Доброго ранку, шановні депутати, члени Кабінету Міністрів, журналісти, гості, радіослухачі, телеглядачу! Сьогодні дев’яте січня, вівторок. Ми проводжуємо пленарні засідання другої сесії Верховної Ради п’ятого скликання. Користуючись нагодою, хотів би всіх привітати із різдвяними, новорічними святами, які проходять у ці дні, і побажати успіхів, зокрема, депутатам, в тій частині нашої спільної роботи, котра стосується законодавства. Ми повинні розглянути це питання, перед тим зареєструвавшись відповідно. Я спеціально роблю паузу для того, щоб депутати могли підготуватися. Будь ласка, займіть свої місця. Проводиться поіменна реєстрація. [[10:02:57]] Зареєструвалося – 397 Фіксується бажання працювати над розглядом цих питань 397 депутатів. Ранкове засідання оголошується відкритим. Згідно із статтею 25 Регламенту у вівторок ми маємо час для виступів уповноважених представників фракцій із внесенням пропозицій, оголошень, заяв і повідомлень. Я просив би в зв’язку з цим записатися або письмово або усно представникам від фракцій. Поки що є заява керівника фракції соціалістів Івана Сидоровича Бокого. Він одержує таку можливість, будь ласка. І проводиться запис, будь ласка.
Заява парламентської фракції Соціалістичної партії України. Земля – найбільше багатство України у смертельній для долі народу і держави небезпеці. Президент України Віктор Ющенко застосував право вето до Закону України про внесення змін до Земельного кодексу України щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття відповідних законодавчих актів. Звертає на себе увагу те, що вето Президента віроломно руйнує взяті в Універсалі національної єдності сторонами, які його підписали, а серед них і Віктор Ющенко, зобов’язання запровадити не пізніше першого січня 2008 року повноцінний ринок землі з одночасним матеріально-організаційним забезпеченням та створенням необхідної нормативно-правової бази: законів України про кадастр, ціну на землю та інших. Тепер же Президент, виходить, передумав і пропонує продавати землю без законодавчої бази, але ж це означає і пустити найбільше багатство українського народу на розграбування, у спекулятивний обіг. Немає закону про кадастр, немає реальної ціни на землю, є поки що адміністративна, а не ринкова її оцінка. Не є переконливим посилання на дві статті Конституції України. Президент не врахував положення статей 13-ї та 14-ї Конституції України про те, що земля є об’єктом права власності українського народу, основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, а також правової позиції Конституційного Суду у рішенні номер п’ять за 2005 рік у справі про постійне користування земельними ділянками, згідно з якою брак законодавчо встановленого і завершеного механізму реалізації права власності на землю суперечить Конституції України. Право власності на землю згідно з Основним Законом не може бути використано на шкоду суспільству. Президентське вето може призвести до початку організованого знищення земель сільськогосподарського призначення, розгулу спекуляції і шахрайських схем заволодіння ними. І постраждалим стане саме власник – селянин, якого неминуче втягнуть у спекулятивні оборудки і, зрештою, позбавлять самої землі, що власне і було метою кучмівської земельної реформи і яку, виходячи з логіки вето, успішно продовжує Віктор Ющенко. Кидати державу таку ризиковану авантюру занадто безвідповідальний крок. Це означає ризикувати долею не тільки землі, селян, а й держави. Фракція Соціалістичної партії України рішуче відкидає мотиви, виходячи з яких, Президент пішов на порушення Конституції України і Універсалу національної єдності і закликає Верховну Раду України подолати вето на Закон щодо заборони продажу земель сільськогосподарського призначення до прийняття відповідних законодавчих актів. Сподіваємося, що наша позиція дістане підтримку політичних сил у парламенті і широкій громадськості, зокрема, селян. Соціалісти засуджують також дедалі частіше застосовану практику безвідповідального використання права вето у політичних дискусіях навколо доленосних для держави рішень, замість політичного діалогу, тим більше, в питаннях, навколо яких такий діалог відбувся і ухвалено консолідовані рішення. Розмахування булавою не згуртовує, а роз’єднує суспільство, розколюючи непримиренні табори, об’єктивно дає поживу для політичних спекуляцій, різного роду авантюристам, руйнівникам української державності, силам, які прагнуть реваншу і повернення до авторитаризму. Дякую за увагу.
Спасибі. Від фракція „Наша Україна” Ключковський записався, буде Кириленко – голова фракції, про що я оголошу. Власне кажучи, користуючись нагодою, я і оголошую про те, що керівником фракції „Наша Україна” 25 грудня обрано Кириленка В’ячеслава Анатолійовича. Давайте привітаємо його і побажаємо йому успіхів в цій роботі. Крім того, за одно, як я вже оголошую одне, то і оголошу про те, що треба поздоровити народного депутата Берташа Василя Миколайовича з днем народження, яке відбулося. Ну, власне, його день народження 7 числа. Це знаєте, так, хитро народжується, щоб відмітити і свято, і день народження, і так далі. Тим часом слово має Кириленко В’ячеслав Олександрович, будь ласка, Анатолійович.
В’ячеслав Кириленко, фракція „Наша Україна”. Шановні колеги і шановні виборці, безумовно, питання щодо земельних відносин в Україні є складним, але Президент України Віктор Ющенко скористався своїм конституційним правом вето щодо закону на продовження мораторію на землю з огляду на цілу низку причин. Фракція не має зараз на меті виголошувати всі причини цього рішення, але ми хочемо сказати, що нескінченне продовження мораторію на рік, потім ще на рік, потім ще на рік призводить лише до обкрадання селян і до процвітання чорного ринку землі. Уже зараз кожен селянин знає, що існують сотні контор, які завдяки корумпованим судам і цілої низки махінацій перекваліфіковують землю і практично зараз при діючому мораторії забирають у селян землю. Нескінченно продовжуватись так не може, тому Президент наклав вето і закликає Верховну Раду унормувати питання земельного ринку шляхом ухвалення закону про державний земельний кадастр, про оцінку ринку землі і інші законодавчі акти, які необхідні для того, щоби земельний ринок набув легалізованого стану. Фракція „Наша Україна” також уповноважена оголосити заяву щодо обрання омбудсмена, бо за кілька днів Верховна Рада обиратиме уповноваженого з прав людини. Для перетворення цієї інституції в дієвий інструмент захисту кожного громадянина важливо, щоб новий омбудсмен мав бездоганну репутацію, досвід правозахисної діяльності і широке суспільне визнання. Такою людиною, на думку фракції „Наша Україна”, є співголова Харківської правозахисної групи – Євген Юхимович Захаров. Понад 120 депутатів з 4 фракцій підтримали висунення цієї кандидатури, а 20 грудня відповідне рішення прийняв і профільний комітет Верховної Ради. Однак найголовніше, що цю кандидатуру підтримали тисячі громадян, більше 150 громадських організацій, українські та зарубіжні правозахисники. Необхідно відзначити, наприклад, звернення міжнародного товариства „Меморіал”, що об’єднує 93 неурядові організації, та першого уповноваженого з прав людини в Російській Федерації Сергія Ковальова. Громадський рух на підтримку Захарова охопив всі регіони України і є свідченням зрілості українських громадян, які самі висунули людину, покликану захищати їх права. Таке визнання Євген Захаров заслужив всім своїм життям. У 70-80-х роках він виявив не аби яку мужність підтримуючи родини політв’язнів, витягуючи здорових людей із психлікарень, поширюючи самвидав. Своєму покликанню він залишився вірним назавжди і відновлюючи чесне ім’я репресованих як фундатор харківського меморіалу і поширюючи правдиву інформацію через правозахисні видання захищаючи права людини як співголова харківської правозахисної групи та голова правління українсько-гельсінської спілки з прав людини. Не обіймаючи державних посад, будучи все життя принципово позапартійним і живучи далеко від столиці Євген Захаров допоміг захистити права тисячам співвітчизників, що звернулися до його громадської приймальні. Звичайно, правляча коаліція маючи арифметичну більшість для обрання омбудсменом висунутого нею депутата від фракції „Регіонів” може зробити і це. Але такий крок ніколи не зайде розуміння ні української, ні світової спільноти. Нещодавно комісар Ради Європи з прав людини Томас Хамарбер наголосив, наш досвід свідчить, що омбудсмен ефективно працює лише тоді, коли він незалежний, включно з незалежністю від політичних сил, оскільки немає права представляти ту чи іншу частину суспільства, а лише все суспільство. Український парламент має шанс успішно скласти іспит на відповідність європейським цінностям, а правляча більшість засвідчити, що вона не на словах, а на ділі прагне суспільного порозуміння. Обрання Євгена Захарова на посаду Уповноваженого з прав людини стане вагомим внеском у таке порозуміння і продемонструє, що не лише опозиція, а весь парламент надає перевагу правам людини перед груповими та партійними інтересами. Дякую за увагу.
Спасибі. Слово має від фракції „Регіонів” Олександр Миколайович Стоян. За ним виступатиме Симоненко.
Шановні співвітчизники, шановні колеги народні депутати, представники засобів масової інформації. Дозвольте від імені Партії регіонів, її фракції, сердечно привітати з наступаючим Новим роком, Різдвом Христовим, божої благодаті кожному з вас, вашим родинами, вашим сім’ям. Заява депутатської фракції Партії регіонів. Шановні співвітчизники, шановні колеги, незважаючи на об’єктивні труднощі та суб’єктивні протидії, 2006 рік став роком реформування України за зразками сталих європейських демократій. У 2006 році Україна почала жити за нормами парламентсько-президентської республіки. Однією з головних вимог та умов такої моделі управління є ефективність, прозорість, створення умов для впровадження стабільної внутрішньої і зовнішньої політики, наближення вітчизняного парламентаризму до світових норм демократії. Українські політики здебільшого демонстрували високий рівень політичної культури та відповідальності, здатність до вирішення справді значущих державних завдань. Позитивних результатів було досягнуто шляхом конструктивної співпраці з парламентом, коаліцією депутатських груп та фракцій. Представники різних політичних сил, визначаючи волю та демократичний вибір народу, спираючись на довіру виборців, поділяючи спільну відповідальність за реалізацію надій і сподівань усіх громадян України, зуміли об’єднати зусилля та спільно будувати Україну. Початок роботи антикризової коаліції та уряду Януковича в серпні 2006 року був досить складним. Помаранчевий уряд залишив економіку та соціальну політику та межі катастрофи. Тільки один найпоказовіший приклад, касовий розрив, виконання бюджету був приблизно 7 млрд. грн., а це пенсійні, соціальні, бюджетні виплати, які громадяни повинні отримувати від держави щомісячно. На початку 2007 року, ми можемо впевнено заявити, уряд Віктора Януковича виконав антикризову програму 2006 року. Вдалося стабілізувати ситуацію в економіці, вона почала зростати. Сьогодні Україна не має практично боргів по зарплаті і по інших соціальних виплатах. Наведення порядку у використанні державних фінансових ресурсів залишається пріоритетом діяльності парламентсько-урядової коаліції і надалі. Перші успіхи в роботі антикризової коаліції та уряду Віктора Януковича визнав і Президент України Віктор Ющенко в новорічному вітальному слові. Дослівно: „.є відчуття реальної свободи і доконаний факт економічного поступу. Українська економіка демонструє одні з найвищих в Європі темпи зростання. На 20 відсотків збільшилися доходи людей.”. Фракція Партії регіонів позитивно оцінює визнання з боку Президента Віктора Ющенка дій уряду та антикризової коаліції. Які ж завдання актуальні зараз? Не вистачає системної нормативної бази, перш за все це Закон про Кабінет Міністрів, який прийнятий, але поки що не підписаний. І Президент все ще не оприлюднив офіційної реакції на цей закон. Повинна бути відрегульована і регламентована робота опозиції. Опозиційна діяльність не значить антиурядова, однак, про це зазвичай забувають деякі політичні сили, які сьогодні при владі. Наступним системним кроком має бути реформа місцевого самоврядування. Саме реформа місцевого самоврядування відкриває нові можливості для регіонів з використанням регіональних переваг передачі повноважень з центру на місця. Разом з повноваженнями зростає рівень відповідності місцевої влади і, безумовно, рівень ефективної роботи місцевих влад. Фракція Партії регіонів налаштована на подальшу плідну, ефективну, конструктивну співпрацю в рамках антикризової коаліції з урядом України та Президентом України. Адже тільки здолавши розбіжності та об’єднавши зусилля, ми зможемо використати всі можливості задля покращення життя українського народу та забезпечення процвітання нашої Вітчизни. Дякую за увагу.
Слово має Петро Миколайович Симоненко від фракції комуністів. За ним виступатиме Сивульський.
Шановні колеги, шановні виборці, вітаючи вас з Новим роком, хочу від нашої фракції висловити побажання, щоб всі ваші сподівання вони збулися і ті надії, які ви маєте, вони були реалізовані в конкретних справах. Щастя, добра і здоров’я кожному! Але, виступаючи, хотів би сьогодні зупинитися на кількох питаннях, вони дуже важливі, і мені здається, будуть головними політичними подіями, навколо яких буде точитися гостра політична боротьба. Перше. Фракція комуністів закликає сьогодні всіх присутніх у залі проголосувати за подолання вето, яким скористався Президент відносно мораторію на продаж землі. Я звертаюсь сьогодні до вас, шановні наші селяни, це страшне явище, яке починається. чи з чого починається 2007 рік, бо Президент, проводячи антиукраїнську чужинницьку політику, намагається сьогодні скористатися своїм правом і розпочати процес продажу землі. Я звертаюсь до вас з проханням сьогодні знову пригадати, як розпочиналася приватизація, скільки було обіцянок, що ваучер – це у вас ГАЗ-24 буде у дворі завтра, і всі ви чекали, що ось-ось ГАЗ-24 кожного з вас зробе багатим. Дочекалися? Останнє з хати витягли сьогодні, кинули на призволяще мільйони людей. Вони сьогодні вештаються поза межами України, шукаючи собі і роботу, і кусок хліба. Так от сьогодні Президент України Ющенко, проводячи чужинницьку політику, намагається продати останнє у нас в Україні. А що за цим стоїть? Це втрата товарного виробництва у нас на селі і у цілому в Україні. Це втрата великотоварного виробництва, яке забезпечить продовольчу безпеку нашої України. Це втрата можливості дати сировину для переробних наших підприємств, а це знову безробіття і це дуже важке явище, яке сьогодні спіткало в цілому Україну. Це і проблема руйнації соціальної інфраструктури на селі, бо останнє, вже бібліотеки позабивали, фапи познищували, клуби і кінотеатри забули, що це таке на селі, я вже не кажу про дороги з твердим покриттям. Забули, що це таке на селі збудувати хату для вчителя і лікаря, які як молоді спеціалісти приїжджають на село вчити і лікувати. Я хотів би звернутися і до всіх нас сьогодні, шановні народні депутати, давайте обов’язково проголосуємо за подолання вето, бо за цим стоять і корисні копалини – це наше багатство, це багатство майбутніх поколінь народу України. Друга проблема. Вона сьогодні торкається того, що відбувається в Кіровограді, а це якраз і торкається проблем в цілому організації влади. Так ось в Кіровограді продовжується те ж саме, що було і раніше, бо територіальна виборча комісія, порушуючи закони України, не виконала рішення апеляційного суду відносно визнання виборів, які відбулися мера 26 листопада минулого року у Кіровограді. А, до речі, до цього причетні народні депутати з „Нашої України”, мова йде якраз про наших колег, які просто сьогодні залякують членів територіальної виборчої комісії. Там гроші великі ходять. Там сьогодні знову починається те ж саме, до чого ми з вами всі звертали увагу, коли йшлася мова про вибори 2006 року. Я хотів би, щоб ми з вами зрозуміли, сьогодні треба терміново дати доручення Генеральній прокуратурі, я звертаюся до вас, Олександре Олександровичу, письмово дати доручення сьогодні Генеральній прокуратурі розслідування факту побиття члена територіальної виборчої комісії секретарем цієї комісії паном чи підпанком Ушаковим у приміщенні територіальної виборчої комісії за те, що він постукав у двері до голови цієї комісії і хотів отримати дозвіл зайти до цього кабінету. Мені здається, що сьогодні треба обов’язково розслідувати і порушити кримінальну справу проти цього пана Ушакова, а також розслідувати, чому сьогодні члени територіальної виборчої комісії рішення апеляційного суду. І ще одна проблема. Вона торкається того, і я звертаюся до керівників компанії мобільного зв’язку „Київстар” і UMC з пропозицією відшукати можливість розробити спеціальний тарифний пакет для вчителів і лікарів України, від повсякденної праці яких багато в чому належить життя, здоров’я громадян нашої держави. Я не маю сумніву у тому, що сьогодні, і ми розуміємо, що сьогодні ця частина української інтелігенції через низький рівень заробітної плати та соціальної допомоги, на жаль, належить чи не до найбідніших верств суспільства. Тому я і закликаю всіх тих, хто хоче своєчасно отримати допомогу від лікарів, від тих, хто хоче знати, де його дитина, і що відбувалося у школі, якраз цій категорії - лікарям і вчителям надати якраз спеціальний тарифний пакет пільговий для того, щоб вони мали мобільний зв’язок. І останнє. Я вважаю, що ми повинні, Верховна Рада, все зробити для того, щоб Президент Ющенко терміново підписав Указ про проведення референдуму у нас в Україні відносно вступу України до НАТО і визначення нашої позиції відносно єдиного економічного простору.
Слово має Микола Сивульський від фракції „Блоку Юлії Тимошенко”.
Шановні колеги, дорогі наші виборці! Я теж хочу всіх поздоровити з Новим Роком і Різдвом Христовим і хотів би почати свій виступ з оцінки тих досягнень, які під ялинкою на Різдво припасли для нас уряд Януковича і правляча коаліція. Ми чули вже із виступу голови уряду, і з виступу представника фракції Партії регіонів про ці досягнення. Це, в основному, три досягнення: перше – це прискорення економічного росту, росту ВВП, подолання касового розриву в бюджеті і погашення боргів по зарплаті. Шановні колеги, не треба бути лицемірами, потрібно говорити народу правду. Так, ви прискорили темпи росту валового внутрішнього продукту: якщо за Єханурова вони складали 5,5 відсотка станом січень-липень, то за 11 місяців вони зросли до 6,2. Але чому ви мовчите про те, що ви розкрутили інфляцію, і весь ріст ВВП є виключно інфляційним, тому індекс цін на споживчі товари зріс втричі за чотири місяці, а індекс цін на промислову продукцію збільшився вдвічі, тому що якщо прирівнювати приріст ВВП, який забезпечений за 11 місяців з ростом цін, то стане зрозуміло кожному, що це виключно інфляційний фактор, а для пересічного громадянина це обертається зниженням життєвого рівня! Ось реальна оборотна справжня ціна медалі, яку ви вішаєте собі на груди. Треба говорити про те, що за чотири місяці реальна заробітна плата постійно падає з місяця в місяць, а жовтень-місяць став рекордним в Україні, коли за один місяць доходи всіх громадян України знизились на п’ять відсотків, кожен українець втратив п’ять гривень з ста! Отака ціна політики, економічної політики, яка за початкова урядом Януковича. Тепер щодо погашення боргів по заробітній платі. Це неправда, що ви погасили борги. Станом на перше грудня вони складають 996 мільйонів, і скоротили ви їх порівняно з першим серпня всього-на-всього на 105 мільйонів. Але якою ціною скоротили? Давайте дивитися про те, що відбулося з заробітною платою у нас в економіці. Темпи приросту заробітної плати з серпня-місяця по листопад впали до 0,6 в місяць, тоді як попередній уряд забезпечував приріст 3,8 відсотка. Якщо кожен місяць з початку року по липень включно середня заробітна плата збільшувалася на 36 гривень, то за чотири місяця: з серпня по листопад, - лише на шість. Тридцять гривень скорочення приросту! Які втрати понесло населення внаслідок різкої зміни економічної політики уряду: 124 гривні кожен, мільярд 400 мільйонів все населення України понесло втрати тільки за чотири місяці урядування уряду. Як порівняти цю цифру – мільярд 400 – з 105 мільйонами погашення боргів по заробітній платі? Абсолютно неспівставимі речі. Крім того, почалось реальне зниження заробітної плати в окремих сферах. І що особливо боляче говорити – це в сфері бюджетній: в сфері освіти – мінус 1,4 ви дали приріст, скорочення зарплати освітян; охорона здоров’я – мінус 0,7, скоротили зарплату медиків. Наведу конкретні цифри: в липні медик отримував 888 гривень, в листопаді – 812. Мінус 76 гривень. За що? Охорона здоров’я: 693 гривні – 674. Мінус 20. У зв’язку з чим це відбулося? Ви зекономили тільки на зарплаті освітян і медиків 100 мільйонів. Оце ціна питання. А тепер питається: навіщо такі жертви, ради чого це все відбувається? Я вам приведу конкретну цифру, хто виграв внаслідок тої політики, яка започаткована урядом Януковича. За серпень-жовтень прибутки в народному господарстві зросли на 23,8 мільярда, або в 1,7 рази, порівняно з тим, що було при Єханурові. Таким чином, треба говорити народу правду, прийшла коаліція, яка вирішує питання збагачення олігархічного капіталу.
Дякую. Всі мали змогу висловитися і добре, що опозиція критично оцінює діяльність влади, бо це дає змогу аналізувати і самій влад, і суспільству реальний стан речей. Відносно аргументів це справа кожного, хто виступає на трибуні. Я думаю, що спеціалісти мають змогу тепер коментувати зі свого боку ці вислови. Зараз ми приступаємо до розгляду питань, віднесених Регламентом і передбачених сьогодні в плані роботи як День уряду. Передбачається розглянути два питання: стан і перспективи розвитку загальної середньої освіти в Україні і про підсумки проведення відпочинку і оздоровлення дітей влітку 2006 року та про заходи Кабміну щодо організації відпочинку і оздоровлення дітей влітку нинішнього, 7-ого року. Я нагадаю загальні положення Регламенту про, при розгляді питань Дня уряду, тому що комітети пропонують дещо інші підходи, які не відповідають Регламенту. Тому я хотів би, щоб ви на це звернули увагу. По-перше, на доповідь з основного питання представник Кабінету міністрів має 15 хвилин і 45 хвилин на запитання і відповіді, відповіді усні і письмові. Я буду давати почергово на це, на одні і на другі питання час для відповідей. Після цього відбувається коротке обговорення по 3 хвилини від комітету. Профільні комітети, які ведуть ці питання, матимуть по 5 хвилин, керуючись загальними нормами Регламенту, а не по 15 чи 20 хвилин, так як пропонують самі комітети. Бо йдеться про День уряду, а не День комітету. Я хотів би, щоб ми звернули увагу на цю обставину. Таким чином, розглядається питання: „Стан і перспективи розвитку загальної середньої освіти в Україні” і доповідь з цього питання має Міністр освіти і науки Ніколаєнко Станіслав Миколайович. Прошу.
Шановний Олександр Олександровичу, шановні народні депутати, вся українська громада! Від імені мільйонів освітян хочу вас щиросердечно привітати із Новим 2007 роком та Різдвом Христовим. Хай щасливим буде кожний і квітучою буде наша Україна. Розгляд стану справ у середній освіті одним із перших, першим, фактично, на засіданні парламенту, на нашу думку, є свідченням розуміння значення ролі школи в житті суспільства. Адже конструкція кожної розвиненої держави мусить опиратися на трикутник знань: освіта, дослідження, інновації. Як свідчить досвід міжнародний головним фактором розвитку 21 століття стає не накопичення матеріальних благ, а накопичення знань, досвіду, дбайливе ставлення до людей, їх здоров’я. На розвиток людського потенціалу щорічно в світі витрачається близько 20 трильйонів доларів. Характерно, що доля людського потенціалу в найрозвинутіших країнах сягає двох третин національного багатства. У нас поки, нажаль, вдвічі менше. Звідси й добробут громадян, їх благополуччя і соціальний оптимізм. Національна система освіти функціонує і розвивається у річищі дуже складних глобалізаційних процесів і це розуміє наш уряд, Антикризова коаліція. Не випадково на одному з найближчих засідань уряду буде розглянута програма розвитку освіти до 2011 року, яка є органічною складовою Програми діяльності уряду на цей же період „Конкурентна Україна”. Нині на розгляді парламенту знаходиться нова редакція законів „Про середню освіту”, „Про вищу освіту”, „Про позашкільну освіту”, „Про профтехосвіту” та інші. Міністерство, уряд аналізують стан справ спільно з Комітетом з науки і освіти в середній освіті, і, нарешті, вносить конкретні зміни в діяльності галузі, сприяє її оновленню і розвитку. На сьогодні в Україні, і зараз вам це буде пред’явлено. Навчається майже п’ять мільйонів учнів, працює 512 тисяч педагогів. Якщо об’єктивно, без упередження поглянути на стан справ в освіті, то можна констатувати, що у нас є різні по якості навчальні заклади. Є ті, які відповідають міжнародним високим стандартам, є, на жаль, не іншої якості. Серед найсучасніших я міг би назвати Київський ліцей „Поділ”, київська школа номер 171, Решільєвська гімназія в Одесі, Дніпропетровський ліцей інформаційних технологій, Львівський фізико-математичний ліцей, Вінницька гімназія номер 17 та багато інших. І таких шкіл, чесно сказати, багато. Невипадково сьогодні за рівнем довіри громадян у суспільстві освіта серед інших державних інституцій займає чільне місце після релігії і Збройних сил. До речі, якщо по індексу людського розвитку у світі Україна посідає 78 місце із 170, то як би нас не підводив показник тривалості життя, то Україна була б десь 38-40. Бо наші освітянські показники у нас набагато вищі, ніж у багатьох країн світу. 98 відсотків наших дітей ходять до школи і здобувають повну середню освіту. Принагідно зазначу, що у 2006 році наші школярі на міжнародних олімпіадах з математики, фізики, хімії, біології, екології, - 22 здобули медалі із 22 учасників, це відмінний результат. Проте, я був би не об’єктивний, якби не сказав, що ситуація у нас в середній освіті в цілому є досить складною. Так, ми зупинили сьогодні процес падіння якості знань, який відбувався в 90-х тяжких роках. Розпочався період стабілізації і підйому, але становище більшості шкіл, якість української освіти на думку уряду є недостатньою. Наша школа у більшості своїй відповідає за своїм змістом і структурою періоду аграрно-індустріального розвитку України десь, який відповідає середині ХХ століття. Раніше вміння читати, писати, рахувати було достатнім, щоб забезпечити сім’ю та буди активним громадянином. Багато чого, що не вивчають нині наші діти було створено ще для ери паперу і олівця. Ми дуже серйозно відстаємо від багатьох передових країн. Нині весь світ і школа відповідно вступили в епоху швидких змін, цифрову еру, коли з’являються школи без традиційних підручників, навчання відбувається весь день поза школою, протягом всього життя. Сучасні освітні комунікаційні технології запалюють іскру творчості, підприємливості, підвищують продуктивність праці. Саме такі професіонали потрібні сьогодні нашій державі, нашій економіці. На нашу думку, головним лейбмотивом наших спільних дій уряду, парламенту,., освітян, всіх політиків, незалежно від кольорів стягів, має стати вихід із стану наздоганяючого розвитку на позицію реальної конкурентноздатності із освітніми системами передових країн. Дивіться, приклад такий. Невеликий Сінгапур обрав собі національним здобуттям і гаслом програму таку на наступні 5 років. „Нація, що навчається – мисляча школа”. Під цю програму передбачили по 2,5 млн. доларів на обновлення бази кожної середньої школи і темпи розвитку цієї держави є надзвичайно високими. Міністерство освіти і наш уряд вважають, що на перспективу пріоритетними завданнями освіти є п’ять наступних: європейська якість і доступність нашої освіти, духовні і моральні орієнтири в освіті, демократизація в освіті, підвищення статусу вчителя. Тут можна нагадати слова Макаренко: „Щасливий вчитель, щасливий учень і щаслива Україна” і розвиток суспільства, інноваційний на основі нових знань. У розданих вам, шановні народні депутати, матеріалах відображено конкретні системні заходи щодо модернізації оновлення середньої освіти. За браком часу, назву лише окремі кроки, які вживались урядом протягом останнього часу. Перш за все ми здійснили ряд заходів щодо формування високодуховного середовища в нашій школі, це дуже складна проблема. На третину проти 2005 року зменшилась кількість правопорушень серед учнів шкіл, на 20 відсотків серед учнів профтехучилищ. Запроваджується наша система виховання національна, стартував спортивно-патріотичний перший комплекс „Козацький гарт”, відновлюють роботу сотні гуртків позашкільних навчальних закладів. Перше, до виховної роботи серйозно системно залучаються батьки, учнівське самоврядування. Серйозні кроки уряду органів місцевого самоврядування здійснено щодо підтримки здоров’я дітей. За два роки на 24 відсотків збільшилася чисельність тих дітей, які харчуються в школах, нині 97 відсотків школярів перших-четвертих класів мають змогу харчуватися в школі, а це дуже важливо для збереження здоров’я дитини, бо без здоров’я не потрібно вже говорити про ніякі перспективи. 87 відсотків учнів мають змогу харчуватися в школі всього, всіх класів. Відновлюється діяльність спортивних гуртків, секцій. Ми відновили навіть такі елементарні речі, як проведення фіззарядок, фізкультпауз, прогулянок вправ і таке інше. По-друге. Помітно зросло фінансування освіти. Ми розуміємо, що цього недостатньо, але все впізнається в порівнянні. В 2004 році на освіту було виділено 18,3 мільярдів гривень, 5,3 ви бачите на слайді відсотків від валового продукту. В 2006 році - 33 мільярдів, 6,4 відсотків ВВП. То в цьому році більше 39 буде виділено мільярдів, що складе вже 6,6 відсотків ВВП, із них на середню і дошкільну освіту 26 мільярдів гривень, це вдвічі більше, більше ніж у двічі, ніж три роки назад. У минулому році капітально відремонтовано 221 школу, найбільше в Запорізькій, Дніпропетровській, Луганській, Київській, Полтавській областях. В 471-й школі замінено систему опалення, відремонтовано дахи. Всього на ремонти шкіл вперше витрачено сумарно з усіх бюджетів майже 200 мільйонів гривень. Найбільше робіт виконали в Житомирській, Донецькій областях, Автономній Республіці Крим. Зростає середня заробітна плата освітян. Ми розуміємо, що цей ріст є ще сьогодні недостатній. Але, якщо в 2000 році вона складала 151 гривню, в 2003 – 393, то за підсумками 2006 року ми вийшли на рівень десь 929 гривень. До кінця 2007 року вона досягне не менше 1050 гривень. По-третє. Зроблені кроки по зміцненню навчальної, матеріальної бази шкіл. За останні два роки надруковано майже 25 мільйонів підручників, 14 мільйонів у цьому році. Повністю забезпечені підручниками учні перших-шостих класів, на 80-90 відсотків забезпечені книгами старшокласники. В 2006 році ми збільшили суттєво друк книг для предметів природничо-математичного циклу. Окрім того, видано, скажімо, 625 тисяч тільки хрестоматій, це було найболіснішим місцем. Особлива увага приділялася випуску літератури для шкіл з навчання мови національних меншин в спеціальних навчальних закладів. Загалом за останні 5 років було створено і видано понад 700 найменувань підручників і посібників. Нині ми опрацьовуємо модель загальнонаціонального підручника обов’язково з електронним супроводом. Я вас прошу, шановні народні депутати, ознайомитися з виставкою програмного забезпечення електронних засобів навчання, технічних засобів навчання на третьому поверсі. У минулому році вперше було поставлено обладнання для 197 шкіл для дітей, які потребують корекції фізичного та розумового розвитку на 85 мільйонів гривень, в тому числі і для сліпих дітей, скажемо, комп’ютерна техніка. Вона надзвичайно дорога, але ми розуміємо, що здоров’я дітей дорожче. У Міністерстві освіти спільно з АПН завершено розробку переліку навчально-лабораторного обладнання для кабінетів фізики, хімії, біології і інших. Здійснено перші закупки цього обладнання на 17 мільйонів гривень і поставка здійснена в школи. На часі спільна робота з вітчизняними виробниками цієї продукції. Успішно стартував спільний проект зі Світовим банком, який передбачає підтримку середньої школи протягом наступних чотирьох років на 450 мільйонів гривень. Тільки в наступному році більше 100 мільйонів гривень буде витрачено на підтримку наших шкіл, інформатизацію і таке інше. Перелік ефективних кроків нашого уряду можна продовжувати. Проте, найголовнішим пріоритетом на 2007 рік слід, на нашу думку, визначити два питання: революція в освіті відбувається по двом основним напрямках – це інформатизація і використання потенціальних можливостей людського розвитку. Тому слід визначити інформатизацію як пріоритет, а також турботу про вчителя і підготовку нового педагога, нових педагогічних систем. Інформатизація в освіті. Це революційний крок до світових стандартів її якості. В Україні реалізується Державна програма інформатизації і нашої освіти, вона затверджена урядом. Вона називається: „Інформаційні та комунікаційні технології в освіті”. У відповідності із нею в Україні на сьогодні комп’ютеризовано 10438 середніх шкіл. 73 відсотки від наявних проти 56 в четвертому році. Зусиллями уряду, місцевих рад у 2006 році придбано для шкіл 2466 [[ви бачите розовим кольором на слайді]] комп’ютерних комплексів. Це найбільше за всі останні роки. Переважна більшість цього обладнання потрапила до сільських шкіл. У гіршому, на жаль, стані сьогодні поки міські школи. І ми у проекті бюджету на 2007 рік цей недолік повинні знівелювати. Практично повністю забезпечені сучасною технологією і комп’ютерною техніком міста Київ, Севастополь. Близькі до цього показника Волинь, Закарпаття, Рівненщина. На жаль поки що пасуть задніх і Криму, Кіровоградській Луганській областях. Ми врахували уроки минулих років і серйозно відпрацьовуємо над створенням програм дидактичних і методичних посібників на електронних носіях, бо ми прекрасно розуміємо, що сама по собі комп’ютерна техніка нічого не дає. На сьогодні розроблено 142 програмних дидактичних засоби, найбільше з математики, фізики, географії, інформатики, біології, історії. Це приблизно складає 70 відсотків від потреби, і ставимо завдання завершити в цьому році повністю всю роботу. Вдвічі зросла чисельність шкіл, під’єднаних до Інтернету. Завершується робота по створенню всеукраїнського освітнього порталу, шкільного освітнього порталу „Острів знань”. Школи зможуть на системні основі безкоштовно користуватися цим порталом за допомогою веб-інтерфейсів, систем пошуку і навігації. Особливу увагу ми приділяємо навчанню педагогів спільно із багатьма компаніями, зокрема, з Інтелом, Майкрософтом і іншими. Це одна із головних проблем – підготовка наших вчителів. Тому і у проекті Світового банку на базі інститутів вдосконалення майстерності вчителів розвертається серйозна робота по підготовці наших вчителів, вже не вчителів інформатики, а вчителів-предметників. Хочу попросити принагідно керівників районів, міст, щоб у 2007 році у кожній бібліотеці були підписані освітянські журнали. Я підписав такого листа кожному голові адміністрації і головам міст, щоб журнали з мови і з історії України, математики, фізики інших був у кожній школі. Це невеликі кошти, а це суттєво дозволить нам вирішити ряд наших проблем, тим більше, що ці журнали зараз є, виготовляються, і це є потужний крок розвитку нашої індустрії – освіти. Звичайно, нічого не варті будь-які кроки, в тому числі і перелічені інформатизації і таке інше, якщо ми не вирішимо головне питання – це питання проблеми нашого вчителя і підтримки його. Колись Бісмарк сказав: „Дайте мені кілька тисяч нових вчителів, і я розбудую нову Німеччину”. Тому наш уряд особливо уважно ставиться до цієї важливої теми, розуміючи, що всі реформи, весь прогрес буде зведений нанівець, якщо ми не матимемо кваліфікованих сучасних забезпечених педагогів. Нині ми стоїмо перед проблемою реформування педагогічної освіти, хочемо мати не тільки вчителя-поводиря, а вчителя-навігатора, який би привів учневі любов.
Давайте відведемо час на те, щоб він підбив підсумки сказаного. Ні, ні, то неправильно, то 10.46 – це 10 годин 46 хвилин. Будь ласка, виступили 15 хвилин, давайте ще дві хвилини на підсумки, будь ласка.
Я прошу вибачення, але я керувався монітором, який горить. Тому ми ставимо сьогодні питання про підтримку наших і, звичайно, це – матеріальний стан нашого вчителя. Ми плануємо переглянути систему оплати наших педагогів. Ви знаєте, що за допомогою Верховної Ради ми в наступному році всім молодим вчителям, які підуть працювати в сільську місцевість, будемо виплачувати п’ять окладів підйомних, а студенти-педагоги отримають не менше десяти відсотків надбавок на стипендії. До речі, я скажу, що ми звернули серйозну увагу на проблему житла. І якщо, скажімо, три роки назад десь 150 вчителів отримали за рік житло, то в цьому році приблизно у шість разів більше. І ця робота буде проводитися. Кожна районна рада повинна закласти в бюджеті кошти на житло. Шановні народні депутати, я далекий від думки, що у нас все добре, але проблем, звичайно, дуже і дуже багато. Якщо сьогодні уважно подивитися, то кожна п’ята школа потребує капремонту, 800 шкіл стоїть недобудованими, три тисячі шкіл потребують центрального опалення, п’ять тисяч водогонів, на це все потрібно приблизно 15 млрд. гривень. Якщо ми будемо йти такими темпами, високими навіть відносно, то нам потрібно буде десятки років. Ми ніколи не догонимо і не будемо мати ті темпи. Я пропоную, щоб ми міркували проблему створення Фонду розвитку освіти, куди б спрямовувалося не менше одного чи піввідсотка від реалізації всіх товарів. Також, на нашу думку, потрібно, щоб компанії, які займаються ІТ-технологіями, інформаційними технологіями до 10 відсотків прибутків спрямовували на інформатизацію школи. Нам потрібно внести зміни до Закону „Про суспільну мораль”, встановити жорсткий контроль за телерадіопростором. Звичайно, нам потрібно потурбуватися про позашкільну освіту і подолати вето Президента на те, щоб ми фінансували позашкільну освіту так само, як і школи. Нам потрібно сьогодні потурбуватися про навчання сиріт, дітей з обмеженими вадами. І, звичайно, ми все будемо робити для того, щоб стартував проект школи майбутнього, в якому ми відпрацюємо всі новітні технології. Дякую за увагу.
Дякую і вам, Станіславе Миколайовичу. У вас є запитання від комітетів, ви на них будете відповідати. Їх чимало, але ви постарайтеся коротко відповісти. Я думаю, що ви вкладетеся у відведений час. Тим часом, депутати, запишіться на запитання з місця. Будь ласка, проводиться запис. І я нагадую ще раз, що запитання і відповідь – хвилина – запитання і хвилина – відповіді. А на усні, ви там уже, як справитеся із запитаннями цими. Будь ласка, відповідайте.
Дякую. Перше питання поступило з Комітету науки і освіти, соціальної політики, Комітету з питань бюджету, фракції Соціалістичної партії України: щодо того, як будуть вирішуватися питання про повернення боргів по 57-й статті Закону „Про освіту”. Я хотів би сказати, що в цьому залі два роки назад, три роки назад був прийнятий Закон „Про реструктуризацію боргів, пов’язаних із статтею 57”. Якщо пам’ять мені не зраджує, це приблизно 3,6 мільярда гривень. У минулому, позаминулому році ми з вами по 659 мільйонів виплатили нашим педагогам. В цьому році ця цифра також у вигляді централізованої субвенції передбачена для всіх бюджетів наших районів. Тому обов’язково в цьому році педагогічні, науково-педагогічні працівники отримають цю компенсацію. Вона компенсує не виплачені своєчасно доплати за стаж, лікувальні і, в тому числі для сільських педагогів, комунальні послуги. Разом з тим, с кажу, що в цьому році поточні виплати по 57статті паралельно також будуть здійснюватися.
Запитання Удовенко ставить.
Шановний Станіслав Миколайович, із задоволенням послухав ваш виступ і особливо ваші поздоровлення з нагоди Нового року і також вам бажаю щасливого Нового року, Різдва Христового! У доповіді, яку ви виголосили і матеріалах, які подав Кабінет Міністрів, зазначається, що ці реалії, демографічна ситуація і таке інше ставлять питання про необхідність вироблення нової економічної політики у сфері освіти, перехід від фінансування до економіки освіти. Чи не означає ця закамуфльована фраза бажання держави відмовитися від фінансування і покласти фінансування під назвою „економіка освіти” на освітні заклади, щоб батьки оплачували навчання дітей? Дякую.
Шановні Геннадій Йосипович, дякую вам за гарне запитання, ще більше за поздоровлення. Я хотів би вам сказати таке, що мається на увазі. Нещодавно одного вчителів, директорів шкіл було притягнуто до кримінальної відповідальності за те, що він змушений був утримувати. Скажімо, 4 технічних працівника, а йому потрібно було 2. А ці кошти двох технічних працівників спрямовував на укріплення матеріальної бази, все це робив по відомості. Тому, якщо сьогодні і дальше йти просто таким розрахунковим способом від квадратних метрів там, від об’ємів опалення і таке інше, ми попадаємо в такі ситуації. Тому потрібно говорити сьогодні про те, що школа повинна ставати в решті решт об’єктом самостійним господарювання і директору більше передавати, колективу більше можливостей, щоб він міг залучати якісь кошти спонсорів. Залучати, скажімо, ну, заробляти педагогічним колективом. Ми його фінансували, а він міг витрачати на так, що шаг вліво, шаг в право і тюрма, а щоб він міг потратити це на якість освіти. А щодо вашого застереження про зменшення, збільшення освіти, ви мене знаєте не один десяток років і позицію ви мою знаєте.
Дякую. Тобто відмови держави, я так зрозумів, від фінансування школи не буде. Будь ласка.
фінансування проти минулого року. Щодо. Комітет з питань соціальної політики. Щодо заходів стосовно запровадження в повному обсязі умов оплати праці педагогічних працівників на основі єдиної тарифної сітки. Це питання дійсно є актуальним. Якщо ви знаєте, ми перший етап запровадили і згідно із постановою Кабінету Міністрів №172 від 2006 року є сьогодні це рішення. Згідно з цією постановою передбачено, що посадовий оклад працівника першого тарифного розряду за єдиною тарифною сіткою розрядів і коефіцієнтів з оплати праці галузей бюджетної сфери встановлюється на рівні мінімальної заробітної плати з підвищенням на міжрозрядовий коефіцієнт. Хочу сьогодні сказати, що статтею 76 закону про Держбюджет розмір мінімальної заробітної плати встановлений 400 гривень на місяць з 1 січня і з 1 грудня 450. отже відповідно буде підвищуватися заробітна плата освітян. Я сказав, що на кінець року десь 1 тисячу 50, а, можливо 1 тисячу 100 гривень. Але, щоб запровадити другий і третій етап оплати праці, потрібно 9,7 мільярдів додатково коштів і тому зараз це питання вивчається, бо воно є не дуже простим. Додатково до того, що я сказав.
Будь ласка, Білорус.
Шановний пане міністр, в мене питання про масове закриття середніх шкіл в Україні, особливо в сільській місцевості. Вже третій раз я змушений звертатися до Прем’єр-міністра, до міністра, до обласного керівництва з приводу третьої спроби закриття Червонянської неповносередньої школи Фастівського району. Там 100 дітей і діти не винні, що їх мало, а держава не забезпечує конституційне право навчатись у своєму власному селі. Коли це кінчиться? Чому немає контролю? Чому немає планомірного розвитку мережі середньої сільської школи? Ця школа відсвяткувала сторіччя і в ХХІ столітті новозбудовану двохповерхову школу вирішили закрити.
Будь ласка, говоріть.
Шановний Олег Григорович, дякую вам за турботу, яка прозвучала у вашому виступі. Я мало того, знаю, що ви закінчували чи навчалися в цій школі. Після розмови нашої, яка відбулася десь кілька тижнів назад, начальник обласного управління Київської області особисто виїздив у цю Червонянську школу Фастівського району, доповідав мені, ситуація там врегульовується. Але я вам хочу сказати, що сьогодні проблема закриття шкіл, я би не сказав, що вона є масовою, вона була масовою в 60-ті, 70-ті роки, коли за рік закривали по дві з половиною, три тисячі шкіл. Але міністерство і уряд наш робить все можливо для того, щоб не закривати школи там де немає підстав. Школи закриваються в тому випадку, якщо там просто немає учнів. У випадку про який ви кажете, я вважаю, що потрібно школу залишити. Тому що. Олег Григорович! Я не хочу відповідати вам, як бувший депутат, а кажу, як настоящий міністр. Я вам хочу сказати, що за минулий рік закрито приблизно десь, дійсно, 90 шкіл. Але якщо їх.
Дайте можливість закінчити думку.
В Луганській області є школи, де в першому, другому, третьому, четвертому класі немає жодної дитини. Два чоловіки є у п’ятому, один є у шостому, один у десятому, то ви розумієте, організувати навчання в такій школі неможливо. Ми запровадили експеримент „Школа-родина”. Ми працюємо зараз над тим, щоб без думки громади не закривалась ні одна школа. І тому такий підхід нашого уряду.
Письмове запитання, будь ласка. Комітет з питань соціальної політики просить прокоментувати, які заходи вживаються урядом стосовно фінансового забезпечення трудових, соціально-економічних прав педагогічних працівників передбачених 55, 61 і іншими статтями Закону „Про освіту”. Перш за все хочу сказати, мова йде про пільгові кредити для індивідуального будівництва житла. Міністерством освіти і науки підготовлено проект постанови про порядок надання довготермінових і пільгових кредитів науково-педагогічним працівникам, який сьогодні узгоджується. В ряді міністерств пройшов узгодження, зараз в Міністерстві фінансів і економіки. Окрім того, згідно із статтею 61 Закону „Про освіту”, передбачається, що на освіту повинно бути виділено не менше 10 відсотків національного доходу. Зараз такий показник не обраховується. Цей показник приблизно відповідає 8 відсоткам валового внутрішнього продукту. Тому в змінах до Закону „Про освіту” ми пропонуємо записати цю норму. І що стосується житла. Ми звернулись до кожної ради з тим, щоб були в кожному місті, районі виділено не менше десь 3-5 квартир для наших педагогів. Я сказав, в цьому році ми десь приблизно 860 квартир виділено вчителям, але якби підтримана була наша ініціатива, то ми б вирішили ту проблему, бо 20 тис. педагогів потребує житла.
Тарасов, будь ласка, запитання.
Володимир Тарасов, соціалістична фракція. Прошу передати слово Богачук.
Богачук.
Шановний Станіслав Миколайович! Василь Богачук, Соціалістична партія, Тернопіль. Скажіть, будь ласка, мене стосується комп’ютеризація. Вирішення цієї проблеми на різні бюджети зробить проблему невирішеною. Так Тернопільщина на 2007 рік із державного бюджету отримує на сільські школи біля 8 млн., а місто Тернопіль, де знаходиться четверта частина учнівської молоді, закладає лише 150 тис. Тобто в сьогоднішній час 50 процентів міських шкіл працюють на застарілій техніці, реальної можливості без державної підтримки вирішити цього питання не має. І друге питання, тривогу викликає сьогодні молодь, яка закінчує навчання на базі 9 класів, а ще більшу ті, хто не доходять і до 9-ти класної освіти. Як планує уряд вирішити це питання?
Я, шановний народний депутат Богачук, що хотів сказати, я в своїй доповіді сказав, що ми суттєво поліпшили базу інформаційну забезпечення комп’ютерною технікою для сільської школи. В цьому році ми з вами записали в бюджеті, ви як член бюджетного комітету знаєте, що я був на засіданні бюджетного комітету, ставив проблему, щоб ми записали не тільки сільських шкіл, а й міських. І така пропозиція була внесена, вона є там. Тому якщо, скажімо, там мається на увазі, міст обласного підпорядкування, то давайте внесемо правку і міст, в тому числі і республіканського підпорядкування. Давайте ми сьогодні поставимо питання про те, що сьогодні в деяких обласних центрах на феєрверки по 30-40 тисяч знаходять кошти, а на комп’ютерний клас на таку цифру знайти не можуть. То давайте ми сьогодні попросимо спільно і міських голів, депутатів міських рад, щоб вони також звертали увагу на цю проблему, а не тільки розводили руками, бо в сільській школі ніхто нікому нічого не купить, а в місті можна це питання вирішити. Але, якщо ми ще і через бюджет зробимо дотацію, то це буде.
Усне. письмове питання, будь ласка.
Комітет з науки і освіти, фракція „Регіонів”. Соціалістичної партії запитують щодо того, як планується зробити для поліпшення ситуації із підготовкою наших вчителів, яка ситуація з вчительськими вакансія? Інформую комітет і народних депутатів, що, практично, станом на. от дві цифри назву. На 23 серпня 2006 року в Україні було 649 вакансій вчителів, це при 520 тисячах вчителів, які працюють в сільській школі. На 1-ше вересня практично вакансій за оперативними даними не було. Вони були на рівні того, що хтось десь родився, хтось десь переїхав, пішов в декретну відпустку - це природні вакансії. Протягом останнього року ця проблема практично вирішена. Це тільки ті перші кроки на підвищення морального престижу нашого вчителя, це і ведення доплат і за класне керівництво, і за. 57 стаття, і підвищення зарплати, і премії, і перші кроки по житлу. Практично у нас сьогодні немає проблем. Але, одну цифру Олександре Олександровичу. Дивіться, ми зробили квотний прийом для сільської молоді - 6 тисяч 300 місць, що, практично, в півтора рази більше, ніж у минулі роки. Ми зробили квотний прийом для сільських дітей у педагогічні університети практично на рівні 23 тисяч місць. І ми збільшили прийом для сільської молоді суттєво в цьому році для того, щоб в майбутньому вирішувати ці проблеми.
Будь ласка, Мордовець запитання.
Прошу передати слово Миколі Садовому.
Садовий.
Микола Садовий, фракція Соціалістичної партії України. Станіславе Миколайовичу, я добре знаю вашу принципову позицію, що стосується розвитку освіти і той різкий поворот, який здійснено тоді, коли ви стали міністром щодо покращення фінансування освіти, розвитку, капітального будівництва – це дуже добре. Але у мене до вас запитання. Що стосується формульного підходу до фінансування освітян і особливо малокомплектних сільських шкіл. Адже у нас кожна десята школа у селі до 40 учнів. 64 відсотки усіх шкіл, до сільських я маю на увазі насамперед шкіл, до 100 учнів. Якісь є наробки в міністерстві, плани щодо зміни цього формульного підходу? Спасибі.
Шановний Миколо Іллічу, дякую вам за запитання. Це, дійсно, дуже серйозне питання. У нас [[вам показували діаграму]] ще в цьому році буде тривати спад. Якщо десь 6-7 років назад до першого класу ішло приблизно 600 тисяч дітей, то в цьому році їх буде десь приблизно 370 тисяч. Але вже починаючи з 2008-2009 років буде плюс 10, плюс 15 і плюс 25, і дальше, і дальше ріст наших дітей, які будуть йти до школи. І це є добре. В зв’язку з тим, що демографічна така ситуація, ми не можемо, дійсно, я погоджуюся з вами, тупо користуватися, формально користуватися формульним підходом і фінансувати освіту тільки залежно від чисельності учнів, тому що може бути школа на триста місць, а там навчається, скажімо, 40 дітей або школа на 300 місць, а там навчається 600 дітей. І в такому випадку що робити, знищувати населений пункт? Не можна знищувати. Тому там вводяться спеціальні вагові коефіцієнти, які передбачають в малокомплектних школах фінансування вдвічі, в півтора-два рази дорожче, ніж. Це є проблема. Потрібно працювати через вагові коефіцієнти, вдосконалення формули, з чим ми спільно зараз з Мінфіном займаємося. Я думаю, Комітет науки і освіти нас підтримає.
Кульчинський.
Ні, тепер письмове, Олександре Олександровичу.
А, да, письмове.
Задається питання Комітетом з науки і освіти щодо збереження за педагогічними працівниками доплат за класне керівництво, завідування кабінетами, майстернями і тощо. Я хотів би подякувати за запитання і сказати на сьогоднішній день, що рік назад були введені доплати, до речі, ці всі доплати були проголосовані в цьому залі, за класне керівництво. В перших-четвертих класах - 20 відсотків, старших класах – 25 відсотків, за перевірку зошитів в початковій школі – 15 відсотків, у п’ятих-дев’ятих, десятих класах – 10-20 відсотків. За завідування ділянками – 10-15, шкільними бібліотеками 5-15, завідування методичними комісіями - 10-15 відсотків. Ці кошти передбачені і ці кошти закладалися у бюджети наших районних, міських рад в формульному підході. Тому вони повинні виплачуватися. Вони збережені. І тому я вважаю, що повинні виплачуватися. Я міг би сюди сказати, що окрім того у нас і студенти-педагоги отримують стипендію уже рік плюс 10 відсотків, а 20 відсотків недавно наш уряд вніс для математиків, які по університетським тільки програмам навчаються, і фізиків. Це для того, щоб звернути увагу на ці важкі предмети.
Кульчинський.
Станіслав Миколайович, знаю вас як патріотичну людину. І ми тут все говоримо про гроші та й про гроші і зрозуміло, без них неможливо вкладати в освіту мало, треба вкладати багато. Але в мене питання іншого порядку: яке місце займає в системі Міністерства освіти виховання патріотичне? Адже зрозуміло, що тільки це почуття може надихнути молоду людину прагнути перетворити наше суспільство до прагнення високих стандартів у житті, і немає іншого почуття, яке б ці прагнення могло замінити. Я знаю, і це є повсюдним явищем, що багато дітей, особливо старших класів, поза межами школи, поза шкільними стінами цураються і соромляться говорити рідною українською мовою, що теж руйнує молоді душі. От, які є методики? Чи працює взагалі міністерство на цими речами, щоб молода людина була прилучена до історичного процесу рідного народу, до своєї культури, яке б наповнювало його духовно і культурно?
Дякую, пане Миколо. Прекрасне запитання. Я у своєму виступі короткому [[в матеріалах більше це сказано письмових]] говорив про те, що ми сьогодні маємо концепцію національного виховання, завершуємо такий широкий, фундаментальний документ про саму програму, ми здійснюємо низку заходів для підтримки сьогодні, скажімо, виховання патріотизму, поваги до старшого, любові до власної країни, до власної мови. До речі, ви знаєте, 83 відсотки сьогодні шкіл у нас, які з українською мовою навчання. Цей показник є високим, він зростає. Я вам сказав про те, що ми відновили і створили прекрасний патріотичний комплекс, де не тільки є спортивні вправи і фізичні вправи, а й багато запитань з історії України, традицій, - це козацький „Гарт”, який розбитий по категоріях, і ми його в Запоріжжі в цьому році на Хортиці відкривали. І десь приблизно три мільйони дітей взяло участь, в тому числі з усієї України. Це новий такий був здійснений крок. Окрім того, я просив би сьогодні - ми підготували такі зміни, нам потрібно серйозно подумати про телерадіопростір. Якщо сьогодні ми не внесемо зміни до закону, щоб кожна.
Дайте можливість закінчити думку.
щоб кожна телекомпанія мала ліцензію тільки тоді, коли там буде освітній канал, освітній, культурологічний канал. І щоб не я ходив і просив за кожною телекомпанією, щоб щось показали, якийсь момент з виховної роботи, чи з освітянською, чи науковою, а щоб вони цікавилися цим. Ви подивіться любий освітянський захід, - практично, преси немає, чи виховний, чи який інший. Тільки потрібно, щоб щось було таке, надзвичайне, щоб хтось когось побив, то тоді покажуть. Тому я прошу підтримки преси і розуміння наших журналістів, в багатьох воно є.
Усне, письмове запитання.
Фракція соціалістів запитує: як поліпшити позашкільну освіту, що зробити для того, щоб наші діти духовно зміцнювалися? Ну, приблизно це питання кореспондується із запитанням, яке було попереднє. Я про нього намагався сказати, але за браком часу не розкрив цю думку. Ми в минулому році з вами прийняли, я вибачаюсь, парламент прийняв закон, згідно з яким фінансування позашкільних навчальних закладів, а це, майже, 15 тисяч станцій натуралістів, юнатів, дитячих спортивних шкіл, передавалося і фінансувалося по порядку, так як фінансується школа в бюджетному кошику №1. На жаль, було вето Президента, тому я в доповіді попросив, щоб ви подолали це вето і з наступного року повернули статтю цю 14-ту і дошкільні, позашкільні навчальні заклади фінансували нормально. І це що нам дасть? Нам дасть це те, що не будуть валятися шприци від наркотиків, а наші діти будуть відвідувати ці позашкільні навчальні заклади і зміцнюватися духовно, морально, фізично. Це те, що потрібно нашій сьогодні державі.
Герман.
Шановний пане міністре, я хочу повернутися до вашої фрази про встановлення жорсткого контролю над телерадіопростором. Я не уявляю як ви собі уявляєте такий контроль над телерадіпростром сьогодні. Ось ви сказали, що преса бере не ту інформацію, а бере лише те, що вона хоче. В умовах свободи преси, преса буде брати лише ту інформацію, яку вона вважає за потрібну, а не ту, яка потрібна міністерству, або комусь іншому. Ми сьогодні повинні виходити з тих реалій, в яких ми живимо, а ми живимо в умовах свободи преси. Тому я хотіла би, щоб ви розказали мені, які все-таки механізми ви бачите для встановлення жорсткого контролю над телерадіопростором і як ви собі такий контроль трактуєте, як ви собі його уявляєте? Дякую.
Я дякую вам за запитання. Ви, напевно, мене не так зрозуміли. Мова не йде про контроль за пресою. Мова йде про те, щоб сьогодні ми поширили практику світову, яка у всіх демократичних, більшості демократичних країнах є, коли існують освітянські канали, коли існують культурологічні канали в багатьох країнах, от, підказують, в Росії. Бо я, наприклад, із задоволенням відкриваю, скажімо, в Швеції включаю телеканал, стоїть сивий професор і для старшокласників працює, скажімо, в денний час. Нам не потрібен прайм-тайм, ми згодні працювати з 9 ранку, давати ці матеріали. В нас підрозділ створюється в Інституті інноваційних технологій, де, скажімо, з 9 до 14 години ми готові випускати кращих педагогів, переможців наших конкурсів учительських, народних вчителів, людей, які мають, скажімо, прекрасні напрацювання, творчі здобутки, які можуть всій нації розповісти, посіяти вічне і таке інше. Тому аспект, який ви взяли, він якраз, на жаль. І ще одне. Я зустрічаюся зараз з деканами факультетів журналістики, з студентами. Ми з ними говоримо.
Закінчіть думку. Я думаю, Ганна правильно зрозуміла, чи Ганна Герман правильно зрозуміла відповідь на питання. Мова не йде про контроль за пресою, мова йде про створення умов для того, щоб освітянські програми були на кожному каналі використані. Створені умови, в тому числі і шляхом, можливо, законодавчих норм, які передбачають певний час ефірного, ефіру, відведений на освітянські передачі. Тоді журналіст найде цікаве, розумне, а міністерство буде тому сприяти. Будь ласка, письмове запитання.
Є два запитання щодо заходів уряду, спрямованих на соціальне та матеріальне забезпечення молодих спеціалістів. Це комітет соціальної політики. І депутатська фракція „Блоку Юлії Тимошенко” запитує аналогічне, як у 2007 році передбачається вдосконалити систему гарантованого працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, молодих педагогів, яка буде державна підтримка їх, пільги заохочення за фахом і таке інше. Такі два питання, якщо ви не заперечуєте я їх об’єднаю. Перш за все, я хотів би сказати, у нас останнім часом, попередньої дискусії говорили про те, що подивіться, багато насилля і жорстокості робиться в школах. Якщо в середньому підрахували соціологи 20 випадків на телеекрані, якщо 50 каналів є демонструють жорстокість і вбивства, то як сьогодні учитель один з підручником і своєю великою душею протистоїть всьому цьому, або сім’я, тому це перекидка мостика. Що стосується конкретно запитання, то перш за все, я мушу сказати, що 26 вересня наш уряд прийняв постанову про надання одноразової адресної грошовою допомоги випускникам вищих навчальних закладів згідно з якими випускникам педагогічних університетів і інших, які йдуть у професійно-технічні, середні школи і починаючи з 1 січня 2007 року сільські школи вони будуть отримувати одноразову адресну грошову допомогу у п’ятикратному розмірі. Крім того, у нас є доплата за стаж, за класне керівництво, оклад на лікування, преміальний оклад і окрім того, я ще сказав про житло. Ми ставимо сьогодні питання про заключення трьохсторонніх угод між університетом, управлінням освіти і студентом, де передбачалися питання не тільки обов’язки студента, а й питання забезпечення житлом, чи найманим житлом, чи надання кредитів, чи 50 на 50, чи придбання на різних умовах. І сьогодні в Україні такі формули є, скажімо в багатьох регіонах.
Сухий.
Ярослав Сухий, Партія регіонів. Запоріжжя. Шановний Станіслав Миколайович! Я вам відверто скажу, ні ви, нинішній міністр, ні ваш попередник, мене не переконали в тому, що 12-ти річне навчання в школи це економічно доцільна і ефективна форма зайнятості молоді. Скажіть, будь ласка, як міністра чи не турбує вас та обставина, що левова частка безробітних, це питання перекликається з попереднім. Левова частка безробітних, які перебувають в Центрі зайнятості, це або вчорашні ваші школярі, або вчорашні випускники вузів. Тобто, мене цікавить питання на перспективу, як буде перебудовуватись з огляду на це профорієнтаційна робота в школі? Ви знаєте, що колись це була „сердцевина” навчально-виховного процесу, особливо в позашкільний час, профорієнтаційна робота. Справа в тому, що вони безробітні не тому, що немає робочих місць, тому що їх немає куди застосувати, вони в школі не здобувають ніяких навиків, не тримати в руках рубанок, що ми колись робили, ні працювати на станках. Дякую.
Дякую вам за запитання, пане Ярославе. Хотів би вам сказати наступне, я не намагався вас переконати і тільки єдине, ви сказали „ваших” школярів, „наших” школярів, я думаю, вони наші. Я не намагався вас переконати, бо 12-річна система освіти була запроваджена за шість років до того, як я сюди прийшов і вона йшла з благословення цього залу. А тепер я вам назву цифри, які повинні вас переконати. 146 країн світу мають 12-річний термін навчання і 49 – 13 років. Залишилось одна, дві, три країни в світі, які мають 10 років, по-моєму, Албанія, Азербайджан і таке інше. І говорити про те, що сьогодні освіта заважає людини працевлаштуватися, важко. Але правий в чому, що в нас сьогодні перекоси, якщо раніше на одного інженера, фахівця з вищою освітою, було три техніки і п’ять робітників, то сьогодні, ви пам’ятаєте, скільки ми зусиль витрачали в цьому залі і я брав участь в цьому не останню, і ви також, і всі інші тут колеги, щоб зберегти систему профтехосвіти, яку хотіли зруйнувати. І якщо сьогодні будівельники вже потрібні, то не потрібно профорієнтацією займатися.
Дайте закінчити думку.
На будівельні факультети і профтехучилища, і в технікумі, і в університети конкурс від 3 до 7 місць, чоловік на одне місце. І серед безробітних, скажімо, людина з вищою освітою, якщо вона відстрочиться в неї на рік, на півроку працевлаштування, все одно кількість з вищою освітою, вона працевлаштовується в три-п’ять рази інтенсивніше, чим той, хто без спеціальності. А що стосується проблеми, про яку ви сказали, що ми не навчаємо робітничих професій, допрофесійну підготовку, не ведемо в школах. Я сказав, давайте зміцнимо фінансову основу школи, створимо фонд розвитку освіти, відсоток від всього, що всього. на території, скажімо, Львову чи Донецьку в Фонд розвитку освіти цього району. І давайте туди спрямуємо верстати, спрямуємо трактори, як колись були в сільській школі і будемо все мати. А говорити про це і не робити кроків, то це просто будуть слова. Наші педагоги, міністерство і уряд за це.
Запитання, будь ласка.
Вибачаюсь. Задається питання від Комітет соціальної політики щодо заходів, які планує вжити уряд з метою підвищення статусу педагога, педагога-методиста в навчальних закладах та їх роль в суспільстві, в запровадженні моральних, спонукальних чинників, критеріїв оцінювання результатів професійного розвитку наших вчителів? Я хотів би сказати, що дуже позитивно педагогічна громадськість сприйняла запровадження парламентом і я дякую профільному комітету і вам всім колеги, звання „Народний вчитель”. Окрім того, ви знаєте, встановили ми на рівні уряду, держави, вибачаюсь, підписав цей закон Президент, 5 державних премій для кращих педагогів по 100 тисяч кожна. Сьогодні, практично, всі області відгукнулися і також запроваджують премії для кращих педагогів, у більшості районів міст це також робиться. Це є моральний стимул. Скажімо, Крим, по-моєму, 12 премій по 10 тисяч кожна зовсім недавно рішення АРК прийняла парламент. Я вважаю це добре. Що стосується педагогічного звання вчитель-методист, то ви знаєте, воно присвоюється кращим педагогам, і вони отримують доплату. Ми сьогодні внесли проект постанови Кабінету Міністрів, щоб ця доплата була в відсотках до основного окладу. Для цього потрібні додаткові кошти. Я думаю, що ми розглянемо це питання. На сьогоднішній день ви знаєте, що вчителі у нас мають спеціалістів 2-ї категорії, 1-ї першої категорії, вчителі-методисти, старші вчителі і в них диференційована заробітна плата в залежності від цього їхнього стану.
Карпук.
Володимир Карпук, "Наша Україна". Вельмишановний Станіслав Миколайович! Знаю вас разом як міністра, професіонала і надзвичайно добре володіє ситуацією в галузі і бачить перспективи розвитку. Попри багаторічні розмови про створення Концепції національно-патріотичного виховання, я все-таки акцентував на першочерговості цього завдання. Тому що про це говорить уже не один міністр, що ми створюємо цю концепцію, а до закінчення роботи ще далеко. Наступне. Ви називали цифру, що є 800 довгобудів шкіл, більше 15 мільярдів. Є такі і в нашій області на Волині. Але досвід показує так, що дається із Державного бюджету із обласного 200-300 тисяч, тобто і знову нагромаджується. Можливо, десь би спільно таку програму по Україні, зробити інвентаризацію і чітко визнати, що в цьому році ми це робимо, а в наступному інше. І ще одне коротеньке запитання. Якість підготовки вчителів природничого профілю в сільській місцевості. Справа в тому, що.
Відповідайте теж за хвилину, будь ласка.
Спасибі за запитання. Дякую. Перш за все, ми Концепцію національного виховання рішенням колегії, вона обговорювалася у всіх регіонах, схвалили, і вона вже є і діє. Зараз ми хочемо її опустити на мову конкретних документів, і ця робота також проводиться. І я вважаю, що це надзвичайно актуальне питання. Що стосується питань довгобудів. Я думаю, що нам потрібно сьогодні, ми будемо вести переговори, і я думаю, що в уряді буде підтримка, щоб не менше, скажімо, мільярда із тих коштів, які заплановані міністерством будівництва для будівництва соціальної сфери і так інше, було спрямовано на добудову тих навчальних закладів перш за все, в яких є потреба, де є чисельність, де є, скажімо, така нагальна потреба, де аварійні школи, і я гарантую вам, от сидять всі мої заступники, що ми протягом січня пропустимо всі області і визначимо ті школи, будемо рекомендувати, які потрібно в першу чергу підтримати. Що стосується якості підготовки вчителів по природничому циклу, ви праві, це дуже складна проблема. Ми застаріли морально, багато застарілих.
Дякую. Питання письмове.
Задається питання від Комітету з питань науки і освіти щодо того, як уряд ставиться до оптимізації мережі загальноосвітніх навчальних закладів, їх модернізації. Я, перш за все, хотів би сказати, що ми виходимо з того – головне завдання, щоб дати якісну освіту кожному громадянину України реалізувати його конституційне право на навчання незалежно від того, в якому він місті чи селі народився. І якщо, скажімо, є змога сьогодні, і основний пріоритет при цьому приймають згідно з Законом „Про місцеве самоврядування”, ця функція покладена сьогодні на органи місцевого самоврядування. Але ми вносимо пропозиції до законодавства, щоб це вирішувалося також за допомогою нашого уряду. Ми вважаємо, що у кожному населеному пункті повинна бути школа. Якщо там недостатньо молоді, то тоді ми створюємо опорні школи. Але підхід такий, що школа початкова, як правило, повинна існувати у кожному навчальному закладі. Є навчальний заклад, є населений пункт. Якщо там є проблема із дітьми, то тоді старші класи, створюються опорні школа, які оснащаються сучасною технікою, необхідними матеріалами, необхідними підручниками, посібниками, і туди діти довозяться, і відбувається якісний освітній процес. Такі програми, і в принципі, є у кожній області, вони затверджені. Я сказав, що сьогодні в Житомирі, Івано-Франківську, в Київській області відпрацьовується новий проект школи-родини, де, скажімо, молода сім’я навчає дітей, молода пара, скажімо, навчає дітей. Один вчитель працює з дітьми до обіду, інший після обіду, а не діти працюють на екстернаті, дома ніби з батьками. Це нічого не дає. І ми відпрацьовуємо зараз таку програму, і вона, на нашу думку, буде дуже цікавою. Одночасно і певна економія коштів. Бо, звичайно, коштів є скільки є. Але на освіті економити не модна.
Сушкевич.
Дякую. Фракція „Блоку Юлії Тимошенко”, Валерій Сушкевич. Шановний Станіславе Миколайовичу! Що робити з доступністю для діток-інвалідів загальноосвітньої школи? Я читаю розділ: „Створення умов для забезпечення рівного доступу до якісної освіти”. Тільки одне записано, що почали закуповувати автобуси шкільні, які доступні для дітей-інвалідів. Але реально сьогодні хоча б назвіть один приклад загальноосвітньої школи, яка доступна для діток-інвалідів. Хоча б один приклад. В інформації є приклади ізольованих форм навчання для дітей-інвалідів, але ж коли дітей-інвалідів пустять до загальноосвітньої школи? Оце проблема. І чи плануються конкретні кроки для системного впровадження інтегрованої освіти для дітей-інвалідів? В зв’язку з цим варто вже, мабуть, подумати про якість і рівень адміністрування освіти для дітей-інвалідів на рівні саме міністерства, тому що сьогодні цей рівень, безумовно, недостатній. Прошу відповісти.
Шановний Валерію, я дякую за запитання, ми з вами не один раз обговорювали його. Хотів би вам сказати, що в інформації, якщо її уважно ще раз подивитися, ми не тільки ставимо питання про те, щоб можна було інвалідів довести до школи, а ми говоримо про те, що сьогодні 197 шкіл в 2006 році вперше поставлено спеціальне обладнання для дітей, які потребують корекції фізичного та розумового розвитку. До 76 шкіл для дітей з тяжкими порушеннями мовлення ми поставили обладнання, до 25 шкіл для глухих дітей, до 18-ти для дітей з зниженим слухом – взагалі на 85 млн. гривень. Окрім того, ви знаєте, ми видали спеціальний наказ і спільно з асоціаціями, громадськими об’єднаннями інвалідів працювали над цим, беремо участь з ними, обговорюємо всі наші навчальні плани, програми і робимо все можливе для того, щоб, скажімо, наші діти навчалися в звичайних школах з нашими дітьми, не ставлячи, не раджуючи їх.
Будь ласка, запитання письмове.
Задає питання депутатська фракція Комуністичної партії України – питання щодо реалізації спільно зі Світовим банком проекту „Рівний доступ до якісної освіти” і контроль з цільовим використанням коштів. Я дякую за це запитання. Хочу сказати, що ці кошти витрачаються точно так, як всі бюджетні кошти, тобто Міністерство фінансів, контрольно-ревізійні служби, казначейство їх контролюють точно так, як і всі бюджетні кошти. Всього – я повторюсь – скажу: за цим проектом приблизно 450 мільйонів гривень передбачено на чотири роки, в середньому рівними частинами десь по 110 мільйонів, і три основні буде реалізовано проекти. Один – це якість підготовки наших педагогів, підтримка наших інститутів вдосконалення майстерності вчителів, їх переоснащення, щоб вони могли якісно перепідготовляти учителів, підготовка інструкторів і таке інше: інформатизація, методичне. Другий напрямок – це відпрацювання нового змісту освіту, компетентносних підходів, нового покоління підручників, програм, нових методик. І для цього розробка цього всього, науковий супровід, спільна праця з Академією педнаук. І третій напрямок – це зміцнення матеріальної бази. Ну, скажімо, в цьому році, 2007-му, ми відбираємо 500 шкіл, які будуть пілотними по інформаційних технологіях. Туди вже проведений тендер, 500 буде закуплено обладнання сучасного, і вони будуть працювати. Окрім того, ще, скажімо, будуть відремонтовані низка шкіл, визначена їх кількість по кожному регіону, дахи і енергозберігаючі запроваджуватися технології. Це також в цьому проекті є. Створена дирекція, яка працює під контролем Міністерства освіти. І ми готові, я там знаю, буде розглядати і парламентський комітет, з Катериною Семенівною, по-моєму, була така розмова. І ми будемо на комітеті звітувати по кожній гривні за ці кошти.
Дякую. Замість Яковини задає запитання Матвієнко.
Українська республіканська партія „Собор”, Блок „Наша Україна”. Станіслав Миколайович, ми солідаризуємося з вашими відповідальними новаторськими ініціативами в сфері освіти і бажаємо вам успіхів. Я хотів би, щоб ви попробували коротко відповісти на три моїх запитання. В розділі „Здоров’я” як ви дивитеся на те, щоб нам ввести, і тут поєднати зусилля з Мінохорони здоров’я, обов’язкову диспансеризацію, що дало б можливість контролювати, яка основа майбутньої нації, і врешті тут попрацювати. Щодо талановитих дітей. Колись була добра і така система – це спеціалізовані школи-інтернати. Вони збереглися в сфері спорту і мистецтва, але в гуманітарних, природничих і точних науках – ні. Як ви дивитесь, щоб ці доопрацювання врахувати? І стосовно єдності України, як ви дивитесь на зв’язок ВУЗів Західної України зі Сходом школами, і навпаки, східних шкіл із західними ВУЗами із відповідною квотою вступу, відповідно учнів цих шкіл в західні.
Шановний Анатолій Сергійович, дякую за глибокі запитання. Перш за все, солідарен з вами, що проблема здоров’я є актуальною. Діти приходять в школу, в середньому показники захворюваності за 11 років в 2,5 рази зростають. Тому я підтримую цю ідею і ми попрацюємо. Зараз єсть наші колеги, в цьому напрямку, вже про це розмова іде і ви бачите, ми зараз і фіззарядки, і фізпаузи, і прогулянки, і так далі, це намагаємося, плюс харчування, це робити. Друге, що стосується талановитою молоді, уряд затвердив нещодавно програму: „Талановита молодь”, яка комплекс заходів передбачає. Крім того, ви знаєте, ми маємо низку премій Президента, уряду, Верховної Ради України для підтримки цих дітей і таке інше. Але я згоден з вами, що у нас і інтернати фізико-математичні, профільні, вони збереглися. Кожна область сьогодні має профільний. Ну, не скрізь, ну, наприклад, я знаю в Україні ми маємо фізико-математичний сьогодні ліцей, ми їх підтримаємо, єсть при Університеті і таке інше. Ми звертаємо увагу на це, але це є проблема, я визнаю, що вона є і потребує уваги. Щодо зв’язків міжрегіональних наших ВУЗів, наших навчальних.
Дайте думку закінчити.
Олександр Олександрович. Ми розробляємо зараз таку програму. В нас, навіть, керівники університетів проводять стажування один в одного, обмінюються делегаціями. Що стосується квот, ми готові розглянути це питання. І я думаю, що можна було б його реалізувати. А обмін делегаціями, туристичними маршрутами, скажімо, школи до шкіл, це є. Ми зараз затверджуємо графік туристичних маршрутів, згідно з яким усі громадяни-діти повинні побувати в тому, чи іншому регіоні. Я думаю, це корисно буде.
Дякую вам з відповіді на запитання. Сідайте, будь ласка. Від комітету Катерина Семенівна Самойлик має слово. Вона вкладеться в 5 хвилин. Будь ласка.
Шановні колеги, всім відомо, що загальна середня освіта - це найважливіший і наймасштабніший етап освіти. В Україні практично завершено формування законодавчої нормативно-правової бази вітчизняної системи освіти. Разом з тим, звичайно, невирішених проблем в системі загальної середньої освіти залишається ще достатньо. По-перше, Конституція України проголосила рівність конституційних прав і свобод усіх громадян, в тому числі і гарантованого права громадян на загальну середню освіту в Україні. Чи досягнуто проголошення? Звичайно, ні. Досі не досягнуто реального забезпечення громадян, що мешкають у сільській місцевості якісною та доступною загальною середньою освітою порівняно з освітою в містах. Про це свідчать і результати досліджень якості освіти, та рівень знань абітурієнтів 2005 року, які вступали до вищий навчальних закладів. Без перебільшення скажу, що майже всі вищі навчальні заклади дали нам відповідь про те, що, звичайно, діти, випускники сільських шкіл мають більш низький рівень знань. Про нерівні умови навчання та розвитку дітей сільської місцевості в порівнянні з міськими свідчить і той факт, що в половині сіл України діти не можуть навчатися за місцем проживання, тобто в них відсутні загальноосвітні навчальні заклади. Один приклад, Дніпропетровська область, з 1 тисячі 383 населених пунктів загально освітні навчальні заклади діють лише в 477, що складає 35,5%. Щодо реалізації конституційного права на безоплатну освіту незалежно від майнового стану, ми тут маємо суттєву проблему. І ні для кого не є секретом, що розшарування самого суспільства на елітарне і масове призвело до того, що значно посилилися тенденції нерівності громадян в отриманні освіти. По-друге. Комітет з питань науки і освіти турбує питання оптимізації мережі загальноосвітніх навчальних закладів і, насамперед, в сільській місцевості. Бо органи місцевої влади вважають, що оптимізація це практично закриття шкіл та дитячих садків. Ми підтримуємо заходи антикризової коаліції, уряду антикризової коаліції щодо створення в населених пунктах з напруженою демографічною ситуацією комплексів дошкільний навчальний заклад, загальноосвітній навчальний заклад та інші форми, які все-таки допоможуть зберегти нам і сільське населення і допоможуть вирішити цю проблему. По-третє. Не можна обминути і таку проблему, яка стосується змісту освіти особливо історичної. За останні півроку до комітету надійшли тисячі листів від ветеранів війни, науковців, вчителів історії і інших, які пропонують нам і на їх думку є викривлення окремих подій Великої Вітчизняної війни. Комітет Верховної Ради України з питань науки та освіти запропонував і надіслав листи і до Національної академії наук, до Академії педагогічних наук, до факультетів історичних і ми запропонували провести слухання комітетські для того, щоб все-таки виправити те викривлення, яке на наш погляд сьогодні існує. По-четверте. Збереження і зміцнення фізичного здоров’я, про яке вже також тут говорили. Ось про що свідчить статистика. За станом здоров’я населення України посідає соте місце у світі і цим все сказано, оце і вся оцінка. Надзвичайна велика завантаженість школярів, судіть самі, загалом учнівський робочий день становить близько 11 годин на добу напруженої праці, чотири-сім годин дитина працює в школі, дві-чотири години вдома, хто з нас витримає такий шалений робочий день. І тому, постає, дійсно питання, ми повинні його вирішити, питання, яке стосується фізичного здоров’я і фізичного розвитку дітей. А це нагальне питання на сьогоднішній день. Я дійсно за браком часу не маю можливості висвітлити і позитивні тенденції, вони є, які стали здобутками останніх часів, але проблем дійсно значно більше. Їх треба обговорювати, не треба ретушувати, приховувати, нам всім з вами потрібен реальний результат, діти не можуть чекати, вони ростуть і якими вони стануть у майбутньому, залежить від нас з вами.
Дякую вам. Чи є потреба обговорювати це питання? Якщо є, запишіться, будь ласка, хто хоче висловитись від фракції, перш за все. Будь ласка. Запис такий здійснений. І ще хто хоче висловитись крім представників фракції? Дякую. Слово має Цибенко Петро Степанович від фракції комуністів.
Шановні колеги, шановні громадяни України, питання стану і перспектив розвитку загальної і середньої освіти в Україні надзвичайно актуальне. Комусь воно може здатися анахронізмом, бо за радянських часів зазначена проблема справді була вирішена повністю і остаточно. Але подія останніх років переконливо говорить про те, що загальна середня освіта нині доступна далеко не всім. Адже кількість дітей, які сьогодні не можуть, підкреслюю, її отримувати, обчислюються десятками тисяч. Частина не може через відсутність школи у селі, адже всім і давно відомо, немає школи – немає села. Іншу частину дітей батьки не можуть зібрати до школи через матеріальну скруту, бо далеко не всі з батьків мають необхідні 800 тис. грн. для того, щоб відправити дитину до школи. Більшість цих „здобутків”, в лапках, надбання сучасних націонал-демократів. Коли мова заходить про проблеми сучасної школи, то частіше за все звучить проблема комп’ютеризації школи. Справді, ця проблема має місце – це правда. Але значно більш гострою, я б сказав кричущою, є проблема шкільного підручника, його кількості і якості. Не дивлячись на переможні заяви Міністерства освіти про те, що підручники вчасно потраплять до всіх шкіл і в необхідній кількості, на превеликий жаль, це далеко не так. Окрема розмова про якість підручників. Найменше поталанило тут підручникам з історії. Попри те, що підручники вітчизняної історії нам вже перестали писати канадійські знавці української історії, зокрема Субтельний, справа перекручення і оббріхування вітчизняної історії живе і процвітає. На жаль, не стало менше бажаючих, так би мовити, перевоювати Велику Вітчизняну війну через те, що вона. її результати їх не задовольняють, героїзувати вояків ОУН УПА. В кривому дзеркалі у підручниках висвітлювалися події листопада-грудня 2004 року, я маю на увазі, помаранчевий заколот. Все це змусило Комітет у справах пенсіонерів, ветеранів та інвалідів, фракцію комуністів ініціювати проведення у Верховній Раді України 13-го лютого Дня уряду з порядком денним: «Про стан виконання законодавства України щодо соціального, правового і морального захисту ветеранів війни». Це, справді, на сьогодні проблема і над цією проблемою нам треба працювати дуже і дуже активно. Дякую.
Слово має депутат Сокирка від "Нашої України". За ним виступатиме Садовий.
Шановний Олександре Олександровичу! Шановні народні депутати! Наша політична сила завжди вважала, що динамічний розвиток середньої освіти, покращення її якості і покращення становища вчителя необхідні передумови для поступу всієї країни. І саме уряд Віктора Ющенка ще в 2000 році забезпечив погашення багатомісячних боргів держави освітянам і забезпечив зростання доходів у півтора рази. З обранням Віктора Ющенка Президентом України було поставлено амбітне завдання впродовж кількох років довести, що заробітна плата. довести заробітну плату вчителя до середньої по промисловості, як це передбачено законом. Забезпечено реальні виплати коштів передбачених статтею 57 Закону „Про освіту”. Заробітна плата вчителя зростала швидше, ніж в інших галузях. І на 1-ше червня минулого року становила в середньому 852 гривні – це становить 69 відсотків зарплати по промисловості. На жаль, подальше зростання цього показника поставлено під загрозу наступним урядом і закладено в бюджеті 2007 року зростання мінімальної заробітної плати, а отже і всієї тарифної сітки лише на 12,5 відсотка. Завдяки позиції Президента і опозиційних фракцій парламенту нам вдалося добитися ухвалення постанови Верховної Ради, яка передбачає деяке збільшення зарплат бюджетникам, однак говорити про відновлення попередньої динаміки можна буде лише після того, як ми побачимо спрацює новий уряд. На жаль, багато років держава економила на комп’ютеризації. Внаслідок цього до Інтернету підключено лише 15 відсотків шкіл. В українських школах на 100 учнів лише півтора комп’ютера. Для порівняння: в Японії - 82, США - 76, Німеччині - 52, а в Польщі - 15. Щоб подолати цю жахливу ситуацію, в грудні 2005 року уряд затвердив Державну програму „Інформаційні і телекомунаційні технології в освіті і в науці на 2006-2010 роки”. За два роки значно покращилися забезпечення шкіл підручниками. Однак, якість підручників залишає бажати кращого. Особливо слід звернути увагу на предмети гуманітарного циклу, які часто і досі базуються на застарілих стереотипах і не завжди вчать дітей дивитися на світ з позицій патріотів своєї країни, сповнених гордістю за її історію і культуру. Що казати про патріотичне виховання в школі, якщо за даними Міністерства освіти і науки в містах Краснодон і Красний Луч Луганської області, Авдіївка, Жданівка, Кіровське, Костянтинівка, Ясенувате Донецької, Новоазовському районі цієї ж області і в більшість районів Криму і міста Севастополя немає жодної школи з українською мовою викладання. Люди позбавлені елементарного права навчати дітей рідною, до того ж державною мовою. Значну увагу слід приділити модернізації мережі сільських шкіл, щоб забезпечити сільських дітей нормальними приміщеннями, обладнанням, Інтернетом, транспортом, кваліфікованими педагогами. І тому „Наша Україна” постійно наголошує на важливості цієї проблеми і стурбована недо.
Садовий. За ним виступатиме Білорус.
Микола Садовий, фракція Соціалістичної партії України. Щодо проблеми розвитку середньої освіти в Україні, то ця проблема є актуальною. І те, що сьогодні ми проводимо День уряду, це надзвичайно важливо для подальшого розвитку , подальших перспектив освіти. Зрозуміло, що перші 10 років незалежності України найбільше постраждала у цьому плані система освіти, бо нищилося фінансування, яке було зведене на мінімум, заробітна плата вчителів стала самою низькою у державі, мережа шкіл і позашкільних, дошкільних закладів зазнала величезних руйнацій, виховна робота звелася нанівець і так далі. Тому за останні роки міністерству довелося робити кардинальні зміни щодо покращання цієї роботи і зміни всього вектора роботи. І основне завдання, яке сьогодні є перед міністерством, перед урядом, в тому числі і перед Верховною Радою, - це забезпечення умов доступної і якісної освіти. У законодавчому плані ми повинні днями зробити, відповідні крапки поставити і прийняти Закон про внесення змін до законодавчих актів [[це законопроект 0927]], де внесено більше 100 поправок до законів, які сприяють тому, щоб забезпечити кращі умови для роботи загальноосвітніх шкіл. Ми також повинні внести зміни, прийняти, вірніше, законопроект, і там зміни внести, 1116 щодо покращання умов профтехосвіти. Це наше завдання, і ми повинні це зробити. У фінансовому плані також міністерство немало зробили: заробітна плата, середня заробітна плата нині становить 920 гривень, і вона буде підвищуватися, безумовно. У 2006-2007 році введено до ладу 19 шкіл, а на 2007 рік заплановано ввести іще більше 20 шкіл. Але для того, щоб ця програма була виконана, необхідне фінансування, і тут уряд повинен сказати своє слово і не гальмувати цю справу, адже у цій галузі у нас ще надзвичайно багато проблем – 800 недобудованих шкіл, і якщо руку на серце покласти прямо, то у нас майже одна третина всіх шкіл, які є, знаходяться у аварійному стані. Тому доступність і якісність освіти необхідно ставити на нову якість для того, щоб можна було створити умови для наших дітей, щоб вони цю освіту здобули грану. Спасибі за увагу.
Дякую. Виступає Олег Білорус. А, Микола Томенко, я так розумію, від фракції. І за ним виступатиме Колесніченко.
Микола Томенко, фракція „Блоку Юлії Тимошенко”. Шановні колеги, я хотів би звернути увагу на, нашу думку, ключові проблеми системи освіти, зокрема середньої освіти. Головна її і основна проблема – це, звичайно, якість освіти. На сьогоднішній день є три складові, які не дають можливості як їх забезпечити. На мою думку, суспільство не є вимогливим сьогодні до того, щоб забезпечити належну якість освіти. На сьогоднішній день ми не маємо того вчителя з місією і знаннями, який повинен забезпечити якість освіти, і ми не маємо належного рівня підручників і взагалі системи тієї бази, по якій треба навчатися. От якщо ви подивитесь по використанню коштів по комп’ютеризації і взагалі спробуєте подивитися, що таке комп’ютер в школах, то ви побачите, що в більшості випадків – це старі списані комп’ютери, які передаються школам. І з точки зору металу, звичайно, цей метал стоїть в школах, але з точки зору програм, по яким діти повинні навчатися, звичайно, комп’ютеризації, інформатизації немає, особливо в сільських школах. Я спеціально цим займався і повинен сказати, що у нас повинен бути конкурс не лише на написання підручників, а повинен бути конкурс на написання комп’ютерних програм, і підручник повинен затверджуватися тільки за умов, коли є програма і повністю матеріальне забезпечення. Тому що не можна, щоб діти і школи були поза світовим процесом, як це відбувається тепер. Звичайно, є проблема змісту і моральності. Тут міністр торкнув цю проблему. І я хотів би одним штрихом сказати. Медіа, і в нас для медіа є державні канали, повинні реагувати на виклики, які стоять перед суспільством. Я передивився те, що дивляться наші діти і школярі між Новим роком і Різдвом Христовим, і повинен сказати, що я не побачив там ні української, ні російської культури. Треба було б мені дивитися російський канал „Культура”, щоб зрозуміти і відійти від того маразму, я перепрошую, який показало українське телебачення протягом різдвяних канікул для дітей. Тому реакція повинна бути однозначна, хоча би по відношенню до так званого Першого національного каналу, де був постійний новорічний розгуляй. Тому питання, на яке треба реагувати. Друге питання: стосовно закриття шкіл. Я абсолютно переконаний, що ми повинні ту тенденцію зупинити, тому що на сьогодні демографічна ситуація в багатьох регіонах змінюється. Щоб не було в нас ситуації, що ми почнемо сільські школи закривати, а через п’ять-десять років ми їх будемо відкривати. Краще зберегти статус неповних сільських шкіл, зберегти вчителів, хай там буде менше учнів. Але це хибна концепція, яка сьогодні урядом сповідується. Тому я категоричний противник закриття шкіл, і думаю, що, особливо в селі, це єдиний механізм утримати культуру на селі. Що стосується „Шкільного автобусу”, цього горезвісного, яким всі звітують, в цьому році уряд завалив виконання програми. На цей закладено 70 мільйонів із спецфонду. Та який там „Шкільний автобус” буде! Тому я абсолютно переконаний, що не треба лише декларативні речі говорити – треба системно займатися середньою освітою в країні.
Слово має Колесніченко Вадим від фракції „Регіонів”. За ним виступатиме Таран.
Уважаемые коллеги, вопрос, который сегодня обсуждается, безусловно, важный, я бы даже сказал, ключевой. Потому что те законы, которые мы принимаем, и те реальные решения, которые мы здесь пытаемся принимать, они основываются на главном: на том, кому в руки мы передадим эту страну через пять, десять или 15 лет. Действительно, сегодня качество образования подчеркивает, что образование у нас среднее в прямом смысле этого слова. Это мы видим по собственным детям, это мы видим даже по тому элементу, который называется число международных различного рода олимпиад. Качество преподавания сегодня, к сожалению, оставляет желать лучшего. Отчет Министерства образования, безусловно, он замечательный. Однако, это, к сожалению, только цифры, за ними нет реальных учителей, за ними нет реальных детей. Есть сегодня очень серьезные проблемы в нашем образовании, касаемые гуманитарного блока. Мы все знаем и, по-моему, это аксиома, что Украина – это многонациональное, поликультурное государство. И наша сегодня система, которая пытается организовать монокультурную систему у нас, приводит к обеднению наших детей, к обеднению нашего поликультурного пространства. Это отражается, в том числе, и в вопросах изучения литературы, где классики литературы ушли на задний план. Сегодня постоянно выпячивается однобокость нашей культуры, которая не дает качества нашего образования. Язык украинский, действительно, его нужно защищать и защищать в первую очередь от тех злодеев, которые внедряют в украинский язык галицко-львовский диалекты. Вы посмотрите, что происходит на телевидении и в радио. Появляются неизвестные слова, которые наши классики – Карпенко-Карый, Леся Украинка, они этих слов даже не знали. Приходится читать эту литературу сегодня со словарем иностранных слов. Я уже не говорю об истории, которая искажает реальные исторические события, которые происходили в нашей стране. Если мы не сможем сегодня пересмотреть концепцию изучения литературы, языка и истории, мы получим однобокое государство, в котором будет сплошное лицемерие и двойные стандарты. Я за то, чтобы наше Министерство образования работало в тесном тандеме с депутатами Верховной Рады, с теми людьми, которые понимают, что стоит сегодня в вопросах народного образования, в вопросах образования нашего государства. В первую очередь, наверное, нужно образовывать и наших депутатов, которые должны понимать, что перед нами сегодня стоят не политические задачи, а сама главная задача – сохранение целостности и перспектива развития нашей Украины. Если мы это поймем, то будет у нас перспектива. Я поддерживаю идею Президента Ющенко о проведении года украинской книги. Но украинская книга, которая впитывает в себя все культуры, все языки, которые сегодня существуют в нашей безусловно независимой прекрасной Украине. Спасибо.
Слово має Таран. Останній виступ. Прошу.
Віктор Терен, „Блок Юлії Тимошенко”. Станіслав Миколайович говорив як про одне з найперших завдань міністерства про інформатизацію середньої школи і це і справді так. Але не менш важливим є виховання дітей на національних традиціях, а не на тому, що ми тільки що чули тут. Це передусім любов до рідної мови, це передусім викладання правдивої, а не викривленої історії України. І тут прикладом для учнів міг би бути, скажімо, подвиг герої Крут, тих гімназистів, школярів, які стали грудьми на захист Києва від більшовицької орди. Це і виховання в дітей поваги до матері, до батька, тобто це все те, чому назва „народження громадянина”. „Народження громадянина”, саме так і назвав видатний український педагог Василь Сухомлинський одну із своїх основоположних наукових праць. І коли тут наводився приклад Сінгапура, то я нагадаю, що саме виховна концепція Василя Олександровича Сухомлинського значною мірою лягла в основу японської педагогічної школи, японської педагогічної школи. Сьогодні словаки глибоко шанують відомого словацького педагога Корчака, який разом з дітьми загинув у фашистському концтаборі, коли йому запропонували свободу, а дітей мали кинути у крематорій, він пішов разом з ними. Італійці сьогодні шанують свого Песталоці. І колись у Павлишську середню школу як педагогічну Мекку з’їжджалися вчителі з усього світу почерпнути тут мудрості українського вчителя, але ж сьогодні в те село Павлиш мало хто приїжджає. Чому? Тому що село й справді в жахливому стані. Тут жахлива дорога, серед села калюжа, де була колись прекрасна, було колись прекрасне озеро. І головне, чи в школі, чи в Україні живуть сьогодні традиції Сухомлинського. Я звертаюся до пана міністра. Я знаю, Станіславе Миколайовичу, що ви глибоко шануєте Сухомлинського, це є правда. І тому давайте разом попрацюємо над тим, щоб на базі Павлишської середньої школи була створена своєрідна педагогічна академія середньої освіти. Для цього є всі передумови, це ще збереглися там традиції, це є ще ті люди, які працювали разом із Василем Олександровичем Сухомлинським. І головне, для цього є велика потреба і в Україні, і може, навіть в усьому світі. І є великі слова, що нація велика своїми дітьми, своїми дітьми, які люблять історію, люблять свою рідну мову, не збиваються на якісь такі манівці вседозволеності. І коли ми разом тут попрацюємо, то мені здається, що ця би, я до вас звертаюсь, Станіслав Миколайович, це могла би бути, справді добра річ, яка б разом започаткували, започаткувавши таку академію. Дякую дуже.
Дякую. Шановні народні депутати! Відповідно до Регламенту, я маю право підбивати підсумки такої дискусії і хочу зупинитися тільки на одному. В проекті постанови, я думаю вона серйозно готувалася, практично відображені всі ті фрагменти запитань і відповідей, фрагменти проблем, які існують сьогодні перед середньою освітою і якщо би ми прийняли сьогодні постанову, бо ці фрагменти передбачені там як доручення Кабінету Міністрів, то ми би поступили, вчинили абсолютно правильно. Я би пропонував прийняти зараз постанову з приводу того питання, яке ми тільки що заслухали і цей проект у вас є на руках. Ми беремо до відома інформацію міністра освіти, а доручення, які передбачені там для Кабінету Міністрів, повністю випливають із дискусії проведеної в цьому залі. Немає заперечень? Тоді я ставлю на голосування як постанову Верховної Ради документ, котрий є у вас на руках. Прошу вас визначитися. [[12:02:16]] За-328 Рішення прийнято. Дякую. Перерва на півгодини, прошу до 12.30.
Продовжується ранкове засідання. Я прошу народних депутатів зайняти свої місця. За процедурою Дня уряду, розглядається питання: „Провід підсумків проведення відпочинку і оздоровлення дітей влітку 2006 року” та „Про заходи Кабінету Міністрів України щодо організації відпочинку та оздоровлення дітей влітку 2007 року”. З цього приводу доповідає міністр у справах сім’ї, молоді та спорту Віктор Петрович Корж. Будь ласка.
Шановний Олександр Олександрович! Шановні панове народні депутати! Насамперед, дозвольте привітати вас з Новим роком і Різдвом Христовим, а також привітати з початком роботи парламенту у 2007 році. Ми сьогодні з вами обговорюємо актуально державне питання, - це організація дитячого оздоровлення та відпочинку. Що потрібно нам зробити, яким чином покращити в першу чергу, здоров’я дитини? Питання не риторичне і я сподіваюсь на об’єктивний діалог всіх гілок влади та громадськості. Сьогоднішній День уряду у Верховній Раді України дає можливість відслідкувати та простежити основні тенденції літньої оздоровчої компанії 2006 року, поставити проблемні питання і намітити шляхи їх спільного вирішення. Шановні депутати, основними завданнями літньої оздоровчої компанії 2006 року були: орієнтація, насамперед, на якість оздоровлення дітей, підвищення рівня надання оздоровчих послуг, збільшення кількості оздоровлених дітей, приділення уваги збереженню життя і здоров’я дітей. З цією метою було проведено низку нарад, семінарів та інших заходів на міжгалузевому рівня для безпосередніх організаторів цього процесу. Що можна вважати позитивним? Тривалість оздоровчої зміни, яка збільшена на 18-21 день і доведена до такого рівня, посилення контролю за організацією оздоровлення. Повернення дитячого центру „Молода гвардія” державі і віднесення його до сфери управління Мінсім’я, молодь, спорту. Затвердження нового порядку виїзду організованих груп дітей за кордон, їх оздоровлення та відпочинок, розробку проекту концепції оздоровлення та відпочинку дітей молоді та сімей з дітьми. За період літньої оздоровчої кампанії 2006 року в Україні за даними Держкомстату було оздоровлено 2,7 мільйона дітей, що складає 47 відсотків від дітей шкільного віку, із них: в дитячих оздоровчих таборах оздоровлено 2 мільйона дітей, 38 відсотків, в дитячих санаторно-курортних закладах - 558 тисяч дітей, 21 відсоток, близько 20 тисяч українських дітей було оздоровлено за кордоном, в тому числі за сприянням громадських та благодійних організацій було оздоровлено 12,5 тисяч дітей соціально вразливих категорій. За статистичними даними влітку 2006 року працювало 18 тисяч дитячих оздоровчих закладів, із яких 16 тисяч закладів з денним перебуванням. Я звертаю вашу увагу на ці цифри. Відновлена робота 5-ти позаміських оздоровчих закладів, які тривалий час використовувалися за призначенням, тобто тенденції є певні позитивні. Більша частина дітей відпочила та оздоровлювалася в таборах з денним перебуванням, які, як я уже наголос на них уже зробив, виконують, на жаль, функцію тільки забезпечення дітей організованим дозвіллям, доглядом та харчуванням, але цілодобово діти там не утримуються. На жаль, на сьогоднішній день ми не можемо відмовитися від організації таборів на базі навчальних закладів, закладів позашкільної освіти та санаторіїв. Наявна оздоровча база стаціонарних позаміських закладів не може забезпечити потреби оздоровлення дітей. Це пов’язано з недостатністю оздоровчих закладів в Україні в цілому та відсутності фінансування на відновлення та розвиток цієї мережі. І вирішення саме цих проблем забезпечить, передусім, більшу кількість дітей оздоровчими послугами. Зрозуміло, що якісна організація оздоровлення та відпочинку дітей потребує відповідного фінансування. Так загальні обсяги фінансування оздоровлення та відпочинку дітей влітку 2006 року із бюджетів різних рівнів коштів фонду соцстраху та залучених коштів склали 720 мільйонів гривень. Хотів би наголосити на тому, що є позитивна тенденція до збільшення обсягів цього фінансування, насамперед з місцевих бюджетів, яка склала збільшення на 37 відсотків у 2006 році. І ми очікуємо таку ж тенденцію і на рік поточний. Кошти, передбачені в Державному бюджеті України на ці цілі, профінансовані стовідсотково. Вперше в цьому році кошти на оздоровлення дітей були в основному закумульовано на місцевому рівні, про що я вам сказав тільки що. Так з місцевих бюджетів на підготовку до оздоровчої компанії використано 118 мільйонів, додатково залучено 228, з них 110 з Фонду соціального страхування. Видатки в сумі 171 мільйон на оздоровлення дітей, що постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи, та 25 мільйонів на оздоровлення пільгових категорій були передбачені у складі видатків місцевих бюджетів, що враховувалося при визначенні міжбюджетних трансфертів. Зазначена робота по залученню додаткових коштів на оздоровлення дітей найкраще проведенні в Києві, в Харкові, в Луганській, Київський, Дніпропетровський, Донецький та Вінницькій областях. У складі видатків Державного бюджету головними розпорядниками коштів було призначено Мінагрополітики - 5,1 мільйона, Міносвіти - 10 мільйонів, Мінсім’я, молодь, спорт - 25 мільйонів. За коштами Міністерства в справах сім’ї, молоді та спорту оздоровлено 19 тисяч 291 дитина та 1671 дитина з числа пострадавших внаслідку надзвичайних ситуацій, мається на увазі, Алчевськ та Новобогданівка. Разом з цим, хочу відзначити, що з виділених Мінагропрому 5 мільйонів було використано лише 3. Це абсолютно незрозуміло при наявності тих проблем, про які ми сьогодні з вами говоримо. Шановні колеги, оздоровчі послуги за бюджетні кошти першочергово надавалися дітям соціально вразливих категорій. Разом з тим, звертаю увагу на те, що жодна навіть із цих категорій не оздоровлена стовідсотково. Тільки в окремих регіонах оздоровили стовідсотково декілька категорій людей – це Київ, Львів, Івано-Франківськ. Крім того, повертаючись до питання якості оздоровлення, звертаю увагу на цифри, які говорять самі за себе. Це обсяги фінансування оздоровлення однієї дитини за рахунок державних коштів від 986 гривень по місту Києву до 42 гривень у Кіровоградській області. І це на всю зміну оздоровчу. Це свідчить про те, що ніякої системи в цьому питанні немає, і немає нормативу певного. Шановні колеги! На початок оздоровчої кампанії у деяких регіонах не розпочали роботи взагалі 84 стаціонарних оздоровчих закладів, з них найбільше в Автономній Республіці Крим, Херсонській та Дніпропетровській областях. Санітарно-епідеміологічною службою було внесено 352 попереджувальні постанови, але, не зважаючи на це, 25 закладів все-таки почали обслуговувати дітей. І в цьому, в першу чергу, місцеві органи виконавчої влади, які займаються і опікуються цими питаннями. Сьогодні стан матеріально-технічної бази закладів державної та комунальної форм власності потребує відновлення та вдосконалення. І на це обов’язково необхідно передбачити кошти у місцевих бюджетах, чого, на жаль, не відбувається. Адже відновлення за останні три роки роботи всього 50 оздоровчих закладів, що тривалий час не використовувалися за призначенням, не вирішує проблеми у масштабах нашої держави. Зовсім не ведеться будівництво нових оздоровчих закладів. І це, безумовно, не може задовольняти нікого сьогодні. Збереження і розвиток мережі дитячих оздоровчих закладів досягається, в основному, за рахунок збільшення таборів з денним перебуванням дітей. З 2000 році їх кількість збільшилася у п’ять разів. Але зменшується потужність діючих оздоровчих закладів. У 2000 році в цих закладах оздоровлено 56 відсотків наших дітей, а у 2006 - всього 25. В той же час на практиці ми бачимо стрімке зростання приватних позаміських оздоровчих закладів, які сьогодні вже складають 60 відсотків питомої ваги. Шановні депутати! З метою контролю за перебігом оздоровлення дітей і створен6ня їм належних умов працювало кілька міністерств і відомств - це і Мінсім’я, молодь, спорт, федерація профспілок, Міністерство охорони здоров’я, Міносвіти, Міністерство надзвичайних ситуацій, різноманітні інспекторські наші заклади і таке інше. І в цілому рівень якості в певній мірі дотриманий. Але я хочу сказати, що, на превеликий жаль, в більше як ста закладах по державі і в 70 відсотків перевірених закладів в цілому є ціла низка топових порушень. Це – недовкладення сировини у страви, відпуск порцій меншої ваги, порушення технології приготування їжі, низка якість продукції. І це стосується наших дітей, шановні колеги. Так, у Київській області подібні порушення виявлені у 90 відсотків закладах оздоровлення дітей. Найбільше занепокоєння з приводу порушень різноманітних викликають у нас заклади, які перебувають у підпорядкуванні закритого акціонерного товариства „Укрпрофоздоровниця”. Тут найгірший стан справ, на превеликий жаль. На сайті „Мінсім’я, молодь, спорт” було розміщено відкритий лист-звернення до організаторів та відповідальних за оздоровлення дітей – керівників місцевих органів виконавчої влади з прохання звернути особливу увагу на створення безпечних умов для оздоровлення, відпочинку дітей. Таку практику ми і надалі будемо продовжувати. Шановні депутати, не зважаючи на всі вжиті заходи, влітку 2006 року сталося чотири нещасних випадки з дітьми, зафіксовано 10 спалахів гострих кишкових інфекцій і харчових отруєнь, із-за яких постраждало 125 дітей. Підсумовуючи, я хотів би сказати, що вжиті у 2006 році центральними та місцевими органами виконавчої влади заходи щодо забезпечення оздоровчої кампанії, засвідчили, що до кардинальних змін на краще нам з вами ще дуже далеко. Основними проблемами у сфері оздоровлення та відпочинку дітей залишається: перше – законодавча неунормованість галузі, друге – недостатні заходи з боку місцевих органів виконавчої влади щодо збереження мережі дитячих, юнацьких оздоровчих закладів, оновлення та удосконалення їх мат реально-технічної бази, третє – забезпечення сфери оздоровлення кваліфікованими кадрами і четверте – відсутність змістовного виховного компоненту процесу оздоровлення дітей. Проблем у сфері оздоровлення та відпочинку дітей ще багато. Над їх вирішенням працює сьогодні уряд, місцеві органи виконавчої влади, профспілки, громадські організації та інші. Окреме питання – „Молода гвардія”, з діяльністю якої я особисто ще як депутат Верховної Ради ознайомився влітку цього року. Проаналізувавши та зробивши певні висновки, з метою забезпечення ефективної роботи цього підприємство, міністерство розробило план стратегії його відновлення, стратегії його розвитку. Сьогодні цей заклад, який є перлиною України, знаходиться у вкрай занедбаному стані, і ми зробимо все можливе, щоб протягом року зробити з нього зразковий оздоровчий заклад України. Є питання, яке турбує також нас, - це молодіжний дитячий центр „Артек”, який сьогодні, на превеликий жаль, на мій погляд, знаходиться в не зовсім зрозумілій сфері управління, бо гроші на придбання путівок виділено Мінсім’ї, молоді і спорту, гроші на його ремонт також рахуються за нашим міністерством, а підпорядковано воно Державному управлінню справами. Я знаю, що його фінансовий стан незадовільний, і є ще багато інших проблем. ому ми внесли пропозиції в уряд по передачі цього закладу в сферу управління Мінсім’ї, молоді, спорту, для того щоб ми могли дійсно відповідати за його діяльність і зробити все можливе для того, щоб він працював якомога якісніше. Шановні депутати, виходячи з вищевикладеного, для проведення оздоровчої кампанії 2007 року на належному рівні необхідно, і за наявності грошей, які виділені, хотів би зробити наголос на тому, що є збільшення в цьому році на 7,3 відсотків. Але потрібна низка організаційних заходів. Це, насамперед, передбачити в місцевих бюджетах кошти на відновлення оздоровчої бази та підготовку дитячих оздоровчих закладів до оздоровлення дітей влітку 2007 року. Друге: забезпечити збереження мережі дитячих оздоровчих закладів, відновлення роботи тих, що тривалий час не використовувалися за призначенням. І, до речі, це регламентовано відповідною постановою уряду. Третє: збільшити кількість оздоровлених дітей у позаміських оздоровчих закладах, забезпечити якість надання оздоровчих послуг. Четверте: підвищити відповідальність посадових осіб за збереження життя і здоров’я дітей. Ну, і одне з головніших – це забезпечення відповідним кадровим потенціалом. Для створення сучасної вітчизняної системи оздоровлення та відпочинку дітей потребує серйозного доопрацювання, нормативно-правова база у сфері оздоровлення та відпочинку. Шановні депутати, я звертаюсь до вас, проект Закону про оздоровлення та відпочинок дітей залишився без розгляду верховною Радою України 4-ого скликання. У зв’язку із частковими змінами, які відбулися і в уряді і, безумовно, новою каденцією Верховної Ради, ми зараз доопрацьовуємо і готуємо на ваш розгляд новий проект, який стане основою для покращення у вирішенні всіх питань, пов’язаних із оздоровленням дітей. На сьогоднішній день ми підготували концепцію загальнодержавної програми оздоровлення та відпочинку дітей, молоді та дітей із сім’ями. Я хочу сказати, що готується низка підзаконних нормативних актів, загальнодержавні стандарти і таке інше. І прохання до вас, якщо будуть підтримані наші пропозиції, наші законопроекти, то ми зможемо докорінно змінити якість на краще всього спектру.
Дякую, Віктор Петрович. Будь ласка, запишіться на запитання. А ви поки що відповідайте на письмове, якщо є, будь ласка, 45 хвилин.
Якщо дозволите, депутатська фракція Компартії України звернулася із запитанням про центр „Молоду гвардію”, про принципи фінансування. Ну, я хотів би сказати, шановні колеги, що дещо змінилася система фінансування закладів таких, як „Артек” і „Молода гвардія” і сьогодні ми вже, Міністерство не буде проводити тендери як ми це робили в 2006 році, а всі гроші, які нам виділені, 33 мільйони ми сконцентруємо на, значить, обслуговування дітей, на придбання путівок в „Артек” і „Молоду гвардію”. І тут є певні проблемні, на мій погляд, питання, значить, якісь паритети тут треба нам буде опрацювати, но в цілому, я хочу сказати, що цей рік буде більш продуктивним і плідним по забезпеченню дітей відпочинком як в цих центрах, так і в інших, які підпорядковані місцевим органам виконавчої влади. Якщо можна, питання Соціалістичної фракцій чи.
Ні, ні, через одне.
Через одне.
Зараз соціалісти вам поставлять запитання. так, Мендуся я не бачу. Савосін, будь ласка.
Депутат України Савосін, фракція Соціалістичної партії України. Прошу слово передати депутату Червонопиському.
Будь ласка, мікрофон Червонописького.
Дякую. Шановний Віктор Петрович, я знаю, ви особисто для себе предпочитаєте проводити активний фізичний відпочинок. Я хотів би задати питання. В вашій доповіді зовсім не прозвучала така тема як активні фізичні військово-патріотичні лагері з фізичною такою патріотичною направленістю. Ваш заступник тут присутній, Пекарєв, має значний досвід по цьому питанню. Чому ви якось, чи упустили, чи держите в кармані як козирну карту?
Я зрозумів. Ну, я дякую за запитання. Насамперед я хочу сказати, що я дуже переймаюся цією проблематикою і з вашої як кажуть, доброї волі я є співавтором книги „Військово-патріотичне виховання молоді в Україні” з Михайлом Макаровичем., тобто мені дуже зрозумілі ці питання і я хочу сказати, що ми плануємо зробити наголос на тому, щоб залучити федерації, добровільні спортивні товариства до проведення такої спільної форми як спортивні табори. І, безумовно, ми будемо більш ретельно співпрацювати з клубами і громадськими організаціями, які займаються військово-патріотичним вихованням молоді. Це ланка дуже-дуже упущена у нас. Ми це розуміємо і, аналізуючи загальну тенденцію, де ми обмежуємось, аналізуючи те, що відбувається, коли ми бачимо, що ми обмежуємось тільки харчуванням і диханням свіжим повітрям і нема ні спортивних, ні військово-патріотичних заходів, тобто виховання як такого, на превеликий жаль. І ще до цього не готуємо спеціалістів у цій сфері, в державі, то, безумовно, ваша пропозиція або зауваження будуть враховані. Ми це розуміємо.
Будь ласка, письмове запитання.
Якщо дозволите Соціалістична партія України, фракція звертається з питанням таким, що 60 відсотків оздоровчих місць знаходиться у приватній власності. Які кроки уряду, Фонду державного майна щодо повернення у власність державі таборів та оздоровчих центрів? Насамперед, я хочу сказати, що не бачу нічого страшного в тому, що розвивається приватний сектор оздоровлення, як і приватна освіта і багато інших речей, але, безумовно, ми маємо не тільки зберегти, а і примножувати державну частку в цьому процесі, тому що це є вважаю, насамперед, державне завдання, один із найголовніших соціальних пріоритетів. Тому, зробимо все можливе і будемо користуватися тією нормативною базою, яка вже дозволяє нам сьогодні заборонити перепрофілювання та закриття таких закладів. Але те, що стосується повернення, то це справа судова, це справа, де ми будемо, насамперед, органів прокуратури та суддів. Якщо тут є порушення, то ми будемо підтримувати людей, чи організації, які стали на шлях повернення до держави. Але ці питання дещо виходять і за сферу нашого впливу, безумовно.
Дякую. Будь ласка, Бульба Степан.
Дякую. Степан Бульба, фракція соціалістів. Я розумію, що ви не можете відповідати у зв’язку з недавнім призначенням на посаду міністра, але все-таки, у вас є, скажімо статистика скільки за останній рік хоч би, втрачено, ліквідовано, пограбовано, продано дитячих оздоровниць. От ви сказали 81 відсоток оздоровлюються з денним перебуванням, це фікція, по суті. Тому що оздоровлення це розтягнення державних коштів, в тому числі і так далі. 81 відсоток це значить, що ми не оздоровлюємо людей, але записуємо десь там, галочку ставимо, що вони оздоровились. Все-таки, хоч би за один рік, а краще було б за весь період, що залишилось від тієї бази оздоровчої, яка у нас була раніше.
Шановні колеги, я хочу вам сказати, що певна статистика є, сьогодні я вже в своїй доповіді говорив, що працюють сотні державних закладів і що процес, як ви висловились, розкрадання чи перепрофілювання, він зараз призупинений. І є відповідна постанова № 313 Кабінету Міністрів, яка передбачає збереження всіх таких закладів, які знаходяться в державній та комунальній власності. Але от і сьогодні буквально ми говорили з моїм колегою, ще одним народним депутатом, про те, що в Миколаєві оздоровчий табір, який знаходиться на знаменитому підприємстві „61 комунара”, також на грані того, що був переданий в іншу сферу впливу. Тобто цей процес пригальмувався і я сподіваюсь, що ми в цьому році його остаточно припинимо. Але, на мій погляд, головним сьогодні є подальший рух, розбудова цієї мережі. Ви знаєте прекрасно, що заклади, які не працювали по 5-10 років, коли на грані банкрутства були наші промислові підприємства, знаходяться в такому стані, коли там без опалення вони пробули 5-10 років, ви розумієте.
Дайте можливість завершити.
Більше, ніж будівництво сучасних по новим технологіях, тому нам треба також диференційовано підходити до вирішення цих питань. Але ваша стурбованість мені абсолютно зрозуміла. Я дякую, будемо працювати.
Будь ласка, письмове.
Письмове є. Комітет з питань молодіжної політики та фізичної культури. На якому етапі знаходиться виконання рекомендацій, передбачених відповідними постановами Верховної Ради щодо механізму економічного стимулювання діяльності дитячих оздоровчих закладів? І відповідно у вразливих категорій і таке інше. Шановні колеги, я хочу вам доповісти, що є, я вже про неї говорив, постанова уряду № 323 „Про організаційне і фінансове забезпечення відпочинку та оздоровлення дітей в Україні”. Значить, справа в тому, що рішення з питань оподаткування і надання пільг, вони, ви знаєте, вирішуються в основному на місцевому рівні місцевими органами виконавчої влади. І слід зауважити, що дійсно, що багато в цьому напрямку робиться, надані в більшості регіонів пільги по комунальним платежам, по земельним податкам і таке інше. Хочу довести до вашого відома, що ПДВ не нараховується за оздоровлення дітей, і ця норма утримується і в проекті бюджету, тобто не в проекті, а вже в бюджеті на 2007 рік. Але переважна більшість цих питань знаходиться в компетенції місцевих органів, і ми в цьому році посилимо співпрацю з ними стосовно вирішення цих питань і на майбутнє.
Так, Віктор Петрович, у вас на відповіді одна хвилина. Орієнтуйтеся, будь ласка, але завершуйте це відповідь.
Ми зможемо унормувати всі ці питання і вартості оздоровлення, і пільг, і багатьох інших питань, коли ми чітко визначимо, що таке оздоровлення, що таке відпочинок [[у нас відповіді на ці питання немає]], і впровадимо державні соціальні стандарти після прийняття і підтримки вами нашого законопроекту. Дякую.
Будь ласка, Борис Беспалий.
Борис Беспалий, "Наша Україна". Пане міністре, весною минулого року тодішній міністр внутрішніх справ Юрій Луценко зробив заяву щодо одного Одеського депутата есдека [[об’єднаного]]. В Одесі в громадській приймальній розміщувався фонд реконструкції розвитку „Артек”, про який ви згадували у вашому виступі, про „Артек”, власне, а не про фонд. Тепер про фонд. Цим фондом було зібрано понад 600 мільйонів гривень. В „Артек” пішло менше двох мільйонів, а решту отримали фірми, які мали ознаки фіктивності. Ці самі ділки вони зазіхали і на „Салют”, а там лише земельна ділянка так за оцінками 50 мільйонів, „Салют” належить МВС. І тоді силовим структурам цю аферу вдалося відбити. Зараз ви хочете це підпорядкувати міністерств, яке не має таких можливостей. От в який спосіб ви маєте намір протидіяти подібним аферам? Дякую.
Насамперед, я хотів би сказати, що потрібна на мій погляд, більша концентрація державних зусиль на цьому важливому фронті в межах мабуть, дійсно, одного міністерства. Я сьогодні стою і звітую перед вами, використав на ці цілі з міністерства 25 мільйонів, а загальна сума 720 в нашій державі використано на ці цілі, шість центральних органів виконавчої влади і всі місцеві адміністрації, тобто не таке просте питання. Те що стосується „Артеку”, „Світанку”, „Райдуги” і інших, я вважаю, що вони мають бути підпорядковані Мінсім’я, молодь, спорту, що це питання оздоровлення, це молодь, це діти, це наша сфера впливу. І тоді не буде виникати таких питань. А сьогодні, коли путівка в „Артек” стоїть 4-5 тисяч гривень і там десятки мільйонів збитків, то я не розумію, що це за економіка і що це за керівництво. Тому я розумію вашу стурбованість. А те, що стосується Юрія Віталійовича, я хочу вам сказати, що його вплив на молодь обмежується тим, що за його керуванням товариством „Динамо”, в якому я працював, закрито 6 спортивних шкіл, в яких більше тисячі дітей займалося. Тобто є питання тут також стосовно його участі в цих, в цій проблемі.
Будь ласка, письмове.
Уже ні, уже написав заяву. Покерував уже.
Вікторе Петровичу, письмове.
Письмове. Комітет з питань соціальної політики та праці. Як планує уряд на рівні законодавчому вирішити проблему кадрового забезпечення оздоровчої роботи з дітьми? Шановні колеги, на сьогодні, на превеликий жаль, у нас нема такої спеціальності в державі в педагогічних вузах, яка б чітко стосувалася оздоровлення дітей. Є спецкурс відповідний, який в переважній більшості закладів освіти впроваджується. Але на мій погляд, це недостатньо і сьогодні в більшості таборів використовуються студенти, студенти педагогічних вузів, студенти інститутів фізкультури. І ми сьогодні з метою підвищення їх кваліфікаційного рівня проводимо семінари, наради, тренінги, готуємо методичні рекомендації. На цьому, на жаль, обмежуємося. Я вважаю, що такий рівень підходу до цих питань він недостатній. Ми подумаємо і запропонуємо більш серйозні підходи в такому важливому питанні, яке стосується виховання наших дітей. Дякую.
Будь ласка, Садовий Микола.
Прошу слово передати Матвієнкову.
Матвієнков, фракція Соціалістичної партії. Уважаемый докладчик! Так вот я бы хотел заострить внимание ваше на двух вопросах. Вопрос первый. Уже на него частично отвечали. Перебування дітей, оздоровлення дітей з денним перебуванням – 81 процент. Мы прекрасно понимаем и отдаем себе отчет, что это такое. При условии в то время, когда стоять десятки лагерей закрытых, разрушенных, разваленных, где, действительно идет борьба за землю, мы ввели, будем говорить, не совсем понятную форму. Это первый вопрос. Все-таки стратегию вы видите в решении этого вопроса, уходить именно от этой категории оздоровления и переходить на нормальное? И второй момент. Питание детей. Давайте оценим. Вот мы сегодня говорим в отношении того, что оздоровление – это целый комплекс, в том числе и питание детей. Финансы, которые тратятся на это дело, нормативы, по которым рассчитываются нормы питания, утверждены в 1947 году. И те цифры, о которых мы сегодня говорим, о том, что мы направляем эти деньги на оздоровление детей, так они рассчитаны вот тогда были, исходя из тех норм и цен и так далее. Как же мы сегодня, собираемся ли мы.
Я дякую за таке серйозне запитання. Шановні колеги! Я хочу сказати, з останнього відповім. Значить, норматив, дійсно, затверджений на харчування дітей, і він знаходиться в межах 18-20 гривень на 2006 рік. І це не 47 рік, а 2006. І це відповідне розпорядження є. Тому що по нормах 47 року, я не знаю, як ви це собі уявляєте. Тобто норми є, і вони в цілому десь відповідають вимогам сучасним. Але загального підходу соціальних стандартів до цього питання, як я вже сказав, не впроваджено. І я, як і ви, думаю розуміємо з вами однаково, нам треба прийняти відповідний закон, на базі якого ми зробимо всю низку нормотворчих цих документів. Те, що стосується денної форми виховання, я вам скажу, що вона зараз впроваджується за принципом: краще так, а ніж нічого. Сьогодні завантажені всі працездатні дома відпочинків і санаторіїв. Вони задіяні ті, що можуть прийняти. Більше того, я у доповіді сказам, що прийняли дітей ті, що не пройшли навіть комісії відповідні. І сьогодні проблема у тому, що у місцевих.
Будь ласка, письмове.
Комітет з питань охорони здоров’я: яку суму заплановано витратити на харчування окремої дитини? Ну, я так получилося, що вже відповів на це питання – в межах 18-20 гривень затверджена. На 2007 рік зазначена сума ще не доопрацьована остаточно. Це – норма 2006 року. Тоді, якщо на це відповів, то також від цього комітету: чи планується встановлення додаткових пільг по оплаті відпочинку? Ну, тут я частково також відповідав на це питання. Але певні ще резерви у нас є, якщо „Укрзалізниця” продовжить свою акцію про надання пільг дітям в період оздоровлення. Тому будемо спільно звертатись до міністра транспорту і зв’язку. А також, як я вже сказав, значить, не стягується плата за послуги персоналу, який обстежується перед початком кампанії, місцеві податки та ПДВ. Більш, на жаль, я нічим сьогодні доповісти вам не можу по цьому питанню. Дякую.
Будь ласка, Яворівський Володимир.
Шановний міністре, оскільки ви на моє запитання про елемент патріотичного виховання під час відпочинку відповіли, я прошу передати слово талановитому українському педагогу Курило.
Будь ласка, мікрофон Курило.
Дякую. Шановний Вікторе Петровичу, два запитання. Одне запитання: чи будете ви співпрацювати з Фондом соціального страхування, тому що в минулому році вони десь компенсували до 400 гривень за дитячу путівку в той же час, як дешевше 800 гривень путівка така не коштували. І тому батьки особливо з бюджетних організацій не могли доплатити таку суму [[це нереальна для них сума була]] і діти їх не змогли б відпочити? Це – перше питання. І друге питання, Я б побажав вам більш плідно попрацювати з Міністерством освіти і науки. В якому плані? Тому що в останні роки з навчальних планів педагогічних університетів зникла така, як обов’язкова була.
Практика студентів, ви маєте на увазі, так? Ну, я сказав би, що у нас з міністерством співпраця дуже плідна, але, може, вона дещо однобока. Тому я скористаюся вашою порадою, безумовно. І запитання: Фонд соціального страхування. Значить, безумовно, це один з найголовніших резервів. Він стримувався у 2006 році, тому що Фонд соціального страхування був задіяний у виплатах дітям, матерям на народження дитини, оцією сумою – всім тисяч гривень. Вона в цьому році виведена в окрему програму із Державного бюджету. Тому кошти Фонду соціального страхування на ці цілі відволікатися не будуть. І я розумію, що до тих 110 мільйонів, які фонд додав в 2006 році, буде ще добавлена суттєва сума, яка дозволить зменшити цю різницю, про яку ви говорите. Ми розуміємо і будемо працювати над цим питанням.
Будь ласка, письмове.
Комітет з питань охорони здоров’я: „Чи буде забезпечене у повному обсязі медичне обслуговування під час відпочинку та оздоровлення дітей?” Я хочу доповісти, що це питання, на мій погляд, в принципі, знаходиться на належному рівні. Сьогодні всі оздоровчі заклади закріплені за лікарнями та поліклініками, які обслуговують відповідну територію. Це перше. І відповідно до існуючих в Україні норм з урахуванням чисельності відпочиваючих дітей в кожному закладі є середній медичний працівник або лікар. Для покращання цієї роботи, я вважаю, що також треба нам думати про якість. І я думаю, що кращі медичні працівники мають працювати з нашими дітьми. Але в цілому, з точки зору нормативного, це питання вирішено. Дякую.
Будь ласка, Фалько.
Виктор Петрович, на балансе государственных предприятий различных министерств находятся детские дошкольные учреждения, они влачать существование, извините. А если будет процесс приватизации этих предприятий, то они будут уничтожены. Я бы хотел услышать вашу позицию: не могло бы выступить вот ваше министерство инициатором передачи этих объектов, пока еще государственных вашему Министерству или местным советам. Вот в Николаеве есть, поднимается вопрос о приватизации судостроительного завода имени «61 коммунара». Там прекрасный оздоровительный центр есть. И местные советы готовы взять и сохранить. Как вы видите этот процесс? Спасибо.
Ну, цей процес дуже важливий, але, я думаю, не такий простий. Я думаю, що нам треба спільно попрацювати в цьому питанні з профільними комітетами, з урядом, треба знайти шлях. Я думаю, що він не такий складний, в принципі. Тому що це в державній власності поки на цій фазі, якщо ми втрутимося в це питання. Якщо це вже вийшло за межі, коли вже питання банкрутства порушено, або якщо державні підприємства стали вже закритими акціонерними товариствами, тощо, то там це питання досить складніше вирішити. Але я думаю, що на першому етапі, поки ми з вами, як кажуть нашу, значить, в єдиний кулак наші зусилля спрямуємо. То може піти по такому шляху як ми пішли з Миколою Володимировичем Томенко та зініціювали постанову Верховної Ради про заборону закриття і перепрофілювання? Більше того, чим працюємо, щоб це стало нормою закону про фізичну культуру і спорт. Я думаю, що це нормальний приклад і, ну, нам треба залучити тут групу спеціалістів, щоб попрацювати.
Я бачу.
Приймаю вже в роботу.
Я бачу, що ви домовились. Давайте Закон приймати. Будь ласка, письмове запитання.
Комітет з питань бюджету. Який загальний обсяг видатків було спрямовано на відпочинок і оздоровлення наших дітей влітку поточного року за рахунок бюджетних коштів та залучених? Ну, всього, я сказав, шановні колеги, що на ці цілі в державному бюджеті, всього грошей в минулому році на відпочинок і оздоровлення дітей було витрачено 720 мільйонів гривень. При чому суттєва доля була місцевих бюджетів, зростання на 37 % було в 2006 році. І на планується на такому ж рівні на 2007-ий. З державного бюджету збільшується на 2007 рік – 7%, а всього, якщо розкласти ці суми, то я ще раз хочу сказати, що тут приймали участь і Мінагрополітики – 5 мільйонів, Міносвіти – 10 мільйонів, Мін сім’ї, молоді, спорту - 33 мільйони і Державне управління справами, наш соратник на 52,9 мільйони. Так що фонд соціального страхування залучені гроші, біля 200 мільйонів грошей батьків було залучено для цих цілей, тобто ми плідно співпрацювали з усіма зацікавленими весь 2006 рік і плануємо посилити цю роботу в 2007. Дякую.
Будь ласка, Ярослав Кендзьор.
Ярослав Кендзьор, Народний Рух України, фракція „Наша Україна”. Вікторе Петровичу, знаєте, що мене тривожить ось у сьогоднішньому Дні уряду і по першому і по другому питанню, яке ви представляєте у Верховній Раді? Те, що і в першому і в другому випадку абсолютно, я вже й не питаю, що думає робити міністерство, я хочу запитати чи принаймні є розуміння у міністра в тому, що окрім фізичного здоров’я, збереження і формування, окрім гарного харчування, молодій людині, дитині потрібно ще і духовне здоров’я, духовне виховання. Ні слова з цього приводу не було сказано. Я знаю, що оці дитячі відпочивальні установи, вони є центром русифікації молоді. А потім виростають, пройшовши і через школу, і через ВУЗ, потім виростають ось такі бритоголові братчики, які поповнюють, так, ви не посміхайтеся, Вікторе Петровичу, це є абсолютно так.
В цьому ваше запитання? Ну, я сподівався, що ви більш уважно послухаєте мою доповідь. Я говорив про те, що ми хочемо ввести спеціальну освіту для людей, для педагогів, які цим займаються. Абсолютно правильно мій колега Червонописький підняв питання щодо військово-патріотичного. Я нічого не бачу поганого в тому, що ми хочемо активізувати фізичне виховання, спортивні секції, щоб дітей за ці 21 рік побачити, до яких видів спорту в нього є здібності. Знаєте, я проходжу період українізації, наприклад. Я в Харкові прожив, говорив 40 років там російською мовою. Зараз намагаюся говорити державною і я гордий цим. Я, розумієте, я не бачу, де процес русифікації там такий наголос у вас отримав. Тобто я думаю, що істина як говорили древні греки, лежить посередині і ми будемо робити все можливе, щоб вони і відпочили, і гармонійно там розвивалися. Я думаю, що ми з вами будемо соратниками у вирішенні цих питань.
Письмові, будь ласка.
Комітет з питань бюджету. В якому обсязі профінансовані видатки на оздоровлення дітей потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи і чи є на даний час інформація щодо чисельності оздоровлення дітей цієї категорії. Доповідаю, що видатки на оздоровлення дітей, що постраждали від наслідків Чорнобильської катастрофи на 2006 рік були передбачені у складі видатків місцевих бюджетів, що враховувалися при визначенні між бюджетних трансфертів і складали суму 171,9 мільйона гривень, що майже на 52 мільйони, або на 43 відсотки більші, ніж у 2005 році. І за нашою інформацією і за відомими показниками ці суми будуть збільшуватись і на 2007 рік, бо ця проблема є вкрай важливою і актуальною. Дякую.
Будь ласка, Лілія Григорович.
Лілія Григорович, „Наша Україна”. Шановний пане міністре! Фракція „Наша Україна” підтримала мораторій стосовно приватизації оздоровчих дитячих закладів. Сьогодні тут багато згадувалось „Молода гвардія”, „Артек” – це відомі оздоровчі заклади, але я би хотіла пригадати всім нам рішення профспілок 2006 рік 21 вересня, коли приймається рішення про приватизацію ряду оздоровчих закладів, санаторіїв в тому числі, скажімо, і санаторію „Жовтень”, що під Києвом. І дитячий санаторій „50-річчя Жовтня” в Алушті. Мені б хотілося б знати вашу позицію по таких діях наших профспілок, бо вам з ними співпрацювати. І, нарешті, стосовно, самого процесу оздоровлення це дуже добре, що є оздоровлення дітей, але ви знаєте, що цей чотирьохрівневий тендер, скажімо, маленький оздоровчий санаторій у містечку Тульчин, прекрасним кліматом, щоб пройти цей чотирьохрівневий тендер, а чи не варто спростити це все во ім’я оздоровлення наших дітей. Тому два питання мораторій і тендер.
Те, що стосується позицій профспілок стосовно майна, взагалі мене дивує, бо ті процеси, які ви відслідкували вже на рівні оздоровчих закладів, також абсолютно в такому ж фарватері відбувається із спортивними. І сьогодні вкрай важка ситуація на олімпійській базі „Спартак”, де наш профільний комітет і міністерство завалені скаргами. Сьогодні приватизуються і закриваються спортивні об’єкти по всій Україні. Я вважаю, що треба ставити питання абсолютно чітко і однозначно про повернення власності цієї установи в державну власність, яка вона і є. Але сьогодні позиція і спортивного товариства „Україна”, якому передано в користування колосальну кількість, декілька сот спортивних об’єктів, вони сьогодні закриваються, будуються будинки, будуються житла. Ми не можемо вже п’ять років вирішити проблему будівництва велотреку в центрі Києва, це цілий полігон для іспитів. Тому ви абсолютно праві і я це питання, я ваш сторонник і я думаю, що треба повертати.
Письмове запитання.
Забрати право у місцевих органів, які керують на місцях, знайти кращу установу. Тульчин – це прекрасне місце, я тільки позавчора повернувся, вони заслуговують на те, щоб там оздоровлювались діти, але все-таки я думаю, що залучення громадського активу там і пошук такої більш прозорої форми, він зніме ці питання.
Письмове запитання.
Комітет у справах пенсіонерів і ветеранів. Які підсумки проведення відпочинку і оздоровлення дітей-інвалідів влітку 2006 року? Діти-інваліди, які здатні на самообслуговування та можуть перебувати в оздоровчих закладах на загальних підставах, оздоровлювались за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті центральними та місцевими органами виконавчої влади. Влітку 2006 року було оздоровлено 23 тис. або 35 відсотків дітей зазначеної категорії. Українським центром з фізичної культури і спорту інвалідів „Інваспорт”, спільно з Національним комітетом спорту інвалідів України розроблено комплекс заходів, щодо щорічного оздоровлення дітей інвалідів з тяжкими фізичними вадами. В комплекс заходів щорічного оздоровлення дітей інвалідів з тяжкими фізичними вадами в 2006 році увійшли фінальні змагання спартакіади „Повір у себе” серед дітей-інвалідів, які відбулися в Національному комплексі, і низка інших спортивних змагань. Я хотів би сказати, що у нас дуже плідна співпраця з народним депутатом Сушкевичем, який очолює цей напрямок нашої співпраці з дітьми-інвалідами, дітьми, маючи різноманітні вади. Тому я думаю, що ми також будемо поєднувати засоби фізичної культури і спорту, духовну.
Самойлик.
Дякую. Самойлик, фракція Комуністичної партії України. Вікторе Петровичу, по-перше, декілька років ми весь час даємо доручення Кабінету Міністрів України щодо державного замовлення на відпочинок дітей особливо уразливих категорій. Ми знаємо, скільки в Україні інвалідів, скільки дітей загиблих міліціонерів, шахтарів, дітей-чорнобильців і таке інше. Але, на превеликий жаль, й досі це питання не вирішено, а воно нагальне, воно потрібне, ось це і не буде розпорошення грошей якраз. І тому я б хотіла знати і послухати вашу думку з цього питання. І ще одне питання. Що стосується Закону України про оздоровлення та відпочинок або про відпочинок та оздоровлення дітей. Дійсно, вистражданий законопроект. Чому не приступили до нього? Тому що він був однобокий, він стосувався тільки державних, абсолютно тільки державних баз відпочинку, оздоровниць і таке інше. А нам треба і сьогодні вже говорили ті, які відомства.
Зрозуміло. Що я хотів би сказати по цих питаннях. Якщо говорити про закон, то ми його вивчили і, дійсно, бачимо його недоліки. Тому він сьогодні активно доопрацьовується. І я думаю, що і народні депутати допоможуть нам висловити свої думки і бачення з урахуванням вашого досвіду великого. І ми плануємо все-таки в найкоротший термін його доопрацювати і винести на розгляд Верховної Ради, бо без цього закону, взагалі неможливо рухатись в цьому напрямку. Те, що стосується державного замовлення, ви абсолютно праві. Ми вже працюємо над оформленням цього державного замовлення, розбираємося в цьому питанні і я розумію, що без нього систематизувати цю роботу також не уявляється можливим. Тому ми працюємо, абсолютно згодний з вами. Дякую.
Шкіль. Письмове запитання, а потім Шкіль.
Спеціальна контрольна комісія з питань приватизації. Чи володіє уряд інформацією стосовно кількості приватизованих установ, закладів відпочинку та оздоровлення дітей, а також щодо законності та обґрунтованості такої інформації? На сьогодні в Україні налічується 462 приватних стаціонарних закладів. Процес приватизації дитячих оздоровчих закладів відбувається у більшості випадків, як ви знаєте, за рахунок банкрутства, передачу в заставу цих закладів підприємствам, які мають об’єкти соціальної сфери. Ну, ви знаєте, що в 90-х роках обвал цих процесів пройшов. На превеликий жаль, на сьогодні вже повпливати на це неможливо. І я просто вважаю, що нам треба зробити все необхідне, щоб припинити цей процес і багато, що вже зроблено. Але я також вважаю, що приватний сектор має право на життя, має бути абсолютно рівноправним суб’єктом в оздоровлені дітей. І я думаю, що це нормально. Те, що стосується законності цих питань, ми вже обговорювали. Я не буду повторюватися.
Добре. Шкіль.
Шкіль Андрій, фракція „Блоку Юлії Тимошенко”. Я хотів би все ж таки повернутися глибше до питання оздоровлення дітей і, справді, дуже важливим є поєднання фізичного відпочинку і духовної наснаги дітям. І в будь-який країні, і в Україні в тому числі, діють так звані структури, які виховують громадян держави. Тут ми з цим сперечатися не будемо. Там же я хотів би уникнути оцих політичних, партійних речей. Є так званий скаутський рух, є інші рухи, які поєднують і пізнавальні, тобто, це туризм, відпочинок і фізичний гарт. От яким чином міністерство збирається співпрацювати з цими структурами? І в який спосіб, ну скажемо, розвивати, підтримувати, але, водночас, що дуже важливо, контролювати відпочинок, бо тому що все-таки треба, щоб були дотримані відповідні норми, санітарні, гігієнічні і всі решта, забезпечення, лікарська допомога і таке інше. Тому що, мені здається, це буде важливий, а особливо зараз в Україні, вид відпочинку, тому що можна подорожувати, пізнавати Україну, вона різна, вона велика і заслуговує на те, щоби в такий спосіб.
Я зрозумів. Те, що стосується санітарно-гігієнічних там питань, безпеки там і таке інше, я про це доповідав, цим займається низка тих установ, які призвані до цього. Те, що стосується питань духовності і виховання, я думаю, аналізуючи всю цю ситуацію, що нам треба розробити і надати всім нашим закладам типові якісь програми, не тільки методичні рекомендації, а типові програми, що бажано, що дійсно формує. Ці критерії відомі у державі. Я думаю, що ми над цим попрацюємо і це зробимо, щоб тут був елемент і фізичного виховання, і елемент духовності, і елемент пізнання того краю, в якому впроваджується той чи інший захід відповідно до регіону. Такі програми, я вже бачу, що їх треба зробити. А те, що стосується от таких, як кажуть, громадських ініціатив, я не думаю, що я як міністр маю давати якісь регламентуючі позиції тут, тому що ці процеси відбуваються знизу вверх, і ми не маємо права втручатися у громадську діяльність, але всіляко підтримувати їх ми будемо. Хоча, якщо ви приймали участь у парламентських слуханнях стосовно молоді, мене вражає цифра, що 6 тисяч громадських організацій молодіжних у нас є.
Письмове питання.
там також пріоритети зараз шукаю, хочу їх визначити. У мене вичерпані.
Письмові вичерпані, тоді усні. Томенко, будь ласка. За ним Кульчинський.
Прошу передати слово знаному фахівцю у галузі духовного оздоровлення Володимиру Яворівському.
Володимир Яворівський. Дякую Томенку за визнання. Шановний міністре! Як ви ставитеся до такої ідеї. Ми тут вже торкнулися фізичного оздоровлення дітей, крилом торкнулися патріотичного, але, мені здається, ми забули дуже важливий момент – це розвиток таланту дітей під час саме відпочинку. Так от, як ви ставитеся до ідеї, колись вона вже була випробувана, про те, щоб ми могли зібрати, ваше міністерство разом, скажімо, із творчими спілками, зібрати талановитих дітей з України, талановитих, і могли б тоді сформувати з них уже покоління, щоб вони одне одного знали у цьому ранньому віці. Ми, скажімо, Спілка письменників, інші спілки готові до такої співпраці. Як ви до цього ставитесь? По-моєму, це було б надзвичайно цікаво і оригінально.
Дякую. Значить, ну, власне, цю проблему торкнули вже і обговорювали під час виступу мого колеги Ніколаєнка, що, дійсно, якщо в нашій державі існують сьогодні інтернати спортивного профілю, які зараз називаються „училища олімпійського резерву”, і ми там дійсно відібрали, якщо не помиляюсь, їх 17, відібрали найталановитіших наших фізично обдарованих дітей і доводимо їх до олімпійських вершин, то я не бачу ніякого протиріччя, щоб таким шляхом піти для відбору і створення відповідних умов, окремих умов для талановитих дітей там в галузі науки чи мистецтва. То це, мабуть, треба над цим подумати. Але інше питання: як в межах оздоровчої кампанії, яка, слава Богу, вже сьогодні сягнула 18-21 день, ми зможемо уже не тільки там познайомити, щоб вихователь з цими дітьми, а ще і розкрити їх таланти чи якось їх там продвинути? Це, може, таке питання, ну більш глобальне, більш стратегічне і, може.
Дякую, дякую. Ви говоріть в межах однієї хвилини. Будь ласка, Кульчинський.
Прошу передати слово народному депутату Шкутяку Зіновію.
Віктор Петрович, скажіть, будь ласка, як ви дивитесь на таку проблему, тому що коштів на оздоровлення дітей завжди не вистачало і не буде вистачати, щоб комплексно використати кошти міністерств, які в принципі відповідають за здоров’я, за оздоровлення і за розвиток дітей. Це мається на увазі, щоб Міністерство охорони здоров’я повністю забезпечило за свій кошт медичне забезпечення, Міністерство освіти за свій кошт забезпечило фахівцями, вихователями і вчителями, Міністерство будівництва комунального, щоб фахового забезпечували в тому числі водою чи, скажімо, іншими речами. Щоб більше коштів все-таки державних, які використовуються, які повинні використовуватися, залучати для оздоровлення дітей.
Ви знаєте, мені дуже приємно, що ви так ставите питання, бо, якщо ви звернули увагу, я так м’яко, з урахуванням мого маленького ще стажу перебування на цій посаді, але, аналізуючи всі матеріали сьогодні до цієї доповіді, я, наприклад, якщо навіть навести цифру, що Мінагрополітики з п’яти мільйонів використало тільки три, а два взагалі не використало, то це говорить про те, що там, мабуть, це питання не розглядається як пріоритетне. А, по-друге, я завжди вважав таким чином, що до всіх речей треба відноситися професійно. І не можуть у нас шість центральних органів виконавчої влади утримувати професійний підрозділ, який би до кінця зрозумів всю цю проблематику, її важливість, послідовність заходів, впливу і таке інше, співпраці з органами місцевого самоврядування. Тому моя думка, що це все треба концентрувати в нашому міністерстві і за єдиним методичним, організаційним, фінансовим підходом організувати все це на загальнодержавному рівні. Я все більше схиляюся до такої думки, і мені приємно, що ми з вами однаково підходимо. Так що, я думаю, треба працювати в цьому напрямку.
Матвєєв.
Дякую. Матвєєв, фракція комуністів. Шановний Вікторе Петровичу, як відомо, попередніми урядами так і не було вирішено таке важливе питання: щодо встановлення державного замовлення на організацію відпочинку та оздоровлення, зокрема дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей-інвалідів, дітей, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Чи буде вирішуватися це питання і яким чином антикризовим урядом. І друге, у державному бюджеті на цей рік, на 2007 рік я маю на увазі, фактично, не передбачено централізованих видатків та субвенцій регіонам на оздоровчу роботу з дітьми. Як все ж таки уряд думає вирішувати і цю дуже не просту проблему? Дякую.
Ну, те, що стосується державного замовлення ми обмінювалися тут думками з Катериною Семенівною, я думаю, що ви до нс приєднаєтесь. Ми вважаємо, це питання нагальним і абсолютно необхідним, бо це є елемент системи в цьому, тобто власне сама система. Сьогодні такої системи немає. Сьогодні, якщо проаналізувати, навіть, оздоровлення соціально уразливих категорій наших дітей, то системи немає ніякої. Як я вже сказав, тільки декілька категорій стовідсотково оздоровлені в Івано-Франківську, в Києві та, щоб не помилився, в Вінниці. Тобто все сьогодні на абсолютно суб’єктивному рівні. І тільки прийняття закону як я вже говорив, і підзаконних актів, а також впровадження держзамовлення наведе певний лад в цьому. А те, що стосується фінансування, я ще раз хочу сказати, що є, значить, в державному бюджеті прописані і прямі видатки, і трансферти відповідні. І вони, як я вже сказав на місцевому, з місцевих бюджетів збільшилися на 37% і планується на такому ж рівні.
Гнаткевич, він записується вже на 2 питання, але нарешті може задати, слово, прошу.
Шановний Вікторе Петровичу, Юрій Гнаткевич, "Блок Юлії Тимошенко". Нещодавно я відвідав три школи в різних районах Рівненської області. І от в місці Дубровиця до мене звернулися батьки, яких тривожить одна проблема, вони вже давним-давно подали документи до Києва на оздоровлення своїх дітей, ну, як дітей Чорнобильців. Але питання затягується, спостерігається тяганина. Люди хвилюються. Поширюються чутки, що ось їхніми путівками можуть скористатися грошовиті, чи впливові батьки. І зараз я взагалі заплутався, бо, ну, діти, ніби компетенція школи. Доповідаєте ви, міністр у справах сім’ї, а чорнобильськими дітьми ніби Міністерство соціального захисту. Якщо говорити коротко, то питання так. Як здійснюється прозорість у виділенні цих путівок, щоб батьки знали як це робиться. І хочу ще про тендери. Люди хвилюються, що проголосивши тендери з центру, з Києва, ліквідувавши їх на місцях, знову буде непрозоро.
Я зрозумів. Ну, насамперед, те, що стосується окремої скарги, то я думаю, що нам її треба предметно розглянути і я з задоволенням, значить, зроблю все можливе, щоб розібратись в цій ситуації. Це перше. Те, що стосується того, що я стою перед вами на трибуні, а займається цим питанням багато хто, то ми також обмінялися думками з цього. Тобто це, ну, тема дискусії. Тут треба дійсно ще розібратися і зрозуміти нам всім, що є оптимумом в цьому. Бо на мій погляд ми ще не дійшли до оптимальної форми і системи управління в цьому напрямку як в такому важливому як оздоровлення дітей. Те, що стосується тендерів, то тендери якраз ми з себе зняли в цьому році, міністерство наше тендерами займатися не буде і тендери проводяться місцевими органами виконавчої влади у складі тендерних комітетів відповідних, де є, значить, працівники адміністрації і представники громадськості, представники громадських організацій. І це вже справа їх честі, справа їх розуміння цього, значить, як вони це все організують.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Комітет свою думку висловить з цього приводу. Микола Томенко запрошується на трибуну. Спасибі вам. І з самого початку, Микола Володимирович, ви не пропонували проект постанови. Може вважаєте, що просто брати до відома і. Ну, будь ласка.
Шановні колеги, хотів висловити позицію нашого комітету стосовно того, що ми дійсно отримали дуже багато пропозицій від громадських організацій, які мають абсолютно конкретні пропозиції і як цей рік, 2007 рік, зробити роком не формального статистичного такого зваженого оздоровлення, про це я скажу пізніше про статистику, а дійсно, якісного, системного оздоровлення всіх дітей, всіх регіонів України. У зв’язку з цим вже поступило достатньо багато цікавий ідей від тих, хто працюють паралельно із владою і ми готові почути і місцеве самоврядування і тоді ми протягом тижня опрацюємо і запропонуємо парламенту постанову за результатами Дня уряду. Отже, до проблеми формально статистично. Дійсно, по статистиці, якщо подивитися в арифметичному вимірі, країна чи держава оздоровлює більше дітей. Але якщо подивитися на те, де ці діти оздоровлюються, як ці діти оздоровлюються в яких установах, я мало тут місця для оптимізму. От в матеріалі урядовому ми маємо інформацію таку, якщо ви повністю прочитаєте. Влітку працювало 18 тисяч 238 дитячих оздоровчих закладів із них 16 тисяч 658 закладів з денним перебуванням. Отже 762 стаціонарних. Тобто, коли глянемо, що 18 тисяч так радість опановує нас, що така велика кількість оздоровчих закладів. Але, ви я думаю, знаєте, що таке денний відпочинок, особливо в сільській місцевості, це на кілька годин можуть дітей туди забрати і потім вони підуть додому. Бо при школах створені так званні заклади денного оздоровлення, тому оздоровлення в повному розумінні слова, як ви розумієте там немає. Тому, наша позиція, є наступна. На сьогоднішній день треба говорити про якісну, змістовну процедуру оздоровлення. Що це означає? Це означає, що ми повинні розуміти, не тільки мати карту реальних оздоровчих закладів, ми повинні розуміти, що таке оздоровлення. Ми там лікуємо дітей, чи займаємося з нею виховною роботою. На сьогоднішній день, як ви розумієте, жодної концепції з цього приводу немає. Я об’їздив кілька закладів таких у Київський області, оздоровлення зводиться до наступного, вдень їм дали м’ячик, якщо м’яч є, а увечері у них дискотека. Під час дискотеки йде ознайомлення з тим, що таке наркотики, у тих хто не знає, що таке наркотики. Хто не знає, що таке слабоалкогольні напої, ознайомлюються із сильно алкогольними напоями. Отак і йде у масі своїй у нас оздоровлення. У нас на сьогоднішній день немає ні підготовлених кадрів, які займаються цим оздоровленням. Педагогічні вузи, до них сьогодні ніхто не звертається, треба повернутися до практики, яка була чітка. Це найкращі студенти педагогічних вузів проходять там практику, вони готуються до цього, вони проходять заняття, є чітка концепція оздоровлення, що діти там роблять. Якщо сьогодні ми бачимо, що в деяких випадках нам для оздоровлення стаціонарного дітей треба батьки, треба думати над концепцією, щоб поряд були батьки, якщо така потреба існує. Отже, сьогодні міністерство і уряд стоять перед необхідністю, з одного боку, провести реальну інвентаризацію того, що в нас збереглося. Тому що пускати в деякі оздоровчі заклади дітей, це гірше їм робити, бо там ні харчування, ніяких умов немає. Не треба статистикою займатися, треба або ми займаємось цим оздоровленням, або не займаємось. Ми були з Віктором Петровичем у „Молодій гвардії”. В чому проблема „Молодої гвардії”? Що попереднє керівництво міністерства взагалі не сказали, що там буде. Ми запитуємо: „Вам треба 18 млн. грн., що діти будуть робити в „Молодій гвардії”?”. Вони говорять: „Вони будуть приїжджати”. І що вони там будуть робити? Хто це будуть діти? Будуть соціально незахищені, буде це літна молодь. Тобто, поки ми не зрозуміємо, кого ми, як і на яких умовах оздоровлюємо, нікому це не потрібно. Бо я дивлюсь сьогодні на „Артек”, ви знаєте, скільки путівки там коштують. В мене складається враження, що країна вся будує одну поліклініку майбутнього, одну школу майбутнього і в нас один „Артек” майбутнього, де „золота” молодь відпочиває. Підіть в село чи в нашу київську школу навіть, скажіть, там путівки від 5 до 8 тис. грн. Тому я абсолютно переконаний в тому, міністра тут підтримую, повинна бути одна інституція, яка за це відповідає. В цій одній інституції повинні бути повноваження, ця інституція повинна на сьогоднішній день, от маємо ми статистику, що в нас міністерство АПК не використало на оздоровлення, деякі регіони не використали на оздоровлення провести нараду, уряд повинен прийняти рішення, чому в одних регіонах займаються оздоровленням, в інших регіонах не займаються, чому одне міністерство цим займається, інше цим не займається. Отже, я думаю, мова йде про те, що це повинна бути системна державна програма саме оздоровлення, а не відведення для дітей на 30 днів для звіту про те, що оздоровлення відбулося. Дякую за увагу.
Спасибі. Від фракції, хто хоче висловитись з цього приводу, будь ласка, запишіться. Від депутатів може хтось хоче висловитися, будь ласка. Спасибі. Маємо майже 15 хвилин, якраз і часу у нас стільки вистачає. Богачук від фракції соціалістів, прошу. За ним виступатиме Шкіль.
Шановний Олександре Олександровичу! Шановні депутати! Василь Богачук, Соціалістична партія, Тернопіль. Ми послухали звіт про відпочинок 2006 року. Називалися великі цифри, факти, організаторів багато. Але не втішає це число, тому що міністр сказав, що немає системи оздоровлення. Насправді, все було набагато простіше, ми в 2006 році мали справу з не оздоровленням дітей, а з показниками надприбутків власників оздоровчих закладів. На першому плані було не дитячі питання, а за державні кошти допомогти встати на ноги безгосподарникам, які придбали у власність оздоровчі заклади. Ми не можемо далі продовжувати так діяти: економити на дітях і дітей обкрадати. Мене дивує, як там могло статися, що діти з екологічного чистого Тернопільського краю в 2006 році за кошти Державного бюджету при середній вартості путівки понад 1000 гривень в більшості оздоровлювалися в Рівненській, Миколаївській, Вінницькій областях, при тому що в області є десятки оздоровчих закладів. Свідомо, ці оздоровчі заклади в Тернопільській області пускалися під обвал, під банкротство, а далі все робилося для того, щоб відчужити кращі земельні ділянки. Недопустимо, але ще один факт. За останні 10 років не проведено жодного моніторингу з питань якості оздоровлення. Ми в державі не маємо затвердженого та доступного переліку показників ефективності, результативності здійснення як оздоровлення, так і літнього відпочинку. На жаль, існують інші конкретні відповіді так званого оздоровлення. Кожна третя дитина в період оздоровлення хворіє. Кожен другий підліток в період оздоровлення починає палити, продовжує споживати алкогольні напої. Питання номер один сьогодні. Я вважаю, потрібно затвердити концепцію оздоровлення, щоб кожен знав відповідь, що таке оздоровлення в Україні. Слідуюче питання. Це питання кадрів для проведення оздоровлення. Потрібно негайно вирішити питання про принципове збільшення плати педагогам, психологам, медикам, які долучаються до літнього оздоровлення з різними категоріями дітей. Уряду потрібно визначити перелік категорій та умов для стопроцентного відсоткової оплати путівки з Державного бюджету. Вести перелік умов для здійснення диференційного доплат за путівку відповідно до сімейного достатку. З 2007 року потрібно розпочати простий та доступний механізм. Організаторами оздоровлення можуть і повинні виступати різні відомства, а от путівки повинні видаватися лише в одному місці, тоді ми наведемо порядок з літнім оздоровленням наших дітей. Дякую.
Шкіль. Кому передаєте слово? Курило, будь ласка. Виступає Курило, за ним Григорович.
В першу чергу, я хочу привітати Віктора Петровича, який досить аргументовано, на мій погляд, виступив як молодий міністр і сподіваюся, що він як міністр буде так же працювати. А я хотів би звернути вашу увагу на декілька питань. Тут в першу чергу всі звертали увагу на момент закриття дитячих оздоровчих закладів. Цей процес набуває незворотної ходи, особливо ті заклади, які належать різного роду підприємствам різних форм власності. Вони спочатку не набирають дітей під різним приводом, тобто не відкривають один, два сезони, а потім попросту продають або згортають діяльність, розкрадають ці табори. Тому, на мій погляд, міністерство повинно разом з комітетом терміново розробити певні законодавчі заходи, щоб зупинити цей процес, бо він, повторюю, набуває незворотної ходи. Інший момент – це те, що ті заклади, які у нас існують, особливо ті, які взяли на свій баланс місцеві органи влади, зовсім не закладається коштів на відновлення, на ремонт цих дитячих дошкільних закладів. Тому уряду необхідно, на мій погляд, звернути серйозну увагу про те, щоб у бюджет уже наступного року закладати централізовано кошти на підготовку до роботи цих дитячих оздоровчих закладі. Ми не повинні зосереджуватися тільки на закладах-гігантах, які на Чорноморському узбережжі, необхідно встановити різні ціни в різних закладах, де б могли відпочивати діти також різних категорій. І в цьому плані у нас не зовсім ефективно працює Фонд соціального страхування. Фонд соціального страхування встановив на 2006 рік такі ціни, компенсації за путівки в оздоровчі табори, які не покривали розходів навіть інколи наполовину. А це призвело до того, що діти, особливо там, де батьки працюють в бюджетній сфері, коли вони працюють на низькооплачуваних посадах, попросту не змогли оздоровити своїх дітей. Тому в цьому плані для міністерства також дуже серйозна робота є. І останнє. Тут багато депутатів звертали увагу на кадрову політику, ті кадри, які працюють в системі оздоровлення дітей. На мій погляд, міністерство повинно більш активно працювати з Міністерством науки і освіти в тому плані, щоб працювали у цих оздоровчих таборах, дійсно, кадри, це те, що було раніше, студенти педагогічних університетів, яких готують до цієї роботи. Дякую за увагу.
Дякую вам. Виступає Григорович. За нею виступатиме Матвєєв замість Мармазова.
Лілія Григорович, „Наша Україна”. Шановні виборці! Шановні урядовці! Шановні громадяни України! Долучаючись від імені фракції „Наша Україна” до новорічних привітань українському народові, хочу побажати, щоби у кожній родині, у кожній хатині, а також у кожної дитини були всі блага земні і різдвяна благодать, і щоб ми в тому числі нашою роботою, шановні колеги, сприяли цьому. Ужене перший рік парламент слухає перед новорічними святами по різдвяних подарунках проекти постанов і приймає, влітку або по закінченню року по оздоровленню дітей. Хочу наголосити на тому, що принцип формальності був змінений на принцип реалістичного підходу тільки у 2005 році, коли, наголошую, шановні колеги, було виділено на оздоровлення дітей в 2005 році в порівняні з 2004-м на 43,6 відсотка коштів більше. В проекті бюджету, підготовленому урядом Юрія Івановича Єханурова планувалося виділити коштів на оздоровлення в 2006 році на 25 відсотків більше, аніж у цьому році виділено Антикризовою коаліцією і урядом Януковича, тільки на сім відсотків більше. Чому я веду мову тільки про кошти? Та тому, що коли на 45 відсотків більше коштів у бюджеті в порівняні з попереднім роком, то стає зрозумілим, що це є неформальний підхід. Чому ми щороку ведемо мову про це питання? Та тому що численна, а не малочисленна, а численна здорова високоосвічена, конкурентноздатна і патріотична молодь – це є запорука національного поступу в будь-якому суспільстві, в будь-якій країні. Сьогодні показники критерію здоров’я наших дітей, а це – завтрашня молодь, безумовно, вимагає не просто формальної, а суттєвої уваги держави. І з огляду на те, фракція "Наша Україна" наполягає на тому, що урядом Юрія Івановича Єханурова було підготовлено законопроект про оздоровлення та відпочинок дітей, який урядом Януковича не був підтверджений до розгляду для Верховної Ради, знятий. То тому, щоб це не було формально, нам потрібно нарешті не щороку розглядати це питання формально, а мати закон про оздоровлення дітей, в якому буде: а) і фінансування, і форма власності, і повернення державних закладів, про які ми говоримо тут дуже часто, до державної власності. Це буде закон, який буде виконуватися, і це є принципова позиція фракції "Наша Україна". Багато згадувалось про ті чи інші окремі дитячі оздоровчі заклади. Звичайно, цікавий оздоровчий заклад „Артек” чи, скажімо, „Молода гвардія”. Але давайте розберемося з профспілками, що вони зробили у 2006 році восени з оздоровчими закладами. Це ж той пан Юркен, який очолює профспілки, який чомусь не протестує проти тарифів тепер, протестував раніше. Тому це є доручення сьогодні нашому міністру. І насамкінець, ми наполягаємо на тому, щоб підхід до оздоровлення, який перестав бути формальним у 2005-му і 2006-му році, був таким самим. Ми наполягаємо на і фінансуванні, і на пріоритетності збереження державних закладів.
Дякую. Садовий. Вибачте, Матвєєв, потім Садовий.
Дякую. Шановні колеги, члени уряду, шановні виборці. Той факт, що Верховна Рада щорічно розглядає зазначене питання, свідчить про існування серйозних проблем в організації всього оздоровлення дітей. Та, на превеликий жаль, вони так і залишаються невирішуваними протягом багатьох років. За час незалежності майже вдвічі, про що вже йшлося, скоротилася мережа стаціонарних дитячих оздоровчих закладів. Оздоровленням в них сьогодні охоплюється лише 10 відсотків від загальної кількості дітей шкільного віку. І більшість з них, я думаю, всім нам зрозуміло, не із бідних сімей. Сьогодні практично ми даємо незадовільну оцінку роботі на цьому напрямку попередніх урядів, тому що ці проблеми залишаються невирішеними протягом, зокрема, і останніх років. І залишилися так і невиконаними, нереалізованими рекомендації постанов Верховної Ради України за підсумками відповідних днів уряду. Якщо конкретно, то можу сказати, що так і не розроблені державні соціальні стандарти і нормативи забезпечення дітей оздоровчими послугами. Зволікалася також розробка механізму економічного стимулювання дитячих оздоровчих закладів та їх власників. Не вирішувалися питання надання дитячим оздоровчим закладам пільг щодо оплати енергоносіїв, комунально-побутових, транспортних, медичних та торгівельних послуг. На жаль, все більше посилюється податковий і фінансовий тиск на дитячі оздоровчі заклади і все це ми добре розуміємо з вами, шановні колеги, призводить до значного, перш за все, подорожчання дитячих путівок, неефективного використання існуючої стаціонарної оздоровчої бази. Тому фракція комуністів переконана, що сьогодні необхідно серйозно подумати над удосконаленням законодавчої нормативної бази, яка регулює питання оздоровчої роботи з дітьми. Думаю, всім зрозуміло, що зазначені питання необхідно обговорити і прийняти відповідні рішення уже на початку наступної, третьої сесії. Дякую.
Спасибі. Садовий Микола Ілліч, прошу.
Микола Садовий, фракція Соціалістичної партії України. Ну, уявіть собі, 9 місяців учень, 9-10 місяців учень знаходиться за шкільною партою. І умови, особливо сьогоднішні умови його навчання у школі такі, якщо вік врахувати, то вони можна в першому наближенні наблизити до умов праці того ж самого шахтаря. Я безумовно, тут привожу таку грубу аналогію, але і вологість, і запиленість, і освітленість, і ті меблі, які там є, все це не сприяє тому, щоб було здоров’я і були нормальні знання. Тому необхідно, вкрай необхідно, обов’язково потрібно проводити оздоровлення дітей, учнів і не тільки дітей і учнів. Ми тут нічого не говорили про студентську молодь. А студентську молодь також потрібно оздоровлювати. У нас зникли ті студентські загони, які були, а на сьогоднішній день є потреба і у АПК на такі загони, і будівництво в державі поступово оживає. Також можна їх залучати туди. Тобто єсть де зайнятись оздоровленням і більш старшої молоді, яка називається студентством. Доповідачі уже говорили про те, що була створена така система оздоровчих закладів. Вона безумовно складалася із освітніх оздоровчих закладів, із профспілкових і відомчих. Що стосується освітніх, то вона в певній мірі збережена, в основному збережена. А з профспілковими, безумовно, не все зрозуміло. Я можу тільки по Кіровограду привести такий приклад. Були 2 таких хороших піонерських табори, оздоровчих табори: „Алые паруса” і «Сосновый бор». Де вони? Приватизували і там зробили відповідні заклади, а дітей звідти просто-на-просто витіснили. І так не тільки в Кіровограді. Так по всій Україні. Тому є така пропозиція, що настала проблема провести інвентаризацію того, що залишилося для того, щоб безумовно, поступово повернути все це у лоно оздоровлення наших дітей. Піднімалася проблема і про кадри, ті, які повинні займатися із дітьми. У педагогічних ВУЗах такої проблеми немає. Є відповідні програми, є підготовлені фахівці. У кожній школі є учителі-організатори, які здатні це робити і вони робили роками, десятиліттями все це було. Тому проблема кадрів не стоїть. Плюс студентів туди потрібно долучити і все. І останнє. Що стосується оздоровлення на асфальті. Від цього потрібно відходити, бо те оздоровлення, яке у літніх оздоровчих таборах при школі, це просто-на-просто профанація. Від нього треба відходити. Спасибі.
Дякую вам. Просить від фракції Партії регіонів Анатолій Горбатюк слово. Будь ласка. І я прошу, це вже другий випадок, ви не встигаєте записатися під час оголошення запису. Записуйтесь, а потім вже передавайте.
Шановні колеги! Ви знаєте, сьогодні не звучала одна серйозна тема – це як органи місцевого самоврядування на місцях працюють із питань літнього оздоровлення і відпочинку, а тут є надзвичайно серйозний великий резерв, коли органи місцевого самоврядування включились би в цю роботу. Я це кажу для того, щоб ми зрозуміли як важливо сьогодні на місцях через розвиток дитячого туризму розвивати цю галузь. Ми говоримо про літнє оздоровлення, сьогодні ми бачимо, що в школах сільських діти знаходяться в таборах з денним перебування протягом півдня, вони виконують якісь певні об’єми роботи, відповідно в кінці цього терміну десь їдуть на якусь екскурсію. Потрібно запропонувати новий механізм, потрібно на рівні районів розробити нові туристичні маршрути в питаннях вивчення історії рідного краю. Подивитися всі свої мальовничі місця, вивчити достеменно всі архітектурні, археологічні пам’ятки історії і відповідно повести дітей по цих місцях, для цього не треба великих коштів, але це буде якраз оздоровлення, це діти себе випробують в поході багатоденному. Відповідно на території кожної сільської ради органи місцевого самоврядування на базі загальноосвітніх шкіл можуть організувати місця для стоянок цих туристичних груп. І відповідно ми можемо тоді за кошти не великі підняти цю серйозну тему. Я це кажу через те, що ми цю роботу розпочинали в себе на Волині і, повірте, що це більше користі буде, як літнє оздоровлення на базі таборів, які функціонують на базі загальноосвітніх шкіл. Через походи, через спортивні табори треба сьогодні оздоровлювати дітей, а ті діти, які сьогодні, дійсно, не мають можливості активно відпочивати і набиратися сили треба зробити все можливе, щоб вони через санаторно-курортні заклади теж поправили здоров’я, це два ключові моменти, два напрямки по яких нам всім треба попрацювати. Дякую.
Дякую і вам. Час, відведений на обговорення цього питання, вичерпаний. І я також, користуючись своїм правом, хочу кілька ремарок внести відповідно до цього питання і до процедури обговорення. Тут прозвучала думка про те, що уряд нинішній, саме закон, який стосується оздоровлення дітей, відкликав і таким чином, не продовжив ту лінію, яка була розвинута попереднім урядом. Хочу нагадати, що відповідно до 100 статті регламенту, всі проекти законів, які не розглянуті в першому читанні, вважаються відкликаними, якщо змінився склад Кабінету Міністрів. Тому я переконаний, що внаслідок обговорення нинішнього і уваги, яка приділяється цьому питанню з боку міністерства і групи, і комітету парламентського, ми одержимо цей законопроект і він буде розглянутий відповідним чином. Сьогодні ми весь час говорили про літній відпочинок, але відпочинок дітей може бути організований і в інші періоди, або пори року. Я буквально досвідом своїм свіжим поділюся, після Нового року, перед Різдвом, у Нагоєвичах, на батьківщині Івана Франка, зустрів групу екскурсантів молодих школярів, які відпочивають в Трускавці, це не в „Артеку”, ні десь інше, але відпочивають там, оздоровлюються із Переяслава, Бородянки і заодно мають хорошу культурну програму, що є теж елементом патріотичного виховання, про що сьогодні так переконливо говорили депутати. Тобто якщо є, але пояснюють вчителі з Переяслава, що не так просто було переконати батьків, що треба їхати, „ну як так, в новорічні канікули”. Але мені здається, якщо гарно організувати цю справу, є відповідальні людина, в тому числі, з боку вчителів, то це виходить непогано, і дітям цікаво, корисно, я до них звертався, вони дуже задоволені тим, що мали змогу так себе. Бо вони ще сьогодні не розуміють суть оздоровлення, але вони мають можливість провести цікаво час. Оскільки комітет не вніс проект постанови, зіславшись на те, що є багато пропозицій, громадських організацій, тих, хто відповідає за цю тему. Є пропозиція взяти до відома сьогодні інформацію Кабінету Міністрів із урахуванням обговорення проведеного тут, доручити комітету підготувати проект постанови. І проголосуємо буквально в перших числах лютого, а тим часом і почекаємо від Кабінету Міністрів теж проекту того закону, про який йшла сьогодні розмова на Дні уряду. Немає заперечень з цього приводу? Немає. Ранкове засідання оголошую закритим. О 16-ій годині відбудеться вечірнє засідання. Прошу взяти в ньому участь.