Drage kolegice in spoštovane kolege vabim v veliko razpravno dvorano državnega zbora. Nadaljevali bomo izredno sejo in jo, upam, danes tudi zaključili. Prosim, da pridete v dvorano. Veliko kolegic in kolegov se je iz upravičenih razlogov danes za sejo opravičilo, tako da bomo morali biti precej disciplinirani,da bomo opravili vse točke dnevnega reda. Kolegice in kolegi, poskušali bomo ugotoviti navzočnost v dvorani, da bi lahko začeli sejo. Še enkrat vas prosim, da zasedete svoja mesta. Pričenjam nadaljevanje 11. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Prosim za potreben mir v dvorani! Dovolite mi, da vas obvestim o kolegicah in kolegih, ki se seje ne morejo udeležiti in so se opravičili [[veliko jih je]] : kolega Jelinčič, kolegica Lavrič, kolega Pukšič, Bevk, Barovič, Kavtičnik, Rokavec, Kebrič, Vnučec, Kramberger, Džuban, Vizjak, Fabjan, Božič, Malovrh, Trofenik, dr. Gaber, Janc, Maršič, kolega Moge bo odšel po 15.00 uri, kolega Partljič, za začetek seje se je opravičil kolega Švagan, do 16.30 ure je opravičena kolegica Zalokar Oražem, za sejo kolega Diaci, Čeligoj, Levič, Peterle, Drobnič, Battelli, kolegica Pozsonec, kolega Školč, Jerovšek, Kacin in za pričetek seje tudi kolega Pohorec. Spoštovane kolegice in kolegi, predlagam, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Prosim, da vstavite kartice in pritisnete tipko "kvorum". Ugotavljamo navzočnost v dvorani. Kljub temu, da je vloženih dovolj kartic, ni bilo dovolj tistih, ki bi pritisnili tipko "kvorum". Trenutek bom počakal, potem pa bomo poskušali v drugo ugotoviti navzočnost v dvorani. Rekel sem že, da se je danes opravičilo veliko naših kolegic in kolegov in to bomo morali upoštevati pri odločanju. Ugotavljamo navzočnost. Drugič ugotavljamo navzočnost v dvorani. Prosim, pritisnite tipko "kvorum". Ugotavljamo navzočnost v dvorani. Predlagam, da sejo nadaljujemo ob 14.25 uri; takrat bomo dobili na mizo tudi pismeno poročilo. Z 11. izrednega zasedanja nam je preostala za obravnavo 7. točka. Predlagal bom tudi, da bi danes zaključili 10. sejo in štiri neobravnavane točke prenesli na naslednjo sejo Ob 14.25 uri se bomo torej sestali še enkrat. Prosim vse kolegice in kolege, ki so v državnem zboru - kot rečeno, je danes res veliko opravičenih - da pridejo v veliko razpravno dvorano; do takrat prekinjam sejo.
Tretjič bomo ugotavljali navzočnost. Ura je 14.25. Še enkrat bom pred ugotavljanjem navzočnosti, tretjič, povabil vse, ki so v preddverju dvorane, da pridejo v razpravno dvorano in s sklepčnostjo omogočijo nadaljevanje 11. izredne seje državnega zbora. Kolegice in kolegi, ugotavljal bom navzočnost v dvorani. Prosim za mir. Ugotavljamo navzočnost v dvorani. Prosim za mir v dvorani. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko odloča. Tudi na današnje nadaljevanje seje so povabljeni predstavniki vlade in jih lahko lepo pozdravimo. Kot rečeno, je za današnje nadaljevanje 11. izredne seje preostala obravnava 7. točke dnevnega reda, to je predloga zakona o izvrševanju proračuna za leti 2002 in 2003. Ali smem prijazno prositi za nekaj vaše pozornosti? Preden preidemo na obravnavo te točke, mi dovolite, da vas obvestim, da so v veliki dvorani že nameščene vse kamere, ki bodo omogočale neposreden prenos sej. Kamere so povezane z video studiem, ki je v sobi 326 v tretjem nadstropju. V tem mesecu se bo po terminskem načrtu testirala nastavljivost kamer, zato se bodo kamere vključevale in premikale tudi med zasedanjem državnega zbora danes, vendar pa se v tej fazi video signal ne bo uporabljal oziroma uporabljal se bo izključno za testiranje sistema v državnem zboru, signal pa se še ne bo posredoval nobeni od medijskih hiš. Po uspešno končanih testiranjih tega video sistema pa bomo lahko prišli tudi na izvedbo neposrednih prenosov sej, o čemer boste tudi pravočasno obveščeni. V zvezi z 10. sejo državnega zbora, kjer so odprte še štiri točke dnevnega reda, bom na podlagi drugega odstavka 73. člena poslovnika državnega zbora po koncu današnjega zasedanja predlagal, da se te točke prenesejo na eno izmed prihodnjih sej zbora. Tako bomo 10. sejo lahko zaključili in omogočili sklic naslednje seje. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2002 IN 2003. Zakon je vložen po hitrem postopku. Predlog zakona je v obravnavo državnemu zboru predložila vlada Republike Slovenije. Sprašujem predstavnico, ali želi uvodoma besedo? Prosim, imate besedo, gospa državna sekretarka.
Hvala lepa. Želela bi povedati, da je letni zakon o izvrševanju proračuna neposreden pogoj za uveljavitev in izvrševanje proračunov, ki sta bila sprejeta v preteklem letu. Letošnji zakon o izvrševanju proračuna se glede na pretekla leta razlikuje v tem, da pokriva dvoletno proračunsko obdobje in v zakonu so praviloma vse določbe napisane na tak način, da naj bi veljale tako za leto 2002 kot za leto 2003, razen izjemnih rešitev, ki so eksplicitno zapisane. Zakon tako kot v preteklih letih ureja ključna področja, in sicer določa strukturo državnega proračuna, obseg zadolževanja in poroštev države ter celotnega javnega sektorja, določa posebnosti pri izvrševanju proračuna in posebnosti pri upravljanju in prodaji državnega premoženja. Dejstvo namreč je, da v tem trenutku še nisprejeta sistemska zakonodaja, ki bi podrobneje določala postopke prodaje državnega premoženja, zato je predvideno, da bi tudi v letu 2002 reševali tovrstna vprašanja glede postopkov prodaje državnega premoženja z zakonom o izvrševanju proračuna. Predvidevamo, da bo vlada na začetku prihodnjega leta vložila v državni zbor sistemski zakon, ki bo urejal postopek prodaje državnega premoženja, ki se pa v izhodišču ne bodo bistveno razlikovali od rešitev, ki jih predlagamo v zakonu o izvrševanju proračuna. Naj vas morda opozorim na nekatere rešitve v zakonu, ki so drugačne od rešitev, ki smo jih imeli v letu 2001 oziroma v preteklih letih. Ena od pomembnih rešitev, ki je v zakonu o izvrševanju proračuna določena in naj bi veljala za leto 2002, je ukinitev tako imenovanega zamaknjenega proračunskega leta oziroma ukinitev prenosa prihodkov od trošarin in davka na dodano vrednost iz leta 2002 v januar leta 2003. To rešitev, ki je tukaj normativno urejena, smo pravzaprav pri sprejemanju predloga oziroma pri sprejemanju proračuna za leto 2002 že temeljito obdelali. Tu so pa zdaj normativne rešitve, ki seveda pogojujejo, da imamo v letu 2002 11-mesečne prihodke iz naslova teh dveh pomembnih davščin. Druga pomembna novost ali pa sprememba zakona o izvrševanju proračuna je ta, da bistveno zaostrujemo kriterije pri pooblastilih vladi med izvrševanjem proračuna. Zakon o izvrševanju proračuna v skladu z zakonom o javnih financah daje vladi pooblastila, kako lahko med letom prerazporeja sredstva med posameznimi nameni. V lanskem letu oziroma v letošnjem letu 2001 smo prvič začeli omejevati možnosti prerazporeditve vlade. Izkazalo se je, da se je zadeva utekla in da lahko zaostrujemo pogoje pri prerazporeditvah in s tem pooblastila vladi med izvrševanjem proračuna. To je morda na videz nepomembno dejanje, vendar ga vlada ocenjuje kot izjemno pomembno, iz dveh razlogov. Prvi razlog je ta, da se s tem daje večja teža odločitvam državnega zbora glede sprejete strukture proračunskih odhodkov. Druga pomembna novost, ki jo s tem prinašamo, je, da se izboljšuje sam sistem priprave proračuna in izboljšuje natančnost pri določanju proračunskih odhodkov vseh proračunskih uporabnikov. Hkrati s temi omejitvami pa dajemo vladi, naj bi, torej vlada predlaga, da bi ji državni zbor podelil nekatera druga pooblastila. In eno od pomembnih pooblastil, ki jih vlada v tem primeru naj bi dobila, če boste seveda se tako poslanci odločili, je tudi ta, da bi v bodoče ne ciljali več na proračunski deficit, ki ga določimo s proračunom, ampak naj bi se omejevali oziroma naj bi pri izvrševanju proračuna ciljali na proračunske odhodke v obsegu in v strukturi, kot so bili določeni v državnem zboru, ne glede na to, da bi morebiti prihodki zaradi drugačnih gospodarskih gibanj od napovedanih, bili manjši. To je novost, ki jo prinašamo, pa ni novost, ki je pravzaprav izjemna in si jo izmišljamo samo v naši državi, ampak je rešitev, ki jo imajo v številnih zahodnih evropskih državah, zlasti v tistih, ki nimajo v primeru gospodarske recesije oziroma oslabljene gospodarske rasti v ta namen posebnih konjunkturnih zakonov, ki rešujejo omenjene težave. Zakon v nadaljevanju daje, torej določa tudi namenske prejemke proračuna in namenske izdatke proračuna. Tu sledimo spremenjenemu zakonu o javnih financah in prinašamo nekatere izjeme, kdaj se lahko sredstva od prodaje državnega premoženja porabijo za drugo obliko državnega premoženja. Vse ostalo, kar ni našteto v zakonu o izvrševanju proračuna kot izjema, je avtomatsko prihodek, ki služi zmanjševanju državnega dolga oziroma pokrivanju odplačila glavnic. Še ena stvar, mislim, je pomembna in je povezana tudi z dvoletnim proračunom, to je uveljavitev principa, ki smo ga pravzaprav že s proračunom za leto 2001 vpeljali v sistem - gre za načrt razvojnih programov. Z načrtom razvojnih programov ste dejansko v državnem zboru začrtali večletne investicije na posameznih področjih, zato temu prilagajamo tudi prevzemanje obveznosti v prihodnjih obdobjih. Pri tem bi želela poudariti, da pri prevzemanju obveznosti za prihodnja obdobja ne gre za noben prikrit primanjkljaj države, ampak gre preprosto za to, da posamezni proračunski uporabniki, ki imajo v načrtu razvojne programe, recimo, petletno investicijo, lahko sklenejo pogodbo za celotno petletno obdobje, seveda so pa s tem zavezani, da v prihodnje proračune pripeljejo toliko sredstev, da se ta investicija tudi pokrije. S tem se zožuje prostor, ki ga v prihodnjih proračunih imamo na razpolago za postavljanje novih projektov, vendar je to v nekaterih primerih, kjer so investicijski cikli daljši, edina možna rešitev. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospa državna sekretarka. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko, ki je matično delovno telo. Predsednika, kolega Pucka, prosim, da predstavi mnenje odbora.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Glede na pomembnost tega zakona je matično delovno telo obravnavani zakon obravnavalo na seji, ki se je štirikrat nadaljevala in končno smo danes uspeli prebiti se po dokaj obširni razpravi o posameznih členih, amandmajih vlade in amandmajih, ki so bili pripravljeni na osnovi mnenja sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, do konca. Prav zaradi tega na klopeh še nimate ustreznega poročila, to bo v kratkem na voljo, kakor tudi sam pregled amandmajev. Članice in člani odbora so se posebej zaustavili pri nekaterih določbah tega zakona za izvrševanje proračuna za naslednji dve leti, predvsem pri vprašanju namenskosti prihodkov in odhodkov proračuna, iz 5. in 6. člena, ob prenosu uporabljenih pravic porabe med leti, ob prerazporejanju teh pravic in ob prerazporeditvah, o katerih odloča vlada iz 10. člena. Prav tako je bilo veliko razprave o 14. členu, ki govori o največjem dovoljenem obsegu obveznosti neposrednega uporabnika, ki bodo zapadle v plačilo v prihodnjih letih, kakor tudi o plačilnih rokih v breme državnega proračuna iz 16. člena. Članice in člani odbora so veliko pozornosti namenili tudi členom, ki govorijo o uporabi določb o prodaji stvarnega in finančnega premoženja države, o metodah, o programu te prodaje, kakor tudi seveda o nekaterih amandmajih vlade, in sicer predvsem o tistem, ki govori o amandmaju k 31. členu, ki govori o povečani zadolžitvi v višini 15 milijard tolarjev, da bi s tem v bistvu dali vladi večji manevrski prostor, v primeru, če bi bili prihodki, realizirani prihodki nižji od predvidenih s sprejetim proračunom za posamezno leto. Odbor je po vsebinsko bogati razpravi sprejel vrsto svojih amandmajev in podprl amandmaje vlade k posameznim členom iz zakona. Predlagam, da podprete amandmaje odbora in pa amandmaje vlade, ki jih je podprlo matično delovno telo. Hvala lepa.
Hvala vam, gospod predsednik, kolega Pucko. Sprašujem sekretariat, ali želi besedo. [[Ne želi.]] Tako dajem besedo predstavnikom poslanskih skupin. Želi kdo nastopiti in predstaviti stališče? Proceduralno, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Slišali smo poročilo gospoda predsednika odbora za finance in ugotavljam, da v poslanski skupini še nimamo tega gradiva.
Vsak hip bo na mizi, tako mi zagotavljajo službe.
Gospod predsednik, če mi dovolite, mislim da je nesmiselno, da nadaljujemo sejo, če nimamo gradiva v rokah in ne vemo, kako se je dejansko odbor odločil. Šele potem tudi lahko naredimo svojo predstavitev. Vem, da glasov je zadosti za sprejetje tega in vseh drugih zakonov v tem državnem zboru, a vendar mislim, da vsaj iz kozmetičnih razlogov nam dajte dovoljenje, da lahko to preberemo. Hvala lepa.
Kolega, dr. Bajuk, preden bi prešli na odločanje, tako kot vedno, bi tudi v tem primeru imeli pred seboj nujno poročilo. Jaz sem hotel vprašati, ali lahko poslanske skupine predstavijo stališče tudi brez tega. Vaša pripomba je na mestu. Kdorkoli bi jo dal, bi jo morali upoštevati. Sicer mi službe zagotavljajo, da bi morali vsak hip dobiti na mizo to poročilo, vendar bomo sejo, dokler poročilo ne bo na mizi, začasno prekinili. Nekaj minut pred nadaljevanjem vam bom povedal čas, sicer pa bomo začeli ob 15.00 uri. Hvala lepa.
Vse poslanke in poslance prijazno vabim, da pridejo v dvorano. Pred nami je sedaj obsežno poročilo, na 20 straneh, k predlogu zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2002 in 2003. Še bolj obsežen utegne biti pregled amandmajev, tako da bi vas rad obvestil, da se službe po svojih najboljših močeh trudijo, da bi bilo to pravočasno pripravljeno do takrat, ko bomo prešli na odločanje. Zdaj pa vabim vse kolegice in kolege, da pridejo v dvorano, kajti ugotavljali bomo navzočnost in nadaljevali razpravo; besedo bodo dobili predstavniki poslanskih skupin. Ugotavljali bomo navzočnost v dvorani, kolegice in kolegi. Prosim, če zasedete svoja mesta. Ugotavljamo navzočnost v dvorani. Prosim, da pritisnete tipko "kvorum". Smo sredi ugotavljanja navzočnosti v dvorani. Navzočih je 48 poslank in poslancev; državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko odloča. Kot rečeno, smo pravkar prejeli obsežno poročilo k predlogu zakona o izvrševanju proračuna za leti 2002 in 2003. To nam zdaj omogoča, da začnemo splošno razpravo. Sprašujem, ali želijo najprej besedo predstavniki poslanskih skupin. Kolega mag. Vizjak želi predstaviti stališča poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Imate besedo, kolega mag. Vizjak.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Spoštovane predstavnice in predstavniki vlade, kolegice in kolegi, poslanke in poslanci! V nadaljevanju bom predstavil stališča Socialdemokratske stranke do zakona o izvrševanju proračuna za obe leti, to je za leto 2002 in 2003, ki smo jih oblikovali predvsem na podlagi ugotovitev tudi lanske razprave oziroma letošnje razprave iz spomladanskega časa glede izvrševanja oziroma glede zakona o izvrševanju proračuna za leto 2001 ter dolgotrajne in poglobljene razprave na odboru za finance, ki je potekala kar nekaj ur oziroma v treh nadaljevanjih, pri čemer smo si želeli razčistiti določene pojme in seveda tudi, ne nazadnje, tudi na našo pobudo so sprejete nekatere rešitve, ki po moji oceni dvigajo kakovost in kvaliteto tega zakona. V Socialdemokratski stranki pa kljub temu tega zakona ne bomo podprli. Ne bomo ga pa podprli iz naslednjih razlogov. Največji očitek temu zakonu o izvrševanju proračuna je predvsem v tem, da parcialno, delno, to se pravi samo za obdobje dveh let ureja privatizacijo državnega premoženja in posledično seveda tudi privatizacijo premoženja lokalnih skupnosti. Menimo, da je to slaba rešitev, ki nezadostno ureja področje privatizacije državnega premoženja in nekako nas ni prepričal argument vlade, zakaj ni predložila v državni zbor že zakona o privatizaciji državnega premoženja. Še zlasti velja to zadržavno premoženje, ki ureja gospodarske javne službe in seveda tudi upravljanje z javnimi dobrinami. Mislim, da tako delni pristop ne omogoča kvalitetne, učinkovite in namenske prodaje državnega premoženja in seveda ponuja neke začasne rešitve, ki pa ne bodo dale optimalnih rezultatov, predvsem v smislu interesov države in seveda tudi njenih državljanov. Drugi bistveni razlog, zakaj ne bomo podprli tega zakona, je tudi ta, da zakon o izvrševanju proračuna še vedno daje vladi in seveda tudi neposrednim proračunskim uporabnikom, to je ministrstvom, prevelika pooblastila za prerazporejanje sredstev, ki so jim namenjena v okviru sprejetega proračuna. Po naši oceni, in tu bom navedel dva primera, ki pričata, da se ta pooblastila vladi in ministrstvom pravzaprav niso popolnoma nič spremenila. Res je, da gre vlada tu v nekih manj pomembnih področjih v omejitev pooblastil za prerazporejanje, vendar, ko govorimo o prerazporejanju v okviru istega programa oziroma podprograma, lahko neposredni uporabnik samostojno izvaja prerazporeditve med proračunskimi postavkami v višini 20% in prav tako lahko tudi vlada odloča o prerazporeditvah med podprogrami znotraj glavnega programa v okviru 20% obsega podprograma. Mislim, da s tem nekako vlada gre prek tega, kar tu državni zbor sprejme. Namreč, ob proračunski razpravi in ob razpravi o številnih amandmajih k proračunu smo razporejali in namenjali tudi zelo neznatna sredstva za izvedbo nekaterih programov. Hkrati pa danes z zakonom dajemo neposrednim proračunskim uporabnikom in seveda tudi ministrstvom "bianco" pooblastilo, da izvaja te prerazporeditve v višini 20% in s tem dejansko postaja naša proračunska razprava popolnoma brezpredmetna in je tudi vprašanje, ali je smiselna. Tu bi apeliral na poslanke in poslance, da se vprašajo, ali ima smisel sploh še nadaljevati tako prakso sprejemanja proračuna, če se lahko kasneje s pooblastilom vlade in pooblastilom neposrednih proračunskih uporabnikov ta sredstva zmanjšujejo oziroma omejujejo oziroma prerazporejajo. Nadaljnji, zelo pomemben očitek temu zakonu o izvrševanju proračuna je novost, ki jo uvaja, in to je predvsem novost, ki govori o zadolževanju oziroma o dodatnem zadolževanju. Prebral bi amandma, ki je priložen in je amandma vlade in gre paketno s tem zakonom, ki pravi, da se lahko ne glede na določbe zakona o izvrševanju proračuna dodatno zadolžimo do obsega, ki zagotavlja realizacijo obsega odhodkov v sprejetem proračunu za posamezno leto, in sicer največ do višine 15 milijard slovenskih tolarjev. Glede na sprejeti proračun, ki je tudi jasno govoril o dolgu in o zadolževanju, tu dajemo vladi zopet "bianco" pooblastilo, da se lahko zadolži prek že sprejetega obsega za 15 milijard slovenskih tolarjev. Podobno rešitev imajo resda nekatere druge evropske države, toda ob upoštevanju dejstva, da nimajo takih pooblastil, da vlada nima takih pooblastil glede prerazporejanja sredstev med posameznimi postavkami proračuna in s tem nekako balansiranja odhodkov s prihodki. Tu pa dejansko dajemo vladi dodatna pooblastila za zadolževanje in mislim, da tega amandmaja nikakor ne moremo podpreti. Čudi me, zakaj vlada ni posegla po možnosti rebalansa, in če nastanejo argumenti za dodatno zadolževanje in za resen poseg tudi v razmerje med odhodki in prihodki državnega proračuna, zakaj državnemu zboru ne predloži rebalansa in zakaj se tako izogiba tej metodi kot edini primerni metodi. Kajti če državni zbor sprejme proračun, je državni zbor tudi edini kompetenten, da sprejme tako bistvene spremembe proračuna. Zato odločno nasprotujemo temu pooblastilu vladi, ki omogoča dodatno zadolževanje največ do višine 15 milijard slovenskih tolarjev, in je tu zgolj neka obljuba, da bo o tem poročala državnemu zboru. Nasprotujemo temu predlogu proračuna tudi zaradi določb o tako imenovanih predobremenitvah oziroma o prevzemanju obveznosti. Res je, da je letos novost, saj smo sprejeli dvoletni proračun oziroma ste sprejeli dvoletni proračun in s tem tudi nekako lažje prevzemanje obveznosti v obliki pogodb za naslednja leta. Vendar glede na napovedana gospodarskagibanja, glede na napovedano recesijo in glede na utemeljeno bojazen, da se bo z izvrševanjem proračuna, zlasti z zagotavljanjem prihodkov v ta proračun, zadeva odvijala tako, kot je predvideno, se mi zdi, da je obseg 80% predobremenitev za naslednja leta tako za investicije, kot tudi za storitve in blago, da je to prevelika predobremenitev, ki hkrati onemogoča manevrski prostor prilagajanja proračuna v naslednjemu letu glede na spremenjene okoliščine. Želim povedati, da bi bilo potrebno določiti v proračunu tudi maksimalni obseg predobremenitev, skupni obseg predobremenitev, ki bi omogočal vladi, da v primeru spremenjenih gospodarskih gibanj z rebalansom doseže tudi nekako uskladitev prihodkovne in odhodkovne strani na tem mehkem delu, na tem delu, ki je,ki omogoča prilagoditve, da ne bodo seveda trpela nekatera druga področja, ki predstavljajo fiksne obveznosti, in seveda, tam ni možnosti prilagajati izvrševanja proračuna novim makroekonomskim predpostavkam in gibanjem v bodoče. Zato menimo, da je tako velika predobremenitev lahko zelo nevarna in lahko povzroči ob bistveno spremenjenih gospodarskih gibanjih v prihodnje velike težave pri izvajanju zakonskih obveznosti te države. Kajti, fiksira tudi ta mehki del proračuna zelo visoko. Temu zakonu o izvrševanju proračuna seveda nasprotujemo tudi zaradi zelo nesprejemljive določbe 17. člena, ki govori o uporabi splošne proračunske rezervacije, ki predvideva porabo sredstev s proračunske rezervacije tudi za potrebe plač novo zaposlenih delavcev in funkcionarjev pri nevladnih in pravosodnih neposrednih uporabnikih in seveda za plačilo zaračunljivih tiskovin. Proračunska rezervacija je po naši oceni zelo dobro, oziroma namen uporabe proračunske rezervacije definiran v zakonu o javnih financah, zato se nam ta člen zakona o izvrševanju proračuna zdi ne le nepotreben, temveč celo navaja oziroma zapeljuje lahko nekatere proračunske uporabnike oziroma nevladne in pravosodne uporabnike k uporabi tega člena, to se pravi za plače novozaposlenih delavcev v smislu trošenjasredstev s proračunske rezervacije. Razumem, da je bil ta člen v lanskem letu nekako, oziroma velja za zakon o izvrševanju proračuna za leto 2001, še v zakonu, kajti sledila je uvedba potnih listov in dejansko je bilo težje predvideti stroške za tiskovine Danes je ta zadeva predvidljiva in popolnoma nepotrebno in celo neprimerno je, da ta določba, to se pravi 17. člen, ostane v zakonu o izvrševanju proračuna. Dotaknil bi se še tudi ene pomembne določbe zakona o izvrševanju proračuna, ki je s sistemskega vidika popolnoma nesprejemljiva, čeprav ima za to odločitev vlada zakonsko podlago. To je, da dviga stopnjo davka na dodano vrednost v zakonu o izvrševanju proračuna in tega ne dela v sistemskem zakonu, to je zakonu o davku na dodano vrednost, ki ureja to področje. Vseskozi ugotavljamo, da z zakonom o izvrševanju proračuna posegamo v številne druge sistemske zakone in s tem rušimo neko preglednost slovenske zakonodaje in konsistentnost te slovenske zakonodaje, saj mora nekdo, ki želi ugotoviti, kako je zadeva formalno urejena, brskati po številnih predpisih in ne nazadnje vidi, da tudi zakon o izvrševanju proračuna posega v to materijo. Zato ne vidim razloga, zakaj je vlada tu posegla v dvig stopnje v zakonu o izvrševanju proračuna in zakaj tega ni definirala v zakonu o davku na dodano vrednost. Naj omenim še druge številne primere, iz katerih je jasno, da s tem zakonom o izvrševanju proračuna uvajamo neke izjeme v številne sistemske zakone. Gre za plače in napredovanje delavcev v državnih organih. Gre za dvig davka na dodano vrednost. Gre za poseganje v zakon o javnih naročilih, kajti uvajamo neke posebnosti, želimo uvesti neke posebnosti glede javnih naročil, in seveda tudi v dodatno zadolževanje. To so - da ne omenjam seveda tudi privatizacije državnega premoženja - to so začasni posegi prek začasnih zakonov v zelo pomembno materijo, za katero menim, da bi zahtevala celovitejši in sistemski pristop. Takemu parcialnemu delu in odločanju in določanju pravil igre vlade v Socialdemokratski stranki ne bomo šli naproti, tega ne bomo potrdili in bomo glasovali proti sprejetju takega zakona. Hvala.
Hvala lepa, kolega mag. Vizjak za predstavitev stališč poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Na vrsti je kolega Sašo Peče. Predstavil bo stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Imate besedo.
Spoštovani prisotni! Po mnenju poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke predstavlja predlog zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leto 2002 in leto 2003 tisti tretji element regulative javnih financ v okviru naše države, torej tistega področja, ki smo mu v zadnjem obdobju tako vlada kakor parlament, strokovne službe, posvetili ogromno področje, o katerem smo povedali marsikaj negativnega, marsikaj pozitivnega, nekateri bili črnogledi, nekateri pa bili optimisti. Po našem mnenju je javnofinančna nedisciplina že danes, v tem trenutku, ko zakon o izvrševanju proračuna še ni sprejet, je pa sprejet proračun za leti 2002 in 2003, že na tako veliki stopnji, da ji bo tale zakon le še dal močnejšo zeleno luč, katero podlago je naredil proračun, torej proračun za leto 2002 in 2003. Ker gre, vsaj po našem mnenju, za strogo povezano zaporedje vseh teh treh elementov, se nam zdi tudi nesmiselno, da ob nepodpori samemu proračunu za obe leti ne moremo dati podpore tudi temu predlogu zakona o izvrševanju. Danes se ne bomo ponavljali o uvedbi DDV-ja, kar je govoril tudi predstavnik pred menoj. Sem pa prepričan, da DDV igra še kako pomembno vlogo, predvsem pri javni potrošnji, s tem pa na dvig gospodarske rasti, kar pa je po našem mnenju več kot izključno povezano z, po našem mnenju prav tako bližajočim se rebalansom v šestem, sedmem ali osmem mesecu prihodnjega leta, za naslednje leto, in ki bo postavil na glavo ta zakon, kakor tudi oba sprejeta proračuna. Milo rečeno, danes se nam zdi to zelo neresen pristop, zelo neresen pristop s strani vlade Republike Slovenije, ki nam predlaga v sprejetje nova, po našem mnenju prevelika pooblastila posameznim ministrom oziroma vladi ki bodo s tem predvsem pritiskali na inflacijska gibanja, in sicer na vpliv cen na inflacijo. S tem bomo dosegli nasprotne učinke tistemu, kar je nedavno govoril sam minister Rop, in sicer o, recimo temu, učinkoviti anticiklični ekonomski politiki, s katero bo onemogočil negativne pojave v naši ekonomiji. Verjamem, da bomo zakonu nasprotovali le tisti, ki smo nasprotovali tudi predlogu proračuna, kajti edino to je smiselno in v Slovenski nacionalni stranki se bomo tega smisla in te ekonomske logike tudi držali, zato tega predloga ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Sprašujem, ali želi še katera od poslanskih skupin predstaviti stališča? [[Želi.]] Kolega dr. Bajuk bo predstavil stališča poslanske skupine Nove Slovenije. Imate besedo, kolega dr. Bajuk. Želi potem še katera od poslanskih skupin besedo? [[Ne.]] Potem bomo prešli na stališča poslank in poslancev. Prosim, dr. Bajuk, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V imenu poslanske skupine Nove Slovenije bi rad povedal vsaj nekatere razloge, zakaj ne bomo podprli zakona o izvrševanju proračuna. Kot sem imel že možnost izjaviti v tej isti dvorani, ko smo prejšnji petek, 30. novembra, sprejemali dvoletni proračun, obžalujemo, da je vlada izgubila to izredno možnost, ki jo je imela, da bi napravila korak k večji preglednosti in realni predstavitvi situacije naših javnih financ. Mi se lahko še naprej igramo sami s seboj in še naprej delamo tako, kot da sami sebe varamo. A dejstvo je, da stojimo na pragu vstopa v Evropsko zvezo, kjer bo treba stvari urediti na bolj pregleden način, in sicer na podlagi vzorcev in kriterijev, ki jih svet pozna, in se bomo morali odstraniti od svojih, bi rekel, zelo svojstvenih načinov delovanja na tem področju, ki so se v zadnjih štirih letih nakopičili in danes predstavljajo zelo zamegljeno podobo realne situacije. To niso samo besede opozicije, naša vloga je, da opozarjamo. Opozarjali smo tudi pred začetkom tega leta, da obstaja še drug primanjkljaj, in smo dobili posmehovanje. Danes je pa opisanih in predvidenih 75 milijard za prihodnje leto. Ponovno opozarjamo, da nepreglednost našega sistema kvari ugled in predvsem možnost pametnega gospodarjenja s sredstvi, ki nam jih državljanke in državljani zaupajo. Predvsem pa nasprotujemo zakonu o izvrševanju proračuna, ker je še zadnji korak, da se vse zaplete za dve leti, in še naprej, ker so predlagani koraki in dovoljenja, da bomo posegali tudi v leto 2004. Komu pa to služi, da se zaradi teh stvari in pa morda začasnih razlogov politične predstavitve lahko sami sebe varamo? Vprašanje privatizacije premoženja v državni lasti, predvsem pa infrastrukture je vprašanje, ki zahteva enkrat za vselej sistemski zakon. O tem so naši predniki v tem državnem zboru že debatirali leta 1994, pa nismo nikamor prišli. Leta 1998 je bil postavljen drug zakon, pa nismo nič napravili. Skozi prvo obravnavo je tudi že šel en zakon o privatizaciji, popravki za drugo obravnavo so bili predstavljeni za časa prejšnje vlade, a sedanja vlada je ta predlog umaknila. Razlog in pa razlaga, obrazložitev je bila, da bomo prišli do sistemskih rešitev v zakonu o javnih financah. Zakon o javnih financah je bil po hitrem postopku spremenjen samo zato, da smo se prilagodili nujnim težavam ministrstva za finance in celotne vlade. Sistemskega zakona še nimamo. Jaz pa vas sprašujem, kaj pa čakamo. Kdaj pa bomo imeli sistemski zakon? Ali takrat, ko bo že vse prodano? Ali nismo sedaj na pragu drugega poglavja divje privatizacije, ki je bistveni vzrok za poglobljeno razslojevanje naše družbe? Kaj pa se nam še mora zgoditi, da bomo enkrat za vselej odgovorno prevzeli vse te stvari, ki so nam bile zaupane? Mi ne moremo tega zakona podpreti ravno zato, ker noče reševati teh vprašanj. Nadaljujemo še z istim pristopom prerazporejanja in takšna fleksibilnost, ki ni drugega, kot pa naš odstop od odgovornosti, ki jo imamo kot državni zbor. Saj to je bistvo demokratičnega sistema, da moč nad mošnjo ima državni zbor in parlament. In mi bomo zdaj sprejeli, da bonaša vlada, ne glede v kakšni sestavi je, saj to ni tako pomembno, končno je le, da ta hiša in mi, ki smo tukaj, imamo to odgovornost in te odgovornosti se bomo razrešili v tistem trenutku, ko bomo te gumbe pritisnili. Seveda, Nova Slovenija jih ne bo. Nejasnosti glede zadolžitve. Kaj pa se še mora zgoditi v Sloveniji, da bomo še naprej dajali "bianco" možnost izvršilni oblasti, da se bo še naprej zadolževala, namesto da bi enkrat za vselej priznala, da imamo težave, da jih moramo skupaj rešiti in da ne bomo nič dosegli, če bomo samo prihodnje generacije težili z našim neodgovornim dejanjem. Nepreglednost našega sistema, predobremenitev. Ponovno vprašam, kaj pa se še mora zgoditi. Zakaj pa naj v Sloveniji, enkrat za vselej, ne veljajo znani in priznani principi računovodstva po celem svetu, da ne govorim o konkretnem [[...]] [[Nerazumljivo]] [[...]], ki ga pa tako ali tako moramo izpolnjevati. Ja, kako pa mislite, da se bomo predstavljali pod Evropo in izpolnjevali maastrichtske kriterije? S tem zakonom o izvrševanjuproračuna, predrage kolegice in kolegi, ne bo šlo. Nepreglednost je bistvena značilnost tega predloga in zato ga ne moremo podpreti. Seveda tudi ne sprejemamo 17. člena in smo že predlagali amandma, da se črta. Končno pa tudi nepopolnosti v predlogu, kako naj bi se nekatere odločbe, kar se tiče privatizacije, izvajale. V zakonu o revidiranju smo sprejeli posebnost, slovensko posebnost, in to je, da smo dali temu državnemu zboru javna pooblastila ocenjevalcev. Danes se skrivamo za ocenjevalci, ki pa niso predmet takšnega nadzora, kot bi morali biti, če jim to zaupamo na tak način. Predložili smo amandma in zahtevamo, da naj odgovornost za določene cene, za pošteno ocenjevanje prevzame vlada in tisti, ki imajo to zgodovinsko odgovornost, da napravijo. Ne pa da se dogaja, kar vemo vsi, da se dogaja - da se določeni funkcionarji skrivajo za strokovnjaki in rečejo, "saj ne morem nič, to je pa stroka odločila". Kako pa bomo razlagali našim državljankam in državljanom, da prodajamo po smešnih cenah stvari, ki so vdržavni lasti? Spoštovane kolegice in kolegi, Nova Slovenija ne more tega zakona sprejeti in vas pozivamo, da se nam pridružite, da enkrat za vselej nudimo naši državi jasno podobo javnih financ. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega dr. Bajuk. Sprašujem, ali želi še katera od poslanskih skupin besedo za predstavitev stališč? [[Ne želi.]] K razpravi se pismeno ni prijavil nihče od kolegic in kolegov. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Sekretarka? Pardon, izvolite! Nisem vas videl, se opravičujem. Imate besedo, prosim.
Hvala lepa za besedo. Pravzaprav ne morem mimo očitkov, ki so bili naslovljeni na ta zakon o izvrševanju proračuna. Rada bi se dotaknila treh ključnih točk, ki so bile izpostavljene v razpravah vseh razpravljavcev. Prvo ključno vprašanje je bila transparentnost javnih financ. Sama menim, da sam zakon o izvrševanju proračuna niti v eni točki ne deluje v smeri zmanjševanja transparentnosti javnih financ, pač pa nasprotno, z nekaterimi rešitvami, ki jih predlagamo, povečuje transparentnost javnih financ in gradi na sistemu, ki bi zagotovil tudi večjo plačilno disciplino. Da to konkretiziram. Danes je bila na odboru za finance zelo temeljita in dolgotrajna diskusija o rešitvi, ki smo jo predlagali za krajevne skupnosti v okviru občinskih proračunov. Določba, ki smo jo predlagali, naj bi omogočila, da bi se izvajal zakon o javnih financah, ki določa, da so krajevne skupnosti sestavni del občinskih proračunov, da so krajevne skupnosti neposredni proračunski uporabniki. V vseh diskusijah vseh razpravljavcev je bilo očitno, da rešitve tega vprašanja, ki bi privedlo do realizacije zakona o javnih financah, niso našle svoje podpore. Druga stvar. Pooblastilo vladi, da poveča zadolžitev v primeru, da bi gospodarska gibanja šla slabše, kakor je načrtovala, kar bi pomenilo dejansko nižje odhodke proračuna, pardon, prihodke proračuna in ciljanje proračunskih odhodkov, ki so tukaj v tem državnem zboru ob sprejemu proračuna potrjeni, se vam zdi neprimerna rešitev. Ampak poglejte, v drugi polovici leta vlada pravzaprav ugotovi, da se gibljejo prihodki proračuna drugače in da se bo leto zaključilo na drugačni ravni. Kaj vlada v drugi polovici leta še lahko stori, da zajezi odhodke? Pravzaprav relativno malo. Lahko poseže po investicijskih odhodkih in jih zmanjša. To je edino, kar ima v rokah. Če se želi obnašati proticiklično, kar bi se pričakovalo v takem primeru, potem tega ne sme početi. Če se želi obnašati drugače, da bo krčila druge odhodke, potem bo povzročala plačilno nedisciplino. Torej s tem pooblastilom, ki ga tukaj dajemo, pravzaprav dajemo vladi, pa ne samo vladi, ampak vsem akterjem, ki izvršujejo državni proračun, možnost, da povečajo plačilno disciplino, da se držimo tistega, kar je v parlamentu potrjeno, in da brez potrebe ne obremenjujemo državnega zbora, da odloča o stvareh, ki jih v tisti situaciji ne bi bilo treba ponovno postavljati na mizo in o njih odločati. Zato je vlada tudi določila nek limit, do katerega je takšno ravnanje smotrno. Preko tega limita bi se moral državni zbor ponovno odločati, kako naprej. Tako, da menim, da vendarle ta zakon o izvrševanju proračuna sledi drugim ciljem, ki jih vidite nekateri v zakonu. Torej sledi temu, da se povečuje transparentnost javnih financ, sledi temu, da se spoštuje volja državnega zbora pri določitvi proračunov in prinaša inštrumente za povečevanje plačilne discipline. Hvala.
Hvala lepa. Kolega mag. Vizjak.
Hvala lepa. Jaz bi se dejansko ustavil še enkrat pri tem zadolževanju oziroma pri tej možnosti zadolžitve, dodatnega zadolževanja 15 milijard slovenskih tolarjev. Državna sekretarka je omenila, kaj preostane vladi drugega, če se makroekonomski scenarij ne odvija po poti, po kateri danes mislimo, da se bo odvijal, in seveda postavi pod vprašanje izvajanje in izvrševanje proračuna za drugo polovico leta. Poudarjam, rebalans in 40. člen zakona o javnih financah. 40. člen zakona o javnih financah govori o ukrepih za uravnoteženje proračuna ob teh dogodkih. Jaz mislim, da je to edini transparenten način, kako se obnašati in kako naj bi se vlada obnašala v tem primeru. Vse ostalo je nekako prek moči in mej odločanja državnega zbora in mislimo, da gre pri tej materiji za tako pomembno stvar, za katero je potrebno priti v državni zbor, v kolikor so za to tudi razlogi. Še enkrat poudarjam. Sedaj imamo že tri termine za primanjkljaj oziroma za to dodatno zadolževanje oziroma primanjkljaj ali kakorkoli ga imenujemo. Eno je normalni primanjkljaj, ki se vrti okoli 1% bruto domačega proizvoda. Eno je sedaj izravnalni primanjkljaj in sedaj še dodatno zadolževanje v primeru spremenjenih gospodarskih gibanj. Jaz vem, da lahko nastanejo in verjetno tudi bodo nastale težave pri izvrševanju proračuna, predvsem pri zagotavljanju prihodkovne strani proračuna. Jaz sem prepričan, da bomo zlahka potrošili to, kar smo napisali notri, in potrošili bi še enkrat toliko, kolikor je v proračunu, če bi seveda imeli za to tudi prihodke. Glede ocene v letošnjem letu o pobranem davku na dodano vrednost, ocenjujem, da se bo naslednje leto temu pridružil še izpad prihodka iz vseh drugih virov, ki so povezani z nekako upočasnjeno gospodarsko rastjo in seveda tudi z upočasnjeno oziroma nižjo zasebno potrošnjo, kot je predvidena v makroekonomskih predpostavkah vlade. Zato še enkrat poudarjam, da bi tudi v potrditev te naše napovedi, kaj se bo zgodilo. Če nič drugega, jo bomo lahko komentirali čez eno leto ali pa tudi prej, bi bilo korektno od vlade, da ob teh spremenjenih zadevah pride v državni zbor in seveda tudi v državnem zboru dobi potrditev in soglasje. Pri tej večini je to brez problema, vendar ob tem bi se odvijala tudi ustrezna debata. Zato res ne vidim razloga, zakaj moramo imeti ta bianco pooblastilo po dodatnem zadolževanju v naslednjem obdobju Zato še enkrat pozivam poslance, naj krepko razmislijo, ali bodo vladi dodelili vsa ta pooblastila po dodatnem zadolževanju. Menim, da je najmanj, kar lahko storimo pri tem zakonu o izvrševanju proračuna, to, da ne podpremo tega vladnega amandmaja, ki govori o možnosti dodatnega zadolževanja. Hvala.
Hvala lepa. Gospa državna sekretarka, želite dati kakšno pojasnilo? [[Ne.]] Sprašujem, ali želi še kdo besedo, preden bomo zaključili razpravo? Kolega Sok.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Želel bi vprašati državno sekretarko v zvezi s tem amandmajem vlade, ki predvideva to dodatno zadolžitev v letu 2002, 2003, in sicer da se lahko vlada dodatno zadolži do obsega 15 milijard tolarjev. Sprašujem jo, glede na njeno prejšnjo obrazložitev, ko je povedala, da bodo prihodki v letu 2002 zajeti samo kar se tiče trošarin in pa, rekla je, carin, za 11 mesecev. Ali to pomeni dodatno zadolževanje tako v letu 2002 kot v letu 2003 ali v obeh teh letih skupaj 15 milijard? Iz tega amandmaja sam ne moremo tega ugotoviti, ali gre v obeh letih za zadolžitev v višini 15 milijard ali v vsakem letu za toliko. Pa še glede na 12. člen, drugi odstavek, kjer pravi, "do nove zakonske ureditve zagotavljanje namenskih sredstev za graditev državnih cest, določenih v nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji, se namenska sredstva za realizacijo tega nacionalnega programa v letu 2002 in 2003 zagotavljajo največ do višine, določene v proračunu". Ali to pomeni, da v naslednjih dveh letih v državni zbor ne bomo dobili tega novega programa, se pravi, rebalansa nacionalnega programa, ali pa pomeni, ko bo nacionalni program na novo sprejet, da se bodo takrat spremenila tudi, ne vem, po kakšnem ključu, sredstva, namenjena za izgradnjo avtocest. Gre namreč za to, da se ta program ne izvaja tako, kot je zastavljen, in da določene sredine, ki so bile po tem nacionalnem programu planirane za izgradnje določenih avtocestnih odsekov, želijo vedeti, kdaj bodo pravzaprav prišli na vrsto. Iz tega, kar piše v zakonu o izvrševanju proračuna, je moč prebrati tako, da vlada v naslednjih dveh letih, se pravi v letu 2002 in 2003, tega rebalansa nacionalnega programa izgradnje avtocest državnemu zboru sploh ne misli predlagati, ampak bo pač ta program potekal v skladu s sprejetim programom v teh dveh proračunih. Torej, če mi lahko odgovorite na ti dve vprašanji, če sem bil zadosti razumljiv, prosim lepo.
Gospa državna sekretarka, kolega Sok vam je zastavil dve vprašanji, želite odgovoriti nanju? Prosim.
Hvala lepa. Najprej prvo vprašanje. Amandma k 31. členu je pravzaprav zastavljen tako, da je bistveno tisto, kar sem tudi v uvodu poudarila. Proračun naj bi se izvrševal v obsegu proračunskih odhodkov, ki so potrjeni v državnem zboru. Če bi se zaradi nižje gospodarske rasti ali kakšnega drugega makroekonomskega kazalca zgodilo, da bi bili prihodki realizirani v manjšem obsegu, kot so načrtovani v proračunu za leto 2002 in za leto 2003, potem ima vlada, če bi bil tak amandma izglasovan, pooblastilo, da nadomesti ta izpad odhodkov zato, da realizira potrjene odhodke v državnem zboru, do 15 milijard tolarjev v letu 2002 in za isti znesek v letu 2003. S tem bi se zagotovila realizacija v državnem zboru potrjenega obsega instrukture proračunskih odhodkov, ne glede na to, da bi morebitna gospodarska gibanja pripeljala do nižjih proračunskih prihodkov. Kar se tiče rebalansa načrta programa gradnje državnih cest in zakona o gradnji državnih cest, je pravzaprav tako, kot je bilo že doslej v zakonu, določen samo obseg sredstev, ki naj bi se zagotovil v letu, za katerega je proračun sprejet. Vlada ima zakon, ki določa način, torej zagotavljanje sredstev za izgradnjo državnih cest, že pripravljen in je pravzaprav v tem trenutku v medresorskem usklajevanju. Jaz računam, da bo v kratkem zakon šel tudi skozi vladno proceduro in bo vložen tudi v državni zbor. Rebalans izgradnje državnih cest se pa ravno tako pripravlja. Tu vam pa ne znam povedati, kdaj točno bo rebalans pripravljen. Vendar rebalans bo pripravljen na tak način, da za leto 2002 in za leto 2003, za kateri dve leti je proračun sprejet, ne bo presegal zneskov, ki so določeni v proračunu. Hvala.
Hvala lepa. Sprašujem, ali želi še kdo besedo? Kolega Podobnik.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Jaz bi rad razpravljal o vsebini rešitve, ki jo predlaga vlada, ko točno določa namen proračunske rezerve. Najverjetneje mi tukaj prisotni predstavniki vlade ne bodo znali odgovoriti na eno zelo konkretno vprašanje. Kot vam je znano, je državni zbor v preteklih treh letih sprejel vsaj tri zakone, ki so sanirali odpravo posledic neurij, leto 1999, 2000 in 2001, in seveda prvi zakon, to je zakon o popotresni obnovi. Vlada se je po mojem mnenju pravilno odločila, ko je povečala proračunsko rezervo in tudi točno določila oziroma z amandmajem bo omogočila, da se proračunska rezerva uporablja za izvajanje teh pet zakonov. Toda izgleda, da je v Sloveniji zaradi geološke in siceršnje strukture zelo veliko plazov. Podatki, ki jih imam, bo na primer zakon o odpravi posledic neurij v letu 2000 v celoti realiziran samo s tem, da se bo saniralo nekaj velikih plazov. Je pa v Sloveniji zelo veliko malih plazov, preko 2600. 34 slovenskih občin že s sanacijskimi programi in vsemi potrebnimi drugimi, z drugo dokumentacijo pričakuje, da bodo lahko participirali pri omenjenem zakonu. Gre torej za manjše plazove. Če pravilno razumem določbo tega amandmaja in ob dejstvu, da bodo sredstva zadoščala samo za nekatere velike plazove in sam podpiram, da se jih sanira, na primer plaz pri Ajdovščini, pri Lokavcu, potem preprosto to pomeni, da se bodo v naslednjih dveh letih, manjše občine obrisale pod nosom. Sprašujem predstavnike vlade, če je moja ocena pravilna. Če je pravilna, potem bi se jaz zelo konkretno spomnil naših rešitev iz leta 2000. Že od takrat naprej so številne slovenske občine v proračunih načrtovale ta vir iz države in ga ponovno ne bodo prejele za prihodnji dve leti. To se mi zdi do ljudi, ki so jihplazovi prizadeli, nepravično. Če bom dobil tak odgovor, potem bom v imenu poslanske skupine vložil amandma na amandma vlade in bom predlagal, da se lahko ta proračunska rezerva uporablja tudi za odpravo posledic plazenja tal na lokalni infrastrukturi. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospod Jerovšek, prosim.
Hvala lepa. Jaz sem zasedanje nekoliko zamudil, ker smo bili z avstrijsko delegacijo na kosilu in se bom vključil z enim vprašanjem. Tu vidim, da so pod 6. členom namenski prejemki in izdatki proračuna. Pod točko 2 pa namenski prejemki o računu finančnih terjatev in naložbah v letu 2002 so v skladu z drugim odstavkom 24. člena zakona o javnih financah naslednji prejemki, in tako naprej. "Kupnina kapitalskih naložb v Talumu d.d., ki se največ do višine 13 milijard tolarjev in naslednjem vrstnem redu uporabi za" [[...]]in tako dalje. Zanima me, od kod je ta cifra prišla v ta zakon. Ali to pomeni, da je to že kupnina za Talum. To je potem katastrofalnapoteza vlade in priča o tem, da vlada nima interesa po tržnih cenah prodajati državnega premoženja. Namreč, ta kupnina se iz leta v leto manjša. Res pa je, če bo prodaja izvedena zdaj, v tem letu, bo še kupnina nižja, ker je država čakala, da mine konjuktura v aluminijski industriji, ko je bilo to podjetje možno prodati po dobri ceni. Sedaj je trenutno začasna recesija in sedaj še zato ni bilo možno prodati. Objava te cifre je napaka s stališča strategije trgovanja s tem podjetjem. Naj vam povem, ker sem ravno dobil informacijo, da je površinsko ena polovica tega bivšega podjetja TGA bila prodana za, ne vem, če imam točen podatek, za 2 milijona 700 mark, 12 ha zemlje z 8 km industrijskega tira, najboljša industrijska cona v Sloveniji, potem vidim, kakšen odnos ima država do državnega premoženja. Zaradi tega se mi zdi, da tu nekaj ne "štima". To podjetje bo drugo leto sicer izvedlo novo investicijo oziroma je tik pred koncem. Zdaj jaz ne vem, ali so to tisti dolgovi, ki so najeti za izvedbo te investicije in čigavi bodo potem tisti dolgovi. Predhodna investicija, ki je bila 300 milijonov mark, je šla v glavnem na javni dolg, kljub temu, da je v vmesnem obdobju podjetje v enem letu in pol proizvedlo jasno 150 milijonov dolarjev dobička, vendar se je informacija, kam se je ta denar takrat plasiral oziroma v tovarno ni prišel. Hočem jasne odgovore, kakšna je strategija prodaje Taluma in kako minister Kopač to prodaja. Gre za preveč veliko zadevo, da se bo pod roko prodajalo. Vladni ministri se s to zadevo že 10 let ukvarjajo. Doživlja ovinke prek Prage in tako naprej, omenjajo tam ministre, ki vsi pomagajo pri tej prodaji, da bo prišlo v točno določene roke po čim nižji ceni. Hočem odgovore. Postavil sem tudi poslansko vprašanje pred tremi tedni, na to vezano, in nisem dobil [[...]]Dokler ne dobimo poslanci javnih odgovorov, kako se prodaja državno premoženje, ne moramo odločati o razporejanju tega denarja. Hvala lepa.
Hvala. Gospa državna sekretarka.
Hvala lepa. Morda najprej odgovor na zadnje vprašanje. Kar se tiče določbe 6. člena, ki se veže na kupnino sredstev od Taluma, moram v izhodišču povedati, da prodajna cena Taluma ni določena s tem zakonom in tudi ni v neposredni povezavi z vrednostjo, ki je tukaj določena. Povezava je samo v tolikšni meri, da se pričakuje, da bo prodajna cena najmanj tolikšna, kolikor je tu določeno. Če bo nižja, verjetno država v prodajo Taluma sploh ne bo šla. V tem primeru seveda tudi odhodkov, ki so povezani s prihodki od prodaje Taluma, ne bo. Prav smisel teh namenskih odhodkov proračuna in prihodkov je v tem, da se odhodki realizirajo samo ob pogoju, da se realizira tudi prihodkovna stran. Sicer pač teh odhodkov ne bo. 6. člen je v vseh točkah, ki so zapisane, pisan na tak način, da se kupnina od posamezne prodaje konkretnega premoženja uporabi po vrstnem redu, ki je določen v zakonu. Če bo sredstev iz kupnine v določenem trenutku manj, potem se seveda zadeva ustavi prej in zadnje točke, ki so tu naštete, za katere namene naj bi se kupnina porabila, ne bodo realizirane. Glede same strategije prodaje Taluma, vam v tem trenutku ne znam odgovoriti, ker pravzaprav strategija še ni določena. Na podlagi programa prodaje državnega premoženja, ki ga je vlada predložila v državni zbor, bo v naslednjem letu izdelan konkreten program prodaje Taluma. Tam bo določena tudi strategija prodaje tega premoženja. Bistveno pa je, da povezava med prodajo tega konkretnega podjetja in gospodarsko recesijo ni to posebno velika. Povezava je pravzaprav s ceno električne energije. To bo tudi ključni element, ki bo določal nekako strategijo prodaje tega podjetja. Morda še eno drugo vprašanje, ki je bilo tu postavljeno - sicer gospoda Podobnika ni, ne vem, ali vseeno odgovorim, verjetno je smiselno, da odgovorim.
Prosim!
Glede proračunske rezerve, ki je določena z 20. členom in z amandmajem k 20. členu, je v tem trenutku zadeva postavljena na tak način, da so za leto 2002 pravzaprav zagotovljena sredstva za realizacijo vseh petih zakonov, ki so tu navedeni. Poleg tega pa tudi ostaja še nekaj prostora, približno 1 milijarda in nekaj čez, za realizacijo nepredvidenih dogodkov. Če bi se zadeve odvijale drugače, glede drugih nepredvidenih dogodkov, potem bo treba v tem delu proračun dopolniti. Res je, da je pravzaprav odprt zakon glede vrednosti, ki določa odpravo posledic - samo trenutek, da ga najdem - za Posočje, torej zakon, ki predvideva sanacijo v Posočju zaradi potresa. Ta zakon ni natančno ovrednoten in se pravzaprav letna poraba sredstev iz proračunske rezerve določa na podlagi programa sanacije v Posočju, ki ga sprejme vlada. V tem primeru je za naslednje leto planirano, da bi se realiziral program, ki ga je vlada v letošnjem letu sprejela, ni pa še realiziran; v letu 2003 bo program sprejet na novo in bo tudi njegova vrednost določena. Kar se tiče sredstev rezerve za leto 2003, bodo pravzaprav vsi zakoni, razen zakona o sanaciji Posočja, že realizirani in bo prostora za ta zakon in za morebitne druge nepredvidene dogodke večji. Hvala.
Za besedo sta prosila kolega dr. Bajuk in kolega Jerovšek. Najprej ima besedo kolega dr. Bajuk. Vse ostale prosim za mir v dvorani.
Hvala lepa, gospod predsednik. Moje vprašanje je vezano tudi na 6. člen, in sicer tretji odstavek, ki govori, da bodo namenski prejemki na računu finančnih terjatev in naložb za leto 2003 namenjeni za povečanje - se pravi, gre za prodajo Luke Koper - 3 milijarde, od teh treh milijard je najprej na vrsti, kot nam je razložila gospa državna sekretarka, povečanje kapitalskih naložb iz investicijskega sklada za jugovzhodne trge do višine 1 milijarde tolarjev. Rad bi vprašal, koliko je že sredstev v tem skladu, zakaj 1 milijarda, kakšna je strategija slovenske vlade, kar se tiče podpore gospodarstva, ker moram ugotoviti, da istočasno za turizem pri nas, na naših tleh, pa imamo 240 milijonov, za razvoj in ohranjanje poseljenosti slovenskega podeželja in pa izvajanje ukrepov kmetijske strukturne politike pa 500 milijonov. Težko mi je razumeti in rad bi tudi zelo konkretno vprašal, če ima tudi dostop do teh sredstev tega sklada, na primer Nova Ljubljanska banka, ki nas vsak dan preseneča v svojih poročilih v javnosti, da kupuje banke na jugovzhodu Evrope, v naši prejšnji skupni državi, ki pa ni poznana v svetu po svoji preglednosti in trdnosti svojih finančnih ustanov. Rad bi vedel, če že predvidevamo, da bomo te izgube krili, zakaj takšna prednost vlaganja v jugovzhodno Evropo, tako malo pa za slovenski turizem in za strukturno politiko ministrstva za kmetijstvo in za razvoj našega podeželja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Jerovšek, beseda je vaša.
Hvala lepa. Gospa državna sekretarka sicer v zvezi s prodajo Taloma ni navedla točnih podatkov, kot je sama rekla, da ni seznanjena oziroma s svojim odgovorom je povedala ogromno. Namreč, da bo strategija izdelana v prihodnjem letu, kljub temu da se država že deset let ukvarja s prodajo tega podjetja, da država takrat, ko je konjuktura na področju cene aluminija, potem tega v bistvu, če že misli prodati, bi morala prodati takrat, ker takrat so cene čisto druge. Zato njena teorija, da cena, kupnina za Talum ni povezana z recesijo v svetu, mogoče ne, ampak z recesijskimi razmerami na področjusurovega aluminija pa še kako. Res je, da je povezana izredno s ceno električne energije, ampak to je zaradi dolgoročne strategije takih podjetij in zaradi tega, kot sem dobil odgovor, mislim, da ta dikcija, ki je tukaj napisana, da največ do višine 13 milijard, že nekako daje orientacijo cene za prodajo Taluma. Mislim, da bo Talum prodan pod takimi kriteriji, kot je bilo prodano sestrsko, nekoč enotno podjetje, za 2 milijona 700 mark, sem dobil sedaj uradni podatek. 12 hektarjev industrijske cone z 8 kilometri železniškega tira, z vso infrastrukturo. Mislim, da se dejansko slovensko premoženje pod takimi razmerami prodaja. Tu sem bil priča trdovratnosti. Nekajkrat so bile priložnosti prodati to isto podjetje pod bistveno višjimi cenami, vendar ne bi šlo v prave roke, ker bi imeli točno predistinirani kupci, ki so notranji slovenski kupci, vendar nočejo dati kupnine. Mislim, da je sramotno za to državo, da se večno in kar naprej ponavljajo takšni vzorci, ki gredo na ta način. Na ta način nas peljete v totalni bankrot države. Ne govoriti, da ni strategije in da niste seznanjeni s strategijo. Strategija je v tem členu razdelana. Prodati po čim nižji ceni, da država ne bo imela od tega čisto nič, da bo prišlo v točno določene roke predestiniranih kupcev, ki bodo s finančnimi učinki lahko plačevali vsako volilno kampanjo in kaj še vse. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite dati kakšen odgovor, gospa državna sekretarka? Prosim, imate besedo.
Hvala lepa. Najprej odgovor gospodu Bajuku. Programi, ki so mišljeni v tretjem odstavku 6. člen, so v celoti programi, ki povečujejo oziroma naj bi povečevali konkurenčno sposobnost slovenskega gospodarstva. Ta 1. točka bo vsebovala programe državnih pomoči slovenskim podjetjem, ki bodo nastopali na jugovzhodnem trgu. Skratka, želimo pomagati slovenskemu gospodarstvu za boljši in hitrejši prodor na jugovzhodni trg, ki se nam v tem trenutku, zlasti ob zmanjšani gospodarski rasti in povpraševanju v zahodni Evropi, kaže kot dobra alternativa za ohranjanje ali pa vsaj za manjše padanje gospodarske rasti. Samo še stavek gospodu Jerovšku. Še enkrat bi poudarila, da cena Taluma ni določena s 13 milijardami, kot je vrednost kupnine, ki jo bomo namenili za posamezne proračunske odhodke.
Hvala lepa. Dr. Bajuk, kolega Podobnik.
Hvala lepa. Oprostite, gospa državna sekretarka. Rad bi tudi slišal, če so to sredstva, ki so lahko na razpolago slovenskim bankam, sicer v državni lasti, ki zdaj zelo močno vlagajo na enem trgu, ki pa s finančnega vidika ni deležen ne vem kakšnega ugleda v svetovnih krogih. Hvala lepa. To je riziko, velik riziko, zato še upam, da bomo tudi v tem državnem zboru dobili odgovore, ker se nam zdi nekaterim silno čudno, da danes ravno v temtrenutku, ko privatiziramo to ustanovo, vsaj tako nam gospod predsednik vlade govori, da je odločen na tem področju, pa istočasno investiramo ta sredstva v zelo vprašljive naložbe. Hvala lepa.
Kolega Podobnik.
Hvala lepa. Jaz bi se zahvalil odgovoru gospe državne sekretarke. Sem ga poslušal v svoji pisarni, ko sem pripravljal amandma na 20. člen. Najprej, da ne bo nesporazuma, podpiram amandma vlade, da se poveča proračunska rezerva in da se tudi določi, katere zakone se s tega povečanja pokrije. Problem pa je predvsem v tem, da je zakon o zagotovitvi sredstev za odpravo posledic suše, neurja s točo in plazenja tal - poudarjam, plazenja tal - in sluzenje morja v letu 2000, preprosto mnogo, mnogo prekratek. V tistem letu, ko smo pripravljali zakon, je bilo 34 občin navedenih, da bodo na podlagi tega zakona lahko participirale. Ker so bili očitno v takratnih plazovih tudi nekateri, ki so zelo obsežni, v prihodnjem letu za te manjše plazove ne bo prav nobenega denarja. Državni zbor pa je ob obravnavi enega od interventnih zakonov na temo teh neurij predlagal sklep in predlagal vladi, da čim prej pripravi nacionalni program odprave posledic plazenja tal na lokalni infrastrukturi. Ta program je tik pred sprejetjem in sam bom z amandmajem predlagal - ne vem, če bom uspešen - da bi se torej v amandmaju vlade dodala točka 6, ki bo vsaj formalno omogočila vladi, če bo imela finančno pokritje, da bo lahko vsaj nekatere plazove v teh slovenskih občinah pokrila na podlagi te določbe zakona o izvajanju proračuna. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Podobnik. Preden dam besedo državni sekretarki, sprašujem, ali želi še kdo besedo? [[Želi.]] Kolega Kelemina.
Hvala za besedo. Spoštovani! Ob tem vprašanju, ki se sedaj tu odvija, glede teh kapitalskih naložb in prav pri tej razpravi, ki je sedaj aktualna, se pravi, glede naložb sredstev Luke Koper, me zanima, ali - oziroma zdaj kriteriji verjetno niso znani, pod kakšnimi kriteriji, pa pod kakšnimi pogoji bodo naša podjetja, ali so to banke ali gospodarske institucije ali karkoli, ki bodo dobivala te spodbude, 1 milijardo, zdaj ne vemo, pod kakšnimi pogoji bodo nastopali oni na tujih trgih. Ali to pomeni dejansko selitev kapitala iz Slovenije v druge republike in s tem osiromašenje kapitalskih naložb v Sloveniji, seveda s tem tudi zmanjšanje določenih kapacitet oziroma novih delovnih mest v Sloveniji, krčenje delovnih mest v Sloveniji, ker je delovna sila v Sloveniji draga, in odpiranje novih delovnihmest v drugih, nerazvitih republikah, kjer se bo ustvarjal višji dobiček, in pri njihovem sistemu lastninjenja državnega premoženja - logično, tam poteka v največjem zagonu - ali ne bodo s tem ogrožena slovenska delovna mesta in slovenski delavec prepuščen samemu sebi. Kapital bo šel na področja, kjer si bo zagotovil večje donose, večje dobičke, lastniki bodo s tem tudi iskali svoj interes, slovenski delavci pa bodo ostali brez delovnih mest in s tem tudi brez možnosti za preživetje. Povejte, ali obstojajo kakšni kriteriji in pod kakšnimi pogoji se bodo te dotacije ali pač pomoči tem podjetjem omogočale pri nastopih na tujih trgih, predvsem na jugovzhodnih trgih. Če lahko odgovorite na ta vprašanja, prosim.
Hvala lepa. Želi še kdo zastaviti kakšno vprašanje pred zadnjimi pojasnili gospe državne sekretarke? Zaenkrat ne vidim interesa za to. Gospa državna sekretarka, želite, prosim, dati pojasnila na vprašanja, ki so vam bila zastavljena?
Hvala lepa. Morda najprej v zvezi z vprašanjem gospoda Kelemine in gospoda Bajuka. Sredstva, ki se bodo porabljala v okviru 1. točke tretjega odstavka 6. člena, se bodo porabljala na podlagi posebnega programa, ki ga bo izdelalo skladno z zakonom o javnih financah, skladno z zakonom o državnih pomočeh in skladno s pravilnikom o izvrševanju državnega proračuna ministrstvo za gospodarstvo. Ta program se pripravlja. V tem trenutku še ni dokončno izdelan, vendar sredstva naj bi se dodeljevala po principih, ki sem jih navedla, na podlagi javnih razpisov in na podlagi jasno postavljenih kriterijev oziroma meril za dodelitev sredstev posamezni gospodarski družbi, ki naj bi participirala na sredstvih. Ni predvideno, da bi bila sredstva direktno namenjena bančnemu sistemu. Ni pa seveda izključeno, da del tega programa ne bo angažiral tudi bančnega sistema. V tem trenutku vam konkretnega odgovora še ne znam dati. Kar se tiče vprašanja gospoda Podobnika. Zakon o zagotovitvi sredstev za odpravo posledic suše, neurja s točo, plazenja tal in sluzenja morja v letu 2000 je realiziran do take mere, da ostaja za realizacijo, glede na zakonsko določeno vrednost 10 milijard 150 milijonov, še 869 milijonov tolarjev. Ta sredstva bodo v rezervi, ki je določena v prihodnjem letu, lahko zagotovljena in bo moč zakon v celoti realizirati.
Hvala lepa. Kolega Jerovšek.
Hvala lepa. Gospa državna sekretarka, kar ste povedali, kako bodo sredstva za izvajanje programa podpore gospodarskim družbam preko gospodarskega ministrstva skrbno izvedena, seveda zveni lepo. Vendar mislim, da je celotni ta člen in vse skupaj, ob soočanju z ravnanjem države pri prodaji, pri podcenjeni prodaji svojega premoženja, ko se vse naredi, da bo premoženje prišlo v točno določene roke po čim nižji ceni. Vrzite še ta drobiž stran. Ne slepite nas, da so dobri programi. Vidim na konkretnih primerih, da ta vlada nima namena narediti karkoli za državo, da je pripravljena prodati vse pod ceno. Če samo pomislim, s kakšnimi ovinki in na kakšen način je preko Luke Koper prišla banka Koper v italijanske roke, kar meji na veleizdajo slovenskih nacionalnih interesov in gospodarskih interesov. Ne pridigajte nam tu, da bo karkoli narejeno, transparentno in pošteno. Ne verjamem več. V tej sestavi ta vlada tega ne bo počela. To sem trdno prepričan. Hvala lepa.
Želi še kdo besedo? Ugotavljam, da nihče več, zato zaključujem splošni del razprave. Prešli bomo na drugo obravnavo, to je na razpravo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Prosim vse kolegice in kolege, ki so v preddverju dvorane, da pridejo v dvorano. Dobili ste pregled vloženih amandmajev k predlogu zakona. Ima 18 strani in dobili smo poleg tega pregleda tudi predlog kolege Podobnika k 20. členu. Ta predlog bo razmnožen. Ko bomo prišli do 20. člena bom nanj tudi posebej opozoril. Prehajamo torej na odločanje o amandmajih k posamičnim členom. Najprej amandma pod zaporedno številko ena k 1. členu. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Zato bom amandma pod zaporedno številko ena na 1. strani pregleda k 1. členu dal na glasovanje. Glasujemo. Pardon, prekinjam glasovanje. Trenutek. Pred tem predlagam zboru, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravljamo in glasujemo skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. To je proceduralni sklep, o katerem bomo odločali pred glasovanjem o amandmajih k členom Ta predlog dajem na glasovanje. V dvorani je premalo kolegic in kolegov, da bi bili sklepčni. Tako moramo še enkrat poklicati tiste, ki so v preddverju, da se nam pridružijo. Mislim sicer, da nas je v dvorani dovolj. Še enkrat bom dal predlog sklepa, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika glasujemo skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji, z opozorilom, da sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Drugič dajem ta predlog sklepana glasovanje. Prosim, da se do predloga opredelite. Glasujemo. Ura je 16.36 minut. Za 10 minut bomo pred tretjim odločanjem prekinili sejo, torej bomo glasovali tretjič ob 16.46. Do takrat je seja prekinjena.
Vabim kolegice in kolege, da pridejo v dvorano. Tretjič bomo ugotavljali navzočnost v dvorani. Poleg tega vas prosim, da malo vsi skupaj razmislimo, kako bomo nadaljevali s sejo. Danes je očitno ne bomo končali. Lahko bi jo nadaljevali prihodnji teden ali jutri. Imamo torej dve možnosti. To na uveljavitev proračuna ne vpliva. Zato prosim vodje poslanskih skupin, če malo razmislijo o teh dveh možnostih, ali nadaljujemo jutri ali prihodnji teden. Za jutri so sklicana delovna telesa, ki pripravljajo naslednjo sejo parlamenta. Ugotavljali bomo navzočnost v dvorani. Glasovali bomo o sklepu, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika glasujemo skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Ta sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Glasujmo! Smo sredi glasovanja. Navzočih je 53 poslank in poslancev. 40 jih je bilo za, 5 pa proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Tako zdaj lahko res preidemo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Pregled imate pred seboj. Prehajamo na odločanje o prvem amandmaju, o amandmaju k 1. členu. Še enkrat sprašujem, ali želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Tako bomo torej glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 1. členu. Ta predlog dajem na glasovanje. Glasujmo! Navzočih je 47 poslank in poslancev. 37 jih je predlog podprlo, 1 mu je nasprotoval. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 1.]] Zdaj bomo odločali še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 48 poslank in poslancev. 41 jih je glasovalo za, 3 so bili proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da smo sprejeli 1. člen. K 2. členu sta vložena dva amandmaja. To sta amandmaja odbora. Želi kdo razpravljati? Gre za en amandma. Želi kdo dati pojasnilo v zvezi s tem? Če je prvi amandma sprejet, postane drugi brezpredmeten. Zaključujem razpravo. Najprej odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 2. členu. Kolega Vizjak, prosim.
Hvala lepa. Ne vem, kje ste prebrali - če pravilno razumem, odločamo o amandmaju k 2. členu, dveh amandmajih k 2. členu. Ne vem, zakaj bi postal drugi amandma brezpredmeten, če je prvi sprejet. Ni mi jasno, od kod ste to zaključili.
Poglejte, amandma pod zaporedno številko 1 pravi, "2. člen se spremeni tako, da se glasi," ker se spremeni v celoti. Prosim, predsednik odbora.
Hvala lepa, gospod predsednik. Predlagam, da za tretjo obravnavo vložimo amandma, da se v 2. členu doda nova 8. točka in s tem v bistvu to, kar je tu odbor sprejel. Tako ne vidim razloga, da bi zavlačevali. Hvala.
Je to mogoče razumeti tako, da se amandma, ki je zdaj pod zaporedno številko 2, prekvalificira kot amandma na amandma pod zaporedno številko 1? Možno. Potem bi torej najprej odločali o amandmaju pod zaporedno številko 2 kot amandmaju na amandma pod zaporedno številko 1. Ta predlog dajem na glasovanje. Navzočih je 52, 45 jih je bilo za in eden proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma sprejet. Na glasovanje dajem amandma pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za jih je bilo 44, 4 so bili proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Imamo predlog amandmaja pod zaporedno številko 1 za novi 2.a člen. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Amandma pod zaporedno številko 1 na strani 2 za novi 2.a člen dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 49, 37 jih je bilo za, 4 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Tako imamo novi člen. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 4. členu, kjer imamo en amandma. Želi kdo o njem besedo? [[Ne želi.]] Amandma dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, 39 jih je bilo za, 5 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o besedilu 4. člena v celoti. Glasujemo.
Navzočih je 43, kar pomeni, da glasovanje o 4. členu ni bilo uspešno. Drugič bomo glasovali o 4. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti 1. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 5. členu in dveh amandmajih k temu členu. Predlagatelj amandmaja pod 1 je vlada, pod 2 pa odbor za finance. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje najprej o amandmaju pod 1. Glasujmo! Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti 3. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujmo! Navzočih 45. Lepo prosim za pozornost. Drugič odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo! Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti 1. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma pod 2 sprejet. Odločamo še o 5. členu v celoti. Glasujmo! Prvič ponovno glasovanje ni uspelo. O 5. členu v celoti bomo glasovali drugič. Glasujmo! Glasujmo drugič! [[Glas iz ozadja.]] Samo trenutek! Drugo glasovanje bomo opravili takoj potem, ker naprava pri gospodu Pahorju ne deluje, bomo drugo glasovanje ponovili. Če lahko samo še trenutek počakate. Glasovalna naprava je popravljena, zato ponavljamo drugo glasovanje o 5. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti 2. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je 5. člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 6. členu in treh amandmajih k temu členu. Predlagatelj amandmaja pod 1 je vlada, pod 2 in 3 pa odbor. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih je 44. Prvič glasovanje ni uspelo. Drugič bomo glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Ker tudi drugič glasovanje ni uspelo, prekinjam zasedanje za 10 minut. Nadaljujemo ob 17.12. Hvala lepa.
S tretjim glasovanjem bomo posredno ugotovili tudi navzočnost. Tretjič torej odločamo o amandmaju k 6. členu, ki je pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti eden. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 2. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 44 poslank in poslancev. Drugič bomo glasovali o amandmaju pod številko 3. Glasujemo. Tudi drugo glasovanje ni bilo uspešno, zato v skladu s poslovnikom prekinjam sejo za deset minut. Nadaljevali bomo ob 17.24 uri. Hvala lepa.
Tretjič bomo glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 3 k 6. členu in s tem posredno ugotovili tudi navzočnost v dvorani. Glasujmo! Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 35, proti 2. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 6. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti 3. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 7. členu in amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj sta poslanski skupini Socialdemokratske stranke in Nove Slovenije. Želi kdo razpravljati? Izvolite, gospod Sušnik.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kratka obrazložitev. Z amandmajem na ta člen želimo predvsem zagotoviti prenos neporabljenih pravic občin z naslova investicijskih transferov občinam, s tem zagotoviti porabo in pa plasma proračunskih sredstev skladno z veljavno zakonodajo. Gre namreč za to, da so postopki za koriščenje teh sredstev včasih vse prekratki. Poznamo dolgotrajne postopke izvajanja javnih naročil, ki je združeno in ki pogojuje odgovorno in učinkovito porabo denarnih sredstev. Vse to je urejeno s predpisi, ki jih je po našem mnenju možno udejanjati in uresničevati le na tak način, da nismo časovno omejeni. Zaradi tega predlagamo dopolnitev 7. člena v dikciji, ki sledi. Gre pa tu tudi za to, da ne bi bili prikrajšani občinski proračuni. Menimo, da se le na tak način da dolgoročno izvajati investicijske programe v občinah in pa ne nazadnje, na ta način tudi udejanjati skladni regionalni razvoj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Državna sekretarka, gospa Kamnar, izvolite.
Hvala lepa. Vlada takemu amandmaju nasprotuje, ker ocenjuje, da v razmerah pravočasno sprejetega državnega proračuna, s katerim bomo soočeni v prihodnjem letu in v letu 2003, ne bo nobenih razlogov, da bi se zaradi postopkov zavlekle procedure in sredstev ne bi bilo moč porabiti. Razlog, zakaj nasprotujemo takšnemu prenašanju sredstev je tudi v tem, da na tak način pravzaprav odstopamo od principa enoletnega proračuna, ki je vgrajen v zakon o javnih financah, čepravprihajamo zdaj z dvoletnim proračunom, ampak vendarle prihajamo s proračunom za vsako leto posebej in ne z enim proračunom za obe leti. Na tak način pravzaprav zmanjšujemo preglednost javnih financ in tudi delamo probleme pri zagotavljanju tekoče likvidnosti in bilančne probleme ter v višini deficita v posameznem proračunskem letu. Ker smo bili na problem opozorjeni v razpravi na odboru za finance in monetarno politiko, je bila zaradi tega sprejeta tudi posebna določba oziroma predlagan amandma k 36. členu, kjer določamo, da morajo pristojna ministrstva, ki imajo investicijske transferje v občine, zagotoviti razpise za programe do 31. januarja 2002 in do 1. januarja 2003. Tako se v proračun dejansko starta s pripravljenimi programi in če je situacija taka, potem ni prav nobenih razlogov, da se realizacija programov ne bi izvedla.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 22, proti 30. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o 7. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti 11. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 8. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 45 poslank in poslancev. V dvorani nas je zagotovo krepko čez 50, tako upam, da bo drugo glasovanje o amandmaju uspešno. Glasujemo. Navzočih je 42 poslank in poslancev. Spoštovane kolegice in kolegi, vodje poslanskih skupin lepo prosim, da se sestanejo na posvetu pri predsedniku državnega zbora. V skladu s poslovnikom do takrat prekinjam zasedanje. Hvala lepa.
Spoštovani poslanci, spoštovane poslanke, dovolite, da vam prenesem sporočilo. Vodje vseh poslanskih skupin so bili soglasni, da danes dokončamo zadnjo točko izredne seje, kar pomeni, da bomo z delom lahko nemoteno nadaljevali. Ustavna komisija pa bo zaradi tega preložena. Zato lepo prosim, glede na dogovor, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, da čim bolj racionalno izrabimo čas, ki je pred nami in ki je potreben za dokončanje zakona o izvrševanju proračuna. Tretjič bomo odločali o amandmaju k 8. členu in s tem posredno ugotovili tudi navzočnost v dvorani. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41‚ proti 1. [[Za je glasovalo 41.]] [[Prosi 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 5. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 9. členu in amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti 8. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 7. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 10. členu in o dveh amandmajih k temu členu. Predlagatelj amandmaja pod 1 je vlada, pod 2 pa odbor. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje najprej o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 8. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je amandma pod številko 1 sprejet. Odločamo o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, proti 1. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti 4. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 11. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 5. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti 2. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 13. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti 7. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti 4. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 14. členu in amandmaju, katerega predlagateljici sta poslanski skupini, Nove Slovenije in Socialdemokratske stranke Slovenije. Želi kdo razpravljati? Mag. Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Namen predlaganih amandmajev je v omejitvi sklepanj predobremenitev proračunov za naslednja leta, tistega mehkega dela, ki bi bil morebiti potreben za uskladitev odhodkov s prihodki zaradi spremenjenih gospodarskih gibanj. Predlagamo, da se v tretjem odstavku 14. člena nadomesti "80%" s "50%", kar pomeni, da lahko neposredni proračunski uporabnik v letu 2003, če je proračun republike za leto 2004 sprejet, prevzame obveznosti iz naslova investicij in investicijskih transferjev, ki izpolnjujejo pogoje iz prvega odstavka tega člena. Predlagamo do 50% in ne do 80%. To pomeni, da bi želeli, da se vse te pogodbene obveznosti, ki so lahko sklenjene v začetku izvrševanja tega proračuna in ki imajo vpliv na dokaj oddaljeno prihodnost, ne definirajo v tako visoki višini, do 80%, kajti s tem se tudi zmanjša manevrski prostor tega mehkega dela proračuna in je nekako težje kasneje zbalansirati odhodkovno stran s prihodkovno stranjo. Podobno predlagamo v tem amandmaju tudi spremembo četrtega odstavka, kjer zamenjujemo 80% s 40%, in sicer predvsem za predobremenitve za blago in storitve. Strinjamo se, da je tudi namen večletnega proračuna, da se investicije večletno lahko planirajo in se tudi proračuni predobremenijo za investicije in investicijske transfere oziroma investicijsko vzdrževanje. Nasprotujemo pa, da gre v tako visoki višini predobremenitev tudi za blago in storitve. Menimo, da je z omejitvijotega na 40% zopet podan neki večji manevrski prostor prilagajanja morebitnim spremenjenim makroekonomskim gibanjem v Sloveniji. S tem pa je dan tudi manevrski prostor vladi, da uravna odhodkovno stranjo z manjšimi prilivi z naslova prihodkov. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju. Glasujmo! Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 19, proti 32. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih 45. Prosim za potrebno pozornost za izvedbo veljavnega glasovanja. Drugič bomo glasovali o 14. členu v celoti. Glasujmo! V dvorani nas je zagotovo 51. Mislim, da je bil dosežen, pravzaprav brez razloga, brez glasu proti konsenz, da bomo z delom normalno nadaljevali, ne glede na odločitve, ki jih posamezni predstavniki želijo izraziti ob sprejemanju tega zakona, zato vendarle ugotavljam, da dogovori pravzaprav nimajo posebne teže. V skladu s poslovnikom prekinjam delo za 10 minut. Tretjič bomo glasovali ob 17.02. Hvala lepa.
Spoštovani, spoštovane, nadaljujemo. Preden bomo opravili tretje glasovanje o 14. členu v celoti, dajem besedo predsedniku državnega zbora, gospodu Pahorju. Izvolite.
Spoštovana gospa podpresednica, kolegice in kolegi. Jaz se dostikrat ne oglašam, še manjkrat s prošnjo, tokrat bi izkoristil to možnost in bi prosil, da bi se poskušali držati dogovora, ki smo ga sklenili pred slabe pol ure. Dogovorili smo se, da bomo poskušali po svojih najboljših močeh, ne glede na to, ali zakon podpiramo ali ne, omogočiti, da se o njem odločimo. To je pomembno zato, ker bi bil na ta način sprejet sklep v zvezi s tem zakonom. Jaz sem v skladu s tem dogovorom, v prepričanju, da se bomo držali tega dogovora, prestavil vse ustavne komisije. Najslabše bi bilo, če bi zdaj ostali brez zakona in brez seje ustavne komisije. Prosim torej, da bi se poskušali držati tistega, kar smo se zmenili. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik. Pridružujem se vašim željam. Tretjič bomo [[...]]Proceduralni predlog, dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Nove Slovenije in ne glede na to, kaj smo se dogovorili, ker nam izkušnja kaže, da dialog v tem državnem zboru glede tega zakona nas ne pripelje nikamor, napovedujem v skladu s poslovnikom obstrukcijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Jaz se na kolegiju predsednika državnega zbora nisem oglasil in sem želel videti, kako bo potekalo glasovanje naprej. Poglejte, opozicija je predlagala amandma k 14. členu, ki bi ga vsak finančni minister pozdravil z naslova skrbi za proračun, za izvrševanje proračuna za naslednji leti. Vsaka opozicija bi predlagala trošenje preko normalnih okvirjev. Mi predlagamo tu previdnost in eno odgovorno držo do javnih financ. Ta amandma ocenjujem, da je bil brez argumenta, brez pojasnila, zakaj, zavrnjen. Zavrnjen je bil, bi rekel, po naši oceni predvsem zato, ker je to amandma opozicije. Sicer nisem slišal nobenega argumenta, nobenega argumenta zoper ta amandma k 14. členu. Ne mislimo sodelovati pri tako neodgovornem početju tudi vnaprej. Zato tudi v imenu Socialdemokratske stranke napovedujem obstrukcijo naše poslanske skupine.
Hvala lepa. Tretjič bomo torej glasovali o 14. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 39. Glasovanje tudi v tretje ni uspelo. Ker tudi dogovor, ki smo ga sklenili, ni uspel, se bo izredna seja nadaljevala jutri ob 10.00 uri. [[Glas iz ozadja.]] Samo trenutek! [[Glasiz ozadja.]] Za danes zaključujemo. Jutri nadaljujemo ob 10.00 uri. Hvala lepa in lahko noč!