in priprave ljudi za najbolj zahtevne funkcije. Manjkalo nam ga je že prej. Ta vlada pač neko ekipo sestavlja vse na neki poslušnosti. Pa sam osebno mislim, da je Janez tukaj bolj žrtev tega fevdalizma kot sam po sebi slab človek, kot ga je nekdo hotel tukaj osebno prikazovati. Običajno se tukaj govori o Janezu Janši, potem nekaj filozofiramo o nekih škrbinah SMC pa Desus. Če je na koga treba s prstom pokazati v tej vladi, je to NSi, ki je tudi najmanj rad, odkrito povedano, šel v to vlado in ga bo tudi cost-benefit najbolj negativno udaril glede tega. Mi smo imeli neko prvo fazo zbezljanja covida v treh DSO, če gledam primerjavo samo z avstrijsko Štajersko, dosti boljše pri nas kot pri njih, ampak vmes nismo naredili tega, kar so oni naredili. Zakaj so hitri namenski testi, delitev DSO-jev na tretjine, iskati, kje je neka rezervna ekipa, zaščito zaposlenih in tako naprej. Saj ni tukaj tople vode za odkrivati. Ne bom se spuščal v neko debato, pa če bom imel časa ali pa eno izredno sejo lahko naredimo o metodologiji merjenja covida. Kakorkoli obračamo, zadeve so nam ušle izpod kontrole. In ve se, kdo je bil vlada in kdo je sedaj še vlada. Saj med nami verjetno ni več nobenega, da ne bi imel kakšnega znanca, ki mu je kdo umrl zaradi covida. Meni je skoraj oče umrl zaradi covida pa se Splošni bolnišnici Novo mesto zahvaljujem za požrtvovalno delo. Nehajmo blefirati. Problem te vlade je to, da vi niste sposobni prešaltati, vi to, kar se derete, zlasti v SDS, ko ste v opoziciji, se derete tudi, ko ste v vladi. To je to, kot bi moja draga rekla, kar tuliš v gozd, to iz gozda dobiš ven, in posledično imamo to, kar imamo. Ne vem, bolj pomembno je predsedniku Vlade, da se krega s kolegico Sluga, kot pa da bi tisti dan mogoče naročil cepivo za četrt milijona prebivalcev. Tukaj smo, in potem ko vam to rečemo, smo pa mi grdi. Če bi bila to obratna situacija, bi rekli kolegi, seveda bi parlamentu streho dvigovalo pa verjetno tudi RTV streho, ko bi gospa Rozavita imela oddajo. In to je neko stanje, ki ga dejansko imamo, ki ga dejansko živimo. Ja, jaz sem za dialog, se strinjam s Toninom, sem za dialog. Ampak dialog moramo najprej začeti, ali smo se sploh sposobni poslušati. Osnova dialoga mora biti v teh kriznih časih, da s položajev umaknemo ljudi, ki zaradi takih ali drugačnih razlogov ne obvladujejo tega, kar bi morali na položajih, na katerih so. Vključno s predsednikom Vlade, ki bi moral iti na zdravljenje, odvajanje od Twitterja. Lahko noč, Slovenija!
Hvala lepa. Preden nadaljujemo, samo mala opazka, verjamem, da imamo različne stile razpravljanja, nekatere so bolj abstraktni kot drugi, ampak vseeno se vrnimo na temo interpelacije, pa bo mogoče razprava malo bolj konstruktivna. Naslednji razpravljavec je mag. Branislav Rajić, pripravi se Boštjan Koražija. Izvolite.
Hvala, gospa predsedujoča. Dober večer, spoštovani gospod minister! Današnja interpelacija odpira pomembno vprašanje, poskuša prikazati odgovornost trenutnega ministra na tem resorju skozi strnjen kritični pogled na skoraj tri desetletja pasivnosti manj ali več vseh vlad na področju skrbi za ostarele. Koncesionarji so v iskanju svojega kosa kruha skupaj z javnimi zavodi oblikovali infrastrukturo institucionalne skrbi za starejše, takšna kakšna je; danes pri nas je boljša od tiste južno od nas in slabša od tiste severno od nas. Minister Janez Cigler Kralj je sprožil mehanizme za lažje zagotavljanje oskrbe in tudi nege starejših v prihodnje bodisi na področju zmanjšanja samostojnosti ostarelih, na področju oskrbe obolelih v starosti, bodisi problematiko demence. V njegovem mandatu se je začel projekt izgradnje dnevnih centrov in enot za začasne namestitve. Epidemija je harala med starostniki. Koliko bi lahko bilo drugače pod taktirko kakega drugega ministra, je vprašanje, na katerega danes nimamo eksaktnega odgovora, zato je politična pripadnost faktor opredelitve, ali je Cigler Kralj imel možnost, da epidemijo bolj zajezi, bi moral biti odgovoren za vse tisto, kar mu interpelacija očita, ali bi neka druga ministrica s čarobno paličico druge barve utegnila razgnati virus stran od domov za ostarele. Opozicija in koalicija sta tokrat na okopih. Vsak prisega na svojega jezdeca, čeprav jahata na istem konju. Problem tiči ne v spopadu najranljivejših z boleznijo, ampak po večletnem zanemarjanju integralne oskrbe v domovih za starejše in v tem, da je dolgotrajna oskrba želeni cilj, ki se ga zlepa še nismo dotaknili in ga kot družba še ne bomo dosegli. Minister pa kot ena stran socialnega dialoga ne more biti edini krivec, da tega dialoga ni; zanj sta potrebna dva ali tri ali več. Ocena je, da se je minister v tako turbulentni situaciji odzval z nemalo ukrepov. To bi bilo nekorektno le udrihati po njem. Opazno se je skupaj z drugimi ministrstvi prizadeval za ohranjanje zaposlenosti in za pomoč najšibkejšim v naši družbi. Brez tega bi jih epidemiološki cunami ugonobil. V zahtevanih okoliščinah je stal na čelo resorja, kar je pogum in izraz volje, da se bori. Za človeka, ki pred tem ni imel veliko podobnih izkušenj, se lahko reče, da je minister Cigler Kralj izbral učinkovito ekipo in da na resorju ravnajo korektno. Ukrepi, kot je subvencioniranje čakanja na delo in subvencioniranje skrajšanega delovnega časa so uspešno ohranili okoli 300 tisoč delovnih mest. Za to in za karanteno zaradi višje sile je bilo izplačanih skoraj pol milijarde evrov. Družinski politiki je med epidemijo bilo namenjeno 600 milijonov evrov v letu 2020. Akvarel današnje interpelacije, kjer, priznajmo, da je po teh 14 urah precej akvarelsko razvodenena, razliva svoje barve na vse strani, ampak se mi zdi, da ji vendarle ne gre oporekati in da se to jasno izrisuje, da je delovanje ministra za delo zakonito in transparentno. Mene danes ne sme in me ne zanima ideološki milje, iz katerega minister izhaja; s tem, kako je kot minister organiziral spopad z epidemijo na svojem področju, pa nimam težav. Zato me ne zanima, kakšni so njegovi intimni pogledi na filozofijo, religijo, družbene norme in dogmatiko, ker z dnem, ko je pred nami prisegel in podpisal zavezo, da bo deloval za blaginjo Slovenije, so se ta vprašanja potisnila v en prostor, ko je Janez v copatih in trenirki, na kolesu, pri molitvi, v postelji nenazadnje – in namerno rečem Janez, ker doma je sigurno Janez – in tam si on misli svoje, tako kot mi vsi. Ko pa je v ministrskem kabinetu in na terenu, je minister vseh nas in je vsaj do sedaj pokazal, da se tistega, o čemer imamo razhajajoča mnenja, kot minister ne dotika, ne potencira ali ne favorizira. Mi smo pluralna družba in iz volilnega bobna je tokrat izvlečena kombinacija, ki ne more biti vsem pogodu. Ja, bil je ustanovitelj zavoda, s katerim, kolikor sem obveščen, ne delim enakih vrednost, sprejemam pa, da so ljudje, ki v tem, kar zame ne predstavlja nekega sublimata življenjske resnice, ki prav v tem vidijo odgovor, smisel, pot in cilj iskreno. In prva informacija, da je ministrstvo namenilo njim, torej nekoč njegovim, 100 pa nekaj tisoč evrov, je v meni sprožilo dvom, če je vse transparentno. Pojasnila, ki so prišla s strani ministrstva in iz drugih virov, tudi novinarskih, pa kažejo, da je tudi v tem primeru ohranjena integriteta, da ni bilo korupcije niti konflikta interesov. Iskreni bi po moji oceni najbolj iskreno pomagali ministru, če bi tokrat na nek način se odpovedali temu denarju zaradi ministra. Ampak on, vi minister, o tem več ne morate odločati. Za konec še lahko povem, da je kot minister na nekaj mojih vprašanj in pobud odgovoril hitro, se je zavzel, usmeril na ustrezne člane svoje ekipe in zame je to signal, katerega ni za spregledati. Trudi se. Zato menim, da za današnji interpelacijski odstrel Janez Cigler Kralj ni godna trofeja. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Boštjan Koražija, pripravi se gospod Mihael Prevc. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, najlepša hvala za besedo. Kot prvo bi rad eno zadevo razčistil, ker zmeraj, ko prihajate s te vladne strani v ta državni zbor, zmeraj govorite v stilu, da je ta vlada dala denar ljudem oziroma da ta vlada dala to pa to. Ampak glejte, ta proračunski denar je denar vseh državljank in državljanov Republike Slovenije in dejansko ga vi kot vlada ne dajete. Vi samo razporejate finance oziroma tudi potem odločate o teh in raznih finančnih injekcijah oziroma vložkih. Kar se tiče interpelacije, bom čisto iskreno povedal tudi kot kristjan, ko ste prej pač omenili. Zaradi samega dostojanstva človeškega bi se v primeru, da se mi pač zgodi to, kar se je zgodilo žal v Sloveniji, da smo doživeli toliko žrtev po DSO-jih in tudi na splošno glede koronavirusa, bi zaradi tega dostojanstva odstopil. Dejansko bi morali vi kot minister odstopiti in tudi predsednik Vlade bi moral odstopit oziroma tudi cela Vlada bi morala zaradi tega odstopiti, prav zaradi teh etičnih, moralnih norm v družbi; se pravi, da pokažete dostojanstvo in spoštovanje do življenja in do človeka. Naslednja zadeva, ki pač se je v današnji interpelaciji premalo omenjala oziroma se tudi po mojem premalo diskutiralo na to temo. Tu mislim mlade brezposelne. Poglejte, prihajam iz vzhodnega dela Slovenije, kjer imamo zelo velik problem z brezposelnostjo, sploh v tej skupini od 15 do 30 let. Kot veste, se je pač žal zgodilo pred kakšnimi par dnevi oziroma mislim, da pred tednom dni, je Safilo, tovarna v Ormožu, napovedala zaprtje oziroma na cesti bo pristalo okrog 550 ljudi in še več. In potem včeraj izvemo tudi za Slovenj Gradec, kakor vem za Adient tovarno oziroma za firmo. Vem in tudi na to sem vseskozi opozarjal v Državnem zboru, da vzhodna Slovenija je bila zmeraj oziroma sploh ta regija Podravja pa sploh regija Spodnjega Podravja zmeraj neke vrste tarča teh socialnih bomb in obeta se nam spet nova socialna bomba z zaprtjem te tovarne v Ormožu. Pričakoval bi ravno v tej smeri z vaše smeri, da bi bolj intenzivno tudi že zdaj sodelovali v teh možnostih ukrepanja oziroma tudi, kako boste potem reševali te stvari, ker dejansko, če se bo to še enkrat zgodilo v našem rajonu oziroma v naši regiji, potem se ne čudite, da se bo dejansko cela vzhodna Slovenija s Prekmurjem vred dobesedno odselila v Avstrijo ali Madžarsko – kakorkoli, se pravi v te obmejne države. Tu vam, bom rekel, ne zamerim, ampak pogrešam vaše strategije prav v smislu teh obmejnih regij, kako boste reševali, da boste obdržali čim več mladih, visoko izobraženih in tudi na splošno zaposlenih, da bodo lahko delali in ustvarjali tukaj v Sloveniji oziroma tudi v teh obmejnih regijah. Da se ne bo treba, tako kot jaz to dnevno doživljam, dejansko imamo cele migracije dnevnih delovnih migrantov, ki migrirajo iz vzhodne Slovenije v Ljubljano in potem nazaj. Prej ste imeli tudi ogromno na vašem portalu oziroma na tej vladni strani oziroma strani ministrstva, moram priznati, da takšne objave res ne vem, če sodijo na takšno uradno stran ministrstva: ne drži, drži, pa še neke stvari niso dotično preverjane. Mislim, da je prav, ko govorimo o teh vladnih oziroma ministrskih straneh, sploh, ko so to Twitter strani, ali so to Facebook strani, ali so to uradne URL strani, je prav, da se stvari res konkretno preverjajo in da se ne kar na vrat na nos objavlja, ker potem res deluje tako kot včasih gospod Janez Janša deluje – prehitri prsti, bom tako rekel. In kar osebno tudi zadnje čase opažam, s tem ko prihajate z vladne strani oziroma z ministrstev, da ste nekako posvojili to neko tipično komunikacijo, ki smo jo že doživeli tudi pri interpelaciji gospe ministrice za izobraževanje gospe Simone Kustec. Moram priznati, da tega od vas nisem pričakoval, gospod Janez Cigler Kralj, te komunikacije, ker nisem bil navajen tukaj v državnem zboru take vaše komunikacije. Ponavadi ste delovali zelo argumentirano, tudi – kar je bilo meni osebno všeč – samosvoje in tu bi tudi pričakoval od vseh ministrov, ki ste v tej vladi Janeza Janše, da bi pokazali več tistega svojega oziroma več borbe za stroko, več borbe za tisti vaš del tistega koščka, ki ga sestavljate v tej vladi. Žal je to, da kar se tiče strokovnih stvari, ta vlada enostavno preveč odločitev sprejema na politični bazi in zelo premalo na strokovni bazi. Bojim se, ampak kot že rečeno, da tudi ogromno stvari, ki so se zgodile v tej epidemiji, so se zgodile prav zaradi tega, ker se ni poslušalo stroke, ker se ni tudi spoštovalo stroke. Mogoče bi lahko – pa upam, da bi – veliko žrtev tudi preprečili. Želim si, da ne bi bilo več nobene žrtve glede covida, bilo bi super. Pa da bi tudi čim prej s temi cepivi uredili, ker mislim, da je to tudi ena izmed črnih pik črnih list te vlade glede tega nabavljanja cepiv, ki zdaj prihaja ven, in upam, da se bodo tudi te stvari čim prej uredile. Na koncu pa se bom tudi še enkrat vrnil na vašo, kolikor vem, tudi zelo dobro prijateljico oziroma tudi ogromno ste ji pomagali, bili ste njen strokovni suport, na gospod Ljudmilo Novak. Ona je v bistvu prav povedala, v čem je v resnici problem te vlade Janeza Janše, da je dejansko problem te vlade Janeza Janše oziroma vseh vlad Janeza Janše zmeraj samo ena in edina zadeva, da o vsem odloča on. To tudi doživljamo tukaj v Državnem zboru, da ne samo da dobimo občutek, ampak da vidimo, kdo vleče poteze oziroma kdo usmerja tok ministrstev oziroma tudi ministrskih odločitev. Mi kot državljani si zaslužimo, pa tudi zahtevamo od vas kot ministra pa tudi ostali državljani in državljanke, ki mi marsikaj povedo in sporočijo, prav to, da ste vi tista protiutež v tej vladi proti Janezu Janši oziroma da ga znate opozoriti, da si ga upate opozoriti in da si ga tudi morate drzniti opozoriti, ker drugače ne vem, kako bi ta zadeva šla skozi. Kot rečeno, bom glasoval za vašo interpelacijo. Bom pa tako rekel na koncu, ko ste tudi v svojem pogledu kot kristjan govorili, na koncu boste tako ali tako soočeni z vašim šefom vseh šefov, ampak ne mislim na Janeza Janšo, ampak točno veste, o kom govorim, o bogu. In boste njemu odgovarjali, kaj ste naredili prav in kaj ste naredili narobe. Upam, da boste naredili čim več stvari prav in dobro in čim manj narobe. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Mihael Prevc, pripravi pa se gospod Jure Ferjan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani minister, spoštovana državna sekretarka, spoštovani kolegice in kolegi! Eden glavnih očitkov ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju v interpelaciji je neučinkovito ukrepanje pri zajezitvi širjenja koronavirusa v domovih za starejše. Z očitki predlagateljev interpelacije se nikakor ne morem strinjati. Prav zagotovitev ustrezne skrbi za starejše je ena izmed najpomembnejših prioritet, ki si jo je minister postavil ob nastopu svoje funkcije. Naj vas spomnim, da je že ob predstavitvi na matičnem odboru kot kandidat za ministra prav staranje prebivalstva izpostavil kot enega glavnih problemov, s katerimi se srečujemo v Sloveniji. Tam je še posebej poudaril, da je ena od bistvenih rešitev te problematike povečanje prostorskih in kadrovskih kapacitet v domovih starejših občanov. Ko je minister Janez Cigler Kralj 13. marca 2020 začel opravljati funkcijo ministra, se je moral soočiti s hudimi prostorskimi stiskami in kadrovsko podhranjenostjo domov starejših občanov, ki se jim že več kot 20 let namenja mnogo premalo pozornosti. Kot smo danes slišali, je bil zadnji dom za ostarele že davnega leta 2005. Epidemija covida-19 pa je dokončno razgalila vse posledice tega mačehovskega odnosa preteklih vlad do oskrbe starejših s poudarkom na institucionalnem varstvu. Zaradi tega so domovi prostorsko zastareli, dotrajani in že dolgo ne ustrezajo več standardom institucionalnega varstva in namestitve starejših. Zaradi povsem neustreznih prostorskih pogojev so se pojavile velike težave pri preprečevanju širjenja okužbe s covidom-19. Še posebej velik problem so predstavljale tako imenovane podstandardne sobe z več stanovalci, kjer izolacija ni bila možna. Poleg tega so bili v prvem valu epidemije domovi soočeni z izjemnim pomanjkanjem zaščitne opreme za delo v rizičnih razmerah, kar je bila posledica slabe priprave ter odziva na prihajajočo zdravstveno krizo s strani prejšnje vlade. Tako je minister moral na eni strani reševati prostorske in kadrovske stiske domov za starejše ter njihove težave v zvezi s pomanjkanjem zaščitne opreme, na drugi strani pa je bil hud boj z virusom covida-19. Izziva se ni ustrašil, pač pa je takoj odločno poprijel za delo. Prevzel je vlogo tako imenovanega kriznega koordinatorja in s sodelavci zagotavljal, da so domovi imeli vsaj najnujnejšo zaščitno opremo za nekaj dni naprej. Prav tako pa je bil minister skupaj z ekipo obeh državnih sekretarjev in sodelavcev na ministrstvu od prvega dne mandata dejavno vključen v pripravo protikoronskih ukrepov in v nadzor nad njihovim izvajanjem. Rezultat njegovega prizadevanja in prednostne obravnave skrbi za starejše so tako ukrepi v osmih interventnih zakonih za obvladovanje epidemije in njenih posledic. Tako je bilo iz naslova ukrepov iz PKP-jev v letih 2020 in 2021 za potrebe institucionalnega varstva skupaj zagotovljenih več kot 56 milijonov evrov. Minister je poleg tega stalno v stiku z vodstvi in varovanci domov za starejše in je mnoge domove tudi obiskal. Že prvi dan svojega mandata je vzpostavil redne stike z direktorji domov in na podlagi dnevnih poročil Nacionalnega inštituta za javno zdravje in drugih institucij vpeljal redne tedenske videokonference z direktorji domov in socialnovarstvenih zavodov. Žalosti me, spoštovani predlagatelji interpelacije, da se pred vložitvijo niste bolje seznanili z aktivnostmi in nadčloveškimi napori, ki jih minister s sodelavci z vso odgovornostjo vlaga za zajezitev širjenja epidemije pri najbolj ranljivih skupinah, to je v domovih za starejše. Skrajno podlo pa se mi zdi, da ministru celo hočete naprtiti krivdo za veliko umrljivost v domovih za starejše. Žal je covid-19 terjal veliko življenj, veliko preveč življenj. Žal je tudi medicina pri tej bolezni zelo nemočna in prav pri epidemiji se je pokazalo, da so varovanci domov starejših občanov najbolj ranljiva skupina, zato je delež umrlih v teh domovih, žal, še posebno velik. Prepričan sem, da so zdravniki, zdravstvena stroka v domovih naredili vse, da so bili vsi varovanci domov, ki so zaradi covida-19 imeli resne zdravstvene težave, da so bili pravočasno prepeljani v bolnišnice in bili deležni ustrezne zdravstvene pomoči. Naj poudarim, da o tem, kdo potrebuje bolnišnično zdravljenje, ni odločal minister, pač pa zdravniška stroka, se pravi zdravniki. Hvala bogu, zadnji podatki vendarle kažejo, da se je zaradi uvedenega hitrega testiranja in prednostnega cepljenja varovancev in zaposlenih v domovih epidemija končno začela umirjati. Spoštovani predlagatelji interpelacije, vaši očitki o slabem in neodgovornem delu ministra Janeza Ciglerja Kralja predvsem na področju institucionalnega varstva starejših se mi zdi skrajno nekorektni, neargumentirani, neresnični in tudi žaljivi, zato te interpelacije nikakor ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Jure Ferjan, pripravi se gospod Jože Lenart. Izvolite.
Gospa podpredsednica, hvala za besedo. Cenjeni minister, državna sekretarka, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! In seveda lepo pozdravljeni vsi, ki še vztrajate in spremljate to maratonsko sejo. Danes je bilo veliko že povedanega, pa vendarle se bom v svoji razpravi v tem uvodnem delu osredotočil na podatke, na dejstva, na dosežke, ki jih je aktualna vlada in aktualni minister, ki ga danes interpelirate, dosegel. V nadaljevanju pa se bom tudi odzval ne določene besede, ki so bile danes tekom celotnega dne izrečene in so bile seveda tako ali drugače zavajajoče. Pa začnimo s podatki, z dejstvi. To, kar bom navajal, so zbrani podatki do 25. februarja letošnjega leta. Z ukrepi, ki jih je ta vlada izvedla in seveda tudi pristojni minister, tukaj ciljam predvsem na subvencioniranje čakanja na delo od doma in subvencioniranje skrajšanega delovnega časa, se je ohranilo okoli 300 tisoč delovnih mest. Konkretno, če gremo še bolj podrobno, za čakanje na delo je bilo namenjenih 415 milijonov evrov, več kot 210 tisoč oseb je bilo v to vključenih in več kot 30 tisoč poslovnih subjektov. Potem na področju karantene oziroma višje sile je bilo namenjenih 16 milijonov evrov, več kot 25 tisoč 700 oseb je bilo vključenih oziroma več kot 7 tisoč 200 poslovnih subjektov, in na področju skrajšanega delovnega časa 35 milijonov evrov, več kot 41 tisoč 400 oseb oziroma več kot 7 tisoč 700 poslovnih subjektov. Sedaj je tukaj potrebno tudi poudariti, da je z začasnimi denarnimi nadomestili za pokojninsko in invalidsko zavarovanje bilo namenjenih skoraj 470 milijonov evrov. Seveda vsi ti ukrepi, ki so ohranili delovna mesta, so posredno vplivali tudi na manjše širjenje koronavirusa v delovnem okolju. Ker je ta vlada, ta minister uspel ohraniti toliko delovnih mest, se seveda to odraža tudi v mednarodnih statistikah, imamo eno izmed nižjih brezposelnosti v Evropi oziroma pod povprečjem in enega izmed boljših rezultatov, bi lahko rekli, v Evropski uniji. Na tem mestu bom izpostavil tudi skrb za družinsko politiko, ki je ena izmed glavnih prioritet te vlade, v letu 2020 je bilo za to področje namreč namenjenih okoli 600 milijonov evrov. Spoštovane in spoštovani, ta vlada sprejema ukrepe za vse, ne za elite, temveč ukrepe za vse. Nadaljeval bom s solidarnostnimi dodatki, ki so jih prejeli tisti, ki so jih tudi najbolj potrebovali, ki so jih prejeli najranljivejši v naši družbi. Začel bom z upokojenci, tistimi, ki imajo najnižje pokojnine. Ti so prejeli dva solidarnostna dodatka v skupni vrednosti 260, 460 oziroma 600 evrov. V skupnem znesku to predstavlja 134 milijonov evrov, to pa je prejelo več kot 300 tisoč upokojencev, torej tistih z najnižjimi pokojninami. Potem skoraj 50 tisoč prejemnikov denarne socialne pomoči in varstvenega dodatka je prejelo solidarnostni dodatek v višini 150 evrov, nekaj več kot 29 tisoč velikih družin je dobilo višji dodatek za veliko družino, 100 oziroma 200 evrov v obeh valih epidemije. 222 tisoč oseb iz najranljivejših skupin z nizkimi prejemki je prejelo solidarnostni dodatek prav tako v višini 150 evrov in več kot 191 tisoč staršev je prejelo za 30 evrov višji otroški dodatek v prvem valu epidemije. Izpostaviti je potrebno tudi to, da so se zagotovila sredstva za zaposlene, torej tiste, ki so v času epidemije delali in imajo najnižje plače, da so dobili te dodatke, da so bili ti dodatki zagotovljeni, in kot finančno posledica za to se ocenjuje kar 80 milijonov evrov. Še en pomemben ukrep tudi z vidika družinske politike je dvig, lahko rečemo, enkratnega zneska ob rojstvu otroka, torej 500 evrov od 1. januarja 2020 dalje, in bo trajal vse do po preklicu epidemije še celo leto. Zvišalo se je tudi dodatke za nego otroka v času epidemije in ni se pozabilo na prejemnike invalidskega nadomestila. Skratka, ukrepi so pomagali in pomagajo ljudem, ki so se znašli v številnih stiskah, in prepričan sem, da smo tudi s temi konkretnimi ukrepi, ki sem jih zdaj navedel, marsikatero stisko ublažili in tudi katero seveda preprečili. Zato ne morem mimo tega, kar je bilo v preteklih urah izpostavljeno s strani Stranke Alenke Bratušek, da so ukrepi, ki jih ta vlada in ta minister predstavljajo in izvajajo, kot so dejali, najslabši rezultati. Pričakoval bi, da bi povedali, kaj so oni naredili, ko so bili na oblasti, in da bi se vprašali, ali so bili v vsem tem času epidemije konstruktivni ali destruktivni. Pa naj to vprašanje ostane kot retorično, mislim pa, da vsi, ki nas danes spremljate, predvsem pa mi, ki sedimo v tej dvorani, dobro poznamo odgovor. Spoštovane in spoštovani, izjemno pomembna tema je tudi, kakšna bo naša prihodnost. Vsi si seveda lahko želimo, da bomo imeli to čast, da se nekega dne vendarle postaramo, in vsi si zaslužimo, da bo naša starost varna in karseda lepa in mirna. Ta vlada, ta minister, ima seveda tudi na področju dolgotrajne oskrbe zelo jasne prioritete. Spoštovane in spoštovani, vi v levi opoziciji, ki ste bili večino časa od leta 2009 do 2019 na oblasti, ste zagotovili natanko 348 dodatnih postelj. Ta vlada, ta minister, ki ga danes že 14 ur interpelirate, pa je zagotovil 40 novih enot, 218 mest za dnevno varstvo, 178 mest za začasne namestitve in kar tisoč 285 novih postelj že na podlagi podanih koncesij. Torej, tisoč 285 novih postelj, vi v desetletju 348. Tukaj na tem zemljevidu si lahko ogledate, kje vse bodo te nove enote nastale. Ob tem bom pokazal še tudi ta graf, ki govori o sredstvih za investicije, zelo jasno se prikaže. Poglejte, kako nizki stolpci, kako nizki zneski praktično po vseh teh letih – v letu 2020 skokovit narast. Ob tem naj povem, da se zagotavlja tudi 73 milijonov evrov za prilagoditev prostorsko in tehnično neustreznih pogojev v domovih. Epidemija je pokazala, da so določeni domovi za starejše v takšnem stanju, da potrebujejo celovito obnovo in Vlada, ministrstvo bo k temu pristopilo. Še en zanimiv podatek in še ena primerjava. Poglejte, v zadnjih petih letih je bilo za investicijo v domove starejših znotraj proračuna namenjenih 8,4 milijona evrov. Sedaj bo v letu 2021 in 2022 skupaj namenjenih 30 milijonov evrov. Torej na eni strani v petih letih 8,4 milijona evrov in zdaj v dveh letih 30 milijonov evrov. Toliko o tem, da boste vedeli, ko nekateri govorijo o dejanjih, nekateri pa delajo. In kot zanimivost, zadnji dom za starejše občane iz proračunskih sredstev je bil zgrajen leta 2005, to je Dom starejših občanov Fužine. Tukaj mogoče še, preden nadaljujem. Danes je bilo tudi govora o socialnem dialogu. Pričakoval bi, da tisti, ki ministru in tej vladi očitate, da ne izvaja socialnega dialoga, da bi imeli za sabo neke bleščeče rezultate, ko pa pogledamo statistiko, pa vidimo, da aktualna vlada in aktualni minister izvajajo bolj poglobljen in bolj številčen socialni dialog, kot ste ga vi, tako da so vaši očitki malo nenavadni. Dotaknil se bom nekaj izjav, ki smo jih danes slišali, kot sem tudi uvodoma obljubil. Tudi glede tega, kar sem nazadnje povedal, da težko pristanem na to, kar smo slišali s strani Socialnih demokratov, da ne sme biti izgovor aktualnega ministra glede na stanje, ki ga je dobil v upravljanje, oziroma stanje, kakršno je bilo, ministrstvo, kakšno je bilo, resor in tako naprej. Jaz, ko se postavim v neko drugo vlogo, ne z vidika ministra, ampak recimo tisti, ki so te besede izrekli, seveda, če ste bili desetletje na tem resorju, pa če stvari ne štimajo, verjetno si ne želite, da bi ljudi interpretirali, kot da vi niste znali urediti stvari. Razumem tudi v bistvu to vašo stisko. Najprej ste izgubili oblast, zdaj je problem tudi to, recimo, da minister imenuje svoje predstavnike v Ekonomsko-socialni svet, ker bi očitno morali biti še predstavniki preteklih vlad – ali kako? Razumem, izgubili ste oblast, zdaj izgubljate tudi položaje, izgubljate privilegije in tako dalje, v stiski ste, ampak saj se boste počasi verjetno navadili. Danes smo slišali tudi z vaše strani neko tako, ne vem, ali bi temu rekel deljenje političnih nasvetov, kaj naj v posamezni stranki počnejo. Zdaj ne vem, ali ste to imeli neko interno anketo ali analizo slovenskega političnega prostora, predvsem ste nasvete delili koalicijskim strankam. Jaz vam nasvetov ne bom delil, slišim pa od številnih ljudi, ki so tudi vas v preteklosti volili, ciljam tukaj na Socialne demokrate, da vas skoraj ne ločijo več od Levice, tako da bi se morda bolj posvetili svoji stranki in ne drugim. S strani LMŠ smo danes slišali takole, še dobro da nimamo več domov za ostarele. To je pa zelo zelo zaskrbljujoč stavek. Mislim, da se je to kasneje še celo ponovilo. Mene to res skrbi, ker zadnja ministrica je bila ravno iz vrst Liste Marjana Šarca. Mogoče še [[…]]Ali je bila iz Stranke Marjana Šarca? No, kakorkoli. Danes se je zgodilo to, da še dobro [[…]] [[nemir v dvorani]]
Prosim za mir v dvorani.
[[…]]Zdaj se je očitno en manjši lapsus prigodil, pa nič hudega. Še dobro, da ni bila iz Liste Marjana Šarca, kajti danes je kolegica Jerca Korče jasno povedala, da imamo očitno v Sloveniji preveč domov za ostarele. Povejte to tistim 10 tisočim, ki že leta in leta čakajo, da bodo prišli v dom za starejše občane, ki potrebujejo institucionalno varstvo, ki so v stiski, v stiski so tudi njihovi svojci. Njim to povejte! Prej sem dejal, 2005 je bil zadnji dom za starejše občane zgrajen, tisoč 285 mest bo zagotovila ta vlada, vi ste jih v desetih letih zgolj 349, če se ne motim, skratka pod 350 jih je bilo. Ko smo že pri kolegih iz Liste Marjana Šarca – brez zamere. To sem želel tudi že prej v postopkovnem predlogu opozoriti, pa sem se odločil, da bom glede na to, da se je potem to tako ponavljalo, vendarle v razpravi se samo dotaknil. Meni osebno se zdi zelo nekorektno, da se ministra, ki je večino današnje interpelacije, mislim, da lahko rečemo, če je v odstotkih nekih 90 odstotkov zagotovo časa v dvorani in spremlja to razpravo, tudi odgovarja na vprašanja, da se mu očita, ko dvorano zapusti za 10, 15 minut – verjetno gre spiti kozarec vode, kaj pojesti –, da se mu očita, pa nagovarja, da je prazen stol in tako naprej. To je nekorektno. Nekorektno je in ni pošteno do ministra, ni konec koncev pošteno tudi do gledalk in gledalcev. Danes smo poslušali tudi marsikaj o dvoličnosti in ravno tisti, ki so danes govorili o dvoličnosti, so pred tem spregledali številne dvoličnosti ravno pri svojih kolegicah in kolegih. Ampak po eni strani razumem, ko zmanjka argumentov oziroma ko argumentov ni, se potem poslužujete takih nizkotnih, tudi nekorektnih dejanj. Spoštovane in spoštovani, zaključil bom z ugotovitvijo, ki sicer zdaj ne bo nova, smo pravkar tudi zakorakali v nov dan, dve minuti čez polnoč je, da je bila današnja in včerajšnja razprava, kot je nekdo danes že večkrat rekel, izguba časa. Jaz bom rekel, morda je, morda ni. Menim oziroma lahko se strinjam v točki, da nekih neposrednih učinkov današnje razprave ne bo, bodo pa posredni učinki. Kajti tisti, ki je spremljal to interpelacijo vsaj kako uro ali dve, tisti, ki je bil ali pa je naklonjen levi opoziciji, predlagateljem, jaz sem prepričan, da bo danes naprej samo še bolj dvomil v vaše argumente, v vašo politiko in tako dalje. In nasprotno; tisti, ki je pripadnik Vlade Republike Slovenije, ki je zagovornik stališč, vrednot, načel vladne koalicije, je danes dobil novo potrditev, da ta vlada dela, da dela dobro in da aktualni minister seveda zastopa tiste, ki potrebujejo pomoč, ki potrebujejo pomoč tega ministrstva, in da ponovna potrditev, konkretno s številkami, da je Vlada denar namenila ljudem, da je Vlada namenila najšibkejšim: upokojencem, mladim, družinam, študentom in tako dalje. Torej, ta vlada je sprejela ukrepe za vse; ne za elite, temveč za vse. To vas verjetno v levi opoziciji, da ko ste bili na oblasti, tega niste bili zmožni ali pa niste hoteli storiti. Današnje interpelacije oziroma včerajšnje interpelacije, kakorkoli že, ne bom podprl.
Hvala lepa. Replika, mag. Meira Hot. Izvolite.
Hvala, spoštovani gospod podpredsednik, saj bom zelo kratka. Bojim se, da nas kolega Ferjan cel dan ni razumel. Namreč, Socialni demokrati nikakor nismo v stiski, ker bi izgubili oblast in podobna zavajanja, smo pa danes v stiski, ker že cel dan sprašujemo, da se minister izjasni in pove, ali držijo zavajanja in laži, da je bilo 74 milijonov evrov porabljenih za študije, ko zelo dobro ve, da temu ni tako, in da nam je prej navajal zgolj neka dejstva iz revizije Računskega sodišča, ni pa povedal, da je šlo v resnici 70 tisoč evrov za študije in da vsa ostala sredstva so v resnici tista, ki bodo porabljena do 2022 in za katere se je danes tudi on hvalil, da jih bo pod njegovim vodenjem izvedel. To pa nas spravi v stisko, da se lažem, da se zavaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, Nik Prebil. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Moram replicirati kolegu Ferjanu. Najprej govorite ene stvari, ki danes niso tema, ampak dobro. Kje ste pa naredili lapsus, vam bom pa jaz povedal. In sicer govorite o ministrici, ki je prihajala iz stranke SMC, torej iz vaše koalicijske partnerice, to je bila prejšnja ministrica za delo. In vse [[…]]A lahko, kolegica, prosim? Vsekakor se nisva razumela, ko sem govoril o odgovornosti in o realnosti situacije. Rekli ste prej, rešili smo 300 tisoč delovnih mest. Glejte, to ne drži. Ta delovna mesta so trenutno v komi in dokler traja ukrep čakanja na delo, stojijo. Ko se bo ta ukrep sprostil, boste imeli na 10 tisoče brezposelnih. To se že rezultira danes v Safilu, 557 odpovedi je napovedanih, in v Adientu, 430 odpovedi je napovedanih, kljub temu da ste jim sofinancirali čakanje na delo in so denar od države tudi dobili. Torej menim, da to niso ohranjena delovna mesta. Kar se tiče opozoril; opozorila so bila več kot očitno preslišana. Veliko smo vam predlagali, veliko dobrega. In veste, to ni nagajanje in to ni napad, spoštovani kolega. Zavračanje vsega z vaše strani, ne glede na to, kaj je predlagano, pa je načrtna ignoranca. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima Jože Lenart, pripravi pa naj se dr. Matej Tašner Vatovec. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani minister Janez Cigler Kralj, tudi sonarodnjak Korošec! Kljub vsemu si morava danes pogledati v oči in ugotoviti oziroma bom svoje stališče povedal, svoje mnenje, kaj v vašem ministrovanju ste delali narobe, česa niste naredili in kaj pa je mogoče tudi šlo dobro na vašem področju, ki ga seveda pokrivate. Moji predhodniki so že lepo orisali razloge oziroma očitke iz interpelacije in vse napake, ki ste jih v času svojega ministrovanja storili, česa niste storili, pa bi morali storiti. Slabo je, če sprejemate neko odločitev, ki bi morda ne bila najboljša, ali je celo napačna. Hudo, zelo hudo pa je, če odločitve sploh ne sprejmete. In to, spoštovani minister, ste storili in nenehno počeli vi v tem letu ministrovanja. Zakaj – ker je pač to najlažje, najbolj udobno ostati v svojem mehurčku nenavadnega, nevestnega dela oziroma nedela, malomarnosti, opuščanja dolžnih ravnanj. Ja, glejte, tako dojemamo, pa ne glede na to, da ste to počeli oziroma ne počeli, ker vam je to diktiral nekdo drug, vladna skupina za epidemijo oziroma za to imenovane regijske koordinacijske skupine, sestavljene iz zdravnikov, ki je že v samem začetku harala po vaših domovih za starejše v vaši vednosti ali brez vaše vednosti. Na tole, kar sem zdajle rekel, bi rad želel vaš jasen odgovor. V svojem odgovoru, zakaj gre tu na koncu koncev za zelo občutljivo področje, za starejše oziroma svojce. Govorim pa tudi iz lastnih izkušenj, ker sem tudi svojo sorodnico imel oziroma jo še na srečo imam v domu za starejše. To se pravi, ta odgovor, ali so te skupine delale v domovih – to, kar so delale – v vaši vednosti ali brez vaše vednosti. To je za to odgovornost tudi zelo pomembno. Ne glede na razprave nekaterih poslancev, koalicijske predvsem danes, ki so veliko govorili, tudi vi ste govorili o tem, kaj v preteklih desetletjih ni bilo narejeno. Da ne govorim o populističnem govorjenju, ki nima prave povezave z današnjo interpelacijo. Opozorim na naslednje – glejte, Svetovna zdravstvena organizacija, ki je bila v Sloveniji leta 2017 predvsem iz vzroka tega požara takrat v Kemisu, je podala poročilo, ki govori o dobrih ocenah varnostnega načrta ob izrednih razmerah, temelječega tudi na javnem zdravstvu, kamor spadajo v tej vsebini tudi domovi za starejše. Povprečna ocena pa je bila izdana predvsem za slabo razvit informacijski sistem in predvsem za slabo povezovanje resorjev. To dvoje je rak rana Slovenije na vseh področjih, to je dejstvo. Pri tem je dala seveda priporočila, kako področja s slabo oceno odpraviti. S tem poročilom, mislim, da ste se tudi vi seznanili. Danes ugotavljam, da je vlada Janeza Janše v tem letu delovanja in ukrepanja v epidemiji delovala prav nasprotno od teh priporočil Svetovne zdravstvene organizacije predvsem pri izvajanju nosilcev ukrepov v času epidemije. O tem ne bom danes, bo pa potrebno o tem širše spregovoriti. Mislim, da bo tudi na jutrišnji seji za zdravstvo kakšna beseda padla na to temo. Spoštovani minister, med vaša področja seveda sodi tudi varstvo starejših. Med epidemijo koronavirusa, ko se je izkazalo, da so starejši ena najbolj ranljivih skupin, ko je ves svet opozarjal, da je covid najbolj nevaren oziroma smrtonosen prav za starostnike, ko je virus vdiral v domove za starejše občane, je bila vaša še posebej pomembna naloga, da bi to poslanstvo, varstvo starejših, tudi izpolnili, pa tega niste storili tako, kot bi bilo treba. V prvem valu, kot to sami zelo radi izpostavljate, je virus vdrl v približno eno desetino domov, 90 odstotkov pa jih je odneslo brez okužbe. Govorim o prvem valu. Seveda je to dejstvo, saj ste v primopredajo prejeli že od šestega marca naprej zaprte domove. Dom v Izoli je bil zaprt že konec februarja. Torej ste dobili praktično domove s sprejetimi ukrepi. Tu bi rad opozoril nekaj. Zdaj kolega Horvata sicer ni tu; mislim, da je dva ni nazaj na seji zelo jasno rekel, kdo lahko danes ve, kaj bo prinesla tretji val, če bo. Kako ukrepati, saj danes ne vemo, kdo izmed nas pa lahko pove, kako in kaj ukrepati. S tem je zelo jasno povedal, da vi tudi v drugem valu niste znali ukrepati, in zato je situacija takšna, da vam je ušla iz rok. To me je navedlo na to, namerno zdaj tole govorim, ker je tako poudarjal to. In kot sem rekel prejle, v prvem valu pa je vlada, 13. vlada Marjana Šarca, sprejela tiste ukrepe; pa takrat smo dosti manj vedeli, kaj nas čaka in kaj prihaja. Glejte, pa vendar je bilo takrat skoraj 80 odstotkov vseh smrtnih žrtev koronavirusa prav stanovalcev domov za starejše. To je zgovorna statistika, ki bi vam morda dala misliti po prvem valu zagotovo, če ne prej, pa kljub temu niste dosegli sprejetja kakršnihkoli podlag za zaščito starejših. Dopustili ste neenakopravno obravnavo starostnikov v primerjavi z drugimi prebivalci. Tu smo bili najslabši, to vemo, da vodimo v Evropi, ko so se delale te primerjave, da je pri nas bilo največ mrtvih ravno v domovih za starejše. Zakaj jih niste premeščali v bolnišnice, kjer so bile še prazne postelje s strokovno obravnavo? Morda zato, ker je strošek oskrbe in obravnave v domu za starejše minimalen, v bolnišnici pa 8 tisoč do 40 tisoč na pacienta, kot so zdaj znane ocene. Takrat jih niti nismo vedeli, kakšne so – mi v opoziciji, verjetno, vi v koaliciji ste te podatke imeli. Te vaše napake bi bile še nekako razumljive, če bi potem v poletnih mesecih – recimo, namesto kadrovanja – na podlagi zgovornih sporočil iz izkušenj prvega vala, ki smo jih razumeli vsi, pripravili načrte in konkretne rešitve, na kakšen način zaščititi domove za starejše ob morebitnem drugem valu. Pa ste se raje, ne vem, sončili oziroma se odzivali zgolj s floskulami o tem, kako je skrb za starejše vaša prednostna naloga. Govorili ste eno, delali in izvajali pa žal tako, kot so vam odredili drugi: vladna skupina, veliki vodja. V Listi Marjana Šarca smo opozarjali, pripravite se na drugi val, ne pustite domov zopet prepuščenih sami sebi. Na to so vas opozarjali tudi številni drugi. Mislim, da tu smo danes že ničkolikokrat to ponavljali. Pred poletjem, konec maja ste v odgovoru na poslansko vprašanje o tem, kako boste domove zaščitili ob morebitnem drugem valu, dejali, da so bili očitno ukrepi za preprečevanje širjenja okužb iz prvega vala uspešni, da pa bodo protokoli za morebitni drugi val, citiram, »pripravljeni v najkrajšem možnem času. Želimo pa, da so strokovni, da so dobri, da so dobro podprti z izkušnjo pandemije iz tega časa in da bodo tudi preprosti in uporabni, jasni, da bodo lahko ekipe domov za starejše in drugih oblik institucionalnega varstva tudi dobro pripravljene na morebitni drugi val.« Konec citata. Danes je jasno, da vam je spodletelo in to povsem. No, to se je nakazovalo že zgodaj jeseni, nato pa vse bolj potrjevalo. Naj vas spomnim še jaz, da se vam nekako usidra v podzavest. Konec septembra, ko se je virus začel intenzivneje širiti, ste mirno dejali, da so ukrepi iz prvega vala čisto okej, da novih ukrepov za zdaj ne bo. No, okužbe so se nenadzorovano širile. Novembra so imeli okužbo v 85 odstotkih domov. V 85 odstotkih! In kaj ste storili vi? Boljše vprašanje je, česa vse niste storili. Niste omogočili fizične ločitve obolelih stanovalcev od zdravih, niste pravočasno uvedli testiranja zaposlenih, niste sprejeli dodatnih ukrepov za to, da v domove za starejše virus ne bi vdrl. In to ob zavedanju kako hitro se virus širi, ko se enkrat pojavi v posameznem domu. Še več, tiho ste bili ob hudo spornem navodilu takratne državne sekretarke Ministrstva za zdravje, po katerem je bilo asimptomatskim okuženim zaposlenim dovoljeno delo v rdečih conah domov. Sploh slišite, kako narobe zveni zadnji stavek? »Okuženi zaposleni gredo lahko na delo v epidemiji.« Na to bi se morali odzvati, verjetno pa ste kot tudi pri opravičevanju drugih napak spet menili, saj to je pa ja odgovornost Ministrstva za zdravje. Ne, žal, vaša odgovornost je bila. Tudi vaša. Ne boste nas prepričali v nasprotno in ne bomo pozabili, da je to tudi vaša krivda. Danes ste izpostavili, da ste s prevzemom vlade prejeli domove, ki imajo izredno slabe pogoje za oskrbo, da ne omogočajo varne oskrbe, ne omogočajo za obravnavo ločenih oddelkov, da je kritično pomanjkanje kadrov – to sem si posebej zapomnil, to ste zelo poudarili. In če ste vse to vedeli, zakaj potem preko poletja niste ukrepali? Celo izjavili ste, da ni potrebe. Dejstvo, da so domovi v slabem stanju, je po svoje res glede na primerjavo nekih razvitih držav, ker naša država ima toliko sredstev na razpolago, ker je naš BDP takšen, kot je, na prebivalca, na zaposlenega, in toliko si lahko privoščimo. Drugo je, koliko bi lahko več napravili iz nekih malomarnosti. Veste, ravno to vam zamerimo, ker govorite danes nekaj drugega, v jeseni pred drugim valom ste govorili pa popolnoma drugače. In še nekaj, s temi vašimi kritikami, kako slabo so bili domovi pripravljeni na epidemijo, tako infrastrukturno kot organizacijsko. Glejte, to je velika žalitev za domove, zaposlene v teh domovih, oskrbovance in tudi svojce. Ves čas sem v stiku z domovi za starejše. Na koncu koncev sem tudi pripravljal poslovni načrt za Dom starejših na Fari na Prevaljah, ga oba poznava, mislim, da je to že 20 let nazaj, in ga zagovarjal, zanimivo, tudi na Ministrstvu za finance pred takratno državno sekretarko Milojko Kolar Celarc, ko je bila takrat še na financah. Bil sem prisoten ob podelitvi nagrad za inovacije, ki jih podeljuje Gospodarska zbornica Slovenije in kar nekaj nagrad za inovativno delo v domovih je bilo podeljeno ravno koroškim domovom. Da ne govorim o javnih kritikah direktorjev domov v času epidemije, kako so vzeli stvari v svoje roke, ukrepali in po zdravi kmečki pameti, kot so sami rekli, saj so ves čas prihajali s strani različnih ministrstev zelo nasprotujoča si navodila in ukrepi, ki so delala pravo zmedo v domovih. Dva direktorja smo tudi povabili v Državni zbor na eno od sej, mislim, da je bila prisotna takrat večina strank, in zelo odkrit pogovor smo imeli z njima. Takrat sta ravno to izvedla, delala sta po zdravi kmečki pameti, ker so res tako različni ukrepi prihajali iz enega in drugega ministrstva, da so praktično delali potem po svoje, da so lahko ukrepali. Poglejte, dve leti nazaj sem bil tudi prisoten na deseti obletnici doma v Slovenj Gradcu, enota Črneče. Takrat sem bil zelo ponosen. Tudi vsi zaposleni, oskrbovanci, svojci so bili zelo ponosni na ta dom, na njihovo delo in zato me zelo čudi ta kritika, kako je bilo vse narobe ob vašem prevzemu. Zato pravim, da s tem žalite, res žalite, tudi tisti, ki ste tako kritično govorili, vse te zaposlene in oskrbovance, ki so v teh domovih, kajti situacija ni bila tako slaba. Prejšnji teden smo lahko spremljali tudi zgodbo Doma Danice Vogrinec v Mariboru. Vaš državni sekretar se je v eni izmed oddaj pohvalil, kako je dom do 10. marca dobil že nekaj več kot 2 milijona evrov sredstev, tudi za dodatke. Sliši se zelo super, ampak kaj ko je od teh dveh milijonov kar 1,6 milijona evrov namenjenih za povračilo sredstev za obdobje prvega vala epidemije in za ostale refundacije, na primer povračilo stroškov zaradi nezasedenih posteljnih kapacitet, varovalno opremo in tako dalje, in ne za dodatke. To je tista resnica, ko populistično nekaj govorimo, zadaj pa je popolnoma druga slika. Če to primerjamo z Avstrijo, vemo, na vseh področjih Avstrija te ukrepe izvaja zelo hitro, teden, dva in je ta zadeva rešena. Ravno tu je njihova prednost, da so zelo hitri, pri nas pa zamujamo vse na celih področjih. In tudi v domovih za starejše so v slabšem položaju kot pa zdravstveni delavci, čeprav tudi tam zamujajo potem ta nadomestila oziroma pomoči, ki jih dobivajo. In podobno, domovi še vedno čakajo tudi na povračilo sredstev za najem prostorov za rdeče cone. Nedopustno je, da ste jih pustili, naj se znajdejo sami. Sami so morali iskati zunanje prostore. Šele oktobra ste nato uzakonili povračilo stroškov in na ta denar v domovih še vedno čakajo. Je to res, boste tudi odgovorili. Kot bi čakali na vašo milost, to izpade, na milostno povračilo. Ja okoli kadrov, spoštovani minister, seveda, če boste današnjo oziroma jutrišnjo, ne današnjo, ja, interpelacijo preživeli, imam za vas tudi pripravljeno poslansko vprašanje v ponedeljek. O tem se bova potem lahko tudi pogovarjala naprej, ker se mi zdi zelo pomembno, kar vas bom vprašal okoli kadrov. Naj za konec povem še nekaj glede domov. Vemo, da prostih postelj v domovih za starejše v naši državi primanjkuje. S to problematiko se soočamo že kar nekaj let. Januarja 2021 je bilo v domovih za starejše prostih 2 tisoč 600 postelj. Res je, nekaj prostih postelj je bilo zaradi navodila ministrstva glede organizacije sivih con in izvedbe kriznega načrta za vzpostavitev rdečih con. Vendar pa smo v Listi Marjana Šarca v določene domove naslovili zahtevo za dostop do informacij javnega značaja o številu praznih postelj v posameznem domu in jih povprašali po razlogih, da so postelje prazne. Žal smo to morali storiti, ker praktično tej vladi ni moč več verjeti in se moraš sam prepričati, kaj je res. Veste, kakšen je bil odgovor? Verjetno veste. Večji del praznih postelj je posledica smrti stanovalcev. Smrti! Zato so prazne, kar je tudi nekako logično, če sva odkrita. Tole, kar bom sedaj rekel, mi sicer gre izjemno težko z jezika, tudi zato, ker sva oba Korošca, ampak spoštovani minister, ni to osebno, ampak to leti na vas kot na ministra. S svojim neukrepanjem ste vi izpraznili postelje v domovih za starejše občane. Izpraznili ste jih več kot 2 tisoč. Za to ste odgovorni vi, ne glede na to, da so vam tudi drugi diktirali, kaj boste, kako boste in česa ne boste naredili. S to odgovornostjo boste žal morali živeti kot minister in žal tudi kot človek. Kako, veste vi.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Matej Tašner Vatovec, za njim pa bo dobil besedo Andrej Černigoj. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Lep pozdrav vsem! Uvodoma se ne morem načuditi stopnji neke vzvišenosti, ki se vije predvsem s strani ministra pa tudi koalicijskih. Toliko daleč gremo, da je ena kolegica iz NSi rekla, ker ima minister veliko družino, ga to kvalificira za to, da je minister za delo, družino in socialne zadeve. To je, kot da bi jaz rekel, ker grem rad na sprehod v gozd, pa ker rad jem, da sem lahko minister za kmetijstvo, za gozdarstvo in prehrano. Ampak tule v bistvu tisto, kar zgreši, mislim ta celotna debata, saj mi naslavljamo in to je eden od glavnih očitkov interpelacije, je pač nek slon v sobi, če uporabim ta angleški idiom, na katerega, minister, še vedno niste odgovorili. To je pač problem drugega vala in tako imenovanega zamujenega poletja. To je po mojem ena od ključnih stvari, o katerih bi morali poslušati neke konkretne odgovore danes, ampak jih ni. Pač, od koalicijskih predvsem poslušamo, kako so krive vse prejšnje vlade, razen te, kot praktično za vsako afero, ki jo imamo. Čisto kronološko; julija je dr. Bojana Beović že opozarjala, da se nam bliža drugi val, da bo Balkan nova Italija, novo Združeno kraljestvo in da bo pač treba nekaj narediti, konkretno tudi glede situacije v domovih za starejše občane. Kaj naredi minister Janez Cigler Kralj? Prenese odgovornost na posamične DSO-je v tisti fazi. Čez poletje, to je bilo julija, čez poletje Skupnost socialnih zavodov večkrat poziva za to, da ministrstvo najde alternativne lokacije za okužene – in kaj naredi Janez Cigler Kralj? Pozove varovance v domovih za starejše občane, da si naložijo aplikacijo #OstaniZdrav. Govorimo o starejših osebah, ki, seveda, ene so bolj, ene so manj spretne pri uporabi mobilnih telefonov, pametnih mobilnih telefonov in to je priporočilo, ki naj bi pripravilo stvari za jesen. Potem dejansko pridemo do septembra in Janez Cigler Kralj takrat izjavi, da so na podlagi izkušenj iz prvega vala na ministrstvu pripravili zadovoljive ukrepe za to, da se bodo soočili s tem drugim valom. To so ti zadovoljivi ukrepi. V prvem valu smo bili relativno okej, to, vidimo, je situacija Italije in Združenega kraljestva; Italija danes obeležuje dan žrtev epidemije, dan žrtev covida. Spomnite se vojaških tovornjakov v Bergamu oziroma v Lombardiji, ki so pač morali prevažati trupla, ker jih niso mogli tako hitro kremirati. No, ti zadovoljivi ukrepi Ministrstva za delo so pa tu, ta najvišja piramida v drugem valu je Slovenija. Tako smo se mi pripravili. Večina oziroma dobra polovica teh presežnih smrti izhaja iz domov za starejše občane. 21. julija – če se vrnem zdaj malo nazaj iz jeseni – strokovna skupina sprejme sklep, ne priporočilo, nek sklep, da je treba DSO-jem zagotoviti kapacitete za izolacijo. Te kapacitete naj bi zagotovilo Ministrstvo za delo in je to bila naloga Ministrstva za delo. Kdaj se to izvede? S PKP5 24. oktobra! Tri mesece kasneje. Tri mesece, minister, ste čakali po priporočilu oziroma sklepu svetovalne skupine, da uredite to zadevo, in to je bilo prepozno za preštevilne. Od 1. septembra do skoraj konca oktobra je bilo že 786 okuženih oskrbovancev v domovih, 58 mrtvih. 27. septembra strokovna skupina priporoča obvezna testiranja v domovih za starejše občane za zaposlene vsakih 14 dni. 30. oktobra, še enkrat, svetovalna skupina – isto priporočilo. Kdaj se uvede? 7. decembra. Dva meseca in pol kasneje. Še ena gromozanska zamuda, ki je imela neke konkretne posledice. Tako smo do konca januarja bili v situaciji, da se je okužilo že 11 tisoč od 20 tisoč oskrbovank in oskrbovancev v DSO-jih, umrlo jih je 2 tisoč – in od teh 2 tisoč osebah danes govorimo – in to je 58 odstotkov vseh slovenskih žrtev covida-19. Tukaj ni nobena druga prejšnja vlada kriva. To, da niste sprejemali ukrepov zaradi epidemije, ki niso niti v bistvu povezani, dodatne kapacitete, in tako naprej s stanjem. Strinjam se z vami, stanje v domovih za starejše občane je bilo katastrofalno pred epidemijo, ampak to, da ste vi zamujali po tri in po dva meseca s sprejemanjem nekih ukrepov, ne morete preložiti na prejšnje vlade, pa ne glede na to, katera je to bila. Tu je ena od teh objektivnih odgovornosti, ki bi jo morali nositi; skupaj z ministrom Gantarjem, če želite, skupaj z Janezom Janšo in tako naprej. Zakaj ste se za to odločili, da niste upoštevali svetovalne skupine, zakaj ste se tako pozno odločili za upoštevanje svetovalne skupine, mene v bistvu niti ne zanima, zato ker pač situacija danes je takšna, kot je, teh ljudi ne bomo pripeljali nazaj, njihovih svojcev se ne da potolažiti, ampak neko odgovornost pa bo moral nekdo sprejeti in zaradi tega je tudi to ena od točk. Nekateri so omenili, da tudi to razliko med oskrbo v domu za starejše občane pa v bolnišnici, ki je, gre za stokratnik, 81 : 8 tisoč evrov na dan. Ne vem, ste šparali, če rečem po domače, podobno kot pri dobavi cepiva konec lanskega leta? Ne vem. Je pa dejstvo, da imate tukaj neko odgovornost in ta odgovornost je otipljiva in na to odgovornost bi radi slišali odgovor na to vprašanje, ki se mu uspešno izmikate in vi in koalicija in vsi ostali. Tako bi nekako uokviril to debato v to, da se začne odgovarjati na vse očitke, ki smo jih nanizali v interpelaciji, in v prvi vrsti na to, kdo je odgovoren za vseh teh 2 tisoč plus mrtvih.
Hvala lepa. Besedo ima Andrej Černigoj, pripravi naj je Robert Pavšič. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovani gospod minister Janez Cigler Kralj, spoštovana gospa državna sekretarka Mateja Ribič, kolegice in kolegi! Na današnji dan, 19. marca, na praznik Sv. Jožefa, sem pred enim letom po sili razmer postal poslanec Nove Slovenije - krščanskih demokratov zaradi dejanj človeka, ki je nenapovedano odstopil in s tem priznal, da ni kos vodenju države v situaciji, v kateri se je znašel svet, Evropska unija in naša ljuba domovina. Tako je zamajal svet odraslosti slovenske politike in tiste stranke, ki danes vlaga interpelacijo zoper vas, minister, ki vnašate strokovnost, razvoj, nov pogled in milino na področje, ki ga vodite. Še kako so se uresničile besede nekdanjega predsednika Vlade, ki je dejal, volimo tiste, ki ustvarijo mirno družbo, ne pa večnih delitev. Moj glas, spoštovani minister, imate zaradi vašega dela in reševanja najranljivejših v naši domovini v izjemnih okoliščinah. Po drugi strani koalicija KUL vnaša nemir, skoraj vojno stanje skozi celotno obdobje pandemije in sedanje vlade, ko navkljub propadli konstruktivni nezaupnici vlagajo nepotrebne interpelacije, ki nimajo ne trdnih argumentov, ne zaupanje državljank in državljanov, še manj zadostne potrebne večine v tem državnem zboru, le nekaj lepo zvenečih piarovsko oblikovanih stavkov. Interpelacija je legitimno orodje opozicije, vendar tega deplasiranega dejanja, ki ga vidim v luči obupa in želje po vrnitvi na oblast oziroma zopet postati nadkoalicijska stranka. Zato današnja interpelacija nima moje podpore. Janez Cigler Kralj je mlad, poln energije, umirjen, dostojanstven, predvsem pa strokovno podkovan človek, ki je s prvim dnem skupaj z odlično ekipo sprejel nase največje breme in najzahtevnejši resor v državi. Od prvega dne ni počival. Zagotovitev ustrezne skrbi za starejše je ena izmed najpomembnejših prioritet, ki si jih je zastavil ob nastopu svoje funkcije. Sredstva, ki so bila namenjena za področje investicij v preteklih letih, so v številkah le mrvice več kot prepotrebnih sredstev, ki bi jih morale nameniti pretekle vlade, zato menim, da današnji očitki iz interpelacije letijo na vse tiste, ki so vladali naši deželi v preteklih letih. In to ste predvsem vi, dragi predlagatelji. Denar za študije – ja, za nove investicije v prepotrebne dodatne kapacitete – ne. Narobe svet, naj razume, kdor more. Posledično se v DSO-jih ponekod soočajo s povsem neustreznimi pogoji bivanja za oskrbovanke in oskrbovance. Minister je svojo odlično ekipo v sodelovanju z župani in Civilno zaščito širom Slovenije postavil mejnike z urejanjem rdečih con tudi zunaj DSO-jev. Nabrala so se številna nova znanja in izkušnje. Naj na tem mestu delim z vami le eno izmed spoznanj, in sicer da hoteli s tapisoni niso primerni za nastanitev rdečih con. Ste za to kratko, a zelo pomembno informacijo vedeli, drage kolegice in kolegi? Jaz ne. Sem se pa veliko naučil, ko sem s ponosom podpiral delo Civilne zaščite, prostovoljcev, predstavnikov občine, ter delavcev lokalnega DSO-ja. Minister, ki je zagotovil dodatna sredstva za investicije in bo zgradil nove domove za starejše po letu 2005, tudi tistega v Vrtojbi. Zato me zanima, če je draga kolegica predlagateljica sploh kdaj bila v Vrtojbi. Namreč, sama stavba je tam 15 let stala sama sebi v namen. Zaradi tega res prosim za malce vpogleda v stvar, ki ni tako enostavna, kot se na sam pogled zdi. Predlagatelje tudi prosim, da se mogoče glede zasebnega-javnega lastništva zavodov tudi malce sami dogovorijo, ker sem začutil neko nesoglasje na tem področju. Minister, ki je zagotovil tudi dodatna sredstva za dodatne zaposlitve v DSO-jih in spodbudil politiko zaposlovanja zavoda zaposlovanje, samo v DSO-jih se je dodatno zaposlilo 550 oseb, plus več kot sto javnih delavcev. Minister, ki je prisluhnil stiski izoliranih prebivalcev v DSO-jih, in jih v drugem valu ni nepredušno zaprl, čeprav področje deli z Ministrstvom za zdravje in nekdanjim ministrom gospodom Gantarjem. Ter nenazadnje, v decembru je uvedel hitre teste, čeprav je marsikatero okolje proti testiranju, kar so črpali tudi na žalost iz vedenja nekaterih strank v tem cenjenem zboru. Živimo v izjemno zahtevnih časih, kjer njegov ukrep subvencioniranja in čakanja na delo in subvencioniranja skrajšanja delovnega časa rešuje in ohranja 300 tisoč delovnih mest oziroma prav toliko družin. Delo na domu, misija nemogoče še leto nazaj, je postala resničnost. Minister je z zelo dobrim medijskim pristopom prepričal marsikaterega delodajalca, da je svoje zaposlene organiziral tako, da opravljajo delo od doma in s tem zmanjšujejo možnost okužbe na delovnem mestu. Argumentov proti interpelaciji ima minister v svojem delokrogu še veliko. Kar pa vam v opoziciji bolj škodi, bolj v škodo kot korist, saj je minister standarde delovanja ministrstva dvignil zelo visoko. Sam minister ste ministrstvo iz samozadostnega okolja spremenili v organizacijo, ki prisluhne ljudem, predvsem pa aktivno odgovarja in dela proti stiskam ljudem v Republiki Sloveniji. Za konec še en očitek predlagatelja, zakaj minister ni že konec marca pozval k hitrim testom. Tukaj moram reči, da so res bogovi padli včasih na glavo, podobno kot bi mu očitali, zakaj že marca lansko leto ni pozval k cepljenju, ker cepiva in HATG testa marca pač še ni bilo. Lahko pa bi bila zaščitna oprema. V nadaljevanju me tudi veseli, da je SAB spregledal in danes zelo pohvalil odziv Vlade v prvem valu, čeprav smo bili takoj po prvem valu grajani. Prav tako verjamem, da se bo njihovo mnenje sčasoma spremenilo tudi za drugi val. Zato, dragi minister, ker sami, ker se sami neradi hvalite oziroma pohvalite, naj vam povem, kaj pravijo ljudje na terenu, predvsem pa ljudje, ki spadajo pod vaše ministrstvo. Mi Primorci rečemo, ne bojte se nič, ker ste prava oseba na pravem mestu. Vam in vaši ekipi želim uspešno delo še naprej. Kmalu se vidimo v Ilirski Bistrici. Hvala za besedo.
Hvala lepa. [[oglašanje iz dvorane]] Replika. Najprej mag. Marko Koprivc.
Hvala lepa. Spoštovani kolega Černigoj, zaključili ste s tem, da je minister prava oseba na pravem mestu. Številke žal tega ne kažejo. Žal tega ne kažejo! Kot smo že izpostavili, 58 odstotkov smrti v domovih starejših občanov, 58 vseh umrlih od covida je bilo v domovih starejših občanov – in posledica česa je to? To je posledica napačnih odločitev, za katerimi bi moral stati minister, katerega danes interpeliramo. In kot smo danes že povedali, demokratična opozicija je predlagala številne ukrepe, ki bi te stvari izboljšali, pa jih niste hoteli slišati. Ves čas smo opozarjali, da je treba pravočasno okužene, bolne ločiti od zdravih. Kapacitete so bile, prostori so bili, sploh v prvem valu, tudi v bolnicah. V drugem valu ste imeli čas za vzpostavitev novih kapacitet, da bi se te bolnike lahko ločilo od zdravih, pa tega niste naredili. Nič se ni naredilo! Ravno tako testiranje. Testiranje se je začelo izvajat sredi decembra, ko je bilo praktično vsega že konec. Pa ne boste rekli, da se ni dalo zagotoviti nekih testov za testiranje zaposlenih v domovih pa tistih, ki prihajajo na obiske. Skratka, minister, pogoreli ste na celi črti. Drugič, ponovno ste omenjali te tako imenovane analize sredstva, katera naj bi dalo ministrstvo v preteklosti za analize in raziskave. To enostavno ne drži. Ministra prosim, da te stvari pojasni, ker to ne drži. Teh 74 milijonov še ni bilo porabljenih. In to je v preteklosti ministrstvo jasno zanikalo. Če ste kredibilna oseba, minister, prosim, to povejte. Hkrati se pa s tem denarjem vi danes hvalite, kaj boste vse naredili s tem denarjem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, dr. Matej Tašner Vatovec. Izvolite.
Ja, saj mi je Marko malo vzel iz ust, ampak kolega Černigoj je očitno res to, kar sem prej rekel. Mislim, izogibate se tistemu, kar je ključna tema. Mogoče pač nočete slišati, ali nočete razumeti, ali ne razumete, ampak pač polne hvale ministra še ne pomenijo, da se ni zgodilo, kar se je zgodilo. Se pravi, 2 tisoč smrti v DSO-jih in konkretno ignoriranje navodil oziroma priporočil stroke; dvomesečno, trimesečno ignoriranje. Res ne morem poslušati več teh hval in kaj vse ste naredili, boste naredili, je bilo narejeno in ne vem kaj. En od ključnih od očitkov je bil neustrezno upravljanje z epidemijo v DSO-jih in nimamo odgovorov. Tako da mogoče vam citiram 27. vrstico 23. poglavja Evangelija po Mateju in se zazrite mogoče v to, »Gorje vam pismouki in farizeji, hinavci, ker ste podobni pobeljenim grobovom, ki se na zunaj zdijo lepi, znotraj pa so polni mrtvaških kosti in vsakršne nečistosti«. To je eno od bistev tega. Lahko vi barvate to fasado Janeza Ciglerja Kralja, kolikor hočete, ampak tisto dejstvo ostaja, tako da odgovarjajte na to.
Hvala lepa. Preden dam besedo naprej, bi vse prosil, da naj bo replika replika, ne razprava, ne polemika. Upam, da znate prebrati in razumeti poslovniško določbo. Zdaj pa nadaljujemo z razpravo. Besedo ima Robert Pavšič, za njim pa jo bo dobil Bojan Podkrajšek. Izvolite.
Najlepša hvala. Vsem dober večer ali pa dobro jutro, kakor komu paše. Najprej, da ne bo kasneje nesporazumov glede replike. V bistvu ne bo replika, bo pa intervencija na tisto, kar smo slišali zdaj v zadnjih petih minutah. Mislim, to je bilo pa res katastrofalno. Dodatne investicije v domove starejših občanov minister izvaja tako, da proda dom, ki je že zgrajen, zasebniku. Da subvencionira skrajšani delovni čas, pa zdaj vidimo, da bodo morali tisti, ki so delali po skrajšanem delovnem času, ta denar vračati. Še nekaj. Očitno se je za poslanca Černigoja svet začel 13. marca lansko leto. 27. januarja je odstopil Marjan Šarec, zakaj, smo že stokrat razložili, in tudi zakaj je nastala ta vlada. Če je prejšnja vlada odstopila zaradi načelnosti, je ta nastala samo zaradi enega razloga, in to je oportunizem. 3. marca je bil imenovan Janez Janša za mandatarja. In ne vem, hitri testi so bili pa, čudežno so se pojavili šele decembra v Sloveniji – ali kako? Prej nikakor ni bilo moč ugotoviti, da ima kdo covid ali ne. Ja, potem smo lansko leto, ne vem, metali kovanec. No, saj v bistvu ga pravzaprav tudi zdaj mečemo, ampak zdaj ga plačamo. Testi so bili že prej, tako da ne govoriti neumnosti. Ker sem videl tudi ministra, v zadrego ga spravljate, sploh s temi hvalospevi. Očitki o smiselnost interpelacije. Mi govorimo danes namesto tistih, ki tega ne morejo, ker jih mogoče ni več. Govorimo namesto tistih, ki jih nočete slišati. Izvedli ste vse te silne ukrepe, namenili silne milijone, z vsemi komunicirali, analizirali, delali protokole; skratka po vaših merilih, kar sem danes poslušal, ste delali učinkovito in korektno. Pa rezultati? Zame je pomemben samo eden. Kaj je potem številka 2 tisoč 58? Kaj je potem skoraj 60 odstotkov? Vam povem jaz? To je delež starostnikov iz domov starejših občanov med mrtvimi. V lanskem letu skoraj 3 tisoč 600 smrti nad običajnim povprečjem. Samo statistika za nekatere; zame je to indic, da je šlo nekaj narobe. Ali vi veste, kaj je šlo narobe? Ker danes niste nič povedali, niste se opredelili do tega, kaj je šlo narobe. To šele zdaj analizirate, sem slišal v vašemu odgovoru, oziroma ne analizirate, analizira to združenje in to predstavlja vam in vi posredujete te podatke nam. Zelo kredibilno! Nekdo vam nekaj pove, vi filtrirate in nam posredujete tisto, kar vam pač odgovarja. Ampak saj tega smo že vajeni. Pa ne mi, prosim, govoriti, kako je epidemija nek globalni, svetovni problem. Seveda je! Ampak zakaj je Slovenija v tem globalnem problemu fenomen tako po številu smrti na milijon prebivalcev kot po številu okuženih na milijon prebivalcev? Zaradi globalnih razmer? Zaradi Marjana Šarca? Zaradi preteklih vlad? Danes smo že slišali, ta vlada dela, ta minister dela. Rezultat je na dlani, tukaj so številke. Brutalne so. Me bolijo, verjamem, da bolijo tudi vas. Milijoni evrov, ki so poniknili, ena izmed najvišjih smrtnosti in okuženost in popoln poraz v ukrepih. Posledično to pomeni tudi poraz v vaši kredibilnosti. Vlada je namenila denar ljudem – koliko stane eno življenje? Če bi lahko samo enega rešili [[...]]Z neomejeno vrečo, ki jo imate vi na razpolago, je to enostavno početi. Še nekaj časa nazaj je tudi vaša stranka trdila, da je vlada Marjana Šarca pripravila neustaven proračun s planiranim presežkom. In zdajle se tako kititi z denarjem, ki ga pravzaprav nimamo, ki ga v nekih razmerah niti ne bi smeli vi imeti, je nemoralno, nepošteno. Planirani presežek je bil neustaven, to, kar vi počnete zdaj, je pa: mi delamo za ljudi. Sam v vašem ravnanju, ravnanju Vlade, katere član ste tudi vi, ne vidim kakšne posebne agende. Številke govorijo svoje, saj veste, vam jih še enkrat povem: 2 tisoč 58 samo v domovih starejših občanov. Če povlečemo črto pod vse pa vaše odgovore pa odgovore ljudi, ki vas zagovarjajo, je vsa rešitev v denarju, sploh za ministre iz kvote Nove Slovenije. To ste dokazali skozi nabavo zaščitne opreme, v katero je bil vmešan tudi minister Tonin, to dokazujete zdaj s trmastim vztrajanjem na nabavi orožja, če ni šlo skozi poseben zakon, bo šlo zdaj skozi ZIPRS, to dokazuje vaš nekdanji podpredsednik stranke v izbiri izvajalca za elektronsko vinjeto in to konec koncev zdaj kolektivno dokazuje tudi Vlada s špekuliranjem glede cene cepiva, ker seveda za rajo je dobro tudi tisto najcenejše, čeprav bi lahko kupili pol milijona malce dražjega cepiva. In zdaj naj verjamem vam vašemu leporečenju! Vse, kar lahko zaključim, je, da je bilo ceneje obdržati starostnike v domovih starejših občanov, pa naj je to slišati še tako brutalno ali grdo, ker je velika razlika med 80 pa 8 tisoč evri, 100-kratna in strahotna razlika hkrati. To kaže na vašo dimenzijo dojemanja, koliko stane človeško življenje. Vse se vrti okoli denarja, kako ste ga delili, kako ste rešili ne vem kaj – nič nismo rešili! Zaenkrat še ne. Ja, tudi jaz ne. Saj veste, bolje je se vnaprej pripraviti kot pa potem popraviti, preventiva je vedno boljša od kurative in zdaj pridemo do tistega glavnega očitka. Čez poletje ni bilo narejeno dovolj. Konkretne rešitve, pozive, predloge ste imeli ne samo s strani politike, to lahko zanemarite, noben vam ne bo zameril, ampak s strani stroke – in to vladne stroke, vladne strokovne skupine – ste jih pa zanemarili. 23. marca piše strokovna skupina, »Ni razlogov za optimizem, saj imamo zaenkrat nizke številke umrljivosti in veliko statistično napako, vendar je zaenkrat trend umirjanja prisoten in drži nekaj dni. Upam, da smo hitrost širjenja vseeno uspeli zamejiti, žal pa imamo prve začetne primere v DSO, ki pa bodo prispevali k višji umrljivosti«. 23. marca ste že te podatke imeli. In kaj še napišejo? »Za DSO zaenkrat nimamo ustrezne strategije, brez doma pa gre za tleči požar, potrebna je delitev bolnikov na običajni del, bolnišnični del, ICU, to je intenzivna nega in paliativni del, in zagotavljanje dela z oskrbovali v karanteni. Optimalno bi bilo, da bi obstoječi domski zdravniki prevzeli skrb za oskrbovance DSO, pa jih je v praksi premalo, so delno zaposleni, ne želijo tega delati.« Vse te podatke ste imeli, tudi rešitve so vam ponujali. Lahko bi vključili, recimo, zdravnike iz področnih bolnišnic, koncesionarje iz regije, pa se verjetno niste z ministrom niti pogovarjali o teh zadevah, gre pa za domove starejših občanov. Že čez nekaj tednov pišejo, »Nekateri domovi so slabo pripravljeni na epidemijo«. To je 18. aprila. »Idealni pogoji za raznos virusa. Sklepi: ker bo epidemija covid-19 v socialnovarstvenih zavodih v prihodnje še trajala, se morajo zavodi ustrezno organizirati. Zaenkrat imajo navodila Ministrstva za zdravje, kako se morajo organizirati. Ta navodila je treba urediti in predlagati Ministrstvu za delo, da sprejme odlok, da bo možen nadzor inšpekcijskih služb, da bi jim pomagali [[…]]«. Tega je še ogromno, saj vam je že kolegica Jerica predočila, prebrala, s tem ste zagotovo seznanjeni. In kaj se je zgodilo? Nič! Samo odgovore tukaj poslušam s te strani. Stalno isti: mi smo dali denar, mi smo dali to, mi smo dali drugo. Nismo dali! Ne, ta država je dala! Kakšne bodo pa posledice tega dajanja, bomo pa šele videli. Kot papige vedno znova isti očitki: prazna skladišča, nenošenje mask, neupoštevanje ukrepov. Sami veste, da ni res. 25. februarja je bil sestanek vseh zdravstvenih zavodov, kjer so zagotovili, da je zaščitne opreme dovolj. 25. februarja! Nihče ni vedel, kaj se bo zgodilo, ne vi, ne zdravniki, ne strokovnjaki. In potem 13. marca vi čez noč postanega vsi ful pametni, uničite tistih 50 mask FFP3 zaradi foto termina in to priznate, ampak to je zelo enostavno, če pač delaš piar zgodbo, tako kot jo znate delati. Tri stvari vas je danes spraševala moja kolegica, samo tri stvari. Niti na eno niste podali odgovora, niti ene stvari niste ne zanikali ne potrdili. Spraševala vas je o nadomestilih za zaposlene, ki bi lahko bili ustrezneje pripravljeni, ne pa s tako kompleksno shemo, da se niti računovodje niso znali prebiti skozi. In skozi ta način ste pravzaprav prevalili odgovornost na delodajalce, ker če bi se ugotovilo, da je bila poškodba na delu, kar je bila okužba s covidom dejansko tudi tako označena oziroma je bilo potrebno izpolniti ta obrazec, če bi bila ugotovljena poškodba na delu s covid-19, bi moral odškodninsko odgovornost prevzeti delodajalec. Zaradi tega so potem ljudje ali imeli manjšo plačo ali pa šli bolni, okuženi na delo. Tega niste zanikali. Prostor za izolacijo oziroma dodatne kapacitete. Prosili so vas, rotili! Vi ste se tega rešili tako, da ste pač poslali navodilo, naj se to uresniči, čeprav ni bilo mogoče. Neuresničljiva navodila ste pošiljali domovom starejših občanov. In testiranje! Sedaj mi še vi recite, da čez poletje ni bilo testov za domove starejših občanov. Prosim, potrdite mi to , kar je trdil vaš kolega. Lepo vas prosim! In danes boste zagotovo dobili podporo Državnega zbora, ampak to ne bo rezultat vaših argumentov. Ne bo to rezultat vaših argumentov, ker v neki normalni državi, ki ima malo trohico neke politične korektnosti – kaj bi se zgodilo? Pravi vodja bi vas poklical na zagovor in vas vprašal: »Janez, je res, da niste uredili nadomestil za zaposlene, da niste zagotovili dodatnih prostorskih kapacitet in niste uredili testiranja?« In vi bi verjetno v zadregi rekli: »Ja res je.« In predsednik vlade bi moral reči: »Janez, hvala za tvoje delo, ampak moraš se posloviti in prosim, da daš svojo odstopno izjavo.« Ampak niti trohice te politične korektnosti ni, ne tako, kot smo jo bili vajeni v vladi Marjana Šarca. Zaradi mnogo manjših zadev so se ministri, tudi ko se je kasneje izkazalo, da so nedolžni, morali posloviti. In danes boste torej dobili podporo Državnega zbora. Interpelacija po moje ne bo uspela. Se mora res zgoditi en čudež, ampak ne zaradi vaših argumentov ali pa nebuloznih argumentov, ki jih slišimo iz koalicijskih vrst. Preživeli boste to interpelacijo zaradi stolov, teh tukaj, pa tistih tam. Ker če se ta vlada poslovi, gredo tudi nadomestni poslanci domov. Verjetno. In zaradi vašega stola. Ne gre ne za domove starejših občanov, ne za starejše, ne za otroke, ne za zaposlene, ne za revne, ne za državo. Za stole gre!
Hvala lepa. Replika Andrej Černigoj. Izvolite.
Spoštovani gospod predsedujoči, hvala za besedo. Repliciral bi gospodu kolegu Pavšiču. Gospod Pavšič me je narobe razumel oziroma me ni poslušal. Prvič, svoj mandat sem začel 19. marca, tukaj se bi res zahvalil kolegu, ki ga je takoj popravil. Tudi gospod Pavšič ni razumel oziroma ni hotel razumeti – se opravičujem, ker zapuščate dvorano – moje celotne razprave, ampak želi secirati le delčke moje razprave, ki pa ga mogoče bolijo. V svoji razpravi sem legitimno predstavil argumente, zakaj ne bom podprl današnje interpelacije. Drugo dejstvo, kjer sem bil mogoče narobe razumljen ali pa ste me slabo poslušali. Govoril sem, da testiranje ni bilo marca na voljo, vi ste izjavili, da poleti. Tukaj vas bi rad samo popravil, vem pa, da vam je zmanjkalo argumentov, ker ste zelo široko zapeljali vašo razpravo, skoraj do Ravbarkomande. Hvala.
Hvala lepa. Postopkovno Robert Pavšič. Izvolite.
Ja, prosim, da najdete v tej razpravi gospoda Černigoja tisti del, kjer je bil on napačno razumljen, ker jaz nisem čisto nič razumel; ne kar je prej povedal ne kar je zdaj povedal. Včasih se v tem zboru res ne da delati, pa res, resnično veljajo dvojna merila.
Kolega Pavšič, vsak stavek je začel ali pa vsako tezo s tem, da ga niste razumeli. Upam, da ste to razumeli. [[oglašanje iz dvorane]] Predlagam pa, da se ne poslužujete teh trikov s postopkovnimi predlogi in podobnimi zadevami, ker bo počasi treba te zadeve tudi penalizirati. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima Bojan Podkrajšek, za njim pa bo razpravljal Blaž Pavlin.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, hvala za dano besedo. Lep pozdrav spoštovanemu ministru, državni sekretarki in vsem vam, spoštovani poslanke in poslanci! Skozi ves dan spremljamo razpravo, seveda tako z leve kot z desne. Različni pogledi na današnji dan, na delo ministrstva, ministra, ampak, spoštovane kolegice, kolegi, ko bomo zapustili to dvorano, bo vsak približno v istih težavah, v istem razmišljanju, v istih pogledih na težave, ki jih imajo naše državljanke in državljani, ki nas poslušajo skozi ves dan. Velikokrat v tem državnem zboru sem poslušal, da bi bilo prav, da pridejo tudi mlajši v politiko. Vesel sem, ko so izvoljeni mladi poslanci, mlajše poslanke in poslanci. Še posebej sem zadovoljen, ko dobijo priložnost mlajši ministri. Jaz sem vesel, da v vladi Janeza Janše je kar nekaj mladih ministrov. Med drugimi tudi današnji, ki mu, večinoma iz leve strani, očitate stvari, ki niso življenjske. Veste, danes očitati nekomu, da je kriv za smrti v teh težkih časih. Ali veste, kaj se nam lahko vse zgodi, kot sem prej omenil, ko bomo stopili čez vrata tega državnega zbora? To poslušajo državljanke in državljani, to poslušajo otroci ministra, sosedje; skratka, to imajo možnost poslušati vsi v Republiki Sloveniji. Sedaj vlagati interpelacijo v teh težkih časih, je za mene, to je moje osebno mnenje, nedopustno. V teh težkih časih, ki niso samo v Sloveniji, ampak so v večjem delu sveta. Spoštovane kolegice in kolegi! Ne bom zahajal preveč v zgodovino, pa obsojal katerega od ministrov v preteklih vladah, ampak dejstvo je, da zunaj čaka preko 2 tisoč državljank in državljanov, ki so delali 40 ali več let, pa nimajo možnosti iti v dom. Ampak to ni krivda ministra, ki je eno leto, ampak s to so krivde preteklih ministrov, preteklih vlad, da potrebuje dom v naši bližnji prihodnosti preko 12 tisoč državljank in državljanov. Jaz sem zadovoljen, ko spremljam delo tega ministrstva; ministra, z vsemi sodelavci, predvsem tudi v segmentu, da bomo v prihodnje v tem naslednjem letu zgradili pet novih domov, pa dva dokončali. Mislim, da je nek okviren znesek teh investicij okoli 30 milijonov. Če se vrnem v zgodovino, v desetih letih nismo namenili toliko denarja za domove. Skratka, v teh težkih časih, ki jim niti ni videti konca, nihče v Sloveniji, predvsem imam v mislih stroko, ne ve, kdaj bo to mimo, se mi zdi pomembno, da smo se posvečali predvsem ministrstvu za delo, družinam, ki so bile v težavah – tu imam v mislih invalide –, predvsem pa imam v mislih tukaj zaposlene. V teh težkih časih se mi zdi, da je ohranitev delovnega mesta toliko vredna, kot da odpremo enega novega. Skratka, spoštovani kolegice in kolegi, moj pogled je na to situacijo, na to trdo delo ministrstva, tega ministra z vsemi sodelavci pozitiven. Zavedati se moramo, da smo v najtežjih časih v zgodovini Republike Slovenije, in vlagati interpelacije v teh težkih časih se mi zdi podobno, kot da bi bil pacient v operacijski sobi, mi bi pa trkali na vrata strokovnjakov, naj prekinejo operacijo. Ta dejanja so neodgovorna in ne gredo v prid naši domovini, predvsem pa ne gredo v prid državljankam in državljanov te domovine. Skratka, spoštovani minister, moja želja je, da bi to vaše delo, ki ni lahko, še naprej opravljali, seveda štirinajst, šestnajst ur na dan, v dobrobit vseh nas. Želim pa tudi vsem vaših sodelavcem, da vam pri tem pomagajo, predvsem pa, ker smo slišali danes veliko kritik v tem državnem zboru, predvsem z leve strani, bi si želel vsem tistim, ki vam pomagajo, ki iščejo v teh težkih časih nove pozitivne ideje, se tudi zahvaliti. Ker redko se sliši v Državnem zboru beseda, ki ima samo pet črk, to je: hvala. Znamo kritizirati, znamo obsojati, predvsem pa smo na današnji interpelaciji doživeli nekaj, česar do zdaj nismo. Da obsojamo nekatere oziroma enega ministra, da je tudi kriv za neke smrti ljudi, naših državljank in državljanov. Mislim, da je to nedopustno, nespodobno in postavimo se v vlogo tistih, ki so svoje svojce zgubili, ki jim je težko, ki to zelo težko dojemajo. Predvsem jim pa mi z današnjo razpravo nekaterih tudi te rane še dodatno odpiramo. Skratka minister, podpiram vaše delo, pa vas prosim, da na svoji poti vztrajate. Hvala.
Hvala lepa. Za besedo je zaprosil minister Janez Cigler Kralj. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik, za besedo. Hvala lepa, res srčna hvala, spoštovani poslanec Podkrajšek, za to razpravo. Mene osebno se je zelo dotaknila, pa verjamem da vseh, ki so jo poslušali. Žal je bilo pred vami nekaj razprav, ki so me pustile osuplega, skorajda brez besed. Pa ne gre zame, spoštovane poslanke in poslanci. Jaz moram pričakovati, da mi ne bo lahko na ministrskem položaju in poslanec Bandelli je prej dobro povedal to, da eno je ministrski položaj, drugo je oseba. Tudi njemu sem mu hvaležen, da je pravzaprav naredil distinkcijo med osebnimi očitki oziroma profesionalnimi očitki mojemu delu. Še enkrat ponavljam, ne gre zame. Pričakujem, da bo tudi v Državnem zboru vedno zahtevno in prav je, da ste zahtevni. Gre pravzaprav za moje sodelavce, sodelavke, gre za ekipe domov za starejše po vsej Sloveniji, gre za Civilno zaščito, številne prostovoljce, prostovoljke, ki so delali, z nekaterimi sem se imel priložnost srečati tudi zdaj po drugem valu, ko smo vrednotili na regijskih srečanjih opravljeno delo. Spoštovane in spoštovani, ko nekdo, sploh nimam besed, na tako lahkoten način opleta z nekaterimi besedami, pa res ostanem osupel in brez besed. Tu je bilo izrečeno malo prej, pred poslancev Podkrajškom nekaj besed glede zaščitne opreme in zdaj je tu – ne vem, jaz sem v zadregi. Moja neposredna izkušnja iz 14. marca 2020 je diametralno nasprotna. Izkušnja domov za starejše, direktoric in direktorjev je diametralno nasprotna. Moja izkušnja in izkušnja teh direktorjev, s katerimi sem bil takoj v stiku zaradi izbruhov virusa, je bila, da je bil ob nastopu moje ministrske funkcije v državnem logističnem centru DLC Roje 16. marca 2020 na razpolago 93 tisoč 500 kirurških mask – to si mislim, da so takšne, kot jo jaz danes nosim –, 2 tisoč mask FFP1, 10 tisoč mask FFP2 – oziroma pardon, oprostite, tisoč mask FFP2 – 1, 3 tisoč 400 mask FFP3, milijon 514 tisoč 380 lateks rokavic, 8 tisoč 649 zaščitnih kombinezonov in 374 zaščitnih očal. In to kljub temu, da je Svetovna zdravstvena organizacija že v prvih dneh marca posvarila, da se zaloge zaščitne medicinske opreme zaradi naraščajočega povpraševanja, kopičenja opreme in zlorab, hitro zmanjšujejo. Svoje strahove ter tudi zaskrbljenost nad stanjem preskrbljenosti z zaščitno opremo je v izjavi 25. februarja – mislim, da je bil enak datum izražen, naveden – izrazila tudi Zdravniška zbornica Slovenije. Takratni premier Marjan Šarec pa je na izjavo skorajda posmehljivo odgovoril, citiram, »to je tako, kot da bi rekli, da se policisti bojijo strelnega orožja«. Mislim, da mi ni potrebno komentirati ne številčnega stanja opreme ne odnosa takratnega predsednika Vlade do tega vprašanja. In da vse to dodatno pojasnjuje vzroke za pomanjkanje opreme za zdravstveno in drugo osebje v času po zaprisegi nove vlade. Hitri testi; po vsej Evropi so potekale intenzivne razprave o uporabi hitrih testov, o njihovi kakovosti, o zanesljivosti in uporabnosti. Takoj ko so se na mednarodni strokovni ravni pojavile relativne verificirane ugotovitve glede kakovosti in uporabe hitrih testov, sem vse domove za starejše pozval k njihovi uporabi. 19. 11. 2020 sem pozval direktorje domov za starejše, da za namen obvladovanja in preprečevanja širjenja virusa SARS-CoV-2 zagotavljajo redno preventivno testiranje za vse tiste, ki pri njih delajo. Pomembno je bilo, da sem pozval, da se testira vse zaposlene, ne samo zdravstvene delavce, kot je bilo omogočeno po odredbi o začasnih ukrepih na področju zdravstvene dejavnosti zaradi obvladovanja nalezljive bolezni covid-19 s strani Ministrstva za zdravje. Kar osupnil sem ob trditvi poslanca še prej, da naj se opredelim glede tega, ali so koordinatorji zdravstvene nege s svojimi sodelavci in člani strokovne skupine Ministrstva za zdravje in Ministrstva za delo harali po domovih. Tu sem pa dolžen kot minister zaščititi integriteto teh ljudi. To so strokovnjaki, ki so šli, če je bilo potrebno, tudi v soboto zvečer, ponoči, ali v nedeljo namesto družinskega kosila, v dom starejših kjerkoli po Sloveniji. Pustili so svojo družino, šli v domove, zato da so jim pomagali pri takojšnjem in čim hitrejšem odgovoru na akutno situacijo, če se je pojavil virus. To so ljudje, ki bi morali dobiti vse priznanje te družbe, in mislim, da bi jim v Državnem zboru morali v prvi vrsti izraziti vse priznanje. To so ljudje, ki so sedeli na številnih usklajevanjih, sestankih v Cankarjevem domu, drugje. Skupaj smo pretresali stanje, ki je bilo zelo težko in nepredvidljivo, in odgovarjali na razmere v domovih. Sam sem izjemno, izjemno zadržan do takega imenovanja, kot je bilo izrečeno. Protokol za ravnanje ob pojavu virusa v domovih za starejše, ki je bil s pomočjo Skupnosti socialnih zavodov, Ministrstva za zdravje, Ministrstva za delo pripravljen kot podpora pri odzivu na pojav virusa v domovih za starejše. Tu so dobili domovi za starejše temeljne podlage za ravnanje in odziv in zagotovilo, da strokovna skupina Ministrstva za zdravje in Ministrstva za delo je na voljo in da naj se, v kolikor je potreba, takoj aktivira, in tega je bilo veliko. Tega je bilo veliko. Še en ukrep je bil tudi v tem času poletja, ko so nekateri spali, vključen v ta protokol, in kolikor sem hodil okrog po socialnovarstvenih zavodih, so ga vsi označili za izjemno koristnega. Bil pa je rezultat trdega dela, dogovarjanj med Ministrstvom za zdravje, Skupnostjo socialnovarstvenih zavodov in Ministrstvom za delo. Neštetokrat sem moral biti tudi mediator ali pa lahko rečemo krizni mediator v nekaterih zadevah tudi na lokalni ravni. Spomnimo se Ljutomera. In sicer ta ukrep je bil umik prvih stanovalcev z okužbo iz doma za starejše v ustrezno bolnišnico za do prvih 72 ur, da se je lahko posamezen dom organizacijsko in prostorsko pripravil na soočenje z virusom. Ukrep, pretehtan s strani stroke, s strani vodstev domov, torej zdravstvene stroke, socialne stroke in obeh ministrstev. Zunanje rdeče cone. Takrat, ko se je zagotovil denar za vzpostavitev zunanjih rdečih con, mi nismo šele začeli vzpostavljati teh zunanjih rdečih con, mi smo izvajalcem to pomagali delati že od začetka. Seveda smo imeli pa različne poglede zdravstvene stroke na to. Minister za delo ni pristojen za odrejanje ukrepov s področja zdravstva ali pa na podlagi Zakona o nalezljivih boleznih, saj nimamo mi tega strokovnega znanja; mi, naša stroka je stroka socialnega varstva, to pa znamo in delamo dobro. Zunanje rdeče cone pa, lahko rečemo, smo dejansko že prvi dan ali pa prvi vikend v soboto, nedeljo, začeli vzpostavljati, recimo, v Metliki. Zakaj pa niso uspele vse zunanje rdeče cone, ki so bile omenjane ali ponujane v različnih razpravah? Poglejte, nekateri ste rekli, da ste bili v domovih za starejše prostovoljci. Res vsa čast, klobuk dol. Tisti še posebej veste, da morajo biti za namestitve starejših, še posebej tistih, ki rabijo višji nivo oskrbe, izpolnjeni določeni pogoji; so prostorski, tehnični in drugi. Tako je dejansko strokovna skupina Ministrstva za zdravje šla pogledat vse te potencialne prostore in jih potem tudi ocenila. Ustreznost. Ampak spet je medicinska, zdravstvena stroka določala to ustreznost teh namestitev. Nekdo je rekel, zakaj nismo uporabili vseh hotelov. Poglejte, hoteli, čeprav se zelo privlačno sliši ali pa všečno, so pogosto z vidika varne oskrbe res neprimerni. Niso grajeni za bivanje starostnikov ali v njih ni dvigal. Če pa so, so velikokrat premajhna za prevoz bolniških postelj, starostniki pa ne morejo hoditi po stopnicah. Poleg tega je večina starostnikov v slovenskih domovih za starejše nepokretnih. 80 odstotkov. Ovire za gibanje predstavljajo medetažne stopnice, pragovi in podobno. Ovire predstavljajo ozki hodniki, ozka vrata, ki niso primerna za transport bolniških postelj in druge opreme. Redkokatera hotelska soba je zadosti velika, da lahko sprejme bolnišnične postelje in vso pripadajočo opremo, na primer kisikove jeklenke in podobno, hkrati pa omogoča nemoteno gibanje osebja. Ni skupnih prostorov, potrebni za nastanitev starejših, jedilnic, prostorov za perilo, prostorov za zdravila, ustreznih prostorov za druženje. Naslednja točka se bo morda zdela banalna, pa ni, še kako pomembna je. V številnih sobah in hodnikih je na tleh praviloma tapison. Po stenah pa pogosto tekstilne obloge in zavese. Vse to pa onemogoča vsakodnevno čiščenje in razkuževanje. Vrata hotelske sobe se ponekod zapirajo avtomatsko. V praksi so se zato številne, morda tudi ponujene, hotelske namestitve izkazale kot neprimerne. Ampak izvajalci in lokalne skupnosti in vsi, tudi v veliko primerih osnovne šole, vsi skupaj nismo obstali ali pa se ustavili v tem, ampak smo iskali naprej. In smo zagotovili v Postojni, smo zagotovili za Koroško v Topolšici, smo zagotovili v Domu svete Agate, smo pomagali. Hvaležen sem za razpravo spoštovanega vodje Poslanske skupine Desus gospoda Franca Jurše. Je z malo besedami povedal veliko. Glede tega, da naj bi podedoval zelo ugodno stanje s presežkom na proračunu. Dejstvo je, da sem imel minus 380 milijonov evrov na postavki MDDSZ ob prevzemu.
Hvala lepa. Replika, Robert Pavšič. Izvolite.
Gospod minister, upam, da ste se zmotili oziroma da niste govorili o meni, ko ste govorili o derogaciji oziroma degradaciji strokovne skupine. Samo prebral sem vam zapisnik te iste strokovne skupine. Ko smo govorili o testih, nisem govoril o hitrih testih, ampak o testih. In ne mi govoriti, da je bilo spomladi težko testirati ljudi za virus. Ne o hitrih testih, o testih. Tako da [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo ima Blaž Pavlin, za njim pa bo na vrsti Gregor Perič. Izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovani minister, državna sekretarka, kolegice poslanke in poslanci, lepo pozdravljeni vsi, ki ste v tej pozni uri še v dvorani! Epidemija oziroma kriza, ki smo ji priča danes, in razmere, kakršne smo imeli v zadnjem letu, so vsekakor do konca razgalile, kako dobro ali slabo imamo postavljene različne sisteme v državi. Tako so se pokazale dobre in slabe stvari v našem zdravstvu, šolstvu, pa tudi v skrbi za starejše. V tej situaciji se je pokazala dolgoletna podhranjenost sistema skrbi za starejše in nesprejema zakona o dolgotrajni oskrbi. V Sloveniji se že vrsto let srečujemo z izzivi, povezanimi z zagotavljanjem ustreznih pogojev celovite oskrbe starejših. Danes je 70 procentov stanovalcev v institucionalnih namestitvah starih 80 let in več, kar posledično pomeni večjo potrebo po višji stopnje podpore in oskrbe. In ko danes govorimo o vsem tem, se težko izognemo razpravi o prioritetah in odgovornosti, ki so jih imeli različni ministri v preteklosti. Od tega so bile odvisne tudi možnost in omejitve za ravnanje v epidemiji. Žal je tako, da moramo o tem govoriti tudi danes ob tej interpelaciji. Vsi se v današnjih razpravah strinjamo o tem, da so domovi za starejše že leta prostorsko, tehnično in kadrovsko podhranjeni. Epidemija je v resnici le izpostavila probleme, ki so se že leta kopičili. V zadnjih desetletjih država v domove starejših občanov ni vlagala, kadrovsko so bili podhranjeni, zaposleni pa slabo nagrajeni. Domovi so formalno postali negovalne bolnišnice, dejansko pa niso imeli za to ustreznih prostorskih razmer, ustreznih zdravstvenih kadrov, število teh kadrov pa je bilo premajhno. Samo vprašanje časa je bilo, kdaj se bo ta sistem zrušil in epidemija covida-19 je to povzročila. Vlada in NIJZ sta v tem kratkem času od pomladi do jeseni sprejela vrsto ukrepov, da bi odgovorila na epidemijo in izbruh epidemije v domovih za starejše. Najbolj izstopajoč ukrep je bil zagotovo vzpostavljanje sivih, belih in rdečih območij oziroma tako imenovanih con. V času na pripravo oziroma na odgovor na epidemijo in razmere v domovih je bil zagotovljen dodatni denar, s katerim se je v domovih za starejše zaposlilo nove ljudi, ki so pomagali v drugem valu epidemije. Naj opozorim, da Slovenija v primerjavi s tujino nima negovalnih domov, kar pomeni, da so naši domovi kombinirani in je v njih veliko starostnikov, ki so v paliativni oskrbi oziroma je veliko pridruženih bolezni. Tako je za institucionalno varstvo starejših v teh domovih zadolženo Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, ki ga vodi minister Janez Cigler Kralj, zdravstveno oskrbo v domovih pa usmerja Ministrstvo za zdravje, v večini časa epidemije v lanskem letu pod vodstvom takratnega ministra Tomaža Gantarja. Tako so tudi pristojnosti in odgovornosti v domovih za starejše deljene. Zdaj pa še nekaj glede uporabe hitrih testov, za uporabo katerih dolga časa ni bilo nekega enotnega mnenja same stroke. Nekateri v tej dvorani imate še danes številne pomisleke o njihovi uporabi. Kot je prej zagotovil minister Janez Cigler Kralj, je takoj pozval za njihovo uporabo, ko so se na mednarodni strokovni ravni pojavile relevantne verificirane ugotovitve glede njihove kakovosti in uporabe teh hitrih testov. Število umrlih v Sloveniji v času epidemije je zagotovo visoko in vsako izgubljeno življenje, ki je ugasnilo v tej epidemiji, je zagotovo preveč in ga, tak kot mi vsi v Državnem zboru, iskreno obžalujem. Gotovo pa je več razlogov, zakaj ima Slovenija tako smrtnost, in eden od takih razlogov je zagotovo tudi v tem, da ima Slovenija enega najstarejših prebivalstev v Evropi in vemo, da je prav smrtnost med najstarejšimi bila najvišja v vseh državah Evropske unije. Že poleti je prof. dr. Alojz Ihan ocenil, da je nemogoče zajeziti širjenja virusa v domove starejših, če je virus močno razširjen v sami populaciji. Ravno to se nam je v jesenskem obdobju zgodilo, imeli smo zelo veliko okuženih v populaciji. O razlogih zakaj, pa si naj vsaj odgovori sam pri sebi. Naj za konec poudarim. Vsi oskrbovanci v domovih za starejše in drugi oboleli zaradi virusa covid-19 so prejeli zdravstveno in bolnišnično oskrbo, če in ko so jo potrebovali. Zagotovo je situacija, ki smo ji bili priča v zadnjem letu, ni bila normalna in vsi ukrepi, način dela niso bili vnaprej predpisani in jih je bilo nemogoče predvideti v celoti. Sproti smo se na stanje prilagajali in upam, da se bomo iz te epidemije kaj naučili za morebitne prihodnje podobne razmere. Spoštovani minister! Sam te že zelo dolgo poznam in Janez Cigler Kralj je zagotovo mož dialoga in dane besede, ki posluša sogovornika in upošteva različna mnenja. Sam današnje interpelacije ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Gregor Perič, za njim pa bo na vrsti Nataša Sukič. Izvoli.
Dobro jutro, lep pozdrav vsem! Hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, spoštovani minister! Mislim, da smo tukaj že kar nekaj časa, marsikaj smo si povedali. Tudi sam sem razmišljal, kaj bi prispeval k tej razpravi, in vtis, ki sem si ga v tem kar dolgem času ustvaril, je, da so očitki predlagatelja, ki letijo na račun ministra, navsezadnje nad delom ministrstva kot nekega organa, kjer ni samo minister, ampak so še številni strokovni sodelavci, da vsi ti očitki odsevajo neke vrste globoko bolečino, ki je mestoma celo iracionalna, in ne vem, če je to ravno nek pravi prostor, da še te iracionalne vidike umeščamo v to našo politično razpravo. Navsezadnje določeni očitki so zelo resni, za marsikoga tudi zelo boleči, zlasti kadar govorimo o tem in kadar pokažemo zelo direktno s prstom na ministra, na ministrstvo, da je neposredno kriv za številne izgube življenj. Taki očitki so zelo težki očitki in kadar kaj takega izrečemo, se dejansko moramo zavedati, kaj počnemo. Če si želimo tukaj notri neke resne in artikulirane debate, osnovane na dejstvih, potem moramo izredno paziti, da zajamemo dovolj široko sliko, in ko govorimo o vzrokih in o posledicah, moramo biti spoštljivi, ne pa politizirati oziroma je dobro, da nismo politikantski, ker ljudje nas navsezadnje tudi poslušajo. Zakaj to govorim? To govorim zato, ker vodenje Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, mislim, da ni enostavno. Tu gre za eno bolj zahtevnih ministrstev, ki ne odloča o tem, ali bo ena cesta šla deset metrov bolj levo ali bolj desno, ampak se odločamo oziroma odločitve se sprejemajo o številnih zelo pomembnih pravicah za ljudi, o načinu, kako bodo živeli, o tem, kakšen bo njihov ekonomski standard, pa še marsikaj drugega. Tukaj neposredno zadevamo ljudi in način, kakor živijo, zato je tukaj pomembnost odločitev še toliko večja in zato imajo tudi lahko naše besede tudi neprimerno večjo težo. Ne predstavljam si, kako potem to vse skupaj doživljajo, sploh tisti, ki so v tej pandemiji tudi izgubili svoje sorodnike, svoje drage, svoje prijatelje in podobno. Tako bodimo tukaj korektni in upoštevajmo predvsem eno dejstvo in to dejstvo je, da smo kot družba, da smo kot država, da smo kot številne vlade to področje, zlasti oskrbe starejših, dolga leta sistematično, bom rekel namenoma ali pa tudi nehote, zanemarjali. Ampak to je pač dejstvo, da se na to področje, kot še na številna druga, ni vlagalo dovolj sredstev, se ni vlagalo dovolj pozornosti, in slej ko prej računi pridejo. Mi smo ga dobili izredno zasoljenega prav na primeru pandemije kot take. Če upoštevamo to dejstvo in potem pokažemo zgolj s prstom na ministra, ki svoje delo opravlja – koliko časa? – zdaj bo eno leto. Mislim, da je to zelo nekorektno do vseh tistih, ki so tudi opravljali delo ministra pred ministrom Janezom Ciglerjem Kraljem. Tako da bi morda morali imeti vse te ministre tukaj pred nami, pa bi potem ti očitki, ki danes letijo, našli neke bolj prave naslovnike. Pa morda bi še koga drugega lahko postavili tukaj. Tako da kot sem že rekel, bodimo korektni in upoštevajmo, kaj se je naredilo, ne v zadnjem letu, ampak v zadnjih petih, v zadnjih desetih letih. Lahko upoštevamo tudi to, da smo bili v finančni krizi, ampak so stvari, ki smo jih v naši državi rešili, in so področja, ki smo jih zanemarjala. In področje zlasti oskrbe starejših je bilo eno tistih, ki se je zanemarjalo. Pa nam je to všeč ali pa nam ni. Verjamem, in tudi v današnji razpravi, današnji debati ali pa včerajšnji debati se je izkazalo, da je bilo v zadnjem letu narejeno toliko, kot se v prejšnjih desetih letih ni naredilo. Tako še s tega aspekta težko sprejmem nekatere ali pa številne očitke, ki letijo na ministra, in kot sem rekel, nekateri so še celo zelo iracionalni. Tako bi si želel nekih razprav tukaj notri, ki bodo predvsem imele pred seboj neko željo po eni objektivni razpravi, ne pa politizaciji. Ker če grem malo v tej smeri, potem lahko rečem, da v bistvu tukaj ne gre za interpelacijo Janeza Ciglerja Kralja, ampak gre za interpelacijo oziroma ko LMŠ interpelira SD – če gledamo zgolj po tem, koliko časa je neka stranka vodila posamezno ministrstvo. Kot rečeno, ta tematika je izredno delikatna, je izredno občutljiva in danes, kot sem že omenil, se ukvarjamo s tem, ko smo dobili nek zelo zasoljen račun za tisto, česar v preteklosti nismo naredili. Lahko gledamo tudi s te perspektive, da na nek način tudi samo zaprtje šol je služilo temu, da smo naše starejše morali zaščititi. Če bi v preteklosti več vlagali v domove za starejše, če bi bil standard njihovega bivanja boljši, če bi bili objekti novejši, če bi bili prezračevalni sistemi kakovostnejši, sodobnejši, bi tudi vseh teh vdorov bilo manj in manj bi bilo tudi samih žrtev. Sicer pa smo na polju političnega, in tako kot smo dva, tri dni nazaj ugotavljali pri interpelaciji ministrice za šolstvo, ko je na eni strani dobila interpelacije, zato ker so bile šole predolgo zaprte, če bi bile šole odprte, pa bi bilo veliko nekih žarišč okužb, bi pa dobila interpelacijo, zato ker je bilo v šolah veliko okužb. Isto je v tem primeru, ki ga imamo danes. Tako da na polju političnega gre pač vedno za neka preigravanja in sploh v razmerah epidemije, karkoli bo minister na posameznem področju naredil, nikoli ne bo prav. Ker so bili starejši in okuženi v domovih za starejše občane, to ni bilo prav. Ko se jih je, v enem primeru se spomnim, selilo iz doma v telovadnico, je bilo spet en kup neke slabe volje, mediji so skakali naokoli, vsi so bili jezni, ogromno je bilo kritik. Karkoli se je naredilo, vsakič se je našel nekdo, ki je to rešitev skritiziral. Tudi s strokovnega vidika. Pa smo imeli strokovnjake, ki so govorili eno, in smo imeli strokovnjake, ki so govorili drugo. Politika je potem na tem mestu tista, ko se mora odločiti in sprejeti tudi odločitev. Mi tukaj notri pa, potem ko je že vse mimo, ko imamo številke, ko imamo veliko več nekih analiz, nekih strokovnih podlag, po navadi zberemo tisto, ki nam najbolj paše, in nekomu potem – bom povedal po domače –solimo pamet oziroma smo generali, potem ko je bitka že končana. To je zelo enostavna drža, vprašanje pa, če je korektna do truda vseh tistih, ki so, verjamem, iskali optimalne rešitve, ki so se zavedali, da se pogovarjamo o življenjih ljudi. Če je to nagrada za tisti njihov trud, pa tu ne mislim samo na ministra, ampak mislim na še številne druge ljudi, tako na področju Ministrstva za delo, družino kot tudi na področju zdravstva, pa verjetno še marsičesa ne vem, če je to tisto, kar si zaslužijo, ampak to jim danes in včeraj ponujamo, tako da to bodo pač ljudje ocenili, ali delamo prav ali ne. Spet, ko interpeliramo ministra, ki se je v tem letu, verjamem, močno zavzel za rešitev teh področij, je to tudi v bistvu nek signal, mislim, da neke bolečine za vse tisto, kar v preteklosti ni bilo narejeno. Ker jaz bi rad še enkrat izpostavil oziroma podčrtal tisto, kar je tudi moja kolegica Udovč že povedala. Mi smo kakšno dobro leto in pol nazaj sedeli na Brdu, pa smo pri sprejemanju dvoletnega proračuna postavljali neke politične prioritete in se odločali o tem, kam bomo dali denar. Kolegica Udovč je predlagala, še v prejšnji vladi gospoda Šarca, da bi poiskali neka sredstva, ki bi jih namenili tudi za gradnjo domov starejših občanov, pa na žalost moram reči, da te volje tedaj ni bilo. Verjetno bi, če bi takrat vedeli, kaj nas čaka, se odločili drugače, ampak pač nismo in danes smo, kjer smo. Tako težko poslušam vse te očitke, da v tem letu ni bilo narejeno dovolj, ker mislim, da glede na razmere epidemije je bilo narejeno izredno veliko. Poleg tega, da se je gasil požar, so se iskali tudi sistemski ukrepi. Verjamem, da kadar človek dela pod takim pritiskom nepretrgoma, kadar je interesov še toliko več, kadar se sistemi sesuvajo in jih moraš vsak dan znova, tudi spričo vseskozi spreminjajočih se razmer, postavljati na noge, se zgodijo tudi take ali drugačne napake, verjamem, da niso namerne, ampak kdor dela greši, kdor veliko dela, verjetno že čisto iz statistike naredi tudi kakšno napako več. Absolutno pa sem mnenja, da smo tudi v naših razpravah, tudi v medijih šli na določenih točkah predaleč. Spomnim se, pa mislim, da ni samo mene prizadelo, je še marsikoga drugega prizadelo, ko smo v medijih spremljali tudi posamezne debate o tako imenovanih seznamih smrti. Zdaj je že tako pozno, da verjetno nas prav veliko ljudi ne spremlja, ampak meni se je zdelo to izredno [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Hvala za pomoč, gospod Han, dobrodošli nazaj. Skratka, govorim o neki resni stvari. Mediji so takrat lansirali neko zgodbo o seznamih smrti; skratka, da se ločuje ljudi na različne kategorije. In verjamem, da je bila rezerviranost oziroma jeza ljudi, sploh tistih, ki imajo svoje sorodnike, starejše v domovih ostarelih in panika zelo velika. Tako je bilo v tem procesu, ko smo iskali rešitve oziroma izhode iz pandemije, narejeno marsikaj, kar mislim, da bi bilo dobro, da se iz tega nekaj naučimo in predvsem, da teh napak ne naredimo. Naša odgovornost kot politikov pa po drugi strani tudi medijev je, da predvsem dajemo neke signale nekega upanja, ki so pomirjujoči, nismo pa vedno ravnali tako. Tudi tu je del neke naše skupne odgovornosti, da bi bili lahko, zlasti v drugem delu, uspešnejši pri soočanju s to krizo, v kateri smo se znašli. Zdaj, koliko nekega politiziranja se je potem še dogajalo, pa kaj bi lahko kdo v preteklosti še naredil, ali bi lahko imeli neko drugo vlado, ki bi se bolje soočila s to situacijo; to je bolj debata ali pa vprašanje za tiste, ki so, potem ko je prejšnja vlada ugasnila, se želeli pogovarjati pa iskali neke variante ali pa odrekli voljo sploh za dialog. Pa obžalujem, da nekatere kolegice in kolegi še vedno vztrajate pri tem, da ta dialog nočete peljati. Verjamem, da boste ugotovili, da ta pot ni najbolj prava. Kako hitro se bo to zgodilo, ne vem, upam, da čim prej. Lahko pa rečem, da te interpelacije ne bom podprl, ministru pa želim z ekipo še naprej uspešno delo. Ima mojo podporo, ampak verjamem, da to ne bo dovolj. Če bo imel našo skupno podporo pri tistih dobrih projektih, bo to veliko lažje, če tukaj ne bomo politizirali. Je pa dejstvo, da tudi minister bo lahko uspešen, v kolikor bodo uspešni še drugi resorji, ki so prav tako povezani s tem ministrstvom, in obratno. V končni fazi je vlada tudi nek organ oziroma ministrstva so organi, ki morajo medsebojno sodelovati; če bo enemu ministrstvu šlo slabo, se bo poznalo to še pri ostalih ministrstvih. Tako vse tisto, česar v preteklosti nismo naredili, se je to pri posameznih ministrstvih zelo močno poznalo. Tudi pri tistih, ki so imela urejene zadeve, pa se je potem to kot nek val prelilo. Na Ministrstvo za delo, družine in socialne zadeve, zlasti pri na področju oskrbe s starejšimi, je pa bilo to še toliko bolj razvidno. Tako nas tukaj čaka še zelo veliko nekih izzivov, verjamem, da se jim bo minister tudi po tej interpelaciji, ko je imel priložnost pojasniti marsikaj, kar se je po sceni rolalo že kar nekaj časa, da bo še lažje oziroma z več energije in elana se lotil teh projektov. Kot rečeno, interpelacije ne bom podprl. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Za besedo je zaprosila predlagateljica Jerca Korče. Izvolite.
Najlepša hvala. Kolega Perič je govoril o tem, da je zelo težko poslušati iracionalne očitke in da je njegova zelo močna želja, da bi bila neka objektivna razprava tukaj notri. Se strinjam. Strinjam se tudi s tem, da je preveč nekega politiziranja. Ampak veste, če ste spremljali današnjih – koliko? – 16 ur razprave, potem boste najbrž prepoznali s kančkom samorefleksije, od kje so prihajali racionalni očitki in je bila razprava objektivna – vsaj želja je bila, da se objektivno pojasni neka predstavljena dejstva iz interpelacije – in kje se je dogajalo politiziranje. Je pa res, da je zelo težko se argumentirano soočiti z ljudmi, ki ne razumejo, ampak še težje od tega se je pa z argumenti soočati z ljudmi, ki se delajo, da ne razumejo. In minister se je danes velikokrat naredil, da ne razume očitkov, ki jih podajamo v interpelaciji. Pa jih bom kljub vsemu še enkrat, nekako papagajsko – ne vem, kolikokrat sem to že ponovila, pa vendar [[…]]Še enkrat, danes nisem prejela odgovorov na konkretne očitke v interpelaciji. Pričakovala sem, da bom na te tri očitke dobila neke odgovore od ministra in bom potem lahko šla še na kakšno drugo točko, ampak smo se zataknili pri teh osnovnih očitkih. Kar se tiče testiranja, sem danes slišala oziroma nedolgo nazaj slišala tudi: uvedli smo ga takoj, ko smo ga lahko; ko je bilo to potrjeno, ko so povedale organizacije, da so testi okej. Ampak Nemčija, Češka in Slovaška so to obveznost v domovih za starejše uvedle vsaj en mesec pred nami. Mi oziroma minister 7. decembra. Strokovna skupina, vladna strokovna skupina, mu je to predlagala; prvič mu je to predlagala 27. septembra 2020, drugič mu je to predlagala 30. oktobra 2020, in sicer da se s tem začne 1. novembra. Torej, očitno v tistem času, kot so to začele tudi Nemčija, Češka, Slovaška in še kakšna druga država. Kaj se je dogajalo do 7. decembra, ta odgovor oziroma vprašanje ostaja v zraku. In minister pravi, da je 19. 11. pozval domove. Ampak domovi sami 25. 11. 2020, torej šest dni za njegovim pozivom, povedo, da na natančne informacije še čakajo. Torej, minister jih pozove, ampak domovi nimajo informacij. In to so politične odgovornosti ministra, da se nekaj očitno ni dogajalo. Drugič, nisem dobila niti enega odgovora na očitek, zakaj se je odločilo ne zajeziti širjenje okužb na delovnem mestu z višino nadomestila, ki bi pripadal posamezniku, ne glede na to, ali se je okužil v karanteni, v smoizolaciji, na delovnem mestu, zunaj delovnega mesta. Zakaj smo se v Sloveniji odločili postaviti več različnih načinom izplačila nadomestila plače? In brez dvoma bi bilo okužb manj, če bi minister ustrezno prilagodil zakonodajo. To je dejstvo in to je logika. Minister pa tega ni storil. Še več, šele 31. decembra je stoprocentno nadomestilo priznal zdravstvenim delavcem in delavcem v domovih za starejše občane. Minister na to danes ni odgovoril z nekimi protiargumenti oziroma da bi podal obrazložitev, zakaj tovrstno ravnanje. In tretjič, zunanje enote. Minister je prej povedal, da v nekaterih primerih so se te enote zagotavljale. So se na pobudo in z dobro voljo lokalnih skupnosti, ki so se samoangažirale, ali pa domov, ki so se samoangažirali. Strinjamo se v enem delu vsi skupaj, požrtvovalni delavci v domovih in v zdravstvu so bili tisti, ki so držali sistem pokonci, da res ni kolapsiral, politika pa svoje naloge ni opravila. V tem delu minister je ni opravil oziroma je z nekimi odločitvami odlašal mesec, dva, tri. Sprejemal jih je s trimesečnim zamikom glede na priporočila vladne strokovne posvetovalne skupine. Ni slišal pozivov domov, da ne morejo zagotoviti ločenih con, in ni slišal pozivov Skupnosti socialnih zavodov, da je to zadevo potrebno urediti sistemsko. 16. julija 2020 so pozvali ravno k temu, da naj se zadeva uredi na sistemskem nivoju, da ne more zadeva biti prepuščena, ko pride v nekem domu do situacije in se potem to ad hoc na nek način rešuje. To je bila odgovornost ministra, si je ni delil z ne vem kom. In če je dobival pozive, ti pozivi so enoznačni, niso različni pozivi. Kolega Perič je prej rekel, so bili taki in drugačni predlogi. V teh primerih, ki jih jaz navajam, so bili pozivi enoznačni. Vsi so se strinjali, kaj je treba narediti, vsi so to predlagali ministru, vsi so pisarili ministru, minister pa ni odreagiral. Že samo na te tri ključne zadeve danes minister ni odgovoril. Zato, razumem ga, ker težko odgovori, ker je težko odgovarjati na neka tako zelo objektivna dejstva, ki so zavedena v dopisih, in je koronologija jasna, in je jasno, kdaj je kdo kaj predlagal in kdaj kdo ni odreagiral. In pod črto je jasno, da je odgovoren tisti, ki vodi zadevo, ker je politik, ker je minister, ker je na vrhu sistema in ima v rokah vzvode, da sprejme odločitev. Če pa ne sprejmeš odločitve in prelagaš odgovornosti ali čakaš, da bo nekdo drug nekaj naredil, potem si pa zgrešil poklic. Velikokrat smo danes slišali, da se gre na neko osebno raven. Če je terjanje politične odgovornosti od nekoga, ki je sprejel funkcijo 13. marca, sprejel funkcijo ministra za delo, družino, socialne zadeve in jo opravljal skozi prvi val in potem imel čas čez poletje, da pripravi zadeve in se odzove na vse to, kar so ga pozivali s terena, in je stvari odlašal in povračilo stroškov, samo stroškov, domovom za zunanje cone zagotovil šele 24. oktobra 2020. Od prvih pozivov, od 27. marca, je čakal do 24. oktobra samo za finančna sredstva, vmes pa ni poskrbel za sistemske rešitve, za tisto, kar bi moral. In danes na te zadeve ni odgovoril. Iskreno sem razočarana nad tem, da bo danes tak minister obstal na svojem položaju; minister, ki danes skozi interpelacijo ni odgovoril na tri očitke, ki so bili eni izmed ključnih za zamejitev širjenja virusa, in posledice se kažejo v številkah. Te številke so, spoštovani, zelo grozne, zelo, zelo grozne, so pa te številke posledice tega, kar danes ministra sprašujem že cel dan in z eno besedo ne pove, zakaj ni ukrepal, zakaj je ignoriral. In pod črto, zakaj za svoja dejanja ne prevzame politične odgovornosti.
Hvala lepa. Besedo ima Nataša Sukič.
Hvala lepa. Žal mi je, da ministra ni tukaj, ker sem se hotela nasloviti direktno na njega. Kakorkoli. Minister pravi, da je osupel, ko nas posluša. Moram pa reči, da sem jaz osupla, ko poslušam njega ali pa koalicijske poslance, ki pravite, da minister ni kriv za smrti. Pa ljudje božji! Mi se tukaj ne pogovarjamo o krščanskem konceptu krivde, mi se tukaj pogovarjamo o objektivni odgovornosti ministra, o odgovornosti glede neukrepanja, glede prepočasnega ukrepanja, glede arbitrarnih odločitev, ki v situaciji epidemije tudi ubijajo – mar ne? Stroka je ministra dolge mesece poziva, da okužene starostnike izolira izven domov za starejše občane. Na voljo ste imeli zdravilišča, hotele in tako naprej. V drugem valu bi navsezadnje lahko določili, kateri DSO-ji bi služili za rdeče cone in kateri bi bili namenjeni neokuženim. Ampak, kaj se je zgodilo? Izolirali ste jih šele oktobra. V septembru je stroka pozivala k testiranju dvakrat tedensko. Kaj se je zgodilo? To ste udejanjili šele decembra. In to vas že cel dan sprašujemo, tudi moj kolega Vatovec vas je vprašal, zakaj je vsakič minilo toliko časa med pozivom stroke in uveljavitvijo katerega izmed ukrepov. Zakaj? Hočemo ta odgovor! Dolžni ste nam ta odgovor! In res nenavadno, da se ves čas izmikate. Razložite nam, kako je mogoče, da se je do konca januarja okužilo 11 tisoč od skupaj 20 tisoč oskrbovancev in oskrbovank po DSO-jih, umrlo pa jih je več kot dva tisoč. Oprostite, to ni kar tako. Če bi se poslušalo stroko, bi bilo okuženih manj, če bi bilo okuženih manj, bi bilo tudi smrti manj. To je logična povezava. In kako je mogoče, naslanjam se na interne podatke NIJZ, ki se jih je dalo prebrati v medijih, da kar 85 odstotkov s korono okuženih stanovalcev in stanovalk v prvem valu ni bilo zdravljenih v bolnišnicah. Preprosto so bili ujeti v DSO-jih, ki so se spremenili v kužne komore smrti. In minister jih ni videl. Množično so umirali v teh conah, rdečih conah, do ventilatorjev in intenzivne nege pač niso nikdar prišli. Tu je še nejasnost ob prvem valu. Spomnimo: konzilij so v pičlih nekaj minutah ugotavljali, kateri starostnik bo in kateri ne v primeru okužbe deležen bolnišnične obravnave. Zanikali vi to ali ne, tako je pač bilo – arbitrarnost odločanja o življenju in smrti. Kar tako. In kako je vse to mogoče, če je res vse tako v redu, kot ves čas zatrjuje minister? Kako? Ali je več kot dva tisoč smrti v DSO-jih kar nekaj? Nekdo pač mora biti za to odgovoren; in kdo, če ne minister, ki je pristojen za DSO-je? Ti ljudje, in zdaj je tukaj statistika neizprosna, pomenijo 58 odstotkov vseh slovenskih žrtev covida-19. V prvem valu je bilo še huje, takrat je 87 umrlih starostnikov pomenilo 77 odstotkov v strukturi smrti zaradi koronavirusa. In zdaj pa primerjava, recimo, v državah OECD je ta delež v povprečju 47 odstotkov. V Združenih državah Amerike, ki veljajo sicer za enega od primerov slabega soočenja s covidom, pa prebivalci DSO-jev pomenijo, mislim njihovih socialnovarstvenih zavodov, pomenijo 39 odstotkov vseh smrtnih žrtev korone. Torej smo spet prvaki. Prvaki po umrljivosti. In potem boste rekli, da je vse v redu in da minister niti približno ni odgovoren. Namesto da bi prevzel minister pri tako žalostnih in grozljivih statistikah odgovornost za usodne napake, beremo danes že cel dan uradne vladne tvite, ki z lažmi sesuvajo z dokazi in statistikami podkrepljena dejstva. Kakor tudi s tviti, recimo, trdite, da ni res, da ministrstvo, ki ga vodi minister, ni imelo posluha za socialni dialog. Seveda je res, ni ga imelo! To vas na laž postavljajo številne objave, pozivi in dopisi sindikatov glede pomanjkanja socialnega dialoga in nevključevanja predstavnikov delavcev v oblikovanje protikoronske zakonodaje, recimo. Iz vseh teh objav je jasno razvidno, da se minister pogajanj sploh ni udeleževal, da je na pogajanja pošiljal ekipe brez vsakršnega mandata, da je koalicija med samo proceduro kršila predhodne dogovore ter da je Vlada posegala v delovnopravno zakonodajo brez vsakršnega posvetovanja s sindikati. In kar je najhuje, sindikati so povedali, da je Vlada brez socialnega dialoga posegla v Zakon o delovnih razmerjih, ko je preko stranke NSi v parlamentu uvedla prisilno upokojevanje. Takšne stvari. Takrat so sindikati ministra pozvali k odstopu. Upravičeno. Je odstopil? Seveda ne. Tako kot ne bo odstopil niti danes, tako kot ne bo odgovoril na ključna vprašanja danes, ker mu ni treba. Njemu je važno, da ima svoje glasove. Kje pa je tukaj vest? Kje je tukaj svetost življenja, ki jo tako zagovarja? Mar je svetost življenja samo, ko se pogovarjamo o splavu, ali je življenje sveto tudi, ko gre za starostnike, ki so po nepotrebnem umirali v domovih za starejše? Tako da brez odgovorov pri tako resnih zadevah – sramota! Jaz gotovo bom takoj pritisnila tipko za to, da tega ministra interpeliramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Alenka Jeraj, pripravi se Danijel Krivec.
Hvala lepa za besedo. Veliko smo že povedali, ampak treba je stvari vseeno pogledati malo za nazaj, ker zaradi teh stvari, ki niso bile opravljene v preteklosti, smo se znašli v težavah v lanskem letu, ko se je začela epidemija. Že moji predhodniki so povedali, da je bil zadnji državni dom starejših občanov narejen leta 2008, nekdo je rekel v času debelih krav, niste nič naredili. Ni res. V obdobju 2005–2008, v obdobju prve Janševe vlade je bilo zgrajenih pet domov in podeljenih dvanajst koncesij. Na podlagi tega imamo danes približno 53 javnih in 41 koncesionarskih domov. Kolega Koprivc je rekel, da je to zaradi tega, da so težave, ker se je takrat Janševa vlada odločila, da se vse usmeri v koncesije in da je bila to napaka. Zdaj, če je bila to napaka, bi jo vi lahko odpravili, ker ste potem deset let skorajda vodili ta resor; imeli ste ministra Svetlika, imeli ste ministrico Mrakovo in bi to lahko uredili, vi pa ste namenjali denar za študije, kako bomo uredili oskrbo starejših, naredili pa niste nič. Nobenega doma, ne demografskega sklada, ne zakona o dolgotrajni oskrbi, kar bi morali po zakonu. Zelo malo denarja se je namenjalo tudi za obnove, za urejanje domov starejših. Pred leti sem bila predsednica Odbora za delo, družino, socialne zadeve, tudi predsednica Odbora za zdravstvo in smo šli na obiske tudi v mnoge javne DSO-je, kjer so strehe zamakale, razpoke v stenah, slabo tesnjenje oken in tako naprej, ampak se pač za to ni namenjalo denarja, zato so mnogi javni domovi v zelo slabem stanju. To spreminjamo s tem, ko se namenja več denarja. Nekateri ste rekli, da samo denar ne bo nič rešil. Vsega ne, marsikaj pa ja. Z neomejeno vrečo je lahko delati. Res je, ne da pa se narediti v pol leta novih zdravnikov, manjkajočih medicinskih sester, in tako naprej. Kolegi ste govorili, da je Vlada čez poletje spala, kar ne drži. Zagotovila je dodatni denar in 541 novih zaposlenih v domovih starejših občanov. Povejte, kdaj smo mi to naredili v zadnjih desetih letih v pol leta 500 novih ljudi v domove. Tega ne pomnite, ker tega ni bilo, seveda. Zdaj pa govorite, da se ni nič naredilo, ko se je to naredilo. Mi imamo eno veliko težavo, da so ti naši domovi v zadnjih letih postali praktično negovalne bolnišnice. Kot je bilo že rečeno, pred leti je bilo 50 do 60 ljudi nepokretnih v DSO-jih, danes jih je 80 do 90 odstotkov, kar pomeni, da ti ljudje po operaciji potrebujejo nego in zato potrebujemo negovalne bolnišnice in ta vlada si je zadala, da bo naredila regijske negovalne bolnišnice, torej ko se iz neke intenzivne nege v bolnišnici, ko ni več potrebna tako intenzivna nega, lahko takega človeka namesti v negovalno bolnišnico, ki je zdravstvena ustanova. Kajti mi imamo zdaj težavo v tem, da se pogovarjamo o DSO-jih, domovih starejših občanov, ki so socialni zavodi, v resnici so pa to zdravstvene ustanove, ker mnogi od teh ljudi rabijo zdravstveno nego, medicinske sestre, mi imamo pa v domovih socialne delavce, in tako naprej, premalo pa zdravstvenega osebja, ki bi ga morali imeti. In to ta vlada dela. V načrtu so regijske negovalne bolnišnice, ki bodo potem za namestitve praktično bolnikov, v domovih starejših pa bomo imeli starejše občane, ki so primerni za dom, ne pa za negovalno bolnišnico. Rečeno je bilo tudi, zakaj se ni izgradilo dodatnih ali naredilo nove prostore v pol leta. Poglejte, to ne gre. Minister je povedal, da so pridobili nekatere dodatne kapacitete, ne moreš pa ti v pol leta zgraditi tistega, česar v desetih letih nismo in je to čakalo. Tako se ne da zagotoviti dodatnih prostorov. Kolegica Sukičeva je reka, zakaj nismo dali v hotele. Minister je povedal, zakaj ne v hotele; ker so na tleh tapison, se ne da razkuževati, se ne da čistiti, ni dvigal oziroma če so dvigala, niso primerna, da ti zapelješ posteljo notri, ker niso toliko velika, da bi ti prevažal bolnike gor in dol in tako naprej. Tako se nekaj da, nekaj se pa ne da in je potrebno tudi poslušati. Stalni očitek, zakaj se ljudi ni pošiljalo v bolnišnice. Da gre nekdo v bolnišnico, odredi zdravnik in zdravnik ve, ali je nekdo za v bolnišnico ali ne, ali bi nekdo, ki ima še pridružene bolezni in tako naprej, če bi ga z rešilcem vozili v bolnico, bi morda na poti umrl. To odloči zdravnik, to niso odločali direktorji domov starejših, ampak je zdravnik povedal. In v pomoč zdravnikom so bili tisti listi, ki ste jih vi imenovali seznami smrti, kar je grozno zato, ker je bilo v nekem trenutku potrebnih več zdravnikov in ni bil samo tisti domski zdravnik, ki je te ljudi več ali manj poznal, ker ves čas za njih skrbi, ampak so prišli pomagat tudi drugi in zato so potrebovali osnovne podatke, ali je nekdo toliko zdrav ali pri močeh, da se ga odpelje v bolnico, ali je to za njega samo dodaten stres in mogoče pospešek do tega, da se bo v bistvu poslovil od življenja. To obmetavanje s tem, da bi morali vse peljati v bolnišnico; glejte, zdravnik odredi, kdo gre v bolnišnico in če mu lahko tam pomagajo, drugače tudi nima smisla. Veliko teh ljudi je bilo zaradi pridruženih bolezni in drugih bolezni, ki so jih imeli, že tako v neki paliativni oskrbi ozirom so bili praktično tik pred tem, da se poslovijo od tega sveta. Rečeno je že bilo, da imamo več starejših prebivalcev, da smo eno najstarejših narodov na svetu, in tudi to je botrovalo temu, da je veliko število umrlih zaradi covida bilo med starejšimi. O takih stvareh bi se morali pogovarjati, kako bomo te stvari uredili in kako bom to stanje izboljšali. Povedano je že bilo tudi, da se načrtuje gradnja več domov kot v času zadnjih treh vlad: 5 novih domov, 11 koncesij je bilo zdaj podeljenih, še en razpis bo še za tisoč postelj, namenjamo 30 milijonov v naslednjih dveh, treh letih, da bomo vsaj nekaj od tega naredili. Morate pa vedeti, da Evropa ne podpira institucionalnega varstva, torej domov, ampak si želi, da so ljudje v manjših enotah, da jih ne zapremo v neke inštitucije, zato tudi ni na voljo evropskega denarja za te namene, ko je bilo rečeno, da naj to naredimo. Skratka, mi delamo, ne samo govorimo in delamo razne študije, ampak delamo. Ta ekipa je učinkovita in to vas moti, ker mnogi ste padli v politiko en mesec pred volitvami, šli v kampanjo brez programov, brez načrtov, brez vizij. Ta ekipa na čelu z Janezom Jašo pa ima vizijo, ima načrte, ima program, ve, kaj Slovenija potrebuje, in to tudi dela. Zato interpelacije ne bom podprla, da bo minister Janez Cigler Kralj kot član te učinkovite ekipe uspešno delal še naprej.
Hvala lepa. Replika? Kolega Koprivc, replika.
Hvala lepa. Gospa Jeraj, zdaj ste pa končno priznali bistvo. Ni trend v tem, da se gradi nove velike domove, ampak, da se vlaga v to, da se prilagaja primerne prostore, manjše bivalne enote za te starejše osebe in v to se je vlagalo v zadnjem obdobju zelo veliko. Zdaj ste pa priznali, da ni vse samo v tem štetju, koliko domov se je naredilo in koliko ne. Druga stvar pa, ponovno ste ponovili to laž glede 74 milijonov, ki naj bi se jih vložilo v neke študije. To naj bi vložila ministrica Anja Kopač Mrak. Ta informacija ne drži in prosim, minister, da to potrdite. Tretja stvar pa, gospa Bojana Muršič je spraševala prej, kaj je z zakonom o dolgotrajni oskrbi. Tudi na to niste odgovorili.
Okej. Hvala lepa. To je bil bolj odgovor kot replika. Besedo ima Luka Mesec. Minuta in še nekaj.
Hvala lepa. Sedim tukaj že nekaj ur in poslušam to razpravo in me v bistvu preseneča predvsem, s kakšno lahkotnostjo to sprejemamo, s kakšno neznosno lahkotnostjo sprejemamo dejstva, ki so pred nami. Mi se ne pogovarjamo tukaj, kot je rekel nekdo pred mano, kdor dela, greši in že iz čiste statistike naredi kakšno napako več. Ne pogovarjamo se o kakšni napaki več. Mi se pogovarjamo o tem, da je v Sloveniji v domovih za starejše 20 tisoč ljudi, 11 tisoč od tega se jih je okužilo s koronavirusom, dva tisoč jih je pa umrlo. Se pravi, umrlo je dva tisoč ljudi v domovih za starejše, kar je, da je vsak deseti prebivalec domov za starejše umrl zaradi napak te vlade in zaradi napak ministra, ki je danes interpeliran. To se ni zgodilo, kot slišimo, ker imamo najstarejšo populacijo v Evropi, kar sploh ni res. Francija, Grčija, Portugalska in tako naprej, osem držav pred nami ima starejšo populacijo. In tudi če bi imel najstarejšo populacijo, to ne bi imelo nobene zveze, ker se ni zgodilo to zaradi starosti, ampak zato, ker ste virus spustili v domove za starejše. Na to vas ni opozarjala samo strokovna skupina. Zdaj sem poiskal pobudo, ki smo jo v Levici dali 14. aprila lani, pozvali smo vas, da zaščitite ranljive skupine, na čelu s prebivalci domov za starejše in tam uvedite pogosto testiranje, premikajte obolele ven, priskrbite zdravstveno oskrbo, povečajte kapacitete in tako naprej. In trajalo je – pazite to! – do 9. decembra, da ste sploh testiranje uvedli. Zato so ljudje umirali, ne zaradi tega, ker bi imeli mi najstarejšo populacijo v Evropi, pa zato, ker pravite, ne gre v hotele. Lahko bi jih tudi v zdravilišča premikali, če bi imeli voljo in sposobnost [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Prehajamo v sklepni del razprave, v katerem dobita besedo še minister ter predstavnica predlagatelja interpelacije. Besedo ima minister za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janez Cigler Kralj.
Spoštovani predsednik, najlepša hvala za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci! Najprej iskrena hvala vsem za dobro razpravo. Na trenutke sicer morda tudi, kot ste nekateri poslanke in poslanci ugotovili, neprimerno in morda preveč na osebnem nivoju, ampak velika večina razpravljavcev je dobro osvetlila področja, ki so bila zajeta v očitkih, štirih točkah očitkov na interpelacijo. Ocenjujem, da sem s pisnim odgovorom na interpelacijo in danes tudi z nekajkratno intervencijo v dveh urah in pol argumentirano odgovoril na očitke v interpelaciji. Z ekipo Ministrstva za delo smo od 13. marca 2020, ko smo v zelo težkih razmerah prevzeli odgovornost za vodenje tega ministrstva in se takoj soočili z reševanjem zadev zaradi izbruhov v domovih starejših, veliko, veliko naredili. Še posebej smo se fokusirali na zaščito najranljivejših, sledili odredbam in predlaganim ukrepom strokovne svetovalne skupine Ministrstva za zdravje, ki je tudi odgovorno za zdravstveni del oskrbe starejših, in na ta način resnično storili vse v izjemno težkih razmerah. Vse, kar je bilo v teh razmerah mogoče za zaščito najranljivejših. Ob tem smo na področju trga dela sprejemali številne ukrepe za odziv in blažitev posledic na trgu dela, glavni fokus, glavna prioriteta je bila ohranitev delovnih mest in skupaj, tudi z vami, spoštovane poslanke in poslanci, in vsemi ostalimi deležniki, tudi Ekonomsko-socialnim svetom smo jih ohranili skoraj 300 tisoč. Skoraj 300 tisoč delovnih mest! Tu ne gre samo za številko delovnih mest, ampak gre za vse svojce zaposlenih, katerim so bila ta mesta ohranjena. Zdaj delamo vse na tem in to je naša odgovornost, da bomo pripravili dobro izhodno strategijo, da bomo lahko tudi po tem težkem času prešli na normalno delovanje trga dela. Ne bo lahko, nikakor ne, zato je to še večji izziv tako za ekipo Ministrstva za delo, Ministrstva za gospodarstvo, vseh ostalih celotne vladne ekipe. Tretja točka se je nanašala na javni razpis za ranljive skupine. Ob akutnem odzivanju na epidemijo v domovih za starejše, ob postavljanju strateških temeljev za kvalitetno izvajanje dolgotrajne oskrbe v bližnji, srednji in daljni prihodnosti, sem spada tudi priprava Zakona o dolgotrajni oskrbi, smo na ministrstvu že takoj marca tudi javno komunicirali, da se zavedamo, da je za zdravstveno krizo naslednja psihosocialna kriza in da se bomo na njo tudi hitro in karseda učinkovito odzivali. Javni razpis za ranljive skupine za pomoč v stiskah zaradi epidemije je bil prvi te vrste, je bil rezultat truda SVRK in Ministrstva za delo. Je bil tudi rezultat tega, da je Evropska komisija pravzaprav omogočila preusmeritev sredstev iz finančne perspektive. In ekipa, ki jo vodim, na to sem ponosen, je uspela 2 milijona evrov sredstev preusmeriti v programe za lajšanje stisk tistih, ki jih je epidemija najbolj prizadela. Na tem javnem razpisu je bilo izbranih 17 nevladnih organizacij z različnimi programi in ti programi lahko že tečejo. Kot sem že večkrat poudaril, namen razpisa je bil omogočiti pomoč tistim, ki jih je epidemija in njene posledice prizadela, in to čim širšemu spektru teh ljudi, čim širšemu spektru teh ljudi. Pravzaprav sem hvaležen, da se je ob tem razpisu odprlo tudi vprašanje, ki je veliko širše samo od tega razpisa ali pa od ministrstva, in sicer vprašanje strpnosti, svobode govora, svobode veroizpovedi, mišljenja in dialoga v tej državi. Očitano mi je bilo tudi nekaj zadev glede socialnega dialoga. S podatki sem predstavil potek socialnega dialoga v teh težkih razmerah. Hvaležen sem socialnim partnerjem za to, da smo vsi skupaj razumeli pomen trenutka in stanje, v katerem smo se znašli, da smo na začetku pri PKP1 in PKP2 še brez postavljenega Ekonomsko-socialnega sveta začeli v delovnih skupinah, nato smo tudi Ekonomsko-socialni svet postavili in začeli delati v kolikor toliko normalnih okvirjih; postavili tudi protokol za sprejem interventne zakonodaje, ker smo se vsi skupaj zavedali tudi, da mora ta zakonodaja biti sprejeta hitro in učinkovito in da pravzaprav s socialnimi partnerji v okviru različnih pogajalskih, delovnih, strokovnih skupin tudi usklajujemo prenekatere strokovne oziroma zakonske predloge, ki bodo še v prihodnosti tudi na klopeh Državnega zbora. Zahvaljujem se za to, da smo skupaj pravzaprav ugotovili, in to je ena podlaga za naše prihodnje delo, da je bilo stanje dolgotrajne oskrbe v Sloveniji v preteklem dobrem desetletju zapostavljeno, lahko rečem tudi zanemarjeno, da je to narobe in da smo s to ekipo pokazali vizijo za področje dolgotrajne oskrbe in da jo tudi že izvajamo, že delamo korake. Če je to ena potrditev, verjamem, da nam boste zaupali, da to vizijo za področje dolgotrajne oskrbe, za področje bolj življenjske in bolj pravične socialne in družinske zakonodaje in za bolj odziven trg dela tudi po epidemiji, da bom lahko to vizijo s svojimi sodelavci tudi v bodoče v okviru te vlade izvedli, ob tem da nas čaka tudi že predsedovanje Evropski uniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima še predstavnica predlagatelja Jerca Korče. Postopkovno? [[Da.]] Kolega Bevk.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Delo parlamenta v nočnem času ni normalno. Nismo v vojnem stanju. Čaka naš še ena interpelacija, ki naj bi se po časovnem razporedu zavlekla v zgodnje jutranje ure in naj bi trajala še dlje od današnje seje. To ni normalno. Tudi poslanci smo samo ljudje in to delo v nočnem času seveda škoduje tudi zdravju in psihi. Zato predlagam, spoštovani gospod minister oziroma spoštovani gospod predsednik, da interpelacijo zoper kulturnega ministra dr. Vaska Simonitija raztegnete na dva dneva, in sicer prvi dan od 9. do 21. ure in naslednji dan od 9. ure zjutraj do zaključka. Predlagam tudi, da na to temo skličete Kolegij predsednika Državnega bora in popravite časovni razpored za sejo, ki se bo začela prihodnji teden. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vzeto na znanje. Besedo ima predstavnica predlagatelja Jerca Korče.
Hvala za besedo. Brez trohice dvoma lahko za zaključek rečem, da so se vsi naši očitki, nanizani v interpelaciji, skozi današnjo razpravo izkazali praktično za dejstva. Preprosto zato, ker ministru ni uspelo ovreči ali odgovoriti z argumenti oziroma, če hočete, dokazati, da zapisano ne drži. Še več, danes smo dobili potrditev, da je minister poznal prošnje, poznal je opozorila. Očitno je tudi prebral dopise. Odgovarjal je zgolj s predlogi, ki niso bili izvedljivi, in celo sam povedal, da je nezmožnosti domov in situacijo poznal. Ostal je pač pri tistem znamenitem septembrskem stavku, da novih ukrepov ne bo – in pri tem je tudi ostalo. Tako ste očitno, minister, menili vse mesece, tako poletne kot tudi vso zimo, ker ukrepali namreč niste. Vaša pojasnila o letih zapostavljanja domov, ki smo jih danes slišali, se zdijo najmanj, za moje pojme, licemerska. So pač zgolj izgovor in poskus prikrivanja lastnega fiaska, in to zelo slab poskus. In še enkrat, minister, vam povem, da bi lahko ukrepali, pa niste; in izgovori o preteklosti vas ne odvezujejo odgovornosti za ravnanja v sedanjosti. Danes sem vam nizala tudi datume. S kolegi smo vas soočili z vašimi besedami, naštevali posledice, argumente. Vzročno-posledični lok je ne samo zarisan, pač pa danes tudi dokazan in na žalost neovržen. Brez dvoma lahko rečemo, da bi okužb bilo manj, dejansko neprimerno manj, če bi kot minister ustrezno prilagodili delovno zakonodajo in preprečili širjenje virusa na delovnih mestih, pa tega niste storili. Dopuščali ste ravno nasprotno. In če bi danes v tem hramu demokracije veljala moč argumentov, bi poslanci uvideli, da teh argumentov z vaše strani ni bilo. Res pa smo slišali ogromno naštevanja, kaj je bilo razdeljeno in kaj naj bi bilo storjeno. Nismo slišali ničesar o očitku nepriprave domov na drugi val. Nobenih argumentov. Ni bilo odgovora, zakaj je minister vztrajal na neizvedljivem in zakaj ni zagotovil zunanjih enot. Vsaj prepričljivega odgovora na to nismo prejeli. Ni bilo odgovora, zakaj ni poslušal vladne strokovne svetovalne skupine pri uvedbi testiranj oziroma zakaj je s tem odlašal in čakal. In dnevi ali meseci pri epidemiji in pri širjenju okužb so odločilni ali kot so zapisali v Skupnosti socialnih zavodov, »rešitve se potrebujejo danes, ne čez en teden«. To je bil njihov odgovor, če se spomnite minister, ko ste jim rekli, se bomo usedli naslednji teden, prihodnji teden se bomo usedli in pogovorili. Pa so vam odgovorili, da rešitve se potrebujejo danes, ne čez en teden. In to je bilo dejstvo v času spopadanja z virusom oziroma v tistih najtežjih časih. Ni bilo odgovora na to, zakaj niste poskrbeli za zakonodajo na področju izplačila nadomestil. Zakaj različne višine? Zakaj so bili delavci kaznovani, namesto da bi bili delavci in delodajalci stimulirani? In v tem delu so se delavci in, se pravi, delodajalci strinjali, da bi moral biti ta del rešen, pa ni bil. Ni bilo odgovorov, ni bilo argumentov, ni bilo pojasnil, spoštovani minister. Ko poslušam neprestano, tudi danes, s strani koalicije, kako nekako posegamo po nekih težkih orodjih in izgubljamo čas z interpelacijami – jaz mislim ravno nasprotno. Ob takih dejanjih, kot jih počne ta vlada, ob takih ravnanjih, ki puščajo tako hude posledice, je interpelacija minimum, ki ga mora uporabiti opozicija. Je pa dejstvo, da standardov za prevzemanje politične odgovornosti nimate. V preteklosti so bili. V preteklosti politična odgovornost ni pomenila tega, da je nekdo slab človek, pomenilo pa je to, da je to človek s hrbtenico, ki se zaveda, da s prevzemom funkcije prevzema odgovornost za vodenje resorja, odgovornost za svoja dejanja in odgovornost za to, da odloča in vodi resor Republike Slovenije in da za spoštovanje države, spoštovanje ustave, spoštovanje demokracije, da vse to niso le besede, ampak da to terja od človeka tudi osebno zavedanje, kaj je politična odgovornost in kdaj so napake prehude in bi jo moral prevzeti. In spoštovani minister, na osnovi vsega povedanega danes skozi celotno razpravo in na osnovi tega, kar vi danes niste povedali, bi ta odgovornost morala biti prevzeta z vaše strani. Ne da vas moramo mi pozivati k temu, koalicija oziroma večina v tem državnem zboru pa vas bo ubranila, ne zaradi tega, ker je slišala argumente in presodila, da je tako prav ali narobe, ampak zaradi tega, da bo ohranila svoj lasten stolček in svoj obstoj. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo o interpelaciji in prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Predlagatelji interpelacije predlagajo zboru, da po opravljeni razpravi sprejme naslednji sklep: Državni zbor Republike Slovenije na podlagi vložene interpelacije izreka nezaupnico ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju in ga razreši s funkcije. S tem mu preneha funkcija ministra. V skladu z drugim odstavkom 118. člena Ustave Republike Slovenije bo nezaupnica ministru izrečena, če bo zanjo glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti 44. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Glede na izid glasovanja ugotavljam, da ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti nezaupnica ni bila izglasovana. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 66. izredno sejo Državnega zbora.