Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjamo z nadaljevanjem 47. izredne seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanki in poslanec: dr. Andreja Črnak Meglič, gospa Iva Dimic od 16. ure dalje in gospod Dragutin Mate. Vse prisotne lepo pozdravljam. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2014. Nadaljujemo z razpravo o vloženih amandmajih pri posebnem delu Predloga sprememb proračuna, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 9. 11. 2013. Nadaljujemo s proračunskim uporabnikom 1714 – Policija in z razpravo o vloženem amandmaju Poslanske skupine SDS in amandmaju Poslanske skupine SLS k podprogramu Kriminalistična dejavnost. Besedo dajem drugoprijavljeni k včerajšnji razpravi o tema amandmajema gospe Sonji Ramšak. Je še ni v dvorani. Glede na to, da je še ni v dvorani, sprašujem, ker je možna razprava, ali želi še kdo razpravljati. Vabim vas k prijavi za razpravo. Besedo ima gospa Jasmina Opec.
Hvala lepa za besedo in lep pozdrav vsem skupaj. Vedno, ko se v tem državnem zboru sprejemajo novi davki, dvigujejo obstoječi, ko se povečujejo različni prispevki, ko se sprejemajo ukrepi za sanacijo bančnega sistema z denarjem davkoplačevalcev, se ne pozabi v isti sapi omeniti, kako se bo počistilo s preteklostjo in pred roko pravice pripeljalo vse tiste, ki so v minulih letih oropali to državo in povzročili stanje, v katerem se nahajamo danes. Verjemite mi, da bi kot predstavnica mlajše generacije, ki ni popolnoma nič kriva za to stanje, vendar ki hkrati nosi največje breme tega stanja, zelo rada videla, da bi vsi tisti, ki so zaradi lastnega pohlepa in zaradi lastnega interesa sprejemali odločitve v škodo te države in vseh nas, odgovarjali za svoja početja. Zagotovo se lahko strinjamo, da Slovenija in mi vsi, ki v tej državi živimo, potrebujemo to zadoščenje, da potrebujemo, da pred zakonom odgovarjajo vsi tisti, ki so vzeli kakršenkoli evro, ki jim ni pripadal in nas pripeljali v stanje, v katerem smo in iz katerega verjetno ne bomo tako hitro izšli. Toda pogled na številke v proračunu odpira dvom, ali so vaše namere o tem, da resnično počistimo s to preteklostjo, resnične, ali so zgolj tolažba ljudem ob sprejemanju vedno novih obremenitev. Barab ne bomo lovili na ta način, da v policiji znižamo sredstva na minimum, tako da nima niti za bencin. Barabe se ulovi tako, da omogočiš tistemu, ki barabe preganja, najboljše pogoje za delo. Zato smo v Slovenski ljudski stranki tudi predlagali ta amandma, s katerim povečujemo sredstva na področju kriminalistične dejavnosti Policije. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Želi še kdo razpravljati o tem amandmaju? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1811 – Ministrstvo za zunanje zadeve in razpravo o vloženem amandmaju pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Gospodarsko sodelovanje in amandma Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Želi kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi za razpravo. Besedo ima gospa Jasmina Opec.
Hvala lepa. Slovenija je malo odprto izvozno usmerjeno gospodarstvo. Uspeh slovenskih podjetij je v pretežni meri odvisen od tega, kako uspešno bodo naša podjetja prodrla na tuje trge, tam prodala svoje izdelke in storitve. Še posebej v teh časih, ko zaradi zmanjšanja razpoložljivega dohodka prebivalstva kupna moč pada, s tem pa tudi domača potrošnja, je za ohranitev obstoječih proizvodnih kapacitet in delovnih mest potrebna še intenzivnejša aktivnost na tujih trgih. Pomembno vlogo pri tem ima gospodarska diplomacija kot tista, ki pomaga pri spodbujanju izvoza, sklepanju novih poslov v tujini in predstavitvi slovenskega gospodarstva tujim partnerjem. V Slovenski ljudski stranki želimo s predlaganim amandmajem okrepiti delovanje gospodarske diplomacije, pri tem pa zmanjšujemo sredstva na postavki Izvedbe protokolarnih dogodkov generalnega sekretariata Vlade. Močno in uspešno gospodarstvo je zagotovo boljša promocija za državo, kot pa sta dober kaviar in dragi šampanjec.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o amandmaju Slovenske ljudske stranke. Ugotavljam, da ne. Zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1912 – Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje ter na razpravo o vloženem amandmaju pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Delovanje sistema za zaščito in reševanje in pomoč in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi z razpravo. Besedo ima gospod Robert Hrovat. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Proračun ali pa vsakokratni proračun, rebalans proračuna je odraz prioritet tiste vlade, ki ga sestavlja. In minister Jakič, minister za obrambo, se je odločil, da bo v tem proračunu črtal v celoti, črtal eno od postavk za prostovoljne gasilce, za prostovoljna gasilska društva. Govorimo o postavki Uprave za zaščito in reševanje – sofinanciranje nakupa opreme za prostovoljna gasilska društva. Govorimo o tako imenovanem vračilu DDV. Ta ukrep se je uvedel v letu 2003 kot nek korektiv, kot nek bonus za gasilce, ki opravljajo splošno reševalno službo v Sloveniji. Poglejte, od leta 2008 ali pa do 2008 ni bilo s proračunom pa z denarjem na tej postavki nobenih težav. Od leta 2008 naprej se je postavka ali pa, bom rekel, postavke na sistemu zaščite in reševanje zniževala. Vsako leto se je zniževalo, iz 30 milijonov na 29, na 26, pa na 25, In zdaj prihajamo za naslednje leto na številko 20. 20 milijonov bo samo še denarja za sistem zaščite in reševanja. Govorimo o integralnem delu proračuna. Poglejte, jaz razumem in tudi v Slovenski demokratski stranki razumemo, da je kriza in da denarja ni, ampak če vzamemo te štiri milijone, kot je predvideno v rebalansu, ali pa 2 milijona, kot je razlika med trenutno veljavnim proračunom pa rebalansom za naslednje leto, jaz mislim, da tudi varnosti ne bo več. Ena najpomembnejših vrednot posameznika v civiliziranem svetu je občutek varnosti in v kriznih časih je to še toliko bolj pomembno. Gasilci tvegamo svoje zdravje, tvegamo svoja življenja in ni prav, da se postavka sofinanciranja nakupa gasilske opreme za prostovoljna gasilska društva v celoti črta. Sredstva so se že zniževala. V letu 2011 je bilo tako na tej postavki milijon 600 tisoč evrov; 2009 – okrog milijona; zdaj 900, 960 tisoč; pa v letošnjem letu na nek način 900 tisoč evrov za sofinanciranje nakupa opreme: reševalne in zaščitne opreme za prostovoljna gasilska društva. Zdaj se je minister odločil, da te postavke ne bo več. Torej gasilci, prostovoljna gasilska društva ne bodo več dobila subvencioniranega DDV, vračilo DDV za nakup opreme v preteklem letu. Da bomo vedeli, o čem govorimo – torej sofinanciranje nabave gasilske zaščitne pa reševalne opreme. Poglejte, to se izvede na podlagi, gre za sofinanciranje, izvede se razpis in tisti, ki so v preteklem letu nakupili opremo, se jim potem vrne ta DDV. In zdaj si predstavljajte vsa tista gasilska društva, ki so v letošnjem letu kupovala opremo. Računali so na to vračilo DDV. Naslednje leto te postavke ni več v proračunu. Ni je več. In tega denarja ta gasilska društva oziroma prostovoljni gasilci ne bodo več dobili. To je nedopustno. Ampak minister, ni to edina stvar, ki se je zgodila v tem proračunu na sistemu zaščite in reševanja. Znižujejo se tudi sredstva za sofinanciranje dejavnosti organizacij društev in zavodov. Kar za 7 % se znižujejo ta sredstva, pa da boste vedeli, za koga se znižujejo sredstva. Za Gasilsko zvezo Slovenije, za Gorsko reševalno zvezo Slovenije, Jamarsko zavezo Slovenije, Rdeči križ Slovenije, Potapljaška zveza Slovenije, Zveza tabornikov Slovenije, Kinološka zveza, Zveza vodnikov reševalnih psov, Združenje slovenskih poklicnih gasilcev in tako naprej. Glejte, sredstva, ki jih dobijo iz državnega proračuna, predstavljajo 75 % vseh sredstev, ki jih imajo za svoje delo. In zdaj se jim jemlje 7 %. In da nadaljujem, kaj se še zgodi s tem rebalansom proračuna, s predlogom rebalansa ministra Jakiča. Glejte, sofinanciranje dejavnosti gasilskih enot širšega pomena se znižujejo za 10 %. Za 10 %. Znižujejo se sredstva za nabavo dodatne osebne in skupinske opreme za pripadnike gasilskih enot, ki posredujejo v tunelih. Razumem, je kriza. Ampak, če je kdo včeraj spremljal dnevno informativne oddaje, kjer so vam govorili, koliko prostovoljnih gasilcev je bilo včeraj na terenu. Spomnite se hudih požarov, jaz bom omenil samo nekaj. Pri Kranju, Hrastje, v Domžalah, v Trzinu, pravzaprav v Mengšu in tako naprej. Kdo mislite, da je tam posredoval? Takrat, ko "zagusti", takrat pridejo gasilci. In spoštovane poslanke in poslanci, ne dopustite, da se vzamejo sredstva prostovoljnim gasilskim društvom, ne dovolite, da se vzamejo sredstva enotam širšega pomena in ne dovolite, da se vzamejo sredstva organizacijam, društvom in zavodom, ki sodelujejo v splošni reševalni službi. Enostavno je to nedopustno. Jaz mislim, da je prišel čas, ko moramo mi poslanke in poslanci – minister je že povedal, kako si je zamislil ta proračun, torej tako, da bo jemal sredstva – mislim, da je čas, da na tej točki mi rečemo, dovolj je bilo. Zaščiti in reševanju je bilo dovolj vzetega denarja že v preteklih letih, od leta 2008 in vse do zdaj. Ampak noben minister si ni drznil črtati postavke v celoti. Črtati postavke v celoti za nakup gasilske opreme za prostovoljna gasilska društva. Nič, postavka nič je v tem proračunu oziroma v tem rebalansu in v proračunu za leto 2015. Če bo ostalo pri znižanju teh 3, 4 milijonov, jaz mislim, da bomo nedopustno posegli v program opremljanja reševalnih enot in služb za zaščito. Znižujejo se tudi sredstva za usposabljanje in izobraževanje in s tem se načenja sistem kot tak. Še en razlog, zakaj je treba nasprotovati temu, je pa varnost. Ta sistem sofinanciranja nakupa gasilske opreme za prostovoljna gasilska društva je bil tudi garant za nakup varne opreme, certificirane opreme, ker drugače ni moglo gasilsko društvo sodelovati na razpisu za pridobitev teh sredstev. Kaj se bo zdaj zgodilo? Nihče več ne bo imel nadzora nad to opremo in zdaj bo lahko gasilsko društvo glede toliko denarja, kot ga bodo nabrali od krajanov, občanov, potem tudi porabili. In nakup opreme, predvidevam tako, da bo cenejša, necertificirana. Kaj boste pa takrat rekli, ko se bo kakšnemu gasilcu kaj naredilo, ko bo uporabljal necertificirano opremo. In to je, spoštovane kolegice in kolegi, nedopustno in mislim, da je prav, da še enkrat razmislite in ta amandma, ne glede ne to, da ga je vložila Slovenska demokratska stranka, ga vzemimo kot amandma vseh poslank in poslancev in vrnimo te tri milijone prostovoljnim gasilcem, vsem enotam, ki rešujejo v tunelih, sistemu izobraževanja in vsem, ki nam pomagajo takrat, ko smo v težavah. Še enkrat zelo dobro premislite, preden boste stisnili tipko "proti" temu amandmaju. Ta amandma daje gasilcem. Če boste pa ohranili to, kot je, in boste zavrnili naš amandma, pa pomeni, da ste prisluhnili politiki gospoda Romana Jakiča, ki je gasilcem 4 milijone v tem proračunu vzel. Govorim o prostovoljnih gasilskih društvih, govorim o sistemu zaščite in reševanja. Ni prav, če ne boste podprli. Hvala.
Hvala. Še je interes za razpravo. Vabim vas k prijavi za razpravo. Besedo ima gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala, spoštovani predsednik. Lep pozdrav kolegice in kolegi in prisotni. Na ta amandma, ki ga vlaga SDS glede financiranja gasilstva v naši državi, bi rekel sledeče. Z velikim obžalovanjem sprejemam dejstvo, da je ravno SDS predlagala, da se rebalans oziroma proračun za leto 2014 in 2015 na Odboru za obrambo ne obravnava. Zato odbor ni imel priložnosti, da bi se poglobil v te stvari. Vendar kolikor razumemo tudi izjave in odgovore na vsa ta vprašanja gospoda ministra Romana Jakiča, potem je jasno, da se proračun za obrambo iz približno 1,47 % BDP-ja nekako znižuje na 1,2 oziroma z rebalansom na 1 %. Tu gre za precejšnjo zmanjšanje sredstev. Tako zmanjšanje sredstev drastično vpliva tudi na sestavo obrambnega proračuna. In ne le tiste stvari iz vsebine, ki zadevajo delovanje Slovenske vojske. Gre tudi za zmanjševanje sredstev na zaščiti in reševanju. Vendar to zmanjševanje sredstev pri gasilcih ni tako tragično in drastično, ker vemo, da se gasilstvo financira tudi iz drugih virov. In se bo verjetno ta vrzel, ki nastaja, lahko napolnila na nek drug način. Je pa resnično umetnost oziroma skoraj nemogoče je sestaviti proračun, po katerem zmanjšujemo v celoti sredstva iz 1,47 % BDP na 1 % BDP, in sicer sestaviti tako, da bi bili vsi zadovoljni oziroma da bi vsi imeli toliko, kolikor je to potrebno. Ob tem pa naj dodamo še to, da se je ravno ta minister in obrambno ministrstvo veliko potrudilo in dalo napor v to, da se ohranijo centri za obveščanje, kar je prejšnja vlada nekako že nameravala in načrtovala ukiniti. Tudi centri za obveščanje so eni od pomembnih segmentov pri zagotavljanju zaščite in reševanja ljudi na terenu. Če že govorimo o tem, da je tu nekoliko manj sredstev za delovanje gasilskih enot, kar smatramo, da seveda ni dobro, vendar se v danem primeru ne da drugače, ker vedite, da veliko spoštovanje in veliko pozitivnega moramo in lahko povemo o delovanju prostovoljnih gasilskih društev in gasilcev na sploh. Vendar v tem primeru je stvar pač taka in to je realnost, s katero smo soočeni. Tolaži nas edino to, da se Ministrstvo za obrambo tega zaveda in da bomo morda na kakšen drug način kje drugje poskrbeli, da se bo ta vrzel čutila oziroma najmanj čutila, kar pač se lahko. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo ima gospa Renata Brunskole.
Hvala lepa. Prav lepo pozdravljeni vsi prisotni! Tudi jaz se pridružujem razpravi kolega Zanoškarja. Minister Jakič je v zaostrenih finančnih razmerah poudaril v eni od izjav za javnost v povezavi s sejo Odbora za obrambo in v povezavi z očitki, na katere se navezuje tudi vloženi amandma Poslanske skupine SDS, da v zaostrenih finančnih razmerah ključne zmogljivosti obrambnega sistema ter sistema zaščite in reševanja za zagotavljanje varnosti državljank in državljanov ne bo ogroženo. Torej, da se Ministrstvo za obrambo zaveda pomembnosti delovanja zaščite in reševanja, delovanja varnostnega sistema v Republiki Sloveniji, torej tako delovanja vojske in vseh ostalih institucij. V povezavi s prostovoljnim gasilstvom in v povezavi z vloženim amandmajem glede na razpravo, ki je bila tudi podana, in obrazložitev na 29-urni seji Odbora za finance prejšnji pretek in soboto je bilo jasno poudarjeno, da se res zmanjšujejo sredstva, vendar ne v tej smeri, da bi bilo kakorkoli gasilstvo, zaščita in reševanje v Republiki Sloveniji ogroženo. Da pa še dodam, vsi tisti, ki smo kdaj bili prve odgovorne osebe za požarno varnost, zaščito in reševanje v lokalni skupnostih, v občinah, dobro vemo, kako pomembno vlogo pri financiranju igrajo občine, župani, občinski sveti, ki se odločajo o namenskih sredstvih za delovanje prostovoljnih gasilskih društev. Če se zgodi naravna nesreča, tako kot je sedaj, neurja, poplave, požari, kdo je tisti, ki pomaga v lokalnih skupnostih? Prvi so naši sosedje, gasilci. Skoraj ni območja, sploh tisti, ki živimo na podeželju, da ne bi imeli v svojih vaseh ljudi, ki so gasilci. In občine so tiste, ki pomagajo financirati delovanje prostovoljnih gasilskih društev. Da pa ne bi kdo mislil, da govorim na pamet. Par tednov nazaj sem se udeležila enega od dogodkov na območju, od koder prihajam. Gasilci so poudarili, v danih razmerah zelo dobro razumemo, da bomo morali tudi mi na nek način potrpeti in mogoče kakšno vozilo ne bo kupljeno letos, ne bo kupljeno drugo leto, prav pa je, da imamo s strani občin prostovoljna gasilska društva podporo, da imamo tisto najnujnejšo opremo, ki jo potrebujemo takrat, ko rešujemo življenja ljudi, ko rešujemo premoženje ljudi, ko pomagamo ljudem ob naravnih nesrečah. In v danem trenutku je ta zadostnost, ta mera zagotovljena. Torej ne ogrožamo varnost državljank in državljanov Republike Slovenije, zagotavljamo zaščito in reševanje, požarno varnost, zatorej tega amandmaja v tem trenutku ne moremo podpreti. Je pa dejstvo, da s tem prostovoljnemu gasilstvu v Republiki Sloveniji še vedno dajemo pomembno težo, spoštovanje; in lokalne skupnosti – govorila sem z nekaj župani sedaj o tem – gasilstvu v glavnem ne zmanjšujejo sredstev. Oziroma z območnimi gasilskimi zvezami se pogovarjajo, usklajujejo in so samo do neke mere zmanjšali sredstva, vendar v tej višini, kolikor so se gasilske zveze strinjale in gasilska društva, da je to dopustno. Lahko nastopamo v smeri, da je mogoče ta amandma seveda tudi všečen, seveda je tudi potreben. Tisti, ki so bili kdaj v lokalnih skupnostih župani in podžupani, to vedo. Vendar je bilo zanimivo, da se oglašajo tudi kolegi, ko so bili na vladi in so se centri za obveščanje, kot ga ima velika regija Dolenjske, Bele Krajine in Posavja, v Novem mestu, ki je veliko gospodarsko središče jugovzhodne Slovenije, odločili in ukinili nočno izmeno in jo preselili v Posavje, s tem da je v nacionalnem državnem varnostnem načrtu zapisano, v primeru nesreče v Nuklearni elektrarni Krško se center za obveščanje Posavje – nočna izmena – seli v Novo mesto. Kako bi se selila, če je bila nočna izmena v Novem mestu ukinjena. In minister Roman Jakič je prvo naredil – vrnil nočne izmene centrom za obveščanje, tako v Novem mestu, tako v Zasavju, tako na Ptujskem in še kje drugje v Sloveniji. To so tudi ukrepi, ni šlo za velike zneske, vendar ne vem, zakaj se je prejšnja vlada za to odločila. Bodimo korektni, v danih razmerah gasilci želijo, da je zagotovljena primerna oprema, jo imajo pa tudi če bo kakšno leto nekoliko manj sredstev in bo moralo biti kakšno vozilo kakšno leto dlje v uporabi. Ne morem podpreti tega amandmaja, vendar podpiram gasilstvo, tudi sama sem članica najstarejšega slovenskega gasilskega društva Metlika in z gasilskim pozdravom "na pomoč".
Sledi replika in še želja po razpravi. Ampak najprej replika gospod Robert Hrovat. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana kolegica Renata Brunskole! Zdaj so ljudje dobili občutek, kot da podpirate amandma, kot da ste vi za to, da se te tri milijone vrne Upravi za zaščito in reševanje. V resnici pa ste na koncu povedali, da tega amandmaja ne boste podprli. Dvakrat ste omenili SDS. Če je problem, da je predlagatelj SDS, ne vem, dajte pozabiti to in ga sprejmite. Če bi bilo to res, kar ste zdaj govorili, potem ne bi bilo po Sloveniji kriznih sestankov prostovoljnih gasilskih društev, vseh, ki delujejo v sistemu zaščite in reševanja in to ni bil samo eden, jih je bilo več, kjer so bila zavzeta jasna stališča. Tudi stališče Gasilske zveze Slovenije, ampak žal noben medij tega ni povedal, pa tudi mi nismo imeli priložnosti, da bi vam to povedali. Centri za obveščanje, preveč jih je. Vi lahko govorite, kar hočete, jaz pa vam govorim kot strokovnjak s tega področja: 10 let sem delal kot poklicni gasilec v Centru požarne varnosti, 35 let sem že prostovoljni gasilec, podpredsednik gasilskega društva in vem, kako se tem stvarem streže. Centrov za obveščanje je preveč. Preveč. Kar pa se tiče sredstev. Bom rekel samo še tako: važno je, da bodo imeli vojaki glave varne, da so se kupile tiste čelade, na gasilce pa smo pozabili. In to ni prav. Jaz bi razumel, da se sredstva nižajo, ampak vaš minister Jakič je naredil to, da se cela postavka, ki je bila do zdaj neka praksa v Sloveniji – gre za vračilo DDV, gre za sredstva, vrnjena v državni proračun, ki se jih da gasilcem v zahvalo, ker opravljajo to humano delo – jo vi črtate. Nič evrov ne bo več za prostovoljna gasilska društva in to je problem. In mi želimo samo to – vrnimo ta sredstva nazaj prostovoljnim gasilskim društvom. Hvala lepa.
Hvala. Ker je bil še izkazan interes za razpravo, vas vabim k prijavi za razpravo. Tudi sicer svetujem, ker smo v takšni fazi razprav, da se priglašate in bo razprava o tem amandmaju lažje tekla. Preden dam naprej besedo, se je k besedi prijavil tudi predstavnik Vlade, sekretar Ministrstva za obrambo gospod Zoran Klemenčič. Izvolite.
Lepo pozdravljeni vsi skupaj! Težko je, vendar vam moram povedati, da smo pri sredstvih, ki so na razpolago, morali zelo uravnoteženo skrbeti za dva podsistema nacionalne varnosti, ki sta po vsebini precej različna: poklicna vojska z dopolnjeno pogodbeno rezervo, ki ima svoje naloge; in sistem varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, na katerega smo zelo ponosni, ker je pravzaprav unikaten in temelji na prostovoljstvu, v pretežnem delu na prostovoljstvu, in znotraj tega so prostovoljni gasilci pravzaprav hrbtenica tega sistema. S predstavniki uprave za zaščito in reševanje smo imeli dolge pogovore o tem, kaj storiti. In njihov predlog je bil, da se za leto 2014 in 2015 odločimo tako. Sofinanciranje prostovoljnih gasilcev poteka na več načinov. Res je, da se začasno zdaj sredstva, kot ste rekli vračilo DDV, ukinejo, vendar za uravnotežen in kakovosten razvoj prostovoljnega gasilstva skrbi uprava tudi na drugačne načine, z drugimi ukrepi. In to prostovoljni gasilci zelo dobro vedo. Mogoče se bo stvar obrnila v prihodnosti na bolje. Močno sem prepričan, da ni bojazni, da bi gasilci kupovali necertificirano robo, jih predobro poznam. Tako odgovorni, kot so, tega ne bodo počeli, ker se zavedajo in pri reševanju ne pomislijo nikoli na svoje življenje, S sistemom usposabljanja smo prišli skupaj do tega, da je certificirana oprema nujno potrebna. In zaenkrat je tudi naša skupna ocena, da bi bilo boljše, če bi se ta stvar nadaljevala, ampak bistveno ne bo ogrožena pripravljenost na področju zaščite in reševanja. Posodabljanje opreme pa bo nekoliko odloženo, ampak to se dogaja tudi na vseh drugih področjih. Hvala lepa.
Hvala. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima gospod Mihael Prevc. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi.ter predstavniki vlade. Skušal bom biti čisto kratek. Povem, da bom ta amandma podprl in se mi zdi zelo škoda, da proračunu jemljemo sredstva tam, kjer so še kako potrebna, da vendarle zagotovimo večjo varnost naših državljanov. Večkrat smo ob predlaganju proračuna slišali tudi to, da je proračun tudi tisti, ki maksimalno skrbi za državljane in zagotavlja tudi varnost državljanov. Glede na to, da se sredstva na tem proračunu zmanjšujejo prav na tistih postavkah, konkretno zdaj govorimo o tem amandmaju, kjer bi vendarle vrnili nazaj sredstva Upravi za zaščito in reševanje – tudi naslednji amandma je podobne narave, kjer se sredstva jemljejo s področja za sanacijo naravnih nesreč, za sanacijo odprave posledic naravnih nesreč – tako da se mi zdi, da so to tiste postavke, ki bi jih resnično morali obdržati vsaj v takšni višini, kot so bile v prejšnjih proračunih. Zbodla me je mogoče razprava kolegice Brunskole, ki pravi, saj so lokalne skupnosti tiste, ki so tudi dolžne poskrbeti za financiranje prostovoljnih gasilskih društev, za financiranje njihove opreme, za financiranje njihovega voznega parka in tako dalje. Res je. Lokalne skupnosti se še kako dobro zavedajo pomena, velikega pomena prostovoljnega gasilstva. Vemo, da so prav prostovoljni gasilci tisti, ki prvi priskočijo človeku na pomoč ob naravnih nesrečah. To smo bili lahko priča tako včeraj, ko je mnoge kraje po Sloveniji presenetil orkanski veter, da ne govorimo o požarih, hudih požarih, ki so se zgodili v zadnjih dneh. Da ne govorimo o številnih poplavah, ki našo deželo ogrožajo iz leta v leto bolj. Strinjam se tudi s kolegico Brunskole, da v tem trenutku občine še vedno zagotavljajo takšna sredstva, da občine ne zmanjšujejo sredstev za delovanje gasilskih društev. Vendar pa moram opozoriti na to, da že ta proračun zmanjšuje sredstva lokalnim skupnostim. In žal bodo lokalne skupnosti tiste, ki bodo prej ali slej morale svoje proračune zmanjšati tudi na tem pomembnem področju, na področju financiranja prostovoljnega gasilstva. In bojim se, da niti lokalne skupnosti ne bodo več v stanju nabaviti nujne opreme, tiste opreme, ki prostovoljnim gasilcem zagotavlja osnovno varnost, ko se podajajo na teren za zaščito občanov oziroma državljanov. Mislim, da je ta amandma Slovenske demokratske stranke zelo na mestu, in tudi sam apeliram na to, da je mogoče vendarle to tisti amandma, ki bi ga lahko podprla tudi koalicija. Hvala.
Hvala. Naslednji ima besedo gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo. Spoštovani, gospe in gospodje poslanci, vsi prisotni, lepo pozdravljeni! Mislim, da ravno v teh dneh poteka letno dni od katastrofalnih poplav v Republiki Sloveniji, kjer so veliko vlogo odigrala ravno prostovoljna gasilska društva. Seveda ta društva za svoje delovanje potrebujejo tudi dobro opremo. Mislim, da delovanje sistema za zaščito, reševanje in pomoč v Republiki Sloveniji rešujejo ravno prostovoljna gasilska društva. Mislim, da ni nikjer tako razvitega gasilstva, kot je pri nas. Nikjer ni toliko ljudi, ki bi s srcem pomagali sočloveku, ko je v stiski, ko je v nevarnosti, ko je v nesreči. 3 milijone evrov namenjamo za to področje in zdaj to ukinjamo. Koliko milijonov je šlo na različne konce, pa se nič ne zgodi. Tu pa, kjer ljudje res delajo s srcem, kjer so ogroženi pri svojem delu, jim pa jemljemo ta denar. Seveda bom ta amandma podprl. Ne zdi se mi prav, da smo po drugi strani kupili, recimo, na tem ministrstvu čelade, ker jim je potekel rok trajanja. Saj to niso klobase ali ne vem kaj. Pa niti nismo v vojni, da bi zdaj morali tako nujno kupovati nove čelade. Gasilcem pa jemljemo tisto, za kar se borijo. Ni več tistih tradicionalnih gasilskih veselic, s katerimi bi si lahko prislužili nekaj denarja za svoje delovanje. Tudi občinam jemljemo veliko denarja. Kako bodo občine še lahko sledile gasilskim društvom? Vsi skupaj pa delamo za dobrobit tistih, ki se znajdejo v nesreči. Pa ukinjamo 3 milijone evrov, kot da smo zdaj pa res že tako povsem v blatu – jaz pravim, po neki kmečki logiki, da smo kravo molznico pomolzli, mleko smo razlili, zdaj pa nimamo več denarja za hrano, pa tudi krav molznic ni več. Dajmo vsaj te 3 milijone nameniti nazaj za področje gasilstva! Hvala lepa.
Hvala. Naslednji ima besedo gospod Ivan Simčič.
Lep pozdrav, spoštovani gospod predsednik, ostali navzoči! Ja, tako bom povedal, ko se oboji nekako prepričujejo, bi jaz ubral tretjo varianto. In sicer, narava nam kaže zobe, to je včeraj pokazala na mojem koncu. Koga pokličeš? Gasilce. Kdo mora iti na streho, ko piha 200 na uro? Gasilci. Ali imajo opremo, ali je nimajo, oni gredo na streho. Da ne govorim o poplavah na Štajerskem lani in tako naprej. Ker smo družba, ki na vrednote življenja zelo malo damo, smo tam, kjer smo. To je dejstvo. In sedaj radi delate tehnico in primerjavo med centri za obveščanje, in gasilci. Mislim, da ni primerjave. Jaz vem, kdo mora reševati življenje tisti trenutek. Informacija je že mobitel, ampak tisti, ki bodo res pomagali, so gasilci, civilna zaščita, gorska reševalna služba. Ko govorimo o ministrstvu, bi dve stvari rad izpostavil, pa ne to, da čakam ministra za razgovor že dva meseca, to ni nič novega, govorim o dvojnih merilih. Pa bom šel malo stran od gasilcev. Renta za uporabo poligona – ene občine so upravičene, eni niso. Kdor je hiter in dobro lobira, prej dobi. Avgusta sem dobil odgovor tukaj prisotnega sekretarja, čisto v nasprotju z ZUP, ki sem ga dobil 9. 10. letos, glede namena in uporabe sredstev za nadomestilo uporabe vojaškega poligona. Govorim o Baču. Občina Postojna in Pivka sta dobili lani sredstva, pa nista bili poklicani k temu. Za občino Ilirsko Bistrico se je pozabilo iz leta 2009. In čez dve leti se bo pozabilo na gasilce. Ampak zapomnite si besedo prostovoljstvo. Tisti, ki dela nekje in je plačan mesečno za nekaj, ima nek TRR in dobi plačilo. Nekdo, ker je bil včeraj po celi Sloveniji poklican zaradi orkanske burje, ima težave samo s tem, da je prostovoljec. In lokalna skupnost, nam se dogaja, država bo odrezala tri milijone, občina ne da niti za zdravniške preglede in govorimo o prostovoljstvu. Te stvari lahko preverite. To je velika žalost. Govorim o ljudeh, ki gredo reševati življenja. Hvala lepa.
Hvala. Naslednji ima besedo gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim. Tudi sam nisem imel namena razpravljati pri tem amandmaju, vendar moram že na začetku povedati, da absolutno podpiram ta amandma, predvsem zato, ker bi razumel, če bi se ta ukrep izvajal v letu oziroma za proračun 2015, ne pa za leto 2014, ker gre za vračilo davka iz preteklega leta in gre za stvari, ki so v gasilskih zvezah in gasilskih društvih že podpisane. Se pravi, mi jemljemo denar, za katerega je bil nekdo že obveščen, da ga bo dobil. In zato ne razumem vašega sprenevedanja, da se bo sistem podrl, da se bo proračun razsul zaradi treh milijonov, ki so namenjeni kot namenska sredstva za zaščito in reševanje, konkretno za gasilsko opremo. Tu ste veliki dušebrižniki. V primeru davka na nepremičnine – je bil tudi v začetni fazi 410 milijonov, v naslednjem koraku, ko ste znižali, je prišlo na, recimo, 350 milijonov, pa se proračun ne podre. In sedaj govorite, da 3 milijone ne moremo dobiti za konkretne zadeve in smiselne zadeve, katere vsi podpirate. Vsi govorite: bili smo župani, podpiramo to, podpiramo to. Vaša razprava je neumestna in pod nivojem in verjamem, da vas gasilci na ta način ne morejo podpirati. Poglejte, na drugi strani vržete 50 milijonov – v trenutku se spremeni proračun. V tem primeru, ko se pa vsi zavzemate, da je to primerno; pa govorite, da ni možno 3 milijone prerazporediti. Če denarja ni v obrambnem resorju; verjetno je pa v šolstvu. Tam pa za 60 milijonov povečujete postavko. Ne govoriti ljudem in jim lagati v obraz. Proračun ima rezerve za 3 milijone vedno. Jaz sem bil tudi župan in poveljnik civilne zaščite in ne govoriti, da so ta sredstva kar tako. Zelo pomembna so. In bila so že razporejena in bila so že podpisana. Kot sem rekel, če bi to predvideli v 2015, bi človek razumel, ne pa za nazaj. Vi retroaktivno vzamete določena sredstva, ki so bila namenjena. In to ni prav. Apeliram na vas, da podprete ta amandma. Kajti v nasprotnem primeru sami sebi lažete, ko govorite o tem, da v proračunu ni 3 milijone rezerv.
Hvala. Naslednji ima besedo gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala. Še enkrat, da ne bo pomote. Celo z velikim spoštovanjem do slovenskih gasilcev, vendar ne 3 milijone, 10 milijonov. Jaz sem za to, da se da 10 milijonov zraven delovanja gasilskih društev, če bi bilo to možno. Vendar to v tem trenutku ni možno, kot smo izvedeli. Tolaži nas dejstvo, da so se tudi na Upravi za zaščito in reševanje in na Ministrstvu za obrambo skupaj dogovorili o tem in da bo pač prolongirana dinamika investiranja v novo opremo. Upajmo, da bo prišel čas – zelo hitro prišel čas, ko bo ta vlada požela še boljše uspehe, kot jih je do sedaj, da bomo lahko gasilcem namenili več denarja, kot pa je to sedaj predvideno v proračunu. Hvala.
Hvala. Repliko ima gospod Danijel Krivec. Izvolite.
Še enkrat poudarjam. 2014 je že dogovorjeno in nobena gasilska zveza in nobena zaščita in reševanje se ni dogovorila, da se to odpusti. To je vaša informacija, mi je nimamo. Tudi imamo razgovore z dotičnimi in to ni res. In še enkrat poudarjam, dajte ta ukrep za leto 2015, ko še ni bil davek pobran in namenjen za konkretne nabave. Ne pa za leto 2014, kjer gre za davek iz preteklega leta, ki je bil z razpisi že razdeljen posameznim društvom in bodo imela sedaj v tistem delu luknjo. In ne govoriti, da bodo lokalne skupnosti kar tako nadomestile ta manjkajoča sredstva. V ostalih dokumentih, v ZIPro, v proračunu zmanjšujete sredstva za občine in iz tega naslova tudi teh dodatnih virov, ki jih imajo za gasilska društva, ne bodo imeli. Pa še to, bolj so udarjene tiste lokalne skupnosti, ki imajo več naravnih nesreč. Jaz lahko iz prve roke povem, kaj to pomeni. Ni korektno, da govorite, da naj kar lokalne skupnosti namenijo več sredstev za zaščito in reševanje. Niso vse v enakem položaju. Nekatere imajo bistveno več stroškov iz tega naslova. Ni prav, da sistemski vir, ki je bil vsa ta leta namenjen, da se to nekako izenači, sedaj ukinjamo. In še enkrat, gre za leto 2014, kjer so bili razpisi, pripravljene pogodbe in namenska sredstva že odobrena in jemljemo sredstva za nazaj. Zato mislim, da je prav, da sem repliciral, ker sem bil napačno razumljen. Ne gre za nov poseg, gre za jemanje sredstev za nazaj in to ni prav.
Hvala. Naslednji ima besedo gospod Zvonko Lah. Izvolite.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Slišali smo razlago, kje se jemljejo sredstva. Naj povem, da sem tudi sam bil trinajst let odgovoren za požarno varnost in gasilec od 20. leta in vem, kako težko je zbrati denar za nabavo opreme, ker vsa gasilska društva so kategorizirana, vsaka kategorija ima po tipizaciji tudi določeno, kakšno opremo mora imeti. Ima tudi operativno gasilsko enoto, kjer je določeno, koliko je gasilcev in kako morajo biti opremljeni. Denar, ki ga občina dobi za to opremo, je iz požarne takse, ki pa ne zadostuje niti v eni desetini za nabavo tiste opreme, kot jo gasilska društva potrebujejo. In glede na to, da v teh ujmah kličejo gasilce iz cele Slovenije na pomoč, je tudi v mojem društvu prišla ideja, da nabavi društvo ribiške škornje. Kako ribiške škornje za gašenje požarov? Zato, ker hodijo, ker so poslani po celi Sloveniji takrat na pomoč, ko so poplave, ko rešujejo, ko pomagajo reševati ostalim. Da je pa to nekako nepošteno, da jemljete sredstva sedaj, ko že vsa društva računajo, da bodo dobila vrnjen DDV za nabavljeno opremo iz letošnjega leta, pa res ni pošteno. Ker ta izpad dohodkov, ne vem, kje ga bodo pokrili, mogoče zopet občine. Vam pa povem, da bi morali bistveno večjo pomembnost dati operativnem gasilcem v teh gasilskih društvih, ker nimamo več vojske, da priskoči na pomoč takrat, ko so neke naravne nesreče, imamo samo gasilce. In s takim pristopom bomo samo ogrozili tiste operativne gasilce, ki bodo brez dobre oziroma prave opreme šli na pomoč ljudem.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Še je interes, zato vas vabim k prijavi za razpravo. Gospod Franc Pukšič ima besedo. Izvolite.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, predsednik Državnega zbora! Sam prekleto dobro vem, kaj pomeni gasilstvo. Leta 2008 – neurje, ki smo ga doživeli v Slovenskih Goricah in če ne bi imeli takrat gasilcev na razpolago, bi bila materialna škoda še katastrofalno večja in hujša, tudi človeška bi bila, pa so gasilci vstopili na pomoč. Govoriti, gospod državni sekretar, da boste na zaščiti in reševanju to prolongirali za leto 2014 in 2015 – se strinjam, to je za takrat, ko ne boste več vi državni sekretar in Pozitivna Slovenija v vladi. Ne v vladi, pravzaprav Pozitivne Slovenije in še marsikatere ali pa še koga od drugih ne bo več na političnem zemljevidu – in prav je tako, da se končajo te nemogoče situacije. Gospod Zanoškar, vi ste rekli, da bo zelo hitro prišel čas, ko se bo to popravilo, ker bo vlada požela še večje uspehe. Kdo vidi te uspehe, razen Pozitivne Slovenije in nekaterih satelitov okoli njih? To ni SLS-ov opozicijski letak. To je ura, ki vam jo je poslalo, tudi vam poslancem Pozitivne Slovenije, gospodarstvo. In gospodarstvo pravi takole, da imamo 600 % višji dnevni znesek neporavnanih obveznosti v podjetjih kot leta 2008. Da imamo 90 tisoč več brezposelnih, da je mimogrede padec investicij večji od 85 %. S te strani vas koalicijo celo razumem in državnega sekretarja, aha, gasilcev več ne rabite. Govoriti, da se bo to preneslo v naslednja leta, je enostavno nesprejemljivo. Tudi pogodbe in tako dalje, kar so že drugi povedali; gre za nadomestilo tistega DDV, Kako pa priti do investicijskih sredstev, pa tisti, ki smo tudi gasilci, vemo, pa jih je tukaj notri kar nekaj. Verjamem, da je tudi nekaj gasilcev v koaliciji, in verjamem, da vas boli srce in da boste težko glasovali proti takšnemu amandmaju. Vendar o tem, kako bodo poleg vsega tega občine še dodatno obremenjene s tem, ne bo šlo. Ker vlada Alenke Bratušek občinam jemlje – tako pri investicijah na 21. členu, tako jim jemlje pri povprečnini in seveda še davek na nepremičnine. To pomeni, namesto da bi pomagali nabaviti gasilsko opremo, bodo sedaj v občinah plačevali davek na nepremičnino osnovne šole, ki je v lasti občine, notri se pa izvaja državni program, ker je šola, izobraževanje, osnovno šolstvo državni program. Tri milijone – kje je tistih 400 milijonov, ki je bilo tako čez noč odobrenih za pokrivanje Factor banke in Probanke? Včeraj sem bil v drugi službeni obveznosti dela Državnega zbora in se potem nisem vračal nazaj, sem pa po televiziji, ker sem pač profesionalno bolan, vseeno spremljal, kaj se je tukaj dogajalo. Veste, te tri milijone vzemite pri tistih 80 % povišanih investicij, ki ste jih tako vehementno razlagali. Če se delamo iz vsega norca, lepo vas prosim, ne še iz gasilcev. In državni sekretar, če strokovno tega niste mogli ubraniti, ali imate še kaj morale, da bi mogoče postavili na mizo out-out; za gasilce to bo, ali pa mene ne bo. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o tem amandmaju? Še je interes, zato vas vabim k prijavi za razpravo. Postopkovno, Renata Brunskole, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik, dajem postopkovni predlog. Protestiram ob takih nastopih kolegic oziroma v tem primeru kolega, da razpravlja o drugi politični stranki. Kot, na primer, izjava gospoda Franca Pukšiča: "Pozitivne Slovenije ne bo več na političnem zemljevidu." In da menimo, da gasilcev več ne rabimo. Ali kot je kolega Krivec rekel: "Ne govoriti ljudem in lagati v obraz." Menim, da je takšen pristop in takšni nastopi izpod gležnja, ne samo nivoja, kot je prej rekel gospod Krivec. Gospod državni sekretar je jasno poudaril, za kaj gre, in da ne bo ogrožena varnost, zaščita in reševanje državljank in državljanov Republike Slovenije. Prosim, da ne dovolite, da nastopajo kolegice in kolegi tako žaljivo do drugih.
Hvala. Gospod Pukšič, replike na repliko ni mogoče dobiti. [[oglašanje v dvorani]] Tudi na postopkovni predlog ni replike. Je pa možno še razpravljati, zato ne vidim težav, da ne bi mogli predstaviti svojih stališč. Glede tega, kako kdo o kom govori, dejansko je mogoče v tej razpravi povedati stališča posamezne politične stranke in ovreči neke trditve. Je pa primerno, da se poskušamo omejiti predvsem na razpravo. Ne poskušamo, ampak dajmo se omejiti na razpravo o tem amandmaju in na vsebino tega amandmaja. Ta amandma govori o tem, ali bomo zagotovili nekaj sredstev ali ne za zaščito, reševanje in pomoč. Prosim, da se tega tudi držite. Naslednji razpravljavec je gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Govoril bom o tem amandmaju in nobene stranke ne bom omenjal, tako da z moje strani ne bo nobenega problema. Dejansko se na področju gasilstva, na področju zaščite in reševanja zagotovo v zadnjih desetletjih struktura njihovega delovanja menja. To opažam, ker sem tudi sam pred leti deloval v lokalni skupnosti, tudi v času najhujših tragedij na našem koncu in najhujših elementarnih nesreč. Že takrat se je kazalo, da je gasilska služba, prostovoljna in poklicna, potrebna – ne samo pri požarih, ampak je čedalje več naravnih in drugih nesreč, kjer so prvi, ne samo poklicani, dejansko se prvi odzovejo na vse te dogodke. Zato občine izrazito dobro skrbijo za prostovoljna gasilska društva, to je dejstvo. Jaz ne poznam nobene, ki tega ne bi izvajala. Seveda ima pa država tudi svoje obveznosti do tega. Verjamem, da vir, ki ga je Poslanska skupina SDS predlagala, oziroma od kod jemlje denar, najbrž ni za finance sprejemljiv v situaciji, v kakršni smo. Vendar bi Ministrstvo za finance, Vlada oziroma koalicija lahko pri snovanju sprememb tega proračuna našli bolj ustrezen vir, če menijo, da ta vir ni izvedljiv iz praktičnih razlogov, ker je servisiranje obresti iz naslova domačega dolga verjetno še bolj obremenjeno, kot sicer v proračunu piše. Samo eno stvar bom še omenil. Omenjeni so bili centri za obveščanje, ki so bili ukinjeni. Ne vem, ali so nekateri na novo postavljeni. Jaz predvidevam, da je ponekod bila mogoče res kakšna stvar na hitro narejena in da je potrebno, večkrat življenje pokaže, da je treba tudi pri kakšnem ukrepu kaj spremeniti. Življenje teče. Ko eno stvar narediš, se eventualno pokaže, da v praksi zadeva malo drugače igra, in takrat je treba spremeniti. Tako da pri tem jaz ne vidim kakšnega posebnega problema. Vidim pa problem v drugi zadevi, od katere je ravno tako ali pa še bolj odvisna vsakdanja skrb za varnost državljank in državljanov. Minister Virant je kmalu po nastopu svojega mandata ministra za notranje zadeve ukinil ali pa je to storila generalna policijska uprava – jaz ne vem, kdo je ukinil – v kar nekaterih policijskih postajah nočno dežurno, ali kako ji rečejo, nočno službo. Veste, kaj to pomeni? To v nekaterih predelih pomeni, da je policijska postaja odprta, dosegljiva samo v dnevnem času, od 7. ure zjutraj do 7. zvečer. Ponoči, ko je pa mnogokrat največ dogodkov, ki vznemirjajo ali ogrožajo varnost na različnih področjih, od prometnih do drugih, pa so policijske postaje zaprte. Da ne bom v tri dni govoril, konkreten primer: Policijska postaja Mozirje, ki pokriva področje Zgornje Savinske doline, ki je dolga okoli 40 kilometrov, je od 7. zvečer do 7. zjutraj vezana na policijsko postajo Celje. In najbolj oddaljeni kraji so od Celja oddaljeni 75 kilometrov. Tam, kjer večina ljudi živi, je pa ta oddaljenost okoli 40 kilometrov. To je tisti problem varnost ali nevarnosti državljank in državljanov, ki jih imamo. Pa nisem prepričan, da smo na ta način na področju notranjih zadev oziroma policijskih postaj, policijske uprave prišparali ne vem koliko. Vprašanje pa je, kakšen bo učinek pri zagotavljanju varnosti državljank in državljanov. Hvala lepa.
Hvala. Preden dam besedo naprej, moram opozoriti, da je bila težava z merjenjem časa. Preden bomo nadaljevali razpravo, bomo poskušali urediti vse, da bo pri vsakem novem prijavljenem čas tekel. Pri gospodu Presečniku pa ocenjujem, da je začel razpravljati, ko je bilo na razpolago časa 1 uro in 15 minut. Tako, da je v svoji razpravi porabil nekje 5 minut časa, ki ga ima Slovenska ljudska stranka. Lahko dam vmes besedo državnemu sekretarju, ali še počakam? Še počakam. Hvala, vse je ponovno pripravljeno. Težava je nastala zaradi merjenja časa, ki je nastal pri proceduralnem predlogu. Računalnik ni razumel natančno, za kaj gre pri tem prehitrem urejanju komunikacije. Mislim, da se je predstavnik vlade prej prijavil k besedi. Besedo dajem sekretarju gospodu Zoranu Klemenčiču, izvolite.
Hvala lepa. Glede [[...]] [[oglašanje iz dvorane]]
Besedo ima gospod Klemenčič. Izvolite. Ali lahko počakate, saj bodo že uredili. Gospod Klemenčič vam bo lahko kaj vmes povedal.
Glede vračila DDV. Uprava za zaščito in reševanje bo za leto 2013 do konca leta vse, kar je bilo podpisano, poravnala. Ker razpravljamo o proračunu za 2014, nisem hotel prej ekstra postaviti – za leto 2015 so v proračunu sredstva nekoliko višja, kot bo realizacija za ta namen v letu 2013. Mi smo imeli velike razprave znotraj ministrstva o Upravi za zaščito in reševanje. Jaz vem, da bo težko, ker poznam, ker sem dolga leta v tem sistemu. Skupaj smo prišli do ugotovitve, da lahko naredimo enoletni premor na tem področju. Ne bo enostavno, vendar v predlogu proračuna za leto 2015, se opravičujem, ker ne razpravljamo zdaj o tem, se sredstva vračajo na nekoliko višjo raven, kot bo realizacija v letu 2013. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Želi še kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi za razpravo. Gospod Franc Pukšič, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Ker me je prej, pa nisem mogel v repliki povedati, kolegica Renata Brunskole omenjala, jaz sem sicer res že malo dalj časa v Državnem zboru, na smetišče politične zgodovine so že odšli Zares, LDS, ki je bila ena najmočnejših, največjih strank s 34 poslanci, ampak to prav zaradi arogance. In ker je včeraj predsednica Vlade rekla, [[...]]
Gospod Pukšič, dovolite mi, da vas spomnim, [[...]]
Ne bom vas poslušal.
[[...]]da ste pri amandmaju,ki govori o zaščiti in reševanju.
[[...]]vaša odločitev je interno povezana z našo prihodnostjo, in jaz sem govoril o naši prihodnosti, govoril sem o zaščiti in reševanju, kako je to nekorektno prestavljati na 2014 in 2015, in seveda to delate zato, ker verjetno že veste, da s takšno aroganco vas na političnem zemljevidu ne bo več.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi za razpravo. Prosim? Samo trenutek. Postopkovno ima gospod Kavtičnik, izvolite.
Hvala lepa. Letos smo poslušali tudi Poročilo varuhinje človekovih pravic, kjer smo sprejeli določene sklepe, da se bomo tukaj obnašali moralno etično, da bomo upoštevali navodila predsednika Državnega zbora. In predsednik Državnega zbora je danes opozoril kolega Pukšiča, ga je želel opozoriti, vendar je le-ta vehementno in arogantno zamahnil, češ: Ne bom poslušal predsednika Državnega zbora. Mislim, da je takšno sporočilo za javnost neprimerno; glede na to, kakšno je obnašanje v Državnem zboru. Predsednik, prosim vas, da opozorite dotičnega poslanca in mu poveste, da se tako ne obnaša v Državnem zboru. Če pa je pripravljen, pa mu lahko ponudimo kakšno pomoč pri svetovanju glede obnašanja in kulturnega vedenja, predvsem tukaj v Državnem zboru in tudi sicer. Hvala.
Hvala tudi vam in upam, da je bilo to slišano. Gospod Srečko Meh, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Skrbi to, gospe in gospodje, da odbor, ki je za to pristojen, o tem ni razpravljal. To skrbi. In namesto, da danes tukaj nagovarjamo volivke in volivce, državljanke in državljane – pa je problem na tej temi, je problem na zaščiti in reševanju – bi o tej temi morali govoriti na odboru, tam kjer je bil čas, prostor in priložnost, da govorimo. Jaz se zavedam, da to je problem, zavedamo se vsi tisti, ki smo kdajkoli potrebovali pomoč. Tako se pa ne dela, gospe in gospodje. Razprava, ki je bila, je bila vsaj v dobršni meri zelo v redu. Tisti, ki pa niste razpravljali tako, kot bi bilo primerno za poslanke in poslance, pa spremenite svoj način. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati k temu amandmaju? Gospod Pukšič.
Hvala lepa. Moralno in etično ter neprimerno govorjenje ali moralno neetično ter neprimerno, zraven tega, ko zmanjšaš gospodarstvo, kredite , ko mlade "nateraš" iz države v tujino, ko zapreš tuje investicije in na koncu, ko želiš uničiti tudi prostovoljno slovensko gasilstvo, na katerem temeljijo vse naloge – tako od neurij do poplav do pomoči ljudem, takrat ko so v najhujši stiski in prostovoljni gasilci "reskirajo" tudi svoja življenja. In vi jih želite s tem uničiti. In sedaj, kaj je bolj moralno, uničiti to ali pa na to opozoriti. Sploh pa, pomoči od takšnih, ki so že bili tam, ko sem že prej povedal, na smetišču politične zgodovine, res ne rabim.
No, poglejte gospod Pukšič, že iz spoštovanja do tega amandmaja in vsebine tega amandmaja bi bilo resnično zelo korektno, da poskušamo v svojih razpravah upoštevati težo in pomen gasilstva. Zagotovo ne pripomoremo k temu na način, da poskušamo en drugemu govoriti teme, ki niso vključene neposredno v ta amandma. Predlagam, da to upoštevamo predvsem zaradi spoštovanja do gasilske službe, če že ne do tistih, ki vodimo sejo Državnega zbora. Želi še kdo besedo? Ugotavljam, da ne. Zato zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2330 - Ministrstvo za kmetijstvo in okolje in na razpravo o vloženem amandmaju pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Odprava posledic naravnih nesreč in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo besedo? Vabim vas k prijavi za razpravo. Besedo ima gospod Danijel Krivec. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav še enkrat vsem! Gre za amandma, ki ne posega v izravnan proračun. Gre za amandma, ki prenaša sredstva znotraj Ministrstva za okolje. Ta amandma poskuša rešiti zadrego, ki je nastala s tem, da je ministrstvo znižalo postavko Odprava posledic naravnih nesreč iz predvidenih 21 milijonov na 16 milijonov. Mislim, da je ta to znižanje v višini skoraj 70 % neprimerno. Gre namreč za področje, kjer se vsi v zdajšnjem sklicu in tudi v prejšnjih sklicih zavzemamo za to, da se sredstva za odpravo posledic naravnih nesreč na nek način povečujejo, ne pa zmanjšujejo. Gre za to, da se nekateri ukrepi tako na vodotokih kot na odpravljanju drugih posledic čim prej uredijo in to z namenom, da so škode v naslednji fazi manjše. Zato predlagam vsem, da razmislite o tem amandmaju, tudi z vidika vsakodnevnih naravnih nesreč, ki nas doletijo. Postavka, ki je predlagana s tem amandmajem – gre za prenos iz postavke Trajnostna raba voda in opravljanje z vodami iz postavke Ravnanje z odpadnimi vodami, kjer se postavka povečuje za 16 milijonov glede na sprejeti proračun, prenese na postavko Odprava posledic naravnih nesreč. Gre za, po mojem, sprejemljivo rešitev, kajti v primeru ravnanja z odpadnimi vodami gre za projekte, ki se šele pripravljajo in ki bodo črpani sukcesivno do konca leta, v primeru odprave posledic naravnih nesreč pa gre že za podpisane pogodbe, gre za določena sredstva, ki so jih lokalne skupnosti v določenih primerih že namenile za odpravo. V primeru, da se delež, ki je namenjen s strani ministrstva, ne zagotovi, bodo nastajale na terenu velike težave. Gre za zaustavitev gradbišč, tako na področju odprave posledic poplav, odprave posledic velikega obsega. In tudi na področju popotresne obnove v Posočju, na kar je kolega Bevk že včeraj opozarjal. V primeru popotresne obnove gre za zmanjšanje iz 5 milijonov 500 na 1 milijon 400, kar bi pomenilo, da se odprava posledic po potresu iz leta 2004 v tem trenutku oziroma v četrtek, ko sprejemamo proračun, ustavi. Enako velja tudi za druga gradbišča, ki so vezana na poplavne zadeve in tudi na zadeve, ki so vezane na odpravo posledic plazov večjega obsega. To bi pomenilo veliko zadrego v lokalnih skupnosti in tudi s strani prizadetih – na popotresnem območju je še vedno 50 družin razseljenih. To bi pomenilo, da nastajajo veliki stroški z zaustavitvijo gradbišč, za zaščito teh gradbišč in v končni fazi bi se verjetno zgodilo, da ta sredstva ne bi bila prihranjena, kajti pogodbe, ki so podpisane, so iztožljive in ministrstvo bi moralo tudi te tožbe poplačati. Gre za amandma, za katerega mislim, da je za večino sprejemljiv. Mislim, da ima večina v lokalnih skupnostih kakšen problem, ki je vezan na odpravo posledic naravnih nesreč. Dejstvo, da se ta postavka znižuje za 16 milijonov in da se s tem ta ciklus odprave zaustavlja, je po mojem mnenju nesprejemljiv za večino poslancev. Še enkrat poudarjam, ne gre za generalno spremembo v proračunu, ampak gre za prerazporeditev znotraj Ministrstva za kmetijstvo in okolje. Če že govorimo o vodah, mislim, da je ravnanje z odpadnimi vodami vseeno na prioritetni listi lahko za postavko odpravljanje posledic naravnih nesreč, kajti če se neka čistilna naprava ali kanalizacija kasneje zgodi, je verjetno to manj pomembno, kot če ne rešimo neke urgentne zadeve, ki je nastala ob poplavi ali nekem drugem kriznem dogodku. Nič nam ne pomaga, če čistimo odpadne vode, na drugi strani pa dopuščamo, da nam vode povzročajo večjo škodo. Apeliram na vse, da v četrtek ta amandma vseeno podprete.
Hvala. Preden dam besedo naprej, samo obvestilo. Obveščam vas, da so službe uspele natančno odšteti čas, ki ga je gospod Presečnik imel na razpolago v svoji razpravi, tako da je evidenca glede porabljenega časa usklajena z realnim stanjem. Gospod Samo Bevk je naslednji, ki bo imel besedo. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor. Imam slabo minuto časa za obrazložitev. Vendar mislim, da tudi to zadostuje za jasno sporočilo. Mislim, da bi lahko ta amandma podprli, ker ne jemlje sredstev, recimo iz servisiranja javnega dolga ali kakšnih drugih finančnih postavk, ampak gre za prerazporeditev znotraj resorja. Bi bilo vseeno dobro slišati predstavnico ministrstva, ali je res mogoče postavko Trajnostna raba voda in upravljanje z vodami, v celoti počrpati v letu 2014. Postavka Popotresna, sanacija Posočja, gre za potres julija 2004, se je znižala za 72 %, to je nesorazmerno znižanje postavke, druge postavke so se nekako nižale med 15 in 20 %. Slabo sporočilo [[...]] [[znak za konec razprave]] [[…]]Na 10. obletnico potresa v Posočju postavko za odpravo posledic znižali za 72%. Zato mislim, da bi lahko ta amandma podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo bom dal gospodu Mihaelu Prevcu, potem pa je izrazila interes za razpravo predstavnica Vlade. Izvolite, gospod Prevc.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Z zanimanjem sem poslušal razpravo kolega Bevka. Oba prihajava iz tistih področij, ki so zelo podvržena naravnim nesrečam. Kolega Bevk je včeraj govoril o posledicah potresa, 10 let je od tega, in o tem, da so se sredstva zmanjšala. Kolega Bevk, vesel sem, da pravite, da bi bilo dobro, da se ta amandma podpre. Upam, da je vašo izjavo slišala tudi koalicija. Jaz pravim, ne samo dobro, nujno je, da se ta amandma podpre. Kajti, če se ta prerazporeditev sredstev ne bo zgodila, potem se bo zgodilo tisto, o čemer je pred menoj razpravljal kolega Krivic. Veliko pogodb bo treba prekiniti. Tudi na našem koncu, kjer so še vedno v postopku sanacije številni plazovi, ki so jih povzročile poplave daljnega leta 2007 in pozneje. Če do te sanacije ne bo prišlo – mislim, da vsi vemo – lahko to pomeni še bistveno večje posledice, ki bodo zahtevale dražjo sanacijo v nadaljevanju. Strinjam se s kolegom Krivcem, če presodimo, kaj je v tem trenutku bolj pomembno. Kot predlagajo v Slovenski demokratski stranki, da se denar prerazporedi s področja ravnanja z odpadnimi vodami, se mi zdi, da je za nekega občana, ki je ogrožen z nekim plazom, pa je v postopku sanacije, bistveno bolj pomembno, da se najprej sanira ta plaz. Postopki v zvezi z urejanjem odpadnih voda pa bodo mogoče še za kakšen čas počakali. Vesel sem in sem optimist v tem trenutku in računam, da če ne drug, bo pa verjetno ta amandma tisti, ki bo podprt tudi s strani koalicije. Hvala.
Kot sem napovedal, dajem besedo v tem trenutku mag. Andreji Jerina, ki se je prijavila k besedi.
Hvala, predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Dejstvo je, da je sredstev v Predlogu proračuna za področje naravnih nesreč bistveno manj, kot bi si jih v resnici želeli. Moram tudi reči v imenu Ministrstva za kmetijstvo in okolje, da bi bili zelo veseli, če bi lahko dodatnih 15 milijonov realucirali na intervencijske ukrepe za sanacijo nesreč. Vendar moramo ugotoviti, da predlog, ki ga navajate v amandmaju, da se sredstva prerazporedijo iz postavke, ki je vezana na ravnanje z odpadnimi vodami – to je v bistvu postavka, na kateri so sredstva za zagotavljanje lastne udeležbe za evropske projekte. Če ta sredstva na lastni udeležbi zmanjšamo, to pomeni, da približno 100 milijonov sredstev, ki naj bi priteklo iz evropskega proračuna, ne moremo zagotoviti. Žal je ta predlog neizvedljiv. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Replika. Izvolite, gospod Danijel Krivec.
Jaz razumem logiko ministrstva, vendar so to sredstva, ki bodo, če bodo realizirana – kajti določeni projekti, kot vidimo iz zdajšnje finančne perspektive, se niso realizirali. Vi boste verjetno v prihodnje še kakšen rebalans naredili. In zdaj imeti rezervirana sredstva in jih celo povečati za 16, 17 milijonov na postavki Čiščenje odpadnih voda, kjer gre za projekte, ki bodo realizirani ali pa ne bodo. Na drugi strani pa imamo postavko, ki zahteva takojšnje ukrepanje, kajti v nasprotnem primeru boste vi plačevali odškodnine za te pogodbe, ki so že podpisane. Tu gre za tehtanje nekih dejstev. Jaz vem, kaj mi želite povedati, vendar v tem primeru, če pride do realizacije nekih evropskih projektov, se vedno lahko z rebalansom določene stvari prerazporedi, ker ta sredstva še niso v celoti rezervirana s pogodbami. V nasprotju z odpravo posledic naravnih nesreč, kjer pa obstajajo podpisane pogodbe, izvajajo se dela na odpravi posledic naravnih nesreč in so sredstva že rezervirana. Zato vseeno v razmislek poslancem, ko bomo glasovali o tem amandmaju.
Hvala. Nadaljujemo razpravo, in sicer glede proračunskega uporabnika 2430 – Ministrstvo za infrastrukturo in prostor. Razpravljali bomo o vloženem amandmaju pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Vzdrževanje javne železniške infrastrukture in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi za razpravo. Besedo ima gospod Ljubo Žnidar.
Spoštovani! Sam zelo dobro vem, da proračuna ni enostavno uravnotežiti med prihodki in odhodki. Ne razumem pa pripravljavca proračuna pri tistih postavkah, kjer z občutnim znižanjem posega tako rekoč v fiksni del proračuna oziroma ne posluša stroke. Govorim o vzdrževanju javne železniške infrastrukture. Govorim o izvajanju obvezne gospodarske javne službe za vzdrževanje javne železniške infrastrukture in vodenje železniškega prometa. Gre za javno gospodarsko službo. In če z drastičnim znižanjem posegamo v ta resor, potem sem resno zaskrbljen. Tudi na Odboru za infrastrukturo in prostor je bila zelo dobra, konstruktivna razprava, kjer je tudi stroka, kolegi s področja železnic, predstavila problematiko, kako bo ta zadeva dejansko izgledala ob tako drastičnem znižanju sredstev za ta namen. Rešitve so tri. To pomeni, da bo ob tako drastičnem znižanju sredstev treba določene proge v Sloveniji zapreti ali pa zaradi varnosti omejiti hitrost na počasno vožnjo, kar pomeni občutno zmanjšanje hitrosti, kar pomeni občutno manjšo pretočnost na slovenskih železnicah. Pomeni tudi prekinitev nekaterih že začetih investicijskih vzdrževanj. Eno takšnih je tudi obnova kočevske proge. Vemo, da določena investicija, ki jo prekinjamo, pomeni tudi povečanje stroškov na teh vzdrževalnih investicijskih delih. Da se obdrži varnostni nivo na železnicah, je treba letno vložiti 70 milijonov evrov v vzdrževanje zgornjega in spodnjega ustroja železniške proge. Rekel bi, da je minister, ki je sprejel kompromis v tem resorju za tako drastično znižanje, izjemno pogumen – da je prevzel breme na račun zmanjšanja obsega varnosti na železniškem področju. Zelo rad bi ga videl, ko bo posledica tega kakšna nesreča – seveda si tega ne želimo – kako se bo minister v tem segmentu zagovarjal. Naš predlog je, da se ta postavka za izvajanje obvezne gospodarske javne službe vzdrževanja javne železniške infrastrukture poveča za 50 milijonov in da s temi sredstvi obdržimo nivo vzdrževanih prog na Slovenskih železnicah vsaj na takšnem nivoju, kot so bile do sedaj. Predlagam, kolegi in kolegice, podprimo ta sredstva, ki so pripravljena z amandmajem. Naj povem tudi, da je bil to tudi sklep na Odboru za infrastrukturo in prostor, kjer smo tako opozicijski kot koalicijski poslanci ta predlog tudi podprli. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2431 – Direkcija Republike Slovenije za ceste in na razpravo o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskim uporabniku. Najprej dajem v razpravo podprogram Upravljanje in tekoče vzdrževanje državnih cest ter amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in amandma Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Želi kdo razpravljati? Besedo ima gospod Ljubo Žnidar.
Spoštovani. Tudi na tej postavki gre za podoben primer, kot sem ga navedel prej. Tokrat le z razliko, da gre za investicijsko vzdrževanje in gradnjo državnih cest. Tu pripravljavca oziroma ministrstva res popolnoma ne razumem. Kajti tu znižuje sredstva iz 80 milijonov na borih 8 milijonov evrov. Kakšen je tu procent, si lahko zelo na hitro izračunate, ampak jaz se ne ubadam toliko s procentom. Zelo zaskrbljen sem, kako bo z vzdrževanjem in z investicijami na slovenskih cestah, na regionalkah in magistralnih cestah. Predvsem sem zaskrbljen še za tisti del gradbenega segmenta, ki imajo že podpisane pogodbe. Kar 52 projektov bo potrebno v naslednjem letu zaustaviti, ki ta čas že tečejo. Se pravi, da bo potrebno ustaviti veliko večino projektov, ki že tečejo in da se s tega naslova v naslednjem letu ne bo začel popolnoma noben nov projekt. Da ne rečem še hujše, da so lahko že ob sprejetju proračuna gradbeni izvajalci zaskrbljeni za plačilo tistega dela, ki ga bodo opravili v naslednjem letu. Novih pogodb v naslednjem letu sigurno ne bo. Zelo jasno in nazorno je bilo rečeno s strani Direkcije za ceste, da v primeru zime sredstev zmanjka že v sredini januarja. Vem, da danes ne bom dobil odgovora, od kod se bodo vzela osnovna sredstva za izvajanje osnovne gospodarske javne infrastrukture na cestnem področju, se pravi na regionalkah in magistralkah. Tu predlagamo, da povrnemo vsaj del sredstev, se pravi 50 milijonov evrov, da bodo vsaj interventno ali urgentno rešeni tisti najhujši primeri vzdrževanja slovenskih cest v naslednjem letu, tako da predlagamo za amandma 50 milijonov evrov za naslednje leto. Vemo, da je bilo v letošnjem letu 80 milijonov. Gre za drastično znižanje.
Hvala. Besedo ima gospod Mihael Prevc.
Hvala lepa, gospod predsednik, še enkrat za besedo. Še vedno mi zvenijo v ušesih včerajšnje besede predsednice Vlade, gospe Bratušek, ko je rekla, da se na investicijah povečujejo sredstva za 80 %. Zaman smo želeli dobiti pojasnilo za to njeno trditev, ker iz primerjav proračuna tega ne moremo ugotoviti. Močno upam, da bomo ta odgovor dobili v toku današnjega dne, če ne drugače, pa pri razpravi o proračunu za leto 2015. Zagotovo to ne drži, da bi se sredstva povišala na področju upravljanja in tekočega vzdrževanja državnih cest, žal ravno nasprotno. Na področju proračunskega uporabnika Direkcije Republike Slovenije za ceste so se sredstva zmanjšala kar za 61 milijonov evrov. Če smo bolj konkretni, na postavki Upravljanje in vzdrževanje državnih cest se sredstva znižujejo z 80 milijonov evrov na 8 milijonov evrov, kar je pred mano povedal že kolega Žnidaršič. To v odstotkih pomeni 90 % manj sredstev. Vemo, v kakšnem stanju so naše ceste. Vemo, da so te ceste v zelo slabem stanju. Na to opozarjajo celo mednarodne institucije, ki so v svojih raziskavah tudi ugotovile, da so slovenske ceste v zelo slabem stanju in da so zaradi tega tudi nevarne. Na Odboru za infrastrukturo in prostor smo slišali od predstavnika Direkcije Republike Slovenije za ceste, da bo zaradi tega prekinjenih 50 že sklenjenih pogodb oziroma 50 investicij na področju urejanja in vzdrževanja oziroma rekonstrukcij državnih cest. Lahko si samo predstavljamo, kaj to pomeni za izvajalce, ki so bili izbrani za to delo, ki so planirali svoje zmogljivosti, in bo zaradi tega, ker ne bodo dobili poplačila za že izvedena dela, ponovno ogrožena likvidnost njihovih podjetij. Sami pa vemo, kako zelo ranljiva so v zadnjem času naša gradbena podjetja, pravzaprav tista redka, ki so še ostala. Da ne govorimo o škodi, ki bo povzročena tudi državi. Dejstvo je, da bodo ti izvajalci zaradi prekinjenih pogodb zahtevali odškodnine. In država bo morala poskrbeti tudi za stroške zapiranja in zavarovanja gradbišč, ki se bodo zaradi pomanjkanja sredstev zapirala. Zaradi takšnih posegov, zaradi tako drastičnega zmanjšanja investicij se ponovno povzroča tudi veliko škodo gospodarstvu. Na veliko govorimo, kako je gospodarstvo tisto, ki rabi nek zagon. In ravno gradbena podjetja so v zadnjem času najbolj propadala. S tem pa povzročamo, da se ta trend težav, ki jih imajo gradbena podjetja, samo še nadaljuje. Zato resnično apeliram na poslanke in poslance, da je to tako pomemben amandma, zato da se bomo vozili po cestah, ki bodo zagotavljale osnovne norme varnosti. Kot je rekel pred menoj kolega in sem slišal tudi od vzdrževalcev, od upravljavcev cest, razpoložljivih sredstev je dovolj samo za uporabo soli v primeru takšne zime, kot je bila v lanskem letu. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Želi še kdo razpravljati? Še je interes, zato vas vabim k prijavi za razpravo. Besedo ima gospod Franc Pukšič. Izvolite.
Hvala lepa. Predsednica Vlade je včeraj rekla, vaša odločitev v tem tednu bo povezana z našo prihodnostjo. Vaša odločitev koalicije. Če bi tukaj lahko zraven dali tudi kakšno odločitev opozicije, potem bi amandma, ki ga predlagamo v Slovenski ljudski stranki ali v Slovenski demokratski stranki, podprli. Če bo, potem bo del naše odločitve sigurno povezan z našo prihodnostjo. Ampak seveda na zelo majhnem segmentu – segmentu vzdrževanja in upravljanja državnih cest. Zmanjšati postavko za 90 %, tega pravzaprav ne razume. Mogoče tudi ne, ker še ni dolgo od tega, ker je samo leto dni od tega, 5. decembra 2013 bo leto dni, ko je takratna vlada predlagala proračun in je bilo rečeno: Danes so pred vami in nami dejstva, in to je, da je Slovenija ponovno v recesiji. Tudi danes je to dejstvo, da ne samo, da je v recesiji, ampak globoki recesiji, da napovedi UMAR sploh ne držijo, ampak je trikrat slabše, kot je napovedal UMAR. Namesto, da bi se danes pogovarjali o tem, koliko novih delovnih mest je, koliko ste jih odprli v vašem mandatu, kako ljudje živijo, ali živijo bolje, ali živijo slabše. Če tega amandmaja ne bomo sprejeli, potem ne da bodo ljudje živeli bolje ali slabše, ljudje se tudi po državnih, regionalnih in magistralnih cestah očitno ne bodo mogli premikati. Tudi marsikatera prometna nesreča se bo zgodila, če ne bo vsaj minimalnega vzdrževanja. Tudi postavka, ki smo jo mi imeli v proračunu, 80 milijonov, je bila prenizka, je bila premajhna. Direktor Direkcije za ceste mag. Ficko je nekajkrat opozarjal, javno bentil tudi po poslanskih skupinah. Ne vem, kaj je sedaj delal v vaši koaliciji, če je karkoli naredil na tem področju. Upam, da boste pri tem amandmaju lahko rekli, tudi s prstom na glasovalni napravi – torej malenkost – da so naše odločitve odgovorne za prihodnost. Ko prideš med ljudi, le_ti rečejo: poslanci so se tako odločili. Ko poveš, da ni drugega orodja kot to, da stopiš pred mikrofon in pred javnostjo poveš, kaj ni prav in kaj bi naredil. Jaz vam ne bom solil pameti, vam je včeraj kolega Starman iz koalicije veliko povedal, vendar ga verjetno niste poskušali, kaj bi on naredil. On ne bi dvigoval davkov, ampak bi jih znižal. Govoril je o tem, da bi za polovico zmanjšal zaposlene v bankah, da bi jim znižal plače na polovico. Ni potrebno, da poslušate opozicijo, ki na to opozarja, pa dajte znotraj koalicije kakšnega bolj pametnega poslušati, ki se nekaj na ekonomijo spozna, malo bolj kot tisti, ki zna deliti nauke, ker je pač bil v službi, kjer je vedno delil nauke. In da zaključim, kolikšna je moja odgovornost tukaj. Tako kot, spoštovane in spoštovani, mi v Pozitivni Sloveniji še vedno verjamemo, da je Slovenija država možnosti in priložnosti. Mi v Slovenski ljudski stranki verjamemo. Vendar jaz verjamem, da brez Pozitivne Slovenije za Slovenijo še vedno obstaja upanje, brez Pozitivne Slovenije, samo pravo pot je potrebno ubrati. Državljanke in državljani že kažejo, kaj je prava pot. Podprite ta amandma za to, da boste lahko s prstkom, mezincem pokazali, da je tudi Slovenska ljudska stranka, tudi opozicija, delno kriva za stanje, v kakršnem smo, da bomo ljudem omogočili, da bodo vsaj vozili po cestah.
Hvala. Naslednji, ki ima razpravo oziroma besedo, je gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo, spoštovani prisotni. Potreba po vzdrževanju državnih cest je velika, že od časa gradnje avtocest naprej. Na veliko koncih naše države opozarjajo glede povečanja prometa, varnih poti v šolo, gradnje pločnikov itd. Na veliko koncih smo se tega lotili še pred lokalnimi skupnostmi. Ampak vedno smo naleteli na pomanjkanje sredstev. Kar delamo v tem predlaganem proračunu, je brez neke realnosti in smisla do tistih lokalnih skupnosti, ki imajo svoje programe, projekte in pogodbe. V nemalo kateri pogodbi in načrtovanju obnove cest se je zgodilo, da smo porušili objekte, odselili ljudi, zadeva pa še vedno čaka na gradnjo. Sam moram povedati eno grenko izkušnjo. V občini Duplek se cesta v dolžini 4 km obnavlja 18 let. Obnavlja se 18 let. Pred letom dni in pol smo tam porušili eno hišo, starejšo gospo smo izselili in čakamo, pogodba je sedaj podpisana, da bi pričeli z deli; v državnem proračunu pa ni sredstev, da bi lahko s tem nadaljevali. Jaz mislim, da je veliko stvari, ki so zelo potrebne. Ko se nekaj začne graditi, se prodaja material, podjetja imajo službe, delavci delajo. Tukaj vidim, da bi se kolo lahko začelo vrteti. Na takšnih področjih, na takšnih segmentih ne bi smeli jemati denarja iz proračuna in ga namenjati za krpanje drugih lukenj, kot so bančne in takšne, o katerih bomo danes še govorili, ampak bi morali ta sredstva pustiti. Zato smo mi tudi vložili ta amandma, ker se nam ne zdi pravično, da zmanjšujemo ta sredstva iz 80 milijonov na 8 milijonov. S tem ne bomo privabili tujih investitorjev v našo državo, če ne bomo zagotovili tudi dobre infrastrukture. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Naslednja ima besedo gospa Jasmina Opec. Izvolite.
Hvala lepa. Ko slovenske ceste vzamejo življenje, se vsakemu od nas postavi vprašanje, kaj bi lahko mi sami storili, da do tega ne bi prišlo. Pogosto se dogaja, da se v tem državnem zboru razpravlja o varnosti na cestah, predvsem ob sprejemanju Zakona o varnosti v cestnem prometu in se kot glavni ukrep navaja povišanje kazni. Sama nisem bila nikoli zagovornica tega, da varnost na slovenskih cestah izboljšujemo z visokimi kaznimi. Tudi znanstvene raziskave, ki so bile narejene na tem področju, jasno kažejo, da visoke kazni zgolj na kratki rok pozitivno vplivajo na izboljšanje varnosti, medtem ko je na dolgi rok ta vpliv zanemarljivo majhen. Na dolgi rok je najbolj uspešen ukrep za izboljšanje varnosti na slovenskih cestah ustrezna cestna infrastruktura. Raziskave kažejo, da število nesreč s smrtnim izidom, število hudih in lažjih telesnih poškodb pada sočasno z izboljšanjem cestne infrastrukture, kar ob stalni rasti prometnega dela oziroma prevoženih kilometrih ni podatek, ki bi ga kar spregledali. Dokončanje projekta avtocest in hitrih cest v letu 2008 je močno prispeval k izboljšanju varnosti, posledično so tudi določene državne ceste, ki so takrat veljale kot črne točke izboljšale svojo statistiko, vendar delo še ni dokončano. Slovenske državne ceste so nevarne, vsi vemo, v kakšnem stanju so, vsi se vsakodnevno vozimo po njih in vsi vemo, da so potrebne nujne obnove. Zato smo tudi v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke vložili ta amandma in apeliramo na vse vas, da ne znižujemo teh sredstev, ker se lahko zgodi, da bomo kmalu v parlamentu obravnavali krvavo statistiko naših cest, iskali krivce in ponovno sprejemali napačne ukrepe. Tokrat imamo priložnost, da sprejmemo prave.
Hvala. Besedo dajem predstavnici Vlade mag. Mateji Vraničar.
Hvala lepa za besedo. V skladu s Poslovnikom morajo biti amandmaji, ki so vloženi na predlog proračuna, uravnoteženi. Na eni strani se predlaga povečanje porabe na določeni postavki, hkrati predlaga znižanje porabe na drugih postavkah. In če pogledamo oba amandma s tega zornega kota, potem ugotovimo, da prvi amandma povečuje sredstva pri Direkciji Republike Slovenije za ceste za 50 milijonov in hkrati znižuje sredstva za servisiranje javnega dolga, in sicer za plačilo obresti iz naslova domačega dolga za 50 milijonov. Sprejem takšnega predloga amandmaja bi pomenil popolnoma nerealno načrtovanje odhodkov državnega proračuna iz naslova servisiranja javnega dolga, saj gre pri postavki Servisiranje obresti iz naslova domačega dolga za že znane obveznosti, ki izvirajo iz različnih zakonskih podlag, že sprejetih, in je mogoče z veliko verjetnostjo oziroma gotovostjo ugotoviti, kakšni so odhodki, ki so za ta namen predvideni. Treba je pogledati ta amandma tudi v kontekstu vseh sredstev, ki so zagotovljena za delovanje Ministrstva za infrastrukturo in prostor v letu 2014. Kljub temu da se po predlogu sprememb proračuna sredstva znižujejo z 886 milijonov na 818 milijonov in pol, to še vedno pomeni precej več, kot je predvideno po oceni realizacije v letošnjem letu – 691 milijonov in pol. Ko podrobneje pogledamo, kje se znižujejo ta integralna sredstva, ker le-ta so ključna sredstva za projekte, ki se lahko financirajo iz evropskih sredstev, so zagotovljena, in sicer v večjem obsegu, kot pa po sprejetem proračunu in še trenutno veljavnem proračunu 2014. Večina znižanja odpade na izdatke za blago in storitve, subvencije in določene transfere, povečujejo pa se sredstva za nakup in gradnjo osnovnih sredstev. Ministrstvo je porazdelilo ta sredstva, ki sem jih zdaj omenjala po posameznih postavkah, glede na predvidene programe in glede na predvidene prioritete znotraj posameznega ministrstva. Še vedno pa velja, da je za Ministrstvo za infrastrukturo in prostor zagotovljenih bistveno več sredstev, kot pa je ocenjena realizacija v letošnjem letu. V veliki meri gre to povišanje na račun povišanja namenskih sredstev in na račun povišanja možnega črpanja evropskih sredstev. Drugi amandma pri istem proračunskem uporabniku pa povečuje sredstva za upravljanje in tekoče vzdrževanje državnih cest in za enak znesek znižuje investicijsko dejavnost na železniški infrastrukturi. Naj spomnim, da se je prvi amandma na področju dela Ministrstva za infrastrukturo in prostor nanašal prav na povečanje odhodkov na področju železniškega prometa in infrastrukture, in sicer tam na vzdrževanje javne železniške infrastrukture. Tu znižujemo investicijsko dejavnost železniške infrastrukture, kar lahko pomeni nenadaljevanje oziroma neaktiviranje aktivnosti, ki se tičejo tudi drugega tira na progi Ljubljana–Divača, Divača–Trst. Glede na vse povedano, Vlada ne enega ne drugega amandmaja ne podpira. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi za razpravo. Gospod Franc Pukšič, imate besedo.
Jaz bi rad opozoril na to, kako je pripravljen proračun za 2014 in v razvojnih programih 2015 in 2016. Če pogledate za leti 2014 in 2015, so čiste nule; npr. za investicijo 2 milijona je v letih 2014 in 2015 nula, za leto 2016 nekaj deset tisoč, za leto 2017 50.000 in še kasneje, 700.000 in tako dalje. Takšne tabele tisti, ki smo večkrat že sprejemali državni proračun, poznamo. Iste ceste so bile v času Pahorjeve vlade napisane tudi takole, nekatere so v času njegove vlade izpadle, potem pa se bo seveda odprlo, denarja bo več kot preveč. Jasno se to ni zgodilo. Hočem povedati, kako nerealno je to narejeno, kako nepošteno je narejeno in kako je to strahovito zavajanje državljank in državljanov. Nekaj načrtovali za takrat, ko te več ne bo, je nekorektno. To je minimum od minimuma, kar smo predlagali v Slovenski ljudski stranki v tem amandmaju.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem še podprogram Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest ter amandma Poslanske skupine Nove Slovenije in dva amandmaja Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Besedo ima gospa Janja Napast.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Projekt obvoznice Luče ob Savinji je aktualen že vrsto let in je pomemben ravno zaradi dolgoročnega razvoja Luč. Projekt je bil skrbno načrtovan skladno z usmeritvami dolgoročnega načrta Republike Slovenije in sosednjih občin in je pomenil dober sporazum med državno in lokalno politiko ter stroko in občani. Zaradi pomembnosti projekta in časovnega siromašenja izvedbe obvoznice predlagamo, da se odpravi nepotrebna državljanska [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospa Napast. Očitno je čas poslanski skupini potekel. Sprašujem še, ali kdo želi razpravljati k temu podprogramu? Izvolite, gospod Černač. Imate postopkovni predlog.
Hvala lepa. V tej dvorani nas je verjetno veliko, ki bi želeli še razpravljati, pa ne moremo, ker nam je odmerjen čas potekel. Zato bi bilo v bodoče s strani predsedujočega korektno, da bi se vprašalo, ali želi še kdo v sklopu odmerjenega časa razpravljati, ter povedalo, katerim poslanskim skupinam je pravica do razprave žal potekla oziroma je onemogočena, ker jim je čas potekel. Kajti v tej razpravi bi tisti, ki tega ne moremo, pa bi želeli, lahko povedali še veliko. Glede tega proračuna bi povedali, da bi z amandmaji, ki naj bi zagotavljali sredstva, ki ste jih enormno porezali na Infrastrukturi – kljub temu da predsednica Vlade primerja neprimerljive stvari – morali sredstva iskati tam, kjer bi jih lahko vzeli. Zato so amandmaji namenjali sredstva za infrastrukturo pri servisiranju javnega dolga. Zakaj? Zaradi tega, ker se Slovenija pod to vlado zadolžuje po 6– 7 % obrestni meri. Očitno namerava to početi še naprej. V prihodnjem letu bo tega zadolževanja 5 milijard evrov. In samo pri milijardi teh nenormalnih obresti – v primerjavi z denarjem, ki bi si ga lahko izposodili pri Evropski centralni banki – pomeni to okrog 70 milijonov evrov. Samo pri eni milijardi! Pri 5 milijardah to znaša 350 milijonov evrov. In denarja za vse infrastrukturne potrebe – ki ga primanjkuje za zaščito in reševanje, za gasilce, za vse tisto, kar vi sedaj režete, rekoč, da ni denarja, ob tem pa namenjate dvema tajkunskima bankama 400 milijonov evrov v tem istem proračunu – je torej več kot dovolj. So argumenti, ki govorijo v prid temu, da bi bilo mogoče proračunske prihodke in odhodke v letu 2014 zastaviti povsem drugače, če bi bila volja za to. Marsikateri v tej dvorani bi želel to povedati, pa tega več ne more, ker je čas nekaterim poslanskim skupinam potekel. Bilo bi prav, tako pri tej točki kot pri naslednji, če se bo to zgodilo, da predsedujoči vpraša, kdo želi še razpravljati, in hkrati v skladu s Poslovnikom pove, kdo od tistih, ki lahko še razpravljajo, želi še razpravljati, kajti čas za razpravo je nekaterim poslanskim skupinam potekel. Mislim, da bi bilo to zaradi javnosti prav in bilo bi tudi verodostojno, ker je žal tak Poslovnik, da v okviru časa, ki je odmerjen, lahko razpravljaš, sicer pa ne. Tako nisem v ničemer zlorabil Poslovnika, ker vidim, da se nekatere roke dvigujejo. V skladu s Poslovnikom je ta proceduralni predlog podan in verjamem, da ga bo predsedujoča upoštevala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Samo trenutek, vidim vse želje za nadaljnje postopkovne predloge. Hvala za vaš predlog, gospod Černač, ampak tudi vaš predlog ni bil ravno v skladu s Poslovnikom. Poslanske skupine same sledijo, kdaj jim čas poteče oziroma ga ni več na voljo za razpravo. Jaz lahko samo sproti ugotavljam. Dejansko je čas Slovenski demokratski stranki pri tej točki potekel in razprava ni več možna. Vsi ostali, ki imate čas še na voljo, pa se lahko prijavite. Želi kdo podati postopkovni predlog? Izvolite, gospa Žgajner Tavš.
Hvala lepa, predsedujoča. Vseeno bi vas prosila, in to je tudi moj proceduralni predlog, da res natančno upoštevate kot predsedujoča predloge, ki so proceduralne narave, in te spustite naprej. Saj se lahko zelo hitro ugotovi, kateri predlog ni proceduralen in gre za vsebino oziroma trošenje časa po nepotrebnem, po tistem, ko poslanski skupini poteče reden čas, ki ga je prijavila za razpravo. Mislim, da je to čista zloraba, zato vas prosim, da skladno s Poslovnikom poslanca oziroma poslanko pravočasno opozorite. Tudi zato, ker so se včeraj vlekle te proceduralne razprave po več minut, celo v urah bi lahko sešteli, koliko časa smo porabili v Državnem zboru za neutemeljene in mimo Poslovnika podane proceduralne predloge. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Enako bi veljalo za vse, tudi za vas, to ni bil proceduralni predlog. Željo ima še gospod Meh. Izvolite.
Pravzaprav ne želje, gospa podpredsednica [[...]]
Zahtevo in pravico po Poslovniku.
Hvala lepa. Ne bom razpravljal, se mi zdi pa podcenjujoče tako govoriti o tem, da morate vi spremljati, kdaj čas komu poteče. Jaz vem, da je Socialnim demokratom čas potekel, zato se zahvaljujem za besedo. Hvala lepa.
Kaj naj ugotovim? Da tudi to ni bil postopkovni predlog. Mislim, da je ravnanje poslancev iz različnih poslanskih skupin, ne izključuje nobeno poslansko skupino, zelo podobno. Predlagam, da se vsi držimo Poslovnika, tudi tisti, ki opozarjate na to, da se ga moram jaz prva držati. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2611 - Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti ter razpravo o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskem uporabniku. Najprej dajem v razpravo podprogram Denarna nadomestila brezposelnim in amandma Poslanske skupine SDS, ki nima več časa, da zagovarja svoj amandma. Želi kdo od ostalih razpravljati? Ne želi nihče razpravljati. Zato dajem v razpravo še podprogram Štipendije in amandma Poslanske skupine NSi. Želi kdo razpravljati? Ne želi nihče razpravljati. Zato zaključujem razpravo k temu podprogramu in tudi k temu proračunskemu uporabniku. Prehajamo na proračunskega uporabnika 3330 – to je Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport ter razpravo o vloženem amandmaju pri tem proračunskem uporabniku, ki ga je vložila Poslanska skupina SDS na podprogram Mediji in avdiovizualna kultura. Želi kdo razpravljati. Ne želi. Zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnik 3340 – Ministrstvo za kulturo in razpravo o vloženih amandmajih na tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Mediji in avdiovizualna kultura ter amandma Poslanske skupine NSi in amandma Poslanske skupine SLS. Vidim, da želi razpravljati gospa Opec. Izvolite.
Hvala lepa. Najbolj pristne in najbolj močne občutke povezanosti in pripadnosti ljudje gojimo do okolja, iz katerega prihajamo, v katerem živimo in kjer imamo ljudi, ki bogatijo naše življenje. Te občutke povezanosti in pripadnosti določenemu okolju vzpostavljamo in gojimo tudi preko medijev lokalnega in regionalnega pomena, ki nas obveščajo o dogajanju v našem okolju in na različnih področjih, ohranjajo jezik, kulturno dediščino, posebnosti določenega lokalnega in regionalnega okolja in skrbijo za enakomernejši in skladnejši razvoj Slovenije. Zaradi navedenega smo v Slovenski ljudski strani pripravili amandma, s katerimi zvišujemo sredstva lokalnim in regionalnim programom posebnega pomena, kar je tudi skladno s 4.a členom Zakona o medijih. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospa Opec. Želi še kdo razpravljati? Ne želi. Zato zaključujem razpravo. Glasovanje o amandmajih in o posebnem delu Predloga sprememb proračuna bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v četrtek, 14. 11. 2013, v okviru glasovanj. Prehajamo na obravnavo Načrta razvojnih programov. Želi kdo razpravljati o načrtu razvojnih programov? Ne vidim želje za razpravo. Zato zaključujem to točko. Glasovanje o Načrtu razvojnih programov bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili, v četrtek v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo z 2. TOČKO, TO JE OBRAVNAVA DOPOLNJENEGA PREDLOGA PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2015. Prehajamo na razpravo in obveščam vas, da bomo razpravljali o posameznih delih dopolnjenega predloga proračuna in vloženih amandmajih. Kot posamezni del je šteti Splošni del, Posebni del in Načrt razvojnih programov. Torej prehajamo na prvi sklop, to je na obravnavo Splošnega dela dopolnjenega predloga proračuna. Sprašujem, ali želi kdo razpravljati? Želi še kdo? Imate besedo, gospod Černač, izvolite.
Hvala lepa. Vesel sem, da smo prišli do točke, kjer lahko ponovno razpravljamo. Mislim, da se Državni zbor preveč zapira v formalizme in mnogo preveč časa in energije usmerja v to, ali kdo kakšno besedo reče v okviru procedure ali ne. Mislim, da so ljudje siti tega. Siti so poslušanja, da, če želi nekdo nekaj povedati in ima tisto, kar želi povedati, rep in glavo, zaradi nekih procedur tega ni mogoče povedati. Ljudje pričakujejo, da bo Državni zbor v okviru razprave – ker se bodo izkresala mnenja, ne glede na to, kdo sedi v opoziciji in kdo v poziciji – sprejel neke pametne in učinkovite rešitve, na podlagi katerih bodo lahko potem normalno funkcionirali, normalno živeli, bodo imeli delo, zaposlitev, otroci se bodo lahko šolali in gospodarstvo bo lahko delalo s čim manj administrativnimi zapleti in težavami. Mislim, da se odslikava tega, kako funkcionira ta hiša znotraj, ta Državni zbor, je tudi preslikava v realnost. Na podoben način funkcionira tudi birokracija na vladni ravni, na ministrski ravni in to se potem vse posledično prenaša tudi na nižje nivoje. Zdaj imamo že primere, da so se tega virusa navzele posamezne lokalne skupnosti, ki so bile do tega kar dolgo let dokaj imune. Na nivoju lokalnih skupnosti je bilo tega virusa doslej še najmanj. Tam so se vse stvari še najbolj operativno obravnavale in delovale. Škoda bi bila, da še ta del, kjer stvari dobro tečejo, onemogočimo z neustreznimi odločitvami, ki jih imamo v proračunih za leto 2014 in 2015. In točno to se dogaja. Proračuna za leto 2014, o tem smo veliko govorili pri prejšnji točki, in tudi proračun za leto 2015 sta slaba. Sta za to državo uničujoča. Na eni so strani javne razprave tudi tistih, ki podpirate to vlado, o tem, kako podpirate vse, od gasilcev, do reševanja do popotresne obnove, do investicij, ne vem še česa – z besedami seveda –; in na drugi strani realnost, ko govorite, da boste podprli proračune, tudi proračun za leto 2015, ki vsega tega ne vsebujejo. Se pravi, dvoličnost. O tej dvoličnosti smo veliko poslušali in brali v zadnjih mesecih, ko smo imeli ministra za gospodarstvo Stepišnika, ki je včeraj sedel tukaj z nami, ki nam je na vseh odborih, kjer je imel to priložnost, povedal: strinjam se z davkom na nepremičnine, vendar samo v primeru, da obremenitve ne bodo bistveno višje, kot so sedaj. Sedaj te obremenitve, sešteto skupaj, znašajo nekaj manj kot 200 milijonov evrov na letni ravni za prebivalstvo in gospodarstvo, po novem bodo znašale preko 400 milijonov evrov, 440 na letni ravni za prebivalstvo in gospodarstvo. In minister še vedno sedi na stolu, ni protestno odstopil, ni zagovarjal interesov gospodarstva – še več, poskrbel je za neko najmanj načelno dejanje, ki bi si ga lahko privoščil v danem trenutku. Poskrbel za svoje podjetje preko proračunskih sredstev s subvencijo, ki si jo je dodelil oziroma so jo dodelili njemu podrejeni. In na drugi strani imamo ministra Židana, velikega zagovornika kmetijstva v besedah, ki je še pred nekaj meseci v enem javnem mediju – mislim, da je bila to televizija – javno dejal, takega davka ne bo. Takega davka, ki bi bil drugačen, kot ga poznajo v evropskih državah, ki podpirajo kmetijstvo, tukaj pri nas ne bo. In ta isti minister Židan je bil eden tistih, ki je dejal pred vrati vladne palače, ko se je odločalo o tem davku, danes moramo to sprejeti; če ne – te vlade ni. Se pravi, interesi lastnega fotelja pred interesi panoge, ki jo zastopa kot minister. In nekaj podobnega je s celotno vladno ekipo. Interesi zadržanja pozicij, tudi če ta država "skrahira". Kako bi sicer drugače tolmačili stalno ponavljanje, mi bomo zmogli, mi pomoči ne potrebujemo, hvala lepa za tako pomoč, ki bi bila 6-krat cenejša, kar se kreditov tiče, kot jo najemamo na mednarodnih trgih, pa tudi če bosta potem dve generaciji mladih zaradi teh naših, vaših seveda, ne naših odločitev, zavoženi., Kdo bo plačeval, vas vprašam, vse te silne obresti, ki so predvidene v proračunu za 2014 v celoti, za 2015 pa fiktivno prenesene naprej v prihodnja leta 2016 in naslednja, ker ste pač ocenili, da se je možno dogovoriti za te kredite oziroma se jih da najeti na način, da bo breme obresti padalo v prihodnja leta in bremenilo neke druge vlade. Ampak dolg, ki se bo ustvaril v letih 2014, 2015, ostaja. Ta ne bo nikamor izpuhtel. Ta država se bo na podlagi proračuna, ki ga boste očitno sprejeli za leto 2014, zadolžila za 4 milijarde 800 milijonov evrov dodatno samo v enem letu, kar pomeni, da bomo konec 2014 presegli nekje 25 milijard evrov zadolženosti, obresti bodo znašale okoli milijarde evrov. Pri proračunu, ki ga fiktivno ali nefiktivno ne morete napihniti nad 8 milijard in pol, oziroma za 2014 ga napihujete na 8 milijard 600, ki so popolnoma nerealni. Ampak tudi če zanemarimo to številko, recimo 8 milijard 600 je realna številka. Milijardo evrov samo za obresti. Zakaj milijardo evrov za obresti, če tega ne bi bilo potrebno početi? Če bi lahko dobili cenejši denar, se odgovorno soočili s tem, kje Slovenija je. Žal ne moremo očitno sami, nimate recepta za rešitev iz te krize. Potrebno je sprejeli ustrezne odločitve glede cenejše zadolžitve in vsega ostalega, kar bo potrebno v vsakem primeru narediti. Temu, da bo potrebno racionalizirati javno porabo, se ne bo mogoče v nobenem primeru izogniti, tudi če se sedaj zadolžujemo po tako visoki obrestni meri ali pa ravno zaradi tega. Tako in tako bo potrebno enkrat to narediti. Prej ko bi se tega procesa lotili, manj bi nas bolelo, manj bi stalo, predvsem pa bi manj obremenjevali bodoče generacije. In tega ni ne v proračunu, o katerem smo razpravljali pri prejšnji točki, ne v proračunu za leto 2015, o katerem razpravljamo sedaj. Se pravi, ni denarja za gasilce, ni denarja za zaščito in reševanje, tu ne gre za velike zneske, gledano na celoten proračun. Ni denarja za investicijske potrebe, tam, kjer so nujno potrebni in kjer se bo s tem, ko se bo prekinilo 52 pogodb, delala velika škoda, še dodatna škoda. Ni denarja za zagotavljanje normalnega delovanja Slovenskih železnic in krepitve javnega potniškega prometa preko tega. Mimogrede, vlada Janeza Janše, druga vlada, je v letu 2012 – ko je bilo najbolj zaostreno leto, ko je bilo potrebno nenormalen primanjkljaj, ki ga je načrtovala Pahorjeva vlada, iz 2 milijard 300 spraviti na milijardo, milijardo 100 – uvedla skoraj gratis vozovnice za dijake in študente v najbolj zaostrenih razmerah. Zakaj? Prvič zaradi tega, da je omogočila vsem približno enake pogoje za šolanje, da niso bili privilegirani otroci, ki živijo v velikih mestnih središčih. In drugič zaradi tega, da je vzpostavila pričetek procesa krepitve javnega potniškega prometa, ki se je izkazal kot zelo dober in ustrezen. Podatki kažejo, da se je javni potniški promet tudi zaradi tega ukrepa začel bistveno krepiti. In to pot bi bilo potrebno nadaljevati, javni potniški promet bi bilo treba krepiti, tako tistega na kolesih, predvsem pa tistega na tirih. Ukrepi, ki so sedaj predvideni v proračunu za leto 2015, ne gredo v tej smeri, ampak gredo v nasprotni smeri. Zgodila se bo izguba v državnem podjetju, ki jo bo konec koncev pokrila država, ker je državno podjetje še vedno v 100 % državni lasti. Namesto da bi poslovalo z dobičkom, tako kot je poslovalo v letu 2012 in bo verjetno tudi v letošnjem letu, bo to podjetje poslovalo z izgubo, ki jo bo na koncu spet kril proračun oziroma davkoplačevalci. Za te namene, ki so dobri, ki pomenijo krepitev na eni strani tudi gospodarske aktivnosti, predvsem pa omogočajo neko dodano vrednost ljudem, ni denarja. Je pa denar, recimo 400 milijonov, za Factor banko in Probanko, ker vemo, kdo je najemal posojila, ki mu jih ne bo potrebno nikoli vrniti. Številna podjetja v lasti t. i. Foruma 21, jaz rečem temu leva politična provenienca, takjunska leva politična provenienca, ki ima ta narod za norca, ko ga futra z nekimi simboli in obujanjem nekih zlaganih zgodb, na drugi strani pa mu jemlje iz levega in desnega žepa še tisto, kar ima. To ste počeli leta nazaj v bivšem režimu, to vam je uspelo tudi v tem režimu. Eden izmed teh, sem zadnjič bral v časopisu, je kupil Javor v Pivki, to je okolje, iz katerega jaz izhajam. 4 milijonov evrov je baje dobil kredita za nakup teh delnic. Mimogrede, takrat je bil nekdo drug interesent, da bi kupil Javor, pa mu ni bilo dovoljeno. Jaz sem prepričan, če bi kupil tisti, ki mu ni bilo dovoljeno in ki je zdaj lastnik podjetja, ki upravlja Postojnsko jamo, bi danes Javor še živel in ljudje bi imeli delo, tako pa ga nimajo. Nimajo ne dela, ne prihodnosti. In teh 4 milijonov evrov, ki jih je ta gospod za nakup Javorja dobil, tudi ne bo nikoli vrnjenih – mislim da v Factor banko. In kaj je naredila ta država? Namesto da bi 6. septembra policija z odredbami potrkala na domove vseh teh, da gredo za nekaj časa v neke druge prostore, in z odredbami o začasni zaplembi premoženja, je nagradila vse te rabote s tem, da je rekla: Factor banka in Probanka ne bosta šli v stečaj, ampak bosta t. i. prisilno likvidirani. Za to pa je denar v proračunu. Zato pa je denar. Več kot 400 milijonov evrov, več kot 400 milijonov evrov samo za ta delček. Milijardo 200 milijonov evrov je denarja v proračunih samo v letu 2014 za dokapitalizacijo, verjetno okoli 3 milijarde po potrebno v 2015 za dokapitalizacijo, ko se bo sprejemal rebalans, ki ga več kot očitno ta vlada ne bo sprejemala, ne zaradi opozicije, ampak zaradi drugih okoliščin. Se pravi, za to je denar. Za 200 milijonov evrov dokapitalizirati podjetja, kjer je po besedah ministra Stepišnika 5 milijard evrov premalo kapitala, je denar v proračunu. Zdaj pa vas vprašam, 5 milijard evrov premalo kapitala imajo ta podjetja in ta vlada jih bo rešila z 200 milijoni. Ali kdo res verjame tej pravljici?! Ne vem, ali je minister čarovnik, ima kakšno čarobno paličico, kot včasih nekdo, ki je z nekaj kilogrami rib nahranil nekaj tisoč ljudi, da bo zdaj on z 200 milijonov ne nahranil teh 5 milijard evrov, ki jih manjka. Ne bo, ne. Se bo pa zgodilo nekaj drugega. Jaz sem trdno prepričan, da se že približno ve, v katera podjetja bodo ta sredstva locirana in kateri interesi se skrivajo za tem. Vsaj praktična ravnanja aktualnega ministra govorijo o tem, da obvlada svoj posel, ne kot minister, kot zasebnik. Odločen je. In ni edini v tej ekipi. Zelo težko je podpirati neke proračune, tudi proračun za leto 2015, kljub temu da je navzven bolj ugoden kot tisti za leto 2014, ki govori o tem, da bo Slovenija v prihodnjih letih glede na to proračunsko načrtovanje, ki ga imamo na mizi, drsela še globlje, kot je danes, in da bo največje breme tega drsenja padlo na pleča ljudi, davkoplačevalcev. Žal, največje breme bo padlo vedno na pleča tistih, ki imajo najmanj, kajti pri tistih je najlažje vzeti. In to znate, po tej čudoviti formuli, ki smo jo poslušali iz ust premierke Alenke Bratušek včeraj, povprečna stanovanjska površina v tej državi je 68 kvadratnih metrov, povprečna vrednost je 78 tisoč evrov, na tej osnovi bo povprečen lastnik takšne povprečne virtualne nepremičnine plačal 3 evre in pol ali 3 evre več davka na mesec, se pravi 40 evrov na leto. To je nekaj podobnega, kot če bi vse tiste, ki imajo na Cipru silne milijone, dali v isti kotel s tistimi, ki imajo 400 ali 500 evrov pokojnine, in bi dobili ven povprečen dohodek Slovenca, skupaj s temi njihovimi silnimi milijardami v višini nekaj tisoč evrov. Ne gre tako. In te primerjave so za zdravo slovensko pamet podcenjujoče, ljudje niso tako naivni in zelo dobro vedo, kaj se predvideva, in vedo tudi, za kaj bo treba te denarje plačevati. Tega denarja ne bo treba plačevati za naš razvoj, za investicije, za to, da bomo imeli jutri več delovnih mest. Mimogrede, Gospodarska zbornica nas seznanja s tem, da je bilo od leta 2008 v realnem sektorju ukinjenih 90 tisoč. Koliko v javnem? 9 tisoč ali 900? Mogoče 900. 90 tisoč v realnem sektorju! Pa saj vendar ta realni sektor zagotavlja hrbtenico za vse ostalo. In tudi proračun za leto 2015 – da ne govorim o tistem za 2014 – ne govori o enem izmed ukrepov, ki bo omogočal, da bi se te številke začele obračati v drugačno smer. Nasprotno, govori o tem, da ne samo ta generacija, ta mlada, ki sedaj nekako postaja aktivna, vsaj še naslednja ali dve bosta obremenjeni z odplačevanjem posojil v prihodnjih letih, ki bodo po nenormalnih obrestnih merah, zato da bi lahko nekdo izrazil svoj ego, kako zmore sam. Nemogoče je tak proračun podpreti. In odgovorna oblast, odgovorna koalicija bi tak proračun v Državnem zboru ustavila.
Hvala lepa. Kdo še želi razpravljati o splošnem delu proračuna za leto 2015? Izvolite, gospod Pojbič.
Hvala lepa, spoštovana predsedujoča. Uvodoma moram povedati, da takšnega predloga proračuna nikakor ne mislim podpreti, ker je po moji oceni slab, nerealen in nikakor razvojno naravnan. Seveda bom v nadaljevanju obrazložil, zakaj tako mislim. Osebno sem prepričan, da je edina prava pot, če želimo iz sedanje krize, po moji oceni in oceni Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, predlog proračuna, ki bo odseval ustrezne podlage za nastajanje novih delovnih mest in zmanjševanje državne ter javne porabe. Prepričan sem, da je to edina pot, če želimo slovensko državo izkopati iz sedanje krize. Vse ostalo, kar slišimo in kar govori pozicija, torej vlada, nima popolnoma ničesar s sedanjo realnostjo in situacijo, v kateri se nahaja naša država Republika Slovenija. Morda samo za ilustracijo, razmerje med zaposlenimi. 606 tisoč ljudi dela v gospodarstvu in med njimi so tudi tisti, ki imajo minimalne plače. Na drugi strani pa le-ti delajo za 750 tisoč ljudi, ki so plačani iz javnih sredstev. Ali je kdo v tem Državnem zboru, v tem parlamentu, ki lahko reče, da takšno razmerje lahko vzdrži? Prepričan sem, da ni nikogar. Niti minister za finance ne more tega reči. Če bi trdil, da je to vzdržno na dolgi rok, potem ne pozna dovolj javnih financ, in je žalostno, da zaseda ta stolček. In sem prepričan, da si minister česa takega ne bi upal oziroma dovolil trditi. Preden bom začel utemeljevati, zakaj sem rekel, da je predlog proračuna slab, nerealen in ni razvojno naravnan, moram povedati še naslednje. Včeraj sem bil izjemno razočaran nad tem, kar je povedala gospa Bratušek. Govorila je o vsem drugem, samo o tistem ne, kar je ključno. Ko je govorila o predlogih proračunov, ni govorila o vsebini le-teh, pač pa je navajala floskule in vse tisto, od česar ni možno živeti. Kogarkoli na tej zemeljski obli boste vprašali, bo znal povedati, da se od besed ne da živeti. Da se pa živeti od dela, od tistega, kar se ustvari, in od tistega, kar imaš v žepu, kar je posledica dela. In da v parlamentu poslušamo floskule predsednice Vlade, ki nimajo ničesar skupnega z vsebinsko razpravo o proračunih, potem je pa res žalostno, kakšna gospa vodi slovensko oblast. Sedaj bom poskušal utemeljiti razloge, zakaj je proračun slab, nerealen in nikakor razvojno naravnan. Včeraj je gospa Bratušek govorila, da moramo stopiti skupaj. Dejstvo je, da ni nikogar v tem Državnem zboru, ki se ne bi s tem strinjal. Jaz sem prepričan, da ni nikogar, ne v nobeni poslanski skupini ne v slovenskem parlamentu in ne v vladi. Jaz sem prepričan in v Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da moramo stopiti skupaj. Vendar ne na takšen način. Ne na takšen način, da se znova in znova obremenjuje upokojence, delavce, brezposelne, torej najšibkejše, najrevnejše, podeželje. A na drugi strani pa ostajajo nedotakljivi privilegiranci, lopovi, tajkuni, bankirji in privilegirana območja, kot je na primer Ljubljana. In ta proračun je sestavljen tako, da ni skoraj nič narejenega na odhodkovni strani, razen zmanjšanja investicij. Naštejem naj samo nekatera področja, kot so državne ceste, železnice, sanacija plazov, jemanje sredstev zaščiti in reševanju, torej prostovoljnim gasilskim društvom. Prepričan sem, da v tem državnem zboru ne sedi nihče, ki ne ve tega dejstva, da manj, kot je investicij, manj je tudi delovnih mest, manj je denarja v proračunu, manj je denarja v pokojninski blagajni in je manj denarja v zdravstveni blagajni. Najmanj, kar bi v tem proračunu človek pričakoval, da se bodo investicije maksimalno povečale, kolikor je pač to mogoče, kolikor je v danih okoliščinah to mogoče. In s tem bi delali podlago, da bi se odpirala nova delovna mesta in bi imeli za posledico to, o čemer sem govoril prej. Je pa zelo veliko narejenega na prihodkovni strani in to so novi davki. To so novi davki. Imamo intervencijski Zakon v zdravstvu, Zakon o bančništvu, Zakon o dohodnini, kjer se dvojno obdavčuje tiste, ki so zaposleni izven slovenskih meja, ki so se sami izjemno maksimalno potrudili za to, da ne visijo na slovenski sociali. Ves denar, ki ga zaslužijo izven slovenskih meja, prenašajo v Slovenijo in ga tukaj zapravijo. Takšne ljudi je ta vlada in ta koalicija dvojno obdavčila. Da ne govorimo o nepremičninskem davku. Ponovno bodo najbolj na udaru najšibkejši, najrevnejši, tisti s socialnimi podporami, tisti s pokojninami 200, 300, 400 in ne vem koliko evrov, potem tisti, ki imajo minimalno plačo, kmetje. Potem imamo povišanje cene vinjet, potem imamo povišanje vozovnic za dijake itn. Ko govorim, da je predlog proračuna nerealen, hkrati sprašujem, ali je v proračunu zajeto plačilo odškodnine izbrisanim, ki je iz dneva v dan višja in lahko doseže višino celo do milijarde evrov. Na drugi strani pa ljudi, tiste, ki najtežje živijo v tej državi, pribijemo na križ z novimi davki.Sprašujem vas, ali je to socialna pravičnost, o kateri je včeraj govorila predsednica vlade Alenka Bratušek. Je to socialna pravičnost? Če jo ta vlada in ta koalicija na takšen način razume, potem je res žalostno, da je slovenski narod dal možnost, da imamo na poziciji takšne ljudi, ki niti približno ne razumejo, kaj pomeni socialna pravičnost. Sprašujem se, ali je v proračunu zajeto tudi izplačilo drugega dela plačnih nesorazmerij, kar je spet blizu 200 milijonov evrov? Ali so v proračunu zajeta sredstva za plačilo bančnih lukenj v višini nekaj milijard evrov. Da ne govorimo o zasebni banki, Factor banki in Probanki, in o vseh tistih, ki so povzročili strašne bolečine, si upam to trditi, slovenskim državljankam in državljanom, ki so praktično pokradli kompletno slovensko premoženje. In sedaj s tem proračunom, tudi s tem proračunom rešujemo to peklensko mafijo. Mislim, da si slovenski človek, slovenski narod kaj takšnega absolutno ne zasluži. Ali lahko potem kdo trdi, da je ta proračun realen? Jaz mislim, da ga ni. Da ne obstaja v slovenski državi tisti, ki bi lahko to trdil. Jaz sem prepričan, da bo slovensko ljudstvo to tudi prepoznalo. To so torej razlogi, zakaj ocenjujem, da je ta proračun nerealen, ni razvojno naravnan, je popolno nasprotje tistemu, kar sedaj potrebuje Slovenija. Je proračun, kjer privilegiji ostajajo, ljudstvo pa propada. Žalostna resnica te vlade in te koalicije.
Hvala lepa, gospod Pojbič. Gospod Jožef Horvat, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Prav vesel sem, da se nam je pridružil minister za finance dr. Čufer, s katerim želim izmenjati na področju gospodarstva nekaj pogledov oziroma vprašanj. Gotovo je dr. Čufer bolj kredibilen za področje slovenskega gospodarstva kot gospod Stepišnik. Z vsem spoštovanjem, kot sem včeraj večkrat ponovil, mislim, da je gospodarstvo ključni segment, ki ga v Sloveniji moramo aktivirati, če želimo, da bomo imeli penzije, da bomo imeli zastonj zdravstveni sistem. In da bodo normalno delovali tudi drugi podsistemi. Včeraj je gospa predsednica povedala, da smo uspeli obrniti gospodarsko aktivnost v pravo smer. Seveda pa iz minus 4 in pol ne moreš kar skočiti v pozitivno rast. Zaenkrat smo uspeli priti do, na žalost še vedno, negativne minus 1,7 padca gospodarske aktivnosti. Ta minus 1,7 je bil gotovo lapsus, ker minus padec je rast. ,Napovedi za naslednje obdobje so boljše, ampak v enem tromesečju iz minus 4,5 na minus 1,7. OK. Recimo, da so to ljudje kupili in zdaj sprašujem, ali je vlada identificirala ukrepe, ki so pripomogli k znatnemu – po oceni predsednice vlade – povečanju gospodarske aktivnosti. Če je odgovor pozitiven, potem bi bilo logično, da bi vlada s temi ukrepi nadaljevala, jih celo pospešila in intenzivirala. Kje se to vidi v proračunskih dokumentih? Moje pričakovanje včeraj je bilo, da bi se gospa predsednica vlade ob predstavitvi proračunskih dokumentov, ki so izjemno pomembni, kot je tudi sama povedala, držala dobrih praks, ki jo prakticirajo državniki. Pričakoval sem, da bo predsednica vlade imela nagovor ljudstva, da bo nagovorila državljane. Šlo pa je na momente, da je včasih "ad personam" izvajala napad na opozicijo, kar kaže na deficit razumevanja demokratičnih mehanizmov, ki so vzpostavljeni v tej državi, v slovenski ustavi; ali pa za razumevanje izvršilne veje oblasti kot absolutne oblasti v tej državi. Gospe in gospodje, na terenu, na podeželju je razočaranje veliko. Stiska še večja. Novi davki in ukrepi resnično, verjemite, preveč stiskajo in bodo še bolj stiskali slovensko periferijo, slovensko podeželje. Občutek je, da se vse nekako centralizira. Občine ta vlada de facto ukinja, ignorira načelo subsidiarnosti in občinam, beri občanom, jemlje denar. A ne vsem. Privilegiranci so na seznamu A. Žalosti me, zelo žalosti, kolegice in kolegi, da smo še vedno dežela dveh seznamov državljanov. Na enem so privilegirani, na drugem pa tisti, ki v nekem strahospoštovanju do države redno plačujejo davke. In sedaj prihaja še nov davek, za katerega eden od predsednikov koalicijskih strank pravi, da bo pobral še zadnji drobiž od nekaterih iz velike mase ljudi. Ampak ta predsednik je dal zeleno luč, da se ta drobiž tudi pobere. Privatizacija. V proračunskih dokumentih je nekako ni zaznati. Naj spomnim, da je julija letos Državni zbor sprejel sklep o prodaji 15 državnih podjetij, vendar proračunski dokumenti o tem v številkah, v evrih ne govorijo. Prosil bi vas, gospod minister, da nam tu morda nekoliko več razkrijete. Res je, da nam, opozicijskem poslancem vse informacije gotovo niso na voljo, ampak kar se tiče Poslanske skupine Nove Slovenije, je privatizacija izjemnega pomena. In če lahko poveste v imenu Vlade, ali je resnično vlada potegnila, kar zadeva privatizacijo in izvajanja tega sklepa Državnega zbora, ročno zavoro, ker očitno ena od koalicijskih strank ni naklonjena privatizaciji. Jaz sem razočaran, lahko rečem tudi ogorčen, saj smo na kar nekaj odborih Državnega zbora sprejeli sklepe, in da tem odborom predsedujejo tako koalicijski kot opozicijski poslanci. Ti sklepi so bili dobronamerni in se vlada pravzaprav do njih ni opredelila. Res je, da na zainteresiranih delovnih telesih pravzaprav amandmajev ne moreš sprejemati oziroma sprejem amandmaja za proračun pravzaprav nič ne pomeni. Jaz se bom tukaj osredotočil samo na sklep, ki je bil potrjen na skupni seji Odbora za zunanjo politiko in Odbora za zadeve Evropske unije, kjer smo predlagali in šli na roko enemu od predsednikov koalicijskih strank, ki sedi na Ministrstvu za zunanje zadeve. In šli smo na roko, da bi se postavka Članarine mednarodnim organizacijam prenesle na Ministrstvo za finance, ker to resnično ne sodi v ožji delokrog Ministra za zunanje zadeve. Članarine so stvar celotne države oziroma Vlade. Odgovora niti od tega ministra niti od Vlade ta dva odbora, vsaj po mojih informacijah, nista dobila. Kako naj temu rečem? Saj veste, na kaj mislim. Ignoranca. Ignoranca do Državnega zbora. Tukaj sedimo ljudje, ki smo predstavniki slovenskega ljudstva. Pa še glede včeraj napovedane zaupnice. Predsednica je rekla, proračun je najpomembnejši akt vsake vlade, je izraz politike vlade na vseh področjih in ravno zato sem se odločila, da zaupnico – kot sem jo obljubila že na začetku mojega mandata – vežem na sprejem proračuna. Mislim, da je treba ljudem, državljankam in državljanom te države pojasniti, ali bo torej meseca marca še ena nezaupnica ali zaupnica, kako bo sedaj s tem. Ne moremo se kar igrati s tako pomembnimi mehanizmi, napovedmi in tako dalje. Kar zadeva zakon o dohodnini, o katerem bomo na tej seji ponovno odločali, ker je dobili veto v Državnem svetu. Bom že sedaj napovedal, da ga bomo poslanci Nove Slovenije zavrnili. Predvsem in tudi zato, ker vlada ni naredila nič, da bi se v okviru mednarodne konvencije dogovorila s sosednjo Avstrijo – če je seveda to možno, ampak treba je vložiti napor –, da ne bi bili dnevni migranti iz Pomurja, iz Štajerske, iz Koroške in tudi drugi, ki hodijo delati v Avstrijo, kar naenkrat v šoku in bili približno ob eno četrtino dohodka, kar sami govorijo. Jaz bom zadovoljen, če bo vlada prišla z neko informacijo, da se na tem področju nekaj dela. In še nekaj, kar bi tudi moralo biti izraženo v proračunskih dokumentih, pravna država. Ljudje na terenu nam pravijo: vzemite tistim, ki so vzeli nam. Res je, veliko je govora o sivi ekonomiji, ta vlada veliko dela na tem, to pravi vlada, mi tega ne čutimo in tudi v proračunskih dokumentih se ne čuti, da bo boj proti sivi ekonomiji prinesel kakšen evro. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Horvat. Želi še kdo razpravljati k Splošnemu delu proračuna? Ker je več želja po razpravi, bomo kar odprli možnost za prijavo. Izvolite se prijaviti. Štirje prijavljeni. Prva je na vrsti gospa Sonja Ramšak. Izvolite.
Hvala za besedo. Mislim, da je prav, da se kot ženska in kot poslanska oglasim, predvsem bi želela opozoriti na nekatere stvari, ki sem jih včeraj pričakovala od predsednice vlade, gospe Alenke Bratušek. Ko je stopila pred ta častni zbor, sem mislila, da bo njen nagovor nam poslankam in poslancem v duhu pozitivne naravnanosti, da bo nagovarjala tako koalicijske kot opozicijske poslanke in poslance, glede na to, da veže svojo zaupnico tudi na potrditev proračuna in da bo iskala podporo tudi na strani poslank in poslancev opozicije. Žal temu ni tako. Moram reči, da je v svojem govoru navedla kar nekaj neresnic, o katerih so govorili že tudi moji poslanski kolegi. Res je, lahko stopimo skupaj, vendar ne na način, da z aroganco nastopate proti opoziciji. Pa ne samo predsednica Vlade, tudi gospod Möderndorfer je včeraj v svojem nastopu mahal v dvorani in nas žalil vsepovprek. Spoštovane gospe in gospodje, res je, potrebno je zagotoviti kulturo dialoga v Državnem zboru in razpravljati glede na strokovnost. Jaz mislim, da so bile vse razprave poslank in poslancev Slovenske demokratske stranke in opozicije v tej smeri, da opozarjamo na tiste stvari, za katere menimo, da ta proračun ni niti razvojno naravnan, da ni niti socialno pravičen in da vedno znova in znova ugotavljamo, da višate samo davke, da znate na račun davkov večati prihodke, medtem ko državljani praktično že dihajo na škrge. Glede proračuna za leto 2015 naj dodam samo še to, ko govorite, da je proračun razvojno naravnan, tudi na Odboru za finance smo prosili predstavnike Vlade in ministra, da odgovori na nekatera vprašanja, pa nismo dobili odgovorov. In isto smo včeraj počeli v tej dvorani. Jaz mislim, da je ta dvorana namenjena za razpravo. Ampak kdo razpravlja? Razpravlja opozicija, ker želi Sloveniji, da izide iz krize. Saj opozicija si ne želi, da Slovenija potone še globlje, kot je. Nekaterim ostaja čas za razpravo, drugi pa nimamo možnosti razpravljati v tej dvorani. Verjamem, da si državljanke in državljani želijo razprave, ampak kvalitetnih in strokovnih razprav, ne obtoževanj. Predsednica Vlade in koalicija pa kar naprej krivite za svojo nesposobnost vlado Janeza Janše in opozicijo. Dajte se enkrat spraviti k sebi in začnite delati. Vlada Janeza Janše je znala delati in znali smo delati tudi poslanke in poslanci. In ko očitate v tej dvorani, da nismo želeli razprave na Odboru za obrambo – kdo pa je izglasoval proceduralni predlog, opozicija ima manjšino. Izglasovali ste jo koalicija, oprostite. Govorimo o socialni pravičnosti in o tem, kako ste se socialni. Jaz mislim, da s tem proračunom dokazujete ravno nasprotno. Opozicija je bila pripravljena stopiti skupaj z vami, vendar ni bila povabljena. In to, kar je včeraj rekla predsednica Vlade, ne drži. Dialog pomeni to, da povabiš nekoga k dialogu takrat, ko načrtuješ določene dokumente ali reforme, ne pa takrat, ko z golimi dejstvi in brez možnosti vplivanja na nekatere stvari rečeš: "No, zdaj bom pa opozicijo seznanila s tem in tem". To ni dialog. In to ni iskanje konsenzov, iskanje konsenzov je takrat, ko lahko opozicija tudi vpliva na vsebino določenih dokumentov. Tukaj bom zaključila razpravo. Absolutno ne bom podprla proračuna za 2015, ker menim, da ni naravnan razvojno, ni naravnan socialno in še poglablja stisko ljudi, za tiste, za katere govorite, da vam je tako mar.
Hvala lepa, gospa Ramšak. Naslednji je na vrsti gospod Grill.
Najlepša hvala za besedo. Prav zanimivo bi bilo poslušati razpravo sedanje koalicije, če bi takšen predlog pripravila bivša vlada Janeza Janše in bi imeli tukaj takšno tematiko v obravnavi. Prepričan sem, da bi bila retorika povsem drugačna, bistveno bolj ostra, arogantna, cinična, kot jo zdaj v opoziciji izrekamo temu proračunu, ko je ta retorika predvsem argumentirana. Verjamem, da to, kar v koaliciji zdaj v zagovor temu proračunu posredujete oziroma dajete, da niti sami v to ne verjamete, ker ne morete verjeti. Razen mogoče tisti, ki niste uspeli teh številk prebrati ali se niste poglabljali in verjamete tistim floskulam, ki jih je včeraj tukaj izrekla predsednica Vlade gospa Bratušek. Včeraj je ena izmed razpravljavk s strani koalicije, iz Pozitivne Slovenije, razpravljala oziroma zatrjevala, da je največji poznavalec tega proračuna zagotovo – oziroma proračuna sploh – gospa Bratušek, kajti vedno v preteklih letih je bila ona pripravljavka proračunov in seveda zadeve zelo dobro pozna. Po drugi strani pa je ta ista razpravljavka skušala krivdo za situacijo v Sloveniji pripisovati predvsem vladi Janeza Janša za čas v lanskem letu in v mandatu 2004–2008. Zadeve nekako niso verodostojne, če gledamo na to, da je bila ravno ta gospa ves čas na Ministrstvu za finance ključni akter pri pripravah proračunov v Pahorjevi vladi in tudi še v času ministrovanja gospoda Bajuka. Ona je pripravljala proračune ali bila najbolj odgovorna, zdaj pa ona ne bi bila pri vseh teh zadevah popolnoma nič odgovorna. Ampak resnica je povsem drugačna. Tiste včerajšnje floskule gospe Bratušek, kako je ta proračun razvojno naravnan, kako je socialen, kako odpravlja številne pomanjkljivosti preteklih vlad, to so krilatice, v katere sama ne verjame.Če se malo poglobimo, vidimo, da to ne drži. Sam bi želel, da bi bile številke v tem proračunu kolikor toliko objektivne, da bi kolikor toliko vlivale nek optimizem, da se bo pa mogoče Slovenija le skušala v gabaritih teh številk odmikati iz krize ali pomikati v svetlejšo prihodnost. Vendar zadeve niso takšne. Tega si ne želim, ampak žal vsi ti ukrepi, ki so bili povezani tudi s pripravo teh proračunov, predvsem pa tistih zakonov, ki ste jih že sprejeli ali pa jih še načrtujete, bodo povzročili negativno spiralo navzdol, predvsem v povečevanju brezposelnosti in upadanju gospodarske aktivnosti. Tudi socialna država, ki jo tu tako opevate, da se ohranja, zagotovo ne bo mogla biti več na takem nivoju, kot je sedaj. Ravno tako zdravstvo in ostale stvari, ki so zelo občutljive, se bodo začele drastično zmanjševati. Ampak zakaj? Zato, ker je vedno bil in bo, danes in jutri, ključ, da se zadevo uspe reševati iz krize samo v oživljanju gospodarstva in s tem novih delovnih mest. Da bodo ljudje, ki danes prejemajo socialno podporo – in sem prepričan, da bi velika večina teh ljudi raje delalo, kot pa čakalo na socialno podporo –, delali in bi se na ta način polnili pokojninska in zdravstvena blagajna ter tudi proračun države Slovenije. Temu žal ni tako. Ravno obratni cikel, negativna spirala je. In to je tisto, kar je največji problem – da so številke v tem proračunskem dokumentu neobjektivne in nerealne. V tem je naša kritika, naš dvom, da se na prihodkovni strani teh številk še zdaleč ne bo moglo uresničiti. Vsa ta predvidevanja, koliko bo davek, ki ste ga dvignili, prispeval k povečanju proračuna, pa drugi in tretji, tudi ta nepremičninski, tega se, žal, ne bo moglo uresničiti. Zadeve bodo vedno bolj v upadanju, kar pomeni, da na prihodkovni strani teh stvari ne bo moč doseči. Na odhodkovni strani, če bi vlada nadaljevala s trendom prejšnje vlade, z ZUJF in morda še z nekaterimi ukrepi, tudi z boljšimi pogajanji, bi se pa verjetno marsikaj dalo narediti. In kaj bi bilo za vas še najbolj ugodno – imeli bi sogovornika, partnerja in tudi podporo v opozicijskih strankah, kajti tudi sami smo ves čas tak način reševanja zagovarjali. Imeli bi nek konsenz. Ne bi bilo treba tega "prepucavanja" in očitanja na eni in drugi strani. Ampak ne, tu se je šlo v kupovanje nekega, kot vi temu rečete, socialnega miru, verjetno tudi glasov na predčasnih volitvah, in za talca postaviti državo. Država ravno zaradi tega popuščanja na področju plač v javnem sektorju, zaradi slabih pogajanj, ki jim ne bi niti mogli reči, da so pogajanja – minister Virant gre s svojim mnenjem na pogajanja, s teh pogajanj pa odide z mnenjem sindikalistov. Če so to pogajanja [[...]]Niso! Na ta način se pogajati in se potem na tiskovnih konferencah hvaliti, kako je bil dosežen dogovor, to ne bo pripeljalo Slovenijo drugam kot v pogubo. Verjetno bi lahko veliko več naredili tudi pri odprodaji državnega premoženja, če bi bilo dovolj resnosti in pripravljenosti, predvsem s strani vsaj ene stranke v koaliciji, da bi želeli in verjeli, da je treba določena podjetja odprodati in s kupnino zmanjšati dolg, ki v Sloveniji skokovito narašča, vedno dražje obresti. In da bi se tega projekta lotili z vso odgovornostjo in tudi resnostjo. Kot mi je znano, se je zdaj prodalo edino podjetje Helios, od katerega država nima nič. Ampak tista podjetja, ki pa bi znatno prispevala k odplačevanju dolgov, pa so še vedno v neki megli. Ne se ve, ali se bo prodalo ali se ne bo prodalo. Zadeva je v bistvu v nekem stand-up stanju. Tudi s strani opozicije – že takrat, ko smo imeli vlado, smo veliko delali na tem, da bi se ta privatizacija pospešeno začela odvijati, tudi skozi ustanavljanje holdinga, tudi z ustanavljanjem slabe banke – bi se ta proces verjetno že krepko izvajal. Tudi sanacija bank bi bila boljša, verjetno ne v celoti še rešena, to bo verjetno proces, ki bo trajal nekaj let in seveda tudi veliko denarja, ampak ta voz bi se začel gibati v pozitivno smer. Sedaj pa se zadeve dejansko vedno bolj slabšajo in zato je ta proračun za 2015 slab. In samo še nekaj bi tukaj izpostavil, kar mislim, da je lahko velik problem za našo državo in je potrebno, da se vlada nad tem zamisli – odhajanje naših mladih v tujino. Nedavno tega smo imeli v poslanski skupini obisk predstavnikov študentske organizacije in so nam skozi razgovor povedali zanimivo dejstvo, da je na fakultetah, kjer se organizira predavanje, kako se zaposliti v tujini, udeležba mladih nepričakovano visoka. Na nobenem predavanju, pa je lahko še tako zanimiv predmet, ni toliko mladih kot na tistih predavanjih oziroma seminarjih, kjer skušajo mlade seznaniti, kakšne so možnosti zaposlovanja v tujini. To je rdeča luč, velik alarm za celo družbo, predvsem za Vlado. Namesto da bi se zagotovilo, da imajo mladi in perspektivni doma neko perspektivo, nek optimizem in zaposlitev, da bodo oni lahko te težave prevzeli na svoja pleča, bodo oni pač šli. In kdo bo potem reševal Slovenijo? Brezposelni in upokojenci. Vsak mlad, ki bo odšel, bo tudi svojo kupno moč izrabljal v tujini, namesto Sloveniji. Tukaj bo tudi tisti efekt pričakovanih davčnih prilivov bistveno manjši kot sicer. In zato so te naše kritike in pomisleki, da je proračun zdaleč nereaelen, da bo potrebno prej ko slej imeti rebalans, tukaj so tisti argumenti. Ne neko nagajanje, nek cinizem, neko nergaštvo naše stranke, pa tudi ostalih opozicijskih strank. To je več kot upravičeno. Tudi sam tega proračuna ne bom podprl. Pa ne zato, ker ga ne bi želel, ampak zato, ker ga ne morem, ker je to, lahko rečemo, znanstvena fantastika. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Grill. Izvolite, gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Med tem časom je gospod minister že odšel. Škoda, ker sem mu hotel postaviti nekaj vprašanj. Sicer sem tudi včeraj poslušal, da se je državna sekretarka trudila in odgovarjala, pa vendarle je včasih prav, tudi če minister na kakšno temo odgovori. V proračunu za 2015 je nekaj manj denarja tudi z odplačevanjem obresti. Sprašujem vas, kako to, s čim boste pokrili razliko v obrestih? Približno 3 milijarde moramo vrniti pa se ponovno zadolžiti, 1,5 milijardo imate planirano v proračunu za sanacijo banke in približno 0,8 za primanjkljaj proračuna, to pomeni 4,2 milijardi. Kako to, da za leto 2015 predvidevate manj denarja za obresti, čeprav je že katastrofalno. V letu 2014 je 900 in nekaj milijonov, v letu 2015 920, to pomeni za nekaj milijonov manj. Ob nekaterih priložnostih se je to povedalo na odborih, da se bodo neki finančni instrumenti vklopili zraven. Povejte, kako bodo vklopljeni ti instrumenti, tako da bi to razumel z navadno kmečko logiko oziroma tudi gospodinja. Če nima več, potem pač nabavi toliko, kolikor ima; oziroma se zadolži v nekem trenutku, potem pa mora to odplačevati v naslednjih letih. Tu pa očitno bazira na ta način, da boste verjetno – to jaz predpostavljam – najeli kredite, za katere bo rok odplačevanja – tudi obresti – zamaknjen in predstavljen na naslednja leta, ko več ne boste na teh pozicijah. In takrat, ko ne boste in bo zadolževanje treba odplačevati, je bilo predstavljeno ljudem kot nek finančni instrument, bi se temu reklo zavajanje širše slovenske javnosti. Na vse te finte ekonomistov in pravnikov mi tehniki pač težko – ne da razumemo – težko pristanemo, ker to so instrumenti, s katerimi se da manipulirati. Pri tehniki je 2+2=4. In nič več in nič manj. Pri ekonomistu je odvisno, ali prodaja ali kupuje: pri pravniku pa kolikor ga plačaš, toliko je vsota 2+2. To ni korektno. Korektno ni tudi zato, ker je pri prejšnjem proračunu za 2014 – in za 2015 so na isti način narejeni razvojni programi, da tam ni skoraj nobenih investicij, ni vzdrževanja – je pa vse premaknjeno v 2016, 2017 ter naprej. To je eno vprašanje. Drugo, včeraj je predsednica Vlade pri predstavitvi obeh proračunov rekla, ali znamo vsi delati za iste cilje. Če so to cilji, da bomo od leta 2011, ko je Pahor zapuščal vlado iz 8.000 evrov dolga na prebivalca prišli na 14.000 v letu 2015, ker govorimo o proračunu 2015. V letu 2014 je nekoliko manj kot 12.000 evrov dolga na prebivalca, potem jaz nisem tu zraven. Potem jaz za te cilje ne delam in teh ciljev ne podpiram. Če govorimo o javnem dolgu v bruto domačem produktu. Spomnim se proračuna izpred leta dni, ki smo ga še mi predstavljali, ko smo bili nekaj nad 50 % BDP, in ste s te strani, ki ste bili takrat v opoziciji, sedaj v koaliciji, govorili, saj ni problem, saj imamo v BDP še veliko rezerve. To rezervo hudičevo hitro kurite. V 2015 bo zadolževanja več kot 70 % in ne vem, kam greš lahko čez to. Seveda lahko, ampak notranji dolg v Japonski ali Združenih državah Amerike je popolnoma nekaj drugega, kot pri nas. Ali pa dolg države v absolutnih številkah, od 18 milijard, ki ste ga v letu 2012 prevzeli, pa do 25 milijard, ki sedaj načrtujete. Se spomnite radijske oddaje na Radiu Slovenija v nedeljo zjutraj, je bila običajno od 9. do 10. Ure. Takrat smo se otroci umivali v lavorju, oblačili in se pripravljali – tisti, ki nismo imeli daleč –, da smo šli k maši. Mimogrede se je pa poslušala še oddaja "Še pomnite, tovariši". In še pomnite, tovariši, Jugoslavija je razletela pri 20 milijardah dolarjev. Pa 45 let je držala. Hudičevo uspešni so bili očitno tisti, ki so nasprotovali ustanovitvi te države, teh je bilo okrog 12 %, če se spomnimo referendumov za samostojno suvereno Slovenijo. Bilo nas je nekaj čez 88 % "za". Hudičevo uspešni so bili, da jim je uspelo to državo čez 20 milijard zadolževanja pripeljati že v letošnjem letu. Odgovor na to, kaj to sledi, si lahko da vsak posamezno. Predsednica Vlade je rekla: "Vsaka pot se začne s prvim korakom". Jaz pa bom tukaj nadaljeval, "in napaka je, če te poti ne dokončaš." Predsednica Vlade in sedanja koalicija, ki predstavlja proračun tudi za leto 2015, je napovedovala državljankam in državljanom, da je treba prejšnjo vlado zamenjati, ker imate vi boljši program, da boste boljši, da boste boljše delali. Eden od razpravljavcev, ki je danes v koaliciji eden od vidnejših mož, je rekel, do danes opozicija, torej mi, ni poslušala niti enega našega predloga ali pri skoraj niti enem našem predlogu nismo mogli sodelovati in se ga ni upoštevalo. Delate sami. Prav. Tudi tokrat je enako. Nas ne poslušate, ko opozarjamo na nekatere zadeve, delate sami. Prav. Na prihodkovni strani niste naredili nič, razen izredno uspešni ste bili v zadnjih osmih mesecih, od kar vodite Vlado, na prihodkovni strani davkov od povišanja DDV. Bom samo spomnil državljanke in državljane, kako so ženske skakale v luft, ko smo mi takrat samo razmišljali o tem, da bi frizerske storitve nekoliko dvignili oziroma spremenili davčno stopnjo. Pa fantje so v luft skakali, ko smo rekli, da bomo za rožice spremenili davčno stopnjo. In je bilo pred parlamentom 20 tisoč ljudi in še več. Ko ste vi spremenili obe stopnji, ni bilo nič. Očitno ste pogruntali sistem, kako obubožati tistih 88 % ljudi, ki so bili za samostojno Slovenijo, in iti na roke tistim, ki so bili proti tej državi. S to potjo peljete Slovenijo stran od tega, kar zadnjih dvajset let imamo. Zviševanje davkov za zdravstveno zavarovanje tako obrtnikov kot študentov smo pred kratkim obravnavali. Na naslednji redni seji drugi teden bomo ponovno obravnavali Zakon o dohodnini in o bančništvu, ker je dal Državni svet veto. In poglejte, s tem se ne strinja ne gospodarstvo, ne ljudje, ne Državni svet, ampak jaz sem prepričan, da boste z lahkoto oba davka potrdili. S tem pa boste zaradi neusklajevanja olajšav in usklajevalne lestvice najbolj prizadeli prav tiste, ki imajo najmanj. Z Zakonom o bančništvu pa zopet tiste, ki so začeli ali varčujejo za starost. Kaj ste naredili z vinjetami, je vsem jasno. Podjetnike, prav malo gospodarstvo ste s tem najbolj prizadeli. Kar se kmetijstva tiče, mislim, da smo edina država na svetu, ko bo celotne subvencije dala v dohodnino. Pa še sprememba KD, ki naj bi se zgodila s 1. 1. 2015. S takšno politiko in s tako predstavljenim proračunom za 2015 je popolnoma brez veze, res škoda časa in boljše bi bilo, če ga sploh ne bi predstavili, ker vas tako ali tako čakajo rebalansi na 2014, verjetno že februarja ali marca in potem vsake tri mesece, ker ne boste mogli flikati vsega tistega, česar ne bo. Ker ne bo zaradi upadanja gospodarstva, zaradi tega, kar ste naredili v letu 2013 – torej 35 % več stečajev kot v letu 2012, 600 % višji dnevni znesek neporavnanih obveznosti kot v letu 2008. 90 tisoč dodatno brezposelnih v nasproti z letom 2008. V državah evropske monetarne unije pa smo vendarle v Sloveniji na prvem mestu. Torej eno, zdaj pa smo prvi. To je obremenitev deleža stroška dela v BDP. Ampak to ne pomaga gospodarstvu, to nam prinaša 85 pad tujih naložb. Na drugi strani pa si državljanke in državljani te države si zaslužijo, da bi se gospodarstvo pobralo, tako kot gospodarstveniki predlagajo, bistveno več denarja od sive ekonomije. Ampak ne mislite si, da boste pri cvetličarjih in v bifeju, ki proda 40 kavic na dan, pobrali 200 milijonov evrov. Pri tajkunih, ki pa so odpeljali milijarde ven, se pa ne naredi nič. Jaz imam tu papir, v katerem je razvidno, da bi lahko že zdavnaj od ene osebe pobrali milijon evrov, pa jih nočete pobrati, ker pač ni prava, ki bi se ji to zgodilo. Kje in kdaj bodo prišli časi vlaganja tujih naložb. Kdaj bo prišel čas, ko bo 250 milijonov evrov več črpanih iz evropskih sredstev. Opozarjali smo, kako je slabo to črpanje. V teh dneh vam je bilo že nekajkrat povedano. Tudi programa za leta 2014–2020 nimate pripravljenega. Dobili ste katastrofalno oceno s strani Bruslja in nič se na tem ne dela. Tudi v skladu s sprejeto zakonodajo, kjer bi morali biti obe regiji vključeni, tega niste naredili. Tudi vaš poslanski kolega Starman – pa ne samo da je poslanski kolega, ampak predsednik Odbora za finance, pa se nekaj spozna na te zadeve – pravi: Davke je treba, dragi moji, znižati, ne pa zviševati. In seveda nič od tega. Predsednica je rekla, da smo naredili vse, kar je v njeni moči. Mlade smo izselili, davke smo dvignili in to je vse, kar se dogaja. Cilj vaše vlade je uspešna, socialna in pravična država. To bi res moral biti cilj vseh nas, ki se ukvarjamo s politiko. Zato bi bilo dobro, če predsednica Vlade veže sprejetje proračuna na zaupnico in bi si rekla, da mora vsaj enega opozicijskega poslanca prepričati s tem, drugače odstopi. Če bo to naredila, potem se bom strinjal s tistim, da je tudi odločitev v tem tednu povezana z našo prihodnostjo. V nasprotnem primeru, kolegice in kolegi, vodenje na ta način vodi našo državo v bankrot. Žal mi je, da moram temu prisostvovati, pa nič ne morem narediti razen to, da opozorim. Takšnega Predloga proračuna za leto 2015, ki je popolnoma nerealen – in v letu 2015 bo marsikdo marsikje drugje, samo tu notri več ne – ne bom podprl.
Hvala lepa, gospod Pukšič. Gospod Franc Breznik, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Proračun 2015, spoštovane kolegice in kolege, dva dni sem analiziral stanje zadnjega leta in pol, predvsem na tujih trgih glede donosnosti slovenskih desetletnih obveznic. Zaznamoval sem si nekaj tipičnih izsekov, zelo zanimivih, kako je trg reagiral na Slovenijo, kako so tuji vlagatelji reagirali na politične razmere v Sloveniji, na tiste smernice, ki jih daje ena ali druga vlada, ki v neki makroekonomski politiki vsake države daje neke signale na trg, kako ti trgi nekako reagirajo. Predvsem tisti trgi, ki kupujejo desetletne obveznice. Kot veste, kupujejo predvsem na tujih trgih, največkrat Angleži, Irci in tako naprej. Zanimivo je, da predno je prišlo do sklica tega državnega zbora, zasledimo konec leta 2011 donosnost – torej ko je prišlo do samorazklica prejšnje sestave, ko se je računalo, da bo nekako desna opcija dobila – da so biti ti pribitki 4,82 %. V obdobju konstituirane vlade, januarja 2012, so bile te obveznice 6,68 % pribitek, torej nekaj takšnega, kot je trenutno stanje ali trend zadnjega meseca na tujih trgih. Zanimivo je, potem ko je Janševa vlada začela prevzemati, da je ta trend nekoliko upadel. Trend se je nekoliko povečal v poletnih mesecih, ko niste hoteli sodelovati pri Slovenskem državnem holdingu, pri sanaciji bank, preko slabe banke, preko zakonov. Zanimivo je, ko je Ustavno sodišče prepovedalo referendume, ko se je videlo, da bo šla Slovenija po poti resnih strukturnih reform, da so te zadeve padale proti koncu leta na 4,79 %. Zanimivo je, da februarja 2013, ko je sedanji predsedujoči parlamenta govoril v vsakem stavku, "vlada v odhodu ali vlada brez pooblastil", so bili ti pribitki še vedno pod 5 %, 4,79 % v januarju, v februarju 4,93 %. Ko se je ta vlada nekako postavila svoje smernice, svojo makroekonomsko politiko, po katerih bo šla, so se začele po aprilu in maju te cene pribitka in desetletne obveznice začele dvigati: 5,84 % v aprilu, maja 5,52 %, v poletnih mesecih pa 6,4 %, 6,58 %, v jesenskih celo presegle kritično mejo 7 %. Tako reagira tržna ekonomija, tako reagira zdrava tržna ekonomija, kjer traja v državah desetletja, lahko rečem stoletja in tako pač poteka. Torej slovenska makroekonomska politika vsaj v zadnjem obdobju deluje mimo tržne logike. Deluje po nekem principu, ki smo ga v Sloveniji poznali. Poznali smo ga vsaj tisti, ki smo z neke srednje strukture prebivalstva ali tiste starejše –poznate ga iz bivšega socialističnega sistema, poznate kriterije velikih davkov, nobene racionalne politike, kar se tiče javnih financ, predvsem zmanjševanja stroškov uprave bivše države. Mislim, da so vam te zadeve jasne. Vemo, kam smo zdrsnili, v kakšni državi smo živeli. Spomnimo se samo nakupov preko meje, spomnimo se vsake cene kave in banan, ki je bila nekajkratnik. Mislim, da vam teh stvari ne rabim pojasnjevati, ker je vsakemu, ki je danes star nad 40 let, ekonomska politika znana. Na žalost se ta ekonomska politika vrača tako, kot se tudi nekatere druge zadeve vračajo z neko nostalgijo. Jaz ne morem drugače reči tudi temu osnutku ali predlogu proračuna, ki ga danes obravnavamo. Sam sem prepričan, da dvig davkov ni tisti, mislim, da sem opozarjal že pred tistim dvigom DDV, spodnje in zgornje meje, da se bo zgodila, ker obstajajo cele ekonomske teorije za takšne države, kot je Slovenija, da se bo zgodila t. i. točka prevoja. Ta točka prevoja se dogaja zato, ker se je vlada pohvalila, da je v poletnih mesecih z zgornjo stopnjo DDV dobila nekoliko več v proračun. To je res, kar ji ne smemo očitati, ampak to je šlo zaradi sezonskosti, je šlo zaradi turistične sezone. In vse te reakcije, na hitro dvigovanje davkov, postopoma pripeljejo do neke izravnave in padca samih prihodkov. To se v tem trenutku že dogaja in se bo dogajalo še naprej. Problem je drugi, problem je tipična anamneza, predvsem Poslanske skupine SDS, to je tudi anamneza resnih makroekonomistov izven Slovenije, pa tudi nekaterih Slovencev, slovenskih makroekonomistov. Osnovna anamneza je, da smo mi postali izredno nekonkurenčna država, in sicer iz več različnih vidikov. En, ki je mogoče naravni, je staranje prebivalstva, nanj vplivamo težko, morda ga lahko z neko resno socialno ali družinsko politiko nekako omilimo. Žal je to, da je tudi resnica v državah Evropske unije. Druga zadeva, ki je vsaj po mojem mnenju določilna, je totalno napačna šolska politika. Mi imamo razmerja porušena, kot večkrat poudarjam, imamo porušena razmerja med družboslovjem, naravoslovjem, tudi v srednješolskem izobraževanju. Ne sledimo ciljem na trgu, ne sledimo povpraševanju zaposlovalcev, resnih zaposlovalcev v Sloveniji in tudi izven. Jaz sam ne vidim problema, če imamo dnevne migrante, ker danes smo na 500 milijonskem trgu. Če nekdo dnevno prihaja v Avstrijo, ne vidim še v tem velikega problema. Problem pa vidim, ko neka država sprejme neko ekonomsko politiko, ko zmanjša olajšave za tiste tuje delavce. Spoštujem mnenje Ustavnega sodišča, tudi mi bi ga razumeli, rešitev je bila morda neposrečena, ampak Ustavno sodišče je dalo navodilo, da je treba najti boljšo rešitev. Ta vlada ni poiskala nobene rešitve, torej nikoli ni šla v nobeno pogajanje, noben ni dvignil zadnjo plat, se odpeljal na Dunaj in v razgovoru sprejel nov sklep z avstrijsko vlado, da bi za te delavce našli kompromisno rešitev. Pred kratkim sem se pogovarjal z nekaterimi od njih, povedali so, da so pripravljeni še kar nekaj plačati v Sloveniji za vse tisto, kar prejemajo v socialni politiki in kar prejemajo v nekem okviru občinske infrastrukture, da se tega zavedajo. Ampak kaj je sledilo? Ta država teh ljudi ne obravnava, sploh jih ne obravnava, kljub temu da so reševali svojo resno socialno politiko. To je zaskrbljujoče zaradi kazalcev, ki jih kaže makroekonomska politika. Kaže na kazalce, da tisti, ki poskrbi za sebe, ki ni na plečih države, tisti so dodatno kaznovani v tej državi. To so kazalci, na podlagi katerih deluje kompletna ekonomija ene države. Ljudje se vsak dan racionalno ali neracionalno odločajo, vsak dan sklepajo določene pakte, ali so to pisni ali so ustni, in na podlagi tega deluje tudi kompletna gospodarska politika. To je odhod iz normalne ekonomije, to je odhod v plansko gospodarstvo in ta proračun je dokument, ki ga ne morem imenovati proračun, je dokument, ki bi ga lahko imenoval pot v prepad. To je pot v propad. To je prvi dokument, ki resno privablja veliko krizo v Slovenijo, ki bo prišla v naslednjem letu. Jaz sam napovedujem proračunski primanjkljaj, ne 2,9 % ali pod 3%, drugo leto napovedujem med 5,5 % in 6 % proračunskega primanjkljaja, pri tem seveda ne morem sodelovati, tega proračuna ne morem podpreti. Bom argumentiral, še kar nekaj je teh zadev. Ljudje ne bodo plačevali več davkov, stalno več bo sive ekonomije, stalno več bo dela na črno. Tej državi nikoli ni bila kultura plačevanje davkov. Ko je bil še komunistični sistem, je s teh ljudi naredil švercarje, preprodajalce, tiste vse, ki so delali na črno, ker je bil nepravičen. Ljudje so čutili nepravičnost. Ljudje, vsak posameznik, lahko je tudi neizobražen, ima občutek za nepravičnost države. Vse tisto, kar smo mi začeli pod Janševo vlado, so bili tisti resni ukrepi. Prvi resni ukrep je racionalizacija te države. Država – preden zahteva od ljudi resno plačevanje davkov, zmanjševanje sive ekonomije, dela na črno – mora poskrbeti predvsem za to, da postane gibka država, da postane gibka javna uprava, da je ljudem prijazna. In vse to, vsa ta makroekonomska politika, kot sem naštel v prvem delu svojih zadev, so trgi odgovorili z vsem tistim, kar sem prej povedal. Z donosi na slovenske obveznice, ki so padle, ki so bile skoraj blizu meje 4 %. Po taki ceni se je tudi Janševa vlada zadolževala. Razlika med 4 % in 6,5 % je 2,5 % –, dragi moji poslanski prijatelji, razlika 2,5 % pri eni milijardi znaša 25 milijonov v enem letu, v desetih letih je 250 milijonov, pri petih milijardah več kot milijardo razlike samo v obrestni meri. Mi se drugo leto ne moremo več zadolževati pri petih milijardah, če bodo trgi pokazali takšno orientiranost. Torej nad 6 % za desetletne obveznice. To je kolaps sistema in kolaps prihaja. Mi se moramo resno lotiti globokih strukturnih reform te družbe. Res, da mogoče nekateri politiki niso jasni, ampak to mora prihajati. Nam tudi resno sledi novi problem, kar se tiče pokojninske reforme, ki smo jo tukaj sprejeli, ki jo je pripravila Janševa vlada. Po vsej verjetnosti se nam lahko naslednje leto zgodi, da bo potreboval pokojninski sistem novo novelacijo ravno zaradi tega, ker se ne znamo lotiti neke resne makroekonomije. In sam moram povedati, da kot odgovorni poslanec tega proračuna ne morem podpreti. To je pot v propad, pot v kolaps, pot k uničenju totalno socialne države. In drugo leto sledi račun. Predsednica Vlade – kljub temu, da se lahko danes govori, da bo vezala svojo zaupnico – naj danes pove, ali bo vezala tudi svojo besedo, da se bo naslednje leto opravičila slovenskim državljanom in državljanom, ko bo znova prišlo do tega. Zaradi tega, kar je naredila skupaj z vami. In to je zelo resna zadeva, jaz ne vem, če se nekateri zavedate, to ne vzdrži nobene resne ekonomske teorije. In vsak, ki misli, da se bomo s tem proračunom iz tega izkopali, spoštovani kolegi, je neresno, mislim, da tudi zavajajoče do ljudi in državljanov te države. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Za besedo je prosila tudi državna sekretarka. Izvolite, gospa Vraničar.
Hvala lepa za besedo. Kaj naj rečem? Zadnje razprave kažejo, da je mogoče vsako številko po svoje interpretirati. Za enimi številkami stojijo ocene, za drugimi številkami stoji prepričanje oziroma vera. Verjamete v eno zadevo, ne verjamete v drugo zadevo. Zoper vero se ni mogoče postaviti z nobenim argumentom. Zaradi tega, ker je treba enostavno povedati, pod kakšnimi pogoji, pod kakšnimi predpostavkami in s kakšnimi ocenami pridemo do primanjkljaja 2,4 % BDP v letu 2015. In pod kakšnimi pogoji na primanjkljaj med 5,5 % in 6 %. Samo sklepam, da ste mogoče primerjali med seboj državni proračun in proračune sektorja države, ki zajema še marsikaj drugega, razen državnega proračuna. Naj se omejim v nadaljevanju na konkretna vprašanja, ki so bila postavljena. Prvič, dve vprašanji gospoda Horvata v zvezi s prihodki od privatizacije v proračunskih dokumentih in drugo vprašanje glede prenosa plačil mednarodnih članarin na Ministrstvu za finance. Kar se tiče privatizacije, sem že večkrat pojasnjevala, da postopki privatizacije za 15 podjetij tečejo, za druga podjetja se postopki pripravljajo. Negotovo je, kdaj in kako se bodo postopki privatizacije zaključili, in negotovo je napovedovati, kakšni zneski oziroma kakšne kupnine bodo dosežene. Glede na to je vlada nihala med možnostjo, da se v predlogu proračuna za leti 2014 in 2015 predvidijo določene okvirne številke ali da se enostavno ne špekulira, kakšni prihodki se iz tega naslova pričakujejo, in se s tem pridobi večjo možnost oziroma okrepi možnost nižjega zadolževanja v prihodnjih letih. Če bi predvideli v proračunu za leto 2015 že prihodke iz naslova privatizacije, bi si s tem skrčili manevrski prostor upravljanja s prihodki in izdatki državnega proračuna, in sicer pod pogojem, da ti prihodki ne bi bili realizirani. Zato se je vlada odločila za drug pristop. V vsakem primeru pa je prihodke iz naslova privatizacije mogoče porabiti v skladu z Zakonom o javnih financah za odplačilo dolga oziroma za nove naložbe v kapitalske deleže. Na vsak način bodo prihodki, ki bodo doseženi iz naslova privatizacije, pozitivno vplivali na konsolidacijo javnih financ na srednji oziroma nekoliko daljši rok. Nikakor pa ta pristop, ki ga je vlada ubrala pri pripravi proračuna za leti 2014 in 2015, ne pomeni, da postopki odprodaje državnih deležev v 15 podjetjih ne tečejo ali da so kakorkoli zaustavljeni. Drugo vprašanje je bilo glede prenosa postavk, ki se nanašajo na plačilo mednarodnih članarin, na Ministrstvo za finance. Članstvo v mednarodnih organizacijah je v načelu povezano s politiko, ki jo posamezno ministrstvo vodi na posameznem področju. Lahko se strinjamo, da obstajajo določene mednarodne organizacije, ki so širšega pomena in presegajo pristojnosti posameznega ministrstva, kot so na primer OECD, OZN in podobne. In v tem segmentu Ministrstvo za finance vedno aktivno sodeluje z Ministrstvom za zunanje zadeve, ki je resorno pristojno za ta vprašanja, da se poišče oziroma da so na razpolago oziroma da se zagotovijo sredstva za plačilo teh članarin. Uvedba enotnega pristopa, da se vse mednarodne članarine združijo in plačujejo z ene postavke pri Ministrstvu za finance, pa bi pomenila izločanje enega dela izvajanja politike resorno pristojnih ministrstev in prenašanje neke odgovornosti na Ministrstvo za finance, kar po našem mnenju ne bi bilo primerno. Še eno konkretno vprašanje je bilo postavljeno v zvezi z odplačevanjem obresti oziroma višino odhodkov, ki so predvideni za obresti v letu 2015. Tu ne gre za nikakršno mahinacijo, zlorabo ali fiktivno prenašanje odhodkov v leto 2016 in naprej, ampak gre za preprosto presojo, kateri instrumenti za zadolževanje države glede na trenutno situacijo na mednarodnih finančnih trgih so za Slovenijo najprimernejši. Govora je bilo o 10-letnih obveznicah. To je samo referenca, to ni edini instrument, s katerim se država lahko na domačem ali mednarodnih denarnih trgih zadolži. Obstajajo obveznice s krajšo ročnostjo, z daljšo ročnostjo, obstajajo zakladne menice, obstajajo drugi dolžniški instrumenti, ki jih lahko uporabimo za to, da zagotovimo čim bolj optimalno zadolžitev, s čim nižjimi stroški. Če se zadolžujemo na mednarodnih finančnih trgih, moramo preprosto vzeti v obzir, da je način poplačila obresti na različnih trgih različen. Če se zadolžimo na evropskem trgu, je pristop pri poplačilu dolga in obresti pripravljen na en način; če se zadolžimo na ameriškem ali na katerem drugem trgu, je pristop pri plačilu obresti drugačen. Glede na obresti, ki jih moramo glede na obstoječi dolg že poplačati v letu 2014 in letu 2015, so pripravljene projekcije odhodkov iz tega naslova. In glede na to, kako predvidevamo, da se bo država zadolževala v obdobju prihodnjega leta, to kar je predvideno v predlogu proračuna za leto 2014, so tudi ocenjeni odhodki za leto 2015. Za leto 2015 predvidevamo, da bo možna zadolžitev na evropskem, na evrskem mednarodnem finančnem trgu in zaradi tega tudi stroškov servisiranja novo nastalega dolga v letu 2015 ne bo toliko, kot bi ga bilo, če bi se zadolžili na katerem od drugih trgov. Iz tega razloga se pozna padec odhodkov iz naslova obresti za zadolževanje na domačem oziroma tujem trgu. Kot sem že povedala na eni od obravnav na delovnih telesih Državnega zbora, ta nižji odhodek v letu 2015 ne pomeni, da se je trend obsega stroškov za servisiranje javnega dolga že obrnil navzdol, ampak gre v bistvu za odziv na trenutno situacijo, ki bo nastala v letu 2015. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospa Vraničar. Še imamo čas za razpravo. Želi še kdo razpravljati k Splošnemu delu proračuna? Pet razpravljavcev je prijavljenih. Gospod Ribič, imate besedo.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni! Ko sprejemamo ali ko imamo v razpravi proračun za leto 2015, bi rad tudi sam podal nekaj razmišljanj, mogoče tudi kakšno vprašanje. Vidimo, da imate namen prihodkovno stran proračuna polniti s povečevanjem davkov, kot tudi v letu 2014, kar je v tem trenutku meni nerazumljivo, če želimo pomagati gospodarstvu, od katerega vsi živimo in bi nam moralo biti vedno v prvem planu. Nadaljeval bom z razmišljanjem, kaj bi naredil na odhodkovni strani. Menim, da niso izkoriščene vse rezerve za zmanjšanje tekočih izdatkov proračuna, a bi jih bilo mogoče uvesti na kratek rok. In sicer, zmanjšanje stroškov svetovalnih storitev na uradih in ministrstvih ter povečanje učinkovitosti javnih uslužbencev. Nedopustno je, da zaposlujemo visoko izobražene kadre v javni upravi, izšolane na račun javne porabe in hkrati naročamo storitve raznih zunanjih izvajalcev, odvetnikov in drugih strokovnjakov. Ta podatek bi bil zanimiv in zato sprašujem: Koliko po posameznih ministrstvih smo v letošnjem letu plačali za zunanja svetovanja in koliko sredstev smo namenili za izobraževanje tistih kadrov, ki jih na ministrstvih imamo. Vemo iz prakse, da je v letih samostojne Slovenije vsaka vlada, ali je to bila leva ali desna, prišla s svojimi kadri, češ, z ljudmi, ki jim lahko zaupamo, s tistimi lahko uspešno delamo. Naša zakonodaja pa je takšna, da tistih, ki so bili prej tam, ne moremo odpustiti. Potem jih damo v sosednjo pisarno in tam delujejo naprej in se borijo, da imajo službo. Zato je vse tisto, kar delajo, za njih zelo pomembno. Niso sami krivi. In zato je tudi birokratska pot do posameznega razreševanja na posameznem ministrstvu dolga. In to nam pomaga, da se ne razvijamo tako, kot bi si želeli. Povečanje skrbi pri določanju normativov za prostorsko in materialno opremljanje šol in vrtcev. Že lep čas ugotavljamo, da so kadrovski in materialni normativi v tem sektorju preohlapni in bi jih bilo možno prilagoditi s proračunskimi možnostmi, ne da bi bila ogrožena kvaliteta storitev. Na področju socialne politike bo potrebno z določenimi spodbudami, subvencijami, nižjimi davki in nižjimi socialnimi prispevki zagotoviti možnost zaposlovanja generacij – ali generacije med 30 in 45 letom starosti – in jim omogočiti, da družbi povrnejo vložek, ki ga je zagotovila za njihovo izobrazbo. To je generacija, ki ima največ energije in inovativnih idej, nima pa priložnosti, da bi jo razvijala in vzpostavila v praksi, zlasti v gospodarstvu. Zaradi socialne stiske ta generacija tudi nima veselja do rojevanja, saj si ne morejo urediti pogojev za normalno bivanje ali delo neke družine. Potem bi izpostavil slabo črpanje evropskih sredstev. Mislim, da imajo posamezne lokalne skupnosti, občine največ projektov, tudi gradbenih dovoljenj. In tukaj bi morala ministrstva ali birokracija ali strokovnjaki na teh ministrstvih pristopiti k lokalnim skupnostim, jim pomagati pri izdelavi ustrezne dokumentacije, da bi do teh sredstev lahko prišli – potem tudi pri spremljanju izvedbe takšnih projektov. To bi bilo v državi dobro za vse: imeli bi delo, obrtniki bi lahko delali, prodajal bi se material, dobival bi se zopet davek nazaj v proračun. In kolo bi se nekako zavrtelo. Ampak kot da mi tega ne slišimo. Potem področje zdravstva, se ga nihče niti ne upa dotakniti. Ko se pogovarjamo o sanaciji bank, kar nas nekako najbolj skrbi, in čakamo kakšne bodo ocene, po drugi strani pa ste tajkunskima bankama namenili kar 400 milijonov. S temi sredstvi bi lahko razrešili marsikatero težavo in potrebo, kar sedaj krčite v tem proračunu. Po drugi strani pa bi rad dejal sam, da bi bilo potrebno reprogramirati nekatere kredite, ki jih imajo večja in manjša podjetja. Če ima neko podjetje kredit, da bomo lažje razumeli, v višini 100 milijonov na mesec, ta sredstva težko spravi skupaj, da jih poravna, kajti vemo, da je pridobivanje dela na trgu, cen na trgu, zelo konkurenčno, tudi zaradi drugih evropskih držav, ki se imajo možnosti prijavljati na naše razpise. In če bi reprogramirali te kredite na takšen način, da bi morda podaljšali rok odplačevanja, pa bi se obrok zmanjšal iz 100 na 50 tisoč evrov, bi podjetje to lažje plačevalo. Ostala bi zaposlitev, ljudje bi imeli delo. Če tega ne naredimo, pa podjetja propadajo, gredo v stečaj, ljudje gredo na borzo, mi jih moramo plačevati. To bi se mi zdel pravi korak. Da ne rečem, koliko je tistih manjših podjetij, ki nimajo po sto tisoč evrov ali sto evrov na mesec, pa imajo po štiri, pet. Niti si ne morete misliti, koliko bi lahko pri tem pomagali. Na takšen način bi tudi krpali ali polnili bančno luknjo. Ampak danes za to banke nimajo posluha. Pogovarjamo se o sivi ekonomiji in kako bi jo odpravili. Velikokrat se mi zdi, da ljudje pač iščejo vse možnosti za preživetje in se poslužujejo tudi takšnih in drugačnih del, naj so to dela v garažah, ki niso prijavljena. Po drugi strani se mi zdi boljše, da delajo to, kot da so pred parlamentom ali na borzi oziroma samo čakajo na državno pomoč. Že nekajkrat sem predlagal, pa tudi ni bilo posluha, da bi lokalom, manjšim objektom, podjetjem določili pavšal in bi že na začetku leta vedeli, koliko denarja bomo dobili skupaj, s koliko denarja lahko v proračunu računamo in bi tako lažje in bolj realno sestavljali proračune. Spoštovani, bilo bi koristno, da bi vključili tudi kakšno idejo in rešitev katerega opozicijskega poslanca, saj mislim, da ni več čas za izločevanje, ampak je skrajni čas, da se poslušamo in upoštevamo. Hvala.
Hvala lepa, gospod Ribič. Na vrsti je gospod Jožef Horvat [[..]]
Hvala lepa. Saj bom čisto kratek, gospa podpredsednica. Najprej pa iskrena hvala gospe državni sekretarki mag. Mateji Vraničar za odgovore. Soglašam, da je težko na prihodkovni strani natančne številke napisati iz naslova privatizacije, ampak mene je, gospa državna sekretarka, bolj zanimalo, kako teče ta proces. Gotovo na Ministrstvu za finance natančno spremljate proces, namreč mi beremo v dnevnem časopisju, da ena od močnejših koalicijskih strank redno vleče ročno zavoro. Kako je zdaj s tem? Ali so kakšne turbulence, se čutijo turbulence v procesu ali ne? In drugo, kar se tiče dohodnine, ker najbrž vlada ne bo imela možnosti, da bi razložila, ko bomo ponovno odločali o tem Zakonu o dohodnini. Ali vlada ali konkretno vaše ministrstvo in morda še Ministrstvo za zunanje zadeve dela kaj na meddržavnem sporazumu s sosednjo Avstrijo glede obdavčitve. Normalno je, da spoštujem odločbo Ustavnega sodišča. Gotovo pa so lahko rešitve različne za ljudi, ki iz Pomurja, s Štajerske, s Koroške in tudi drugih delov Slovenije dnevno hodijo po svoj kruh v sosednjo Avstrijo. Ker za njih je ta odločitev velik šok, sami pravijo, velikokrat se srečujem s predstavniki civilne iniciative, z Dušanom Cvetkom, ki vodi to civilno iniciativo. Veliko sestankov sem imel z njimi. Hkrati tudi povem, da je treba odločbo Ustavnega sodišča spoštovati, lahko pa poskušamo vsi skupaj poiskati rešitve, ki ne bi bile tako krute, kot jih ta novela dohodninske zakonodaje sedaj prinaša. Hvala vnaprej za vaše odgovore.
Hvala lepa. Gospa Vraničar je že ponovila, da bo odgovarjala. Izvolite.
Hvala lepa. Kako teče proces privatizacije? Nemoteno. Proces privatizacije vodi družba Sod, sproti obvešča, v kateri fazi postopka je posamezna naložba, in nisem seznanjena, da bi bili ti postopki ovirani s kakršnimikoli nepredvidenimi dogodki. Kar se tiče Zakona o dohodnini. Ministrstvo za finance je že v preteklosti ponudilo in vodilo pogajanja z Ministrstvom za finance Avstrije o možnih spremembah sporazuma o izogibanju dvojnega obdavčevanja. Vendar pogovori niso pripeljali do nobenega dobrega rezultata. Zato je bilo v letu 2009 predlagano, da se dopolni Zakon o davčnem postopku in Zakon o dohodnini tako, kot sta bila dopolnjena. V obdobju, preden je bil Predlog zakona o dohodnini, o katerem bo te dni teklo ponovno odločanje, predložen vladi v zakonodajni postopek in kasneje še Državnemu zboru, smo opravili pogovore tudi s civilno iniciativo Apače. Ugotovili smo, kakšna je odločitev Ustavnega sodišča, in izrecno poudarili tudi, da se za leto 2013 dohodninske odločbe, ki jih bodo zavezanci dobili v letu 2014, ne spreminjajo. Sprememba zakona začne učinkovati šele v letu 2014, torej za davčne odločbe, ki jih bodo dobili v letu 2015. Po obravnavi predloga zakona na Odboru za finance in monetarno politiko pa smo se skupaj s predstavniki civilne iniciative dogovorili, da bomo pogovore nadaljevali. Opravili smo tudi že prvi pogovor in se dogovorili, da v drugi polovici novembra oziroma v decembru nadaljujemo in poskušamo poiskati ustrezno rešitev, ki jo bo mogoče uveljaviti za oddajo dohodninskih napovedi za leto 2014. Težko je v tem trenutku povedati, v katero smer bodo rešitve šle, saj je potrebno pri kakršnikoli novi rešitvi upoštevati tudi ugotovitve računskega sodišča. Treba je povedati, da že veljavni zakon o dohodnini brez te posebne dodatne osebne olajšave priznava tem ljudem poseben status, in sicer v povezavi s stroški prevoza na delo in v povezavi s prehrano med delom, ki jo imajo v Avstriji urejeno drugače kot pri nas; ampak jim priznavamo znižanje dohodkov tudi za te stroške. Hvala lepa.
Hvala lepa državni sekretarki za podrobne odgovore. Na vrsti je mag. Vogrin.
Hvala lepa, gospa predsedujoča, za besedo. Spoštovana gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi. V teh dneh poslušamo predstavnike Vlade, ko utemeljujejo strukturo proračuna. Veste, kaj sem opazil? Da je najpogostejša utemeljitev naslednja, citiram: "se bo mogoče zadolžiti, se bo mogoče." To je zdaj postala naša narodnogospodarska aktivnost. Ali ne bi to zamenjali za izraz "bomo ustvarili"? Časopis Finance je napisal, citiram: "Dvigniti davke in se zadolžiti – to zna vsako tele." Ustvarjati pa znajo redki. In mi nismo država, ki bi znala ustvarjati; ali vsaj država ne naredi nič, da bi tisti, ki ustvarjajo, imeli vsaj primerljivo podobne pogoje, kot jih imajo naši sosedje, recimo Avstrijci. To, kar bom v nadaljevanju govoril, izvira iz mojih izkušenj in velja prisluhniti geniju Einsteinu, ki je navedel naslednje: Edini vir znanja so izkušnje. In ta proračun je takšen, kot je, tudi zaradi tega, ker niti en sestavljavec proračuna in tisti, ki so sodelovali pri sestavi – to jaz domnevam, če je drugače, me popravite tisti, ki veste, kdo so sestavljali proračun –, ni niti eno leto vodil gostilno z dvema zaposlenima. In potem človek nima izkušenj, kaj pomeni nekaj ustvariti, poskrbeti, da so izplačane plače. Vsi se globoko strinjamo, da ne moreš na dolgi rok več porabiti kot ustvariti in da je javnofinančni primanjkljaj potrebno nekako zakrpati, vendar sta dva modela. Dvigneš davke in zmanjšaš plače, pokojnine, socialne transferje in tako dalje. Ali pa pustiš na enaki ravni in poskrbiš, da se več ustvari in na drugi strani narediš strukturne reforme. Strukturne reforme pa so med drugim naslednje. Nerazumljivo je, da imajo nekateri v javnem sektorju plačo 600, 700 evrov, drugi pa tudi 7, 8, 9 tisoč evrov plačo oziroma prihodke. Če kdo dvomi, da govorim resnico, naj pride k meni, mu pokažem podatke. Plače v javnem sektorju bi morali v času krize in tudi sicer uravnotežiti na razmerje 1 proti 5. Vlada je pripravila zelo kvalitetne proračunske dokumente, iz katerih sledi, da je za stabiliziranje javnih financ uporabila samo en način, to je dvig davkov. In je škoda. Javnofinančni dolg, to sledi iz vladnih dokumentov, se je iz leta 2008 do 2013 iz 22 % povzpel na 63 % do trenutka, ko so dokumenti se sestavljali. Mislim, da je zdaj že 70 %. Primanjkljaj sektorja države že v tem trenutku ni takšen, kot je tukaj v dokumentih, tako da bo ob koncu leta bistveno višji. Dolg državnega proračuna pa je iz leta 1997 do danes narasel iz 26 % na približno 60 %. Veste, ni treba biti zelo brihten, da ugotoviš, da če imaš takšno strukturo kazalnikov – pa je vseeno, ali je to podjetje ali država – je to točka tik pred totalnim bankrotom. Dajmo ustvariti pogoje za ustvarjanje, ne za dvig [[…]] [[znak za konec razprave]] Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Mag. Andrej Vizjak ima besedo. Izvolite.
Hvala lepa. Naj mi moj predhodnik ne zameri, da se bom malo na njega navezal. Mislim, da bi ga vlada morala bolj poslušati, kajti sam je že osebno izkusil pot navzdol in dno. Vlada pa očitno še ni izkusila oziroma se ne zaveda poti navzdol, da je lahko dno še kar nižje in da bo pristanek na dno boleč. Zato bi mu veljalo nekoliko bolj prisluhniti. Proračunski dokument za leto 2015 odseva politiko te vlade, tudi na nekoliko oddaljen rok, kajti zajema tudi vse tisto, kar lahko vlada postori v prihodnjem letu in bo učinkovalo v finančnem delu na leto 2015. Proračun za leto 2015 je ogledalo politike namer reformnih ambicij te vlade. In če ga gledamo skozi to prizmo, smo pravzaprav lahko precej razočarani, kajti iz tega proračuna ne odseva pripravljenost izpolnjevanja priporočil OECD. Vlada ne kaže resno z namerami po uresničevanju zavez iz programa stabilnosti in reformnega programa. Tudi osebno sem videl že kar nekaj proračunov in vem, kje se lahko prepozna oziroma vidi namera oziroma neka politika. Zato ne nasprotujem temu predlogu zaradi svoje opozicijske vloge, ampak zaradi tega, ker imam nasprotno mnenje o tem, kako bi peljali javne finance skozi leto 2014 in v leto 2015. To bom poskusil tudi obrazložiti. Vlada v proračunskem dokumentu za leto 2015 relativno optimistično ocenjuje vse vrste davčnih in nedavčnih prihodkov. Ocenjuje, kot da bodo davčni zavezanci zaradi stopnjevanja krize neprizadeti ali v tolikšni meri prizadeti kot danes in da bodo davke plačevali, zato predvideva pravzaprav na vseh strukturah pobranega več davka kot v letu 2014 in kot v letu 2013 tako pri dohodnini, tako pri davku od dohodka pravnih oseb, tako pri DDV ter tudi pri trošarinah. Skratka, država ima namen pobirati davke verjetno bolj intenzivno in tudi vprašanje, po katerih stopnjah še po novem. Zaradi upada potrošnje, ki jo napovedujejo prav vsi napovedovalci, tako domači kot tuji, zaradi upada gospodarske aktivnosti, ki jo tudi vsi napovedujejo, bo zagotovo osnova za pobiranje teh davkov bolj prizadeta, ampak država predvideva več pobranih davkov. To je izjemno pomemben signal, da davčni primež v prihodnje ne bo popustil, temveč se bo stopnjeval. Na strani odhodkov je zelo pomembno tudi dejstvo, da se na tekočih odhodkih ali odhodkih države ne spreminja praktično nič. Vlada nima ambicije narediti kakšne resne reforme na področju delovanja javnega sektorja, pa ne v tem smislu, da bi spet kar počez ob nespremenjenih nalogah in delovnih področjih delovanje države zniževali število uslužbencev, temveč da bi krizo izkoristili kot priložnost za resno reformo javnega sektorja, tudi državne uprave in teh tekočih odhodkov. Tu imamo primerno priložnost, ki jo narekuje kriza in zaostrene finančne razmere, pa je skozi te politike ni videti, kajti stroški na teh področjih so praktično identični. Vlada se je tu odločila v nasprotju z mojimi pogledi in pričakovanji za to, da bo tu in tam vsem malo porezala, da ne bo usklajevanja pokojnin, ne bo usklajevanja socialnih transferjev. Bo nek pritisk po zniževanju plač v javnem sektorju v neznatni meri 1 % odhodkov oziroma zmanjševanja zaposlenih, namesto da bi resno reformirala oziroma tudi racionalizirala javni sektor in ukinila kakšno institucijo, ki je po moji oceni povsem nepotrebna; ali v takšnih institucijah prepolovila število zaposlenih na način, da bi praktično razpolovila pristojnost in opravila, ki praviloma birokratsko bremenijo državo in gospodarstvo. Tega ni opaziti, zato mislim, da je to napačna pot. Hkrati v proračunu za leto 2015, kjer bi se že morali odsevati kakšnih finančni učinki kakšne reforme, o tem ni ne duha in sluha. Dva primera bom povedal. Prvi primer je sanacija bančnega sistema. Je ni institucije v svetu in Sloveniji, ki ne bi trdila, da bomo za sanacijo bančnega sistema porabili med 5 in 10 milijard evrov, ga ni. Ampak v tem proračunu za leto 2015 ni omembe vrednih evrov za dokapitalizacijo bank ali česarkoli. Pri čemer je zelo skromna številka glede na vse te napovedi – Fitch nam med drugim napoveduje potrebo po približno 10 milijardah evrov, če govorimo o sanaciji in potrebah gospodarstva. Potrebo gospodarstva po svežem kapitalu pa lahko zagotavljajo le banke. In če preganjamo slovenske investitorje v teh bankah, verjetno bo morala država zagotoviti ta denar. 1,2 milijarde dokapitalizacije leta 2014 in nič v letu 2015 ter hkrati s tem neka ambicija, da se zgodi prva reforma, to je sanacija bančnega sistema – oprostite, jaz v to enostavno ne morem verjeti in to se ne bo zgodilo. Druga pomembna reforma in priporočilo je to, da moramo narediti upravljanje državnih premoženj bolj učinkovito, in seveda privatizacija. O tem smo že nekaj slišali s strani državne sekretarke. In "izkazuje vero". Res je, spoštovana državna sekretarka. Del proračuna je na podlagi nekaterih izračunov, predpostavk in ocen, drugi del pa je vera. Del pa je to, kaj mislimo, da se bo zgodilo, ker želimo, da se bo to zgodilo. Mislim, da so te številke – nič prihodkov iz naslova privatizacije – pravzaprav vera, da se ne bo nič zgodilo. Pa bom povedal, zakaj ti moji strahovi. Ker si želim, da se na tem področju kaj zgodi, ker mislim, da je to prav. Zaradi tega, ker lahko slišimo, da se je prebudil resorni minister za privatizacijo oziroma resorni minister za eno podjetje, ki je na seznamu 15 podjetij za privatizacijo in je finančno tudi najtežje podjetje, in je začel postavljati njegovo videnje in njegove pogoje, pod katerimi se bo zgodila ta privatizacija. Postavil je takšen pogoj, ki ga ni možno narediti, ni ga možno izvesti. To je že napoved nekih zapletov na tem področju. Žalosten sem, da vlada te vere ne izkazuje s številkami. Saj to gre za bilanco B, od tega niso odvisni izdatki k bilanci A. Zadeva ni tako problematična, če je notri, kot je lahko problematična, če je ni notri, ker pač ni sporočila in ni vere. Spoštovani, naj zaključim samo s tem, da ta proračun odslikuje nadaljevanje prepoznavne politike v tem smislu, da se bo s privijanjem davčnega vijaka, čedalje večjimi davčnimi obremenitvami in neko socializacijo težav funkcioniranja države želelo krpati proračunski primanjkljaj in ga celo zmanjševati. Prepričan sem, da to enostavno ne bo uspelo, ker ta socializacija zniževanja stroškov ne bo uspela, ker se bodo problemi povečevali in bodo tekoči transferji večji. Hkrati pa davkov za pokrivanje vsega tega ne bo dovolj pobranih, kljub temu da mislimo, da so Slovenci toliko nori, da bodo plačevali davke kljub že tako pretiranemu davčnemu bremenu.
Hvala lepa. Še mag. Katarina Hočevar, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi, en lep pozdrav! Tudi za proračun za leto 2015 trdim, da je boleče realen, da jemlje na mnogih področjih in daje na redkih. Vrača pa nazaj gasilcem tisto, kar jim jemljemo v letu 2013, in tudi zato bom ta proračun podprla. Na koncu vedno pride račun, zapitek je treba plačati in s tem proračunom – tako za 2014 kot za 2015 – plačujemo nacionalni interes, ki so ga nekateri tako vneto zagovarjali. Kdaj bo prišel čas za tuje naložbe, se je pred mano spraševal nekdo izmed poslancev. Dobro bi bilo oziroma najbrž sploh ne bi bili v takšni krizi, če se nekatere stranke ne bi oklepale nacionalnega interesa pred dobrim desetletjem. Plačujemo račun za neizvedene strukturne reforme, ki bi jih prav tako morali izvesti pred desetletjem, in bi v to krizo vstopili veliko bolj pripravljeni, kot smo. Proračun je pač davek za nedelo tistih, ki so imeli ali pa ste imeli možnost sodelovati v vladah zadnjih dveh desetletij. Veliko je bilo govora o teh dveh proračunih na račun nepremičninskega davka. Sama trdim, da to sploh ni nov davek. Nepremičninski davek poznamo v obliki nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča, samo pot pobiranja tega davka bo drugačna. Za nekatera podjetja bo to pomenilo tudi razbremenitev. Danes zjutraj sem bila v stiku z direktorjem Farme Ihan. To podjetje ima svoje nepremičnine v treh različnih občinah. V Domžalah bodo plačali enako višino davka, kot so ga z uporabo stavbnega zemljišča; v Kamniku ga bodo plačevali pol manj; v Krškem pa celo več kot pol manj. Gre za to, da so občine zelo različno pobirale nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča, in s tem davkom se želi poenotiti prakso na območju celotne države, ker na nekaterih predelih naše države se to nadomestilo sploh ni pobiralo. Trdim tudi, da v naši državi med mlajšo in starejšo generacijo vlada stanovanjski prepad. Mladi, ki plačujejo visoke najemnine in lahko o lastnem stanovanju pogosto le sanjajo, živijo pogosto slabše od nas, ki nam najemnine ni treba plačevati. In do njih ni pravično, da je plača edino merilo obdavčevanja. Tega vam ne govorim zato, ker bi trdila, da je nepremičninski davek pravičen, vendar je bistveno bolj nepravično, če bi želeli breme znova prevaliti na mlade in delovno aktivne, ki so danes, če primerjamo z drugimi državami, med najbolj obdavčeni in "obprispevčenimi" na svetu. Ne moremo nepravičnosti obdavčiti z novo nepravičnostjo. V Državljanski listi trdimo, da imamo v Sloveniji preveč obdavčeno delo in premalo obdavčeno premoženje, zato bi si želeli, da bi ta nepremičninski davek uvajali v tistih časih, ko bi lahko nižali davke na področju plač in prispevkov. In zato nas veseli oziroma upamo, da bomo zmogli tiste potrebne strukturne reforme, da bo prišel čas tudi za nižanje davkov. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Imamo repliko. Gospod Pojbič, izvolite.
Torej, jaz imam razpravo.
Razpravo? Bom odprla še en krog. Ali obstaja še kakšna želja po razpravi? Gospod Pojbič, imate besedo. Izvolite.
Bom čisto kratek, bi bila lahko v nekem delu to tudi replika. Malo pred tem je državna sekretarka govorila nekaj povsem drugega, kar sem sedaj slišal od te koalicijske poslanke. Prvič, da nepremičninski davek ni novi davek. To prvič slišim. Ali ne beremo vsi iste stvari, ali ne sedimo vsi na istih stolih, ali ne sedimo vsi v tem parlamentu. Tega pa res ne razumem. Prosim, da gospa Vraničar še enkrat pove, ali je to novi davek ali to ni novi davek. In ali je bilo gasilcem res vrnjeno tisto, kar je bilo vzeto, tako je povedala koalicijska poslanka. Prosim, gospa Vraničar, da na ti dve vprašanji odgovorite. Prosim, zelo jasno.
Gospa Vraničar se je prijavila k besedi, izvolite.
Nekoliko širše bi rada odgovorila, še na druge razprave v tem krogu razprav. Kar se tiče optimističnosti napovedi prihodkovne strani za proračun 2015. Vlada je v obrazložitvi proračuna napovedala, da za leto 2015 ne načrtuje novih ukrepov na področju prihodkov, predvsem ne na področju davčnih prihodkov. Smo pa pri načrtovanju posameznih prihodkov od posameznih davkov upoštevali podatke makroekonomskega okvirja iz jesenske napovedi Urada za makroekonomske analize in razvoj, ki napoveduje za leto 2015 rahlo rast, pozitivno rast BDP – 0,4 odstotka. Nadalje napoveduje realno rast končne potrošnje in realno rast zasebne potrošnje [[nerazumljivo]] v višini 0,5 % BDP. Vsi ti podatki plus vsi ostali indikatorji glede povprečne mesečne bruto plače, glede rasti prispevne osnove za plače so bili upoštevani pri načrtovanju prihodkov za leto 2015. To skupaj nas privede do tega, da so davčni prihodki v letu 2015 načrtovani v višini slabih 90, 87 milijonov več kot v letu 2014. V letu 2015 se upoštevajo tudi tisti davčni ukrepi, o katerih razpravljamo še v letošnjem letu. Kar se tiče odhodkov za državno upravo – politika, ki jo namerava Vlada voditi na tem področju, je najbolj razvidna iz obsega sredstev, ki jih namenjamo za plače in druge izdatke zaposlenim ter za prispevke delodajalcev za socialno varnost, kjer ohranjamo negativen trend. Seveda je v začetnem obdobju mogoče zagovarjati večje reze oziroma večje prihranke na tem področju. Bolj ko se kopičijo tovrstni ukrepi, težje je uveljavljati dodatna krčenja. Tudi trend izdatkov za blago in storitve za delo proračunskih uporabnikov ima negativen trend. V letu 2015 je sicer predvideno določeno povečanje, vendar na račun evropskih sredstev, kjer je treba na poseben način evidentirati odhodke iz naslova t. i. tehnične pomoči v povezavi z izvajanjem nove finančne perspektive. Omenjeno je bilo, da proračun za leto 2015 ne predvideva v B bilanci odhodkov za dokapitalizacijo bank. Naše pričakovanje je, da bodo postopki saniranja bančnega sistema v smislu dokapitalizacije zaključeni v letu 2014 in ne načrtujemo dodatnih potreb po dokapitalizacijah v letu 2015. Kar se tiče privatizacije, mislim, da sem dovolj podrobno obrazložila in ne bi še enkrat ponavljala. Kar se tiče konkretnih vprašanj z vidika davka na nepremičnine: na nek način je nov davek, pa ni nov davek. Gre za novo davčno obliko, vendar ta ne nastaja povsem na novo, ampak nadomešča štiri obstoječe davčne oblike na področju obremenjevanja nepremičnega premoženja. Prepričana sem, da bomo o tem lahko v nadaljevanju še podrobno govorili, saj imamo predvidenih kar nekaj ur razprav ob Zakonu o davku na nepremičnine. Moram pa priznati, da vprašanja v zvezi z gasilci ne razumem in ne morem odgovoriti nanj. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Sprašujem, ali še obstaja želja po razpravi? Če ne obstaja, potem zaključujem ta del razprave. Glasovanje o Splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v četrtek 14. novembra v okviru glasovanj. Sedaj prehajamo na obravnavo Posebnega dela dopolnjenega predloga proračuna. Sprašujem, če želi kdo razpravljati? Ne vidim nobene želje po razpravi, kar pomeni, da zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 9. novembra 2013. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1711 – Ministrstvo za notranje zadeve in razpravo o vloženem amandmaju pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Podpora lokalni samoupravi ter koordinacija državne in lokalne ravni ter amandma Poslanske skupine Nove Slovenije. Sprašujem, ali obstaja želja po razpravi? Izvolite, gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Poslanska skupina Nove Slovenije med izvajanjem svojih terenskih obiskov po Sloveniji – mislim, da jih je do sedaj bilo približno 15 – srečuje tudi župane, srečuje se z lokalno problematiko oziroma problematiko v zvezi z lokalno samoupravo. Srečujemo se tudi z Združenjem občin Slovenije, Skupnostjo občin Slovenije in vidimo, da imajo samoupravne lokalne skupnosti na podlagi veljavne zakonodaje številne pristojnosti in zakonske obveznosti, ki jih morajo izvrševati. Poleg tega bodo z zakonodajo, ki je v postopku sprejemanja in bo najbrž sprejeta, dobile še dodatne obveznosti, zlasti iz naslova obveznosti plačila davka na nepremičnine. Za normalno delovanje in izpolnjevanje obveznosti morajo občine zadržati vsaj dosedanji obseg sredstev, da bodo lahko redno izvajale svoje zakonsko določene pristojnosti in redno poravnavale svoje obveznosti. Zaradi tega predlagamo in prosimo za podporo pri amandmaju. Ne gre za visoka sredstva, gre za 800 tisoč evrov. Verjamem, da bo vlada oporekala našemu predlogu, kje ta denar vzeti, da denarja ni na pretek, ampak nekje ga je pač treba vzeti. In mislim, da se ravno na postavki "servisiranje javnega dolga" 800 tisoč evrov ne bi smelo poznati. Prosim za podporo. Ne gre za samo en subjekt, gre za slovensko lokalno samoupravo. To je pravzaprav edini sistem, ki nam dobro deluje,, in mislim, da bi bilo dobro ta amandma podpreti in da tudi na splošno podpiramo razvoj slovenske lokalne samouprave. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Ali še obstaja želja po razpravi? Če ne, zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1714 – Policija in na razpravo o vloženem amandmaju pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Kriminalistična dejavnost in amandma Poslanske skupine SDS. Odpiram prijave za razpravo. Gospod Jerovšek je že prijavljen. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Prej je kolegica iz koalicije dejala, da je proračun boleče realen. Jaz pa ugotavljam, da je boleče nerealen in da vladna koalicija ni znala ali pa ni hotela locirati področij, ki jih je treba nadgraditi, ki jih je treba izboljšati, kamor je treba tudi nekaj vložiti. Pošastno je dejstvo, da v proračunih za leti 2014 in 2015 Vlada zmanjšuje sredstva za kriminalistično dejavnost, za raziskave organiziranega kriminala. Tu je stanje na vseh področjih katastrofalno. Kriminalistično policijo moramo spodbujati, nadgraditi, da bo nekaj teh milijard – ki so jih tajkuni in centri moči, finančna oligarhija, bivši oblastniki preselili v davčne oaze, izropali naše banke – pripeljanih nazaj, in bo to najbolje poplačan denar v proračunu. Prof. Tajnikar je rekel, da gre za 11 milijard – morda se bo zdaj po stresnih testih izkazalo še več. Ampak če vsaj 3 milijarde pripeljejo nazaj, ker ta denar še vedno je nekje, ti ga še imajo, naropanega. Seveda pa ta koalicija, ta vlada dela drugače; dela tako, da bo ta denar trajno izgubljen za Slovenijo, in zmanjšuje sredstva za kriminalistično policijo. To je nezaslišano, je grozljivo in je odobravanje zločina na tem področju, kar se je Slovencem zgodilo. Kolegice in kolegi, upam, da ste vsaj vi toliko pri zavesti in da ste toliko odgovorni pred slovenskim ljudstvom, da bomo vsaj na simbolni ravni dali nekaj podpore kriminalistični policiji, ki se v zadnjem letu ali pa v zadnjih letih trudi, to jim moram priznati. Seveda je pod pritiskom oligarhij in centrov moči, da naj dela samo na enih primerih, da naj preganja samo določene osebe, ki jim politično niso po godu. Jaz pa pravim, treba je preganjati slehernega zadnjega, ne glede, s katere stranke je imel podporo. Res je, če bodo raziskali, bo padlo po levici, to morate priznati, ker je vsaj 80, 90 % tega naropanega denarja je šlo na tisto stran in se iz tiste strani tudi koristi za vse, kar ni dovoljeno, za politično propagando, za ne vem kaj vse. Ker to je poceni, zastonj denar in se lahko daruje. In gospe gospodje, jaz bom zelo pozoren, kateri poslanec in poslanka bo tukaj rekel, da je proti temu, da ni dober namen, da ni to odlično naložen denar, ki obubožanim Slovencem vrača nekaj upanja. Kajti če boste zavrnili to, potem pomeni, da ste spečani s temi, ki so ropali. Upam, da bo prevladal razum, da bo prevladala poštenost, da bo prevladala odgovornost do Slovencev. Če ne bomo na slehernem koraku, tudi v tej situaciji, ko smo finančno v zelo težki situaciji, ampak, zagrabili vola za rogove, potem je brez veze, brezupno. Potem se podpira v tej državi ropanje. Potem boste vse naredili, da bo vse to zastaralo. Omogočimo, da bodo naši kriminalisti lahko raziskali in da bomo na ta način prišli do dela naropanega denarja, ki gre v milijarde, ga pripeljali nazaj. To bo oplemenitenje tega denarja in tega amandmaja tisočkratno. In s tem boste lahko ponosni pred svojimi volivci, da ste nekaj omogočili, da smo kretnico na vlaku, na katerem drvi naša država, premaknili s tem amandmajem tudi na simbolni ravni, da ne bo zgrmel v prepad. Ampak da se bo ujel in da bomo začeli spet rasti in vsaj obljubljali bodočnost našim otrokom in drugim generacijam. S to politiko, ki jo trenutno vodite, ne morete obljubiti, ampak jo pomagate odpravljati. Signalizirate mladim ljudem, da naj gredo v tujino, ker tukaj trajno ne bo možnosti, ker tukaj bodo še tajkunske strukture vladale še naprej, kot trenutno vladajo v sedanji vladi. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Še obstaja želja po razpravi? Bom odprla razpravo, če kdo želi razpravljati?. Prosim za prijavo. Imamo enega prijavljenega. Gospod Jakob Presečnik. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani vsi prisotni. Uvodoma naj rečem to, da v Poslanski skupini SLS za proračun za leto 2015 nismo vložili nobenega amandmaja, ker nam je bilo jasno, da s tem ne bomo dosegli nič, ker bo koalicija gladko zavrnila vse amandmaje. To se bo točno pokazalo za 2014, sicer na Odboru za finance se je to že pokazalo, kjer smo amandmaje vložili. Zato sem se tudi zdaj oglasil, ker smo vložili podoben amandma, kot je ta zdaj, ki ga je vložila Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. Dejstvo je, da moramo zagotoviti učinkovito vodenje preiskav nezakonitih finančnih transakcij. V primeru, da bomo zmanjševali sredstva za kriminalistično policijo, kot to obravnava predloženi proračun in poskuša ta amandma popraviti, potem na tem področju ne bomo storili nič. Naropan denar bo – tako ali drugače, v tem ali onem žepu, v tej ali oni banki, v Sloveniji ali daleč v tujini – ostal tam, kjer je, na tistem računu, in nihče ne bo zaradi tega kaznovan. Da se ne bom pozneje oglašal. Podoben amandma smo vložili za leto 2014 – govorimo o Policiji, na eni strani kriminalistični policiji, na drugi strani o delovanju policije – ampak to ni problem samo sedanjega proračuna, to je problem večih proračunov za nazaj. Policija ima nemogoč vozni park. Vsi imamo zagotovo boljše avtomobile, vse inštitucije v državi imajo boljše avtomobile, tako da si ne predstavljam, ko opazujem policijo, na kakšen način sploh lahko opravlja svoje delo ob takem voznem parku. Kar poglejmo si enkrat na cestah. In že pri prejšnji točki sem razpravljal, da še bolj onemogočimo delo policije na terenu, namesto da povečujemo varnost prebivalstva in imetja na terenu. Policija oziroma notranje ministrstvo je v letošnjem letu ukinilo nočno službo po mnogih policijskih postajah v Sloveniji, kar je nevzdržno stanje in povečuje zmanjšanje varnostnih razmer na mnogih področjih v Sloveniji. Torej ta amandma in še mnoge druge, ki so sicer vloženi z željo, da se popravijo nekatere zadeve, bom sicer podprl brez kakršnega koli upanja na uspeh. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Obstaja še želja po razpravi. Dr. Gorenak, izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da govorimo o kompletu teh amandmajev.
Govorimo o proračunskem uporabniku 1714 – o Policiji.
Prav. Glede na to, da sta še dva v nadaljevanju. Moram poudariti, 80 in več odstotkov proračuna, ki ga notranje ministrstvo ima, ki ga Policija ima, gospa Vraničar to dobro ve, gre za stroške dela. Notranje ministrstvo s Policijo vred je eno tistih, ki ima na postavki Stroški dela največji odstotek denarja. Za materialne stroške in investicije praktično ni nič. Mi damo za policijo na letni ravni manj kot 48 milijonov evrov za materialne stroške, gre pa za delovanje službe, ki šteje 8500 ljudi po celi Sloveniji in zagotavlja eno temeljnih stvari, ki se ji reče varnost. Pri investicijah so sklatene stvari praktično na čisto nulo, tako da je tu zelo veliko vprašanje. Pridružujem se temu, kar je govoril gospod Presečnik, oprema je na nuli. Mi si ne bomo več dovolili – in mislim, da tudi finančno ministrstvo ne bo več moglo, niti vlada – tiščati glavo v pesek, pri tem da imajo vozila prevoženih v povprečju 200 tisoč kilometrov. Kdo od nas ima avto, ki je naredil 200 tisoč kilometrov? Tudi vozila, ki prevažajo varovane osebe, da smo si zelo na jasnem, imajo nad 200 tisoč kilometrov. Ne vem, kako bomo gledali, ko bo na sredi Celovške ali pri Vodicah ostal kak avto s tujim predsednikom in se bo na pol razletel. Verjetno nas bo sram kot državo. To ni več vzdržno in je nujno potrebno podpreti. Gospa državna sekretarka, upam, da me poslušate in vas tudi prosim, če poveste, da je to resnica, kar govorim; in skušate v koaliciji najti toliko razuma in te zadeve podpreti. Pri voznem parku gre za okoli 2 tisoč vozil starih 8 let, s prevoženimi 200 tisoč kilometri. Mnoga ne gredo več čez tehnične preglede in stojijo. Prosim, ne glede na koalicijsko-opozicijske poglede, skušajte narediti temu konec v koaliciji, vi imate to možnost, ne opozicija.
Hvala lepa. Še obstaja želja po razpravi? Ne obstaja. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1912 – Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje ter razpravo o vloženem amandmaju pri tem proračunskem uporabniku. Gospa Sonja Ramšak želi besedo. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Ob sprejemanju rebalansa 2013 je državni sekretar, ki ga žal zdaj ni v dvorani, dejal: "Navedeno krčenje sredstev na področju varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v povezavi s kadrovsko nepopolnostjo zmanjšuje stabilnost in zanesljivost celotnega sistema varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami." V letošnjem letu z rebalansom 2014 in tudi z rebalansom proračuna 2015 se je vlada Alenke Bratušek odločila, da za delovanje sistema zaščite in reševanja zniža sredstva – in ne tako, kot je rekla poslanska kolegica Hočevarjeva. Namreč, za sprejet proračun 2014, za zaščito in reševanje je v skupnem znesku predvideno 30 milijonov in še nekaj; od tega ste za leto 2014 vzeli 5 milijonov 500 in v letu 2015 – 3 milijone 870 tisoč. Če gledamo samo delovanje sistema zaščite in reševanja, to pomeni na sprejet proračun 2014 manj za 1 milijon 513 tisoč 566 evrov. In zaradi tega v Poslanski skupini SDS vračamo na postavko Delovanje sistema zaščite in reševanja 3 milijone, kar pomeni, da bomo zagotovili najbolj osnovno opremo za delovanje vseh sestav zaščite in reševanja, predvsem gasilcev pa tudi ostalih, kot so jamarji, gorska reševalna, potapljaška zveza, vodniki psov in podobno. Ne zavajati javnost, da vračate v letu 2015, ker to preprosto ne drži.
Hvala lepa. Ali obstaja še želja po razpravi? Ne. Potem zaključujem to razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2330 – Ministrstvo za kmetijstvo in okolje ter na razpravo o vloženem amandmaju pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Odprava posledic naravnih nesreč in amandma Poslanske skupine SDS. Ali obstaja želja po razpravi? Če ne obstaja, zaključujem razpravo. In prehajamo na proračunskega uporabnika 2430 – Ministrstvo za infrastrukturo in prostor ter na razpravo o vloženem amandmaju pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Vzdrževanje javne železniške infrastrukture in amandma Poslanske skupine SDS. Ali želi kdo razpravljati? Gospod Zvonko Černač, izvolite.
To je podoben amandma, kot je vložen za leto 2014, kot je bilo rečeno, brez kakšne možnosti za uspeh, kar tudi kaže na dvoličnost poslancev koalicije. Na Odboru za infrastrukturo smo to temo obravnavali, tam je bil sprejet sklep, v katerem je bila izražena podpora, da se v okviru proračuna ugotovi, kje, na kakšen način je mogoče zagotoviti sredstva za delovanje gospodarske javne službe železniškega prometa in sredstva za investicije na področju cestne infrastrukture. Bila je dana na nek način zaveza vladi, da to stori. Ni bila s tem dana zaveza vladi, da odgovori, da vir, iz katerega se predlagajo sredstva servisiranja javnega dolga, ni primeren. Primeren je! Naloga vlade je, da nas ceneje zadolžuje, če nas že mora zadolževati. Problem te vlade je ravno v tem, da nas zadolžuje po 6, 7 % obrestni meri in nam s tem jemlje sredstva za investicije, med drugim tudi za investicije na železniški infrastrukturi. Nekateri poslanci Pozitivne Slovenije očitno živite v neki zmedi, ker ste govorili o tem, da se bo s tem proračunom nadaljevala Kočevska proga. Ne bo se. Ta amandma morate podpreti, če želite, da se bo investicija v Kočevsko progo, ki je dvotretjinsko končana, nadaljevala.
Hvala lepa. Ali še obstaja želja po razpravi. Še obstaja. Izvolite, gospa Novak.
Prebivalci Kočevja, Ribnice, Velikih Lašč in vsi, ki se vozijo iz te smeri v Ljubljano, vemo, da so dnevno kolone v tej smeri in obratno. Kdor se je že tam peljal, je videl, koliko potrebuješ iz Ljubljane, da prideš do teh krajev. Mislim, da je smiselno, da se ta proga dokonča in se posledično razbremeni tudi cestna infrastruktura.
Hvala lepa. Obstaja še želja po razpravi? Ne vidim, torej zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2431 – Direkcija Republike Slovenije za ceste in na razpravo o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskem uporabniku. Najprej dajem v razpravo podprogram Upravljanje in tekoče vzdrževanje državnih cest ter amandma Poslanske skupine SDS. Ali obstaja želja po razpravi? Imamo več želja, torej odpiram razpravo. Prosim, da se prijavite. Prva je prijavljena gospa Irena Tavčar.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovana državna sekretarka, spoštovani kolegi poslanci. Proračun za leto 2015 predvideva za Upravljanje in tekoče vzdrževanje sredstva v višini 19 milijonov 380 tisoč evrov. Če primerjam izjavo gospoda Prevca, da ta sredstva zadostujejo za soljenje pozimi, naj bi po moje ta sredstva zadostovala tudi za pluženje. Predvidena realizacija v letu 2013 je 64 milijonov 300 tisoč, to pomeni, da režemo sredstva za 44 milijonov evrov. To ni dopustno, niti se Direkcija Republike Slovenije za ceste s tem ne strinja in opozarja, da bodo posledice takšnega zmanjšanja finančnih sredstev, ki pomenijo poslabšanje stanja državnega cestnega omrežja. Nadaljevanje tega trenda pa bi lahko povzročilo nepopravljive posledice, ko nastalih poškodb na cestah ne bo več mogoče ustrezno sanirati. Mislim, da se vsi zavedamo, da so dobre ceste, da je dobra cestna infrastruktura en od ključnih generatorjev razvoja gospodarstva. Konkretno, moja Poljanska dolina stagnira v tem pogledu, kajti že več kot tri desetletja se ukvarjamo s škofjeloško obvoznico oziroma s tem vozlom, ki ga nikakor ne moremo razrešiti. Investitorji se za investicije v našo dolino ne odločajo, kajti nimajo nobene perspektive ravno zaradi tega zamaška. Zato naša poslanska skupina predlaga povišanje sredstev na tej postavki za 50 milijonov evrov. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Gospod Zvonko Černač, izvolite.
Ta sredstva se znižujejo iz predvidenih 80 na 8 v letu 2014 in v letu 2015 na 19 milijonov, To posledično pomeni zaprtje 52 obstoječih gradbišč, kjer že tečejo pogodbe, kjer bo treba plačati penale, kjer bodo stroški zaprtja enormni. Prej je kolega Pukšič pokazal na NRP, kjer so nule nekje do leta 2017, potem pa se kar zgodi par milijard evrov tega denarja, ki naj bi se investiral v državno infrastrukturo. To je neresen pristop, tega ne bo mogoče storiti. Moram reči, da pri vsej tej zgodi je edina svetla točka ta, da so bili nekateri projekti, hvala bogu, v preteklosti pripeljani tako daleč, da jih niste mogli več ustaviti. Za nekatere so bila tudi namenjena evropska sredstva. Tak primer je obvoznica Ilirska Bistrica, kjer se je prej 15 let mečkalo in se je v obdobju druge Janševe vlade ta postopek pospešil, tako da so zdaj pogodbe podpisane. Ta projekt, hvala bogu, je rešen in bo do konca leta 2015 tudi realiziran. Nekaj podobnega velja tudi za obvoznico Pivka. Ampak 52 projektov pa žal ne bo imelo te sreče, ker je vaša roka premočno posegla, in edini način, da se ti projekti nadaljujejo, je, da podprete ta amandma.
Hvala lepa. Gospod Samo Bevk, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Na seji matičnega Odbora za infrastrukturo in prostor smo tej tematiki posvetili veliko pozornosti, ko smo obravnavali predlog proračunov za naslednji dve leti. Kot je bilo danes že slišano, smo sprejeli poseben sklep, s katerim smo pozvali vlado, da bi okrepila te postavke v zvezi z državnimi cestami in železniško infrastrukturo. Dejstvo je, da se v naši državi izvajajo samo še investicije, ki se investirajo s sredstvi evropskih skladov. Zato moramo črpanju evropskih sredstev nameniti vso našo pozornost in vso našo energijo, da nam ne bodo spolzeli iz rok še tisti milijoni iz zadnje oziroma te finančne perspektive, ki se izteka z letošnjim letom, in katerih sredstva bomo lahko črpali še v letih 2014 in 2015 ter da se res temeljito pripravimo na črpanje sredstev za naslednjo finančno perspektivo 2014–2020. Obstajajo tudi druge možnosti financiranja različnih projektov. Tako smo lahko konec meseca oktobra prebrali v medijih, da bo SID banka pri Evropski investicijski banki najela 300 milijonov evrov posojila, ki bo namenjeno za financiranje malih in srednje velikih podjetij. Ravno tako bi lahko država najela posojilo pri Evropski investicijski banki tudi za infrastrukturne projekte. O tem smo tudi včeraj že govorili in o možnostih najemanja teh posojil je spregovorila tudi državna sekretarka mag. Mateja Vraničar. Upam, da se bo država odločila za to možnost, da bomo tako lahko nadomestili sredstva, ki so izpadla iz proračunov za naslednji dve leti. Kajti v načrtu razvojnih programov ni več tistih projektov, ki se financirajo izključno s sredstvi državnega proračuna, ampak samo projekti, ki se financirajo iz skladov Evropske unije. Zato bi ponovil apel, da se najamejo sredstva za te infrastrukturne projekte pri Evropski investicijski banki. Ta denar je bistveno bolj poceni, kot je denar bank, pri katerih se zadolžuje država za svoje normalno funkcioniranje. Ponovil bi včerajšnji apel, da bi poskušali na ta način okrepiti infrastrukturne projekte v državi, ki bi v svoji posledici tudi okrepili gospodarsko rast in okrevanje slovenskega gospodarstva. To pobudo je prejšnji mesec podal tudi predsednik Državnega zbora. In kolikor vem iz odzivov iz medijev, so bili tej ideji naklonjeni tako predsednica Vlade kot finančni minister in pristojni minister za infrastrukturo. Jaz pričakujem, da bomo počrpali ta sredstva tudi v naslednjem obdobju. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Ali obstaja še želja po razpravi? Gospod Horvat, izvolite.
Hvala lepa. Zahvaljujem se predsedniku Odbora za infrastrukturo, ki je povzel razpravo, ki je bila dobra na odboru. Spoštovane kolegice in kolegi, gre za pomembno zadevo. Pri tem bi res želel, da bi bil tukaj prisoten minister Samo Omerzel, da bi ga vprašali, ali se je dejansko tako slabo izpogajal. Tudi ko gre za proračun, gre za pogajanja; ali pa se morda s tem strinja, da se zmanjšajo, drastično zmanjšajo sredstva za vzdrževanje državnih cest. In nas vseh so polna usta, ko govorimo o varnosti v cestnem prometu. Jaz lahko, žal, naštejem nekaj cestnih odsekov državnih cest, kjer so bile res hude prometne nesreče, žal tudi smrtne. Vedno pa se diskusija razvije okoli Zakona o varnosti v cestnem prometu, ne pa toliko o sami infrastrukturi. In kaj me žalosti? Žalosti me to, da sem že nekaj let nazaj poslušal, da je Odbor za infrastrukturo – včasih je to bil Odbor za promet – tisti, ki diktira tempo vzdrževanja, tudi izgradnje državnih cest, avtocest. Ampak vlada na naš sklep odbora, ki mu predseduje kolega Samo Bevk, niti ni dala nobenega odgovora. Se pravi, vlada se "pofučka" na sklep nekega odbora in ta sklep je bil soglasno sprejet. To ni bil sklep, ki bi ga sprejela opozicija, ker ga ne more, zato sem res zelo razočaran. Se pa sprašujem in gospoda Sama Omerzela sprašujem, kdo bo plačal sodne zahtevke, ko bodo izvajalci, ki že imajo podpisane izvajalske pogodbe, morali z deli prekiniti. Zaradi tega bodo imeli izpad dohodka, to je iztožljivo in te številke bodo najbrž šle v nebo. Ne želim si jih, ampak lahko se zgodi. V nejevoljo me spravlja ta odnos ministra do problematike, ki je akutna. Vsi se je zavedamo in preostane nam edino to, da ta amandma podpremo. Edino to! Zato vas vabim, da sledite tudi poslankama in poslancema Nove Slovenije in ta amandma vsi skupaj podpremo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospod Krivec, imate besedo.
Hvala za besedo. Jaz bom nadaljeval tam, kjer je kolega Horvat končal. Ni hotel povedati številke, koliko nas bo stalo, če te projekte zaustavimo, vendar je tako direktor Direkcije za ceste kot državni sekretar dal jasen podatek, da nas zaustavitev teh projektov stane ravno toliko, kot je predviden amandma. Če se bodo vsi predvideni projekti in projekti v izvajanju zaustavili, nas bo to stalo cca. 50 milijonov– zaustavitve gradbišč, zaščita gradbišč in odškodnine, ki bodo predvidene do gradbenih izvajalcev. Absolutno podpiram ta amandma. Gre za neko strategijo, ki jo v tem proračunu nekateri zasledujejo. Vsi ti ukrepi, ki so vezani na zmanjšanje sredstev, ki so namenjeni cestam, pred tem gasilcem, odpravi posledic naravnih nesreč, so na žalost tangirani predvsem na rovaš podeželja in manj razvitih območij. V tem primeru bi pričakoval več posluha tudi od koalicije, da razumete težave, ki nastopijo. Jasno je, da nikogar ne zanima cestna infrastruktura izven širših mest, Ljubljane in avtocestnega križa. Vendar če smo v zadnjih 15, 20 letih v to ogromno vlagali, ni korektno, da zdaj na področju vzdrževanja državnih cest, ki so v slabem stanju in ki na rovaš slabega stanja lahko povzročijo tudi neprijetne statistke, o katerih vsi radi opletajo takrat, ko je treba spreminjati neko zakonodajo, se pravi povzročajo poslabšanje varnosti, ob tem da pridobimo več sredstev z zvišanjem vinjet, ki so na nek način tudi vir, da se lahko določen segment cestnega omrežja povečuje. Vendar ne želite tega videti, zato v vsakem primeru predlagam, da se krepko razmisli in podpre tudi ta amandma.
Hvala lepa. Še obstaja želja. Gospod Simčič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Nisem se nameraval oglasiti, ampak ko govorimo o infrastrukturi in omenjenem amandmaju, vsekakor soglašam. Enkrat za vselej se bo treba dogovoriti o enakomernem razvoju te države. Da ne bomo čakali na umestitev na papirju, avtocesta Jelšane–Postojna 43 let, kolikor jih imam; da ne govorimo, da je sosednja država – ker se radi k sosedom obračamo – vpeljala izmenični tok na železnici. Mi smo še na starem italijanskem, 300 tisoč voltov. Sam kot državljan te države imam avtocesto 8 km stran, svojo imam pa 40. In zato to podpiram. Če se je potrebno tudi zadolžiti, ker – kje je primerjava: biti zadolžen in ne imeti infrastrukture; ali biti zadolžen in imeti infrastrukturo. Jaz vem, katero bi izbral vsak izmed nas. Zato omenjenega amandmja ne podpiram. Enkrat za vselej – v tej državi ni samo Ljubljana in obvoznica in slovenski avtocestni križ, ampak tudi na podeželju živimo ljudje, ki bi radi čim prej prišli do centra in verjetno tudi center Ljubljane na podeželje. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Ali še obstaja želja po razpravi? Gospod Bevk, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor. Najbrž bomo morali še v tem mandatu o tej temi spregovoriti tudi na pristojnem Odboru za infrastrukturo in prostor, kako z investicijami v železniško cestno in energetsko infrastrukturo v državi, kajti to so res tiste investicije, ki jih bomo lahko zagnali z evropskimi sredstvi in ki bodo, tudi po mojem mnenju, lahko prvi znanilec okrevanja slovenskega gospodarstva. Tukaj je več problemov, mi vemo, da evropskih sredstev ne črpamo dovolj uspešno, da bi lahko bili tukaj bistveno bolj uspešni. Moramo pa opraviti tudi nekaj drugih domačih nalog na tem področju, predvsem tukaj mislim na bolj pospešeno umeščanje infrastrukturnih projektov v prostor. Spomnimo se, koliko let smo umeščali v prostor avtocesto mimo Radovljice ali avtocesto na Dolenjskem, tudi 10, 11, 12 let. Danes ni bistveno boljše. Saj tretjo razvojno os je obljubila že vlada v letu 2008, da se bo prva lopata na trasi tretje razvojne osi zasadila že v letu 2008. Takšna je bila obljuba pred volitvami 2008. Danes vemo, da niti trasa v prostor ni umeščena, zato bi apeliral tako na kolegice in kolege v Državnem zboru kot tudi na vlado, da naredimo vse, da smo tukaj bolj uspešni, kajti čakajo nas investicije na področju cestne infrastrukture, železniške infrastrukture in energetskih objektov. Že zdavnaj bi lahko zagnali projekte na srednji Savi, pa še vedno čakajo. Mislim, da nobena vlada doslej v Sloveniji ni bila zelo uspešna. Če bomo tukaj naredili korak naprej, mislim, da bo tudi v gospodarskem pogledu naša država lahko napredovala, kajti edina potencialna investicijska sredstva za našo državo so trenutno evropska sredstva. Evropski denar je dejansko na razpolago, samo ne znamo ga 100 % izčrpati. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Bom odprla razpravo, ker vidim, da vas je več. Izvolite, prijavite se na razpravo. Imamo dva prijavljena. Gospod Ljubo Žnidar, vi ste prvi, izvolite.
Spoštovani! Poglejte, slika v letu 2015 je zelo podobna kot v 2014. Država je na področju vzdrževanja državne cestne infrastrukture izjemno slab gospodar. Ampak dobro, če vzamem v zakup, da res ni sredstev pa da eno leto manj vložimo v cestno infrastrukturo, bi še nekako razumel. Spoštovani, zdaj si pa vzemimo v obzir, da dve leti ne bomo nič vlagali v cestno infrastrukturo. In zelo rad bi videl sliko na začetku leta 2016, ker praktično dve leti skoraj niti evra ne bomo vložili v obnovo in investicijsko vzdrževanje cestne infrastrukture. Kakšno bo stanje takrat? In koliko več sredstev bomo morali takrat vložiti? Po mojem večkratnik tega denarja, ki bi ga zdaj sproti vlagali v cestno infrastrukturo. Tako je tu matematika gospodarja – ministra za infrastrukturo in prostor izjemno napačna in izjemno slaba.
Hvala lepa. Gospod Černač, izvolite.
Podpiramo vse, kar pravi gospod Bevk. Opravimo razpravo, vprašajmo se, zakaj se je projekt daljnovoda Cirkovce–Pince ki je pomemben tudi za mednarodno povezavo za visokonapetostni daljnovod, sprejemal od leta 1999 do 2012. Opravimo razpravo, zakaj si je sedanja Vlada kmalu po nastopu zabila žebelj v koleno, ko je z razširitvijo Nature otežila umeščanje hidroelektrarn na srednji Savi v prostor. Vse to naredimo! In sprejmimo sklepe in tako naprej, da se to pospeši. Vendar naredimo prvi korak danes oziroma v četrtek, ko bomo glasovali. Podprimo ta amandma! Slišim, da se vsi s tem strinjate. Se pravi, če se strinjate, ga boste podprli. Govorimo o tem, da so sredstva na voljo pri EIB, da je ta denar relativno poceni. Se pravi, sredstva imamo, projekte imamo – 52 projektov, ki so v teku, bo ustavljenih na silo - in ne zagotavljamo sredstev za sofinanciranje teh projektov. Pri 4 milijardah 800 dodatne zadolžitve za vse druge stvari, za pokrivanje tajkunskih bank in ne vem še česa, je teh 50 oziroma 100 milijonov evrov relativno majhen znesek, ki pa bo večkratno povrnjen.
Hvala lepa. Gospod Bevk, izvolite.
Saj bom zelo kratek, gospa podpredsednica. Da se prav nič ne investira, seveda ne drži. Tam, kjer so evropska sredstva, gre kar pospešeno naprej. Na 4. razvojni osi oziroma tam, kjer malo bolje poznam situacijo, je kar nekaj projektov, ki se intenzivno izvajajo. Rekonstrukcija med Želinom in Mostom na Soči, 4. razvojna os, 50 milijonov evrov bo investiranih že v letošnjem letu in v prihodnjih letih. Potem je tu obvoznica Gorenja vas, ki se jo gradi iz evropskih sredstev. Po poplavah leta 2007 poškodovana cesta Davča–Zali log, ki je ena največjih investicij v državno cestno infrastrukturo. Upam, da bo zdaj razrešen tudi problem škofjeloške obvoznice in razpisa. Tudi tam je vprašljivih – če bo ponovno padel razpis – 25 milijonov evrov za dokončanje gradnje, ki jo prebivalci tega območja že desetletja zahtevajo in povsem upravičeno pričakujejo. Včeraj sem obljubil, da bomo z Odborom za finance opravili razpravo na temo javnih razpisov in videli, zakaj nekateri razpisi kot po tekočem traku padajo na Državni revizijski komisiji. Zdaj nam v konkretnem primeru škofjeloške obvoznice grozi, če razpis še enkrat pade, da bomo izgubili 25 milijonov evrov iz iztekajoče se finančne perspektive. To pa bi bilo neodgovorno in nedopustno igranje z evropskim in v končni fazi našim, slovenskim denarjem, ki nam za te projekte propada. In vse pozivam, da se v primeru škofjeloške obvoznice in stvari, ki se sedaj dogajajo okrog tega, zelo odgovorno ravna, da ne bomo ostali še brez teh zadnjih 25 milijonov. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospod Žnidar, izvolite.
Spoštovani gospod Bevk, zelo cenim projekte, ki ste jih danes omenili, teh sedem, ki so nekako pereči. Da dobimo občutek, koliko projektov se vodi ob normalni finančni postavki ali pa ob tej znižani. V normalnem stanju, ko je bilo dovolj sredstev za Direkcijo, se na Direkciji vodi okrog 850 projektov po celi Sloveniji. Zdaj pa ne moremo reči, ker se zdaj vodi teh sedem, je pa stanje v Sloveniji v redu. Samo toliko, da dobimo občutek, za kakšen red velikosti in koliko problemov predstavlja to investicijsko vzdrževanje na cestnem področju. Letno, kot sem omenil, se v Sloveniji pelje približno 850 projektov na Direkciji za promet in ceste. Hvala.
Hvala lepa. Še enkrat, gospod Bevk, izvolite.
Jaz lahko samo rečem, da upam, da bomo doživeli še kakšen rebalans, vsaj za leto 2015. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Ali še obstaja želja po razpravi? Če ne obstaja, potem zaključujem to razpravo. V razpravo dajem še podprogram Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest ter dva amandmaja Poslanske skupine SDS in štiri amandmaje Poslanske skupine Nove Slovenije. Obstaja želja po razpravi? Gospa Janja Napast, izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Jaz sem se še enkrat oglasila, ker prej mi je zmanjkalo časa, pa ga bom imela sedaj mogoče malo več. Projekt obvoznice Luče ob Savinji je aktualen že vrsto let. Zaradi dolgoročnega razvoja Luč je tudi tako pomemben. Projekt je bil skrbno načrtovan skladno z usmeritvami dolgoročnega načrta Republike Slovenije in tudi sosednjih občin. Hkrati je pomenil tudi dober sporazum med državno in lokalno politiko, stroko ter občani. Vse od sprejema programa priprave v letu 2006 pa do sprejema uredbe o državnem prostorskem načrtu v letu 2010 je priprava potekala v skladu s prostorsko in prometno zakonodajo. Sicer pa je direkcija Republike Slovenije že od leta 1994 vodila aktivnosti na investicijskem projektu obvoznice Luče. Do sedaj je bilo porabljenih že za okoli pol milijona, predvsem evropskih sredstev, okoli 85 %. Zaradi pomembnosti projekta in časovnega siromašenja izvedbe predlagamo, da se odpravi nepotrebna državljanska tesnoba in da se gradnja lučke obvoznice nadaljuje z letoma 2014 in 2015; in ne šele z letom 2016, kot je predvideno v načrtu razvojnih programov. Prosim vse poslanke in poslance, da še enkrat razmislite o tej investiciji, kajti projekt in traso, ki je celo protipoplavna, so sprejeli štirje občinski sveti, tudi vsi ministri vseh barv do sedaj so ohranjali financiranje projekta lučke obvoznice v državnem proračunu. In nerazumljivo je, da se zopet denar preliva iz podeželja v center. Bojim se, da bo leta 2016 še manj razpoložljivih sredstev. Ker gre to za proračun v kontra smer razvojne strategije – kajti če pogledamo strateško: les in turizem bi naj bila naša perspektiva, blizu je tudi avstrijska meja – potem je na takem območju obvoznica že skoraj nujna. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospod Jožef Horvat, izvolite.
Hvala lepa. Štiri amandmaje je vložila Poslanska skupina Nove Slovenije izključno zaradi tega, da pozivamo Vlado in še posebej ministra Omerzela, da začete projekte zaključi in da izvajalcem plača za izvršena, opravljena dela; ne pa za sodne odločbe, ki bodo definitivno sledile, če projekti ne bodo izvršeni. To so amandmaji, ki zahtevajo res mikro sredstva, imajo pa velike učinke. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jakob Presečnik, izvolite.
Hvala lepa. Uspeh bo približno tak, kot imam jaz časa. Kar je kolegica Napast sedaj govorila, zagotovo tak projekt že vseskozi podpiram in ga bom podprl. Vendar moram pri tem reči, da država v tem primeru spretno izkorišča neenotnost pogleda na vodenje prometa skozi Luče. Projekt je sicer dvoplasten, torej reševanje pred visokimi vodami in drugi strani urejevanje prometa skozi Luče. Imam še par sekund časa, zato naj poudarim, da gre pri prejšnjem amandmaju za upravljanje in vzdrževanje državnih cest, ne za investicije. Kar pomeni, da bo država vzdrževala državne ceste, vendar bo to naredila s prerazporeditvijo sredstev iz investicij na vzdrževanje. Brez vzdrževanja promet ne poteka, sploh pozimi ne. In zaradi tega, opozarjam, bo še manj investicij, kot jih je planiranih v proračunu; oziroma še tiste, ki so planirane, bodo črtane zaradi prenosa sredstev na vzdrževanje. Hvala lepa.
Hala lepa tudi vam. Ali še obstaja žeja po razpravi? Ne. Potem zaključujem razpravo in prehajamo na proračunskega uporabnika 2611 – Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti ter na razpravo o vloženem amandmaju k podprogramu pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Denarna nadomestila brezposelnim in amandma Poslanske skupine SDS. Ali želi kdo razpravljati? Izvolite, gospa Romana Tomc.
Hvala lepa za besedo. V Poslanski skupini SDS predlagamo, da glede na trende na trgu dela, kjer se obeta višje število brezposelnih v naslednjem letu in tudi še v letu, ki temu sledi, da se tudi sredstva, ki so namenjena za nadomestila, za denarne pomoči brezposelnim, ohranijo vsaj na takšni ravni, kot so v letošnjem letu. Zelo nerazumljivo je, da vlada ob vseh napovedanih trendih in ob tem, ko ni na vidiku še nobene gospodarske rasti, ko ni na vidiku nobenih novih delovnih mest, kar na enkrat v proračunu zmanjšuje postavko, ki omogoča, da brezposelni dobijo svoja nadomestila. Ob tem bi želela samo še to povedati, da danes, ko imamo 118 tisoč brezposelnih v oktobru 2013, niti najmanj ne drži, čeprav verjetno mnogi to mislijo, da vsi dobijo denarna nadomestila oziroma pomoč za brezposelne. Samo približno 30 tisoč je tistih, ki prejmejo tudi denarna nadomestila, vsi ostali ostanejo brez. In za teh 30 tisoč, ne glede na vso naraščajočo brezposelnost, je treba zagotoviti sredstva tudi v letu in 2014 in 2015. To je zakonska določba, to je pravica iz naslova plačila prispevkov za zaposlenost. Predlagam, da vlada popravi ta podatek oziroma upošteva naš amandma, kajti sicer bo v nadaljevanju sledilo, da bo treba pravice brezposelnih zniževati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še obstaja želja? Izvolite, gospa Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa za besedo, spoštovana predsedujoča! Dovolite eno pojasnilo k temu amandmaju oziroma zakaj jaz sama in Poslanska skupina Pozitivne Slovenije tega amandmaja ne bo podprla. Za začetek se bom osredotočila na zniževanje pravic brezposelnim dobro leto nazaj, ko je v Državnem zboru prejšnja vlada sprejemala Zakon o uravnoteženju javnih financ. Takrat so se finančna sredstva na postavki Nadomestila brezposelnim zniževala na 80, 60, 50 %, zniževal se je maksimalen čas prejemanja denarnega nadomestila in določal se je tudi nov cenzus višine denarnega nadomestila – znižal se je s 1.050 evrov bruto, če se ne motim, na dobrih 800 oziroma nekaj manj kot 900 evrov bruto. Skratka, prejšnja vlada je zmanjševala pravice brezposelnim, in sicer iz naslova Nadomestila za brezposelne. Jaz verjamem in takšna je zaveza v koalicijski pogodbi oziroma med koalicijskimi partnerji, da vlada Alenke Bratušek teh pravic ne bo zniževala, ker so bile v preteklosti na tem področju narejene prevelike napake. Te napake žal plačujemo tudi danes, ko moramo spreminjati oziroma popravljati socialnovarstveno zakonodajo, in sicer zato, da poskušamo omiliti situacijo tistih, ki so socialno najbolj ogroženi. Po drugi strani ocenjujem, da finančna sredstva, ki so namenjena v proračunih na postavki Nadomestila za brezposelne, zadoščajo – po ocenah ministrstva in vlade – za število brezposelnih, kolikor se jih napoveduje v letu 2015. Ob tem naj omenim tudi, da je ta vlada že sprejela določene ukrepe, ki pomenijo večjo aktivacijo brezposelnih, in da so se finančna sredstva preusmerila na področje aktivne politike zaposlovanja in na področje spodbud za zaposlovanje mladih. Vi se smejite, jaz pa vas bom spomnila, da smo sprejeli v Državnem zboru tudi olajšave za tiste podjetnike, ki bodo zaposlovali mlade in jim v zameno zato dve leti ne bo treba plačevati svojega deleža prispevkov za socialno varnost za zaposlenega mladega človeka. Skratka, vrsta ukrepov je bila že sprejetih, ki nedvomno pomenijo večjo aktivacijo – in tudi skladno z evropskimi smernicami – spodbude za zaposlovanje mladih, ki danes ostajajo najbolj ogrožena kategorija, kar se tiče števila nezaposlenih. Devet milijonov si je ta vlada, vlada Alenke Bratušek, uspela izboriti v Bruslju ravno za področje zaposlovanja mladih oziroma spodbud na področju zaposlovanja mladih. Ocenjujemo, da bodo finančna sredstva zadoščala, in jaz resnično upam in si želim, da veljajo napovedi UMAR, da naj bi se gospodarska rast začela dvigovati v letu 2015, kar nedvomno pomeni tudi spodbude na področju zaposlovanja. Jaz upam, da tudi te napovedi temeljijo na konkretnih predvidevanjih, pa ne samo na predvidevanjih, ampak konkretni metodologiji napovedovanja. Verjamem v vse ukrepe, ki jih je uspelo sprejeti tej vladi na področju spodbud pri zaposlovanju brezposelnih. Verjamem in vera je tista, ki nam v končni fazi tudi ostane ob tem, da imamo res, po moji oceni, dovolj trdne argumente, da bomo naredili vse, da se bo število brezposelnih zmanjševalo.
Hvala lepa. Še obstaja želja po razpravi? Gospa Romana Tomc, izvolite. Imate besedo.
Hvala lepa. Res zelo na hitro. Dejstvo je, da lahko rečete karkoli, UMAR je napovedal, da bo brezposelnost narasla na 120 tisoč, vi pa sredstva zmanjšujete. In to je tukaj edino dejstvo. Naš amandma pa to situacijo popravlja.
Hvala lepa. Gospa Barbara Žgajner Tavš, izvolite.
Jaz verjamem, da ste prebrali v popolnosti napoved UMAR. Jaz imam odprto na internetu, kjer zelo jasno piše, rast naj bi zabeležili leta 2015. Jaz verjamem, da to pripomore tudi k zmanjševanju brezposelnosti. Če bo gospodarska rast višja, potem verjamem, da bo več zaposlenih v naši državi. Po drugi strani pa sem omenila številne ukrepe, ki pomenijo aktivacijo brezposelnih, in tudi to je eden od argumentov, zakaj ta vlada verjame in si prizadeva, da bo storila vse, da bomo število brezposelnih v naši državi znižali. In eden od ukrepov v okviru Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti je tudi ta, da se bo z dodatnim prispevkom oziroma z neko spodbudo poskušalo aktivirati tiste, ki so prejemniki socialnih transferjev oziroma denarnega nadomestila oziroma denarne pomoči, da se bodo raje vključili v neko aktivnost in ne zgolj sedeli doma in čakali, da bodo prejeli tistih nekaj evrov, kolikor jih prejemajo iz Zavoda za zaposlovanje. Skratka, številni ukrepi govorijo o tem, da se je ta vlada resno lotila reševanja brezposelnosti, posebej sem omenila tudi kategorijo mladih. Iz Evropske unije je Republika Slovenija dobila dodatna sredstva za spodbudo na tem področju in jaz verjamem, da je dovolj razlogov, da ostanemo optimistični in da verjamemo napovedim Vlade Republike Slovenije.
Hvala lepa. Ali lahko zaključim razpravo? Torej, zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 3330 – Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport ter na razpravo o vloženem amandmaju k podprogramu pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Mediji in avdiovizualna kultura ter amandma Poslanske skupine SDS. Ali obstaja kakšna želja po razpravi? Če ne obstaja, zaključujem razpravo. Prehajamo na proračunskega uporabnika 3340 – Ministrstvo za kulturo in na razpravo o vloženem amandmaju k podprogramu pri tem proračunskem uporabniku. V razpravo dajem podprogram Mediji in avdiovizualna kultura ter amandma Poslanske skupine Nove Slovenije. Ali obstaja želja po razpravi? Izvolite, gospa Ljudmila Novak.
Hvala za besedo. Zakon o medijih predvideva, da 3 % zbranega prispevka za RTV naročnino pripada medijem, ki imajo poseben pomen v družbi, v regijah oziroma lokalnih skupnostih. Ta določba zakona se ni izvrševala in zato so regionalni mediji oziroma mediji, ki predvajajo program posebnega pomena, zašli v velike težave. Ob gospodarski krizi so se zmanjšala tudi lastna sredstva zaradi zmanjšanega povpraševanja po oglaševanju. Prav tako je digitalizacija prinesla nove zahteve za regionalne medije. Po drugi strani pa jim zakon nalaga, da predvajajo, delajo določene oddaje, kar je z zakonom določeno, sredstva se pa nenehno zmanjšujejo. In zaradi tega je Nova Slovenija vložila amandma, s katerim predvideva 2 milijona sredstev. Tudi vlada se zaveda tega problema, tako da naj bi dala milijon sredstev več. Ne vem, če to zadostuje, kajti prav regionalni mediji so že zelo racionalizirali svoje delo, potrebe po izboljšanju osnovnih sredstev, torej digitalizacija pa zahteva velike stroške. In zato nisem prepričana, da je dodaten milijon dovolj, še posebej, ker zakon državi tudi določa, da bo dala 3 % sredstev – ta sredstva pa niso zagotovljena.
Hvala lepa. Ali želi še kdo razpravljati? Če ne, potem zaključujem razpravo. Glasovanje o amandmajih in o Posebnem delu dopolnjenega predloga proračuna bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v četrtek 14. novembra v okviru glasovanj. Prehajamo na obravnavo Načrta razvojnih programov. Ali želi kdo razpravljati? Ne vidim želje po razpravi, kar pomeni, da lahko zaključim razpravo. Glasovanje o Načrtu razvojnih programov bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v četrtek 14. novembra v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3., 4., 5., 6., 7., 8., 9., 10., 11., 12., 13., 14. IN 15. TOČKO DNEVNEGA REDA. Po dogovoru na seji Kolegija predsednika Državnega zbora bomo v okviru navedenih točk dnevnega reda opravili skupne uvodne predstavitve, in sicer k: 3. TOČKI – PREDLOG ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE ZA ORGANE DRŽAVNE UPRAVE IN PRAVOSODNE ORGANE TER JAVNE AGENCIJE, JAVNE SKLADE, JAVNE ZAVODE IN JAVNE GOSPODARSKE ZAVODE ZA LETO 2014 4. TOČKI – PREDLOG ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE ZA ORGANE DRŽAVNE UPRAVE IN PRAVOSODNE ORGANE TER JAVNE AGENCIJE, JAVNE SKLADE, JAVNE ZAVODE IN JAVNE GOSPODARSKE ZAVODE ZA LETO 2015 5. TOČKI – PREDLOG ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 20146. TOČKI – PREDLOG ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2015 7. TOČKI – PREDLOG ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM VARUHA ČLOVEKOVIH PRAVIC ZA LETO 20148. TOČKI – PREDLOG ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM VARUHA ČLOVEKOVIH PRAVIC ZA LETO 2015 9. TOČKI – PREDLOG ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVNEGA SVETA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2014 10. TOČKI – PREDLOGU ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM RAČUNSKEGA SODIŠČA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2014 11. TOČKI – PREDLOG ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM RAČUNSKEGA SODIŠČA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2015 12. TOČKI – PREDLOG ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE ZA DRŽAVNO REVIZIJSKO KOMISIJO ZA LETO 2014 13. TOČKI – PREDLOG ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE ZA DRŽAVNO REVIZIJSKO KOMISIJO ZA LETO 2015 14. TOČKI – PREDLOG ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE ZA USTAVNO SODIŠČE REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2014 in 15. TOČKI – PREDLOG ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE ZA USTAVNO SODIŠČE REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2015 Predloge odlokov je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo bo dobil predstavnik Vlade, počakamo še kakšno minutko, da se nam pridružijo. So že med nami, tako da prosim za potrpljenje. Lahko začnemo s to točko dnevnega reda. Besedo dajem predstavnici Vlade gospe Tini Brecelj, državni sekretarki na Ministrstvu za pravosodje.
Hvala lepa za besedo in lep pozdrav vsem. Spoštovane poslanke, poslanci! Predpisi o stvarnem premoženju države določajo, da Vlada po obravnavi na seji pošlje v dokončen sprejem Državnemu zboru predlog načrta ravnanja z nepremičnim premoženjem države ter predlog načrta ravnanja s premičnim premoženjem države za naslednje leto. Oba predloga, oba načrta Vlada posreduje Državnemu zboru skupaj s Predlogom državnega proračuna. Načrt se pripravi za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade iz državne sfere, nomotehnično pa se pripravi v obliki odloka Državnega zbora. Načrt ravnanja z nepremičnim premoženjem ter načrt ravnanja s premičnim premoženjem sta sicer dva samostojna načrta, vendar se v skladu z ustaljeno prakso pripravljata znotraj enega samega odloka. Pri tem se v načrt ravnanja uvrščajo vse nepremičnine, predvidene za nakup ali prodajo, ter le tiste premičnine, katerih vrednost presega 10 tisoč evrov. V skladu s temi izhodišči je pripravljen tudi Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2014. Pomembno je poudariti, da so njegov bistven del preglednice, ki vsebujejo sezname nepremičnega in premičnega premoženja, s katerim želijo upravljavci iz državne sfere ravnati v letu 2014 in 2015. Treba je pojasniti, da so te preglednice pripravljene na podlagi predlogov posameznih upravljavcev, ki povsem samostojno odločajo o ravnanju s stvarnim premoženjem v njihovem upravljanju. Naj za konec, ko je govora o letu 2014, dodam še nekaj številk. Upoštevaje načrt ravnanja z nepremičnim premoženjem in načrt ravnanja s premičnim premoženjem v letu 2014 skupno načrtujemo za skoraj 245 milijonov in pol prihodkov od prodaje stvarnega premoženja, po drugi strani pa za nakupe stvarnega premoženja v letu 2014 nameravamo porabiti skoraj 110 milijonov evrov. S sprejemom predlaganega odloka bo Državni zbor omogočil upravljavcem stvarnega premoženja nemoteno in gospodarno ravnanje z le-tem v letu 2014. Podobno kot za leto 2014 je tudi načrt za leto 2015 pripravljen v obliki preglednic nepremičnega in premičnega premoženja. Številke za leto 2015 pa so naslednje; načrtuje se za dobrih 69 milijonov in pol prihodkov od prodaje stvarnega premoženja, po drugi strani pa za nakupe stvarnega premoženja v letu 2015 načrtujemo slabih 52 milijonov evrov odhodkov. Načrtovani nakupi in prodaje za leto 2015 – to je tudi potrebno poudariti – niso dokončni, saj se bo obravnavani načrt ob sprejemanju proračuna za leti 2015 in 2016 še spreminjal in dopolnjeval ali pa bo celo nadomeščen z novim. In zdaj še nekaj o načrtih ravnanja s premoženjem države za druge državne organe za prihajajoči dve leti. Izhajajoč iz načela delitve oblasti predpisi o stvarnem premoženju države določajo, da Vlada za druge državne organe na njihov predloge načrte ravnanja z nepremičnim premoženjem ter načrte ravnanja s premičnim premoženjem le posreduje Državnemu zboru. Med druge državne organe se uvrščajo vsi tisti organi, ki sodijo v zakonodajno vejo oblasti ali pa jim Ustava in zakon dajejo status neodvisnih organov. Iz razloga neodvisnosti Vlada nima pravice, da se spušča v vsebinsko presojo posredovanih predlogov, ki so jih ti organi popolnoma samostojno pripravili. Rada bi še povedala, da je večina drugih državnih organov pripravila predloge odlokov za leti 2014 in 2015. Pri tem je načrt ravnanja z nepremičnim premoženjem za leto 2014 pripravilo le Ustavno sodišče Republike Slovenije, načrtuje namreč prodajo treh nepremičnin v orientacijski vrednosti 326 tisoč 800 evrov. Ostali predlagatelji pa so pripravili le načrte ravnanja s premičnim premoženjem, finančni vidiki teh načrtov pa so v primerjavi z vladnimi zanemarljivi. Tako naj bi za nakupe premičnin v letu 2014 vsi obravnavani predlagatelji skupaj porabili dobrih 381 tisoč evrov; za nakupe premičnin v letu 2015 pa bi vsi skupaj potrebovali dobrih 357 tisoč evrov. Prodaje premičnega premoženja, gre za premičnine, katerih orientacijska vrednost presega 10 tisoč evrov, drugi državni organi v naslednjih dveh letih ne načrtujejo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Predloge odlokov je obravnaval Odbor za pravosodje kot matično delovno telo, zato dajem besedo podpredsednici Jasmini Opec za predstavitev poročila odbora.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Poročilo matičnega delovnega telesa k 13 predlogom odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem bom predstavila skupaj. Odbor za pravosodje je na 16. seji obravnaval predloge odlokov, ki jih je Državnemu zboru v obravnavo na podlagi 11. in 13. člena Zakona o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti predložila Vlada in so objavljeni na spletni strani Državnega zbora, v Poročevalcu z dne 1. 10. 2013. Dodatno obrazložitev je predstavnica predlagatelja državna sekretarka na Ministrstvu za pravosodje gospa Tina Brecelj podala k Predlogoma odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave in pravosodne organe ter javne agencije, javne sklade, javne zavode in javne gospodarske zavode za leto 2014 in leto 2015. Povedala je, da sta načrta ravnanja s premičnim premoženjem ter načrt ravnanja z nepremičnim premoženjem sicer dva samostojna načrta, vendar se v skladu z že ustavljeno prakso pripravljata znotraj enega odloka. Pri tem se v načrt uvrščajo vse nepremičnine, predvidene za nakup ali prodajo; ter le tiste premičnine, katerih vrednost presega 10 tisoč evrov. Izpostavila je, da v letu 2014 nakupi nepremičnin znašajo 57 milijonov evrov, prihodkov od prodaje nepremičnin znašajo 226 milijonov evrov, nakupi premičnin znašajo 52 milijonov evrov, prihodki od prodaje premičnin pa okrog 19 milijonov evrov. Upoštevaje načrt ravnanja s premičnim premoženjem in načrt ravnanja z nepremičnim premoženjem v letu 2014 načrtuje 245 milijonov evrov prihodkov od prodaje stvarnega premoženja, za nakupe stvarnega premoženja pa bi v letu 2014 porabili 110 milijonov evrov. Predstavnik Državnega sveta državni svetnik Jernej Verbič je v predstavitvi pisnega mnenja Komisije Državnega sveta za državno ureditev povedal, da se je komisija seznanila s predlaganimi odloki in nanje nima pripomb. Poudaril je, da člani komisije podpirajo prizadevanja predlagatelja v smeri poenostavitve in racionalizacije postopkov načrtovanja in razpolagajo s stvarnim premoženjem države v luči dobrega gospodarjenja. Odbor je bil seznanjen tudi s pisnim mnenjem Zakonodajno-pravne službe, iz katerega izhaja, da je Zakonodajno-pravna služba predloge odlokov proučila z vidika njegove skladnosti z Ustavo Republike Slovenije, z zakoni, pravnim sistemom in iz zakonodajno-tehničnega vidika ter k predlogu odlokov nima pripomb. Opozorili so le na to, da bo treba v naslovu in besedilu nekaterih odlokov opraviti redakcijske popravke, kar bo Zakonodajno-pravna služba naredila v končni redakciji, pred objavo v Uradnem listu Republike Slovenije. Odbor za pravosodje je k Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne agencije, javne sklade, javne zavode in javne gospodarske zavode za leto 2014; k Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Računskega sodišča Republike Slovenije za leto 2014 in k Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Računskega sodišča Republike Slovenije za leto 2015 sprejel amandmaje odbora. Glede na sprejete amandmaje so na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora k tem predlogom odlokov pripravljena besedila dopolnjenih predlogov odlokov, v katere so sprejeti amandmaji vključeni. K ostalim predlogom odloka amandmaji na matičnem in delovnem telesu niso bili sprejeti, zato Odbor za pravosodje Državnemu zboru predlaga, da predloge odlokov sprejme v predloženem besedilu. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prva bo stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke predstavila gospa Jasmina Opec.
Spoštovani! Predlagani odloki o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem, ki je v lasti države oziroma državnih organov, sodijo v običajni sestavni del proračunskih dokumentov, o katerih običajno ni veliko razprave. Vlada v predlaganih dokumentih v letu 2014 načrtuje preko 245 milijonov evrov prihodkov od prodaje nepremičnega in premičnega premoženja, medtem ko je za nakupe tovrstnega premoženja predvidenih skoraj 110 milijonov evrov. Za leto 2015 so številke, vsaj kar se tiče prihodkov od prodaje, bistveno nižje. Predvidenih je namreč slabih 70 milijonov evrov iz naslova prodaje stvarnega premoženja. S predlaganimi odloki v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke načeloma nimamo težav. Se pa lahko vprašamo, ali so ocenjene vrednosti nepremičnin v lasti države realne. Pri ocenjevanju vrednosti nepremičnega premoženja se upošteva posplošena tržna vrednost nepremičnin, ugotovljena na podlagi množičnega vrednotenja nepremičnin, ki pa – kot je bilo v zadnjem času v okviru razprave o nepremičninskem davku rečeno – v marsikaterem primeru ne odraža realnega stanja. Poleg tega se v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke sprašujemo, kaj se bo dogajalo z ostalim nepremičnim premoženjem, ki je v lasti državnih organov oziroma institucij po morebitnem sprejetju in uveljavitvi Zakona o davku na nepremičnine. Ali bo država začela množično prodajo svojega nepremičnega premoženja, ali se bodo državni organi zaradi obveznosti plačevanja davka na nepremičnine morali odpovedovati vzdrževalnim in ostalim investicijam. Teh odgovorov po našem mnenju nismo dobili niti v okviru nočne razprave na matičnem odboru glede davka na nepremičnine niti kje drugje. Prav mogoče je, da bodo državne institucije morale zmanjševati izdatke za svoje delovanje, da bodo lahko našle sredstva za plačevanje navedenega davka. Naj se vrnem k obravnavanim odlokom o ravnanju s stvarnim premoženjem države. V naši poslanski skupini zaradi že navedenih razlogov ne podpiramo predlaganih proračunov za prihodnji dve leti. Glede predlaganih odlokov pa ocenjujemo, da bi morali še bolj zasledovati načelo dobrega gospodarjenja, kljub temu pa njihovemu sprejetju ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo stališče predstavila gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Vsem lep pozdrav! V Poslanski skupini DeSUS podpiramo Predloge odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem za leti 2014 in 2015, predstavljene na matičnem delovnem telesu. Vlada je pripravila predloge 13 odlokov o načrtih ravnanja s stvarnim premoženjem z namenom skrbne porabe sredstev. S tem se izpolnjuje zakonski kriterij, ki omogoča upravljavcem nadaljnje razpolaganje s stvarnim premoženjem. Zakonodajno-pravna služba nima pripomb z vidika svojih pristojnosti k predlaganim odlokom. Tabele, ki predstavljajo priloge posameznim odlokom, so glede na zakonske zahteve pravilno strukturirane in izkazujejo na eni strani pridobitev sredstev na podlagi načrtovanih prodaj ter porabo sredstev za nakupe premičnega ali nepremičnega premoženja. Ob tem naj pripomnimo, da uravnoteženje in trdnost javnih financ ni odvisna zgolj od prodaje državnega premoženja, ampak od celotnega ravnanja s stvarnim premoženjem, torej prodaje, nakupov in oddaje stvarnega premoženja – premičnega ali nepremičnega. Ker se nahajamo v obdobju strogih varčevalnih ukrepov, smo v Poslanski skupini DeSUS prepričani, da bi bilo nujno potrebno na strani odhodkov rezati vse nepotrebne nakupe, pri tem mislimo na vozila. Naj mi bo dovoljeno povedati naše mnenje, da obstaja javni prevoz, ki bi se ga morali v največji možni meri posluževati vsi, brez izjem, tudi funkcionarji in osebje na najvišjem nivoju. V Poslanski skupini DeSUS ugotavljamo, da je Vlada v predlogih odlokov temeljito proučila odhodkovno stran stvarnega premoženja, čeprav imamo pomisleke, da še vedno premalo, saj je za nakup predvidenih vozil v letih 2014 in 2015 namenjenih cca. 22 milijonov evrov. Prav tolikšna višina sredstev – 22 milijonov evrov – je namenjena tudi za nakup za vzdrževanje informacijske opreme. Sprašujemo se, mar resnično potrebujemo vse te nabave, da ne bi v tem varčevalnem času ogrozili celotnega voznega parka in informacijske podpore v teh institucijah. Vsekakor pa smo v Poslanski skupini DeSUS zagovorniki teze, da je treba varčevati in da so za to potrebna odrekanja, da se bomo končno približali makroekonomskim ciljem in stabilizaciji porabe javnih sredstev. Poslanci Poslanske skupine DeSUS bomo te predloge odlokov sicer podprli, vendar od pristojnih še vedno pričakujemo odgovorno, racionalno in smotrno ravnanje pri razpolaganju s stvarnim premoženjem, sploh pri nabavi vozil in informacijske opreme. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani! Zakon o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti in Uredba o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti predstavljata pravno podlago za izdajo vsakoletnega odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem, kar z drugimi besedami pomeni, da upravljavci premoženja v lasti Republike Slovenije vsako leto pripravijo načrt premičnega in nepremičnega premoženja, ki je namenjen odtujitvi, in sočasno tudi načrt nabav premoženja. Te načrte vseh upravljavcev premoženja zbere Ministrstvo za pravosodje in pripravi vsebino vsakoletnega odloka o načrtu ravnanja s premoženjem, ki se predloži Državnemu zboru hkrati s Predlogom državnega proračuna. Tudi letošnjemu odloku je priložen zbirnik oziroma tabela vsega premoženja, ki je namenjen odtujitvi oziroma načrtovanemu nakupu takega premoženja. Letos pripravljeni odloki, načrti omogočajo do sedaj najbolj pregledno in enostavno evidenco razpolaganja s stvarnim premoženjem države, tako na področju nepremičnin kot tudi premičnin. V predlogih odlokov gre za tisto premoženje, ki ga država za svoje delovanje ne potrebuje in ji predstavlja odvečno premoženje. Tako premoženje je zato pripravljena prodati ali ga oddati v najem gospodarstvu ali posameznikom, če je mnenja, da bodo le-ti bolje upravljali z njim kot sama. Bi pa ob tej priliki pozvala Vlado Republike Slovenije, da prenovi strategijo s področja ravnanja s stvarnim premoženjem, tako da bo le-ta bolj ekonomična oziroma gospodarna, predvsem pa bolj pregledna. Strategija mora državi omogočiti transparentno upravljanje s svojim stvarnim premoženjem na način, da bo vse tiste nepremičnine, ki jih ne potrebuje za svoje delovanje, ponudila v odkup ali najem gospodarstvu in tudi posameznikom s podjetniško miselnostjo, ali pa prenesla na občine, kjer jih bodo uporabile za uresničevanje javnega interesa. V Poslanski skupini Nove Slovenije predlogom ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo spregovorila gospa Sonja Ramšak.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Spoštovana državna sekretarka s sodelavcem. V uvodnem delu bom podala stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k vsem 13 odlokom tako za leti 2014 ko tudi 2015. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo vseh 13 odlokov o ravnanju s stvarnim premoženjem, se pravi premičnim in nepremičnim, podrobno proučili in nanje nimamo bistvenih pripomb. Državna sekretarka se je že na matičnem delovnem telesu in sedaj v uvodu usmerila na zakonske podlage in tehnične obrazložitve ter ni posegala v samo vsebino odlokov. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se pridružujemo mnenju Komisije Državnega sveta za državno ureditev, da je ocenjevanje in določanje orientacijskih vrednosti, ki jih upravljavec določi ob izbiri metode ravnanja s stvarnim premoženjem – naj spomnim, da gre za postopke, vezane na neposredne pogodbe, javne dražbe, javno zbiranje ponudb – pogosto zapleteno in dolgotrajno. V praksi je razkorak med načrtovanimi prihodki in realiziranimi prihodki velik oziroma je realizacija odlokov izredno majhna. Menimo, da bi bilo v bodoče morda dobro, če bi se ločeno pripravil tudi pregled načrta pridobivanja nepremičnega premoženja oziroma razpolaganja z zemljišči oziroma stavbami oziroma deli stavb tudi za mestne občine. Podpiramo vse predloge, ki gredo v smeri poenostavitve racionalizacije postopkov načrtovanja in razpolaganja s stvarnim premoženjem države v luči dobrega gospodarjenja. V luči dobrega gospodarja bi morali ravnati tudi vsi upravljavci premoženja, še zlasti v tem času, ko smo soočeni z visokim proračunskim primanjkljajem, ko ni gospodarske rasti, ko imamo okoli 120 tisoč brezposelnih oseb in so stiske državljank in državljanov iz dneva v dan večje. Zato naj mi bo dovoljeno, da v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke opozorim na dejstvo, da nekateri upravljavci načrtujejo nakup vozil, to pa po našem mnenju ne sledi načelu dobrega gospodarja. Naj omenim pri tem načrtovano nabavo vozila v Uradu varuhinje človekovih pravic v višini 24 tisoč evrov za leto 2014 in v enaki višini tudi v letu 2015. Računsko sodišče za nakup dveh službenih vozil v letu 2014 načrtuje kar 45 tisoč evrov z obrazložitvijo, da bi zamenjali dve službeni vozili, katerih zamenjava je z vidika varnosti pri delu ter zmanjšanja stroškov vzdrževanja in servisiranja za njih gospodarna in utemeljena. V letu 2015 pa prav tako načrtujejo nakup dveh vozil, eno sicer v višini 10 tisoč evrov, drugo pa v vrednosti 30 tisoč evrov. Državna revizijska komisija v letu 2015 načrtuje nakup vozila v vrednosti 15 tisoč 790 evrov. Ustavno sodišče Republike Slovenije je v načrt pridobivanja premičnega premoženja za leto 2014 vključilo nabavo osebnega vozila v vrednosti 23 tisoč evrov; v enaki višini sredstev pa se predvideva nakup vozila tudi v letu 2015. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se torej sprašujemo, ali so vse te nabave vozil upravičene, ali so gospodarne oziroma ali so v luči dobrega gospodarja. Ali policisti s svojimi dotrajanimi vozili ne ogrožajo svoje varnosti in varnosti ostalih udeležencev v prometu, pa za nabavo vozil zanje ni dovolj sredstev. Predvidevamo, da Vlada ne bo podprla amandmaja, s katerim smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke želeli določena finančna sredstva vrniti Policiji. Vladi in ministrstvom dajemo tudi pobudo, da ponovno preveri in prouči, ali so nekatera ministrstva upravičena, da imajo v najemu drage nepremičnine. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo nasprotovali sprejemu odlokov, ne bomo pa tudi jih podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Gospod Mirko Brulc v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, izvolite.
Hvala lepa, spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki Vlade, lep pozdrav. V uvodu naj povem, da bomo poslanke in poslanci Socialnih demokratov predlagane dokumente podprli. Kajti ob pripravi predloga proračuna za posamezno leto se praviloma sočasno pripravi tudi akt, v katerem so načrtovana ravnanja proračunskih uporabnikov s stvarnim premoženjem. Načrti ravnanja s stvarnim premoženjem za organe državne uprave in pravosodne organe ter javne agencije, javne sklade, javne zavode in javne gospodarske zavode so praviloma obsežni. Zapisane so vse parcele, naslovi, kvadrature, orientacijske vrednosti in tako dalje. Nekateri podatki se ponavljajo iz leta v leto. Za leto 2014 so prihodki od prodaje stvarnega premoženja ocenjeni v višini dobrih 245 milijonov evrov, medtem ko je za nakupe stvarnega premoženja predvidenih sredstev v višini dobrih 109 milijonov evrov. Za leto 2015 so ocene precej nižje, tako na strani prihodkov kot tudi na strani odhodkov, kar pa je razumljivo. Realizacije odlokov so majhne, ne gre zanemariti tudi dejstva, da so ti postopki zapleteni in dolgotrajni. Treba bo, če lahko tako rečem, zavihati rokave in resno pristopiti k poenostavitvam in racionalizaciji ter na ta način izboljšati izplen predhodno načrtovanih prihodkov. Razprava o predlaganem proračunu, še posebej za leto 2014, je bila kritična, iz opozicijskih strani nekoliko bolj kot iz naše. Tudi mi, Socialni demokrati, nismo najbolj zadovoljni s stanjem javnih financ, zato bi ob tej priložnosti pozval državne organe, ki so v svojih odlokih za leto 2014 načrtovali sredstva za nakupe osebnih avtomobilov, da še enkrat premislijo, ali so nakupi novih avtomobilov res tako nujni. Ali ne bi nabavo le-teh prestavili na naslednje leto oziroma na leto, ko se bo stanje izboljšalo, kajti pogosto poslušamo očitke o nepremišljeni porabi davkoplačevalskega denarja in nezadovoljivem položaju posameznih skupin naših državljank in državljanov. Kar pa se tiče nabav informacijske tehnologije, pa naslednje. Informacijski sistemi so vse bolj obremenjeni, tudi zato, ker si vsi prizadevamo, da bi se čim več zadev lahko opravilo na daljavo oziroma od doma, ne glede na čas, in da bi bila vsebina delovanja posameznih organov dostopna vsem. Radi rečemo, da bo delovanje in poslovanje transparentno. S tega vidika si moramo prizadevati, da bodo informacijski sistemi čim bolj zanesljivi, med državnimi organi pa tudi kompatibilni. Spoštovani. Kot sem že v uvodu napovedal, bomo Socialni demokrati predloge odlokov podprli. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in skupno uvodno predstavitvijo k vsem predlogom odlokov. Matično delovno telo k predlogom odlokov iz 4., 5., 6., 7., 8., 9., 12., 13., 14. in 15. točke dnevnega reda ni sprejelo nobenega amandmaja, zato amandmajev na seji Državnega zbora ni možno vlagati. O navedenih predlogih odlokov bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali v četrtek 14. novembra 2013 v okviru glasovanj. S tem prekinjam 3., 4., 5., 6., 7., 8., 9., 10., 11., 12., 13., 14. in 15. točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNOV REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2014 IN 2015, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, tukaj prisotni državni sekretarki na Ministrstvu za finance mag. Mateji Vraničar.
Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovane poslanke in poslanci. Predlog zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije je ključen zakon, povezan s tekočim in nemotenim izvrševanjem proračunov za naslednji dve leti. Zakon sledi vsebinskim okvirom Zakona o javnih financah, poleg tega pa povzema tudi določbe prejšnjih zakonov, ki urejajo izvrševanje proračuna. Do danes so posamezne določbe, ki so potrebne, da se prepreči nastanek pravne praznine in posledično škode, ki bi jo bilo težko odpraviti. Ker se Zakon o izvrševanju proračuna sprejema vsako leto in da tudi predlagani zakon temelji na vsebinah, določenih v zakonu za leto 2013, bom v nadaljevanju predstavila zgolj ključne spremembe, ki jih je bilo treba določiti v novem predlogu zakona v primerjavi s trenutno veljavnim. Prva večja sprememba je predvidena v 7. členu, ki Vladi podeljuje pooblastilo, da pod določenimi pogoji izvršljivo odločbo o sofinanciranju projekta s sredstvi Evropske kohezijske politike izredno razveljavi. Razlog za predlagano ureditev je le v težnji, da Slovenija v finančni perspektivi 2007–2013 počrpa čim več evropskih sredstev. Nadalje je v vseh določbah, ki urejajo prerazporejanje sredstev, zmanjšan obseg dovoljenega prerazporejanja, vendar pa to ne vpliva na obseg prerazporejanja med, na in s plačilnih kontov. Ta obseg je bil dogovorjen s sindikati v maju letošnjega leta. V zakonu pa so prav tako upoštevani tudi vsi drugi dogovori, doseženi s sindikati in ki veljajo tudi za leto 2014. Na področju zadolževanja predlog zakona ne vsebuje novih vsebinskih rešitev, na novo je določen največji dopustni obseg zadolževanja, glede na predviden obseg prihodkov in izdatkov državnega proračuna za leto 2014 in 2015. Glede financiranja občin predlagani zakon določa povprečnino za leto 2014 v obsegu, kot je bila določena v dogovoru z Združenji občin, ki je bil sklenjen že v lanskem letu. Za leto 2015 Vlada še ni uspela skleniti dogovora, povprečnina pa je določena ob upoštevanju obveznosti zniževanja izdatkov proračunov v prihodnjih letih. Zaradi nujnosti zniževanja izdatkov proračuna države je v 46. členu določeno tudi, da se znižuje obseg sredstev za investicije občin, in sicer na 2 % skupne primerne porabe. Gre za le en del sredstev za investicije, t. i. investicijske transfere. V izogib težavam, ki bi jih občine lahko imele pri izvedbi že začetih projektov, pa predlagani zakon v 76. členu določa, da se občinam zagotovi dodatna sredstva, če so projekti v teku in imajo na dan uveljavitve tega zakona že zanje sklenjene pogodbe z izvajalcem. Nov je 50. člen, s katerim se natančneje in dodatno ureja omejitev zaposlovanja v javnem sektorju, in sicer na način, da nalaga vsem posrednim uporabnikom proračuna obvezno pripravo kadrovskih načrtov z namenom, da se pri posrednih uporabnikih proračuna iz pristojnosti posameznega neposrednega uporabnika v obdobju leta 2014 zniža število zaposlenih za 1 %. S ciljem zmanjševanja izdatkov proračuna je v 55. in 56. členu zakona določeno, da se pokojnine in drugi prejemki, priznani na podlagi pravic Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ter transferji posameznikom in gospodinjstvom ne usklajujejo do konca leta 2015. Določena je tudi višina letnega dodatka za upokojence v višini, ki se bo izplačeval v različnem obsegu, glede na višino pokojnine. Spoštovani, to je bil le kratek povzetek precej obsežnega predloga zakona. Tesno je povezan s sprejetjem državnih proračunov za leto 2014 in 2015 ter omogoča njuno izvrševanje. Upoštevaje vse navedeno, glede ključnih vsebin zakona, Vlada predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona, kot je bil oblikovan na seji Odbora za finance in monetarno politiko, podpre tako v drugi in tretji obravnavi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Bojanu Starmanu.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Prav lep pozdrav vsem skupaj. Odbor za finance in monetarno politiko je na 71. nujni seji 9. 11. 2013 kot matično delovno telo obravnaval tudi Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015, ki ga je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Dobili smo precej gradiv, ki so razvidna iz poročila, dobili smo tudi amandmaja Poslanske skupine SDS, koalicijskih poslanskih skupin, SLS, ki so tudi razvidni iz poročila. Poleg tega smo prejeli še dva amandmaja odbora za nov 15.a člen in 63. člen zakonskega predloga in pregled vseh vloženih amandmajev. Zakonodajno-pravna služba ugotavlja, da predlog v znatni meri povzema določanje prejšnjih zakonov, kar pomeni, da so v besedilo ponovno uvrščene vsebine, ki presegajo predmet zakona, ki ureja izvrševanje proračuna za posamezno leto; interventne vsebine, ki se prekrivajo z interventnimi zakoni; vsebine, ki imajo sistemsko naravo, in vsebine, ki presegajo časovno omejenost proračunskega zakona. Podala je tudi konkretne pripombe k naštetemu poročilu k precejšnjemu številu členov. Na seji so bili prisotni predstavniki Ministrstva za finance, Združenja občin Slovenije ter predstavnica Zakonodajno-pravne službe. Ta je v okviru predstavitve svojega pisnega mnenja posebej opozorila na splošni del mnenja, ki se nanaša na dve ustavni opozorili. V prvi vrsti je bilo poudarjeno omenjeno uvrščanje v vsebino zakon, ki ureja izvrševanje proračuna, in je po spremembi 90. člena Ustave pomembno tudi iz ustavnopravnega vidika in ima ustavnopravno težo, saj neomejeno uvrščanje lahko povzroči nedopustne pravne posledice. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe povedala, da je večina konkretnih pripomb z vloženimi amandmaji štirih poslanskih skupin upoštevanih. Dodatno je izpostavila pripombo Zakonodajno-pravne službe k 63. členu, ki prvotno ni bilo upoštevana, in jo rešuje amandma odbora k 63. členu. V razpravi so bila postavljena vprašanja, da daje ta zakon preveč pravic za prerazporejanje v okviru posameznih proračunskih uporabnikov, da je zaskrbljujoč predviden obseg zadolževanja. Predstavljeno je bilo tudi stališče glede privilegiranega položaja glavnega mesta v odnosu na ostale občine. Izražena je bila tudi zahteva po nujni končni realizaciji ustavno sprejetega fiskalnega pravila v ustrezni zakonodaji. Predstavljeno je bilo tudi stališče Združenja občin, po katerem zadevni zakon ob zmanjšanju sredstev za investicije porabe občin v letu 2014 in z ukinjanjem sredstev za investicije za leto 2015 v največji meri prizadene ravno najšibkejša območja. Minister za finance je odboru pojasnil, da bo besedilo o fiskalnem pravilu, ki je v pripravi, v kratkem posredovano Državnemu zboru. V zvezi s povečevanjem zadolževanja je bilo povedano, da gre v primerjavi z lanskoletnim zakonom o izvrševanju proračuna za razliko le v delu, ki se nanaša na dokapitalizacijo bank in je zaradi možne potrebne dodatne fleksibilnosti znesek v ta namen povečan. O vsebinah, ki ne sodijo v ZIPro, je predstavnica finančnega ministrstva povedala, da bi bile po skrbnem pretehtanju posledice, v kolikor slednjih v ZIPro ne bi vnesli, zaradi siceršnjih pravnih praznin neprimerno težje. Dodala je, da se bodo v bodoče, kolikor bo mogoče, takšnim vsebinam predlagatelj izognil. V zvezi s prerazporejanjem pravic je bilo rečeno, da so te sicer zmanjšane za polovico, za občine pa je bilo tudi rečeno, da se bo o tem še obravnavalo na drugih nivojih. Sprejeli smo amandmaje k 15.a členu in 63. členu odbora. Sprejeli smo tudi amandmaje koalicijskih poslanskih skupin, ki so pregledni iz sporočila. Nismo pa sprejeli amandmajev Poslanskih skupin SDS in SLS. Dva sta postala brezpredmetna. Po zaključku smo glasovali še o vseh členih in v skladu s 133. členom Poslovnika Državnega zbora smo pripravili dopolnjeno besedilo predloga, v katerega so vključeni tudi amandmaji, ki smo jih sprejeli. Predlagamo Državnemu zboru, da sprejme tako besedilo, kot je predlagano. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima poslanska skupina Slovenske ljudske stranke, gospod Janez Ribič.
Spoštovani prisotni! V tem vladnem mandatu so skozi politiko sestavljanja tega zakona, ki je sicer sestavni del proračuna, uvaja vse več izjem in dodatnih določil, ki tja seveda ne sodijo. Na primer, povečevanje možnosti prerazporejanja sredstev. Prerazporejajo lahko neposredni uporabniki, organi upravljanja, ministrstva, vlada. Praktično vsi lahko aktivno prerazporejajo denar. Bodimo iskreni, gre za precej obsežna sredstva. Poslanci Slovenske ljudske stranke se sprašujemo, zakaj sploh še sestavljamo in sprejemamo proračun, če pa se potem vedno več sredstev prerazporeja. Prišli smo že do te stopnje, da minister Virant javnim uslužbencem zagotavlja razliko v plačah, plače ureja kar preko notranjih prerazporeditev, kot se je to dogovoril pred meseci. Če seštejemo vse opcijske zadolžitve, ki si jih je vlada opredelila v temu zakonu, pridemo skoraj na 10 milijard evrov potencialne zadolžitve z različnimi cilji in potrebami. Država se v takšnem obsegu seveda ne bo zadolžila, vendar bo ob upoštevanju dodatnih sredstev, potrebnih za sanacijo bančnega sistema, ta številka še vedno zelo visoka. Zato v Slovenski ljudski stranki resnično upamo, da bodo predstavniki finančnega ministrstva zelo dobro proučili, kako se bodo zadolževali in pod kakšnim pogoji. Ni dvoma, da denar dobimo, toda po kakšni ceni. Obrestna mera, ki jo zahtevajo vlagatelji v slovenske dolžniške vrednostne papirje, dosega okoli 6 %, lahko bo še višja. To je, spoštovani, zelo žalostno, saj se po takšnih obrestnih merah zadolžujejo države z najnižjo ravnjo zaupanja, ki sodijo na rep ekonomske razvitosti, kot na primer nekatere države Podsaharske Afrike. Žalostno je, da smo se znašli v tej družbi, vendar ta obrestna mera odraža zaupanje tujine do naše države in do naše politike. Tega zaupanja seveda ni, četudi nas je predsednica Vlade iz te govornice včeraj prepričevala drugače, pa ti zahtevani donosi nosijo zelo jasno sporočilo iz tujine. Zaenkrat ne verjamemo vašim načrtom za konsolidacijo javnih financ, ne verjamemo vašemu reformnemu programu, ne verjamemo vašemu programu upravljanja države. Naslednja nepravična stvar, ki jo vsebuje ta zakon in zaradi katere tudi odrekamo podporo temu zakonu – če ne bo ustreznih popravkov z amandmaji – z lanskoletnim Zakonom za uravnoteženje javnih financ so se v dogovoru z vlado in v luči gospodarske krize slovenske občine že odrekle skoraj 200 milijonom evrov državnega denarja. Z novim zniževanjem povprečnine v letu 2015 pa jim sredstva s tem zakonom še dodatno znižujete. Prav tako se razpolovi tudi odstotek za sofinanciranje investicij občinam. In ker se kvota sredstev primerne porabe razdeli po indeksu razvojne ogroženosti, bodo najbolj prizadete tiste občine z veliko površin na prebivalca oziroma tiste, ki so že sedaj v razvojnem zaostanku. Mimogrede, Ljubljana, Domžale, Logatec in še kakšna mestna občina tega ukrepa praktično ne bodo občutile. Resnično se moramo vprašati, kakšno državo si želimo. Morda takšno, kjer se bomo vsi drenjali v velikih naseljih, kjer bo vse centralizirano in kjer bodo o vsemu odločali iz enega mesta. Kajti takšni ukrepi, ne gre le za načrt zmanjševanja števila občin po željah ministra Viranta, temveč za sistemsko uničevanje slovenskega podeželja. Zato poslanci Slovenske ljudske stranke odrekamo podporo takšnim ukrepom in tudi temu zakonu, vsaj do trenutka, ko bo ta vlada dokazala, da zna kaj privarčevati, tudi pri sebi in pri organizaciji svojega aparata, ne samo na državljanih. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnica Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije, gospa Marija Plevčak.
Hvala za besedo, predsedujoča. V Poslanski skupini DeSUS bomo Predlog zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015 podprli, saj ocenjujemo, da je tako pripravljen primeren za sprejem v Državnem zboru in primeren za realizacijo proračunov. V skladu s pravnim redom državnega proračuna je nedvomno sprejem in uveljavitev Zakona o izvrševanju proračuna, s katerim se pogojuje tekoče in nemoteno izvrševanje sprejetega proračuna, nujno. Po svoji naravi je predlog zakona t. i. zakonodajni akt posebnega statusa, saj gre za t. i. izvedbeni procesni akt, ki nam govori, kako se bo proračun izvajal v prihodnjih dveh letih. Zavedamo se, da mora sprejetje vseh treh aktov – proračuna za leti 2014 in 2015 ter Zakon o izvrševanju proračunov za leti 2014 in 2015 – praviloma sovpadati, v nasprotnem ni omogočeno izvrševanje načrtovane finančne porabe. Zakaj to omenjam? Ker je tendenca zadnjih nekaj let, da se z Zakonom o izvrševanju proračuna določajo in urejajo pravice materialne narave, kar pa ni osnovni namen tega akta. V okviru tega zakona se prepogosto posega v pravice na pokojninskem, socialnem, davčnem ali gospodarskem področju. Poslanci DeSUS menimo in opozarjamo, da takšno postopanje nikakor ne sme postati praksa, stalnica v zakonodajnem telesu. Sicer pa so poglavitne rešitve tega predloga nujno sprejetje ukrepov za konsolidacijo javnih financ in zniževanje javnofinančnih odhodkov. Za oživitev gospodarstva in t. i. izhod iz krize je vsekakor nujno potrebno ukrepanje. In ti ukrepi so sledeči: zmanjševanje izdatkov za sofinanciranje investicij občinam, ki predstavljajo velik del na strani odhodkov proračuna; odprava valorizacije pokojnin in socialnih transferjev; zmanjševanje zaposlenih v javnem sektorju. Naša poslanska skupina je posebno pozornost namenila določbam, ki se nanašajo na pokojninski in socialni del. Tako se podaljšuje obdobje popolne zamrznitve usklajevanja teh pravic do leta 2016. Ob tem ne moremo mimo komentarjev, t. i. "cvetk", ki včasih zletijo iz ust predstavnikov Vlade, kako bi morali tudi upokojenci končno nekaj prispevati k stabilizaciji javnih financ. Ne samo, da so pokojnine zadnja leta popolnoma zamrznjene ali delno zamrznjene, da pokojnine realno padajo, dejansko upokojenci prispevamo svoj delež v pokojninsko blagajno že od leta 2000, od tedanje pokojninske reforme. In ne dopuščamo, da si kdo, pa naj bo to kdorkoli, sploh privošči pomisliti na takšne "cvetke", kaj jih šele javno izreči. Zakon v enem delu govori tudi o zagotavljanju sredstev ZPIZ-u s strani Kada. Veliko truda z naše strani je bilo potrebnega, da smo v zakonska določila vnesli varovalko glede Kadovega premoženja že ob sprejemanju Zakona o Slovenskem državnem holdingu. V njem je jasno zapisano, da je Kad dolžan ZPIZ-u nakazovati vsako leto 50 milijonov evrov za usklajevanje pokojnin ter da Kadu pripada 10 % kupnine od prodanega državnega premoženja, gre za kapitalske naložbe. In intenca vsakokratne oblasti, ne glede na politično pripadnost, je poseči v premoženje, ki je v osnovi namenjeno za dolgoročno zagotavljanje stabilnosti pokojninskega sistema. Tega poslanci Demokratične stranke upokojencev Slovenije ne bomo dopustili. To poudarjam zato, ker je na vidiku zopet predlog Vlade, da se premoženje Kada popolnoma izčrpa, govorimo o noveliranju Zakona o SDH. Mi vztrajamo na nakazovanju 50 milijonov in na prenosu 10 % kupnine od prodaje kapitalskih naložb v državni lasti Slovenskega državnega holdinga na KAD. Določilo predloga ZIPRS sedaj to omogoča in daje pravno podlago za oživitev te določbe, ki smo jo z velikimi napori uskladili v okviru pogajanja o SDH. Kot smo že uvodoma napovedali, bomo poslanci DeSUS prispevali svoje glasove za sprejetje tega zakona.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije, gospod Jožef Horvat.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, gospa državna sekretarka s sodelavko! Namesto uvoda naj rečem, da smo tudi zaradi kritike s strani koalicijske stranke poslanci Nove Slovenije, krščanskih demokratov pričakovali, da tokrat Zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leto 2014 in 2015 dobi novo strukturo, novo vsebino. Zakaj? Ker je zdaj predsednica vlade gospa Alenka Bratušek, ki je nekoč bila generalna direktorica Direktorata za proračun, ki smo ji v mandatu 2004–2008 zaupali. Zdaj imamo v tem zakonu vse mogoče stvari in to ni dobro. To je bila nekoč tudi kritika gospe Alenke Bratušek. Naj nadaljujem. Zakon o izvrševanju proračunov za leti 2014 in 2015 kažeta na slabo javnofinančno sliko države v naslednjih dveh proračunskih letih. Kljub številnim dodatnim davčnim in drugim obremenitvam prebivalstva in predvsem gospodarstva bodo v naslednjih dveh letih proračunski odhodki krepko presegali proračunske prihodke. Potrebno bo novo zadolževanje za pokrivanje tekoče porabe, zlasti pa za izvedbo sanacije bank, kjer bo končna cena za te namene znana po pridobitvi rezultatov stresnih testov. Prepričani smo, da načrtovano zadolževanje, ki ga izkazuje ta predlog zakona – to je skoraj 5 milijard v naslednjem letu in 2,7 milijarde v letu 2015 –, skupaj z dopustnim dodatnim zadolževanjem za namene sanacije bank po 2 milijardi vsako leto ne bo zadostno. Med proračunsko razpravo smo v Novi Sloveniji opozarjali na dejstvo, da nove davčne in druge obremenitve niso rešitev za izhod iz gospodarske in finančne krize. Vlada bi se morala lotiti odhodkovne strani proračuna s sistemskimi ukrepi in sedanja vlada v tej smeri do sedaj ni naredila praktično ničesar. Z novelo Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za 2014 in 2015 vlada omejuje proračunske izdatke za plače javnih uslužbencev, za pokojnine in socialne transferje. Na ta način se ohranja stanje javnofinančnih odhodkov na sedanjem nivoju. Tako stanje izdatkov dolgoročno ni vzdržno in to je problem. In vsako odlaganje sistemskih ukrepov pomeni podaljševanje javnofinančne krize in podaljševanje agonije. Zvišane stopnje davka na dodano vrednost pri splošni stopnji 22 % in pri znižani stopnji 9,5 %, ki se s sedanjim predlogom zakona ohranja še naslednji dve proračunski leti, bo povzročilo še nadaljnje padanje zasebne potrošnje in dodatno zaustavljanje bruto domačega proizvoda. V Novi Sloveniji smo zaskrbljeni nad posledicami ukrepov, s katerimi se v proračunskih letih 2014 in 2015 posega v finančni položaj občin, zlasti manjših in podeželskih občin. Tu smo izjemno kritični do ukrepov vlade. Prvi negativni ukrep predstavlja povprečnina, ki sicer za leto 2014 ostaja še na nivoju letošnjega leta, to je 536 evrov, za leto 2015 pa se znižuje na 525 evrov. Številne občine zaradi zmanjšanja prihodkov ne bodo mogle več pokrivati izdatkov, ki jim jih nalagajo zakoni. Še več. Znižujejo se tudi sredstva za sofinanciranje investicij občin z dosedanjih 4 % na 2 % skupne primerne porabe občin. Vlada pri tem pozablja, da preko občin poteka več kot 70 % vseh investicij v državi, ki so večina sofinancirane s sredstvi Evropske unije. Zmanjševanje sredstev za te namene pomeni tudi manj investicij v državi, posledično pa zmanjšanje gospodarske aktivnosti, zlasti pri manjših gospodarskih subjektih, ki so izvajalci investicije na lokalnem nivoju. Taki ukrepi pomenijo tudi prerazporejanje sredstev med občinami, saj jemljejo sredstva malim občinam in jih dajejo večjim. V Novi Sloveniji takim ukrepom ostro nasprotujemo, zato z naše strani ne bo podpore zakonu, ki ustavlja to državo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Pozitivna Slovenija, in sicer gospa Aleksandra Osterman.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani vsi prisotni. Zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenije je tehnični zakon. Kot že samo ime nakazuje in kot tak omogoča izvrševanje proračuna. Pogoj za predložitev proračuna v Državni zbor je, da ga spremljajo spremembe predpisov, ki podpirajo posamezne znižane proračunske postavke oziroma pravice. Glede na pravno naravo državnega proračuna je tudi pri spremembi proračuna države nujna sprememba zakona, ki ureja izvrševanje proračuna, saj se v navadnem zakonu ureja obseg zadolževanja države, obseg poroštev države in obseg zadolževanja javnega sektorja na ravni države. Poglavitne rešitve predlaganega zakona o izvrševanju proračunu so: obseg zadolževanja in dovoljenih poroštev države; obseg zadolžitve javnega sektorja na ravni države; urejanje posebnega pooblastila Vladi in ministru za finance za izvrševanje proračuna za leti 2014 in 2015, ki sta pomembna za zadolževanje Vlade v okviru fiskalnega stabilizatorja; določa obseg obveznosti, ki jih lahko posamezni uporabniki prevzamejo v tekočem letu, v plačilo pa zapadejo prihodnje leti; vsebuje ukrepe za konsolidacijo javnih financ ter ukrepe za zmanjšanje javnofinančnih odhodkov. Tu moram omeniti, da ukrepi, ki urejajo izdatek, vsekakor niso všečni. Nihče ni zadovoljen, če se nekaj jemlje, se varčuje, in tega se zavedamo tudi mi. A vendarle ukrepi izhajajo iz zavez, iz programa stabilnosti in uveljavitve fiskalnega pravila. V obzir je potrebno vzeti tudi splošno javnofinančno stanje države. Ukrepi, ki jih Zakon o izvrševanju proračuna predvideva torej niso všečni, so pa nujni. Ti ukrepi so izdatki za sofinanciranje investicij občinam, odprava valorizacije pokojnin in socialnih transferjev, zmanjševanje zaposlenih v javnem sektorju. Kot smo že večkrat, napovedali bomo v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija Predlog sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2014 in za leto 2015 sprejeli. Zavedamo pa se, da je sprejem obeh proračunov brez sprejema zakona, ki ureja njuno izvrševanje, samo polovica opravljenega dela. Zato bomo v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija Predlog zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leto 2014 in leto 2015 sprejeli in podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke in gospa Romana Tomc.
Hvala lepa za besedo, spoštovani kolegice in kolegi. Zakon o izvrševanju proračuna je tehnični zakon, ki spremlja vsak proračun. Kot že ime pove, je zakon podlaga za to, da se proračun sploh lahko izvršuje. Z leti pa je postal vse prej kot to. Tako ne ureja več le postopkov izvrševanja proračuna, ampak tudi številna druga zelo pomembna vsebinska vprašanja, pa tudi vse tisto, kar se je pozabilo urediti v kakšnem drugem zakonu. Tako imamo na primer v ZIPro urejeno tudi RTV naročnino in še mnogo drugih vsebin, ki sem nikakor ne spadajo. Zelo pozoren je treba biti pri posameznih določbah, kajti predlagatelji v ta zakon pogosto skrijejo tudi kakšne zadeve, za katere bi najraje videli, da jih nihče ne vidi. To velja tudi za ZIPro, ki spremlja proračun 2014 in 2015. Glede same vsebine pa želim opozoriti na sedem ključnih točk. Prva – zadolževanje. ZIPro omogoča, da se lahko država v naslednjem letu zadolži za skoraj 10 milijard evrov. Drugič – zaposlovanje v javnem sektorju in plače javnih uslužbencev. ZIPro omogoča, da se sredstva, ki jih imajo proračunski uporabniki na voljo za materialne stroške, uporabijo tudi za plače. Kadrovski načrti pa naj se pripravijo tako, da je načrtovano znižanje skupnega števila zaposlenih le 1 %. Te rešitve odražajo rezultate pogajanj Vlade s sindikati javnega sektorja. Ocenjujemo, da je prav področje racionalizacije javnega sektorja eno izmed tistih področij, kjer je Vlada zelo jasno pokazala, da ne glede na čedalje bolj nevzdržne razmere v javni sektor ne bo bistveno posegala. ZIPro posega v financiranje občin in jim znižuje sredstva za sofinanciranje investicij. To po oceni skupnosti občin najbolj prizadene ravno najšibkejša območja Slovenije, v nasprotju z vsesplošnim zniževanjem pa se po naši oceni relativno izboljšuje položaj Mestne občine Ljubljana. Ob obravnavi teh določb je na matičnem odboru zavladala popolna zmeda, saj vlada in koalicija nista bili enotni v razlaganju finančnih posledic predlagane spremembe. Celo nasprotno, razlage so bile povsem diametralno nasprotne. Obljubljenega izračuna, ki bi podkrepil eno ali drugo razlago, pa do danes od Vlade nismo prejeli. Upravičeno se lahko sprašujemo, ali vlada želi nekatere podatke prikriti. Zamrznitev usklajevanja pokojnin in socialnih transferjev. Z Zakonom o dohodnini je bilo zamrznjeno usklajevanje dohodninske lestvice in olajšav, kar pomeni višjo obdavčitev vseh skupin ljudi. Z ZIPro pa se za prihodnje dve leti dodatno zamrzuje še usklajevanje pokojnin in socialnih transferov. Na drugi strani pa se odpravlja Zakon o davku na veliko premoženje. V SDS nasprotujemo tudi predlagani novi ureditvi zagotavljanja sredstev za delovanje pokojninske blagajne. Seveda se strinjamo, da se del sredstev iz naslova prodaje državnega premoženja nameni za pokojnine, takšno ureditev smo tudi sami predlagali, v Državnemu zboru pa smo jo skupaj uzakonili z Zakonom o Slovenskem državnem holdingu. Veljavna ureditev tako že sedaj omogoča, da se poleg 50 milijonov evrov, ki jih zagotovi Kad, za pokojnine dodatno zagotovi še 10 % kupnine, ki jo SDH dobi iz naslova prodaje svojih kapitalskih naložb, ki so v kvalifikaciji opredeljene kot premoženje SDH, zato potrebe po novi ureditvi ne vidimo. Presenečeni smo bili tudi nad dodatnimi predlogi, ki jih je na Odboru za finance predstavila koalicija. In odločno nasprotujemo možnosti, da se sredstva od prodaje podjetij namenijo podjetniškemu skladu, ki jih preko različnih subvencij razdeljuje izbranim podjetjem. Sredstva od prodaje naložb so v prvi vrsti namenjena za odplačilo dolgov. Nesprejemljivo je, da se na eni strani država vedno več in vedno dražje zadolžuje, na drugi strani pa bi sredstva, s katerimi bi lahko zmanjšali svojo zadolženost, namenili za subvencioniranje in kreditiranje podjetij. V Poslanski skupini SDS menimo, da predlog ZIPro vsebuje nekaj izjemno škodljivih določb, zato ga ne bomo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, gospod Matevž Frangež.
Spoštovane gospe in gospodje. Osnovni cilj Zakona o izvrševanju proračuna je uzakoniti rešitve, ki bodo omogočile tekoče in nemoteno izvrševanje proračuna za leti 2014 in 2015. Ta zakon ureja tudi posebna pooblastila Vladi in ministrstvu, pristojnemu za finance, za izvrševanje proračuna za leti 2014 in 2015. V tem okviru so določena različna pooblastila, pomembna predvsem za zadolževanje Vlade v okviru fiskalnega stabilizatorja. Glede na to, da je za izhod iz krize potrebno poleg ukrepov za oživitev gospodarske rasti nujno sprejemati tudi ukrepa za konsolidacijo javnih financ, predlagani zakon vsebuje ukrepe za zmanjševanje javnofinančnih odhodkov. Tako se s tem zakonom zmanjšujejo izdatki za sofinanciranje investicij občinam, odpravlja valorizacija pokojnin in socialnih transferjev. Prav tako predlagani zakon določa obveznost zmanjševanja zaposlenih v javnem sektorju. Socialni demokrati smo skušali v razpravo o Predlogu zakona o izvrševanju proračuna vnesti tudi drugo, kakovostno plat razprave o privatizaciji – in to je razprava o tem, čemu bodo kupnine iz naslova privatizacije namenjene. Zato je koalicija predlagala in nato na Odboru za finance minuli vikend izglasovala dopolnilo k zakonu, po katerem lahko Vlada na predlog ministra za finance del sredstev iz naslova privatizacije, iz naslova kupnin nameni slovenskemu podjetniškemu skladu zato, da se preko tega sklada, preko metode javnih razpisov ta sredstva disperzirajo z namenom oživljanja gospodarske rasti, še posebej za zagotavljanje lastniškega in dolžniškega kapitala, za financiranje obratnih sredstev, za financiranje "start up" in "spin off" podjemov; recimo tudi za zagotavljanje sredstev za delavske zadruge, kooperative in podobne inovativne koncepte, ki v določeni podobi spreminjajo tudi podobo naše ekonomije. Socialni demokrati si iz tega naslova obetamo, da kupnine iz nacionalnega premoženja ne bodo porabljene samo za financiranje preteklih napak, ampak tudi za financiranje novega razvoja, še posebej v tistih segmentih, kjer danes primanjkuje ustreznih investicijskih sredstev. Mi verjamemo, da imamo v državi, v naši skupnosti mnoge talentirane mlade, izobražene ljudi, ki imajo svoje ideje, imajo svoje načrte, ampak v tej državi ne znamo dovolj dobro razvijati mehanizmov, ki bodo omogočili mladim, da svoje podjetniške ideje tudi razvijejo. Tudi zato je potrebno tovrstne metode krepiti, da okrepimo funkcijo prestrukturiranja gospodarstva. Pri tem nam je zgled Norveška, ki zna na ta način zelo dobro spodbujati tehnološko prestrukturiranje gospodarstva ter preko različnih orodij in skladov zaganjati nove investicije za nova delovna mesta. Poslanska skupina Socialnih demokratov se zaveda težke situacije in dejstva, da tako proračun kot zakon o izvrševanju obeh proračunov pomenita zmanjševanje ali stabilizacijo nekaterih prejemkov, socialnih skupin v naši državi. Ker razumemo, da je to nujno za doseganje ciljev javnofinančne konsolidacije ter za oživljanje gospodarske rasti ter ohranitev obstoječe ravni socialne varnosti, bomo [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]zakona o izvrševanju proračuna podprli.
Hvala lepa. Sledi še predstavitev zadnjega stališča poslanskih skupin; besedo ima predstavnik Poslanske skupine Državljanske liste gospod Marko Pavlišič.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Na zadnji seji Odbora za finance in monetarno politiko v soboto, 9. 11. 2013, smo obravnavali Predlog zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015. Razprava je bila burna in dolga. Priznati je potrebno, da je bila v delih tudi nepričakovano kakovostna. Z razliko od marsikatere razprave, ki sem ji že prisostvoval v tem visokem zboru, je bilo na tem odboru izpostavljenih kar nekaj smiselnih pomislekov in pripomb, ki so nakazale dobre in slabe plati zakona. Zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije je tehnični zakon, ki poskrbi za izvršitev proračuna, proračun pa predstavlja vsebinski del tega zakonskega dvojčka. Na žalost smo mnogi člani odbora ugotovili, da t. i. ZIPRS vse bolj izgublja na svoji sistemski naravi in prevzema druge funkcije. To ni fenomen te vlade, ampak je bilo temu tako že v prejšnjih. Smo pa na odboru vseeno našli nekaj skupnih točk in eno ali dve takšni točki vrgli ven. Tehnična določba zakona tudi določa novo mejo zadolževanja države. Glede na še vedno prisoten proračunski primanjkljaj se le-ta meja znova premika navzgor za leto 2014, za leto 2015 pa se znižuje. ZIPRS kljub omenjenim težavam še vedno služi svojemu namenu, se pa moramo poslanci, predlagatelji zakona in amandmajev vprašati, ali ni bolje, če težave, ki jih zaznamo, in obljube, ki jih dajemo volivcem v svojih programih, rešujemo v zakonih, kjer jim je mesto, namesto da jih prenašamo in skrivamo po drugih zakonih. V Državljanski listi bomo do konca razprave prisluhnili vsem argumentom. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o vloženih amandmajih k dopolnjenemu predlogu zakona. Odpiram razpravo k 15.a členu in vloženemu amandmaju Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Mag. Marko Pogačnik, imate besedo.
Spoštovana predsedujoča, hvala za besedo. SDS predlaga, da se amandma, ki so ga vložile koalicijske stranke na Odboru za finance, črta. Imamo več pomislekov, ki smo jih izrazili že na odboru. Ta amandma govori, da bi se lahko del kupnin od prodaje državnega premoženja namenil podjetniškemu skladu. Ocenjujemo, da glede na stanje javnih financ in visoko zadolženost Slovenije ter na približno več kot 900 milijonov evrov obresti, ki jih bo Slovenija odplačevala v letu 2014, da je to zelo neracionalno in zelo neekonomska poteza, da se del kupnin, ki bi morale biti namenjene za poplačevanje dolga in so prihodek B bilance, nameni za spodbujanje gospodarstva. Prvenstveno smo za to, da se najdejo sredstva, ki spodbujajo gospodarstvo, vendar ne iz tega vira. Še bolj zaskrbljujoče je bilo, da prvotni amandma obsega, da bi Vlada takšen predlog obravnavala samo na predlog ministra za gospodarstvo. S tem se tudi minister za finance ni strinjal na odboru, in izrazil je pomisleke glede celega generalnega amandmaja. Predvsem pa je za nas problematično tudi to, zakaj je koalicija našla podjetniški sklad. Vemo, da obstaja več skladov za spodbujanje gospodarstva. Ocenjujemo, da gre tukaj za netransparentno zadevo in da se bo tukaj naredila precejšnja škoda, predvsem z davkoplačevalci. Verjetno je bilo na Odboru za finance zelo izrazito pokazano, da ta predlog amandmaja koalicije zagovarjajo predvsem trije poslanci. Imel sem občutek, da ga tudi koalicija ni podpirala v celoti, predvsem pa tudi sam minister. Verjetno bi moral biti minister tisti, ki bi odločal, kam se bodo sredstva razporejala. Glede na določene izjeme in na situacijo, v kateri je Slovenija, pa jaz mislim, da bi bila edina pravilna odločitev, da se podpre predlog SDS, da se ta amandma črta. Kajti s tem lahko nastane precejšnja škoda. Ocenjujemo pa tudi, da bo z uveljavitvijo tega člena lahko prišlo do precejšnje netransparentnosti. Pomembno je, da se gospodarstvo spodbuja, da se temu namenjajo sredstva, vendar ne iz tega naslova. Predvsem pa zaradi tega, ker Slovenija v danem trenutku plačuje izrazito visoko obrestno mero. Drugo bi bilo, če bi Slovenija plačevala nizko obrestno mero. Zadolžitev Slovenije na trgu je visoka in tukaj je potrebno najti nekaj drugega. Ocenjujemo, da je takšen predlog, ki je bil podprt na Odboru za finance, škodljiv in nevaren za Slovenijo. Hvala.
Hvala lepa. Vidim še željo po razpravi, zatorej odpiram prijavo na razpravo k vloženemu amandmaju k 15.a členu. Prvi prijavljeni k razpravi je mag. Andrej Vizjak. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica! To rešitev, ki je predlagana in ki jo z amandmajem želimo odpraviti, lahko razumemo dobronamerno, lahko pa tudi kot del ene politike. Če jo gledamo dobronamerno, imamo pomisleke in da ne govorim o tem, če jo gledamo skozi prizmo zavestnega kanala za financiranje enih firm, ki so aktualni politiki blizu. Če pogledamo dobronamerno to rešitev, ki jo želimo črtati, je ta rešitev takšna, da se pri odprodaji kapitalskih deležev denar lahko namenja tudi za spodbujanje nekaterih gospodarskih subjektov, seveda pod nekaterimi pravili, selektivno torej, na podlagi nekega razpisa, kjer je neka komisija, so neki kriteriji. Jaz sem že večkrat opozoril, da nasprotujem politiki, kjer z horizontalnimi ukrepi, splošnimi ukrepi slabimo pogoje zaposlovanja podjetij in potem denar namenjamo selektivno za nekatere gospodarske subjekte, ki izpolnjujejo neke kriterije. Jaz mislim, da je najodgovornejša gospodarska politika takšna, da ustvarja vsem gospodarskim subjektom ugodne pogoje za razvoj, za investiranje, za ustvarjanje novih delovnih mest. In jaz mislim, da ne bomo izumili nobene tople vode pri definiranju, kakšni so ti pogoji: nizki davki, nizka birokracija, lahek dostop do kapitala in podobno. Jaz sem samo tri naštel, ki so vsem znani, to so aksiomi ekonomije. Vi pa namesto tega motovilite s sanacijo bančnega sistema ter s privatizacijo,posledično dvigujete davke. Nisem zasledil, da bi se kaj pomembnega naredilo na antibirokratskem programu. Prihajate pa z ukrepi, kako bi preko odprodaje deležev porinili ta denar tu in tam, verjetno v kakšna podjetja, ki se bodo na teh razpisih izkazala za najboljše, recimo kakšna EMO-orodjarna ali kaj podobnega. Jaz mislim, da je to slaba pot, da to ni dobra pot. Če pa želimo poudariti zoprnijo tega oziroma eno zavestno možnost, da se sfinancirajo nekatera podjetja, ki so vladi blizu, je pa zadeva še toliko bolj zoprna. Vsem nam je jasno, da denarja kar tako ni več, subvencij ni, tega in onega ni in potrebno je najti takšne in drugačne – pod narekovaji "svetle" – poti, da se pomaga prijateljem v stiski. In tu odpirate možnost pod zlatim naslovom pomoči gospodarstvu, da se financirajo prijateljska podjetja oziroma podjetja iz nekih političnih navezav. Spoštovani minister, če ste imeli težave s to rešitvijo v 15.a členu, mi tem rešitvami z amandmajem nasprotujemo, zato predlagamo, da se člen črta in da ostane dejstvo, da se primarno posveča oz. namenja denar od kupnin zniževanju javnega dolga ali ukrepom, ki so pomembni za vsa podjetja. To so pa ukrepi sanacije bank oziroma dokapitalizacija banke.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa za besedo. Jaz odločno nasprotujem temu amandmaju iz naslednjih razlogov. Minister, vi odpravljate integralni proračun. Integrali proračun je v Sloveniji v veljavi že več kot 20 let in to je bil velik strokovni dosežek glede na prejšnjo ureditev. Integralni proračun pomeni, da gredo vsi prihodki iz vseh naslovov v proračun in v skladu s proračunsko politiko se ti prihodki potem delijo med različna ministrstva, med različne uporabnike teh sredstev. Tukaj me zanima vaše mnenje, ali podpirate ta amandma, ali ga ne podpirate, in kaj to pomeni iz zornega kota integralnega proračuna. Naslednja zadeva. Vi s tem amandmajem dejansko prerazporejate sredstva iz računa finančnih terjatev in naložb, bilanco prihodkov in odhodkov. Minister, to se na takšen način, ne dela. Zato me zanima vaše mnenje glede te nestrokovnosti, ki je napisana v tem amandmaju. Tretjič. V proračunu Republike Slovenije ne predvidevate nekih prihodkov iz naslova prodaje kapitalskih naložb. Tu pa imate že rezervirane prihodke za en sklad, za eno pravno osebo, vendar se točno ne ve, kaj se bo s temi prihodki zgodilo. Vprašanje nadzora je, ali imajo tam nadzorni svet, vendar to je premalo. V okviru tega me zanima, kako boste sploh nadzorovali namenskost uporabe teh sredstev, pa ne samo nadzornih sredstev. Minister, denarja je premalo, tudi za pokojnine ga bo premalo. Ti prihodki od prodaj kapitalskih naložb naj bi bili namenjeni pokojninam. Zato bi želel, da se Vlada oziroma vi v imenu Vlade opredelite do tega amandmaja.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k amandmaju pri 15.a členu? Ne. Prehajamo k naslednjemu vloženemu amandmaju. V razpravo dajem 39. člen [[...]] [[oglašanje iz klopi]] Želite razpravljati o 15.a členu?.
Predsedujoča, hvala. Ker je z nami prisoten minister, bi mogoče lahko povedal svoje mnenje, kako gleda na ta člen in na črtanje amandmaja SDS. [[oglašanje iz klopi]] [[…]]Razen če ne sme.
Hvala lepa. Skozi razpravo ima minister vedno možnost, da se prijavi k razpravi. Se prijavljate? Izvolite, minister Čufer.
Najlepša hvala za vprašanje oziroma pobudo za obrazložitev. Dejansko je 15.a člen, o katerem smo kar močno diskutirali na odboru pred tem, sedaj v taki obliki, kot je sedaj narejen, bistveno boljši, kot je bil vložen na odboru. In kar se tiče mene, je sprejemljiv, ker ima možnost, da lahko odločim, ali to Vladi predlagam ali ne. In ta trenutek, kolikor vem, si ne predstavljam situacije, kjer bi Vladi lahko predlagal, da bi sredstva, ki še niso niti realizirana, bila tudi izplačana.
Hvala lepa. Gospa Romana Tomc, izvolite
Hvala lepa. Glede na odgovor ministra bi želela zastaviti ministru eno dodatno vprašanje. Ker boste odločali o teh možnostih, vas sprašujem, kdaj, v kakšnih primerih in v kakšni višini se boste o tem odločali? Namreč, zakon ne določa nobenih kriterijev in meril ter vse prepušča subjektivni presoji.
Izvolite, gospod minister.
Ta trenutek ne vidim načina, po katerem bi se odločil, da bi lahko kar koli prenesel na ta sklad, tako da se mi to ne zdi bistveno za način izvajanja tega proračuna.
Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik, izvolite.
Glede na to, kar je povedal minister, jaz mislim, da je to še dodatni argument, da se predlog SDS podpre, da se to črta, kajti če jaz razumem ministra – v danem trenutku ni osnovnih pogojev in jih še nekaj časa ne bo. Predlagam celemu parlamentu, da se podpre predlog SDS, sploh glede na argumente, ki jih je povedal minister. Če ni povedal direktno, pa mislim, da je med besedami minister zelo jasno povedal, da takšen predlog v danem trenutku ni izvedljiv.
Hvala lepa. Za besedo je prosil gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo. Okoli 15.a člena je bilo že na odboru, kot je rekel minister, že precej razprave in že na odboru je bil po spominu od sobote približno takšen tudi ministrov odgovor. Zato podpiram predlog, da se 15.a člen črta, ki je bil vnešen na samem odboru z amandmajem. Že v soboto sem rekel na odboru, da je v temu zakonu vse tisto, kar eventualno ne rešujemo z drugimi zakoni. Jaz sem zadnjič komentiral, da je to približno tako kot s sortiranjem odpadkov: imamo posodo za papir, za steklo, za plastiko, za kovine in en zabojnik za vse ostale odpadke. In ZIPro je izgleda tisto, česar nimamo kam dati, pa za vsak slučaj ruknemo v ta zabojnik. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Andrej Vizjak ima besedo
Hvala lepa. Zakon o izvrševanju proračuna za dve leti ni božično drevo, čeprav se temu približujemo. Da bo vsaka poslanska skupina tlačila v ta zakon neke svoje želje, kakor koli jih imenujemo, kot na primer, da bi iz kupnin financirali en sklad. Potem pa vidimo, da je to neoperativno in da to ne bo nikoli živelo, to nima nobenega smisla. Spoštovani, to nima nobenega smisla. In takšnih določb je notri še kar nekaj. To se vedno odseva kot posledica nekih kilavih koalicijskih vlad, ker ena stranka nekaj forsira, potem pa da jo drugi ne potolčejo, ji dajo nekaj neoperativnega notri, da je zadovoljna, saj smo uspeli, to smo spravili notri; funkcioniralo to tako ne bo, ampak komu to mar. Če smo za to, da imamo nek normalen pravni red, nek predvidljiv zakon, za katerega vemo, čemu služi, potem res ne vidim najmanjšega razloga, da takega amandmaja ne podprete.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo k 15.a členu. In odpiram razpravo pri vloženem amandmaju k 39. členu, predlagatelj amandmaja je Poslanska skupina SDS. Želi kdo razpravljati? Mag. Andrej Šircelj, izvolite.
Hvala lepa. V tem členu je določeno, da se bo Republika Slovenija zadolžila za približno 10 milijard evrov, in sicer za kritje presežkov odhodkov nad prihodki v višini 4,8 milijarde, za izdajo dolžniških vrednostnih papirjev za 1 milijardo, za 70 milijonov za potrebe izvrševanja proračunov, za intervencije na trgu dolžniških vrednostnih papirjev za 1 milijardo 800, za dokapitalizacijo bank še 2 milijona, dodatno pa se s tem zakonom omogoča še za 1 milijardo 600 milijonov poroštev. In mi predlagamo, da se predvsem zmanjša zadolžitev za kritje presežkov odhodkov nad prihodki, in sicer za 1 milijardo evrov. Politika zadolževanja pomeni, da bo država prišla v kolaps in da z obstoječimi davki ne bo možno financirati vseh obresti in anuitet, ki jih bo morala država plačevati. Poleg tega je bilo sprejeto fiskalno pravilo, ki določa, da se lahko potroši toliko, kolikor se ustvari. Žal vlada Alenke Bratušek še ni pripravila zakona o izvedbi fiskalnega pravila, kar pomeni, da če bi to fiskalno pravilo bilo uresničeno, ne bi bila potrebna takšna zadolžitev, kot je tu predlagana. Poleg tega ta generacija nima nobene moralne pravice, da prelaga breme dolgov na prihodne rodove. Potrebujemo razvoj, potrebujemo uspešno gospodarstvo, ki ga ne bomo dobili s tem, da se neprestano zadolžujemo. In tu se zadolžujemo za skoraj 10 milijard evrov za različne namene in tudi različne zadolžitve so, ob tem da niti ne vemo, kakšen je bančni krater. Ali pa nekateri vedo, vlada pravi, da ne ve, in Banka Slovenije verjetno tudi ne ve. In ob tem je amandma Slovenske demokratske stranke – da na nek način zaustavi to zadolževanje in prilagodi zadolževanje tistim podatkom, ki so navedeni v proračunu – popolnoma utemeljen. Zaradi tega predlagamo, da se to zadolževanje postopoma znižuje, zmanjšuje. Mislim, da ni nobenega razloga, da tudi ostale parlamentarne stranke tega amandmaja ne bi podprle.
Hvala lepa. Mag. Andrej Vizjak ima besedo.
Hvala. Spoštovana podpredsednica, minister. Amandma se dejansko nanaša na 39. člen, ki govori o najvišjih možnih obsegih zadolževanja države za različne namene. Z amandmajem predlagamo znižanje vrednosti dobrih 4,8 milijarde zadolževanja v letu 2014 za 1 milijardo 200 nižje – se pravi na 3,6 milijarde evrov, in to iz enega samega in preprostega razloga. Menimo, da bo možno 1 milijardo 200 evrov – ki je v bilanci B proračuna namenjena za dokapitalizacijo bank, v ukrepih pomoči bankam, da začnejo kreditirati oziroma da presežemo kreditni krč, – dobiti iz naslova privatizacije oz. od prodaje oz. umika države iz gospodarstva. Če vlada resno misli s privatizacijo teh 15 podjetij, ki so zdaj v teku in tudi še več teh podjetij, ki bodo šli po paketih naprej, potem lahko pričakuje kupnino v prihodnjem letu brez minimalnih tveganj, samo če je resna politična volja. In če je resna politična volja, potem je bolje, da namenimo kupnino od teh podjetij za dokapitalizacijo banke, kot pa da se drago zadolžujemo za namene te dokapitalizacije in da za to ne porabimo kupnine. Menim, da je to najbolj racionalna rešitev in vsak normalen gospodar bi jo naredil, vendar me skrbi, ker v proračunu v bilanci B za prihodnje leto ni predviden niti evro prihodkov iz naslova privatizacije. Menim, da to ni naključje. Ne verjamem tem obrazložitvam vlade, češ da so previdni, da ne predvidevajo, ker ne želijo prejudicirati nikakršnih prihodkov. Vendar je to hkrati tudi slab signal tistim potencialnim prijaviteljem k tej privatizaciji, ali je sploh politična volja. Politično "nevoljo" k temu v zadnjem času zelo podkrepljujejo in širijo tudi nekateri predstavniki, zlasti Socialnih demokratov, ki postavljajo recimo pri odprodaji enega izmed teh podjetij – tistega, ki je tudi največ vreden, to je slovenski Telekom – nemogoče pogoje. Pogoje ob privatizaciji Telekoma, da bomo ločili žice oziroma infrastrukturo poslovnega dela, to je utopija, tega se ne da narediti. Sploh pa se tega ne da narediti na hitro – tu govorim o enem letu, in potem pa to še prodati. In ne vem, kaj bi potem prodali – samo pogodbe? Kajti če žice od Telekoma oddvojite, ne vem, kaj ostane in kaj bi prodajali. Očitno tu nekdo želi metati pesek v kolesje tega procesa, ki je tudi ena naših zavez in sledi iz vseh priporočil mednarodnih institucij, ki so nas malo pogledale. Da je neka blokada, ki bo prišla – po vsebini, češ, mi smo proti privatizaciji, ampak bodo postavljali nemogoče pogoje, je verjetno samo potrjevanje tega, da SD danes preko določenih kadrov obvladuje pravzaprav vse, kar se v tem gospodarstvu dela, preko Soda, preko Kada in tudi preko nekaterih posameznikov iz mladinskega dela SD. In ni naključje, da želijo ohraniti te privilegije. Da želijo te bonitete upravljanja s tujim žeti zase. To se pravi, pobrati tisto, kar se da pobrati iz teh podjetij, in zakaj bi potem to privatizirali. Mislim, da nas vsi živi na to opozarjajo že vrsto let, tisti, ki nas od zunaj malo gledajo. In če ne bomo resno sporočili, da smo pripravljeni v tej državi umakniti politične pijavke iz nacionalnega gospodarstva, potem se s tem umikom države iz gospodarstva res ne bo nikoli nič zgodilo in bomo naprej siromašili ta podjetja. Rezultat tega bo, da bomo imeli posledično res bedne firme za prodajo, za katere bomo morali verjetno še kaj dati, da jih bo kdo želel vzeti pod svoje okrilje. Zato, spoštovani minister, res predlagamo, da se ta znesek najvišje možne zadolžitve za prihodnje leto zniža za milijardo 200, za toliko, kolikor potrebujemo za dokapitalizacijo bank, da je možno ta denar dobiti od prodaje dveh, treh izmed teh 15 naložb, ki so na seznamu, za katere potekajo postopki. To je realno narediti. Prepričan sem, če boste spretni, da se da samo od privatizacije Telekoma za slovenski proračun dobiti 1 milijardo evrov, v to sem prepričan. Sedemkratnik EBD-ja se da dobiti. Mislim, da ne bi bilo to nič čudnega in da boste še tistih ostalih 200 milijonov evrov kje našli; ali če boste dobro prodali – celo 1 milijardo 200 samo od Telekoma. In zakaj bi morali davkoplačevalci še naprej trpeti politične pijavke v upravljavskih mrežah slovenskega gospodarstva in hkrati plačevati visoke obresti za najeta posojila oziroma zadolževanje. Amandma je nekoliko globlji, kot na videz zgleda, samo zamenjava dveh številk oziroma zniževanje teh dveh številk. Mislim, da je legitimen in da ga je vredno podpreti.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 39. členu? Zaključujem razpravo o tem amandmaju. Prehajamo na 45. člen in vložene amandmaje poslanskih skupin SDS, SLS in NSi. Želi kdo razpravljati? Vidim želje po razpravi, zato odpiram prijave. Želite postopkovno? Izvolite, gospa Romana Tomc.
Hvala lepa. Rada bi samo postopkovno opozorila, da je bilo na Odboru za finance precej razprave v povezavi s 45. členom in našim predlaganim amandmajem. Ker se koalicija in Vlada nista sporazumeli, kakšne so finančne posledice našega amandmaja, in ste nas nekako zmedli z zelo diametralnimi odgovori, smo se dogovorili, da nam bo Vlada posredovala ustrezne izračune. Zato vas ob začetku te točke prosim za izračune.
Hvala lepa. Med razpravo v zvezi s tem členom bom preverila, ali so ti izračuni v zvezi s 45. členom na voljo.
Gospa predsedujoča, mislim, da nima smisla, da preverjate pri tehničnih službah, ali imamo, ali nimamo teh izračunov. Dva predstavnika Ministrstva za finance sedita pred nami, pa lahko najbrž takoj odgovorita, ali so poslali izračune, ali ne. Hvala lepa.
Verjetno govorite o izračunih k 45. členu in o razpravi v povezavi z Mestno občino Ljubljana, če vas prav razumem. V povezavi s tem bo Ministrstvo za finance odgovorilo, sedaj strokovna sodelavka preverja v zvezi z dokumentom, katerega omenjate. Izvolite, gospod Tanko.
Hvala lepa, spoštovana predsedujoča. Predstavniki Vlade, kolegi. Razprava o amandmaju k temu členu ni mogoča, dokler ni izračunov. [[oglašanje iz dvorane]] Ni mogoča, ker so izračuni o obremenitvah občin ali o odvzemu sredstev za občine ključni za razpravo o tem amandmaju, ki govori o sredstvih za občine. Razprava je od tega odvisna od temeljev. Zato predlagam, da se seja prekine za pol ure, da dobimo izračune, da lahko opravimo razpravo naprej. Nasilje nad Državnim zborom in demokracijo ni nikoli dobro. Če je bil to sklep odbora, potem predlagam, da se ta sklep realizira, ker zdaj rabimo ta izračun, ga ne rabimo po točki, po razpravi, po glasovanjih; ampak ga zdaj rabimo, ker o tem razpravljamo.
Spoštovani gospod Tanko, ali vztrajate na odmoru, ali lahko minister odgovori? Minister mi je nakazal, da lahko poda odgovor. Zato sem mislila predlagati, da ne bi imeli zaradi tega odmora. Izvolite, postopkovno, gospod Srečko Meh.
Predlagam, da se prebere sklepe Odbora za finance. Kje to piše?
Hvala lepa. Takoj bom prejela dokument sklepov Odbora za finance. Izvolite, postopkovno, gospa Maša Kociper.
Spoštovana podpredsednica. Jaz razumem bolečino SDS ob sprejemanju tega proračuna, ko je videti, da so nekatere stvari vendarle mogoče, pa jih oni niso želeli ali znali ali hoteli narediti. Ampak to, kako se obnašate do predstavnikov Vlade in izsiljujete predstavnike Vlade, da znova in znova odgovarjajo na neka vprašanja, na neke vaše navedbe, na neke vaše trditve. Poslovnik točno določa, kako poteka seja Državnega zbora. Imamo razpravo, v razpravi se predstavniki Vlade vključujejo po svoji želji in potrebi, brez da jih vi ves čas izsiljujete, vlečete k besedi, štopirate sejo. Včeraj ste porabili 21 minut za proceduralne predloge. In tudi jaz predlagam, to je moj proceduralni predlog, da pogledamo sklepe Odbora za finance. Če iz teh sklepov izhaja, da mora Ministrstvo za finance pripraviti kakršnekoli izračune, naj jih pripravi oziroma predstavi, sicer pa nasprotujem izsiljevanju ministrov in članov Vlade. Hvala.
Hvala lepa. Spoštovana gospa Kociper, naj povem, da imam pred seboj poročilo Odbora za finance in monetarno politiko o obravnavi predloga Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015; tako imenovani ZIPRS 2014/2015. V poročilu je na strani 6 navedeno: V zaključku obravnave je odbor na podlagi 128. člena Poslovnika glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni vsi sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. To je navedeno in nikjer v poročilu nimam striktno naveden sklep oziroma da bi bilo navedeno, da bo to poročilo pisno podano. Vem pa, da je bila razprava tudi v tej smeri. Najprej ima besedo gospod Bojan Starman, predsednik Odbora za finance in monetarno politiko.
V pojasnitev povem samo to, da je bilo postavljeno vprašanje s strani Poslanske skupine SDS in da je bila dana obljuba z Ministrstva za finance, da bodo ti izračuni do plenarne seje pripravljeni. Ni pa bilo nobenega pisnega sklepa na to temo. Samo toliko, da ne bi iskali.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Sedaj pa sprašujem, ali ta obljuba, da bo ministrstvo posredovalo podatke do obravnave te točke dnevnega reda na seji, kaj velja. Nič ne velja. Ali je bila ta obljuba dana samo zato, da se je zadeva za dva dni prestavila in da bomo zdaj spet tavali v temi? Gospod minister, sedaj ste vi predstojnik resorja, ki ga vodite. Vi ali nekdo od vaših je bil na seji odbora in ta obljuba je bila dana. Zdaj samo predlagamo, da vi to realizirate, preden začnemo razpravljati o občinah, o primerni porabi občin oziroma o glavarini občin. Nič drugega. In vse drugo je ta trenutek brezpredmetno. Če ministrstvo v dveh, treh dneh ni sposobno pripraviti tabelaričnega pregleda, ki je bil zaprošen in bil tudi obljubljen, potem je nekaj narobe. Ne vem, kaj se s tem prikriva. Zato predlagam, da za pol ure prekinete sejo, da se dostavijo podatki za vse občine v Sloveniji, kot je bilo obljubljeno, da potem opravimo razpravo o glavarini. Drugače to ne gre. To je minimalni standard za razpravo pri tem amandmaju. Gospod minister, to je naša minimalna zahteva, da svojo obljubo izpolnite, da lahko kredibilno in verodostojno s podatki razpravljamo. Nič drugega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Razmišljam o tem, da bi morebiti nekoliko skrajšali uro odmora. Na osnovi vašega predloga nadaljujemo sejo ob 17.40, torej čez petnajst minut.
Spoštovane kolegice in kolegi, prestavljam odmor do 18. ure, torej pričnemo ob 18. uri.
Spoštovane poslanke in poslanci, nadaljujemo z delom. Smo pri 45. členu in amandmaju Nove Slovenije k 45. členu, kjer je bila prekinjena seja. Predlagam, da zaradi lažjega nadaljevanja razprave pri tem amandmaju in pri tem členu damo besedo najprej predstavnici Vlade in potem nadaljujemo z razpravo. Besedo dajem mag. Mateji Vraničar, da pojasni oziroma predstavi odgovor na ta amandma.
Hvala lepa za besedo. Kot razumem, je bilo pred prekinitvijo seje postavljeno Vladi vprašanje glede izračuna deleža dohodnine, ki pripada glavnemu mestu na podlagi Zakona o izvrševanju proračuna in Zakona o glavnem mestu Republike Slovenije. Sam Zakon o glavnem mestu je določil, da glavnemu mestu za izvajanje oziroma financiranje nalog in programov, ki jih mora občina opravljati zaradi tega, ker je glavno mesto Republike Slovenije v Mestni občini Ljubljana, za ta namen pripada 0,73 % dohodnine. Z Zakonom o izvrševanju proračuna za leto 2013 in 2014 je bila s posebno določbo derogirana določba 6.a člena Zakona o glavnem mestu in postavljen je bil odstotek 0,58 v smislu dodatnega varčevanja. S tem je za leto 2013 derogirana oziroma ne velja določba 6.a člena Zakona o glavnem mestu. Prav tako pa ne velja Uredba o metodologiji za izračun razmerja med ocenjenimi stroški financiranja nalog in programov glavnega mesta ter dohodnino. Če upoštevamo spremenjeno pravno stanje, ki nastane z novim Predlogom zakona o izvrševanju proračuna za leto 2014 in 2015 – v 45. členu ni več določbe, ki bi derogirala 6.a člen Zakona o glavnem mestu. To z drugimi besedami pomeni, da se ponovno vzpostavi izračun deleža dohodnine, kot velja po Zakonu o glavnem mestu, in sicer po 6.a členu zakona. Ker Zakon o glavnem mestu določa, da mora biti znesek dohodnine sporočen in izračunan na podlagi metodologije v mesecu juniju tekočega leta za naslednje leto, in da v letu 2013 – Zakon o izvrševanju proračuna velja še do konca letošnjega leta – ni mogoče v letošnjem letu na novo izračunati deleža dohodnine, ki pripada Mestni občini Ljubljana na podlagi Zakona o glavnem mestu [[...]] [[izključen mikrofon]]
Imate besedo, gospa Vraničar, izvolite.
Upoštevaje vse povedano, se za leto 2014 izračuna delež dohodnine, ki pripada glavnemu mestu, v skladu z Zakonom o glavnem mestu Republike Slovenije, torej z odstotkom 0,73 %, v letu 2014 pa se bo na podlagi uredbe na novo določil delež dohodnine, ki pripada glavnemu mestu, v skladu z veljavno metodologijo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. V nadaljevanju ima besedo gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Moram priznati, da je bila obrazložitev tako eksaktna, da jo je čisto vsak državljan, ki jo je poslušal preko TV, lahko razumel. Se pa zahvaljujem, da ste dali v pisni obliki samo nekaterim poslancem, kar pomeni, da ostali poslanci tega nismo dobili, da bi vsaj na papirju lahko spremljali to vašo disertacijo. Upam, da tako, kot ste se potrudili, da uboga Ljubljana ne bo umrla zaradi tega, ker je glavno mesto in ker ima vse institucije, ker je vse centralizirano. Pa tudi zaradi tega upam, da boste podprli, da bo vladna koalicija podprla, da bo minister dal zeleno luč k tema dvema amandmajema k 45. in 46. členu – oba govorita o občinah. Pri amandmaju k 45. členu gre za spremembo dohodnine, za spremembo nadomestila, te povprečnine s 525 na 536 evrov. Če bi veljala manjša številka, potem se vzame občinam nekaj čez 20 milijonov, čeprav so se občine že dogovorile, ker bi jim po ZUJF-1 moralo pripadati 630, 632 evrov. Torej so že pristale na zmanjševanje 198, skoraj 200 milijonov evrov. Za Ljubljano, torej za glavno mesto, preko vseh zadev spreminjanja na gor-dol, ste poskrbeli. To je bil verjetno tudi pogoj župana Jankovića, da je pristal na prestavitev kongresa Pozitivne Slovenije. Na ta način pač kupujete določeno politiko, ki jo tudi, žal, izvajate. To je nujno potrebno, da ta amandma k 45. členu – in kasneje bomo govorili tudi o amandmaju k 46. členu, o tistih 2 ali 4 % primerne porabe pri 21. členu – sprejmemo tudi zato, ker so nekateri vladni poslanci, koalicijski poslanci na odboru govorili, da so male občine med leti 2007–2013, v tej finančni perspektivi, naredile velike korake naprej v infrastrukturi. In pravijo, da so župani poskrbeli za dobro infrastrukturo in so ljudje zaradi tega, ker je bila zgrajena infrastruktura, ostali na podeželju. No, tudi iz tega se vidi, ker je velika večina županov v slovenskih občinah iz vrst Slovenske ljudske stranke, kako znajo gospodariti, če imajo izvršno oblast v rokah. Danes so občine v fazi izgradnje kanalizacije. Župani se zavedajo, da je treba kanalizacijo v skladu z evropsko uredbo zgraditi do leta 2017. Z zmanjševanjem pri povprečnini in pri naslednjem členu bo težava, bo problem, ker ne bodo imele lastnega vira. Tudi zadolževanje občin na prebivalca je v povprečju izredno nizko napram zadolžitvi države. Še en razlog obstaja, da moramo ta amandma sprejeti; ZIPro v tretjem odstavku 7. člena navaja, pa je bilo o tem tudi govora na odboru, ampak ni bilo amandmaja, povem pa samo kot vsebino – prekinile se bodo določene pogodbe, katere ne bi morale zagotavljati dinamike črpanja sredstev iz strukturnih skladov, pa čeprav so nekatere pogodbe tako narejene, da so že izbrani izvajalci, da se že črpajo. Postavlja se vprašanje, ali v temu delu celotni ZIPro ne bo v nasprotju z veljavno zakonodajo. Ali je sploh takšen člen legalen, kateri zakon to dovoljuje, kakšen je zakonit inštitut izvedbe razveljavitve odločbe, če občine zagotavljajo, da se bo to zgodilo. Razlog, da so nekatere zadeve v zaostanku, pa so v glavnem administrativne narave, administrativne narave do dobivanja določenih soglasij ali celo sopodpisa pogodbe s strani ministra, saj v prejšnji vladi na Ministrstvu za okolje in prostor minister Žarnić in pred njim tudi minister Erjavec nista podpisala pogodbe. Za eno konkretno zadevo vem, ne bom je zdaj imenoval, ker sem jo kot poslansko vprašanje nekajkrat postavil, je pa šlo za ukinitev oziroma uničenje gradbenega podjetja iz Ptuja. To je še eden od razlogov več, zakaj je potrebno sprejeti ta amandma. Namen ukinjanja občin s formulo, kot si jo je zamislil najprej minister Virant – mu pač očitno ne bi uspelo – zato se je odločil oziroma ste se odločili v koaliciji, da boste majhne občine ukinili preko financiranja. Sedaj ste že zadali, v kolikor ta dva amandmaja ne bi bila sprejeta, dva smrtna udarca z 21. členom, s povprečnino, in še en smrtni udarec zatem nas čaka v Zakonu o nepremičninah. Kaj več bodo povedali tudi ostali, ki so delali analizo, ampak v nekaterih občinah, v manjših in podeželskih, se bo znižala primerna poraba za približno tudi do 30 % ali celo več. To pa ni dovolj po zakonu in ustavi za zagotavljanje zakonskih in ustavnih nalog občin. Jasno – tak način potem pomeni ukinjanje občin. Zakaj smo prišli v takšno fazo in v tak proračun in v tak ZIPro, v katerega ste sedaj zmetali notri, kar leze in gre? Očitno smo prišli zaradi tudi tistih, ki so neodgovorno ravnali v času prejšnje Pahorjeve vlade, ki so bili na odgovornih mestih, tudi predsednica Vlade Alenka Bratušek je bila na tako odgovornih mestih, ko je predlagala proračune v času Pahorjeve vlade z vsakoletnim 2 milijardnim zadolževanjem. Kam je ta denar odšel, tega ne vemo, in vprašanje, če bo kdaj kdo za to odgovarjal. In tak način vodenja države in direktni napad na lokalno skupnost, direktni napad na občine pomeni, da država drvi v totalni bankrot. V Slovenski ljudski stranki bomo amandma k 45. členu podprli.
Hvala. Postopkovno, gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Državna sekretarka je razložila migriranje odstotkov po enem zakonu, po ZIPro. Vendar bi rad zelo nedvoumen odgovor, kajti Mestna občina Ljubljana in vlada se 23. julija najbrž nista sestali zato, da bi se specialno v sklepu številka 4 dogovorili za to, da se črta 2. odstavek 45. člena, da bi Ljubljana dobila 3,5 milijona evrov manj ali več, to je bila zadeva. Zdaj pa prosim za pojasnilo, da se to pove še v številkah, v evrih. Ali pomeni, če ostane določba, kot je zdaj zapisana v ZIPro, da dobi Mestna občina Ljubljana 3,5 milijone ali 3 milijone evrov več, kot bi dobila, če bi bil sprejet amandma, ki to zadevo postavlja na stanje, kot je bilo pred dogovorom med Vlado Republike Slovenije in Mestno občino Ljubljana. Samo za to gre, ker so bile na seji odbora različne interpretacije, kdo dobi več ali kdo dobi manj. Potrebno je pojasnilo in to smo s predlogom za prekinitev tudi zahtevali. Vlada bi bila dolžna obrazložiti, ne samo odstotke, ker jih vsi poznamo, ampak gre predvsem za to, ali se zaradi te določbe Ljubljani dodeli 3,5 milijona evrov več v proračunu ali ne. In predlagam, da se to zelo nedvoumno pove. Mi je čisto vseeno, ali bo to naredil minister ali državna sekretarka. Ali je za Ljubljano ugodnejša obstoječa rešitev ali z amandmajem. Hvala lepa.
Glede tega postopkovnega predloga bi vas želel opozoriti, gospod Tanko, da peti odstavek 129. člena govori o tem, da mora predlagatelj amandmaja predstaviti tudi finančne posledice takšnega amandmaja. Verjetno razumete, da Vlada ne razpolaga z natančnimi izračuni, ker ni predlagatelj tega amandmaja. Predlagatelji treh amandmajev, ki so tudi po vsebini podobni, ste poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, Slovenske ljudske stranke in Nove Slovenije. Če želi Vlada odgovoriti, je to v tej fazi povsem njihova prosta volja, niso pa dolžni dati teh podatkov, ker je to dolžnost predlagatelja amandmaja. To je v skladu s Poslovnikom, kot sem povedal, volja Vlade je, ali bo dala ta odgovor ali ne. Če bi bil to amandma Vlade, bi bila situacija drugačna. Želite postopkovno, gospod Möderndorfer?
Ker je kolega Tanko uporabil postopek za to, da je postavil vsebinsko vprašanje, in ker je uporabil vsebinsko vprašanje, je že navajal neke določene trditve, ki niso resnične. Zato me prav zanima, kakšen bo odgovor, še posebej zaradi tega, ker omenja nek dogovor, ki ga ni. In gre za eksplicitno zavajanje tako javnosti kot kompletnega zbora. Ministra kakršenkoli tak zapisnik sploh ne sme zanimati. Sploh ga ne sme zanimati! Gospod Tanko, vi pa navajate neke polresnične podatke, ki delujejo zelo imenitno in všečno, in sicer z enim samim ciljem in razlogom, da boste tukaj na nek način zlorabljali, to itak počnete že dva dni, Poslovnik in s proceduralnimi vprašanji postavljali vsebinska vprašanja. Držite se Poslovnika, na katerega se vi tako radi kar naprej sklicujete. Demokracija ima eno temeljno načelo, to pa je, da mora imeti najprej formo. Forma pa je postopek. Ja, vem, da vas srce boli, ampak ta srček bo moral delati predvsem takrat, kadar boste delali po dejstvih tega Poslovnika, ne pa po vašem namišljenem poslovniku. Zato vas, predsednik, ponovno prosim in bom ponavljal kar naprej, kadar vidimo že vnaprej, da gre za vsebinsko vprašanje in ne za postopkovno vprašanje, da uporabite tudi člen in tudi prekinete, ne da izrabi 3 minut za demonstracijo nekih idej, ki pravzaprav nimajo nobene podlage, še najmanj pa v Poslovniku Državnega zbora.
Hvala. Ta postopkovni predlog je bil jasen – da se predstavijo finančne posledice tega amandmaja. In dal sem tudi jasen odgovor, da Vlada ni dolžna posredovati finančnih posledic za amandma, katerega sama ni predlagala. V tej fazi glede postopkovnega predloga, vsaj z moje strani, nimam nobenih pomislekov; ostale vsebine, ki so v teh 3 minutah, pa vedno smatramo za obrazložitev postopkovnega predloga. Tako tudi nesporno razumemo vse postopkovne predloge. Želi kdo razpravljati še naprej? Zdaj ima postopkovni predlog gospa Maša Kociper.
Težko je oblikovati postopkovni predlog, ampak res se pogovarjamo o postopku. Spoštovani predsednik, ne morem se strinjati z vašo obrazložitvijo. Postopkovni predlog po našem Poslovniku bi se naj zadeval postopka, komentarja posameznega poslanca o poteku postopka. Gospa Potrata je včeraj lepo prebrala, na kaj se postopkovni predlog lahko nanaša. Po pravilu bi moral poslanec celo navesti člen Poslovnika, na katerega se sklicuje, to je postopkovni predlog. Kar se dogaja zadnje dva dneva, da se poslanci prijavijo na razpravo, čakajo v vrsti, gospodje iz SDS, pa s postopkovnimi predlogi razpravljajo, je nesprejemljivo. Jaz sem obupana, da tisti poslanci, ki spoštujejo Poslovnik nimajo proti temu nobenega orodja. Gospod Tanko bi se lahko prijavil k razpravi in v razpravi o amandmaju na to vsebino od Vlade zahteval pojasnila, razpravljal, se strinjal ali ne strinjal. Tako pa se eni ljudje držimo pravil, se prijavljamo, čakamo na svoje člene; drugi pa se imajo za najpomembnejše na svetu in se vedno, kadar se jim zdi, javijo in v postopkovnem predlogu vsebinsko razpravljajo. Nasprotujem taki praksi in predlagam, da se v okviru npr. Komisije za poslovnik opredelimo do te prakse, ki se je v tem parlamentu že zelo razpasla.
Hvala. Da ne bo nejasnosti glede tega. Predsedujoči ima vedno po Poslovniku pravico, da se odloči, kaj je v tistem trenutku pravilno, ko vodi sejo. Verjetno tudi razumete, da je včasih zelo težko izluščiti iz razprave čisti postopkovni predlog. Moram priznati, da mi je bilo v razpravi gospoda Tanka povsem jasno, da gre za to, da Vlada predstavi finančne posledice. In to je bil postopkovni predlog. Pri vseh ostalih postopkovnih predlogih pa bi si v imenu vseh predsedujočih želel, da se najprej navede proceduralni oziroma postopkovni predlog in se ga nato obrazloži. Z vmesno prekinitvijo pa povzročim samo dodatno zmedo, ker vedno sledi odgovor – Predsednik, na koncu bom povedal proceduralni predlog. In v tem je ta težava. Zato je možno peljati sejo samo in na ta način, da se predsednik v tistem trenutku, ko vodi sejo, sam odloči, kako se bo odločal, ali bo izrekel opomin tistemu, ki je zlorabil Poslovnik ali ne. To se je dogajalo v teh dneh, tako da tudi brez opominov ni šlo. Toliko k temu proceduralnemu predlogu, ki je bil podan. Imamo pa še dva proceduralna predloga. Minister, potem verjetno želite besedo, če sem prav zasledil. Naslednji, ki želi predstaviti proceduralni predlog, je gospod Tanko. Prosim, da se poskušamo držati te prakse, da se predstavi proceduralni predlog in se ga potem obrazloži. Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa. Samo kratek odgovor. Ali je plus, ali je minus, čisto nič drugega. Državna sekretarka, kot sem videl, se je prijavila zato, da bo to obrazložila, pa ste jo prekinili. In od tukaj naprej je sledil ves zaplet. Hvala lepa.
Prav, torej pričakujete odgovor. Gospod Frangež se odpoveduje, tako da dam lahko besedo mag. Mateji Vraničar.
Če bi veljal Zakon o glavnem mestu, ki določa glavnemu mestu dodaten delež dohodnine v višini 0,73 %, potem to pomeni zaokroženo 15 milijonov evrov sredstev letno. Če se uveljavi takšen amandma, kot ga je predlagala Poslanska skupina SDS, da mestu pripada 0,58 % dohodnine, potem to pomeni za Mestno občino Ljubljana dobrih 12 milijonov evrov prihodkov. Če bi se uveljavila metodologija, kakršna je predpisana s trenutno veljavno uredbo – pa sem prej pojasnila, da se za leto 2014 ne more – potem bi Mestni občini Ljubljana pripadala sredstva v višini 7,6 milijona evrov. Za leto 2014 je torej amandma boljši, kot če bi se uveljavila uredba, ki pa se ne more uveljaviti. Za leto 2015 je vprašanje, kakšna bo uredba, kakšna bo metodologija in kakšen bo odstotek po metodologiji, izračunan glede na pretekla 4 leta. V juniju prihodnje leto se bo določil odstotek za leto 2015 na novo, če bo uredba sploh lahko začela veljati. Če bo uveljavljen takšen amandma, kakršen je predlagan, ki velja za leto 2014 in 2015 in za leto 2014 in 2015 derogira 6.a člen Zakona o glavnem mestu, potem ostane tudi za leto 2015 v veljavi 0,58 % dohodnine oziroma dobrih 12 milijonov. Hvala lepa.
Hvala. In končno dam lahko besedo gospodu Jožefu Horvatu, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik, kolegice in kolegi, gospod minister s sodelavci. Nova Slovenija je vložila amandma k dopolnjenemu Predlogu zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leto 2014 in 2015 zato, da izboljšamo, da rešimo problem povprečnin. Mi predlagamo, da tako kot za proračunsko leto 2014, ko je povprečnina 536 evrov, ta isti znesek ostane tudi za proračunsko leto 2015. Vlada ga namreč s tem predlogom zakona zmanjšuje na znesek 525 evrov. Gospe in gospodje, jaz bi se rad vrnil na 4. oktober 2012, ko je Vlada Republike Slovenije lani oktobra podpisala z reprezentativnima združenjema občin – to je z Združenjem občin Slovenije in s Skupnostjo občin Slovenije – dogovor o višini povprečnine za leto 2013 in 2014. To je bil podpisan dogovor za 2013 in 2014. In zdaj sprašujem Vlado, ali lahko poslancem predstavi dokument, kje, kdaj in kako je Vlada z reprezentativnimi združenji občin podpisala dogovor za povprečnino 2015, ki jo v temu zakonu predlaga? Sumim namreč, da tega odgovora ni, to pa zato, ker sem bil prejšnji teden na posvetu Združenja občin Slovenije v Državnem svetu, predsedujoči je povedal, da sem edini poslanec prisoten, čeprav smo bili vsi povabljeni. In tam so povedali župani, da so petkrat prosili predsednico Vlade, da bi se z njo sestali, morda celo šestkrat, kot mi pravi kolega. Niti odgovora nič niso dobili, torej totalna ignoranca do lokalne samouprave, kako naj temu drugače rečem. Totalna ignoranca. Vsaka pametna evropska vlada spoštuje načelo subsidiarnosti. Tega ne spoštujejo samo tiste vlade, ki zagovarjajo krščanskodemokratsko politiko, ker to je eden od elementov takšne politike. Vse pametne vlade spoštujejo načelo subsidiarnosti. Pri nas se občine "de facto" ukinjajo. Mogoče "de jure" ne, ker je gospod Virant potegnil ročno zavoro, ampak "de facto" se občine ukinjajo. In to je naš problem, zato smo mi zelo občutljivi na zmanjšanje povprečnine za naslednje leto. Kolegice in kolegi, verjetno niste vsi iz Ljubljane, je tudi kakšen verjetno iz podeželske občine pa iz Maribora, ko boste jutri, ko bomo jutri prišli domov, bo potrebno povedati občanom in občankam, kaj smo sprejeli oziroma ste sprejeli, in obrazložiti bo potrebno, zakaj se občinam daje manj denarja. Za mojo občino je to morda zmanjšanje samo za 45 tisoč evrov, ampak podeželska občina zna vsak evro zelo dobro unovčiti. Tukaj govorimo za male občine v relativno malih zneskih, ampak za male občine je en evro dragocen. Zato ne pristajamo na znižanje povprečnine za leto 2015. Če pravim, da je bilo Združenje občin Slovenije petkrat zavrnjeno s strani predsednice Vlade oziroma Kabineta predsednice Vlade, na drugi pa smo brali, da so bili dolgi pogovori Bratušek – Janković. Kaj so se pogovarjali, me ne briga. Ampak verjetno ne o lanskem snegu. Zato tudi ta sestanek izpostavljam. Hvala lepa.
Hvala. Preden odprem možnost za prijavo k razpravi, dajem besedo državni sekretarki mag. Mateji Vraničar. .
Hvala lepa za besedo. Konkretno vprašanje je bilo postavljeno Vladi in bi želela odgovoriti. Z vsemi tremi reprezentativnimi združenji občin smo se sestali večkrat. Več tem smo obravnavali, med drugim tudi financiranje oziroma višino povprečnine za leto 2014, 2015 in obseg investicijskih transferov po 21. členu Zakona o financiranju občin. Vendar dogovora o višini povprečnine za leto 2015 nismo dosegli. Zakon o financiranju občin nam omogoča, da se v primeru, če Vlada in občine ne morejo doseči dogovorov o višini povprečnine, višina povprečnine določi z Zakonom o izvrševanju proračuna. Na zadnjem usklajevanjem sestanku smo se dogovorili, da bomo v okviru ministrstva z občinami pogovore nadaljevali, tudi v povezavi z novelo Zakona o financiranju občin in pripravo Zakona za uravnoteženje javnih financ občin. Dogovor bomo poizkušali doseči tekom prihodnjega leta do začetka izvrševanja proračuna za leto 2015. Imamo še nekaj časa, da te zadeve dorečemo. Kaj nas je vodilo k predlogu, da smo predlagali znižanje povprečnine? Vsi dogovori, ki tečejo v povezavi s politiko plač v javnem sektorju, zadevajo tudi zaposlene, ki se financirajo iz občinskih proračunov. Že lani določena povprečnina ni upoštevala znižanj odhodkov za te namene pri zaposlenih v občinski sferi. Kot je bilo danes oziroma včeraj ob razpravi o proračunu 2014 in 2015 povedano, načrtujemo dodatna pogajanja s sindikati glede krčenja mase za plače v letu 2015. To bo zadevalo tudi občine, zato ocenjujemo, da je upravičeno, da se povprečnina tudi v tem primeru zniža. Kot rečeno, to je okvir za nadaljevanje pogovorov pred začetkom leta 2015. Hvala.
Hvala. Lahko odpremo prijavo k razpravi? Gospod Frangež, ali želite postopkovno? Razpravo. Odpiram prijavo za razpravo. Besedo ima gospod Matevž Frangež.
Gospod predsednik, ugotavljam, da smo v zagati. Jaz sem član Odbora za finance in monetarno politiko. Na vikend seji odbora sem ob obravnavi Zakona o izvrševanju proračuna v dobri veri glasoval proti amandmaju Slovenske demokratske stranke, ker je Vlada takrat predstavila naslednjo situacijo. Ker je v veljavi Uredba o metodologiji o izračunu ocenjenih stroškov – kaj pa vem, kako se dalje reče – je dohodnina, ki se nameni Ljubljani oziroma to razmerje 0,37 %. In ne 0,73 %, kot to določa zakon, in ne 0,58 %, kot je to predvideval amandma Slovenske demokratske stranke. Zaradi tega sem jaz v tisti situaciji nasprotoval amandmaju SDS v dobri veri, da Ljubljana deli usodo ostalih lokalnih skupnosti in da se ji prispevek iz naslova Zakona o glavnem mestu znižuje. Danes na tej seji ugotovim, da zaradi tega, ker nekdo ni pripravil izračuna meseca junija, v tem trenutku ni nobene druge opcije, kot da Ljubljani priznamo tisti delež dohodnine, ki ji gre po Zakonu o glavnem mestu, brez uporabe metodologije iz prej omenjene uredbe in brez izračuna, ki je bil določen na tretjino vrednosti ali pa vsaj na slabo polovico v zakonu določene vrednosti. To je resna zagata. Jaz nisem pripravljen podpreti amandmaja Nove Slovenije, ker razumem, da v prvem odstavku sledi ciljem, s katerimi se, žal, v danih razmerah ne morem strinjati. Želim pa, da se omogoči poslankam in poslancem vložitev edinega korektnega amandmaja. In če mene vprašate, se ta amandma samo k drugem odstavku glasi, da se 6.a člen Zakona o glavnem mestu po Zakonu o izvrševanju proračunov v letih 2014 in 2015 ne uporablja. Vsaka drugačna rešitev, spoštovane gospe in gospodje, bo privedla do tega, da bomo z zavestno sprejetimi odločitvami v Državnem zboru zniževali povprečnino za vse ostale slovenske občine, samo Ljubljani bomo z višjim financiranjem kot glavnemu mestu uravnotežili del te izgube. In to je nekorektno. In ravno zaradi tega, ker smo bili zavedeni, vljudno prosim za čas, da se vloži ustrezen amandma.
Hvala. Besedo dajem mag. Mateji Vraničar.
Naj še enkrat pojasnim. Znesek povprečnine za leto 2014 ostaja nespremenjen, kot je bil lani dogovorjen za leto 2013 in leto 2014 z reprezentativnimi združenji občin. Res je, na seji Odbora za finance po več kot 20 urah razprave nismo razmišljali o pravnih vidikih uporabe uredbe in Zakona o glavnem mestu Republike Slovenije. Zaradi vprašanja, ki nam je bilo zastavljeno in za katerega je bilo dogovorjeno, da ga danes pojasnimo, smo podrobneje proučili tudi pravne vidike in prišli do rezultata, ki sem ga danes pojasnila. Ne gre za to, ali je nekdo hotel ali ni hotel junija izračunati določen znesek. Gre za vprašanje, ali je imel v mesecu juniju pravno podlago, da bi to naredil. Po mnenju Ministrstva za finance, preverjenega s pravnimi strokovnjaki, te pravne podlage ministrstvo ni imelo. In rezultat je tak, kakršnega sem danes razložila. Hvala lepa.
Hvala. Naslednja ima besedo gospa Maša Kociper.
Obžalujem, da bomo spet izvedli eno razpravo o tem, kako kaznovati Mestno občino Ljubljana, v kateri živi 300 tisoč prebivalcev, zaradi nekih očitno političnih zamer. V Republiki Sloveniji 10. člen Ustave Republike Slovenije določa, da je Ljubljana glavno mesto naše države in leta 2004 je bil sprejet Zakon o glavnem mestu, ki je posebej določal, da je treba zaradi posebnega pomena, ki ga ima za Republiko Slovenijo glavno mesto Ljubljana, temu mestu zagotoviti usklajeno izvajanje nalog in pristojnosti državnih organov ter organov mestne občine. V nadaljevanju Zakon o glavnem mestu natančno določa, kaj se zagotovi s tem zakonom, izvajanje katerih nalog, med drugim za zagotavljanje pogojev za delovanje organov, organizacij in predstavništev, tujih diplomatskih predstavništev, tujih konzulatov, mednarodnih organizacij. Občina mora ta sredstva, prosim poslušajte, uporabljati namensko. Samo v ta namen. V času Vlade Janeza Janše leta 2007 je bilo mestni občini, ki je po zakonu upravičena do dodatka dohodnine v višini 0,73 %, vzeto 60 milijonov evrov. Leta 2007 se je vlada Janeza Janše odločila, da kaznuje Mestno občino Ljubljana, odvzela ji je 60 milijonov evrov. 60 milijonov evrov je takrat predstavljalo skoraj četrtino proračuna Mestne občine Ljubljana. Kolega Frangež, si lahko zamislite, recimo za Maribor, kaj bi se zgodilo z Mariborom, če bi mu Vlada [[...]] [[oglašanje iz dvorane]]
Prosim za mir v dvorani. Gospa Kociper. imate besedo.
Največ o sebi poveste, kolegi. Kaj bi se zgodilo z Mariborom, če bi mu neka vlada z enim aktom odvzela četrtino proračuna. Ne, narobe. vlada Alenke Bratušek je Mariboru dala 66 milijonov evrov. Danes se pogovarjamo o 3 milijonih evrov. In kljub temu, da je bila Ljubljana ob četrtino proračuna, je od leta 2007 do zdaj – mislim, da nam morate vsi to priznati – napredovala na vseh področjih: v smislu razvoja infrastrukture, novih programov, programov na področju šolstva, umetnosti, kulture, novi mostovi, nove tovarne, novi vrtci, strehe za vrtce, zdravstveni domovi, bilo je narejeno res veliko. Če se še malo pogovarjamo glede financ, se je Ljubljana res dodatno zadolžila, da je premostila to zadrego. Za te namene in za druge namene se je Ljubljana v tem času zadolžila in sedaj zadolžitev na prebivalca v Ljubljani znaša 468 evrov. Glede na to, koliko znaša zadolžitev na prebivalca v Republiki Sloveniji, mislim, da se moramo strinjati, da je to nesorazmerno manj. V Republiki Sloveniji imamo tudi za mestne občine že uveljavljeno zlato fiskalno pravilo in v okviru tega zlatega fiskalnega pravila, če ga tako po domače imenujem, ima Ljubljana še vedno prostor za dodatno zadolževanje. Se pravi, da še ni dosegla zgornje meje. In tukaj bomo zdaj očitno imeli celi politični spor, tudi v koaliciji, ker naši stranki, ki izhaja tudi iz volilne baze Mestne občine Ljubljana, ne dopustite, da zagovarja interese svoje volilne baze. Mi vsi moramo razumeti, da eni zagovarjajo interese kmetov, eni interese občin, eni interese upokojencev, ki ne dovolijo, da se posega v upokojenske pravice niti malo, eni interese podjetnikov. Mi pa ne smemo zagovarjati interesov 300 tisoč prebivalcev Ljubljane, ki s to določbo samo želijo sanirati rešitev, ki je bila v času druge Janševe vlade na Zakon o glavnem mestu narejena tako, da je poleg 60 milijonov vzel še 3,5 milijonov letno Ljubljani. Se pravi, ne govorim o 60 milijonih, ampak govorim o 3,5 dodatnih milijonih, ki jih je vzela druga Janševa vlada. Zdaj se s tem rebalansom ta člen, ki v ZIPRS sploh ni sodil, samo umika. Matevž, to ti veš. Ta člen nikakor ni sodil v ZIPRS. Da je kar ZIPRS anuliral določbo Zakona o glavnem mestu, se je zgodilo prvič. Samo ta člen se zdaj umika in smo v situaciji, ki je bila pred drugo Janševo vlado. In samo še to bom povedala, kljub zadolževanju, ki je omogočilo, da je Ljubljana prebrodila to obdobje in da je dobro delala in rezultate vidite vsi in tudi meščani, Ljubljana že dve leti dela s proračunskim presežkom. Že dve leti brez težav pokriva tekoče obveznosti iz kreditiranja in samo to je smisel, da če se zakreditiraš, da se zakreditiraš na način, da lahko kriješ tekoče obveznosti in vračaš kredit. Ljubljana ta kredit brez težav vrača in že dve leti dela s proračunskim presežkom. V letu 2012 je proračunski presežek znašal 496 tisoč 441 evrov, v letu 2013 do tega obdobja je proračunski presežek znašal že čez milijon evrov. Tisti, ki želite biti korektni, nam morate priznati, da ni nobene osnove, da bi kaznovali glavno mesto Ljubljana in da ne bi samo vzpostavili situacijo, ki je vzpostavljena po Zakonu o glavnem mestu. Ne prosimo vas, da vrnete 60 milijonov, ker vemo, da jih ni. Nič drugega kot samo to kazen, ki jo je Janševa vlada lani dala in ki ne spada v ZIPRS, smo sanirali. Hvala.
Hvala. Gospod Pavlišič ima postopkovno, izvolite.
Hvala. Z vsem spoštovanjem do gospe Vraničar, ki zelo dobro obvlada številke, ter tudi glede na to, kar je kolega Frangež povedal, bi jaz vseeno predlagal, da pridobimo v skladu s 73. členom Poslovnika mnenje Zakonodajno-pravne službe o tej situaciji. Imamo nek originalni zakon, Zakon o glavnem mestu, imamo neko uredbo, imamo spremembo tistega zakona, imamo veljavni ZIPRS in imamo ZIPRS v sprejemanju ter imamo amandma. In tukaj bi prosil, če bi lahko pridobili mnenje Zakonodajno-pravne službe o tem primeru, kaj potem velja in kaj ne, ko to naredimo? Hvala.
Vaš proceduralni predlog bomo posredovali Zakonodajno-pravni službi. Replika, gospod Frangež.
V naši zakonodaji je določeno marsikaj, kar lahko ljudje, upokojenci, prejemniki socialnih transferjev, javni uslužbenci, podjetniki razumejo kot svoje pravice. Tudi lokalne skupnosti! Mimogrede, mi z Zakonom o izvrševanju proračuna del teh pravic suspendiramo oziroma vsaj določamo, da je zaradi javnofinančne situacije obseg dostopa do teh pravic nekoliko omejen. Recimo, da se ti transferji ne usklajujejo. Zato se ne sklicevati na to, da je nekaj po zakonu pravica Ljubljane. Soglašam, Maša Kociper, jaz sem bil med tistimi, ki smo glasovali za Zakon o glavnem mestu Republike Slovenije. Mimogrede, tega mi nihče v Mariboru ne pozabi očitati. Ko smo sprejemali ta zakon, je bil sprejet tudi dogovor, da bo Zakonu o glavnem mestu sledila tudi sprememba financiranja občin, ki bo regionalnim središčem, kakršno je recimo Maribor, sledila in priznala njihove regionalne funkcije, enako kot jih zdaj v državi z Zakonom o glavnem mestu priznavamo prestolnici. To se do danes, spoštovana gospa Kociper, ni zgodilo. Jaz nisem vzel Ljubljani enega samega centa sredstev. Menim pa, da v situacij, ko objektivno iz razumljivih okoliščin stabiliziramo prihodke lokalnih skupnosti, vsaj na obstoječi ravni, ne moremo ravnati drugače v primeru Ljubljane, ne moremo ravnati drugače. Ne gre za sovraštvo do Ljubljane, gre za to, da se naredijo pravične rešitve, ki imajo enake vatle za vse. Še nekaj bi poudaril, ko bo Ljubljana imela 18 % stopnjo brezposelnosti in bo veljala po Zakonu o skladnem regionalnem razvoju za problemsko področje, bo zaprosila za ustrezno pomoč države. Maribor tega ni zaprosil zaradi tega, ker pričakuje dobro voljo vlade Alenke Bratušek, ki jo podpiram tudi jaz, ampak zato, ker mu to pravico daje Zakon o skladnem regionalnem razvoju. Zato je ta država dodelila Mariboru posebno regionalno pomoč, ne zaradi dobre volje, takšne ali drugačne vlade, ampak zato, ker gre za prizadeto gospodarsko in socialno področje, ki potrebuje posebno razvojno pomoč države.
Hvala. Postopkovno, gospod Han, izvolite.
Hvala lepa. Za nami so naporni dnevi, pa pred nami tudi. Zato v imenu poslanske skupine zaradi tega neljubega dogodka prosim za polurno pavzo za posvetovanje v poslanski skupini. Upam, da ne bo uspelo kolegom nasproti mene zavoljo tega problema, ki ga bo ta koalicija brez problema rešila, te koalicije na koncu razčleniti tako, da ne bomo sprejeli tistega, kar je najbolj pomembno za to državo. Umirite se. Predlagam pol ure pavze, predsednik.
Glede predloga za polurno pavzo za posvet v poslanskih skupinah predlagam, da bi imeli to pavzo še preden končamo razpravo. In sicer zato, ker je možno še pred zaključkom razprave sprejeti odločitev glede vlaganja amandmajev. Ko pa zaključim razpravo, tega ni mogoče več urediti. Imamo pa kar nekaj prijavljenih k razpravi, predlagam, da se opravi ta razprava. Gospod Jani Möderndorfer, izvolite.
Proceduralno bi razpravljal. Predlagam, da podprete predlog in odredite odmor zavoljo dela v Državnem zboru. Hvala.
Hvala. Prekinjam sejo in jo bomo nadaljevali ob 19. 25.
Spoštovane poslanke in poslanci. Želim vas obvestiti, da potrebuje tudi Zakonodajno-pravna služba nekaj več časa za pripravo mnenja, kot je bilo predlagano v proceduralnem predlogu. Zato bomo sejo nadaljevali ob 20. uri. Hvala.
Spoštovane kolegice in kolegi, nadaljujemo z delom in razpravo. Gospod Tanko, izvolite, postopkovno.
Hvala lepa za besedo. V prekinitvi ste zaprosili za mnenje Zakonodajno-pravne službe. Potem ste prekinitev podaljšali za pol ure zato, da bomo dobili mnenje Zakonodajno-pravne službe. Zdaj me zanima, kaj je z mnenjem Zakonodajno-pravne službe. Ali bo to mnenje ustno, pisno? Ker očitno je od mnenja Zakonodajno-pravne službe zelo odvisna tudi razprava v koaliciji. Koalicija je to predlagala in zahtevala. In bi res prosil za informacijo.
Lahko vam zaupam, da sem nameraval omogočiti razpravo tistim, ki so prijavljeni k razpravi. Če ne bo želje po razpravi, bi prekinili sejo do jutri do 10. ure, kajti v tako kratkem času enostavno ni bilo možno vsega pripraviti. Lahko nadaljujemo z razpravo. Besedo dajem gospodu Janiju Möderndorferju.
Hvala lepa, predsednik. Ob današnji razpravi glede ZIPRS-a in pri predstavitvi uvodnih predstavitev mnenj poslanskih skupin lahko ugotovim, da je bilo praktično skorajda skupno mnenje vseh poslancev in poslank, da je ZIPRS pravzaprav tehnični akt, izvedbeni akt. S tem so se strinjali tako predstavniki opozicije kot koalicije. Moram reči, da je bila ena najbolj sočnih primerjav tako na Odboru za finance kot tudi danes v Državnem zboru izjava gospoda Presečnika, da je ZIPRS postal akt, kamor pravzaprav dajemo tisto, kar pravzaprav ne vemo, kam naj damo. To se pravi, kot neke vrste odpadke. In s tem se popolnoma strinjam. Še posebej se strinjam, ko govorimo točno o temu amandmaju, o katerem danes teče razprava. Moram vas spomniti, da se je ta odpadek zgodil z vlado Janeza Janše, v kateri koaliciji ste bili vi, in vaša vlada je zlorabila ta tehnični ZIPRS, da je dala tja notri kar naenkrat takšen amandma, ki se zdaj ponovno ponavlja, da bi se znašel v tem ZIPRS-u. Še posebej zato, ker imamo v obstoječi zakonodaji zakone, ki urejajo ta vprašanja. Lahko rečem, kadar govorimo o občinah na splošno in o njihovem financiranju, imamo Zakon o financiranju občin, kjer bi lahko vsa vprašanja glede njihovega financiranja rešili. Tam, v temu zakonu. Istočasno, kadar govorimo o nalogah na podlagi Zakona o glavnem mestu Republike Slovenije, imamo zopet tam zakon in vso podlago, da tam urejamo te stvari, na kakšen način in kako financirati te naloge. Boleče pa je, to pa mi verjemite, kadar koli se pogovarjamo o slovenskih občinah, da delamo primerjave med občinami, ki se imenujejo mestne; med občinami, ki izpolnjujejo vse pogoje, da so bile ustanovljene tako, kot jih zakon predvideva; in med občinami, ki teh pogojev niso izpolnjevale, pa so bile kljub temu ustanovljene; med občinami, ki so uspešne; med občinami, ki so manj uspešne; med občinami, ki so zelo zadolžene, in med občinami, ki niso zadolžene. Skratka, lahko bi našteval do jutri zjutraj vse možne razlike. Ampak en skupen imenovalec pa je zagotovo, ena občina se ne more primerjati s katero koli drugo občino. Ne govorim o mestni občini Ljubljana, ampak govorim o vsakokratni občini. Ptuj se ne more primerjati s Celjem, Celje se ne more primerjati s Kranjem, Kranj se ne more primerjati z Mariborom, Maribor se ne more primerjati z Ljutomerom in tako naprej. In zato je ta diskusija in debata, kdo je čigav in kdo na kakšen mlin pelje, res smešna, še posebej kadar se pogovarjamo, da bomo ta vprašanja in razmerja reševali znotraj ZIPRS-a. Vsa razmišljanja v tej smeri, kako je prav, kako se en amandma odpre zato, da bomo rešili s tem ključno vlogo in rešili vse probleme slovenskih občin, so zmotna. Danes smo slišali v razpravi, da so bile v preteklosti dane obljube, in vsi dobro veste, da je bilo v slovenskih občinah ničkoliko diskusij in debat ter tudi poskusov, da se rešijo ti problemi, tudi z ustanovitvijo pokrajin, tudi s premeščanjem določenih inštitucij v določene kraje, da bi lahko na ta način poskušali rešiti probleme; pa jih v resnici ne bomo. Tudi če bomo decentralizirali na prafaktorje vse občine in jih pomešali med seboj, tega problema ne bomo rešili. Namreč v Mestni občini Ljubljana se nahajajo vse tegobe in težave, ki se omenjajo v ostalih občinah. V mestni občini imamo tudi kmete, upokojence, študente, delavce – skratka vse vrste segmentov družbe, ki obstajajo v vsaki občini. In danes razpravljati o teh razlikah je na nek način res nedostojno, pa ne samo do mestne občine, ampak do vseh občin. Do vseh občin je nedostojno, da se pogovarjamo na takšen način, kajti to, kar se danes poskuša pripeljati in nekako uzakoniti znotraj ZIPRS-a, ta odnos do Mestne občine Ljubljana, se po drugi strani poskuša delati tudi z vsemi ostalimi občinami. Mislim, da je prav in čas, da tudi ta Državni zbor da – ne samo tej vladi, vsakokratni vladi – zelo jasno sporočilo. Stvari se naj urejajo tam, kjer je to mesto; in vsako področje ima za to svoj zakon, kjer se sistemsko urejajo vse stvari, tudi v okviru občin. Mislim, da je prav, da v tem duhu tudi razmišljamo ob tem, ko bomo glasovali in odločali o tem amandmaju. Lahko rečem, da so vsi v preteklosti tako zgubljali, kot pridobivali. Izgubljali in pridobivali – z enim samim ciljem. Poslanci in poslanke znamo venomer ponavljati, kako pomemben je vsak človek, mali človek v občinah, kjer živijo, ni važno, kje to je. Kar pa se dogaja v tem Državnem zboru zadnjih nekaj let, spodbujanje posebnih razlik zato, da bi vzpostavili in našli nekega krivca samo zato, da bi prišli do svojega lastnega izplena. Mislim, da je čas, da v tem Državnem zboru poslanci in poslanke to nehamo delati. Govorim namenoma o množini in vmešam tudi sebe, da ne bo pomote. Če je ZIPRS res tehnični zakon, potem ta amandma ne sodi v ta zakon. Hvala.
Hvala tudi vam. Naslednji bo imel besedo gospod Jakob Presečnik. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Jaz sem zadnjič kar precejkrat razpravljal v soboto na seji Odbora za finance, vendar ne v zvezi z Ljubljano, zaradi tega je obtožba, ki mi jo je dal kolega Möderndorfer, malo iz trte zvita. Jaz sem danes to primerjavo dal v zvezi s 15.a členom, za katerega je sam minister rekel – jaz sem ga tako razumel – da je lahko v zakonu v ZIPRS, ampak ne pomaga nič in se po vsej verjetnosti tudi ne bo nič uporabljal. Če bi bil gospod Möderndorfer v soboto cel dan na seji, ne samo takrat, ko se je govorilo o Ljubljani, bi to zagotovo opazil. Kar se tiče teh dveh amandmajev. Jaz že v soboto nisem govoril o Ljubljani in tudi danes ne mislim govoriti o Ljubljani, govoril pa bom, če mi dovolite nekaj stavkov, o občinah in o financiranju občin. 45. člen določa zmanjšano povprečnino za leto 2015. To pomeni pri financiranju občin za leto 2015 – in tak amandma smo dali na odboru in sedaj, pa ne samo mi, tri poslanske skupine – to pomeni 22,7 milijona evrov za občine manj. To je, kar se tiče 45. člena. Saj verjetno lahko razpravljamo o obeh členih, tudi o 46. členu, kjer predlagamo, da se drugi odstavek 46. člena popravi. Tam, kjer piše: ne glede na drugi odstavek 21. člena Zakon o financiranju občin ena, se v letu 2015 del sredstev za sofinanciranje investicij občinam zagotavlja v višini 2 % skupne primerne porabe občin. Občinam sta bila resnici na ljubo z ZUJF že odvzeta 2 % in zdaj jemljemo, jemljete še dodatna 2 %. Naš predlog je samo ta, da se vrne na tisti procent, na katerem so občine pristale po ZUJF. Prej je kolegica Maša Kociper rekla tudi v zvezi s tem enemu od kolegov iz koalicije približno takole: "Kaj bi pa vi storili, če bi vaši občini, katerikoli občini, odvzeli 25 %?" Glede na 46. člen in rešitev po 46. členu, jaz imam podatke od Združenja občin Slovenije, ne od kake posamezne občine, kaj šele od tiste občine, od koder jaz prihajam. Po teh podatkih občina, po vrsti jih imam napisane, bi občina Solčava izgubila 23,06 %. Ali ni to približno četrtina? Skoraj 25 %, približno četrtina vseh prihodkov. Občina Bovec – 19,43 % vseh prihodkov manj, Občina Osilnica – 17,14 % manj, Občina Loški Potok – 15,63 %. O tem govorim in zaradi tega smo dali amandma k 46. členu, ker ugotavljamo, da so po ZIPRS-u, včasih smo rekli po ZIPro-tu, da so oškodovane tiste občine, ki imajo na sorazmerno velikem teritoriju malo število prebivalcev, po domače pomeni bolj redko poseljene občine. Nič nisem uporabljal, ne Ljubljane, ne mestnih občin, ne drugih občin, ker imamo tudi gosto naseljene občine, ki niso niti mestne, niti glavna mesta, niti nič. Zaradi tega predlagam vsem, da še enkrat razmislimo, da se zavemo, kaj pomeni zmanjšane povprečnine za leto 2015 in kaj pomeni določilo drugega odstavka 46. člena. Hvala lepa.
Repliko ima gospod Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Moram replicirati kolegu Janiju Möderndorferju, ker je rekel, da amandma Nove Slovenije k 45. členu ne sodi sem, ker je ZIPRS 2014/2015 tehnični zakon. Mi smo vložili amandma na 45. člen tega zakona. Kaj je zdaj tukaj narobe, zakaj ne sodi sem? Če sem vas jaz prav razumel. Hvala lepa.
Hvala. Naslednja ima besedo gospa Sonja Ramšak.
Hvala lepa za besedo. Prav je, da se oglasimo k amandmaju. Pozitivna Slovenija oziroma koalicija zelo dobro ve, tudi s samega Odbora za finance, zakaj je Slovenska demokratska stranka predlagala amandma v takšni obliki. V Slovenski demokratski stranki menimo, da se na podlagi ZIPro 2014/2015 dejansko uresničuje dogovor, ki ga je sklenila Vlada Republike Slovenije z Mestno občino Ljubljana. Gospod Möderndorfer je sicer govoril v uvodu, da zavajamo javnost in govorimo o nekem dogovoru, ki ga ni bilo. Vendar pa se je zgodil sestanek 23. 7. 2013. Četrti sklep jasno govori o tem, da se bo septembra sestala delovna skupina Ministrstva za finance in Mestne občine Ljubljana na temo Zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leto 2013 in 2014. In MOL predlaga črtanje drugega odstavka 45. člena ZIPro 2013/2014, ki Mestni občini Ljubljana znižuje predvsem dohodnine. Jaz ne morem biti tiho, tako kot nekateri rečejo, da ne bom govorila o Ljubljani. Res je, da v samem zapisniku z dne 9. 9. 2013 tega sklepa ni več. Ampak v osnutku je, kar pomeni, da ste se na tem sestanku o tem pogovarjali. In da ste uresničili v samem zakonu. Gospa Vraničar, vi ste tudi bila na tem sestanku. Vidim, da odkimavate, ampak verjetno je bilo v osnutku zapisano nekaj, kar ne odgovarja koaliciji in tudi Vladi ne. Slovenska demokratska stranka je tudi na Odboru za notranje zadeve opozorila ravno na ta sklep in smo rekli, da samo čakamo, kdaj bomo videli tudi realizacijo. Sedaj lahko vidimo, da se je to zgodilo v Zakonu o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leto 2014 in 2015. Naj se navežem še na ostalo razpravo in se odmaknem od Mestne občine Ljubljana in glavnega mesta. Prav je, da opozorimo na to, da so vse ostale občine – ne samo mestne, ampak tudi vse ostale manjše občine – v odnosu do Mestne občine Ljubljana, pa zanemarimo to, da gre za glavno mesto, v deprivilegiranem položaju. Vsi dobro veste, da je v lanskem letu prišlo do dogovora med Vlado Republike Slovenije in občinami, kjer je bilo občinam po dogovoru odvzeto 200 milijonov evrov sredstev, s tem da je bilo v dogovoru tudi dogovorjeno, da bodo naloge, ki so naložene občinam, zmanjšane v obsegu 10 %. Vendar ta del dogovora ni bil sprejet, 200 milijonov pa se je vzelo občinam. In s tem amandmajem k 54. členu ZIPro 2014/2015 želimo vzpostaviti ravnotežje med vsemi občinami. Če pogledate povprečnino, bo Ljubljana izgubila 0,99 evra na prebivalca, medtem ko bo Solčava 1,79 evra na prebivalca. To je ogromna razlika in s tem še povečujemo razlike med razvitimi občinami oziroma občinami, ki so na podeželju in nimajo takšnih možnosti, kot jih ima Mestna občina Ljubljana. Predlagam, da se koalicija dogovori, pogovori. Mislim, da se bomo lažje odločali, ko bo predstavnica Zakonodajno-pravne službe svoje mnenje.Hvala lepa.
Hvala. Ker ste dobili besedo vsi, ki ste bili prijavljeni. V vmesnem času se nam je pridružila tudi namestnica vodje Zakonodajno-pravne službe gospa Nataša Voršič, ki ji dajem besedo, da poskuša podati njihovo mnenje glede proceduralnega predloga, ki je bil podan s strani gospoda Pavlišiča. Izvolite, gospa Voršič.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci. Glede 45. člena Zakona o izvrševanju proračuna je naše mnenje, da, če drugega odstavka 45. člena, kot ga določa veljavni Zakon o izvrševanju proračuna in kot določa predlagani amandma, ni, v celoti veljajo določbe Zakona o glavnem mestu Republike Slovenije. In sicer 6.a in 6.b člen. Kakšna je finančna razlika, pa ni pravno vprašanje, na katerega bi lahko odgovorili. Hvala.
Hvala za ta pojasnila. Če dovolite, bi v tem trenutku tudi prekinil sejo. Prekinjam razpravo o 45. členu in vloženih amandmajih ter prekinjam 16. točko dnevnega reda. S tem prekinjam tudi 47. izredno sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri, 13. novembra 2013, ob 10. uri. Hvala in lahko noč.