Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 12. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Samo Bevk, Miran Jerič, Dimitrij Kovačič, Darja Lavtižar Bebler in Alojz Posedel. Na sejo sem vabil predsednika vlade Republike Slovenije, gospoda Janeza Janšo, k 1. točki, predstavnike vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda ter predstavnika sodnega sveta k 20. točki dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 12. seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z 59. členom poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje 7.12.2005. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Prehajamo na predlog za umik točke z dnevnega reda. Poslanske skupine SDS, NSi, SLS in DeSUS predlagajo, da se z dnevnega reda umakne obravnava predloga zakona o strokovnih in znanstvenih naslovih [[predlog ste prejeli na klopi]] . Želi besedo predstavnik predlagateljev umika? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Izvolite, gospa Žgajner Tavš.
Hvala lepa za besedo. Moram reči, da pozdravljam odločitev, da bomo to točko umaknili z dnevnega reda te seje. Kajti predlog zakona o strokovnih in znanstvenih naslovih, kakršen je pripravljen, je v prvi vrsti slab. Moram reči, da smo pravzaprav o tem dvomili že pri sprejemanju osnovnega zakona, ki je podlaga za predlog zakona o strokovnih in znanstvenih naslovih, ko se je v državnem zboru sprejemal v letu 2004. Dovolite, da povem samo dve najpomembnejši točki oziroma dva poudarka iz samega predloga zakona, ki je po oceni Slovenske nacionalne stranke slab in tudi nesprejemljiv. Prvi je vsekakor neenakopraven položaj z ostalimi diplomanti iz držav Evropske unije. Na to smo v Slovenski nacionalni stranki opozarjali že v letu 2004. V zvezi s tem smo prejeli tudi kar nekaj strokovnih mnenj, ko smo zakon obravnavali na matičnem delovnem telesu. Poleg tega v predlogu, kakršen je pred nami, poslanci, pravzaprav niso jasni prehodi z univerzitetnega študija naprej, k pristopu študija magisterija oziroma doktorskega študija. Dovolite pa še eno pomembno dejstvo. Po ureditvi, kakršna je danes v Republiki Sloveniji, se dogaja, da slovenski študent, ki študira na dodiplomskem izobraževanju, ki še nima dokončane oziroma pridobljene diplome, lahko v Italiji študira magistrski študij in dobi magistrski znanstveni naziv. Veste, to je ta neenakopraven položaj, v katerem smo danes oziroma so danes slovenski študenti v primerjavi z tujimi študenti. V Slovenski nacionalni stranki bomo vsekakor podprli predlog za umik omenjenega predloga zakona o strokovnih in znanstvenih naslovih s te seje oziroma točko dnevnega reda. Hvala.
Hvala, gospod Žgajnerjevi. Gospod Moge v imenu poslanske skupine LDS.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Smo med Scilo in Karibdo, kar pomeni, da bi ta zakon morali na vsak način sprejeti zaradi študentov in zaradi profesorjev, ki bodo te programe izvajali. Po drugi strani je pa treba na ta zakon gledati tudi skozi očala vsega prebivalstva, tudi na tiste ljudi, ki so si to izobrazbo že pridobili. Prav ta neusklajenost, ki se ne rešuje v tem zakonu, ki ste ga predlagali danes, da se ga umakne, ampak se mora rešiti v zakonu o visokem šolstvu, je stvar, za katero se mi zdi popolnoma upravičeno, da tudi mi podpremo umik tega zakona. In bo potrebno, če ne v tem zakonu, kar so nekateri poslanci predlagali, dopolnilo, ki pa žal ni bilo sprejeto, bo treba razmerje med nazivi in naslovi, ki bodo pridobljeni po novem zakonu, uskladiti tudi tiste nazive oziroma naslove, ki so bili podeljeni po starem naslovu. Zato mi ta umik podpiramo.
Hvala. Želi še katera od poslanskih skupin besedo? [[Ne.]] Preden preidemo na glasovanje prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka, v tem primeru se glasovanje lahko opravi. Opažam, da ni pripomb glede glasovalnih naprav, zato prehajamo na odločanje o predlogu za umik navedene točke z dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti 1. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na predlog za širitev dnevnega reda. Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj predlaga, da se dnevni red razširi z obravnavo predloga odloka o razpisu referenduma in določitvi referendumskih območij za ustanovitev občin ter za določitev oziroma spremembo njihovih občin in predlog sklepa o ugotovitvi, da posamezna območja ne izpolnjujejo pogojev za ustanovitev občine oziroma za spremembo njenega območja. Predlog odbora ste prejeli z dopisom z dne 13.12.2005. Predlagam, da o obeh predlogih za širitev razpravljamo skupaj. Želi besedo predstavnik predlagatelja širitve dnevnega reda? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o vsakem posameznem predlogu širitve. Najprej prehajamo na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda za obravnavo predloga odloka o razpisu referenduma in določitvi referendumskih območij za ustanovitev občin ter za določitev oziroma spremembo njihovih območij. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 12. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda za obravnavo predloga sklepa o ugotovitvi, da posamezna območja ne izpolnjujejo pogojev za ustanovitev občin oziroma za spremembo njenega območja. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 14. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. Tako predlagam zboru, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem in s sprejeto spremembo ter dopolnitvami. Glasujemo o dnevnem redu v celoti. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 63, proti 1. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je dnevni red 12. seje zbora določen. S tem prekinjam sejo zbora in jo bomo nadaljevali ob 15. uri.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 30 poslank in poslancev. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom ter drugim odstavkom 245. člena in 247. člena poslovnika državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik vlade. Zatem bodo minister za zunanje zadeve dr. Dimitrij Rupel, minister za pravosodje dr. Lovro Šturm in minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo dr. Jure Zupan odgovorili na poslanska vprašanja, postavljena na 10. in 11. seji zbora, na katera zaradi odsotnosti niso odgovorili. Poslanci, ki so prijavili dve vprašanji, bodo drugo vprašanje postavili potem, ko bodo vsi prijavljeni poslanci postavili po eno vprašanje. Poslanci imajo za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Predsednik vlade in ministri odgovorijo na vprašanja največ v petih minutah; enako tudi, če je vprašanje postavljeno več ministrom. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti novega vprašanja. Prosim poslance, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. V zvezi s to točko so se za danes opravičili naslednji ministri: minister za gospodarstvo mag. Andrej Vizjak in minister za zunanje zadeve dr. Dimitrij Rupel od 17.00 ure dalje. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morata predsednik vlade ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor, ki bo objavljen v glasilu državnega zbora. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru; v tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo državnega zbora. Na klopi ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katera v poslovniškem roku še ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Kot že rečeno, bo na prva štiri vprašanja odgovarjal predsednik vlade, gospod Janez Janša. Prvi bo poslansko vprašanje postavil gospod Miran Potrč. Izvolite.
Spoštovani gospod predsednik vlade! Prvi krog usklajevanja in javne razprave o programu gospodarskih in socialnih reform vlade je za nami. Morda ga ocenjujemo različno, toda objektivno večina ljudi reform zaenkrat ni sprejela za svoje. Za dogovarjanje in socialno partnerstvo pri oblikovanju reform se je na pobudo velike večine sindikatov zbralo po njihovih podatkih 40 tisoč ljudi. Politbarometer pa kaže, da je proti dvigu DDV 84% anketiranih, da je proti povečanju pravic delodajalcev glede odpuščana zaposlenih 71% anketiranih, da je proti odpravi progresivnega obdavčenja dohodka 70% anketiranih, da je proti enotni davčni stopnji 56% anketiranih, da je za povečano privatizacijo v zdravstvu le 50% anketiranih. Splošna ocena pa se je iz meseca v mesec slabša in je po politbarometru v novembru dosegla le 30% podpore in 51% nepodpore. Take so objektivne ocene teh aktivnosti in odzivov v javnosti. In ker si je ocene in cilje gotovo že oblikovala tudi vlada, vas gospod predsednik sprašujem: Ali odziv javnosti na predlagane reforme prepisujete slabi in površni predstavitvi, nerazumevanju učinkov oziroma posledic za socialno prizadete skupine in socialne partnerje ali dejstvu, da nekateri bistveni cilji reform in njihove posledice za pomemben del državljank in državljanov enostavno niso sprejemljivi? Ali bo vlada kot odziv na nizko podporo javnosti doslej, zagotavljala le poudarjeno medijsko kampanjo za reforme, kar je bilo najavljeno ali pa bo kmalu in dovolj jasno povedala, kateri predvideni ukrepi recimo niso nujni [[DDV, enotna davčna stopnja]] kot primer? In končno: Kaj praktično pomeni deklarirana pripravljenost vlade za obravnavo posamičnih predlogov ob hkratni ugotovitvi, da reforme predstavljajo celoto in je tudi večina predlaganih ukrepov povezanih med seboj? Brez odgovora na to vprašanje obljuba, da bo državni zbor odločal o vsakem predlogu zakona posebej, ne pomeni veliko več kot nadaljevanje dosedanje prakse, da bo koalicija zavračala vse predloge v opoziciji. Hvala.
Hvala, gospodu Potrču. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala, spoštovani gospod poslanec za vprašanje. Sem ga vesel, ker se nanaša na ključno temo. Vesel sem tudi, da ne sprašujete več o cerkvenem premoženju kot že nekajkrat prej. Dejstvo je, da je pogled na reforme različen, vendar pa nikakor ne bi mogli trditi, da je javnost proti reformam. Večino tega, kar je vlada dala v okvir gospodarskih in socialnih reform, je Slovenska demokratska stranka, tudi druge stranke, ki so v koaliciji, zagovarjala pred volitvami, za to je dobila podporo na volitvah. To je zapisano v koalicijski pogodbi, preko 90% vsebine tega okvira je hkrati tudi vsebina koalicijske pogodbe in to je dobilo podporo na edini, v demokraciji verodostojni anketi, to so volitve. In s to podporo gre vlada naprej. Tudi sproti merimo javno mnenje. Od samega začetka razprav o potrebnosti reform se ni bistveno spreminjalo. Prek 75% ljudi v Sloveniji smatra, da so reforme potrebne, so pa deljena mnenja v zvezi z nekaterimi ukrepi. Še zdaleč ne v zvezi z večino ukrepov in še zdaleč javno mnenje ni proti potrebnim spremembam. Ali so ti ukrepi nujni, je odvisno, kako na stvari gledamo. Nujno ni nič, razen umreti. Lahko nič ne naredimo, lahko ravnamo tako, kot so ravnale vlade v preteklosti, vendar bomo potem prišli v situacijo, ko bo treba spremembe delati v bistveno bolj neugodnem položaju in tudi v bolj neugodnem ozračju. Lahko pogledamo čez mejo v sosednjo Italijo. Ker so se izogibali reformam, bo gospodarska rast v tej državi letos pod 1%. Vidimo, kako se s težavo lotevajo reform ali pa so se lotevali v Nemčiji, ki je gospodarska velesila, ključen gospodarski faktor v Evropi. Danes morajo sprejeti bistveno strožje, kot bi bilo treba, če bi se reform lotili pred tremi ali štirimi leti ali takrat, ko je kancler Schroeder prvič to predlagal. Kar se tiče nasprotovanja nekaterim ukrepom, deloma izhajajo iz tega, ker pač ljudje različno mislimo, to je popolnoma legitimno. Deloma iz tega, ker dosedanja razprava še ni šla v podrobnosti, šla bo v podrobnosti v prihodnji fazi, ko bodo posamični ukrepi predlagani. Deloma pa tudi zaradi tega, ker so se ti predlogi vzeli izključno politično in nekatere stranke iz opozicije iz tega pač delajo protivladno politiko, kar je sicer povsem legitimno in se to povsod dogaja, ne samo pri nas. Ni pa fer, da se to skriva potem za civilno družbo ali za sindikati. Tudi ni fer, da se govori, kako so sindikati zbrali v Ljubljani 40 tisoč ljudi, ker, prvič, številka ne drži, drugič, ni šlo samo za sindikalno akcijo, vaša stranka je bila soorganizator te akcije. Tu je časopis Socialnih demokratov iz Celja z velikim pozivom na shod v Ljubljani. Bom prebral, piše: "Pozivamo člane in simpatizerje stranke Socialnih demokratov, da se udeležijo protestnega shoda proti vladni politiki, ki bo v soboto, dne 26. novembra 2005, v Ljubljani. Prevoz je brezplačen. Protestni shod bo trajal predvidoma pol ure. Dobimo se na postaji v Celju ob tej in tej uri. Podpis: Andreja Rihter, podpredsednica Socialnih demokratov." Toliko o nepolitičnem shodu in o tem, zakaj vlada ne upošteva socialnih partnerjev. Mi upoštevamo socialne partnerje, upoštevamo tudi opozicijo. Dvakrat smo predlagali pogovor s predsedniki parlamentarnih strank, bili ste prisotni. Na prvem pogovoru smo celoten sestav seznanili z okvirom reform; ni bilo možno razpravljati, češ, da se še niste seznanili z vsebino. Na drugem sestanku je bila razprava o enem ukrepu od sedemdesetih; ostali, kot da jih ni. Tako da vlada bo pač nadaljevala z [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]
Hvala, gospodu predsedniku. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite gospod Potrč.
Hvala lepa. Gospod predsednik, jaz najprej točko dnevnega reda vprašanje in odgovori razumem, da vprašani ministri in tudi predsednik vlade odgovarjajo na vprašanja ne pa ocenjujejo vsebino odgovora. Vi si to pravico lahko vzamete, parlamentarni običaj pa to ni. Drugo. V Socialni demokraciji smo imeli posvete in stališča, v katerem ne želimo, da bi delovali proti reformam, niti ne želimo, da bi se ustvarjala kakršnakoli razmerja ali občutek, da bomo predlaganim reformam nasprotovali ali delali proti njim. Vendar menimo in smo trdno prepričani, da reform ni mogoče doseči brez najširšega dialoga in najširšega dogovora med vsemi socialnimi skupinami, veliko večino, tudi s sindikati. Žal nam je, da vlada doslej tako ni ravnala. Nekaj pojasnil predstavnikom strank in nekaj pojasnil sindikatom še ni dogovor, še ni razgovor o vsebini, ta šele pride. Zato prosim, da mi dopolnilno pojasnite, ker doslej niste: Ali soglašate, da brez dogovora ni mogoče oblikovati reforme, ki bi lahko bile produktivne in uspešne, ki bi jih ljudje ali večina ljudi sprejeli za svoje, ker najbrž si napredek in blagostanje želimo vsi, vprašanje pa je, kdo si predstavljamo, da ga je mogoče doseči? Da poveste, ali ste trdno prepričani, da potrebna enotnost v reformah obstoja v vladnih strankah, da ne bi krivili druge, dejansko pa slišimo tudi iz kroga vladnih strank pomisleke na nekatere cilje in da nam poveste, kako si predstavljate delo v parlamentu, skratka predstavite program, po katerem bomo mi dolžni slediti predlogom ukrepov, ki jih boste prinašali. Hvala.
Hvala, gospodu Potrču. Gospod predsednik izvolite.
Vlada bo nadaljevala po poti, kot jo je začela, se pravi trdno smo odločeni, da bomo te reforme uresničili, vendar smo se hkrati odločili, da tisti del reform, ki je najbolj občutljiv, skušamo kolikor je možno uskladiti znotraj ekonomsko-socialnega sveta, ker je organiziran prostor dialoga med socialnimi partnerji in vlada je že poslala izhodišča za ta dialog vsem, ki sodelujejo v teh pogovorih v okviru ekonomsko socialnega sveta. To smo povedali na samem začetku, desetkrat ponovili, tako tega ni treba desetkrat spraševati. Ne pričakujemo, da bo možno popolnoma vse uskladiti in da je možno nekatere premike narediti tako, da bo 100% podpora. To pozivanje me malo spominja na leto 1991, ko je bilo tudi rečeno, da potrebujemo vse izračune, preden se osamosvojimo in da se je treba zmeniti z Beogradom, drugače ne bomo pristali na osamosvojitev. To je bilo stališče nekaterih strank. Čeprav smo vedeli, da se z Beogradom nikoli ne bomo zmenili in da vseh izračunov v naprej ni možno imeti. Zdaj je to nekoliko podobno. Jaz bi, če moje besede ne prepričajo, poskušal spoštovanega gospoda poslanca prepričati z besedami njegovega predsednika, gospoda Pahorja, ki je zelo dobro odgovoril na to vprašanje, ki ste ga postavili. Dejal je naslednje: "Če se bo vlada skušala reformam izogniti zato, ker bo pri socialnih partnerjih na začetku tega dialoga naletela na neko nasprotovanje, in jih bo videla kot prepreko za uveljavitev reform in se bo reformam skušala izogniti, bo naredila veliko napako." Predsednik Socialdemokratov, Borut Pahor, v oddaji Dogodki in odmevi na Radiju Slovenija. Potem, gospod Pahor v Primorskih novicah: "Ne smemo podleči skušnjavi, da bi se reformam uprli." Upam, da bo to mnenje spoštovano. V Večeru, gospod Pahor sodi, da se mnogi ne zavedajo nujnosti reform in Socialdemokrati bodo po svojih močeh prepričevali ljudi, da so potrebne. Močno podpiramo. Gospod Pahor v Magu: "Menim, da je zrela opozicija soodgovorna za ustvarjanje družbenega ozračja, ki bo legitimiziralo nujnost temeljit sprememb." Torej pričakujem, spoštovani gospod poslanec, da če vas jaz nisem prepričal prej, da so vas sedaj besede vašega lastnega predsednika.
Hvala, gospodu predsedniku. Gospod Potrč, izvolite.
Hvala. Gospod predsednik, jaz nisem imel namena vzpostaviti zahteve za razpravo o odgovoru predsednika vlade v državnem zboru, jo pa sedaj postavljam, in to iz razloga, ker se počasi bo moral tudi gospod predsednik vlade navaditi, da odgovarja na vprašanje. Jaz namreč stališča predsednika svoje stranke poznam enako dobro ali boljše od njega in prav je, da zvemo na državnem zboru stališča predsednika vlade, ne pa stališča enega od predsednikov strank, kakršnekoli že. Vi se boste, gospod predsednik, morali navaditi, da odgovore dajete po vsebini slej ko prej, drugače bo moral tudi predsednik državnega zbora povedati, da pravzaprav ne spoštujete poslovnika in obvez, ki jih imate. Predlagam torej, da se odločamo o tem, ali bomo o odgovoru vlade opravili v skladu z 2. odstavkom 246. člena razpravo v državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Potrču. O predlogu poslanca gospoda Potrča, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo državni zbor odločal v okviru jutrišnjega glasovanja. Drugi bo poslansko vprašanje predsedniku vlade postavil gospod Zmago Jelinčič Plemeniti. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Urad za preprečevanje pranja denarja je bil ustanovljen 1.1.1995 z glavnim gospodom Stroligom, ki ga vodi od takrat naprej do danes. Do danes nismo doživeli niti ene pozitivne rešitve, zadeve, ki jo je predlagal gospod Stroligo, ampak je tožilstvo ves čas sledilo, kakor kaže, zgrešenim Stroligovim domnevam in vedno nasedlo, trošilo državni denar, efekta pa nobenega. Nazadnje se je zgodilo to, ko je gospod Stroligo dobil po glavi od vseh instanc sodišča še tisto zadevo z Aschembachovim denarjem, ko so v Kopru začasno zaplenili zaradi suma pranja denarja okrog 11 milijonov nemških mark. Pomeni, da bodo denar vrnili, če ga že niso, in seveda bo, kar se tega tiče, padla huda odškodnina. Tudi obresti se bodo morale vendarle izplačati, kar pomeni, da bo glede na tisto približno milijardo, malo manj kot milijardo in pol denarja, ki ga je država že morala vrniti, bodo morali verjetno samo na tem segmentu državljani in državljanke pogoltniti še kar nekaj milijard škode, ki jo je naredil gospod Stroligo. Kakor kaže, gospod Stroligo vodi enak političen urad oziroma enako politično komisijo, kot jo vodi gospod Kos, ki sedaj ne ve, kako bi drugače naredil, da bi politično upravičil svoj obstoj in je šel kazensko ovajat Vzajemno zaradi goljufije, kar nima nobene zveze s korupcijo itn. Ali pa, kot mariborska sodnika, gospa Rot v Mariboru, konec koncev katere ime v nemščini pomeni rdeč. Tudi to nekaj pomeni, kakor kaže. Dejstvo je, da je gospod Stroligo dal v razpravo oziroma ugotovil, da je od leta 1995 do leta 2001 kar 1476 transakcij bilo takšnih, kjer naj bi šlo za pranje denarja. In končno se je izkazalo, da niti v enem primeru ni do tega prišlo. Zato sprašujem gospoda predsednika vlade: Ali gre za politično institucijo in ali namerava vlada tudi na tem področju kaj narediti, pregledati delovanje tega urada in morda zamenjati "glavo" tega urada ali pa zapreti urad? Hvala lepa.
Hvala gospodu Jelinčiču. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Ker je prej, prvi poslanec, ki je spraševal, zlorabil poslovnik, ne rečem, da bom v svojih odgovoril citiral tistega, ki se mi ga zdi pametno citirati. Če bo to predsednik Socialnih demokratov, če bo pač dal neko dobro stališče, bom pač citiral njega. Tako kot se jaz ne spuščam v to, kakšna vprašanja bodo poslanci postavljali, seveda tudi meni ni možno predpisovati, koga lahko citiram in koga ne. Kar se tiče urada za preprečevanje pranja denarja, morda najprej nekaj statistike, glede na to, da iz vprašanja izhaja, kot da urad praktično nič ne dela. Po podatkih urada je ta institucija v desetih letih obravnavala 876 zadev zaradi suma pranja denarja. Končala je 753 zadev oziroma 86%, brez tega da bi urad vložil kakšne ukrepe oziroma 526 teh zadev je bilo zaključenih z "ad acta", se pravi brez ukrepov. 27 zadev je takšnih, da so bila posredovana obvestila o sumljivih transakcijah zaradi suma pranja denarja v policiji in državnemu tožilstvu, in v 37 zadevah je bila poslana informacija zaradi suma storitve nekaterih kaznivih dejanj, kar je tudi dolžnost urada, če na takšna dejanja naleti. Na današnji dan ima urad v obravnavi še odprtih 123 zadev s področja sumljivih transakcij, niso vse s področja pranja denarja. V letu 2005 oziroma v prvih 11 mesecih letos je urad v skladu z zakonom odprl 111 novih zadev, končal analizo in obravnavo v 98 primerih, tako da so bile zadeve zaključene. Od teh končanih 98 zadev je urad v večini primerov - se pravi, v 57 primerih ni potrdil začetnega suma in so bile te zadeve zaključne brez postopkov. V 27 zadevah v letošnjem letu je urad ugotovil določene razloge za sum pranja denarja in je posredoval 18 obvestil policiji in državnemu tožilstvu. V nadaljnjih 14 zadevah pa je urad informacijo zaradi suma storitve drugih kaznivih dejanj posredoval podatke drugim - državnemu tožilstvu, pa tudi drugim državnim institucijam. Iz te statistike izhaja, da je urad obravnaval relativno veliko število zadev. Od tistih, ki so se izkazale za takšne, da je sum utemeljen, je pač urad ukrepal v skladu s svojimi pristojnostmi. Dejstvo pa je, da je bilo zelo malo zadev zaključenih s pravnomočno sodbo, ta podatek drži. Vendar pa urad ni tisti, ki bi imel tukaj zadnjo besedo. Postopki gredo naprej na policijo, tožilstvo oziroma na tožilstvo. Kakšno je stanje tukaj, kakšni so zaostanki, tudi vemo. Jaz bi sedaj na podlagi statistike in teh podatkov, ki smo jih zbrali v enem dnevu, težko presodil, ali je urad dejansko sam največ odgovoren za to, da je izplen v smislu pravnomočnih sodbi in dokončnih ukrepov tako nizek. Vlada bo ob teh poročilih, ki jih urad tako ali tako mora pripravljati, ob naslednjem poročilu proučila situacijo in ugotovila dejansko učinkovitost tega organa, mislim, da organ potrebujemo tudi zaradi mednarodnih obveznosti, ki jih država ima, in se seveda odločila, ali so potrebne kakšne spremembe, takšne ali drugačne.
Hvala gospodu predsedniku. Gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa. Dejstvo je, da ta urad pri svojih 17 zaposlenih v 10 letih ni pravzaprav niti ene same zadeve pripeljal do za državo ugodnega zaključka. To kaže na popolno nesposobnost in na račun davkoplačevalcev. Zato bi prosil predsednika vlade, da, ni rečeno ravno sedaj, ampak da mi poskuša pisno odgovoriti, kako veliko je finančno breme, ki ga je Slovenija morala prenesti zaradi nesposobnega delovanja tega urada in njegovega direktorja.
Hvala gospodu Jelinčiču. Želite, gospod predsednik? Izvolite.
Urad vsako leto izdela poročila, ki so precej podrobna. Mislim, da so tudi ti podatki v teh poročilih. Lahko posredujemo celotna poročila, mislim, da niso zaupna, lahko pa naredimo podrobnejšo statistiko, iz katere bo razvidno to, po čemer sprašujete.
Hvala gospodu predsedniku. Naslednje vprašanje bo postavil dr. Marko Pavliha. Izvolite.
Hvala. Spoštovani gospod predsednik vlade, ministrski zbor, cenjene poslanke in poslanci! Ena od temeljnih človekovih pravic je pravica do zdravstvenega varstva. Zagotavljamo jo zlasti z obveznimi zavarovanji, pa tudi z dopolnilnimi, s katerimi se je do konca 90-ih let ukvarjal javni zavod, potem pa je iz sredstev slovenskih davkoplačevalcev ustanovil vzajemno zavarovalnico. Kot že ime pove, naj bi Vzajemna delovala po principih vzajemnosti in solidarnosti: vsi za enega, eden za vse. Njeno poslanstvo naj ne bi bilo ustvarjanje dobička, ampak zagotavljanje čim boljših pogojev, torej čim nižje premije, za svoje člane. Vzajemna žal ne razmišlja tako, ampak razmišlja o čim večjem zaslužku za ozko finančno elito. Očitno se od svojega mota: jaz zate, ti zame, sprevrača v model: ti meni - jaz sebi. Zato se je bržkone odločila, da izida nezakonite lastniške certifikate in na tak način omogoča razpolaganje z varnostno rezervo, ki pripada vsem zavarovancem. Pa še več. Januarja si želi na skupščini preoblikovati v delniško družbo, in sicer s pomočjo samo 33-članske skupščine, torej 0,003% vseh zavarovancev. Gospod Janša, sprašujem vas, očitno en Mercator ni dovolj. Jutri je na vrsti Vzajemna, pojutrišnjem je na vrsti Luka Koper in potem je verjetno še na vrsti ostalo trdo prigarano premoženje, če ga bo sploh kaj ostalo. Takšno dejanje Vzajemne ostro kritizira stroka, naj omenim samo prof. Ivanka, ki opozarjam, da se gremo nevarno igro, v kateri bodo obogateli samo nekateri, zavarovanci pa ogromno izgubili. Gre za več kot milijon sto tisoč zavarovancev. In kaj v vsem tem počne vlada - bora malo, tako rekoč nič. Kaj počneta odgovorna ministra za zdravje in finance? Tudi nič. Zanimivo pa je, da je bistveno bolj, gospod Janša, aktivna vaša strankarska revija, ki sicer pljuva po vseh tistih, ki drugače mislijo, ampak v tem konkretnem primeru se pa zavzema za vodstvo Vzajemne. Zares sijajna demokracija. Zato vas sprašujem, gospod Janša: Kaj ste in kaj boste storili za preprečitev divje privatizacije vzajemne zavarovalnice? Kako boste zaščitili pravice več kot milijona 100 tisoč zavarovancev? Kako boste preprečili katastrofalno oškodovanje ne samo države, ampak tudi naših državljank in državljanov? Kako boste preprečili verjetno eno največjih goljufij v času od osamosvojitve naše države? Hvala lepa.
Hvala gospodu Pavlihi. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za vprašanje. Najprej naj povem, da je glasilo Slovenske demokratske stranke Nova pot in tisto, kar ste vi tam kazali, ni Nova pot, ampak revija, ki je na trgu in ki ima svoje lastnike, tako kot vsi ostali mediji. Kar se tiče vašega vprašanja, pa moram reči, da deloma delim zaskrbljenost z vami. Vendar pa v tem trenutku institucije, ki so zadolžene za zavarovalni nadzor, nekateri postopki pa so sproženi tudi na sodiščih, še niso rekli zadnje besede. Tako vlada ali jaz osebno, mislim, da ne more presoditi o tem, ali se dogaja nekaj, kar gre v smer, o kateri ste govorili in ki naj bi bila nezakonita, ali je to pač v skladu s pravili in zakonom. Nekateri postopki na sodiščih [[teče po več postopkov]] so bili zaključeni, nekateri še niso bili. Za to, da bi se eventualno Vzajemna preoblikovala v delniško družbo, je potreben najprej sklep skupščine, ki še ni bil sprejet, in potrebno je tudi soglasje oziroma dovoljenje agencije za zavarovalni nadzor, česar tudi še ni bilo narejenega. Te institucije zadevo proučujejo. Dejstvo je, da je bila vzajemna zdravstvena zavarovalnica ustanovljena kot neprofitna zavarovalnica z medgeneracijsko vzajemnostjo in v tej smeri mora tudi delovati. Kolikor je v pristojnosti vlade, se bo za to smer zavzemala. Kolikor bo treba za to predlagati kakšno spremembo zakonodaje, bomo to tudi naredili; to je danes najavilo tudi ministrstvo za zdravje. Ne bi pa želel kot predsednik vlade prejudicirati odločitev, ki jih sprejemajo neodvisne institucije ali sodišča. Tako da bi se tudi distanciral od nekaterih zelo kategoričnih trditev, ki so bile tu izrečene.
Hvala gospodu predsedniku. Izvolite, gospod Pavliha.
Res je, spoštovani gospod predsednik vlade, da je agencija z veliko zamudo začela postopek odprave kršitev, in ta postopek bo najverjetneje trajal od štirih do pet mesecev, skupščina pa je sklicana za mesec januar. Ampak naj vas opozorim, da so dopolnilna zdravstvena zavarovanja po naši zakonodaji, po zakonu o zavarovalništvu in zakonu o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju javni interes. Agencija za zavarovalni nadzor skrbi za interese zavarovancev, javni interes je pa širši. In sprašujem vas: Ali ga lahko prepustimo nekemu upravnemu organu, neki agenciji, nekemu uradu, če ste pa za to odgovorni vi? Za javni interes v vsaki demokratični državi skrbi samo vlada, ki jo je ljudstvo izvolilo. Naj vas spomnim še na to, gospod predsednik vlade. Namreč, Vzajemna v zadnjem letu, zanimivo, deluje absolutno v nasprotju z načeli vzajemnosti. Naj omenim samo opeharjenih več kot 60 tisoč zavarovancev - zaradi tega je bila kazensko ovadena s strani gospoda Kosa -, naj omenim prvo odpoved 71 tisoč zavarovanj invalidom in drugim žrtvam pri ministrstvu za delo [[to so sicer kasneje preklicali, pa vendar]] , naj omenimo samo poskus povišanja premije za tiste najbolj občutljive in najbolj prizadete ljudi, starejše in bolj bolne. Vse to seveda kaže na njeno nelegitimno in nelegalno dejanje. Opozicija je skušala preprečiti pri sprejemanju sprememb zakona o zdravstvenem varstvu takšne manevre in je predlagala, da bi se dopolnilna zavarovanja zopet vrnila nazaj k javnemu zavodu, pa seveda s svojimi predlogi ni uspela. Zato vas ponovno prosim gospod predsednik vlade, da v luči tega, kar sem rekel, in v luči molka države, ki kaže na to, da nameravate Vzajemno prepustiti zasebnim plenilcem, da mi vseeno dopolnilno odgovorite kaj spodbudnega.
Hvala gospodu Pavlihi. Gospod predsednik, izvolite.
Prej sem na samem začetku dejal, da bo vlada skrbela za to, da bo tudi ta zavarovalnica šla v smer, v kateri je bila ustanovljena: kot neprofitna zavarovalnica z medgeneracijsko vzajemnostjo, in da obstajajo mehanizmi, s katerimi se da to zagotoviti. Ni pa vse, kar se tudi - in rekel sem tudi, da deloma delim vašo zaskrbljenost. Ko smo zbirali podatke za odgovor na vaše vprašanje, smo prišli do nekaterih ugotovitev, ki določene trditve potrjujejo, so pa postopki pred neodvisnimi agencijami oziroma na sodiščih in če bi jaz zdaj prejudiciral neka stališča, to ne bi bilo korektno. Deloma pa to, kar vi govorite, govorijo tudi konkurenčne zavarovalnice, tukaj je nek boj na tem trgu in je treba zelo dobro pretehtati, regulatorne institucije morajo zelo dobro pretehtati, kdaj gre za lobiranje, kdaj gre enostavno za konkurenčni boj, ker gre za velike denarje in za velika sredstva in se uporabljajo zelo različni prijemi, kdaj pa gre dejansko za zaščito javnega interesa. V kolikor bo potrebno tudi s spremembo zakonodaje zagotoviti splošni interes, zaščito interesov zavarovancev, potem je vlada pripravljena predložiti tudi spremembo zakonodaje, če obstoječi mehanizmi ne bi zadoščali za to, da to naredimo.
Hvala gospodu predsedniku. Izvolite, gospod Pavliha.
Pravzaprav mi je predsednik vlade že sam dal iztočnico in upam, da bodo to tudi kolegice poslanke in poslanci razumeli, da bi želel v skladu z drugim odstavkom 246. člena poslovnika predlagati, da odločimo, da na naslednji obravnavi oziroma naslednji seji opravimo razpravo o odgovoru predsednika vlade. Namreč, gre za javni interes in opozarjam, da smo za javni interes posredno odgovorni tudi mi, drage poslanke in poslanci. In ker predsednik ni konkretno odgovoril, kako bo zaščitil interese več kot milijona zavarovancev, kako bo preprečil privatizacijo nečesa, kar je naše. Ponavljam, vzajemna zavarovalnica je nastala iz sredstev davkoplačevalcev, ni podobna drugim evropskim svetovnim zavarovalnicam, ki so nastale kot nekakšni klubi ali zasebne zadruge. In naj ima vsaj državni zbor kot zadnjo možnost, zadnjo rešilno bilko priložnost, da razpravljamo na primer o posebnem zakonu o lastninskem preoblikovanju vzajemne zavarovalnice. Mislim, da je to najmanj, kar moremo mi storiti. Namreč, opozarjam vas, da so vse bivše slovenske vlade gradile sistem, kjer je zagotavljanje zdravstvenega varstva javna dobrina, kjer je zagotavljanje zdravstvenega varstva v luči stopnje solidarnosti in vzajemnosti. Novo vlado očitno ta solidarna blaginja ne zanima. Naj ponovno poudarim, da bi preoblikovanju vzajemne zavarovalnice v delniško družbo pomenilo, da bi se del premij namenjal za dobičke, za dividende, kar bi pomenilo ali bistveno višjo premijo za zavarovance ali pa bistveno skrčenje njihovih pravic. Ali je to zagotavljanje javnega interesa, ki je določen v prej omenjenih dveh zakonih?. Jaz mislim, da ne. In kot rečeno, gre in močno diši za goljufijo stoletja. To mora biti jasno vsakomur, ki ima vsaj trohico občutka za pravnost, pravilnost, pravičnost in solidarnost. In bojim se, da vlada gospoda Janše do sedaj teh vrlin ni dokazala. Zato, spoštovane poslanke in poslanci, ko bomo jutri glasovali o mojem predlogu, prosim, da ponovno razmislite. Sam predsednik vlade pravi, da je pripravljen postreči z nekim zakonodajnim predlogom, dajmo mu pomagati. Dajmo vsi skupaj združiti sile in za božjo voljo rešiti več kot milijon prizadetih Slovenk in Slovencev. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu poslanca gospoda Pavliha, da državni zbor na naslednji seji opravi razgovor o odgovoru predsednika vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo državni zbor odločal v okviru jutrišnjega glasovanja. Naslednji bo poslansko vprašanje predsedniku vlade postavil gospod Jakob Presečnik. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod predsednik vlade, gospa ministrica, gospodje ministri in ostali člani vlade, prisrčno pozdravljeni! Enako kolegice poslanke in kolegi poslanci! Spoštovani predsednik vlade! Vse bolj se približuje junij naslednjega leta, to je 2006, ko bo za prevzem evra Slovenija morala izpolnjevati maastrichtske kriterije. Kakšna so pričakovanja vlade o izpolnjevanju teh kriterijev, še posebej glede inflacije? Predvsem ali bo Slovenija tudi junija 2006 izpolnjevala ta kriterij? Hvala lepa.
Hvala gospodu Presečniku. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Vendar naj, ker je šlo prej spet za zlorabo poslovnika, prejšnjemu spraševalcu, zelo jasno povem, da se nič od tega še ni zgodilo: niti ni skupščina sprejela sklep o preoblikovanju Vzajemne v delniško družbo, še manj je agencija dala soglasje k temu. Zato govoriti, da se je nekaj zgodilo, da se je zgodila kraja stoletja, enostavno predstavlja zavajanje javnosti. Glede vprašanja v zvezi s prevzemom evra, se zanj zahvaljujem. Veseli me, da je ta visoki zbor opazil, da je Slovenija praktično že izpolnila tudi najtežji kriterij, ki ga je potrebno izpolniti za to, da bomo lahko v začetku leta 2007 vpeljali evropsko valuto. Dejstvo je, da je zadnji podatek o naši inflaciji samo za eno desetinko odstotne točke nad maastrichtskim kriterijem in da je trend tako ugoden, da je možno upravičeno napovedati, da bo ta pogoj izpolnjen prej, kot v sredini naslednjega leta, ko bo izdelano konvergenčno poročilo. Glede na to, da smo ostale pogoje, se pravi, pogoje, ki se nanašajo na javni dolg, pogoje, ki se nanašajo na stabilnost tečaja - oziroma tega bomo izpolnili, ko bomo 2 leti v čakalnici za evro - , da ostali pogoji niso pod vprašanjem, da številne daleč presegamo, da imamo boljše podatke kot nekatere države, ki so že članice evropske monetarne unije. Ni predvidljivih nevarnosti za to, da Slovenija ne bi izpolnila tega pogoja. V tem trenutku smo od treh kandidatk za vstop v evropsko monetarno unijo, poleg nas sta to še Estonija in Litva, daleč najboljši v seštevku vseh kriterijev. Na naši strani bodo pač ti pogoji izpolnjeni. Dobro potekajo tudi ostale, recimo temu, tehnične priprave na prevzem valute. Morda bo nekaj težav zaradi tega, ker je potrebno to konvergenčno poročilo, ki bo izdelano šele konec junija, naslednje leto potem tudi formalno sprejeti na pristojnih institucijah EU in šele po tistem se lahko začne del priprav, med drugim tudi kovanje kovancev. Vendar pa računamo, da bo tudi to vse možno izvesti tako, da bo Slovenija 1. januarja 2007 dejansko brez problema vpeljala evropsko valuto. Imamo tudi relativno svežo izkušnjo, ker naš tolar nima tako dolgega življenjskega veka, to smo enkrat že naredili - mislim na tehnično izvedbo v bistveno težjih okoliščinah in brez kakšnih večjih komplikacij. Vlada je sprejela tudi vse potrebne ukrepe za to, da prehod na evropsko valuto ne bi vplival na dvig cen, zaradi tega smo oziroma bomo vpeljali relativno dolgo dvojno označevanje cen, ki bo trajalo pred in po uvedbi evra. Na ta način bomo zagotovili, da bodo lahko potrošniki sami kontrolirali cene tudi pri artiklih nižjega cenovnega razreda, kjer je v nekaterih evropskih državah, ko so uvajali evropsko valuto, prišlo do tako imenovanega zaokroževanja navzgor in se je to potem poznalo tudi pri splošnem porastu cen. Te izkušnje smo preučili. Želimo se izogniti napakam, ki so jih naredili v nekaterih državah, ko so ob tem velikem bumu prvič uvajali evropsko valuto. Tako ne pričakujemo, ne bi smelo biti tukaj tega negativnega efekta. V zvezi s tem apeliramo tudi na razumevanje v zvezi s tem ukrepom dvojnega označevanja cen, ki bo povzročil nekaj dodatnih stroškov, vendar še zdaleč ne bodo takšni, kot se je nekaj časa pisalo. Spomnite se časov visoke inflacije, ko so vsak dan spreminjali cene; zdaj jih bo treba pač nekajkrat v tem obdobju in to ne bo predstavljalo ne bistvenega problema ne velikih stroškov.
Hvala gospodu predsedniku. Proceduralni predlog? Izvolite.
Oziroma postopkovni, v slovenščini. Veste, gospod Janša, če meni in tudi cenjenemu kolegu pravniku očitate, da sva kršila poslovnik [[...]]
Gospod Pavliha, prosim, da se držite poslovnika - proceduralni predlog.
Ja, proceduralno je. Rad bi vedel: V katerem delu sem kršil poslovnik, saj sem samo citiral dela uglednih avtorjev, kot na primer prof. Ivanka, prof. Pahorja, pa še bi lahko naštevali, ne nazadnje sem tudi sam na to temo knjigo napisal.
Naslovite vprašanje na poslovniško komisijo, gospod Pavliha. To ni v skladu s poslovnikom, to je zloraba.
A to pa je, da gospod predsednik drugim očita in trdi, da kršimo poslovnik.
Gospod Pavliha, vzel sem vam besedo. In prosim, da si je ne jemljete, kadar vam je predsedujoči ne da. S tem smo končali vprašanja, naslovljena na predsednika vlade. Na 10. in 11. seji državnega zbora so poslanka Darja Lavtižar Bebler in poslanci mag. Borut Sajovic, Matjaž Han in poslanka Breda Pečan postavili poslanska vprašanja ministru za zunanje zadeve dr. Dimitriju Ruplu, ministru za pravosodje dr. Lovru Šturmu in ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo dr. Juretu Zupanu. Ti ministri na seji niso bili prisotni in ker so poslanci zahtevali ustni odgovor, ga bodo dobili danes. Najprej bo minister za zunanje zadeve dr. Dimitrij Rupel odgovoril na poslansko vprašanje gospe Darje Lavtižar Bebler o reševanju odprtih vprašanj meje z Republiko Hrvaško. Prosim, gospod minister.
Hvala lepa, gospod predsednik. Obžalujem, da gospe poslanke sicer ni z nami, ampak bom vseeno izkoristil priložnost, ki ste mi jo dali. Torej, gospa poslanka sprašuje, ali ne bi bilo prav, ko bi v vladi oziroma zunanjem ministrstvu upoštevali priporočila predsednika republike oziroma predsednikov dveh republik, Drnovška in Mesića, in bi nehali govoriti o tem, da je mogoče sporazum o mejnih vprašanjih doseči s pogajanji, ampak da bi bilo prav, ko bi poskusili z arbitražo. Glede tega moram reči, da zunanjo politiko v skladu z našo ustavo in zakoni vodi državni zbor, vlada pa deluje na podlagi in v okviru teh usmeritev. Državni zbor, gospod predsednik, še ni sprejel nobenega sklepa ali odločitve o reševanju mejnega vprašanja s Hrvaško s pomočjo tretjega, kamor spada tudi arbitraža. Nobene odločitve ni o tem, da je treba prenehati s poskusi, da bi dosegli bilateralni dogovor o mejnem vprašanju s Hrvaško. Seveda so vprašanja, kot ga je postavila gospa Beblerjeva, legitimna. Vendar opozarjam na to, da je posebej pri zunanji politiki priporočljivo ravnati soglasno, s soglasjem na nacionalni ravni. V tem smislu smo nedavno tega v vladi sprejeli neko uredbo, ki se imenuje uredba o sodelovanju, obveščanju in usklajevanju na področju zunanjih zadev. Pretekla praksa, gospod predsednik, kaže na to, da ni neobičajno, da v procesu približevanja država članica Evropske unije in države kandidatka, ki si to prizadeva postati, poskušata doseči rešitev bilateralnih vprašanj z dogovorom. S tem se strinjajo tudi predsedniki Evropske unije. O tem sem nedavno govoril z generalnim sekretarjem, visokim predstavnikom Javier Solano, o tem sem nedavno govoril tudi s komisarjem Olijem Renom in naši sogovorniki so pripravljeni posredovati in pomagati pri dogovarjanju s sosednjo Hrvaško oziroma s kandidatko za članstvo Evropski uniji, da pridemo do rešitve tudi mejnih vprašanj s pomočjo medsebojnega dogovora. Dogodki v zvezi s tem naj bi se začeli januarja prihodnje leto. Mislim, da v tem trenutku najbrž ni produktivno polemizirati o teh vprašanjih in seveda smo pripravljeni še naprej poslušati vse dobronamerne nasvete in informacije, ko gre za slovensko-hrvaške odnose. Predvsem pa bi želeli, da bi morda takšno razpravo, ki jo je tu v plenumu začela poslanka, vodili v odboru za zunanjo politiko, ki je še posebej kvalificiran za takšno razpravo. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Gospod minister prosim, da odgovorite še na poslansko vprašanje, ki ga je na prejšnji seji postavil magister Borut Sajovic glede komuniciranja uslužbencev ministrstva z mediji. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Tu gre morda za nek nesporazum. Seveda, naše ministrstvo ni prepovedalo Zoranu Kovaču, zanj gre, komunicirati z mediji v Sloveniji. Mi smo odgovorili na prošnjo gospoda Kovača, to se je zgodilo 25. oktobra letos, mi smo gospodu Kovaču odgovorili, da pač mora naš uslužbencev, diplomat, nekdo, ki dela na diplomatskem predstavništvu oziroma konzulatu, ravnati v skladu z normami in uredbami in pravili in zakoni, ki so v veljavi. Mi smo našega uslužbenca, gospod Kovač je naš uslužbenec, prosili, da predstavnike medijev napoti na službo za odnose z javnostmi, da bi jih povezali z ustreznimi sogovorniki, seveda se pa to nanaša predvsem na področje delovanja MZZ. Kot je znano, so za verodostojne, relevantne uradne informacije o področju zunanjih zadev posebej pooblaščeni minister za zunanje zadeve, državni sekretar in predstavnik ministrstva za stike z javnostmi. Gospodu Kovaču mi komuniciranja z domačimi slovenskimi mediji, čeprav se on nahaja v Bruslju, nismo prepovedovali in tega namena nimamo, vendar seveda priporočamo oziroma zdi se nam samoumevno, da so naši diplomati posebej pooblaščeni za komuniciranje s tujimi javnostmi, oni so poslani v službo, so za to plačani, da komunicirajo z mediji v Belgiji oziroma v Evropski uniji, ne pa, da komunicirajo z domačo javnostjo, za katero so pooblaščeni drugi. V zvezi s tem še enkrat poudarjam, da ne gre za nobene kršitve in za nobene omejitve. Gre za to, da javni uslužbenci komunicirajo na nek urejen način v skladu s službo in s pravili, ki so veljali. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Gospod Sajovic, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Lep pozdrav tudi vsem predstavnikom in predstavnici ministrskega zbora! Seveda na gospoda ministra Dimitrija Rupla pa naslavljam dopolnitev ustnega poslanskega vprašanja. Lahko, da se nismo razumeli dobro, vendar slovenski mediji in slovenska javnost je problem očitno razumela prav in tudi sam se sprašujem, kam nas vodi nadzor nad javnimi uslužbenci. Kajti, sam osebno nikjer ne vidim razloga, zakaj ne bi, recimo, visokostrokovni predstavniki mogli pomembno prispevati k informiranju slovenske javnosti, kar se tiče te pomembne zadeve, kar je ptičja gripa in vsa ravnanja Slovenije v zvezi z njo nedvomno bila. Seveda z razumevanjem sprejemam to, da je diplomatska praksa eno, vendar diplomatska praksa se nikakor ne more in ne sme postavljati nad ustavo, kajti ustava v svojem 29. členu zagotavlja tudi pravico svobode govora. Zato me zanima: Katera konkretna zakonska določila so bila uporabljana s strani predstavnikov MZZ-ja, ki so prepovedali gospodu Kovaču kot eminentnemu strokovnjaku razpravo in pa izražanje svojega mnenja v tej pomembni zadevi? In pa: Ali ste znotraj ministrstva potegnili kakšne konkretne ukrepe zoper tiste, ki so od gospoda Kovača to zahtevali? Ne nazadnje je pa tudi zanimivo, da je očitno varuh človekovih pravic to pravilno razumel in pritrdil mnenju in stališču gospoda Kovača. Hvala lepa.
Hvala gospodu Sajovicu. Gospod minister, želite dodatno obrazložitev?
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec, me veseli, da ste v dvorani in da lahko govoriva tako rekoč iz oči v oči. Vaša beseda "prepoved" je neprimerna, kajti ministrstvo gospodu Kovaču ni prepovedalo ničesar. Kot veste, je gospod Kovač objavil najmanj deset izjav, kot se jaz spominjam, v slovenskih medijih o zadevah, ki se tičejo ptičje gripe in tako naprej. Objavil je dolg intervju v Mladini, mi nismo gospodu Kovaču niti želeli niti mogli prepovedati nobene od teh izjav. Vendarle načelno gledano, če mi pošljemo v inozemstvo nekega diplomata - in gospod Kovač je v tem trenutku, ko dela v sistemu MZZ, diplomat - , ko ga pošljemo v tujino, predpostavljamo, da bo on predvsem govoril tujim medijem in tujim javnostim, medtem ko domačim javnostim lahko govorijo službe, ki so za to pristojne v tej državi. Seveda pa gospodu Kovaču nihče ne jemlje besede in mu je nihče jemal ne bo, niti danes niti kdaj v prihodnosti, tako da jaz mislim, da je razburjenje povsem odveč. Morate pa razumeti tudi, da sistem zunanjih zadev, ko gre za diplomatske, bolj, da tako rečem, strokovno-diplomatske zadeve, mora govoriti z enim glasom in mi moramo usklajevati naše izjave, še posebej ko gre za izjave vis-ŕ-vis domači javnosti in domačim medijem. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Odgovor ministra za pravosodje dr. Lovra Šturma na vprašanje Matjaža Hana o delu posebne vladne medresorske skupine za vprašanja materialne vojne škode bomo sedaj dobili. Izvolite, gospod minister.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod poslanec Matjaž Han sprašuje. Ali se ministrstvo, ki ga vodite, ukvarja s problemom materialnih oškodovancev druge svetovne vojne in kakšni so dosedanji rezultati njegovega dela in kdaj lahko pričakujemo konkretne zakonodajne predloge, povezane z reševanjem tega vprašanja in kakšna bo njihova okvirna vsebina? S problemom materialnih oškodovancev druge svetovne vojne se ne ukvarja ministrstvo za pravosodje, pač pa se z njimi ukvarja medresorska komisija vlade Republike Slovenije za obravnavo vprašanj vojne škode, ki ji predseduje minister za pravosodje. Ta komisija je na svoji seji v maju, v letošnjem letu, sprejela izhodišča za morebitno zakonsko ureditev pravic materialnih oškodovancev druge svetovne vojne. Predvsem bi bilo treba na podlagi razpoložljivih podatkov oceniti obseg materialne vojne škode, ki so jo med drugo svetovno vojno utrpeli posamezniki. Ob upoštevanju zmožnosti države je potrebno določiti znesek, ki se ga lahko nameni za delno povračilo takratne materialne vojne škode. Za povračilo se deloma nameni državno premoženje, potrebno je določiti način, časovni potek ter izplačevalca povračila. Pri izplačevanju povračila se pri presoji upravičenosti upošteva sedanje ozemlje Republike Slovenije. Ob upoštevanju višine škode, preračunano na sedanjo vrednost, ter višine sredstev, ki jih je država sposobna nameniti za njihovo povračilo, se določi razmerje med škodo ocenjeno na podlagi povojnega popisa, ter pravico do povračila. Upravičencev se povračilo izplača na podlagi tako dobljenega količnika. Upravičencem, ki z oceno vojne škode ne razpolagajo, se znesek povračila najprej določi ob upoštevanju takrat veljavnih kriterijev, nato pa se ga pomnoži z zgoraj dobljenim količnikom. Zakon, v kolikor bo do njega prišlo, tudi določi enoletni rok, v katerem bi lahko upravičenci na pristojni organ vložili vlogo za povračilo vojne škode. Po koncu upravnih postopkov bi se znesek, ki bi ga država predvidela za ta namen, sorazmerno porazdelil med upravičence. Poleg tega je medresorska komisija zadolžila ožjo delovno skupino, v kateri sta sodelovala tudi predstavnika Inštituta za novejšo zgodovino ter Arhiva Republike Slovenije, da na podlagi razpoložljivih podatkov pripravi oceno škode, ki so jo med drugo svetovno vojno utrpeli materialni oškodovanci druge svetovne vojne, ter oceni razmerje, na podlagi katerega bi bilo mogoče takratno vojno škodo preračunati na sedanjo vrednost. Ožja delovna skupina je sredi leta dokončala svoje delo. Arhivski podatki kažejo, da je bilo v drugi svetovni vojni na ozemlju sedanje Slovenije zasebnikom povzročeno za 23 milijard takratnih dinarjev škode, ki so jo v veliki večini povzročile sile osi, deloma pa tudi jugoslovanska in zavezniške vojske. Vsa škoda je bila po drugi svetovni vojni natančno popisana. Tistim, ki so bili od katerekoli strani v zvezi z vojnimi dogodki oškodovani, so bili izročeni sklepi o ocenitvi vojne škode. Na podlagi kriterijev, ki so bili za izračun sedanje vrednosti nacionaliziranega premoženja upoštevani pri denacionalizaciji, torej, upoštevana so bila ta merila, bi znesla ocena sedanje vrednosti premoženja, ki so ga med vojno izgubili zasebniki, 540 milijard tolarjev. Ožja delovna skupina je podala tudi nekatere dodatne predloge. Vse gradivo je na decembrski seji obravnavala medresorska komisija za obravnavo vprašanj vojne škode. Ocenila je, da bi lahko prišlo do približno 30% omenjenega zneska in da bo gradivo posredovala naprej v obravnavo drugim vladnim telesom.
Hvala gospodu ministru. Gospod Han, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa za odgovor. Upam, da se bo problem teh ljudi, ki so bili med drugo svetovno vojno oziroma ki jim je bilo poškodovano in oškodovano zasebno premoženje, vendarle na nek način hitro rešil. Računam, da se bo to rešilo tako, kot ste zdajle omenili, z zakonom, da bodo ti ljudje dobili nek status in na koncu tudi svoj cilj, materialno zadoščenje. Verjamem in upam, da vsa ta zadeva okoli teh vojnih oškodovancev vendar ne bo imela nekega ideološkega predznaka in da se bo to na dostojanstven način rešilo. Prosil bi pa vseeno gospoda ministra, da bi odgovor dopolnil tudi v pisni obliki. Hvala lepa.
Hvala gospodu Hanu. Izvolite, gospod minister.
Hvala tudi za to dodatno vprašanje. Seveda bomo odgovor dali tudi v pisni obliki. Lahko ugotovim, da tu ne gre za nobena ideološka merila pri obravnavanju tega vprašanja. Je pa res, da gre za vprašanje, ki ga vse dosedanje vlade niso reševale in je pravzaprav obtičalo nerešeno že dolgih petnajst let.
Hvala gospodu ministru. Minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo dr. Jure Zupan bo odgovoril na poslansko vprašanje gospe Brede Pečan v zvezi s postopkom ustanavljanja agencije za visoko šolstvo. Izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovana poslanka! Najlepša hvala za vprašanje. Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo je že v preteklosti vedno poudarjalo in tudi sedaj poudarja, da Slovenija potrebuje neodvisno telo za evaluacijo institucij visokega šolstva in tudi visokošolskih programov. Moj odgovor na to vprašanje se bo istočasno tikal tudi odgovora na vprašanje gospoda poslanca dr. Gabra, ki je postavil v bistvu identično vprašanje, tako da se v bistvu nanaša odgovor na obe vprašanji. Dejstvo je, da mora to delo izpolnjevati pogoje, ki jih postavlja evropska mreža za zagotavljanje kvalitete evropskega visokošolskega prostora, in treba je povedati, da je v Evropi več teh oblik, več različnih oblik, ki jih imajo države. Med 25-erico je devet agencij, imajo 5 svetov, 5 komisij oziroma komitejev, dva centra, štirje so pa v ustanavljanju in v Sloveniji smo seveda iskali najbolj primerno obliko. Dejstvo je, da je oblika agencije, ki jo določa zakon, izredno potratna, saj zahteva minimalno 10 ljudi in seveda, da bi prihranili približno, v oceni 40 milijonov tolarjev, torej približno 2 stanovanji letno, smo se odločili, da bomo v predhodnem obdobju preoblikovali nacionalno komisijo za kvaliteto visokega šolstva. Tu smo iskali rešitve in poudarjam, skupaj z rektorsko konferenco torej z rektorji vseh treh univerz, smo v soglasju se dogovorili, da rektorska konferenca priporoči nacionalni komisiji za kvaliteto visokega šolstva, da se preoblikuje v ustrezno telo, ki se bo lahko vključilo v enko. Na seji, ki je bila včeraj v Celju, na 19. redni seji te nacionalne komisije za kvaliteto visokega šolstva, so soglasno sprejeli to priporočilo rektorske konference in oblikovali posebno telo, ki je sestavljeno iz 7-ih članov, iz 4-ih članov nacionalne komisije za kvaliteto visokega šolstva in pa predsednika Slovenske akademije znanosti in umetnosti, predsednika Sveta za znanosti in tehnologijo in pa predsednika Sveta za visoko šolstvo. To začasno telo bo pripravilo akt in pa način, kako se bo ta komisija za kvaliteto visokega šolstva preoblikovala v ta svet. To so podprli tudi vsi študentski predstavniki, ki so bili tam, torej predstavniki vseh treh univerz in menim, da bomo to ustrezno izvedli. Tu bi posebej poudaril, da je pa študentska organizacija Slovenije še isto popoldne, mi smo končali ta sestanek ob enih, so pa ti predstavniki še isti popoldne ostro obsodili to namero, pri čemer, poudarjam ponovno, da so bili predstavniki vseh treh univerz na tem sestanku in so tudi soglasno komisijo dogovorili in v tej začasni komisiji je tudi eden predstavnik študentov. Zato se sprašujem, čigar predstavnik pravzaprav ŠOS je. Dejstvo je, da to agencijo oziroma telo, ki bo v obliki sveta, ustanavljamo, bo ustanovljeno in bo seveda tudi zavzelo to, kot se temu reče, neodvisno pozicijo. Dejstvo pa je, da v Evropi zahtevajo za vključitev v enko dolgoletno ali pa minimalno dve do triletno delovanje na tem področju in s tem, ko preoblikujemo nacionalno komisijo za kvaliteto visokega šolstva, istočasno ohranimo njeno dolgoletno izkušenost na tem področju in pa ohranimo njene kvalifikacije, njeno izkustvo in njene kompetence na tem področju, saj se bo večina članov te komisije vklopila v vse komisije, ki bodo delovale v okviru tega novoustanovljenega telesa. To je ta komisija za kvaliteto visokega šolstva tudi ugotovila in jaz sem z veseljem poslušal in dal svoj pristanek na to. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Gospa Pečanova, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Tako je! Zanimivo je, da je minister v dobremu mesecu dni popolnoma spremenil odnos oziroma stališče do tega, kar je prvotno nameraval, ker je ministrstvo najprej ustanovilo delovno skupino za ustanovitev javne agencije, v kateri bi morali sodelovati vsi partnerji v visoko šolskem izobraževalnem procesu. Žal pa je tudi tukaj prišlo do stalne prakse sedanje oblasti, ki ob pripravi predpisov ni pripravljena sodelovati s civilno družbo. Ministrstvo ni zaprosilo univerz, ustreznih študentskih in delodajalskih združenj, da predlagajo svoje predstavnike, ampak jih je imenovalo samo. Tako je brez vednosti Študentske organizacije Slovenije, kot predstavnika študentov imenovalo kar podpredsednika podmladka Nove Slovenije. Verjetno ni slučaj, da je tudi minister iz iste stranke. Univerze pa sploh ne vedo kdo je njihov predstavnik v tej delovni skupini. V protestih Študentske organizacije Slovenije je bil v delovno skupino vendarle imenovan njihov predstavnik, toda delovna skupina se od takrat ni več sestala. Danes vemo, zakaj. Študentom pa tudi na njihovo izrecno prošnjo ministrstvo ni želelo razkriti, kdo so ostali člani delovne skupine. Ministrstvo je nato pripravilo predlog sklepov o ustanovitvi javne agencije, ki pa so ga ŠOS-u poslali kar po elektronski pošti v petek popoldan. Za pripombe so jim dali časa le do ponedeljka opoldan, se pravi prek vikenda. In tako kratek rok je gotovo absurden. V času, odkar sem postavila poslansko vprašanje, se je ministrstvo naenkrat odločilo, da javne agencije sploh ne bo ustanovilo, ampak da bo iz nacionalne komisije za kvaliteto visokega šolstva postavilo in naredilo svet za evalvacijo, kar je v nasprotju s podpisom sporazuma iz Bergena, ki ga je minister skupaj s 44 kolegi podpisal. Kot vse kaže, minister, ste se odločili, da agencije sploh ne bo. Zanima me: Katero podlago imate za tako odločitev. Saj vas vendar zakon k temu zavezuje, pa tudi sporazum iz Bergena? In še nekaj. Dejstvo je, da bi morali poskrbeti za to, da ta agencija deluje ne samo na področju evalvacij, ampak tudi [[...]] [[Izklopljen mikrofon.]]
Hvala gospe Pečanovi. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za to dodatno vprašanje, vendar gre tu za popolnoma napačno interpretacijo. V Bergnu smo podpisali to, kar tudi delamo, in to, kar Evropa in naše visokošolske ustanove potrebujejo. To je ustanovitev neodvisnega telesa. Ali ste to imenuje agencija, ali svet, ali komisija, je popolnoma vseeno. Važno je, da je neodvisna, in važno je, da je predvsem neodvisna od visokega šolstva in neodvisna od ministrstva. Ministrstvo lahko samo financira, ne more pa imenovati in podobno. To je pomembno. V tem smislu , ker smo pa želeli istočasno tako prihraniti državi nekaj denarja in ne ustanavljati nekih novih agencij, pač pa to obstoječo komisijo, ki že opravlja svoje delo, preoblikovati, se nam je zdelo to najbolj smiselno. Iskali smo več rešitev, pogovarjali smo se s pravniki, delali smo skupaj, zato smo spreminjali določena stališča. Ko smo prišli do določenih vprašanj, smo se pogovarjali z rektorsko konferenco, ki je ustanovila to komisijo, in ker je rektorska komisija, ki je ustanovila to, avtonomna, smo se samo pogovarjali, potem pa je rektorska komisija to predlagala kot svojo rešitev in jo bo tudi takšno naredila. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Gospa Pečanova, izvolite.
V skladu z drugim odstavkom 246. člena predlagam, da državni zbor razpravlja o odgovoru ministra na moje poslansko vprašanje, ker se nikakor ne morem strinjati, da lahko neka skupina ljudi - da ne rečem "grupa građana" - odloča o tem, da se zakona ne upošteva, ampak se dela tako, kot se njim zdi, da bi bilo prav.
Hvala gospe Pečanovi. O predlogu poslanke gospe Pečanove, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za finance na njeno poslansko vprašanje, bo državni zbor odločal v okviru jutrišnjega glasovanja. Ne gospod minister, nimate besede. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev. Gospod Ljubo Germič bo postavil poslansko vprašanje ministru za zdravje dr. Bručanu. Izvolite.
Hvala za besedo. Gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi! Afera z operacijskimi mizami, ki se je pričela z razvpitim preplačanim nakupom v Kliničnem centru, se je z nedavno odločitvijo razpisne komisije ministrstva za zdravje, da kupijo operacijske mize istega proizvajalca, ponovno po občutno previsoki ceni, ponovila, pa čeprav ministrstvo za zdravje razpolaga z dokumentacijo, iz katere je razvidno, da slovenski dobavitelj operacijskih miz proizvajalca Mace te mize v Sloveniji ponuja po višjih cenah. Ob tem je že ob predaji poslov vas, gospod minister, že bivši minister Dušan Keber opozoril, ali upoštevajte izsledke, do katerih je prišla tako imenovana Končinova komisija, ali pa sami opraviti ustrezno analizo cen različnih ponudnikov na mednarodnem tržišču. V zadnjem letu je izšlo tudi več člankov, ki so dokazovali, da ponudnik operacijskih miz znamke Mace nastopa v Sloveniji z oderuškimi cenami in da so cene tega proizvajalca v tujini znatno nižje. Hkrati se je pokazalo, da obstajajo ponudniki operacijskih miz, ki so vsi dobili svojo tržno mesto tudi v najrazvitejših državah. Torej še zdaleč ni res, da obstajajo samo ene dobre operacijske mize. Kljub temu ste, gospod minister, podprli igro, da se izločijo cenejši ponudniki in da v igri ostane en sam proizvajalec. Pred očmi vse slovenske javnosti, ki je bila s pomočjo medijev dobro obveščena, ste dokončali scenarij, ki ni razumljiv s stališča dobrega gospodarja, ki upravlja z denarjem, ki mu ga zaupajo državljani, in od katerih se pričakuje skrbno gospodarjenje. Danes je znano, da je kakovost Macejevih operacijskih miz primerljiva s kakovostjo miz proizvajalca Trumfa, ki so jih ministrstvu za zdravje ponudili po nižji ceni, vendar je bila ponudba izločena, pri čemer pa so cene obeh proizvajalcev v matični deželi Nemčiji povsem primerljive. Kljub temu da bi do podatkov o ocenah in kakovosti zlahka prišli, vas to očitno ni zanimalo, sklenili ste pogodbo s ponudnikom, ki je mize ponudil po 50% višji ceni, kot je bila cena najcenejšega ponudnika v Sloveniji. S tem ste po oceni davkoplačevalce oškodovali za dobrih 200 milijonov tolarjev. Izjavili ste, da ste kupili najboljše mize, pri čemer se je izkazalo, da člani vaše komisije drugih miz sploh ne poznajo. Izjavljate, da ste izbrali med dvema ponudnikoma in kupili cenejše mize, kar lahko označim za sprenevedanje ali pa za norčevanje, kajti oba ponudnika namreč ponujata enake mize, razlika v ceni med njima pa je bila neznatna. V zvezi z navedenim vas sprašujem, gospod minister: Zakaj ste se kljub opozorilom in informacijam, ki jih imate, odločili za ponudnika, ki pri nas mize ponuja po 50% višjih cenah, kot so cene istih miz v tujini, in so za 50% dražje od našega najcenejšega ponudnika? Hkrati me zanima: Kako lahko zavrnete očitek, da kljub opozorilom razmetavate davkoplačevalski denar?
Hvala gospodu Germiču. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa gospodu poslancu za to vprašanje. Hvala lepa tudi za njegove ugotovitve, ki pa večinoma niso točne. Postopek javnega naročanja je potekal na podlagi sklepa ministra z dne 15.4.2005. Javno naročanje je potekalo po odprtem postopku. Predhodni javni razpis je bil objavljen v Uradnem listu 3.6.2005, objavljen v Uradnem listu glasil Evropskih skupnosti je bil 1.6.2005, torej je bil objavljen razpis v Evropi. Javni razpis je bil objavljen končno v Uradnem listu Republike Slovenije 24.6.2005. Glavne značilnosti naročanja navedenega predmeta pa so: javno naročilo presega prag vrednosti naročil male vrednosti in prag evropskih mejnih vrednosti, zaradi česar je bilo objavljeno tudi v Uradnem listu Evropskih skupnosti. Poleg same objave razpisa je bila tudi razpisna dokumentacija na voljo na spletnih straneh ministrstva za zdravje, s čimer se je omogočil dostop do razpisne dokumentacije najširšemu krogu. Javno naročilo se je oddajalo po sklopih, pri čemer je vsak javni zdravstveni zavod predstavljal svoj sklop. Ponudniki so morali v skladu z razpisno dokumentacijo oddati ponudbe za vsak sklop posebej. Pri tem so lahko oddali za enega ali več oziroma vse sklope. In merilo za izbiro najugodnejšega ponudnika je bila najnižja cena, pri čemer je podana možnost, da v primeru, če ponudnik ponudi vse sklope, poda končno ceno za vse sklope. Strokovna komisija je pričela z delom 5.5.2005. Sestavljena je bila iz dveh delov: člani, pristojni za strokovno-tehnične vsebine in člani za strokovne vsebine ter tudi ekonomske-pravnoformalne vsebine. Tehnične specifikacije so bile opredeljene tako, da omogočajo sodelovanje več ponudnikom, ki ponujajo proizvode različnih proizvajalcev. Delo komisije je potekalo tekoče, z rednimi tedenskimi sestanki, na katerih se je usklajevalo vprašanja, povezana s splošnim delom razpisne dokumentacije, in razpisna dokumentacija je omogočala enoten kvalitativen pristop. V postopku je bilo do izteka roka za oddajo ponudb v zvezi z razpisno dokumentacijo prejetih 57 vprašanj, od tega v zvezi s splošnim delom razpisne dokumentacije oziroma formalnopravno 27, v zvezi s tehničnimi specifikacijami pa 30. Zdaj pa ponavljam, kar sem že uvodoma rekel. Do izteka roka za oddajo ponudb naročnik ni prejel zahtevka za revizijo glede razpisa. Javno odpiranje ponudb je bilo izvedeno 2. avgusta 2005. V postopku so bile oddane štiri ponudbe Aikomet, Molliere, Soča Oprema in Sanolabor. Na podlagi pregleda ponudbene dokumentacije je naročnik ugotovil, da je ponudba ponudnika Molliere nepravilna v splošnem delu iz pravnoformalnih ter v tehničnem delu iz razlogov tehnično neustrezno ponujene dokumentacije. Že prva ugotovitev bi lahko izločila Molliere. Na podlagi pregleda ponudbene dokumentacije je naročnik ugotovil, da je ponudba ponudnika Soča Oprema nepravilna v splošnem delu iz pravnoformalnih ter v tehničnem delu iz razlogov tehnično neustrezno ponujene opreme. Iz navedenih razlogov je naročnik ponudbi ponudnikov Molliere in Soča Oprema in kot nepravilni izločil iz nadaljnjega postopka. V postopku pregleda je bilo dalje ugotovljeno, da sta pravilni ponudbi oddala ponudnika Sanolabor in Aikomet z znanimi zneski. Po primerjavi prejetih ponudb na podlagi edinega merila cene, kot je bil opredeljen v objavi javnega razpisa in razpisni dokumentaciji, je bilo ugotovljeno, da je najugodnejšo ponudbo predložil Sanolabor. Torej, če ponovim na kratko: odločitev o izbiri je sprejeta na podlagi izvedenega postopka javnega naročanja, ki ga ureja zakona o javnih naročilih in je skladna s pravilom javnega naročanja. Po podatkih, ki smo jih prejeli neposredno od proizvajalca Mace, je cena iz ponudbe oblikovana skladno po proizvajalčevem ceniku oziroma celo nekoliko nižja. Torej so vaše ugotovitve, da je naša cena 50% višja od cene na evropskem trgu, nepravilne. Naročnik je prejel v postopku javnega naročanja štiri ponudbe, od katerih sta bile le dve pravilni. Primerjati je mogoče le pravilne ponudbe in izmed njih izbrati pač najugodnejšo. Glede na ceno, za katero se navaja, da je najnižja cena vseh štirih ponudb in 50% nižja od cene izbrane ponudbe, je potrebno dodati še komentar, da te cene ne moremo označiti s pojmom "najnižja cena", ker je to cena iz ponudbe, za katero je bilo ugotovljeno, da je nepravilna. Ne moremo tudi primerjati cene iz tiste ponudbe, ki je pravilna, s cenami tiste ponudbe, ki je nepravilna. Oddaja javnega naročila, pa ponovno tukaj poudarjam, še ni zaključena, ker teče postopek revizije, ki ga je sprožil eden od ponudnikov. Razlogi za odločitev o izbiri, ki so bili že podani v obvestilu o izbiri, bodo zato natančno pojasnjeni in argumentirani še v postopku revizije.
Hvala, gospodu ministru. Izvolite, gospod Germič, če želite dodaten odgovor. Izvolite.
Hvala lepa za odgovor. Seveda pa z njim nisem zadovoljen, saj sem pričakoval, da boste zaradi navedenega in pod težo dokazov, ki so bili v zadnjih tednih predstavljeni v javnosti, lahko izrazili stališče, da boste ponovno preučili celotno dogajanje v zvezi z razpisom. Danes tukaj dokazujete, da te namere nimate. Seveda pa mi, gospod minister, v svojih razmišljanih dopustite, da je nenavadno, da so v zelo hitrem postopku bili izločeni najcenejši ponudniki. Razlika v ceni, pa je za dobrih 200 milijonov. Kako ste mogli biti zadovoljni s pojasnilom, da sta prav najdražja ponudnika vložila povsem pravilne ponudbe, najcenejša pa nepravilno? Sedaj se kaže, da tudi v ponudbi izbranega dobavitelja so nekateri popravki vnešeni kar s pomočjo korekturnega črnila in bi bili lahko vnešeni kadarkoli. Po izločitvi cenejših ponudnikov sta ostala samo dva, ki sta ponujala iste mize. Ob tem je zanimivo, da eden od njiju je tudi edini pooblaščeni uvoznik teh miz, torej jih bo uvozil za drugega ponudnika, pa je kljub temu ponudil malenkost višjo ceno, kot drugi. Ali vam to mogoče ne kaže na dogovor med njima, po katerem je uvoznik spredvidel, da zaradi afere Klinični center, je zanj verjetno bolje, če se skrije za še enega posrednika in oderuški dobiček z njim podeli. To dejstvo se vam, gospod minister, očitno ni zdelo sumljivo. Zato vas gospod minister, še enkrat sprašujem: Zakaj niste sami opravili lastne analize ustreznosti cen in kakovosti ponujenih izdelkov po tako imenovani "side by side" metodi, če niste verjeli komisijam, ki so precej dela že naredile tudi v prejšnjem mandatu, in navedbam, ki so jih predstavljali mediji?
Hvala, gospodu Germiču. Gospod minister, izvolite.
V bistvu so vprašanja enaka, kot so bila v prvem delu. Nič ni novih vprašanj, na vse sem že praktično tudi odgovoril. Mi smo izbrali po tem javnem razpisu ponudnika, ki je bil najcenejši od tistih, ki so ponudbe oddali in ki so zadostili vsem tehničnim in tudi formalnim zahtevam. Zato kaj novega tukaj trenutno ni za razlagati, ker sem uvodoma vse povedal. Je pa res, da je ta cena, še enkrat poudarjam, po naših podatkih in po podatkih, ki smo jih dobili direktno s strani tovarne, minimalno nižja od cene, ki velja na evropskem trgu za te mize. Kar se tiče razpisne dokumentacije, ponovno poudarjam, vsi ki so se prijavili na ta razpis - ponudniki, nihče od teh ponudnikov ni imel nobenih pripomb na samo razpisno dokumentacijo in na podlagi razpisne dokumentacije se je komisija kasneje tudi se odločila in mi predlagala tak sklep. Jaz sem se odločil na podlagi sklepa komisije, ki se je odločila za ponudnika z najnižjo ceno od tistih, ki so zadostili vsem tehničnim in tudi formalnim zahtevam v samem javnem razpisu.
Hvala, gospodu ministru. Gospod Germič, imate poslovniški predlog? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Po mojem mnenju je za razjasnitev dogodkov, ki so bili vezani tako na operacijske mize v Kliničnem centru kot problematika, vezana na operacijske mize v okviru tega razpisa, prav gotovo treba razsvetliti do te mere, da v javnosti ne bo ostajalo neodgovorjeno to, da obstaja občutek, da se davkoplačevalski denar lahko priliva v privatne žepe. V svetu obstaja ocena, da sta prav medicina in farmacija področji, na katerih je kontrola nad tem denarjem vprašljiva, in da se velikokrat izplačujejo sredstva v namene, ki imajo [[...]]
Gospod Germič, ni razprave. Ali imate proceduralni predlog?
Jaz bi samo poskušal utemeljiti predlog, ki ga bom predlagal na koncu in je poslovniške narave.
Prosim.
Odgovori, ki ste jih podali, seveda ne odgovarjajo na vse dileme, ki jih lahko danes in v preteklih tednih spremljamo, vezano na to problematiko. Zato želimo, da bodo odgovori popolnoma jasni in nedvoumni in da z vseh vidikov razsvetlimo to tematiko, kajti po mojem mnenju je zadeva resna in ponovno bi opozoril, da v zdravstvu gre za 100 in več milijard nakupa za vsako leto in mislim, da bi tudi v imenu vseh, ki se srečujejo z nakupi na tem področju, bilo korektno, da se te stvari popolnoma pojasnijo, odgovorijo na vse dileme in se na ta način prepreči, da lahko v medijih spremljamo, da gre za objave okrog vdora v elektronske pošte, poskuse izsiljevanja in diskvalifikacije poslancev. V izogib vsega navedenega, predlagam, da se glede odgovora ministra na moje vprašanje v skladu z drugim odstavkom 246. člena poslovnika odloči, da na naslednji seji opravimo razpravo. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Germiču. O predlogu poslanca gospoda Germiča, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za zdravje na njegovo poslansko vprašanje, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjega glasovanja. Gospod Dušan Kumer bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance dr. Bajuku in ministru za javno upravo dr. Virantu. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani ministri in ministrica! Kolegice in kolegi! Res je, da nekateri ukrepi racionalizacije porabe javnega davkoplačevalskega denarja so ali pa bodo v kratkem vidni. Na primer: znižanje plač v javnem sektorju pri direktorjih javnih zavodov, funkcionarjih, tudi poslancih in tako dalje. Vprašanje pa je, ali je na vseh področjih tako. Ali morda ti isti ljudje na enem področju "šparajo" in se s tem hvalijo, na drugem pa trošijo in si ponujajo ta manjko. Nedvomno so mnoga potovanje ministrov in predsednika vlade ter države teh drugih državnih uradnikov v tujino pomembna. Ravno tako bi bilo neprimerno, če bi se naši ministri, predsednik države in drugi naokoli prevažali v kakšnih "avio karjolah", ali da bi morali tedaj, ko gredo v tujino, spati v hotelu z dvema zvezdicama in tako dalje. Res pa je tudi, da bi morali ti isti biti s svojim odnosom do javnega denarja zgled vsem, kako se je treba obnašati v sušnih letih. In kot pravijo reformni strategi, so danes in prihajajo zares sušna leta. Nekatere številke teh stroškov so prav vrtoglave, predvsem potovanja z najetimi letali, dnevnice in stroški bivanja v ekskluzivnih hotelih. Včasih, ko bereš te številke, dobiš že znano asociacijo: manjši in revnejši kot si, dražje in razkošnejše letalo si najameš in v najboljšem hotelu prespiš, kot to počnejo afriški poglavarji. Zato je v zadnjem času vse pogosteje slišati in tudi prebrati, da neracionalna poraba davkoplačevalskega denarja za tako imenovan državni turizem uhaja iz okvirjev normalnega in še sprejemljivega. Nekatere številke to potrjujejo. Bom navedel smo dve: spanje v hotelih za 900 in več evrov na noč, najem letal za tridnevno potovanje 20,7 milijona tolarjev in tako dalje in tako dalje. Zato ministra Bajuka in ministra Viranta sprašujem: Koliko denarja je bilo v obdobju 1. januar - 1. december 2005 po posameznih ministrstvih in v celoti porabljenega za najem letal za prevoz v tujino, koliko je bilo porabljenega za redne linije, dnevnice in hotelske storitve? In drugo: Kolikšen je bil priliv v tem istem obdobju od oddaje vladnega letala falcon? Hvala lepa.
Hvala, gospodu Kumerju. Gospod minister dr. Bajuk in gospod minister dr. Virant skupaj 5 minut. Gospod Bajuk, izvolite.
Hvala lepa za to vprašanje. Prav gotovo je vredno daljšega odgovora, kot ga bom utegnil v teh minutah spraviti skupaj. Najprej bi vam rekel, da kar se tiče najema letal, podatki direktorata za računovodstvo ministrstva za finance od včeraj ob 13.20, ko smo dobili vaše vprašanje, in do danes so pregledali popolnoma vse, tako kot ste tudi zahtevali, kar se tiče o vsakem proračunskem uporabniku. Imam samo podatke za letos, do ponedeljka pa bomo tudi pripravili, da bomo lahko primerjali, kako je to bilo v preteklosti, ker prav gotovo vas to najbolj zanima. Kar se tiče stroškov najemanja letal za prevoz v tujino, trenutno računovodstvo kaže, da smo porabili 163 milijonov 120 tisoč, od tega je 148 tisoč, to se pravi velika večina teh sredstev je ministrstvo za zunanje zadeve, od teh praktično so vsi povezani z obveznostmi iz predsedovanja OVSE, ministrstvo za obrambo za 7 milijonov 800 tisoč, kabinet predsednika vlade pa za 8 milijonov 3 tisoč, to se pravi, skupaj 163. Kar se tiče vprašanja prilivov od najemnine. Prilivov v proračun zaradi naslova najema vladnega letala falcon od 1.1.2005 pa do 12.12.2005 je milijon 375 tisoč evrov ali 262 milijonov 461 tisoč tolarjev. Kar se tiče izdatka za plačilo ostalih prevoznih stroškov v tujini je pa milijardo 269 tisoč. Izdatki za plačila za službena potovanja v tujino je milijarda 50, kar se pa tiče izdatkov za hotelske storitve v tujini pa je 381 tisoč 555. Tukaj imam na sedmih straneh podatke, ki ste jih zaprosili za leto 2005. Kot sem rekel, do ponedeljka boste tudi dobili primerjavo. Lahko vam jo takoj posredujem. Prosil bi kolega dr. Viranta, da tudi vam malo obrazloži, kakšne ukrepe je vlada sprejela, kar se tega tiče, katere ukrepe je dejansko tudi obdržala. Sam vam lahko samo to rečem, da na svojih potovanjih, načeloma je to v Bruselj na sestanke ministrov za finance, se vedno vozim z Adrinim avionom in tudi ni, ne vem, kakšne razlike, to vam pa tudi lahko zagotovim, ker Adria ne ponudi ne vem kakšne razlike za "business class", ampak sicer se tega osebno zelo držim. Hotel, v katerem prenočim, je pa že tradicionalno eden in isti, v katerega hodijo vsi uslužbenci, in to je "Hotel Renesans", ki je zelo blizu tega urada, kamor potem dejansko tudi gremo. Na vsak način pa bomo posredovali primerjavo. Mislim, da je zelo umestno vprašanje, zahteva pa nekoliko detajlno delo o podrobnostih, za katere ste prosili in to boste dobili. Takoj vam bom pa oddal to, kar že trenutno imam. Dr. Virant, prosim.
Hvala lepa. Kaj dosti ni dodati. Moram povedati, da kar se tiče službenih potovanj v tujino velja, uporabljamo in se ravnamo po uredbi, ki je bila sprejeta še v mandatu prejšnje vlade in je, to je treba priznati, precej restriktivna. Pomemben se mi zdi tudi podatek, da smo za razliko od pretekle prakse sklenili krovno pogodbo z Adria Airways, krovno pogodbo za polete na relaciji Ljubljana - Bruselj - Ljubljana. Na ta način smo zaradi povečane količine realizirali prihranek, ki ga ocenjujemo nekako na 50 milijonov na polletni ravni ali pa 100 milijonov na letni ravni. Kar se tiče najema poslovnih letal, je pa znano, da je praksa in da so navodila predsednika vlade takšna, da se poslovno letalo za ministrsko delegacijo najame takrat, kadar iz objektivnih razlogov ni mogoče leteti z redno linijo, ali zato, ker v nujnih ali izrednih situacijah organizacija potovanja z redno linijo ni izvedljiva v zahtevanih časovnih okvirih ali gre [[...]]
Gospod minister, čas.
za skupno potovanje, kjer v bistvu najem letala stane manj, kot [[...]]
Hvala lepa. Želi gospod Kumer dodatno? Izvolite.
Hvala za besedo. Dodatno bom dal vprašanje zato, da bo imel minister Virant priložnost dokončati odgovor. Jaz bom zelo vesel, če bom dobil te pisne podatke, ker z nekaterimi mojimi strižejo, ki so na krajša obdobja, ne celih 11 mesecev, pa recimo april mesec samo na enem ministrstvu 48 milijonov najem letal, pa je tridnevni najem letala pri Adriji za tridnevni let 20,7 milijona in tako dalje, da ne bom naprej našteval. Tako mislim, da se ta številka ne bo kar tako izšla in bom zelo vesel tega pisnega odgovora. Istočasno, če je možno v tem pisnem odgovoru, če mi še posredujete, glede na vladno uredbo, da tisti minister ali državni uradnik, ki gre v tujino in prenočuje v luksuznem hotelu, ki pomeni strošek večji od dnevnice in tega računa, ki je za navaden hotel s tremi, štirimi zvezdicami, ali je kdo od ministra ali državnih uradnikov vrnil tisto razliko, ki je do te številke? Da bom zelo konkreten. Spomladi v Bruslju, kjer je zunanji minister bil v hotelu za 970 evrov, predsednik vlade je pa čez cesto spal v hotelu za 100 evrov. Pa me zanima, če je minister razliko vrnil ali pa zakaj ni šel spat v hotel tam kjer je bil tudi predsednik vlade. Upam, da bo ta informacija, ki jo bom dobil malo širša.
Hvala, gospodu Kumerju. Želi kdo od obeh ministrov odgovoriti? Gospod Virant, izvolite.
Ta primer, ki ste ga zdaj na zadnje razlagali, se zanesljivo ne bo ponovil.
Hvala. Gospod Miro Petek bo postavil poslansko vprašanje ministru za gospodarstvo, ki pa je odsoten. Če želite, lahko vprašanje postavite. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Bom kljub vsemu postavil to poslansko vprašanje. Že nekaj časa je znano, da bo skupina Prevent iz Slovenj Gradca, katere večinski lastnik je Sarajevčan Nijaz Hasta [[?]] pričela v Sloveniji odpuščati delavce. Propadla je gradbena dejavnost, težave imajo v lesni industriji, sedaj pa napovedujejo še selitev tekstilne branže v državo s cenejšo delovno silo, tudi v Bosno in Hercegovino. Ministrstvo za gospodarstvo je predvsem v času ministrice dr. Teje Petrin vodilo politiko dodeljevanja nepovratnih sredstev tudi podjetjem, ki so ustanavljala gospodarske družbe in odpirala tovarne v tujini in tako selila proizvodnjo iz Slovenije na tuje. To velja tudi za skupino Prevent, ki je v preteklosti na ta račun prejela znatna državna sredstva. Selitev proizvodnje v države z nižjo ceno delovne sile je za tekstilno branžo sicer pričakovana in neizbežna, toda čudno je, da je država takšno selitev proizvodnje in s tem zapiranja delovnih mest financirala in stimulirala še z denarjem iz državnega proračuna. Posledica te selitve bo tudi zapiranje kakšnih 1000 delovnih mest Preventa v Radljah ob Dravi, Mežici, Lenartu, Slovenj Gradcu. Ob takšni politiki prejšnje vlade je bila Slovenija prikrajšana dvakrat. Najprej nepovratna sredstva iz državnega proračuna so bila namenjena za odpiranje delovnih mest v neki tuji državi, ki bo zaradi nižje cene delovne sile prevzela delo slovenskih tekstilcev. Hkrati pa bo zaradi tega v breme države prišlo na stotine delavk in delavcev, ki se bodo znašli na zavodu za zaposlovanje ali na invalidskem zavodu. Vmes pa so lastniki že pobrali bajne dobičke. Ministra za gospodarstvo v odsotnosti tako sprašujem: Ali je normalna ekonomska politika države, da v času globalne konkurence z denarjem davkoplačevalcev in z nepovratnimi sredstvi financiramo odpiranje proizvodnje v tujih državah, ki so neposredna konkurenca domači industriji, na ta račun pa propada del industrije v Sloveniji? In dalje: Koliko so v zadnjih desetletjih prejela nepovratnih sredstev podjetja v skupini Prevent? Ali je ministru za gospodarstvo znano, koliko podobnih primerov je še bilo v preteklosti? Ustni odgovor pričakujem na prihodnji seji. Hvala.
Hvala, gospodu Petku. Ustni odgovor boste dobili na naslednji seji. Doktorja Pavla Gantarja ni. Gospod Matjaž Han bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor gospodu Podobniku.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, spoštovani minister! Julija in avgusta letos so Slovenijo prizadele naravne nesreče, katerih skupna ocenjena škoda presega 18 milijard tolarjev. Vlada je v svojem predhodnem programu za izvedbo nujnih del pri odpravi posledic omenjenih nesreč namenila podporo štiridesetim občinam v skupni vrednosti 488,5 milijonov slovenskih tolarjev. Za ponazoritev to znaša nekaj manj kot 2,7% vrednosti skupne ocenjene škode. Pred nekaj meseci smo v državnem zboru sprejeli novelo zakona o odpravi posledic naravnih nesreč, ki bo, vsaj tako ste predlagatelji takrat zatrjevali, bistveno pripomogla s predplačili pri odpravljanju posledic naravnih nesreč, ki so prizadele kmete. Poleg tega pa naj bi se pomoči države lahko nadejale tudi prizadete občine, ki so utrpele škodo na svojih infrastrukturnih objektih in stanovanjih. Zato vas spoštovani minister sprašujem: Kolikšnih sredstev državnih pomoči se lahko nadejajo kmetje in prizadete občine, predvsem na Kozjanskem in v Beli krajini, ki so bila tarča neurij v mesecu juliju letos, ter občine v Posavju in na Savinjskem in Zasavju, to gre za občine Laško, Radeče, Sevnica, Krško, Žalec, ki so utrpele škodo v mesecu avgustu, predvsem so jih prizadeli poplave in plazovi. Prosim vas, spoštovani minister, da mi o predvidenih zneskih in rokih natančneje predstavite nadaljnji program vlade pri odpravljanju posledic omenjenih naravnih nesreč za to območje. Zahvaljujem se vam za odgovor, obenem pa vas pohvalim, glede na to, da ste takoj po neurju vendarle prišli z vašo ekipo v vse te prizadete občine in to resnično, še enkrat hvala lepa.
Hvala, gospodu Hanu. Gospod Podobnik, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik, gospod poslanec! Tudi kolega minister za obrambo gospod Erjavec je bil takrat na terenu in sva skupaj obiskala nekatera najbolj prizadeta območja. Najprej bi vam rad povedal, da so bila letošnja neurja zelo obsežna in so resnično povzročila škodo, ki ste jo vi v vašem vprašanju že ocenili. Rad bi povedal, da po veljavnem zakonu, po tem, ko dobimo vse ustrezne podatke in postopek, ki ga določa zakon s strani kolegov na obrambi, potem dobimo na vladi mandat mi, na ministrstvu za okolje in prostor, da pripravimo postopke za naprej. Ne bom vam žal mogel v celoti odgovoriti na vaše vprašanje in vam bom povedal zakaj. Z namenom, da bi čim prej, morda že v prvih mesecih prihodnjega leta pripravili in predložili v obravnavo vladi Republike Slovenije delni program sanacije, smo prav v teh dneh vse prizadete občine z dopisom pozvali, da nam najkasneje do 10. januarja prihodnje leto, torej prihodnji mesec, dostavijo elaborate sanacije za dela, ki jih bo nujno potrebno opraviti v prvi polovici prihodnjega leta. Kot ste povedali, smo iz proračunskih rezerv zagotovili dobrih 480 milijonov tolarjev za plačilo že izvedenih del in za izvedbo nujnih del za zagotovitev pogojev za življenje in delo v prizadetih občinah. Dejstvo pa je, da smo do danes prejeli šele 17 zahtevkov za izplačilo teh pogodbeno dogovorjenih zneskov, kar 22 občin teh zneskov še ni posredovalo. Tudi poziv na tem mestu, občinam, naj čim prej pošljejo zahtevano dokumentacijo, da bodo čim prej dobile denar, ki jim je bil že dodeljen. Ko bomo prejeli te elaborate s strani občin za poškodovane objekte, za katere so zadolžene občine, bomo o tem takoj pripravili ta delni program sanacij. Največ problemov nam tukaj vendarle povzročajo plazovi. To velja še posebej za, tudi vašo občino, Laško in sosednjo občino, nekatere občine v Posavju, Sevnica, Krško itn. Povedati moram, da je za pripravo elaboratov za sanacijo te škode, še posebej na področju plazenja tal, so potrebne dodatne raziskave, ki še niso v celoti zaključene. Iz ocene škode pa, kot je rečeno, je razvidno, da gre za zelo obsežen projekt sanacije, ki bo zahteval velika finančna sredstva v več proračunskih letih. Torej vsako leta so naša predvidevanja, bo potrebno več kot milijardo tolarjev dodatnega denarja, da bomo lahko to škodo korektno povrnili. V vašem vprašanju omenjate tudi področje kmetijstva. Tukaj moram povedati, smo se posvetovali s kolegi na kmetijstvu, da so v okviru skupine na ministrstvu za kmetijstvo pripravili program sanacije te neposredne škode v kmetijstvu in le ta predvideva tako imenovano povračilo v obliki državne pomoči v višini 35% neposredne škode v kmetijstvu. In odvisno od dinamike obvezne proračunske rezerve, se lahko kmetje v prihodnjem letu povračila te škode nadejajo, in če bo to zelo hitro pripravljeno, potem ne bo potrebno uveljavljati instrumenta, ki se mu reče predplačilo. To glede kmetijstva. In še enkrat, glede občin. Največ škod je bilo brez dvoma, poleg vodotokov, so bile deležne občinske in druge ceste, ki so bile pa dodatno ponovno prizadete preko plazov in nam prav plazovi, zemeljski plazovi povzročajo največ težav. Gospod poslanec, nisem vam mogel točno v roku in v dinamiki odgovoriti na vaša vprašanja. Po 15. januarju pa bom vedel več, kajti do takrat nam bodo vse prizadete slovenske občine poslale elaborate za tiste objekte, za katere predvidevajo, da so ključne, da gremo v realizacijo v prvi polovici prihodnjega leta. Hvala lepa.
Hvala ministru, gospodu Podobniku. Želite dopolnitev odgovora. Izvolite, gospod Han.
Hvala lepa za vaš odgovor, spoštovani minister. Jaz sem ob tovrstnih katastrofah, nesrečah, vesel vsake pomoči države, še zlasti takrat, ko narava prizadene že tako manj razvita območja, kot so Prekmurje, Kozjansko, Zasavje in če hočete, tudi Posavje, od koder tudi na koncu koncev prihajam sam. Upam, da boste pri vseh teh zadevah upoštevali tudi socialni kriterij, ker se mi zdi to izredno pomembno, glede na to, da vemo, da so vsa ta območja že tako ali tako prizadeta. Ob tej priložnosti bom tvegal kritiko vlade, vendar primer dveh in pol milijarde tolarjev potrošenega proračunskega denarja za zasedanje OVSE, je primer, kako država ne sme gospodariti z denarjem davkoplačevalcev, saj po moji oceni, razen kupa jeznih udeležencev v prometu, srečanje ni prineslo nobenih rezultatov. In jaz računam in sem prepričan, da bi ta denar lahko lažje in bolje namenili za odpravljanje takšnih katastrofalnih nesreč, kot so bile v prejšnjem in letošnjem letu in bi s temi milijardami lahko kakšen vlak tudi hitreje in lažje uredili. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Hanu. Gospod minister, izvolite.
Na dodatno vprašanje gospoda poslanca bi najprej odgovoril, ker ste omenili Pomurje in sem vam hvaležen. Dokazali smo in pokazali, da je možno relativno hitro uveljaviti nekatere določbe zakona in izvesti tudi interventne sanacije v okviru instrumenta, ki se mu reče, da je v javno korist in nam je uspelo v treh mesecih v tej prvi rudni, tudi kolegico gospo Mario Pozsonec sedaj gledam, obnoviti del poškodovanih visokovodnih nasipov ob Muri. Ta projekt bomo nadaljevali prihodnje leto. Ko ste omenjali primerjalno, gospod poslanec, znesek, ki je bil namenjen za organiziranje pomembnega mednarodnega srečanja v Ljubljani pa je potrebno povedati, prvič, da je del tega denarja šlo tudi za obnovo prostorov na Gospodarskem razstavišču in Slovenija in Ljubljana je dobila končno pomembno lokacijo, ki jo bomo lahko dobro izkoristili tudi za predsedovanje EU. Del stroškov, ki so bili namenjeni za to srečanje OVSE, pa je pokrila tudi organizacija OVSE sama, nekaj pa je res stalo tudi Republiko Slovenijo. Hvala lepa.
Hvala, gospodu ministru. Gospa Maria Pozsonec bo zastavila poslansko vprašanje ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano gospe Lukačič. Izvolite.
Dober večer! Lep pozdrav vsem prisotnim! Ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Mariji Lukačič postavljam naslednje vprašanje: Glede na to, da je tovarna sladkorja Ormož tik pred zaprtjem, me zanima: Kako in s čim bo nadomeščena proizvodnja v tovarni, da tamkajšnja regija zaradi tega ne bo prizadeta? Hvala za odgovor.
Hvala, gospe Pozsonec. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala za vprašanje, spoštovana poslanka, in hvala za vašo skrb za 2.300 slovenskih kmetov, ki so usodno odvisni od nadaljnje proizvodnje tovarne sladkorja v Ormožu. Dejstvo je, da je 24. novembra na svetu ministrov za kmetijstvo in ribištvo v Bruslju bila sprejeta reforma sektorja za sladkor. Reforme nisem podprla iz dveh razlogov. Prvič, zaradi previsokega znižanja cen sladkorja in sladkorne pese. In drugič, zaradi neustrezne višine kompenzacijskih plačil, ki jih bodo deležni pridelovalci sladkorne pese. Sprejeta reforma ni takšna, kot smo si jo želeli. Kljub temu pa reforma vsebuje določene rešitve, ki omogočajo ohranitev pridelave sladkorne pese v Sloveniji. Naj poudarim nekaj osnovnih poudarkov iz sprejete reforme, ki je pomembna predvsem za pridelovalce sladkorne pese v Sloveniji. Uveljavljeno je daljše prehodno obdobje za polno uveljavitev reforme. Namesto predlaganih dveh let je sedaj prehodno obdobje štirih let. Znižanje cen sladkorja bo izvedeno v štiriletnem obdobju. Končni padec 36% bo dosežen leta 2009. Pridelovalci sladkorne pese bodo upravičeni do nadomestila izpada dohodka v višini 64,2%, ki bo izplačan v obliki novega nadomestila oziroma neposrednega plačila na hektar sladkorne pese. Tovarna sladkorja v Ormožu je pridobila statusa rafinerije s polnim delovnim časom, kar ji prinaša v prehodnem obdobju štirih let možnost dodatnih sredstev za prilagoditev novi tržni ureditvi. Ugodeno je bilo naši zahtevi, da vsaj 10% sredstev za prestrukturiranje namenimo kmetom oziroma pridelovalcem sladkorne pese in za poplačilo neamortiziranega dela strojne opreme, ki so jo pridelovalci oziroma kmetje nakupili za obdelavo sladkorne pese. Reforma omogoča tudi nadaljevanje proizvodnje ob zmanjšani proizvodni zmogljivosti. In sicer, če se popolnoma opusti predelava sladkorne pese, se lahko v obstoječem objektu nadaljuje druga proizvodnja, na primer, bioetanol. V tem primeru bo tovarna deležna 75% sredstev za prestrukturiranje. V primeru delnega prenehanja predelave sladkorne pese pa ta pomoč za opuščeni del proizvodnje znaša 35% podpore za prestrukturiranje. Reforma zagotavlja dodatna sredstva za opuščanje proizvodnje v posebej ogroženih območjih, tako imenovana regionalna diverzifikacija, ki lahko ob popolni opustitvi pridelave sladkorne pese dosežejo tudi 219 evrov na tono sladkorja. Prepričana sem, da v okviru sprejete reforme obstajajo vse možnosti, da do popolnega zaprtja tovarne ne bi prišlo, saj se lahko eventualna delna oziroma celotna opustitev proizvodnje pesnega sladkorja nadomesti z drugimi alternativnimi proizvodi, predvsem imam v mislih bioetanol. Na koncu naj poudarim, da na poslovno odločitev lastnikov tovarne ne moremo bistveno vplivati. Lahko pa pomagamo oziroma pripomoremo k temu, da ostane proizvodnja. Hvala.
Hvala, gospe ministrici. Gospod dr. Mitja Slavinec bo postavil poslansko vprašanje ministru za promet mag. Božiču. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod minister! Vsi smo že slišali, da so se z vstopom Republike Slovenije v Evropsko unijo bistveno spremenili tudi prometni režimi in prometne poti preko naše države. Najhuje je nedvomno v Pomurju, kjer so razmere že na robu naravne katastrofe, če omenim samo razpokane zidove, neznosne življenjske pogoje, ogroženo varnost in zdravje otrok ter tudi vseh ostalih prebivalcev. Obseg tovornih vozil se iz meseca v mesec povečuje in prejšnji mesec je dosegel že skoraj 85 tisoč prehodov prek mejnega prehoda Dolga vas, temu je seveda treba prišteti še lokalni transport. Res je, da je prometno ministrstvo sicer sprejelo neke kratkoročne ukrepe za preprečevanje teh negativnih posledic, vendar se žal izvajajo z zamudo in ne dajejo pričakovanih rezultatov. Ob tem je treba vedeti, da eno tovorno vozilo v povprečju naredi škode kot približno 40 tisoč osebnih vozil. Tu so ob škodi na cesti tudi še negativni vplivi na okolje, predvsem prekomerna emisija škodljivih plinov, hrupa in tresljajev. Zaradi povečanega prometa pa se je na teh cestah v zadnjem času več kot podvojilo število prometnih nesreč, še posebej tistih s smrtnim izidom, od ene v letu 2001 do petih v letošnjem letu. Upajmo, da je to končna številka. Zato, spoštovani gospod minister, ponavljam, da so stvari nevzdržne že do te mere, da se je krajanom, ki živijo ob cesti, življenjski standard in pa kvaliteta življenja zmanjšala preko vseh razumnih meja, ogroženo pa je tudi njihovo zdravje. Glede na to, da avtoceste skozi Pomurje do leta 2008 naj ne bi bilo, sprašujem: kako nameravate omejiti nadaljnje naraščanje tovornega prometa skozi Pomurje, ki bo ob tem trendu do konca leta dosegel 100 tisoč vozil, to pomeni skoraj tri na minuto, in glede na to, da je to povprečna številka, lahko pričakujemo tudi konvoje, ko so avtomobili drug za drugim? Kakšna je usoda avtocestnega in prometnega programa za to območje, ki ga je sprejela že Ropova vlada, in koliko je bilo letos izdanih dovolilnic za prehod tovornih vozil preko Republike Slovenije? Ali pripravljate kakšne omejitve na tem področju? Prav tako me konkretno zanima: Kaj boste ukrenili, da se bo čimprej pričela, že septembra sprejeta in obljubljena zamenjava oken na hišah ob cesti? [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Vem, da so težave z razpisom, vendar to nikakor ne more biti izgovor in odgovor krajanom, ki tam živijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predsedniku se zahvaljujem za dosedanje vodenje in vse prav lepo pozdravljam tudi s tega mesta. Dajem besedo ministru za promet, mag. Božiču.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Lepo pozdravljeni. Spoštovani poslanec, dr. Mitja Slavinec, hvala za vprašanje. Na ministrstvu za promet se zavedamo problema naraščanja prometnih tokov v Sloveniji, posebno na cestnem, tovornem delu na območju severovzhodne Slovenije. V skladu z vrednotami in predpisi Evropske unije, o prostem pretoku blaga, ljudi in kapitala, ne moremo administrativno omejevati cestnega tovornega prometa. V letu 2005 je Republika Slovenija za potrebe tujih avtoprevoznikov izven Evropske unije izdala 106.705 dovolilnic. Avtoprevozniki iz držav članic Evropske unije imajo prost tranzit čez ozemlje Republike Slovenije. V naslednjem letu pričakujemo dodatno povečanje tovornega prometa na slovenskih cestah, saj se države na vzhodu Evrope stalno razvijajo. Dodatne, večje obremenitve na naših cestah in mejnih prehodih pa pričakujemo z letom 2007, ko bosta v Evropsko unijo vstopili tudi Romunija in Bolgarija. Obremenitve cest, objektov, okolice s hrupnim onesnaževanjem v okolici pri tako frekventnem prometu s težkim tovorom, zahtevajo ukrepe prometne politike. Na ministrstvu za promet se še kako zavedamo problematike naraščanja tranzitnega težkega tovornega prometa na odseku glavne ceste G1-3 med Mariborom in slovensko-madžarsko mejo. Zaradi tega je ministrstvo za promet, skupaj z Darsom, tako v lanskem kot tudi v letošnjem letu izvedlo številne aktivnosti, ki vodijo k zastavljenemu cilju: pomurski avtocestni krak dokončati najkasneje do konca leta 2008, kar je pred rokom iz nacionalnega programa. V prihodnjem letu bodo aktivnosti izredno obsežne. V letu 2006 se bo začela gradnja naslednjih odsekov na pomurskem kraku: na odseku avtoceste Lenart-Beltinci, pododsek avtoceste Spodnja Senarska-Cogetinci v dolžini 10 km in na odseku avtoceste Beltinci-Pince, pododsek avtocesta Beltinci-Lendava v dolžini 17,4 kilometra. Prometu bo predvidoma predano odsek avtoceste Beltinci - Pince, torej pododsek Lendava - Pince v dolžini 9.2 kilometra. V letu 2006 se bo gradnja nadaljevala na naslednjih odsekih na pomurskem kraku: na odseku avtoceste Maribor - Lenart v dolžini 7.8 kilometra, na odseku avtoceste Lenart - Beltinci pa pododsek Lenart - Spodnja Senarska v dolžini 7.2 kilometra in pa tudi za pododsek Cogetinci - Vučja vas v dolžini 11.6 kilometra in na odseku Beltinci - Pince, pododsek Lendava - Pince v dolžini 7.5 kilometra. Iz navedenih podatkov je razvidno, da vlagamo izredno velika finančna sredstva za izgradnjo pomurskega avtocestnega kraka z namenom njegove pospešene izgradnje kar rezultira v ogromnih investicijskih delih in konkretnem planu predaje odsekov v promet. Tako bo konec leta 2006 v primeru, da bodo javni razpisi za gradnjo potekali brez zapletov, pomurski avtocestni krak v gradnji v svoji celotni dolžini. Poudariti je potrebno, da je v letnem programu razvoja obnov avtocest v letu 2006, ki ga je Vlada Republike Slovenije že sprejela in poslala v soglasje v državni zbor, za gradnjo pomurskega avtocestnega kraka namenjeno kar 33 milijard tolarjev. Žal pa ne glede na vse trenutne prometne razmere na glavni cesti G-13, gradnje pomurskega avtocestnega kraka nikakor časovno ni mogoče pospešiti tako, da bil predan prometu prej, kot to določajo terminski plani. Ob velikih finančnih sredstvih in naporih, ki se vlagajo v pospešeno izgradnjo pomurskega avtocestnega kraka, pa se izvajajo tudi kratkoročni ukrepi na glavni cesti G-13 med Mariborom in Lendavo, in sicer ukrepi za umirjanje prometa, semaforizacijo križišč, sanacijo vozišč in protihrupne zaščite. Vrednost del, ki jih izvaja direkcija Republike Slovenije za ceste, je v letu 2004 znašala 138 milijonov tolarjev, v letu 2005 milijardo 174 milijonov tolarjev, v letu 2006 pa je predviden še vložek v višini 700 milijonov tolarjev. Celotna investicija ureditve državne ceste G-13 bo torej znašala nekaj čez 2 milijarde tolarjev. Celotna investicija ureditve državne ceste G-13 bo torej na nek način tudi zaključena v tem obdobju. Pasivna protihrupna zaščita v naseljih ob glavni cesti bo kljub zapletom pri oddaji del izvedena, čim bodo to dovoljevale urgenske razmere. Poleg ukrepov, ki so povezani z izgradnjo infrastrukture, si ministrstvo prizadeva uresničiti evropsko in slovensko prometno politiko. Predlog resolucije o prometni politiki, ki je v obravnavi v državnem zboru izpostavlja problem obremenjevanja slovenskih cest in okolja zaradi povečanega tovornega cestnega prometa in išče cestnemu alternativni prevoz. Tako je bila maja 2001 v uporabo predana železniška proga Puconci - Hodoš - državna meja z Madžarsko. V primeru dobre prakse v nekaterih državah EU kaže, da je prav preusmeritev na železnico za nastale težave lahko dobra rešitev. Iz navedenega je razvidno, da se v državno cesto in železniško mrežo v Pomurju vlagajo velika finančna sredstva in tako zagotavljam kot minister za promet tudi veliki napori. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Slavinec, želite dopolnilo?
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, lepa hvala za zelo izčrpen odgovor. Žal mi niste odgovorili na tisto bistveno vprašanje: "Kako nameravate omejiti nadaljnjo naraščanje tovornega prometa skozi Pomurje?" Vprašanje še enkrat zastavljam in ga utemeljujem s tem, da po eni strani razumem, da ste omejeni glede tega prepovedovanja, omejevanja prometa, ampak po drugi strani se pa moramo zavedati, da nikakor ne sme vsa teža tega tranzita ali pa večina teže tranzita skozi Slovenijo biti na ljudeh ob omenjeni cesti. Če se odpravite iz Maribora v Lendavo in vozite po predpisih, in kaj hitreje se žal tudi ne da, ker kamioni tako na gosto v obeh smereh vozijo, da ni mogoče niti prehitevati, torej vozite z njihovo hitrostjo. To traja toliko časa, kot če se iz Maribora peljete v Koper oziroma do obale, in to je nevzdržno. Ob tem je seveda tudi že prej omenjeno ogrožena varnost in pa zdravstveno stanje vseh ljudi ob cesti. In nikakor ne smemo na račun zmanjšanja kvalitete zgolj dela slovenskega prebivalstva plačevati neke naše obveznosti do širše skupnosti. In poudarjam, to je že preko zgornje meje, ki jo lahko ta cesta prenese. Nujno je, da se omejitve naredijo na kakršen koli način. To vas sprašujem in vam dajem pobudo, da razmislite, kajti v prihodnje se ob tej cesti ne bo dalo več varno in zdravo živeti, se bo ta trend nadaljeval. Številka iz začetka prejšnjega leta je 24 tisoč 957, sedaj je 84 tisoč 653. In kot sem že prej povedal, to je, kot da bi sedaj v tem preostalem času, ki sem ga že prekoračil, mimo tukaj peljali trije kamioni. Zelo glasno. To je res nevzdržno.
Hvala lepa. Gospod minister.
Hvala lepa. Imam možnost dodatnega dogovora. Zelo jasno sem povedal, da Slovenija ne more omejevati administrativno kamionskega prevoza preko Slovenije. Drugo pa je, da bomo zagotovo tudi na nek način z uspešnimi aktivnostmi policije, torej dela notranjega ministrstva, zagotovo morali storiti te korake, ki so sploh možni. Na nek način apeliram in pa prosim za strpnost, mi bomo poskušali čim prej dokončati ta pomurski avtocestni krak, ker s tem bo končna rešitev na nek način za celotni ta predel Slovenije zagotovljena. Večjih ali drugih ukrepov, razen tega, da bomo od notranjega ministrstva zahtevali bolj striktno in zagotavljanje večje prisotnosti policije na tem področju, da bo promet čim bolje in čim hitreje tekel. Mislim, da vsi ostali ukrepi, ki bi šli v smer zapor ali prepovedi, bi dodatno zagotovo zagotovili še večje prometne konice. Podatki, ki ste jih pa navajali, doktor Slavinec, so pa podatki ob konicah, niso pa to povprečni, tako zvani merni podatek PLDP, ki pa je precej nižji. To pomeni, da se promet povečuje z vidika tovornega prometa 30% v enem letu, ampak ni pričakovati tako drastičnega povečanja v prihodnjem letu, kot je bilo to v letošnjem letu. Jaz v tem trenutku lahko kot prometni minister zagotovim, da bomo storili vse, kar je v naši moči, da zagotovimo večjo propustnost na nevralgičnih točkah, da se zagotovi čim boljša prometna varnost in čim večji prometni tok. Na žalost je pač Prekmurje oziroma Pomurje čakalodolga leta na prepotrebno povezavo in zato tudi vlada Republike Slovenije s svojim predlogom programa izkazuje svojo verodostojnost skozi povečano dinamiko za prihodnji dve leti, ne nazadnje je bilo to zakoličeno tudi že v letu 2004. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednjega vabim k besedi gospoda Soka, da postavi vprašanje ministru za pravosodje.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovana ministrica in ministri, kolegice in kolegi! Gospodu pravosodnemu ministru bi želel postaviti naslednje ustno vprašanje. S strani nekaterih politikov in pa mnenjskih voditeljev je bilo v zadnjem času, lahko rečem 14 let od začetka denacionalizacije, v času, ko nekako denacionalizacijo zaključujemo oziroma gre h koncu, slišati dvome oziroma lahko bi rekel celo trditve, da je šlo pri vračanju premoženja nekaterim upravičencem za nelegitimno vračanje oziroma da je šlo konkretno pri vračanju rimskokatoliški cerkvi za 2-kratno vračanje premoženja. Kot resornega ministra vas sprašujem: Kako je mogoče, da na podlagi zakona o denacionalizaciji je bilo vrnjeno premoženje 2-krat ali pa dejansko gre pri teh trditvah samo za golo zavajanje javnosti? Poslanski kolega Potrč, ki ga na žalost v tem trenutku ni tukaj, je na eni od zadnjih sej zahteval podatke o premoženju, ki je bilo vrnjeno rimskokatoliški cerkvi. S strani Liberalno demokratske stranke pa smo slišali, da so organi, ki razpolagajo s podatki o vrnjenem premoženju, dolžni te podatke razkriti. Kot poslanec državnega zbora od vas, gospod minister za pravosodje, tako zahtevam podatke o premoženju, ki je bilo vrnjeno gospodu Janezu Kocijančiču. Lahko bi sicer tudi omenil in zahteval za koga drugega, vendar sem se odločil od vas zahtevati podatke za gospoda Kocijančiča, ker je le-ta bil v tistem času, ko mu je bilo vrnjeno, tudi predsednik tiste stranke, katere poslanec danes zahteva, da razkrijete podatke o vrnjenem premoženju rimskokatoliški cerkvi. Za vaš odgovor, se vam že v naprej zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vabim k besedi dr. Šturma, ministra.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Hvala tudi za vprašanje, spoštovani gospod poslanec. Po zakonu o denacionalizaciji dvakratno vračanje premoženja seveda ni mogoče. Tukaj iz pravnega stališča pomislekov ne more biti. Se pa v javnosti res pojavljajo trditve o dvakratnem vračanju premoženja cerkvi, ki se nanašajo na vprašanje, kdo je bil pred vojno lastnik tega premoženja, ki je bilo z denacionalizacijo vrnjeno cerkvi. Gre torej za vprašanje legitimnosti vračanja. Že nekaj časa se v javnosti trdovratno ponavlja domneva, da cerkev pred vojno ni bila lastnica gozdov, ki so bili podržavljeni po vojni, ampak da so bili že takrat v državni lasti. Ta trditev nesporno ne drži, kajti cerkev je postala formalni lastni teh gozdov leta 1939, pred tem pa so bili ti gozdovi dejansko v lasti verskega sklada. Verski sklad je bil v upravljanju države, vendar so pa bila finančna sredstva verskega sklada sredstva, ki so bila pridobljena iz cerkve, torej iz cerkvenega premoženja. Država je ta sredstva samo upravljala. Zato tudi vse navedbe, da je šlo za 2-kratno pridobitev premoženja, niso resnične. Nazadnje so bile definitivno ovržene na znanstvenem posvetu Slovenske akademije znanosti umetnosti pred tremi leti, je pa res, da se še kar naprej trdovratno pojavljajo v javnosti. Zadeva je toliko bolj nenavadna, ker te podatke posredujejo javnosti tudi celo nekateri univerzitetni profesorji, kar sploh zbuja dvom v verodostojnost njihovih navedb. Naj povem, da sem danes na to opozoril tudi na posvetu, ki ga je priredil predsednik države dr. Janez Drnovšek, in ki je bil namenjen vprašanju razmerij med državo in cerkvijo. Posebno vprašanje je, kako se zagotavlja varstvo osebnih podatkov pri vseh podatkih s področja denacionalizacije. Ustava zagotavlja varstvo osebnih podatkov kot splošno varstvo, ki ga ustava načeloma zagotavlja tako fizičnim kot pravnim osebam. Zato so nastala vprašanja, ali je mogoče posredovati tudi podatke civilnopravnim osebam, kar cerkev je, vendar je to vprašanje postalo nepotrebno, kajti rimskokatoliška cerkev oziroma Slovenska škofovska konferenca je izrecno dovolila objavo podatkov, ki se nanašajo na denacionalizirano premoženje katoliške cerkve. Zato je ta pomislek odpadel. Na vprašanje o premoženju, ki je bilo z denacionalizacijo vrnjeno enemu od upravičencev, ki ste ga imenovali, pa vam minister za pravosodje ne more odgovoriti oziroma ne sme odgovoriti, saj so ti podatki varovani kot osebni podatki, kar nam zagotavlja, kot sem že povedal, ustava v 38. členu.
Hvala lepa. Gospod Sok dopolnitev odgovora.
Čisto kratko vprašanje, gospod minister. Ali to pomeni, da če bi gospod Kocijančič dovolil, da se ti podatki objavijo tako, kot je dovolila rimskokatoliška cerkev, ali bi potem pomenilo, da bi potem te podatke lahko javno razkrili? Hvala lepa.
Gospod minister.
Hvala tudi za to dodatno vprašanje. Ja, res je tako, kajti zakon o varstvu osebnih podatkov izrecno določa, da če se oseba, na katero se nanašajo osebni podatki izrecno prijavi, da se ti podatki objavijo kot javni, potem ta ovira odpade. Odgovor na vaše vprašanje je pritrdilen. V tem primeru bi odpadle vse ustavne in zakonske ovire za objavo tovrstnih podatkov.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Na vrsti je mag. Sajovic, ki bo postavil vprašanje ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Gospa ministrica in ostali predstavniki ministrskega zbora, spoštovane kolegice in kolegi! Na gospo ministrico naslavljam naslednje vprašanje. Kljub zimi in zimskemu času na podeželju in v kmetijstvu že tečejo priprave na spomladansko setev. In kljub mrazu je kar precej vroče. Za kaj gre v tej zgodbi? Tako kot vsa dosedanja leta se tudi letos odločbe izdajajo prepozno, odločila zamujajo. Seveda pa bi lahko rekli, da če je agencija nek bankomat za servisiranje in izplačila kmetom, potem lahko rečemo, da se je tudi jeseni ta bankomat krepko pokvaril. Za kaj gre? Ob koncu letošnjega leta smo ponovno priča primerom, ko je bilo kmetom pri posameznih ukrepih dodeljeno bistveno manj sredstev od razpisane višine. Zadnja skrb zbujajoča primera sta neizplačilo mlečnih premij ter izvedba razpisa za pridobitev nepovratnih sredstev za naložbe v kmetijstva, gospodarstva. Gre za ukrep dveh za leto 2005. Za ta ukrep je bilo v razpisu na voljo 1,8 milijarde tolarjev. Interesa med kmeti je bilo veliko, dovolj, saj je agencija za kmetijske trge in razvoj podeželja prejela kar 263 vlog, s katerimi je bilo zaprošeno za 3,6 milijarde tolarjev. Vendar pa je bilo na žalost in razočaranje izdanih le 62 pozitivnih odločb in nedodeljenih je ostalo kar 1,1 milijarde tolarjev. Seveda vzroki za najpogostejše pomanjkljivosti so največkrat birokratski in papirnati in na terenu in v okolici, iz katere izhajam, se seveda nesporno profilira mnenje, kar potrjujejo tudi kmetje, da so razlogi za zavrnitev vlog v veliki večini, primerov čisto birokratske narave. V bistvu gre za to, da z lučjo pri belem dnevu iščemo razloge, da podeželju in kmetom teh sredstev ne izplačujemo. Seveda tako od tistih visoko donečih predvolilnih obljub po ukinitvi nadstandardov ni ostalo prav veliko. Tisti, ki smo se nekoliko bolj pozanimali, kako sistemi delujejo po Evropi, moramo reči, da kmetom z lahkoto in z veseljem pritrjujemo, kajti agencija ne vstopa v to vlogo kot partner kmetu, nekdo, ki bi se trudil da poišče načine poti, kako iz Evrope in pa iz Bruslja iztrgati čim več sredstev, pač pa ravno nasprotno. Očitno je interes te države, da iz Bruslja zadostnih sredstev ne dobimo oziroma da celo ta sredstva ostanejo v slovenskem proračunu in se ob stalni krizi s financiranjem mogoče porabljajo celo za druge namene. Postavljam tudi nekaj vprašanj [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]Kako načrtujete v bodoče, da se ta problem več ne bo pojavljal? Hvala lepa.
Hvala. Gospa ministrica.
Hvala za vprašanje. Sigurno je problem, ki ste ga osvetili, gospod poslanec, pereč. Začudil je tudi mene. Dejstvo je, da je 20.5.2005 agencija razpisala milijardo 800 milijonov za naložbe v kmetijska gospodarstva in da je odobrila oziroma izdala pozitivne odločbe v 62 primerih in da je v 185 primerih izdala negativne odločbe. Naredili smo temeljito analizo vzrokov, zaradi katerih so bile te vloge zavrnjene, zato da bi v ponovljenem razpisu, ki bo v mesecu januarju oziroma februarju, lahko razdelili razpoložljiva sredstva v celoti. Naj omenim vsaj tiste najbolj pogoste napake, zaradi katerih so programi bili zavrnjeni. V 61 primerih je bilo ugotovljeno, da prodajni trg ni ustrezno dokazan, v 43 primerih ni bilo podanih ustreznih dokazil z vidika varovanja okolja in higiene, neustreznost z EU standardi, zahteve v zvezi z nitratno direktivo in tako naprej. V 32 primerih je bilo ugotovljeno neskladje poslovnega načrta, z drugimi podatki o vlogi, pa so se nanašali na isti podatek. V 30 primerih ni bilo ustrezno dokazano finančno pokritje naložbe. V 27 primerih so bila priložena neustrezna dokazila o predračunskih vrednostih naložb. Sprašujete, kaj bo s temi sredstvi. Sredstva bomo zagotovo porabili. Izvedli bomo razpis v drugi polovici januarja do prve polovice februarja. Oblikovali bomo ustrezno skupino ljudi, sestavljeno iz ljudi iz ministrstva, agencije, kmetijsko-gozdarske zbornice, ki bodo, preden bodo vložili programe, sodelovali pri teh programih in opozarjali na te najbolj pogoste pomanjkljivosti, ki smo jih zdaj v tej analizi ugotovili. Glede kriterijev je treba povedati, da so ti bili določeni v enotnem programskem dokumentu, ki je podlaga za ta razpis. Ta program je bil izdelan v letu 2004 in potrdila ga je evropska komisija. V tem času do novega razpisa ga ni mogoče spreminjati. Res pa je, da se pripravlja nov program razvoja podeželja za naslednjo finančno perspektivo, v kateri bomo zagotovo upoštevali kriterije, ki jih bodo naši kmetje dosegali in izpolnjevali. Sprašujete, kje so razlogi, da svetovalci oziroma sodelavci Kmetijsko-gozdarske zbornice ne izpolnjujejo pogojev pri pripravi poslovnih načrtov. Rada bi opozorila, da ministrstvo iz proračuna oziroma Republika Slovenija ne plačuje izdelave poslovnih načrtov iz proračuna in zato pač nima vpliva na to, kakšne poslovne načrte pripravljajo izvajalci in koliko za njih zaračunajo. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Sajovic, izvolite.
Hvala lepa za odgovor, spoštovana gospa ministrica. Cenim trud, ki ga vlagate za to, in vaše ukrepanje, da se bo v prihodnjem letu končno nekaj premaknilo, kot pravi pesem, "saj po novem letu končno bolje bo". Zato, da bom pa v tej razpravi tudi konstruktiven, vam pa povem nekaj najpogostejših očitkov s terena, kaj tiste, ki so jim ta sredstva namenjena, najbolj moti. Gre za to, da so razpisi večinoma objavljeni v neprimernih terminih in ljudje se pritožujejo nad prekratkimi razpisnimi roki. Splošno mnenje je, da razpis ne sme biti ponovno objavljen, dokler vsi tisti, ki so se prijavili na predhoden razpis, niso še izvedeli rezultata. Potem je pomembno, minimalni zahtevani obsegi po zaključku investicije po posameznih sklopih so previsoki in jim zadošča premajhno število kmetij. Ti ukrepi so namenjeni le večjim kmetijam, ki imajo prek 25 GVŽ, kar pomeni praktično v hlevu okrog 40 živali. Takih kmetij je v Sloveniji zelo malo. V hriboviti tržiški občini, recimo, iz katere prihajam, imamo blizu 250 kmetij in je od tega take, ki bi tem kriterijem in pogojem ustrezale, na žalost samo tri. To se pravi, za nas kot Slovence je dragocena tudi ohranjenost in poseljenost podeželja. Podpirati moramo tudi malega kmeta in ukrepe prilagoditi v tej smeri. Vsi taki postopki, da kmetje vložijo to vlogo, stanejo upravičenca približno 300 do 400 tisočakov, kar za slovensko kmetijstvo ni majhen denar. In če postopke, ki jih vodijo za pomoč kmetom, opravljajo strokovnjaki in se na koncu izkažejo kot neustrezni, potem vidimo, da imamo v tem sistemu resen problem, ki ga poskušajmo s skupnimi močmi odpraviti.
Hvala. Gospa ministrica.
Zahvaljujem se za ta opozorila. Več ali manj jih tudi poznam. Najbolj se strinjam s tem, da kriteriji niso ustrezni. V tem enotnem programskem dokumentu so dejansko pogoji, ki jih izpolnjuje v Sloveniji 900 kmetij; več ali manj so te že kandidirale na ta sredstva. Nujno je treba spremeniti te kriterije, da bodo lahko kandidirale tudi manjše in srednje kmetije. S tem se strinjam, in v programu razvoja podeželja za naslednje obdobje 2007-2013 bomo to zagotovo upoštevali. Kar zadeva neprimerne termine. Na nek način se strinjam, če čas razpisa za naložbe v kmetijska gospodarstva in čas razpisa za subvencije sovpadata, da je v bistvu to dvojna obremenitev. Vendar v letošnjem letu sta bila že dva razpisa, manjkajoča sredstva je treba porabiti, zato smo prisiljeni v naslednjih dveh mesecih ta razpis ponoviti. Upoštevali pa bomo vse pripombe in napotila, do katerih smo sami prišli in na katere opozarjate, v tem razpisu, ki bo v naslednjih dveh mesecih. Hvala.
Hvala lepa. Predvidevam, da želite postopkovno?
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gre za postopkovni predlog. O določenih zadevah, ki so pomembne za podeželje in kmetijstvo, je treba več govoriti, da končno pridejo v prava ušesa, jim nameniti več skrbi in več pozornosti. Zato bi predlagal sledeč postopkovni predlog, ki ga utemeljujem s sledečim. Izvedba ukrepa dodeljevanja nepovratnih sredstev za naložbe v kmetijska gospodarstva je zadnji v nizu ukrepov, pri katerih so imeli kmetije izredno veliko težav, saj je precej sredstev ostalo nerazdeljenih. Ker gre za potreben in pa akuten problem, v skladu z drugim odstavkom 246. člena poslovnika državnega zbora predlagam, da državni zbor sklene, da bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Hvala lepa.
Hvala lepa. V skladu s poslovnikom in prakso bomo tudi o tem predlogu glasovali jutri v okviru glasovanj. Vabim gospoda Kontiča, da postavi vprašanje ministru za zdravje.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Hvala lepa za besedo. Spoštovana ministrica, ministri, še posebej gospod Bručan, minister za zdravje. Njemu je namenjeno moje današnje poslansko vprašanje. V javnosti že nekaj časa spremljamo težave z izgradnjo nove stavbe za potrebe ginekološkega in kirurškega oddelka splošne bolnišnice Slovenj Gradec, ki je vsekakor nujno potrebna. Obstoječi prostori so dotrajani in neprijazni tako do pacientk in pacientov kot tudi do vseh zaposlenih v Splošni bolnišnici Slovenj Gradec. Predvidena investicija je vsekakor nujna in je potrebno storiti vse, da se dejansko tudi čim prej izvede. Zaposleni se sicer trudijo v tej splošni bolnišnici Slovenj Gradec, da s svojim dejansko prizadevnim delom nadomestijo pomanjkanje v obliki ali pa težave z neustreznimi prostori. Je pa težava, kot je znano in jo povzroča neizpolnjevanje donacijske pogodbe v višini 60 milijonov tolarjev, ki lahko ogrozi več milijard vredno investicijo, za katero pa so sredstva predvidena v proračunu Republike Slovenije. Zanima me: Kako se ministrstvo vključuje v razreševanje nastale težave in kakšni so izgledi, da bo dejansko ta investicija pričeta in končana v doglednem in sprejemljivem času?
Minister dr. Bručan.
Hvala lepa za vprašanje. Julija 2004 je s tem v zvezi, ko je bilo vprašanje predpostavljeno, samostojni podjetnik Vladimir Zaljubeljšek s Prevalj, na Splošno bolnico v Slovenj Gradcu naslovil ponudbo za donacijo investicijske, projektne in tehnične dokumentacije za izvedbo investicijskega projekta. Takrat je pri usklajevanju tega predmeta pogodbe sodelovalo tudi takratno ministrstvo za zdravje, se vključilo tudi v sam postopek, vendar potem ni prišlo do nobene realizacije niti ne do podpisa med samim Zaljubeljškom in med bolnico niti z ministrstvom. 22.3.2005 pa sta darovalec in Splošna bolnica Slovenj Gradec kot obdarjenec sklene darilno pogodbo, ministrstvu za zdravje, že v sedanji sestavi, takrat se ni hotelo sodelovati pri podpisu te pogodbe. Po pogodbi, ki je vredna 480 milijonov tolarjev, bi moral darovalec med ostalo dokumentacijo in storitvami izročiti bolnišnici do 30.4.2005 idejni projekt, do 31.12. projekt za razpis in do 28.2.2005 projekt za izvedbo rekonstrukcij in novogradenj, ki bi se tako začele v aprilu - pardon, to je 2006 -, ki bi se tako začele aprila 2006. Z izročitvijo idejnega projekta je darovalec zamudil. Ostalega pa sploh ni izročil. Vrednost podarjenega idejnega projekta znaša približno 60 milijonov tolarjev. Darovalec je od začetka oktobra dalje na obdarjenca in na ministrstvo za zdravje naslovil dopise, v katerih po poteku pogodbenih rokov in brez opravičljivih razlogov poskuša doseči podaljšanje rokov iz darilne pogodbe in njeno izpolnitev povezuje z zadevami, ki niso stvar pogodbe. Ministrstvo za zdravje v sodelovanju s Splošno bolnišnico Slovenj Gradec pripravlja ukrepe in je v tej zvezi bolnišnici že predlagalo, naj zaradi razlogov na strani darovalca do 20.12.2006 sproži razvezo pogodbe in uvede postopek za povrnitev povzročene škode, nato pa bo ministrstvo po predpisanih postopkih oddajo javno naročilo za pridobitev nadaljnje potrebne investicijske, projektne, tehnične dokumentacije ter pozneje gradnje in opremljanja. Ocenjujemo, da se bo začetek gradnje zato odložil za približno šest mesecev. Moram reči, da ministrstvo ima že dlje časa v programu to investicijo v Splošno bolnišnico Slovenj Gradec in da seveda vsi drugi postopki, ki so pač v rokah ministrstva direktno, potekajo po predvidenem planu in je tudi pripravljen zelo natančen načrt za nadaljnje delovanje ministrstva, tudi v tem primeru, ko ni prišlo do realizacije te darilne pogodbe. Niti ni časa, da bi vam zdaj o celotnem tem načrtu tukaj govoril. Povedal bi samo naslednji sklep, da bi začetek gradnje tega dela bolnišnice bil že predviden za 5.1.2007, kar pomeni približno pol leta kasneje, kot je bilo v začetku predvideno, prav zaradi te nerealizirane darilne pogodbe.
Hvala lepa. Gospod Kontič.
Ministru se zahvaljujem za odgovor. Vsekakor bi bilo potrebno postoriti še kaj, da se investicija prične prej in da ni takšnega zaostanka, kot ga je napovedal. Je pa v odgovoru minister dejal, da obstoječe ministrstvo ni hotelo sodelovati pri podpisu te pogodbe, pa me zanimajo razlogi: Zakaj ministrstvo ni hotelo sodelovati pri podpisu te pogodbe?
Gospod minister.
Če je samo to vprašanje, bi pa odgovoril še na uvod. Nismo sodelovali, nismo hoteli sodelovali pri podpisu te pogodbe, ker niti ni bilo nujno, niti ni bilo predvideno, niti nismo bili za to pooblaščeni in ker se nam je zdelo, da je postopek premalo natančen in premalo zanesljiv. In to je tudi razlog, mislim, da smo - kot vidite - naredili prav. Kar se pa tiče postopka, ki bo tekel v prihodnje, sem pa rekel, da ga zdaj tukaj ne morem natančno od dneva do dneva sedaj tukaj povedati. Je pa res, da bomo naredili vse, da bomo ta čas zamika zaradi te napake, ki je nastala, pač čim hitreje prešli, premostili in da bi se gradnja lahko eventualno začela tudi prej. Vendar vsi postopki, ki trajajo z javnimi razpisi, in vse to, kar je potrebno sedaj napraviti še za dokumentacijo - prej kot v pol leta, teh postopkov ni mogoče izpeljati.
Hvala lepa. Na vrsti je gospod Pukšič, ki bo postavil vprašanje dvema ministroma, in sicer ministru za šolstvo in šport in ministru za promet.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Lep pozdrav gospe ministrici, gospodom ministrom, posebej pa magistru Janezu Božiču in mojemu sonarodnjaku dr. Milanu Zveru. Mimogrede, z ministrom za šolstvo se nisva dogovorila za poslansko vprašanje. Slovenske občine vsako leto pravzaprav morajo v skladu z izdajanjem proračuna Republike Slovenije narediti razpis za prevoz otrok v šolo. Ti razpisi so iz leta v leto manj uspešni, ker od časov, ko seveda ni več toliko javnih prevozov ter ko se je marsikatero podjetje predvsem v štajerskem delu zaprlo, je problem tudi s prevozniki. Ker so pa prevozniki to problematiko začutili, so seveda izkoristili. Tako so na nekaterih razpisih v lanskem letu, spoštovana gospoda ministra, dvignili ceno za nič več in nič manj kot 20%, z drugimi besedami to pomeni za nekatere občinske proračune od 3% do 8% primerne porabe. To je seveda nesprejemljivo in nevzdržno. Občine niso sposobne in ne morejo parirati tako visokim številkam. Problem je, da je prevoženi kilometer za prevoz otrok v šolo ovrednoten od 700 pa tja do 1300 tolarjev po kilometru. Ve se za dan, uro, itd., ko se seveda otroci pripeljejo in odpeljejo iz šole. Prevoženi kilometer, za katerega prevoznik čaka, ali bo dobil kupca ali ne, razni turistični itd., so od 200 pa do 300 tolarjev. Popolnoma nesprejemljiva je takšna politika, vendar jo seveda izvajajo zato, ker jim nihče še ni stopil na prste. Zato vaju oba ministra seveda sprašujem: "Ali je možno proučiti nastalo problematiko, s katero se seveda žal zadnjih 10 let nihče ni ukvarjal? In: Ali je moč to narediti do naslednjega šolskega leta in razmere na tem področju urediti tako kot, je v nekaterih drugih zahodnih državah, kjer šolske prevoze otrok v šolo izvajajo, vozijo tudi mamice, ki so seveda za tu usposobljene, dve uri dopoldne in dve uri popoldne [[...]]
Mikrofon se bo izklopil.
Skratka [[...]]
Pač, tako je po novem dogovoru. Sedaj vabim oba ministra, da odgovorita, če prav razumem dogovor, je prvi minister za promet, magister Božič, in če bo še kaj ostalo od 5-ih minut, ga bo po potrebi dopolnil dr. Zver. Prosim, minister Božič.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Hvala lepa na poslanskem vprašanju. Torej na ministrstvu za promet že dlje časa ugotavljamo in opozarjamo na problematiko izvajanja prevozov šoloobveznih otrok, ki je v pristojnosti občin. Stroški šolskih prevozov so zaradi slabe izkoriščenosti avtobusov glede na število prevoženih kilometrov predragi in predstavljajo na državnem nivoju zelo velik strošek. V večini primerov bi z vključitvijo šolskih prevozov v javni potniški promet lahko za malenkostno doplačilo dodali še nekaj voženj na istih relacijah in tako omogočili uporabo javnega prevoza dijakom in zaposlenim. To velja za območja, kjer predstavljajo šolski prevozi edino obliko linijskega prometa. Če bi šolske prevoze vključili v sistem javnega linijskega prometa, bi občine pri upravljavcu javnega podjetja kupile mesečne vozovnice za šoloobvezne otroke po veljavnem ceniku. Možen bi bil tudi drugačen dogovor. V primeru, da bi bile te vozovnice cenejše od plačila posebnih linijskih prevozov, bi se občine verjetno z veseljem odločile za to pot, v nasprotnem primeru pa verjetno ne, čeprav bi vključitev javnih linij v promet pomenila tudi izboljšano dostopnost za dijake in druge zainteresirane občane. Nekateri prevozniki so šolske prevoze že registrirali kot linijske prevoze in za to pridobili tudi koncesijo ter pridobili pravico, da poleg otrok prevažajo še druge potnike in s tem povečajo prihodek. Dodatno so s tem pridobili kompenzacijska sredstva, ki jih država namenja za linijske prevoze. Večina prevoznikov, še posebej tisti z vzhodnega dela države, kamor sodi tudi občina Destrnik, šolske prevoze opravlja kot poseben linijski prevoz. Evidenco posebnih linijskih prevozov vodi Direkcija za ceste. Analiza teh podatkov je pokazala, da se v obliki posebnega linijskega prevoza opravlja približno 500 do 700 avtobusnih linij. V okviru izdelave strokovne razvojne naloge o ureditvi javnega avtobusnega prevoza v Republiki Sloveniji v letu 2003 je bil vsem občinam poslan vprašalnik v zvezi s stroški pri šolskih prevozih na prevoženi kilometer in na učenca. Žal je izpolnjene vprašalnike posredovala le polovica občin, pa še pri teh so bili odgovori na nekatera vprašanja pomanjkljivi ali pa so bile ob vnovični kontroli ugotovljene netočnosti. Če iz podatkov polovice občine naredimo oceno za vso državo, ugotovimo, da skupni letni stroški šoloobveznih otrok znašajo približno 4 milijarde tolarjev, kar je približno 70 tisoč tolarjev na učenca na leto. S stroškovnega vidika je optimalni sistem hkrati vožnja šolarjev in ostalih potnikov. Za zagotovitev in izboljšanje celovite ponudbe javnega potniškega prometa je najracionalneje združiti vse postavke v proračunu, ki so namenjene prevozu [[pomeni: prevozi šolarjev, subvencije za dijaške vozovnice, sredstva, namenjena prevozom v okviru štipendij za študente, kompenzacije za izvajanje javnega linijskega prevoza]] . Na podlagi navedenih ugotovitev je ministrstvo za promet že pripravilo izhodišča za izdelavo zakona o javnem potniškem prometu, ki mora zagotavljati zadovoljivo ter trajnostno mobilnost prebivalcev z najnižjimi narodnogospodarskimi stroški za vse kategorije prebivalstva. Izdelane so bile delovne teze z osnutkom zakona, v novembru pa je bila imenovana medresorska delovna skupina, ki bo koordinirala pripravo zakona o javnem potniškem prometu, ki naj bi z združitvijo proračunskih postavk, namenjenih prevozu, zagotovil ustrezne finančne vire tudi za bolj optimalno in cenejše zagotavljanje prevozov osnovnošolskih otrok. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ostala je še minuta in 25 sekund, dr. Zver.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod poslanec, hvala za vprašanje. Z delom odgovora, ki ga je pravkar predstavil kolega mag. Božič, zadovoljen, zlasti s ponujeno rešitvijo, da v perspektivi, in to relativno kmalu, združimo vse te postavke, ki jih je bistveno več, kot jih je sam naštel v odgovoru. Tudi ministrstvo za delo, če se ne motim, je vključeno v subvencioniranje v takšni ali drugačni obliki tega vprašanja. Zato predlagam, da se odgovor dejansko išče v tej smeri. Vseh odgovorov država tukaj ne more dati. Mi lahko združimo postavke, seveda ne z začetkom naslednjega leta, zato ker je proračun veljaven, ampak bi lahko v naslednjem letu razmišljali o sistemski spremembi tega financiranja vsaj za leto 2007, v kolikor bo prišlo do rebalansa proračuna, ali pa za naslednje proračunsko obdobje. Sedaj, kar je je, ker je proračun sprejet. Vendar tudi naše ministrstvo je naklonjeno temu. Pomoči, subvencije so zelo razpršene in nepregledne in netransparentne in na koncu ima največ koristi, kot je v tem primeru, Certus na vzhodnem delu države, ki ima izrazito monopolno pozicijo na trgu največ koristi, nimajo pa koristi tisti, ki bi jih morali imeti, to so otroci. Razumem težave lokalnih skupnosti, zlasti manjših občin, da imajo velike težave, vendar bo treba te težave prebroditi tudi z nekaterimi drugimi mehanizmi, ki bi se po mojem mnenju z racionalizacijo, z najemi teh prevoznikov dalo vsaj malo ublažiti, dokler [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]mi pridemo dosistemske rešitve. Hvala.
Gospod Pukšič.
Hvala lepa. Izkoristil bom to priložnost in dodatno vprašanje postavil zato, da boste lahko gospoda ministra dokončala tudi pripravljene odgovore. Vsekakor pa je dejstvo, da to, kar se je zgodilo v tem letu, tega enostavno občinski proračuni, spoštovana gospoda ministra in spoštovana vlada, v nekaterih občinah ne bodo prenesli. In nujno se je ob teh ekscesih usesti skupaj, ker ministrstva različno sofinancirajo prevoznike linijske in tako dalje in tu nekatere stvari doreči. Po eni strani dobivajo podjetja denar iz državnega proračuna, po drugi strani pa izven vseh meril pobirajo po občinskih blagajnah. Jaz se strinjam in sem zadovoljen, da se pripravlja sistemska rešitev na tem področju. Dobro je tudi vključiti v to medresorsko komisijo koga iz lokalnega okolja s tega območja, ki ima s tem veliko izkušenj, znanja in bo lahko doprinesel k temu. Vsekakor pa vas pozivam, da je v naslednjem mesecu potrebno nekaj narediti kot kratkoročen ukrep. Hvala.
Hvala lepa. Naj omenim, da dodatnega vprašanja ni možno postaviti, možno je zahtevati dopolnilni odgovor. Ali želita ministra še karkoli dopolniti? [[Ne.]] Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Na vrsti je gospa Cvetka Zalokar Oražem, ki bo postavila vprašanje ministru za šolstvo in šport.
Led dober večer vsem skupaj! Vprašanje postavljam ministru za šolstvo in šport, gospodu Milanu Zveru, in sicer: iz medijev smo bili seznanjeni, da je mestni svet Mestne občine Ljubljana sprejel sklep o povišanju cen programov v vrtcih, s katerim je potrdil 30% višjo ceno, obenem pa tudi na nek način dvojne cene; in sicer nižje za otroke staršev s stalnim bivališčem v Ljubljani in druge, 30% višje, za tiste iz drugih občin. V zvezi z omenjenim sklepom je vaše ministrstvo ugotovilo in obvestilo Mestno občino Ljubljana, da za to ni zakonske podlage. Oblikovanje dvojnih cen za enake programe ni mogoče, saj mora biti po zakonu o vrtcih oblikovana le ena cena, ki je podlaga za obračun tako staršev kot tudi občini za razliko glede na plačilni razred. Mestna občina Ljubljana v argumentih navaja neresnične razloge, češ da naj bi okoliške občine ne vlagale v nove investicije, kar ni res, saj je bilo in bo v kratkem samo v občinah okoli Domžal zgrajenih 6 novih vrtcev. Po veljavni zakonodaji pa je res, da mora nekatere stroške, ki niso vključeni v ceno programov, na primer investicijsko vzdrževanje, nakup igral, opreme in podobno nositi občina ustanoviteljica. Prav te pa želi Mestna občina Ljubljana posredno prenesti na starše iz drugih sosednjih občin. Obenem pa javno izjavlja, naj se ti starši, v stiski, pred katero so, obračajo na svoje župane za uveljavljanje razlike. Tudi za takšne blažilne ukrepe v tem trenutku okoliške občine ne vemo, kako jih uveljaviti v tako kratkem času, kje najti zakonsko podlago in kako naj bi to operativno potekalo v praksi. Na to ni smo bili pripravljeni, saj nas Mestna občina Ljubljana v načrtih v zvezi z dvojno ceno ni seznanila in zato je ravnala po naši oceni samovoljno. Ob tem opozarjamo, da je to zelo nevarna praksa, saj imamo tudi druge občine otroke, katerih starši niso naši občani v vrtcih. Takšni ukrepi vodijo v popolno zapiranje občin v lastne meje na področju javnih storitev, seveda na škodo uporabnikov, konkretno staršev in otrok. Se bomo začeli preštevati tudi pri knjižnicah, muzejih, kulturnih prireditvah, bazenih in podobno. Zato sprašujem ministra: Kako bo ukrepalo ministrstvo v zvezi omenjenim problemom? In: Kako bo preprečilo, da MOL ne bo uveljavil nezakonitega povečanja dvojnih cen? Kaj konkretno bo storilo, če bo MOL objavil nezakoniti sklep in ga, kot napoveduje, uveljavilo s 1. januarjem? Kaj naj v tem primeru storijo tudi prizadeti starši?
Hvala. Minister, doktor Zver.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, spoštovana gospa poslanka. Hvala za vprašanje. Vprašanje, ki ga imam napisanega, vam ga lahko izročim, bi pa samo na kratko odgovoril nanj. Še prej bi pa uvodno povzel neko zadevo, ki postavlja vaše vprašanje v nek kontekst. Kot veste, sedaj velja pri določanju cen vrtcev nek prehodni režim. Ta prehodni režim naj bi se po starih normativih zaključil s 1.1. naslednje leto in od takrat naprej bi naj zavodi samostojno, torej tržno oblikovali cene. Ta prehodni režim je bil zadnja leta vzpostavljen zato, da ne bi že pred leti vrtci takoj šli v ekonomske cene, kar bi bistveno podražilo ceno storitev in močno prizadelo tudi starše in vse tiste, ki plačujemo predšolsko vzgojo. Vendar dinamika dviga cen v tem času ni bila ustrezno velika, tako da bi sprostitev ali pa nov režim ekonomske cene ponovno deloval kot svojevrsten šok, zato smo, razmišljamo o tem, da bi ta prehodni režim za leto ali dve še podaljšali in že pripravljamo ali pa je že pripravljen tudi ustrezen pravilnik. Ta pravilnik bo poslan oziroma je že bil poslan skupnosti občin, obema reprezentativnima združenjima lokalnih skupnosti, kakor tudi svetu za oblikovanje politik na področje predšolske vzgoje, ki združuje tako vrtce kakor tudi lokalne skupnosti. In skušali bomo na ministrstvu uveljaviti podaljšanje tega režima. To pa hkrati posredno tudi pomeni, da se bo problem, ki se je zgodil vam in ljubljanski občini, brezpredmeten in odpravljen. Tako bo sklep, ki ga je sprejel mestni svet Ljubljane, avtomatično odpravljen in bo veljal podaljšan sedanji prehodni režim. O datumu do kdaj, o tem pa se bomo dogovorili z lokalnimi skupnostmi kakor tudi z vrtci na tem svetu. Hvala lepa.
Gospa poslanka.
Hvala lepa, gospod minister za odgovor, ki odgovarja na en del vprašanja, to je na politiko oblikovanja cen, ki se tiče vrtcev in kjer očitno ekonomska cena postaja tako visoka, in procenti, ki so se skoncentrirali v tem zadnjem obdobju, izjemno visoki, da seveda 30% povečanje cen za Ljubljano, ki je potem za ta delež tudi odobrila na nek način znižanje za otroke, ki imajo stalno bivališče v Ljubljani, seveda ni popoln odgovor. Zato vas jaz vendarle sprašujem še po tem delu, to je trenutna rešitev, ki razrešuje vprašanje visoke cene, vendar pa ne vprašanja dvojno oblikovanih cen, ki se posredno - ne samo skozi sklep Mestne občine Ljubljana, pač pa še nekaterih občin - uveljavlja na tem področju javnih storitev. Mislim, da to ni dober vzorec in občine iščejo možnost, s katero na ta način obremenijo predvsem otroke, ki ne prihajajo iz njihovih okolij, in se na ta način tudi in tako zapirajo v lastna okolja. Tako vas še enkrat pozivam: Kakšen pa je odgovor na ta drugi del? Predvidevam, da vam je zmanjkalo časa -, to je pa na vzorec dvojnega oblikovanja cen, kjer občine, nekatere očitno lahko, najdejo ogromno subvencij in tukaj znižujejo ceno, nekatere pa s tem imajo večje težave.
Gospod minister. Še dopolnitev.
Hvala lepa še za dodatno vprašanje. Jaz mislim, da sem bil prvič razumljen ali dovolj jasen. Ta odlok, ki ga je sprejel mestni svet v Ljubljani, bo z podaljšanjem režima, ki bo temeljil na tem novem dopolnjenem pravilniku, postal brezpredmeten. Občine bodo morale svoje odloke uskladiti s pravilnikom, ki bo začel veljati s 1.1. To je odgovor. Torej, dvojnih cen ne bo. Problem bo pa še naprej obstajal, tudi za Ljubljano. Tudi za Ljubljano. So še tudi nekatere druge občine po Sloveniji, ne samo Ljubljana, v poziciji, o kateri vi govorite, tudi nekatere druge, nekoliko večje občine, se ukvarjajo z istim vprašanjem kot Ljubljana. In po eni strani gre ta problem tudi razumeti, zato ker nekatere občine - tak odlok je sicer v nasprotju z zakonom, vendar poskušajo se obnašati kot dober gospodar, racionalno uporabljati proračunska sredstva in v kolikor ni tukaj sodelovanja med občinami, tistimi, ki "izvažajo", če tako rečem pod narekovaji, otroke v druge občino v predšolsko vzgojo, tam prihaja in lahko bo tudi v prihodnje prihajalo do problemov, dokler bomo imeli v veljavi prehodni režim. Torej, dvojnih cen zaenkrat ne bo in to od tistega trenutka naprej, ko bomo uveljavili ta pravilnik.
Hvala. Naslednji je na vrsti gospod Prijatelj, ki bo postavil vprašanje ministru za obrambo.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovani kolegi, ministri, kolegice! Kot vam je znano, spoštovani minister za obrambo, je v Slovenski vojski ogromno nezakonitih premestitev in s tem v zvezi tudi veliko število tožb. Ni sporna strokovna usposobljenost Slovenske vojske, ni sporna tudi dejansko pripravljenost naših obrambnih sil, vendar je sporno nosilno premeščanje visokokvalificiranih kadrov v 211. logistično bazo. Ljudje so ponižani, tudi finančno prikrajšani, kot sem že rekel, skoraj 2000 tožb imate, že izdane sodne odločbe se ne upoštevajo, to so tudi primeri v vaših vrstah, in dejansko bojne enote ostajajo brez orožarjev z več kot 20-letnimi izkušnjami. Izobrazba pridobljena v SFRJ se ne priznava in tako prihaja do takšnih posledic, da ob "vežbi" morate zaprositi poklicne strokovnjake iz Hrvaške, da vam dajejo suport pri tako pomembnih zadevah, kot so v bistvu pregled orožja in orožarski suport. Samo en primer bi prebral, pa na koncu bi vas prosil, spoštovani minister, da mi podate zagotovilo, da se s temi ljudmi, ki ste se že pogovarjali z njimi, ponovno sestanete in poskušate najti rešitev. Poglejte, imam pismo, katerega mi naslavlja Slavec Božidar iz Knežaka 195. On pravi: "Ali ni žalostno, da visokokvalificirani orožar za težka, lahka vojaška orožja, vseh rodov kopenske vojske in za letalska orožja veteran vojne za Slovenijo, med vojno poveljnik teritorialne obrambe z več kot 20-letnimi izkušnjami, vojaški orožar - kot že rečeno - za vsa orožja, da je tako grobo degradiran in poslan na civilno dolžnost za gradbenega delavca?" Skupaj z drugimi kolegi, med njimi tudi v bistvu visokokvalificiranimi šoferji in drugimi, ki imajo tudi peto in šesto stopnjo, so premeščeni v tako imenovani "štraf batljon", kot oni pravijo, in dejansko se že drugi iz njih norca brijejo, tako da jih kličejo "tupi glupi". Vrnil je vsa odlikovanja, ni jih bilo malo, in v bistvu najavil se je tudi pri vas. Ta primer ni osamljen, teh primerov je dosti. Prosim vas: da podate vaš odgovor na to in mi zagotovite tukaj, da se te zadeve rešijo v doglednem času, da se papirji, ki so čudežno izgubljeni, najdejo, da se napredovanja, ki so bila spisana, v bistvu upoštevajo in da se nekako popravi ta krivica tem ljudem. Lepo prosim za odgovor.
Hvala lepa. Gospod Erjavec, minister.
Dober dan, spoštovani predsedujoči. Spoštovani poslanec, hvala za vaše vprašanje, vendar moram povedati, da ste postavili drugačno vprašanje, kot imam jaz tukaj zapisno. Vendar, ne glede na to, pravilno ugotavljate, da so v Slovenski vojski ugovori, ne tožbe. Mi imamo v tem trenutku 1.500 ugovorov, pa približno 300 tožb, ampak še to tožb, ki izhajajo iz leta 1990. Naj povem, da sem v zvezi s tem naročil, da se pripravi ekipa 10 pravnikov, ki bo prontno reševala te ugovore, ker dejansko lahko ti ugovori postanejo težava. Gre za to, da smo v preteklem letu in v letošnjem letu na novo, po novih formacijah razporedili vse pripadnike Slovenske vojske, to je prek 7.000 odločb, celo dvakrat je bilo to storjeno in iz tega naslova so pač ti ugovori. Gre za različno vrsto ugovorov: od ne vem, odmere letnega dopusta do ugovora na razporeditev in tako dalje. V zvezi s tem naj tudi povem, da pripravljamo za naslednje leto, in sicer v prvi polovici leta, zakon o službi v Slovenski vojski. Kot veste, položaj in status slovenskih vojakov ureja zakona o obrambi in smiselno zakon o javnih uslužbencih. Sami smatramo, da vojaki niso javni uslužbenci, ampak gre za nekaj drugega in zato je potreben poseben zakon, ki bo natančno uredil pravice, obveznosti, odgovornosti pripadnikov Slovenske vojske. Na ta način računam, da ne bo več teh ugovorov. Glede samega konkretnega primera ne bi želel s tega mesta komentirati, bom pač pregledal to zadevo. Lahko zagotovim, da v Slovenski vojski ne obstaja nek "štraf bataljon", kot ste se izrazili. Mislim, da je bilo pretirano rečeno. Konkretni primer bom pogledal, da vidim, za kaj natančno gre.
Hvala lepa. Samo toliko, da dejansko ugotovim, da drži opozorilo ministra: Vprašanje, gospod Prijatelj, odstopa od tistega, kar je bilo pisno poslano, tako da upam, da se to v prihodnje ne bo več dogajalo. Drugače pa imate možnost zahtevati dopolnilni odgovor.
Hvala lepa, predsedujoči. V ničemer ne odstopa od tistega, kar sem govoril, tudi v vprašanju sem nakazal to temo, seveda, pa ni moč napisati vprašanja do potankosti, ker dejansko potem nima smisla, da ga jaz tukaj berem. Sicer pa, zakaj mi niste, spoštovani minister, odgovorili: Zakaj se ne upoštevajo že izdane sodne odločbe v Slovenski vojski? Ni en primer, lahko vam jih posredujem 10, ko so bile izdane pozitivne sodne odločbe za prikrajšane v takšnih in drugačnih primerih, pa jih v bistvu vojaški višji častniki niso upoštevali. Skratka, vztrajajo na teh izrekih, ki so jih bodisi pisno ali ustno izrekli. Lepo prosim!
Gospod minister.
Hvala za besedo. Moram reči, da nisem seznanjen, da v Slovenski vojski oziroma na Ministrstvu za obrambo ne bi spoštovali pravnomočnih sodnih odločb. To mi je novost. Prosil bi vas, da mi posredujete tako odločbo. Če to dejansko drži, bom ustrezno ukrepal, če se to res dogaja. Dvomim, da se to dogaja. Mislim, da so zadeve še odprte. Če pa imate konkretni primer, bi vas prosil, če ga pošljete.
Hvala lepa. Na vrsti je gospod Moge, ki bo postavil vprašanje ministru za šolstvo in šport.
Gospod podpredsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovana gospa ministrica, tukaj prisotni ministri, kolegice in kolegi, lep pozdrav. V Sloveniji je odveč govoriti o tem, da je gospod doktor Jože Mencinger nepoznana oseba. Vsi ga poznamo, več ali manj vemo, da je bil minister v Demosovi vladi, da je bil dvakrat rektor univerze v Ljubljani, da je njegovo področje na široko razpeto med pravom, izobraževanjem, znanostjo in še kod drugje od. Zato me je začudilo, da smo 9.12. lahko v Delu prebrali, da je Gimnazija Jesenice prosila dr. Mencingerja, če bi želel biti še eden mandat član sveta gimnazije. Doktor Mencinger je privolil, nato pa so mu iz šole sporočili, da je njihov predlog - seveda je to v kompetenci vlade pa ministrstva - ministrstvo za šolstvo zavrnilo, kajti ta organ ga imenuje v svet. Zakaj je ministrstvo v opisanem primeru ravnalo, kakor je ravnalo, je zanimalo doktorja Mencingerja, vendar odgovora ni dobil. Ker tudi mene zanima, zakaj se je vlada odločila zavrniti članstvo uglednemu gospodu profesorju dr. Mencingerju, ki kot sam pravi, sicer s tem ne bo ob življenjsko pomembno funkcijo, kaže pa na neko značilnost te vlade, da ima zelo veščo roko pri dosedanjih imenovanih, vas prosim, gospod minister, za odgovor: Zakaj ste zavrnili izvolitev v svet profesorja dr. Jožeta Mencingerja?
Hvala. Doktor Zver.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod poslanec, hvala za vprašanje. Za ta problem sem tudi jaz izvedel iz medijev, tako da sem bil dokaj neprijetno presenečen, da je prišlo do tega, tako javne zgodbe v zvezi z neimenovanjem gospoda Mencingerja v svet zavoda. Treba pa je vendarle pojasniti. Lahko verjamete, da se minister ne zmore ukvarjati - približno 1300 zavodov imam in toliko je tudi svetov zavodov in toliko in toliko je naših članov predstavnikov države v raznih organih in enostavno se v vsakem takem primerom, z vsakim posebej primerom ne morem ukvarjati, imam dovolj drugega dela in drugih skrbi. Postopek, po katerem je pa vlada imenovala svojega člana, je pa bil dokaj korekten. Ni običajno, da bi svet zavoda predlagal nekoga sam, da bi bil v svetu zavoda predstavnik vlade. Poglejte. V svetu zavoda, ko je pač organ, ki tudi izvaja nek nadzor, so predstavniki ustanovitelja, v primeru srednjih šol je to država, to sta dva predstavnika, potem je 5 predstavnikov zaposlenih oziroma delavcev, 2 sta predstavnika staršev pa tudi dijaki imajo dva predstavnika v svetu. Dovolj možnosti je, da bi gimnazija predlagala cenjenega profesorja Mencingerja po drugem kanalu, da bi postal član sveta, če bi ga tako želijo, dokaj nenavadno pa je, redkoma se pa zgodi, da bi zavod predlagal vladi, dajte nam tega predstavnika kot vašega predstavnika v naš nadzorni svet. Tukaj so službe na ministrstvu ravnale korektno, imenovale so pač ne vem koga in niso upoštevale tega predloga gimnazije. Meni je na nek način žal, da je prišlo do tega, žal mi je tudi izjave profesorja Mencingerja, ki je bila malo nepremišljena. Po nepotrebnem se mi zdi, da se zdaj ustvarja neka velika zgodba ali celo afera iz postopka, ki je bil s strani ministrstva za šolstvo in šport korektno izpeljan.
Hvala. Gospod Moge.
Hvala lepa. Moram biti kratek. Jasno je, da ima svet možnost predlagati človeka, ki je dobro delal, da še naprej predstavlja interese, za ustanovitelja. Medtem ko doktor Mencinger ni bil predstavnik delavcev, ni bil predstavnik staršev in ni bil predstavnik vajencev oziroma dijakov in zaradi tega ga svet ni mogel po teh kanalih spraviti notri. Kar me bolj skrbi, gospod minister, so pa merila, po katerih ljudje ocenjujejo, kdo je primeren in kdo ne. Veste, za človeka, kot je doktor Mencinger, ker je v življenju res dosti naredil, in če je nekdo želel, bi ti ljudje, če ste jim vi prepustili škarje in platno v rokah, morali misliti tudi na druge posledice neimenovanja takega človeka. Oziroma po mojem, če so že to naredili, bi vas morali posvariti in vi bi morali javnost tudi na nek primeren način obvestiti in vse te zagate ob tem ne bi bilo. Preveč je bilo zdaj že takih slučajev, spomnimo se še imenovanja ravnateljev pa še kogarkoli drugega, zato smo se mi v poslanski skupini, gospod minister, nekajkrat že srečali na odboru, kjer smo se pogovorili do konca, bili smo toliko dobri, da smo tudi predlagali zakon, ki bi določene nepravilnosti "ex lege" že odpravil, vendar sta na ministrstvu za šolstvo ta zakon kategorično odvrnili z obljubo, da boste sami to področje imenovanja kadrov zakonsko uredili. Zato vas, gospod minister, sprašujem: Kdaj mislite dati v proceduro državnemu zboru zakon - verjetno gre za spremembo zakona o organizaciji in financiranju vzgoje, izobraževanja - ki bo te zadeve uredil?
Hvala. Gospod minister.
Hvala lepa za dodatno vprašanje. To bomo uredili tako, kot smo obljubili. Drugo leto bomo odprli zakon ZOFI, ki ureja tudi to področje skupaj še z nekaterimi drugimi stvarmi, in to vprašanje bo urejeno tako, kot smo takrat obljubili, vključujoč tudi nekatere rešitve, ki ste jih vi takrat predlagali. Še enkrat pa glede tega problema želim poudariti, da mi kot ustanovitelj nismo v ničemer zavrnili nobenega predloga, ker predloga lokalne skupnosti oziroma sveta tudi ne more biti, ker formalnopravno je tak predlog ničen. Lahko bi, ker še en kanal obstaja, kjer bi lahko profesor Mencinger postal član sveta, in sicer v primerih, država ima pravico predlagati dva kandidata. Ampak običajno se dogovori, da enega izmed teh dveh predlaga lokalna skupnost, v kolikor ima zavod širši značaj, kot je občina, se potem občine dogovorijo o tem drugem. Jaz ne vem, zakaj te možnosti niso izkoristili, še enkrat pa je bi poudaril, ni v skladu s prakso, da tisti, ki naj bi bil nadzorovan, sam sebi predlaga neko ime ali pa nadzornika. To pa morate razumeti, da je bil postopek korektno izpeljan.
Hvala lepa. Naslednji dve vprašanji sta namenjeni ministru za zunanje zadeve, ki je opravičeno odsoten, ampak predvidevam, da se bosta poslanki vseeno odločili, da mu vprašanji zastavita v odsotnosti. Prva ima besedo mag. Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovana gospa ministrica, spoštovani ministri, spoštovane poslanke in poslanci! Naj uvodoma povem, da pričakujem ustni odgovor ministra za zunanje zadeve, ko bo utegnil priti v državni zbor. Vprašanje je pa naslednje: Republika Slovenija je morala za priključitev Evropski uniji izpolniti tudi vse politične kriterije, katerih jedro je spoštovanje civilizacijskih norm demokratične družbe. Z ratifikacijo ustavne pogodbe smo v Državnem zboru Republike Slovenije za temeljno vrednoto 25-erice priznali spoštovanje človekovih pravic. Vendar se ob ugotovljenih kršitvah človekovih pravic včasih obnašamo po nojevsko in zatiskamo oči pred dejstvi, celo pristajamo na dvojna merila, kakor je opozoril nedavno tega Nobelov nagrajenec za književnost Harold Pinter. Po 11. septembru se je svet sicer ovedel, da nihče ni varen pred terorizmom, le da so odgovori na njegove vzroke in njegovo preprečevanje različni. Sem zagovornica tistega načina spopadanja s terorizmom, ki ne gradi samo na povečevanju varnostnih ukrepov, ampak na celovitem in sistematičnem odpravljanju vzrokov zanj. Politiki, tudi ameriški, radi na načelni ravni poudarjajo, da varnost ne sme zmanjševati ravni človekovih pravic, toda že daljši čas se soočamo z dokazanimi in zaenkrat še domnevnimi kršitvami. Pri odkrivanju kršitev ima pomembno vlogo Svet Evrope, saj je parlamentarna skupščina Sveta Evrope 26. aprila letos sprejela resolucijo 1433 o zakonitosti ravnanja ZDA s priporniki v zalivu Guantanamo. Ni mogoče preslišati opozoril o tem, da ZDA tudi na tujem ugrabljajo osumljence, jih prevažajo, ne da bi obvestile druge vlade, in jih mučijo njihovi ljudje ali ljudje iz držav, ki so to pripravljene narediti za ZDA. Evropsko javnost pa zadnje čase vznemirjajo vesti o skrivnih zaporih v nekaterih evropskih državah. Uporabo skrivnih zaporov so odkrili strokovnjaki OZN. Odbor za človekove pravice opozarja na nečloveško ravnanje vse do zadrževanja zapornikov na tajnih lokacijah, to pa je oblika mučenja. Zato zastavljam vprašanje ministru za zunanje zadeve: Kaj je kot predsedujoči OVSE ukrenil ob vesteh o skrivnih lokacijah zaporov, v katerih naj bi bili domnevni teroristi? In kakšno stališče zastopa Republika Slovenija ob navedbah o kršenju človekovih pravic, ko je boj proti terorizmu v konfliktu s temeljnimi vrednotami, zapisanimi v mednarodnih konvencijah? Upam, da bom odgovor dobila prej, kot bo o tem razpravljal Svet Evrope, kot je včeraj predlagal Dick Marty. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Širca za istega ministra.
Povsem kratko, ampak vendar vlade ne sestavlja en minister, tako da ni nič narobe, če vprašanje posredujem tudi drugim, veže se pa na dogodke, ki so se pred kratkim zgodili na ta način, da se namreč niso zgodili. Kot je razvidno iz poročanja medijev, naj bi avstrijska ORF umaknila predvideno predvajanje dokumentarnega filma, ki govori o življenju koroških Slovencev oziroma ki zelo radikalno spregovori o 7. členu. Artikel 7 oziroma Naša pravica je naslov dokumentarca. Seveda jaz povsem razumem in tudi v tem smislu ministru, ki je verjetno podobnega mišljenja, je jasno, da je uredniška politika povsem samostojna, ampak vendarle, tukaj se zna razumeti tako, da ne gre za vprašanje, ki stopa v neodvisnost medijev, ampak gre za vprašanje povsem politične narave. Spodbudila bi ministra, da - če že ni - pa vendarle na načine s pomočjo diplomatskih in drugih možnostih, ki jih ima v tem primeru, ukrepa oziroma pripomore k pojasnitvi tega eminentnega političnega vprašanja. Hvala.
Hvala lepa. Naslednja ima besedo gospa Barbara Žgajner Tavš, ki bo postavila vprašanje ministru za pravosodje.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani gospod minister! Jaz se bom ponovno navezala na vprašanje, ki sem vam ga sicer že pred časom zastavila. Več ali manj se bom navezala na to vprašanje. Dejstvo je, da so žrtve spolnih zlorab in dolgotrajnega trpinčenja v otroštvu specifične žrtve. Poleg vidnih, vedenjskih težav, psihičnih motenj takšno osebo v kasnejšem obdobju prizadenejo številne bolezni, ki so posredna posledica spolne zlorabe, predvsem, ko gre za tovrstno zlorabo v otroštvu. Tudi brezposelnost je ena izmed takšnih posledic. Skratka družba je poleg žrtve dejansko oškodovana za zdravega in aktivnega člana. Tudi zaradi tega, predvsem pa z vidika spoštovanja človekovega dostojanastva in njegove telesne in duševne nedotakljivosti, bi se morala celotna družba, tudi politika - do spolnega nasilja - predvsem do žrtev, še posebej ko gre za zlorabe otrok, tistih najbolj ranljivih članov naše družbe, ki po številnih konvencijah in ostalih predpisih uživajo oziroma naj bi uživali posebno varstvo - obnašati v prvi vrsti bolj odgovorno. Žal, in tukaj gre velik minus tudi nekaterim pravnim strokovnjakom, je naša družba še vedno naravnana v prvi vrsti zaščitniško do posiljevalcev, pedofilov. Nemalokrat sem samo v zadnjem času slišala, da pa bi bil v primeru dviga kazni za posiljevalce to pretiran poseg v njihovo zasebnost. Podobno stališče nekateri gojijo tudi do vprašanja tako imenovanega registra za pravnomočno obsojene pedofile. Poudarjam na tem mestu, da bi moral biti tukaj v ospredju interes družbe in ne interes posameznika, storilca. Zato sem, spoštovani gospod minister, na vas že naslovila poslansko vprašanje glede uvedbe tako imenovanega registra pedofilov in vam pred mesecem dni posredovala tudi, po dogovoru, primer Velike Britanija na tam področju, ki je primer dobre prakse o skrbi po večji zaščiti otrok pred spolnim nasiljem. Danes pa vas sprašujem: Ali bo Slovenija pristopila k evropskemu projektu oblikovanja mreže registrov oziroma registra pedofilov? 24. oktobra letos ste sicer dejali, da bi morale zadostovati spremembe v navedeni področni zakonodaji, kjer bi bilo kot pogoj za zaposlitev izrecno navedeno dokazovanje nekaznovanosti za kazniva dejanja zoper spolno nedotakljivost. Gre konkretno za zakon o vzgoji in izobraževanju. Po moji oceni je sicer omenjeni zakon preveč ozko naravnan, zato vas sprašujem: Kakšno je vaše stališče oziroma stališče vlade glede razširitve kazenskega zakonika [[opozorilni znak za konec]] - samo da dokončam stavek - z obveznim preverjanjem delojemalcev pred zaposlitvijo oziroma sklenitvijo delovnega razmerja oziroma pogodbe za učna, vzgojna, varstvena in skrbniška področja?
Hvala. Minister dr. Šturm.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Hvala tudi za vprašanje, spoštovana gospa poslanka. Naj najprej čisto na kratko povem, da je moje stališče do tega, ali naj se omenjeno vprašanje uredi zakonodajno, pritrdilno. Vendar pa moram povedati, da tu ne gre za ureditev, ki bi segla v kazenski zakonik, temveč v področne zakonodaje. Na eni strani je treba zagotoviti, če povem zelo preprosto, da ne pride do zaposlitve neke osebe, ki bi lahko bila v imenovani evidenci, o kateri ste govorili, v vseh tistih zavodih, ki se ukvarjajo z vzgojo ali z delom z mladimi ljudmi. To je mogoče doseči, to mora urejati zakonodaja. Na drugi strani pa je treba tudi zagotoviti, da se lahko takim osebam tudi prepove opravljanje takšnega poklica. To ni stvar kazenskega zakonika, to je stvar področnih zakonodaj. Ravnokar sem opravil tudi usklajevanja in pogovore tako z ministrom za šolstvo in šport kot tudi z ministrom za delo, družino in socialne zadeve in vam lahko sporočim, da na splošno tudi vlada Republike Slovenije podpira prizadevanja, da se na normativni ravni predpišejo dodatni pogoji za osebe, ki kandidirajo za zaposlitev na področju vzgoje in izobraževanja. Zato bodo pristojna ministrstva: za vzgojo in izobraževanje - ministrstvo za šolstvo in šport in za skrbništvo - to je ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve - v področno zakonodajo čim prej predlagala določila, ki bodo z navedenega vidika učinkovito urejala pogoje za sklenitev delovnega razmerja na področju vzgoje in izobraževanja.
Hvala lepa. Dopolnitev odgovora, gospa poslanka.
Hvala lepa. Vprašala sem vas: Kakšno je pravzaprav vaše stališče do tega, da bi se kazenski zakonik razširil v tem delu? Pa bom še enkrat povedala - razširitev kazenskega zakonika z obveznim preverjanjem delojemalcev pred zaposlitvijo oziroma sklenitvijo pogodbe za učna, vzgojna, varstvena in skrbniška področja. 24.10.2005 ste konkretno na moje poslansko vprašanje odgovorili, da kazenski zakonik daje pravno podlago področni zakonodaji. Razumljivo mi sicer je, da mora področju zakonodaja, posebej na področju vzgoje in izobraževanja, tudi prostočasnih oziroma šolskih in obšolskih dejavnosti in ne nazadnje tudi za skrbniška in rejniška razmerja, urediti to področje. Pa vendar, sami ste dejali, da kazenski zakonik daje pravno podlago področni zakonodaji. In dovolite, nakazali ste sicer, da naj bi se zakoni uredili po posameznih ministrstvih. Zanima pa me: Kakšno je vaše stališče glede generalnega zakona, ki bi poleg institucionalnega varstva zajemal tudi, kot sem že prej dejala, prostočasne in ostale obšolske dejavnosti? Govorim seveda v povezavi z obveznim preverjanjem osebe, ki se zaposli, zaposli v narekovajih, skratka sklene pogodbo na delovnem mestu, ki je povezano z vzgojo in izobraževanjem in seveda posledično tudi kazensko odgovornostjo delodajalcev v primeru, ko krši določila z obveznim preverjanjem. Govorim pravzaprav tudi o ustreznosti tistega, ki skrbi za otroka, ne zgolj o njegovi kaznovanosti.
Hvala. Gospod minister, želite odgovoriti?
Hvala za ponovno besedo. Torej 67. in 100. člen kazenskega zakonika to področje že urejata, ni pa, kot sem povedal, urejeno v področni zakonodaji. Zato bo področna zakonodaja tista, ki bo to vprašanje dopolnila. Je pa moje mnenje naklonjeno in pozitivno tudi na vaš predlog, da se to uredi v vseh tistih primerih, kje pač, bom rekel, kdorkoli prihaja v stik z mladimi ljudmi in se z njimi ukvarja, se strinjam, da je treba omogočiti preverjanje, ali so to zaupanja vredne osebe, ki lahko tako delo opravljajo. To je pa seveda potem tudi stvar še natančnega pregleda dodatne področne zakonodaje, nikakor pa to ni v pristojnosti ministra za pravosodje.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Jelena, da bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegi in kolegice, gospod minister! Postavljam poslansko vprašanje glede postavljanja mobilnih anten. Zadnje čase smo priča temu, da obstaja v naši državi glede postavljanja mobilnih anten prava anarhija oziroma nered, saj ljudje oziroma določene organizacije mobilne antene postavljajo, kjerkoli se jim zazdi, in to kljub temu, da se večina prebivalstva s tem ne strinja. Tudi sam se ne morem strinjati s tem, da se antene postavljajo na primer na zvonikih cerkva, gasilskih domovih, zasebnih stanovanjskih hišah ali državnih ustanovah. Zato vas sprašujem gospod minister: Kdo je odgovoren za postavitev mobilnih anten in kdo jim za to izda soglasje? Upravna enota, občina ali krajevna skupnost? Prav tako vas sprašujem: Kako ravnati, če se mobilne antene postavijo kar čez noč, prebivalci pa se s tem niso niti seznanili? Zaradi vsega navedenega predlagam, da se stanje na tem področju čim prej uredi, da se določita izdajatelj soglasja in cene, da se izvedejo meritve. Šele na podlagi izpolnjenih pogojev oziroma meril pa naj se mobilne antene tudi postavijo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Podobnik, beseda je vaša.
Hvala za vprašanje, gospod poslanec. Na vaša vprašanja bom poskušal odgovoriti kar se da konkretno. Objekte mobilnega javnega telekomunikacijskega omrežja je možno v skladu z zakonodajo, to je zakon o graditvi objektov in večje število podzakonskih predpisov, graditi ali z gradbenim dovoljenjem ali brez gradbenega dovoljenja. Ministrstvo za okolje in prostor je pristojno za izdajo gradbenih dovoljenj za samostoječe objekte baznih postaj mobilnega javnega omrežja, ki sodijo med objekte državnega pomena. Upravne enote so pristojne za izdajo gradbenih dovoljenj za vse druge objekte mobilnega javnega telekomunikacijskega omrežja, za katere je potrebno pridobiti gradbeno dovoljenje. Toda operaterji lahko gradijo bazne postaje, namenjene javnim telekomunikacijskih storitvam, tudi brez gradbenega dovoljenja, če gre za enostavni objekt, ki je sestavljen in antenskega droga, antenskega nosilca z antenami in telekomunikacijske naprave, in izpolnjujejo vse pogoje za gradnjo iz prej omenjenega pravilnika. Zato po našem mnenju tukaj ne obstaja anarhija. S tem utemeljujemo naslednje. Prvič. Postopki izdaje gradbenih dovoljen se vodijo v skladu z zakonom o graditvi objektov in določbami zakona o splošnem upravnem postopku. Drugič. Pred izdajo gradbenega dovoljenja ministrstvo ali uprava enota izvede poseben ugotovitveni postopek, v katerem ugotovi, ali je projekt izdelan v skladu z izvedbenim prostorskim aktom, s katerem se ureja območje nameravane postavitve objekta mobilne telefonije ali je ta projekt izdela pravna oziroma fizična oseba. Tretjič. V postopkih gradbenega dovoljenja sodelujejo stranski udeleženci, ki jih na podlagi vplivnega območja, prikazanega z mejo v projektu za pridobitev gradbenega dovoljenja, določi prisotni upravni organ ali upravna enota ali ministrstvo. Kdo so stranski udeleženci? To so lastniki nepremičnin in imetniki služnostne oziroma stavbne pravice na nepremičninah v vplivnem območju obravnavanega objekta ter lastniki zemljišč izven gradbene parcele, na katerih je predvidena dovozna cesta in na katerih so predvideni komunalni priključki. Četrtič. Stranski udeleženci so na ustnih obravnavah seznanjeni z zahtevami investitorjev ter vso predloženo projektno dokumentacijo. Tudi v primeru gradnje enostavnih objektov mobilne telefonije brez gradbenega dovoljenja pa mora investitor pred začetkom del nesporno ugotoviti, če so izpolnjeni nekateri pogoji. Na primer, da je velikost in način gradnje ter rabe v skladu z določbami pravilnika ali pa investitor mora imeti na zemljišču, na katerem naj bi se takšen del gradil, lastninsko ali kakšno drugo stvarno oziroma obligacijsko pravico. Torej iz tega izhaja, da mora investitor izpolniti vrsto pogojev, ki so navedeni ali v gradbenem dovoljenju ali pa so preverjeni pred začetkom gradnje enostavnega objekta. Nad tem bedi inšpektorat Republike Slovenije za okolje in prostor. Dobil sem točen podatek, koliko je bilo v lanskem letu postopkov, koliko pa v predlanskem letu. V letu 2003 je inšpektorat, zaradi številnih pripomb in protestov krajanov imel to kot eno od svojih prioritet na tem področju. Na vaše vprašanje, postavljanje objektov na objektih, kot so cerkve, gasilski domovi, je to možno samo, prvič, če to dopušča izvedbeni prostorski akt, če so potrebna soglasja upravljavcev objektov in če to dovolijo lastniki teh objektov. Lastnik mora dati soglasje, z njim ima investitor največkrat služnostno pogodbo in zanjo najverjetneje nekaj malega plača. Kdo je soglasodajalec? Upravna enota ni soglasodajalec, temveč je upravni organ, ki je pristojen za izdajo gradbenega dovoljenja. Tudi občina in krajevna skupnost nista soglasodajalca. O nameri operaterjev mobilne telefonije glede gradnje teh objektov je seznanjena občina, na območju katere naj bi tak objekt stal. Operater mora v vsakem primeru pridobiti lokacijsko informacijo, ki jo na zahtevo izda občina v skladu z določenim zakonom o urejanju prostora. Ne obstaja zakonska podlaga, da bi moral investitor pred gradnjo objektov mobilne telefonije o tem obveščati ali seznanjati prebivalstvo. Le v primeru izvajanja posegov, ki lahko pomembno vplivajo na okolje, pa bi bilo potrebno izvesti postopke, ki vplivajo na okolje. Glede vprašanja elektromagnetnih sevanj bi vam rad povedal samo naslednje. Obstaja tudi posebna nevladna institucija, ki se imenuje Forum o elektromagnetnih sevanjih. Mislim, da ima pomembno vlogo in je tudi pripravljen poseben kodeks dobre prakse, ki govori o tem, da je potrebno spodbujati krepitve hitrega dialoga z lokalnimi skupnostmi, javnostmi, upoštevanje okoljskih estetskih vidikov umeščanja novih virov, spodbujanje znanstvenih raziskav. Tudi posebno strokovno publikacijo je izdal ta forum. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gulič, ki bo postavil vprašanje ministru za delo, družino in socialne zadeve.
Cenjene kolegice, cenjeni kolegi, spoštovani gospod minister Drobnič! Poglejte, prostovoljno dodatno pokojninsko zavarovanje je urejeno že v zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Tam so določeni pogoji njegovega dela in čez 17 dni bo pet let, kar je omogočena vključitev v prostovoljno dodatno zavarovanje. Od začetka letošnjega oktobra pa kar pogosto beremo o različnih nepravilnostih, ki naj bi jih storila ena izmed pokojninskih družb. Gre za plačevanje provizij direktorjem, ki so sklenila kolektivno dodatno pokojninsko zavarovanje, potem zavajajoče informativne izračune. Zadnja afera se nanaša na ekonomsko poslovno fakulteto iz Maribora, saj je ta vključena v dodatno pokojninsko zavarovanje, vendar brez možnosti pridobitve davčnih olajšav. Te davčne olajšave pa so se vendarle posameznikov priznavale, tako da imamo danes pravzaprav kar celo serijo, celo vrsto ljudi, ki so na nek način v prekršku oziroma so si te olajšave pisali. Mene zanima: Kako bo ministrstvo ukrepalo zoper pokojninsko družbo? Pa seveda tudi to: Kdo bo fakulteti in njenim delavcem povrnil škodo, ki je v tem času nastala? Pa še kakšna reč me zanima. Koliko je podobnih primerov, ko izvajalci pokojninskih zavarovanj sklepajo dodatna pokojninska zavarovanja z raznimi subjekti, vendar pri njih zaposleni zavarovanci ne morejo pridobiti davčnih olajšav? Kaj boste kot minister storili, da boste povrnili ugled in zaupanje v prostovoljno dodatno pokojninsko zavarovanje, ki vendarle predstavlja vsaj v bodočnosti nek socialni korektiv? Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Drobnič.
Hvala lepa, spoštovani poslanec za postavljeno vprašanje. V Sloveniji je urejen institucionalni nadzor nad pokojninskimi družbami, ki izvajajo dodatno dopolnilno pokojninsko zavarovanje. Tako imamo urejeno, da v prvi vrsti v skladu z 297. členom zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju pokojninski načrt odobri minister pristojen za delo. Potem imamo agencijo za zavarovalni nadzor in agencijo za trg vrednostnih papirjev, ki opravljata vsaka s svojimi pooblastili nadzor nad delodajalci, ki financirajo pokojninski načrt, hkrati imamo pa tudi davčno upravo, ki opravlja nadzor nad davčnimi zavezanci, ki so na osnovi tega zakona tudi upravičeni do kakršnihkoli davčnih olajšav. Agencija za zavarovalni nadzor lahko, ko ugotovi nepravilnosti, izreče, odredi odpravo kršitev, odredi dodatne ukrepe za uresničevanje pravil o obvladovanju tveganj. Vsaka taka družba mora izpolnjevati pogoje, ki jih predpisuje zakon v smislu zavarovanja, mora imeti pravila, zagotovitev o obvladovanju tveganj, zagotovljene rezervacije in podobno. Lahko odvzame dovoljenje za opravljanje zavarovalniških poslov, izda odločbo o izredni upravi, odločbo o začetku likvidacije, odločbo o ugotovitvi pogojev za začetek stečajnega postopka. To so ukrepi agencije za zavarovalni nadzor. Lahko pa tudi ZPIZ opravlja nekatere nadzorne funkcije. Nadzorni organi lahko v okviru svojih pristojnosti in v skladu z zgoraj navedenim pri izvajanju nadzora po tem zakonu brez omejitev pregledujejo poslovne knjige, spise in druge dokumente, ki se nanašajo na poslovanje pokojninskega sklada. Kaj pa pri tem verjetno manjka? Potrebno je navesti kršitev, jo seveda prijaviti in potem imamo pač te inštitucije, ki opravljajo nadzor. Sam kot minister ali pa moji strokovni sodelavci v okviru ministrstva pa nimamo neposredne pristojnosti za opravljanje nadzora. Institucionalni nadzor je in v skladu z zakonom, če se ugotovi, se mora tudi odpraviti škoda. Povrniti tiste neupravičene olajšave, ki gredo potem v proračun, in če so bili posamezniki oškodovani, tudi v povrnitev sredstev.
Hvala lepa. Gospod Gulič, želite besedo še? Prosim.
Gospodu ministru se zahvaljujem seveda za to razlago, kaj vse se da oziroma kako te zadeve postopkovno tečejo. Ampak tukaj vendarle imamo recimo nek zelo konkreten primer v zvezi z ekonomsko poslovno fakulteto. Tudi tukaj je bilo pravzaprav že kar kmalu znano. O nezmožnosti davčnih olajšav sta bili seznanjeni prva pokojninska družba, torej ta, ki je sklepala zavarovanje, in fakulteta že v juliju 2002. Vendar je seveda potem zadeva nekako tiho tekla in prva pokojninska družba še danes izvaja zavarovanje za delavce te fakultete, čeprav ve, da niso upravičeni do davčnih olajšav. Tako se je najbrž nabralo že kakšnih 200 milijonov teh prispevkov, ki manjkajo. Poleg tega so pa ljudje še vedno v prekršku. Davčna je naredila svoje, zakaj niso drugi naredili, ne vem. Vem pa seveda tudi to, da ima ministrstvo in minister neko moralno avtoriteto nad tem in se mi zdi ta molk pravzaprav pristajanje na to, da se bodo zadeve že kar same uredile. Kaj boste torej storili?
Minister.
V tem konkretnem primeru se bom pozanimal, v kakšni fazi je ta postopek. Jaz seveda na odločitve ne smem vplivati, moram pa seveda po svojih močeh oziroma v skladu z zakonom delovati. Preveril bom, kako je s temi stvarmi, in če je potrebno, kar je v luči mojih pooblastil, v smislu odobritve pokojninskih načrtov tudi vplivati. Samo moja funkcija je omejena zgolj in samo na to. Sicer se bom pa pozanimal, v kakšni fazi so ti postopki odpravljanja nezakonitih dejanj in seveda opravljanja nadzora.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Veber, ki bo postavil vprašanje ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem, še posebej pozdravljam ministrico za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospo Marijo Lukačič! Moje vprašanje pa se nanaša na dohodkovni položaj kmetov, za katerega ugotavljamo, da mora biti primerljiv z dohodkovno ravnijo na ostalih področjih, če želimo tudi v prihodnje ohranjati obdelovalne površine in razvoj kmetijstva kot takega. V veliki meri je obstoj uspešnega kmetovanja vezan na subvencije, ki jih lahko uveljavljajo, in tudi na nepovratna sredstva, ki jih ravno tako lahko pridobivajo skozi razpise. Ugotavljam, da je v letošnjem letu prišlo do velikega zaostanka pri izplačevanju subvencij in pri izvajanju ukrepov, ki so vezane na investicije oziroma razpise za dodeljevanje sredstev za investicije v kmetijska gospodarstva. Primerjava z lanskim letom kaže, da je v letu 2004 bila za razvoj podeželja do 30.10. izdana večina odločb in s tem tudi je bila podana podlaga, da so sredstva prišla v istem letu, torej do decembra, tudi v Slovenijo iz Evropske unije. V letošnjem letu ugotavljamo, da odločbe niso bile izdane do oktobra, zato me zanima: Kako je z izdajanjem odločb v letu 2005 oziroma koliko sredstev je ministrstvo načrtovalo v letu 2005 in koliko sredstev smo dejansko pridobili do današnjega dne? Odgovor me zanima tako za področje subvencij kot tudi za investicije v kmetijska gospodarstva. Hvala.
Hvala. Gospa ministrica.
Hvala za vprašanje. Najprej bi odgovorila v zvezi z izdajanjem odločb. Rok za izdanje odločb v subvencije v letu 2005 je od 1. decembra tega leta in do 30. junija naslednje leta. Ta predpis je spremenjen in je pač takšen, kakršnega sem vam razložila. Agencija je začela z izdajo odločb za leto 2005 s 1. decembrom in je izdala do danes 30 tisoč odločb. 7 tisoč odločb je v pripravi in bodo izdane konec tega tedna. Ostale odločbe bodo izdane v naslednjem letu, do roka, ki je z zakonom predpisan. V proračunu za leto 2005 je bilo načrtovano za subvencije, ki vključujejo podatke EKO 0 oziroma neposredna plačila in pa za ukrepe programa razvoja podeželja, OMD plačila, EU standardi in pa okoljska plačila, ki vključujejo EKO1, EKO2 in EKO3, skupno 42 milijard 65 milijonov tolarjev. Od tega znese vračilo EU sredstev v letu 2005 - 25 milijard 265 milijonov tolarjev. Do sedaj je bilo zahtevano in vrnjeno in plačano iz EU sredstev do 14. decembra - 17 milijard 925 milijonov tolarjev. Približno 4 milijarde so v pripravi. Razlika nekaj čez 4 milijarde bo pa zahtevek dan v naslednjih dneh, torej do 31.12. Nekoliko slabša je situacija na področju oziroma investicij v kmetijska gospodarstva, kjer so naložbe predvidene v enotnem programskem dokumentu. Plačujejo se iz slovenskega proračuna 50% in iz evro sredstvih 50%, torej razmerje evropski proračun in slovenski proračun je 50 proti 50 pri naložbah v kmetijsko gospodarstvo. V proračunu za leto 2005 sta bili načrtovani 2 milijardi 542 milijonov tolarjev, plačano upravičencem pa do 14.12. 575 milijonov tolarjev. Poslani zahtevki za vračilo evro sredstev na ministrstvo za finance so v višini 230 milijonov tolarjev, za 545 milijonov tolarjev pa se programi pregledujejo na ministrstvu za kmetijstvo.
Hvala lepa. Gospod Veber, beseda je vaša.
Hvala za ta del odgovora, čeprav me skrbi naslednje. Če berem podatke, ki so bili objavljeni 7. decembra v Kmečkem glasu, in jih je podal generalni direktor agencije za kmetijske trge in razvoj podeželja, je razvidno, da je bilo danih 63.329 vlog za neposredna plačila EKO 0 in za izravnalna plačila EKO 1, 2 in 3, torej za območja z omejenimi dejavniki, in da je bilo od tega podanih 56.000 vlog za dopolnitev teh vlog. Ti podatki, ki ste mi jih podali, mi nekako niso usklajeni s tem, kar je objavila agencija. Če tudi drži ta podatek, da je bilo 56.000 vlog zavrnjenih oziroma je bilo izdanih pozivov za dopolnitev, je zagotovo to tudi povezano, prvič, z izpadom sredstva, ki naj bi jih prejeli kmetje, drugič, tudi stroški, ki pri tem nastajajo zaradi dopolnjevanja vlog, ne samo pri agenciji, ampak nastajajo stroški tudi pri kmetih, ki morajo vložiti dodaten trud, dodaten čas za to, da te vloge dopolnijo. Zanima me ali drži ta podatek, ki je bil objavljen v Kmečkem glasu glede 56.000 vlog in koliko dodatnih stroškov bo pomenilo, če ta podatek drži?
Gospa ministrica.
Jaz govorim o podatkih, ki jih beležimo v našem proračunu. Agencija funkcionira tako, da mi zagotovimo sredstva, oni izplačujejo, ampak evidence se vodijo pri nas. To, da je bilo veliko število pozivov na dopolnitve vlog, drži. To pa ne pomeni, da ti ljudje niso bili upravičeni do sredstev, ki so jim kot neposredna plačila pripadala. Dopolnitev vlog pomeni, da je bila ugotovljena neka pomanjkljivost in da je agencija določila rok, v katerem je upravičenec odpravil to napako in si s tem pridobil pravico do izplačila sredstev. Da je bilo veliko število pozivov za dopolnitve je, vsaj za 45 tisoč primerov, razlog v grafičnih podlagah. Bile so uporabljeni digitalni katastrski načrti, ki vemo, da so pozicijsko nenatančni ali pa ne ustrezajo zahtevam Evropske unije in pa neažurni aero posnetki. Vse to je prispevalo k temu, da niso bile grafične podlage odraz dejanskega stanja v naravi, zato so bile potrebni pozivi na dopolnitve. To se je več ali manj v veliki meri uredilo in ljudje so dobili v 37 tisoč primerih odločbe. Ostali, ki izpolnjujejo te pogoje, bodo odločbe prejeli v naslednjem letu.
Hvala lepa. Glede na to, da se je minister za pravosodje opravičil, ker ima drugo obveznost, sprašujem poslanko ali bi vseeno želela postaviti vprašanje. Besedo ima gospa Kucler Dolinar, prosim.
Hvala lepa. Dober večer želim vsem prisotnim. Spoštovani ministrica, ministri, kolegi poslanci in poslanke! Sama bi naslovila svoje vprašanje na spoštovanega ministra za pravosodje, dr. Šturma, na temo, ki je bila danes že odprta, še bolj pa na prejšnjih dveh sejah, tudi, kjer je poslanec Potrč na 10. redni seji državnega zbora, predsedniku vlade zastavil vprašanje, kolikšen del od skupne vrednosti, ki je bila vrnjena denacionalizacijskim upravičencem, je bilo vrnjeno rimskokatoliški cerkvi. Na naslednji seji pa je v zvezi s tem vprašanjem še navedel, da so se tudi o vrnjenem premoženju rimskokatoliški cerkvi, vsaj do leta 2000 vodili zelo natančni podatki. V tej zvezi me zanima: Ali je ministrstvo s takšno evidenco zares razpolagalo in če je, na kakšni podlagi? S kakšnimi podatki o vrnjenem premoženju v postopkih denacionalizacije razpolaga ministrstvo za pravosodje? V zvezi s tem pa me zanima tudi: Kateri podatki, ki se nanašajo na denacionalizacijo, so se vodili v času od leta 1991 do danes, kdo jih je vodil in urejal? Na kakšen način je ministrstvo za pravosodje spremljalo vodenje podatkov, kako je skrbelo, da so se podati vodili in ne nazadnje še, kako ministrstvo za pravosodje te podatke vodi v tem trenutku? Prosim, če bi mi lahko minister za pravosodje dr. Lovro Šturm odgovoril na to moje vprašanje, na naslednji seji. Hvala lepa.
Hvala lepa. In zdaj še kot zadnjega v prvem krogu vprašanja vabim k besedi gospoda Zagorca, da postavi vprašanje ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani prisotni! Ministrico sprašujem: Kakšne ukrepe v okviru pristojnega ministrstva ministrstvo predvideva za znižanje povprečne starosti nosilca kmetijskega gospodarstva? Dejstvo je in vsi vemo, to ste tudi sami, gospa ministrica, povedali, da je povprečna starost na kmetiji 58 let, kar pomeni, da je znižanje te povprečne starosti nosilca kmetijskega gospodarstva nujno, kajti vemo, da kar nekaj ekonomskih teorij govori o tem, da s povečanjem starosti v določeni panogi pada produktivnost, kar si na področju kmetijstva, vsi vemo, ne moremo in ne smemo privoščiti, če hočemo, da v Sloveniji ostane karkoli takšnega, kar bi lahko imenovali še kmetijstvo. Ne nazadnje me zanima tudi: Ali so subvencije s strani Evropske unije tiste, ki bi lahko v določeni meri, v določenem odstotku pripomogle k temu, da bi se kader izobraževal, povečalo zanimanje za področje kmetijstva? Vemo, da ministrstvo za kmetijstvo v prejšnjem času ni bilo ravno uspešno, kljub temu da je vedno znova bilo v tem državnem zboru zatrjevano, da smo dobro pripravljeni, da se subvencije bodo dale črpati, statistični podatki pa kažejo drugače. Kažejo, da je Slovenija na nezavidljivem repu novih držav članic pri pridobivanju subvencij na področju kmetijstva. Hvala za odgovor že v naprej.
Hvala. Gospa ministrica.
Hvala, gospod poslanec za to vprašanje. Sigurno je na mestu. Vaše trditve držijo, da je povprečna starost nosilca kmetijskega gospodarstva 58 let. Vemo tudi, da je za tehnološko prenovo kmetije in pa za drugačno organiziranost kmetije nujno potreben ustrezen kader, ta mora biti mlad, organizacijsko sposoben in izobražen. Kako to doseči? V lanskem letu smo začeli z dvema ukrepoma, ki bi prispevala k strukturnim spremembam na kmetijskih gospodarstvih, in sicer je to ukrep zgodnjega upokojevanja, kar pomeni, da se pri 55-ih letih starosti nosilec kmetijskega gospodarstva lahko preda, prenese kmetijo na mlajšo generacijo, pri tem pa je upravičen do tako imenovane rente, ne bom rekla, da je to upokojevanje, ampak upravičenost do rente, ki jo lahko uživa deset let v obsegu, ki je določena na obseg površine, ki jo prenese na mlajšo generacijo. S tem ukrepom želimo starejši generaciji zagotoviti socialno varnost tudi na stare dni. Za mlajšo generacijo izvajamo ukrep, tako imenovani ukrep mladega kmeta. To pomeni, da lahko kandidirajo na določena sredstva vsi prevzemniki kmetij, ki izpolnjujejo te starostne izobrazbene in druge pogoje, in pridobijo finančno pomoč za pokrivanje stroškov prenosa kmetije na mlajšo generacijo in za izplačevanje dedičev. Moram povedati, da je v letošnjem letu kandidiralo na ta ukrep 330 primerov, za razliko v letu 2004 je bilo zagotovljenih sredstev za 20 kandidatov. Mi smo v proračunu zagotovili sredstva za vse te primere, ki izpolnjujejo pogoje in so tudi prejeli odločbe in bodo nakazana sredstva. Omenili ste izobraževanje. Jaz sem se v Bruslju zelo potegovala in tudi dosegla, da bo Evropa, Bruselj sofinanciral izobraževanje prevzemnikov kmetij na vseh ravneh, v rednem študiju, ob delu, ne glede na starost. Z ukrepi pa bomo pričeli izobraževanje. Zdaj pripravljamo ustrezne programe za leto 2007 in jih bomo začeli izvajati v novem programskem obdobju 2007-2013.
Hvala lepa. Gospod Zagorac, dopolnitev.
Hvala še enkrat za besedo. Prvi ukrep, zgodnje upokojevanje, je ukrep, ki ga Slovenija že pozna. Ne nazadnje smo se srečali z njim pri upokojevanju policistov, vendar vemo, da ni obrodil sadov. Zanima me: Ali je dovolj mladega kadra, ki bi lahko prevzel te kmetije? Ne nazadnje me zanima - moram reči, da podpiram vašo idejo o izobraževanju mladega kmeta: Kolikšna je po vaši oceni, glede na to, da iz Bruslja dobivamo zelo različne ocene, tista velikost kmetije, ki bi v okviru Evropske unije lahko preživela in bi jo lahko prevzel mlad kmet, ki bi lahko rekel, s to velikostjo kmetije bi pa jaz preživel sebe in morebiti tudi svojo družino? Hvala za odgovor.
Hvala. Še enkrat, gospa ministrica.
Tu ne gre za tovrstno upokojevanje, kot ste omenili policiste. Tu gre za podpiranje starejših nosilcev kmetijskih gospodarstev, da prenesejo svojo kmetijo na mlajšo generacijo, za to pa pridobivajo mesečno rento 10 let. To ni upokojevanje. Istočasno si morajo plačevati še invalidsko in pokojninsko zavarovanje. Ko izpolnijo ta pogoj za upokojitev, se jim renta za to vrednost zmanjšuje. To je neka stimulacija, da pač pri teh letih pride do prenosa na mlajšo generacijo. In tega ne smemo mešati z rednim upokojevanjem. Vprašali ste, kakšna kmetija ima perspektivo. Vemo, da je slovenska kmetija v povprečju velika od 5 do 6 hektarjev. Velikost kmetije je odvisna od vrste proizvodnje. Dvohektarska kmetija lahko nekomu že nudi, recimo, tržno proizvodnjo, če bo šel v vrtnarsko usmeritev. Pri trajnih nasadih, kjer je manj kot 10 hektarjev, verjetno ne bo uspešno ali pa vsaj ekonomsko uspešno. Pri govedorejskih vemo, da je to 30 hektarjev in več. Tako da neke formule, za kakšno kmetijo bi se naj nekdo odločil, je njegova poslovna odločitev.
Hvala lepa. S tem smo končali tako imenovani prvi krog vprašanj. Zdaj imamo v drugem še poslanca Guliča in mag. Potrato. Gospod Gulič bo najprej postavil vprašanje ministru za promet. Beseda je vaša.
Spoštovani kolegici, cenjeni kolegi, gospa ministrica in ministri! Moje vprašanje je namenjeno mag. Janezu Božiču, vezano je pa na vse tisto, kar se dogaja na slovenskih cestah. Morda zdaj malo manj, ko je konec motoristične sezone, pa vendar. Iz statističnih podatkov, ki jih vodi ministrstvo za notranje zadeve oziroma policija, je razvidno, da se je v tem letu na sploh sicer število nesreč zmanjšalo, se je pa povečalo število nesreč motociklistov, in sicer je bilo več mrtvih in več hudo poškodovanih. Statistika govori tudi o tem, da je vzrok za te nesreče predvsem neprilagojena hitrost, potem nepravilno prehitevanje, neupoštevanje prednosti, neustrezna varnostna razdalja in nepravilnosti na vozilu in na cesti. Pri teh nepravilnostih na cesti bi se ustavil. Gre za to, da je vzrok za vrsto nesreč bilo to, da vozišče ni bilo očiščeno po končani zimi, po opravljenih prevozih, po opravljenih poljskih delih, da so na to vplivale tudi zalivke, s katerimi se popravlja vozišče, in neprimerna oprema varnostnih ograj, se pravi neprimerne varnostne ograje, ki delujejo kot rezila. Sezona se je končala, kot sem že dejal, ampak najbrž je čas, da začnemo misliti na novo sezono. To bo kar kmalu, če bo mila zima, je lahko to že jutri. Zato vas, kot ministra, sprašujem: Ali ocenjujete, da gre pri tem za malomarno vzdrževanje cest, ali pa so standardi morda za pooblaščene vzdrževalce cest na tem področju nezadovoljivi, ali pa je kontrola njihovega dela nezadovoljiva? Zanima me tudi: Ali nameravate pri določanju standardne varnostne opreme, gre za ograje, te prilagoditi tudi potrebam voznikov motornih koles? Vem, da se nekaj že dogaja tam med Novo Gorico in Bovcem na pobudo civilnih združenj motoristov in lokalnih skupnosti. Zanima me tudi: Ali se bo to sistemsko uredilo v naslednjem obdobju? Hvala lepa.
Hvala. Minister Božič.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani poslanec! Standarde rednega vzdrževanja javnih cest, to je državnih in občinskih cest, določa pravilnik o vrstah vzdrževalnih del na javnih cestah in nivoju rednega vzdrževanja javnih cest. Ta med ostalim določa, da morajo biti prometne površine vzdrževane tako, da je omogočen varen in neoviran promet. Vsi sestavni deli ceste morajo biti očiščeni tako, da se odstrani vse, kar lahko negativno vpliva na varnost prometa. Za izvajanje pravilnika so odgovorni: za avtoceste in hitre ceste Družba za avtoceste v Republiki Sloveniji, za ostale državne ceste pa Direkcija Republike Slovenije za ceste, ki nadzoruje izvajalce rednega vzdrževanja glavnih in regionalnih cest. Za vzdrževanje občinskih cest skladno z določili omenjenega pravilnika pa so odgovorne občine oziroma njihovi župani. Inšpekcijski nadzor nad upravljavci državnih cest opravlja prometni inšpektorat Republike Slovenije, ki v svojih letnih poročilih slabo očiščenih ali neočiščenih državnih cest, kar bi bila nepravilnost glede na veljaven pravilnik ne izpostavlja kot problem. V zadnjem času postopno povečujemo nadzor nad občinami glede izvajanja vzdrževanja občinskih cest, kjer preverjamo skladnost izvajanja obvezne javne gospodarske službe vzdrževanja občinskih cest s predpisi, ki veljajo za javne ceste. V primeru ugotovljenega nezakonitega ravnanja ukrepamo skladno z določili zakona o lokalni samoupravi. Zavedamo se, da je mogoče vzdrževanje javnih cest, ki vsekakor vpliva na njihovo varno uporabo, še izboljšati. Za boljše stanje javnih cest si bomo definitivno še prizadevali naprej. Na področju prometne signalizacije in opremljanje na javnih cestah pa prav sedaj dokončujemo pripravo sprememb in dopolnitev veljavnega pravilnika. V okviru strokovnih podlag za spremembe in dopolnitve pravilnika o prometni signalizaciji in prometni opremi na javnih cestah so bile proučene tudi določbe na področju varnostih ograj in na tej podlagi bomo določila pravilnika še izboljšali. Zagotavljam vam, da bomo v okviru popravkov tega pravilnika zagotovo upoštevali tudi vaše sugestije in ne nazadnje število nesreč, ki se je na ta račun zelo povečalo v zadnjih letih. Povedati pa je potrebno tudi, da je mogoče že na podlagi veljavnih predpisov javne ceste opremljati z ustrezno in prometno varno signalizacijo in opremo, vendar pa je bistveno vprašanje seveda višina razpoložljivih finančnih sredstev, ki se namenjajo za obnovo državnega cestnega omrežja. Tudi v naprej si bomo prizadevali za ustrezno oziroma še izboljšano opremljenost javnih cest, vendar žal le v okviru razpoložljivih finančnih sredstev. Kot sem pa že omenil, to pa je bistvena posebnost ali pa novost na nek način, da bomo v okviru popravkov tega pravilnika, te sugestije, ki prihajajo iz več koncev civilne družbe, ne nazadnje tudi različnih društev in klubov, ki se ukvarjajo z dejavnostjo motociklizma, da bomo na kritičnih mestih predpisali, kjer je večje število nesreč, bomo predpisali uporabo, torej namestitev dvojne zaščitne ograje. Toliko, gospod poslanec. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi gospod [[...]]
Samo zahvalil bi se gospodu ministru za odgovore in zaželel njemu in vsem bratom motociklistom, da bi se vse to čim prej uresničilo.
Hvala lepa za te sicer malce neobičajne želje. Drugače pa bi Angleži rekli "last but not least", v slovenščini pa ne nazadnje še magistrica Potrata ministru za kulturo.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister dr. Simoniti. Vprašanje ki vam ga zastavljam, ni za vas nepričakovano, glede na to, da sem vas enkrat že spraševala čisto na začetku vaše ministrske poti: Kakšna bo usoda zakona o javni rabi slovenščine, glede na to kar je bilo zapisano ali je zapisano v koalicijski pogodbi? Da se enkrat obudim spomin. Koalicija bo preučila ustreznost zakona o jeziku, zlasti glede vprašanja, ali ni v posameznih segmentih prišlo do prekomerne regulacije in po potrebi sprejela spremembe in dopolnitve tega zakona. Ko vas sedaj v drugo sprašujem, v katero smer bodo šle spremembe v zakonu o javni rabi slovenščine, to vprašanje opiram na dokument, ki se mu reče Predlog resolucije o nacionalnem raziskovalnem in razvojnem programu za obdobje 2006 do 2010, ker nisem dobila odgovora na to vprašanje na matičnem delovnem telesu. Sprememba je predvidena za leto 2006, ministrstvo za kulturo je pa tisto, ki je neke vrste skrbnik nad tem zakonom. Je pa vključeno tukaj še dvoje ministrstev, in sicer ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo in ministrstvo za gospodarstvo. Kaj me namreč zanima? Če piše, da je treba spremeniti zakon o javni rabi slovenščine tako, da bi zagotavljali doseganje ciljev mednarodne mobilnosti in sodelovanja na področju inovacijskega sistema, se mi upravičeno zastavlja vprašanje, kaj v tem zakonu, veljavnem zakonu, je takega, da bo treba spremeniti, glede na to, da imamo pred seboj tudi že prvo letno poročilo o uresničevanju zakonskih določb, ki se nanašajo na slovenski jezik v letu 2004. To poročilo imamo na svojih mizah od 15. septembra 2005 in očitno za predsednika odbora za šolstvo, kulturo in šport ni vredno prednostne obravnave, je pa v njem najti podatke o tem, da ministrstvo za kulturo s stanjem, zlasti kar zadeva gospodarstvo, poimenovanje gospodarskih družb, ni ravno zadovoljno. Zato dovolite, da vas še enkrat vprašam: Kakšne spremembe zakona o javni rabi slovenščine načrtujete? Hvala lepa.
Hvala. Minister doktor Simoniti.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči, spoštovana gospa poslanka, hvala za vprašanje. V tem nacionalnem raziskovalnem in razvojnem programu za obdobje 2006 in 2008 je res navedeno, da bo prišlo do sprejema sprememb po zakonu o javni rabi slovenščine. Vendar pa menim, da bi bilo to vprašanje morda ustrezneje naslovljeno na ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, ker je to zapisalo tudi samo ministrstvo v ta nacionalni program. Ker pa je poslansko vprašanje seveda namenjeno neposredno ministru za kulturo, lahko rečem, da ministrstvo za kulturo s tem v zvezi ne načrtuje nikakršnih sprememb. V nacionalnem raziskovalnem in razvojnem programu so seveda predvidene spremembe, vendar kot sem seznanjen s strani ministrstva za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, v smeri predvsem širjenja raziskovalnega in visokošolskega prostora v Evropsko unijo in seveda tudi širše. To pa zadeva tudi širjenje delovanja predvsem visokošolskih ustanov, kar pomeni v večji meri vključevanje tujih študentov in pa tujih profesorjev. Te spremembe naj ne bi ali pa ne bodo prizadele rabe samega slovenskega jezika, niti ne bodo te spremembe zahtevale, da bi spremenili sam zakon o javni rabi slovenščine. To pa zaradi tega, ker je že seveda v samem obstoječem zakonu o visokem šolstvu dovolj prostora za ustrezno oblikovanje delnega poučevanja. če hočete, v tujih jeziki, ob spoštovanju slovenskega jezika ali slovenščine na vseh ravneh. Vlada si bo prizadevala tudi v prihodnje, da bo ohranjala in spodbujala slovensko jezikovno kulturo na vseh stopnjah izobraževanja in nasploh seveda tudi v javnem življenju. Toliko za enkrat. Hvala lepa.
Ja, prosim, magistrica Potrata.
Hvala lepa, spoštovani gospod minister za ta odgovor. Vem, da vas vprašanje rabe slovenščine, vsaj kar zadeva gospodarstvo, vznemirja. To ste navsezadnje izrekli v slavnostnem nagovoru ob dnevu reformacije. Ampak na vaše ministrstvo sem naslovila to vprašanje preprosto zaradi tega, ker je ministrstvo, pristojno za kulturo, tisto, ki mu je naloga spremljanje vseh teh sprememb naložena in bi seveda se kazalo vprašati, ali je tudi že ustanovljeno koordinacijsko telo, ki ga 27. člen zakona o javni rabi slovenščine določa. Sem pa to vprašanje zastavila s posebnim namenom. V dokumentu, v katerem sem našla zapisan ukrep, ki napoveduje spremembo zakona o javni rabi slovenščine, je tudi zapisano na 39. strani Poročevalca, da v primeru, da se uvede obveza oddajanja predlogov za raziskave na določenih področjih v angleščini, in to samo v angleščini - tu je že prvi problem, o katerem bi se dalo govoriti. Je pa hkrati pri ekspertnem sistemu za humanistiko posebej kot kriterij presojanja vrednosti nekega raziskovalnega programa omenjen tudi prispevek k razvoju slovenskega strokovnega izrazja. Glede na to, da je primanjkljaj v strokovnem izrazju ne toliko v humanistiki velik, ampak v drugih področjih znanstvenega in raziskovalnega dela, bi bilo zanimivo pogledati, kaj se načrtuje tam, zlasti še, če opozorim na to, da je Evrokorpus in Evroterm - to sta dve terminološki zbirki - do aprila bili samo dostopni in obnavljani ali dopolnjevani z novimi termini, od aprila naprej pa ne več, je zaskrbljenost zlasti, kar zadeva terminologijo, precejšnja. Hvala lepa, če boste lahko odgovorili tudi na ta del vprašanja.
Gospod minister, želite odgovoriti?
Hvala lepa. Težko bom kompetentno na to vašo pripombo v drugem delu odgovoril, ker pravzaprav nisem zdaj v podrobnosti seznanjen. Strinjam pa se, torej razumem v vašem vprašanju oziroma vaši razlagi, da gre za skrb, logično, slovenskega jezika in zmožnost tega jezika, da se ustrezno na strokovnem nivoju na različnih poljih poišče prava terminologija, ki je ustrezna in prava za slovenski jezik sam. Kakor vem, za to skrbi v veliki meri Slovenska akademija znanosti in umetnosti oziroma Znanstveno-raziskovalni center pri akademiji. Cela vrsta je terminoloških slovarjev pravzaprav v pripravi in v tem se popolnoma strinjam, da je treba to terminologijo ustrezno razvijati. Vsekakor. Verjamem pa, da v tem trenutku zadovoljiv odgovor to ne more biti, in se obvezujem, da ga bom dobil v celovitejši obliki. Hvala.
Hvala lepa. Vladi se zahvaljujem za odgovore, vam, kolegica poslanka in poslanci, za potrpežljivost, da ste vztrajali do konca. Seveda se zahvaljujem za pomoč tudi sodelavki in sodelavcu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 12. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10.00 uri. Vsem skupaj želim prijeten in miren decembrski večer! Hvala.