Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prosim, da zasedete svoja mesta. Hvala lepa. Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 15. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci Roberto Battelli, Jožef Jerovšek, Aurelio Juri, mag. Vasja Klavora, doktor Marko Pavliha, Maria Pozsonec, doktor Mitja Slavinec in Janko Veber. Na sejo sem povabil predsednika vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janšo k 1. točki, predstavnike vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda, predstavnika organizacij slovenskih narodnih manjšin ter slovenskih izseljencev in zdomcem k 13. točki, predstavnike državnega sveta Republike Slovenije k 23. in 24. točki ter predstavnika sodnega sveta k 32. točki dnevnega reda. V zvezi s predlogom za širitev dnevnega reda z obvestilom predsednika vlade o odstopu doktorja Jožeta Pavliča Damjana s funkcije ministra sem vabil tudi ministra. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 15. seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z 59. členom poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje dne 17. marca 2006. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Prehajamo na predlog za umik točke z dnevnega reda. Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke predlaga, da se z dnevnega reda umakne predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, nujni postopek. Predlog ste prejeli na klop. Želi besedo predstavnik predlagateljev umika? Gospod Peče, imate besedo.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni! V Nacionalni stranki smo prepričani, da v slovenski zakonodaji že tako ali tako obstoja preveč nejasnosti in s tem seveda možnosti, da lahko posamezni akterji, naj si bodo politični ali z drugačnega življenja uveljavljajo svojo pravico preko ustavnega sodišča. Zato verjamemo, da je smiselno sprejemati tako zakonodajo, ki bo, prvič, pred ustavnim sodiščem vzdržala in, drugič, kar je veliko pomembneje, da bo zakonodaja v prid državljanom in državljankam Republike Slovenije. Prepričani smo, da bo zadeva okoli zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju dosegla vse tiste momente, h katerim slovenska politika in ne nazadnje tudi slovenska vlada ne bi smela težiti. Dejstvo je, da je omenjeni zakon v parlamentarno proceduro prišel januarja letošnjega leta, in sicer zaradi zamude vlade Republike Slovenije, da bi izpolnila obveznosti z naslova zakona o zavarovalništvu glede preoblikovanja. Ob tem pa je potrebno poudariti, da smo takratne zaplete, ki ste jih povzročili v ostalih političnih strankah s tem, ko ste hoteli onemogočiti edini normalni postopek preoblikovanja, ki ga je v parlamentarno proceduro vložila Slovenska nacionalna stranka, dosegli, da se danes srečujemo z zakonom, o katerem ni ne matično delovno telo podalo svoje stališče, če gledamo vsebino zakona, da se je na samem matičnem delovnem telesu govorilo o posameznem hibridnem zakonu. Posledica tega je, če bo jutri zvečer sprejet omenjeni zakon, bomo prišli v situacijo oziroma člani in pa članice Vzajemne ter zavarovanke in zavarovanci Vzajemne, katerih je več kot 1 milijon v okviru naše države, da predlog in vsebina zakona ne bo v skladu s težnjami po ustanovitvi oziroma po uveljavitvi pravnega reda. Dejstvo je, da zakon v svoji vsebini [[...]]
Moment, gospod Peče. Prosim novinarje, da obmolknejo ali poslušajo in opazujejo ali pa se odstranijo iz dvorane. Prosim! Ja, hvala lepa. Zelo ste prijazni. Nadaljujte, gospod.
Hvala vam, gospod predsednik! Hočemo povedati, da vsebina zakona, ki je danes pred nami, ne more biti realizirana, in da bomo s tem pustili veliko pravno zmedo pri oblikovanju oziroma bodočih poteh lastninjenja Vzajemne. Dejstvo je, da omenjeni zakon, ki je danes pred nami in zato tudi predlagamo umik o končnem glasovanju te točke, v svoji vsebini opredeljuje oziroma nosi kar tri nejasnosti. Prvič, rok za izvedbo skupščine oziroma sklic skupščine je 30 dni. Kot veste, pa vsebina predloga zakona govori o 1.5., torej pomeni 1. maj. Pridemo v situacijo, ko do skupščine ne bo moglo priti. Ob tem vas opozarjam, da če bo državni zbor danes to sprejel, bo to sprejel z vedenjem, da namerno onemogoča sklicanje skupščine. Drugič. Za sklic skupščine je potreben pravilnik. Tega pravilnika še ni. Zopet pridemo v časovni deficit oziroma s sprejemom tega zakona potisnete v časovni deficit omenjene organe družbe. In pa tretjič. Za ta pravilnik je potrebno mnenje ministrstva. Torej pridemo v tri nove dimenzije, za katere niti eno ni možno izpostaviti normalnega časovnega obdobja, da bi se opravila skupščina, da bi se na skupščini sprejeli sklepi, ki so potrebni, kajti ravno te sklepe je zakonodajalec, torej državni zbor, v preteklem mandatu naročil tej instituciji. Zato v imenu poslanske skupine predlagamo, da se umakne predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Hvala.
Hvala. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Preden preidemo na glasovanje, prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Prehajamo na odločanje o predlogu za umik navedene točke z dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 5, proti 56. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 56.]] Ugotavljam, da predlog ni sprejet. Prehajamo na predlog za širitev dnevnega reda. Državnemu zboru predlagam razširitev dnevnega reda z obvestilom o odstopu dr. Jožeta Pavliča Damjana z mesta ministra brez resorja, odgovornega za usklajevanje in spremljanje izvajanja strategije razvoja Slovenije. Predlog ste prejeli z dopisom 24. marca 2006. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Gospod Gantar, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Dovolite mi, da obrazložim stališče poslanskega kluba o predlogu za razširitev točke dnevnega reda. Poslanski klub LDS ne bo nasprotoval in bo podprl razširitev dnevnega reda s to točko. Po eni strani, kot vsi vemo, gre za golo formalnost, po drugi strani pa ta formalni akt, povezan z odstopom ministra Damijana, ilustrira, po našem mnenju, klavrno stanje v vladi in nakazuje, da se vlada ni sposobna soočiti z nalogami in reformami, ki si jih je sama zadala. V poslanskem klubu LDS smo pričakovali odstope, odstope, ki naj bi bili, če tako rečem, rezultat dela ministra Damijana, torej odstope ministrov, ki niso sposobni ali voljni izvajati določenih sprememb in reformnih ukrepov. Zgodilo pa se je ravno obratno. In to je nekako napovedal že sam minister v odstopu, ko se je na zagovoru predstavil, da je po kitajskem horoskopu ognjeni konj, kar pa verjetno za marsikoga ni dobro znamenje. In ta napoved se je uresničila. Minister Damijan je odstopil iz osebnih razlogov. Takšni razlagi verjamemo. Takšnih odstopov iz osebnih razlogov imamo zadnje leto na pretek. Ljudje, tudi minister Damijan, odstopajo, ker jim je dovolj vsega, dovolj jim je neformalnih pritiskov, manipulacij, izigravanj, šikaniranj, blokad, dirigiranih medijskih sporočil in podobnih instrumentov podtalne politike. Zato se rajši odločijo, da gredo sami, kot da bi bili odstopljeni. Razlika pri ministru Damijanu je ta, da ga je za ministra imenovala ta koalicija in ta oblast, da bi se legitimizirala in dobila videz strokovnosti in prepričljivost. Damijan je temu nasedel pri imenovanju, očitno pa je ta manever kaj kmalu spregledal. Nekateri smo že pri njegovem zagovoru pred pristojnim delovnim telesom opozarjali na nedorečenost službe, ki jo vodi, na dejstvo, da se bo 17 ljudi v njegovi službi soočalo in spopadalo s strukturami po ministrstvih, ki štejejo tudi po nekaj tisoč ljudi, da ga bodo dojemali kot nekoga, ki so samo teži, hkrati pa nima odgovornosti za vitalna področja, ki so predmet reform. Če bi želeli postaviti ministra, ki odstopa na to mesto, bi se moralo zgoditi, da bi postal vsaj podpredsednik vlade. Naj zaključim. Citiram kolumnista iz zadnje Sobotne priloge. "Damijan je prišel z galamo in odšel po prstih." To je tudi metafora za reforme. Začele so se z obetom velikega poka in velikih sprememb, očitno pa bodo končale v brezkonceptualnem [[..]] [[nerazumljivo.]] [[...]]in politiki majhnih korakov. Tej vladi se dogaja prav to, kar je drugim tako brezobzirno očitala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Peče. Prosim, da ne motite seje. Gospod Peče, izvolite.
Spoštovani prisotni! Tudi v poslanski skupini nacionalne stranke bi radi podali svoj pogled na omenjeno zadevo. Res je, da si ne upamo oziroma ne upamo jemati pravice in recimo komentirati osebni razlog, če je tako napisal, ali je to res ali to ni res. Radi pa bi podali, vsaj po naši oceni oziroma izraženo z naše strani neresnost tako delovanja nekdanjega, če lahko temu zdaj rečemo že, ministra, kakor seveda celotne vlade v Republiki Sloveniji. Dejstvo je, da je žalostno, da vlada Republike Slovenije po nekajurni razpravi v okviru vlade, nekajurni razpravi v okviru zakonodajnega telesa odločanja torej državnega zbora in nekajurni razpravi na matičnem delovnem telesu seveda imenuje pod imenovalcem odgovornosti osebo, ki je to funkcijo pripravljena prevzeti za nekaj mesecev, bolje rečeno za tri mesece. Ob tem bi pa seveda radi poudarili našo podkrepitev k besedi neresnost, s kateri označujemo vlado Republike Slovenije ob tovrstnih imenovanjih. Dejstvo je, da vsaj v tem primeru gre za ministrstvo, ki se je zavzelo, da bo sprejemalo ene izmed najtežjih odločitev v naši državi, po moji oceni tudi najbolj negativne odločitve v naši državi, ampak kakorkoli rečeno, ocenjujemo, da je pa neodgovorno s strani vlade, da ta isti človek v odstopu opravlja funkcije oziroma da na to mesto pristopi ena izmed opozicijskih strank, v našem primeru Združena lista socialnih demokratov. Po naših prepričanjih, če bi želela slovenska vlada in pa državni zbor ohraniti neko vrsto kredibilnosti pred državljani in državljankami v zameno za predlagane in veliko opevane reforme, med katerimi oziroma za katere med drugim namenja preko 100 milijonov slovenskih tolarjev samo za propagando, bi seveda to nalogo moral prevzeti predsednik vlade torej gospod Janez Janša sam. Hvala.
Hvala. Želi še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti nihče. [[Za je glasovalo 62.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev dnevnega reda sprejet. Zbor bo to točko obravnaval kot 1a. točko dnevnega reda, in sicer takoj po določitvi dnevnega reda seje. Kolegij predsednika državnega zbora predlaga, da se dnevni red seje razširi z obravnavo predloga odloka o dopolnitvah odloka o ustanovitvi in nalogah delovnih teles državnega zbora Republike Slovenije. Predlog ste prejeli z dopisom 24. marca 2006. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Gospod Gulič. Izvolite, v imenu LDS.
Spoštovani, predsedujoči. Cenjene kolegice in kolegi. Mi seveda ne bomo nasprotovali tej razširitvi zaradi tega, ker smo se po dolgotrajnem premisleku odločili, da konstruktivno sodelujemo v tej komisiji. Gre za to, da seveda še vedno čakamo na odločitev ustave komisije, ampak kljub temu bi bili radi seveda konstruktivno vključeni v nadaljnje delo oziroma v začetno delo komisije tudi zaradi tega, ker gre za prenos izredno občutljivih dokumentov iz dela prejšnje komisije v to komisijo. Seveda pa pričakujemo pri tem, da nam bo v skladu s tem, da smo največja opozicijska stranka, najmočnejša opozicijska stranka, dodeljeno tudi primerno mesto. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo v imenu poslanske skupine? Gospod Peče, izvolite.
Hvala. V imenu poslanske skupine. V poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke podpiramo razširitev dnevnega reda. V končni fazi je ravno situacija nastala zaradi predloga Slovenske nacionalne stranke v smislu boja proti obstoječi in pa naraščajoči korupciji. Ocenjujem pa, da je smiselno s tega mesta vsaj v imenu poslanske skupine podati začudenje o govoru o konstruktivnosti posameznih strank, medtem ko so nasprotovale ustanavljanju močnejše, kvalitetnejše komisije, katere predlog zakona je vseboval in s katero se bomo srečali danes oziroma v toku omenjene seje. Prav tako smo prepričani, da konstruktiven pristop o katerem je bil govor s strani govornika pred menoj, ne more odražati oziroma izraža dvoličnost, da če je posamezna poslanska skupina nasprotovala ustanovitvi tovrstne komisije, se pozneje zavzema za vodenje te komisije. Po naši oceni je konstruktiven pristop potreben od začetka do konca, drugače tega konstruktivnega pristopa ni. To pomeni, da se je potrebno strinjati že z ustanovitvijo tovrstne komisije, šele nato pa to komisijo voditi, ne pa prevzeti samo vodenje, medtem ko vsebini nasprotovati. In dovolite, da izkoristim možnost. Gospod kolega Gulič, naj vas seznanim, da ne obstoja ustavna komisija, ampak samo ustavno sodišče. Hvala.
Hvala. Ker ne želi nobena poslanska skupina več razpravljati o predlogu, prehajamo na odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti nihče.) [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev dnevnega reda sprejet. Zbor bo to točko obravnaval kot 30.a točka dnevnega reda, in sicer v sredo 29. marca po končanem glasovanju. Prehajamo na glasovanje o določitvi dnevnega reda v celoti. Predlagam zboru, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem, s sprejetima dopolnitvama. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti 4. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je dnevni red 15. seje zbora določen. Prehajamo na 1.A TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBVESTILO PREDSEDNIKA VLADE REPUBLIKE SLOVENIJE O ODSTOPU DR. JOŽETA PAVLIČA DAMIJANA Z MESTA MISTRA BREZ RESORJA, ODGOVORNEGA ZA USKLAJEVANJE IN SPREMLJANJE IZVAJANJA STRATEGIJE RAZVOJA SLOVENIJE. Predsednik vlade Republike Slovenije gospod Janez Janša me je 21. marca 2006 obvestil, da je dr. Jože Pavlič Damijan odstopil s funkcije ministra brez resorja, odgovornega za usklajevanje in spremljanje izvajanja strategije razvoja Slovenije. Minister me je obvestil, da svojega odstopa v državnem zboru ne želi obrazložiti. V zvezi s tem državni zbor Republike Slovenije na podlagi 115. člena ustave Republike Slovenije ugotavlja, da je dr. Jožetu Pavliču Damijanu prenehala funkcija ministra brez resorja, odgovornega za usklajevanje in spremljanje izvajanja strategije razvoja Slovenije. Na podlagi 115. člena Ustave Republike Slovenije opravlja tekoče posle do imenovanja novega ministra oziroma do obvestila predsednika vlade v skladu z drugim odstavkom 234. člena poslovnika državnega zbora. Gospodu Damijanu se zahvaljujem za sodelovanje in mu želim najboljše pri nadaljnjem delu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam sejo državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15.00 uri.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prosim da zasede svoja mesta in se umirite! Hvala. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Še enkrat v zvezi s to točko dnevnega reda, prosim še enkrat da se umirite. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 27 poslank in poslancev. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. in drugim odstavkom 245. člena ter 247. člena poslovnika državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik vlade. Za tem bo minister za zunanje zadeve odgovoril na poslanski vprašanji, postavljeni na 13. in 14. seji zbora, na kateri zaradi odsotnosti ni odgovoril. Poslanec Jakob Presečnik, ki je prijavil dve vprašanji, bo drugo vprašanje postavil potem, ko bodo vsi prijavljeni poslanci postavili po eno vprašanje. Poslanci imajo za postavitev vprašanj na voljo 3 minute. Predsednik vlade in minister odgovorijo na vprašanje največ v petih minutah. Enako tudi, če je vprašanje postavljeno več ministrom. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora. Ne more pa postaviti dodatnega, novega vprašanja. Prosim poslance, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. V zvezi s to točko so se za danes opravičili naslednji ministri, minister za promet magister Janez Božič in minister za zunanje zadeve doktor Dimitrij Rupel, ki je tu, se opravičujem, in sicer on bo odsoten od 17.00 ure dalje. V primeru, da poslanec na postavljena vprašanja danes ne bo dobil odgovora, mu morata predsednik vlade ali minister v 30-ih dneh predložiti pisni odgovor, ki bo objavljen v glasilu državnega zbora. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo državnega zbora. Na klop ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katera v poslovniškem roku še ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Kot že rečeno bo na prva štiri vprašanja odgovoril predsednik vlade gospod Janez Janša. Gospod Peče, želite proceduralno vprašanje? Izvolite.
Hvala lepa predsednik. Na podlagi vrstnega reda postavljanja poslanskih vprašanj je razvidno, da bo prvo poslansko vprašanje postavil poslanec Miran Potrč. Na podlagi 244. člena poslovnika, v katerem je opredeljena struktura postavljanja poslanskih vprašanj, je jasno razvidno in nakazuje na razmerje pozicije in opozicije. Dejansko 244. člen poslovnika nakazuje oziroma daje možnost, da poslanci opozicije postavljajo več poslanskih vprašanj predsedniku vlade, kajti dejstvo je, da z njim nimajo rednih stikov. Drugo dejstvo je, da predstavniki vladajočih strank, kar je seveda tudi logično, ne postavljajo več poslanskih vprašanj predsedniku vlade, kajti dejansko so z njim v kontaktu kadarkoli hočejo. Na podlagi obstoječih razmer in delovanja na področju političnega trga je jasno razvidno, da je Združena lista Socialnih demokratov oziroma SD, po novem, prevzela funkcijo koordinatorja dela ministrstva za razvoj Republike Slovenije. Po naši oceni seveda to jasno nakazuje na vpletenost poslanske skupine in pa stranke Združene liste Socialnih demokratov kakor tudi komunikacija po naši oceni in pa po vedenju, ki izhaja iz dnevnega časopisja, skoraj da vsakodnevna med predsednikom te stranke in predsednikom vlade. Ocenjujemo, da je smiselno v ohranjanju politični higiene ali pa kulture, kakorkoli hočete, da ohranimo smisel 244. člena poslovnika in da se omogoča, da opozicija postavlja več vprašanj, z drugimi besedami, da se tiste stranke, ki so v rednem sodelovanju in lahko izven momenta postavljanja poslanskih vprašanj kontaktirajo in pa dobijo odgovor s strani predsednika vlade, seveda izloči Združeno listo Socialnih demokratov oziroma Socialnih demokratov ravno zaradi koordiniranega dela na področju oziroma koordinacije dela na področju ministrstva za razvoj Republike Slovenije. Upam, da boste predlog Nacionalne stranke upoštevali ravno v ohranjanju vrednosti 244. člena poslovnika. Hvala.
Gospod Peče, oprostite, to je bilo ne samo hudomušno, to je bilo neprimerno za ta trenutek. Menim, da je bila to čista zloraba poslovnika. Prehajamo torej na vprašanja, ki se postavljajo predsedniku vlade gospodu Janezu Janši. Prvi bo poslansko vprašanje postavil gospod Miran Potrč. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod predsednik vlade! Slovenija je z vstopom v Evropsko unijo sprejela načela prostega pretoka dela kapitala in storitev. Prvi učinki tega se kažejo v povečanem interesu tujih investitorjev, posebej na področju telekomunikacij in bančništva. Gotovo se bodo okrepili tudi na področju energetike, prometne infrastrukture ter drugih najbolj propulzivnih gospodarskih panog. Vlada si je za enega od prednostnih cilj zastavila izstop države iz gospodarstva. Žal v tej smeri v letu in pol ni storila veliko, z izjemo sporne prodaje deležev v družbi Mercator. V svojih usmeritvah se je vlada odločila za model privatizacije 26xy, kar pomeni 26% državnih sredstev, 26% ali 27% pa strateških oziroma portfeljski investitorji, ne glede na gospodarsko panogo, tržno uspešnost, stopnjo razvoja, strateški pomen in podobno. V Socialnih demokratih smo tako pavšalno določen model šteli za neustrezen. Vedno smo bili prepričani, da se je za konkreten model treba odločati s premislekom, upoštevaje konkretne okoliščine in cilje. Videti je treba, da tudi vi v primeru lastninjenja Ljubljanske banke iščete različne rešitve druge od tega modela. Glede na velik pomen in posledice modelov privatizacije, glede na nejasna stališča vlade v zvezi z njimi, glede na javnosti znane razlike v njih tudi med koalicijskimi strankami in glede na nekatera ugibanja, da so te razlike tudi "posebni" razlogi gospoda Damjana za odstop z mesta ministrstva vas spoštovani, predsednik vlade sprašujem: Kakšna so in je dejanska strategija vlade v procesu privatizacije in umika države iz gospodarstva, kakšni so njeni konkretni programi, po kakšnih modelih in v kakšnem roku bodo realizirani? Ob pričakovanem povečanem interesu tujih investitorjev vlada verjetno razmišlja o varovanju nacionalnih interesov. Sprašujem vas: Kateri so konkretni nacionalni interesi, po kakšnih kriterijih se določajo ter kako in kdaj jih namerava realizirati? In končno. Glede na gornja vprašanja vas sprašujem: Ali lahko že kaj konkretnega poveste o modelu privatizacije Ljubljanske banke, kako na ta proces vplivajo razlike med vladnimi strankami in koliko je na ta proces in razlike vplival tudi odstop ministra Damijana? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod premier, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Dejansko zadeva najbolj aktualno trenutno dogajanje, s tem da obstaja razkorak med dejanskim stanjem in med načrtovanimi reformnimi ukrepi. Če tega razkoraka ne bi bilo, ti ukrepi tudi ne bi bili potrebni. Stanje ni takšno, kot bi si ga predstavljali kot idealno, zato ga želimo modernizirati. Del te modernizacije je tudi dokončanje procesa privatizacije, ponavljam še enkrat, da to delamo zato, ker to doslej ni bilo narejeno. Če bi bilo, bi bilo slovensko gospodarstvo bolj razvito, bi bilo že bolj naprej, ampak stanje je takšno. In ko gre za ta proces, v tem mandatu tudi nič ne zamujamo. V dokumentih, ki vežejo to koalicijo, to vlado in tudi v obljubah, ki smo jih dali smo obljubili privatizacijo, ki pa bo premišljena in v nekaterih delih postopna. In zaenkrat smo popolnoma v skladu s časovnico, ki je bila postavljena. V tem trenutku razpolagamo s predlogi delovnih skupin praktično za vse strateške panoge oziroma podjetja in bančne institucije, razen za oba paradržavna sklada. Do predloga ali izdelave predloga privatizacije ali pa bodoče vloge obeh paradržavnih skladov se bo delovna skupina, ki je bila za to ustanovljena, opredelila oziroma izdelala ta delovni predlog v kratkem. S tem bomo na tej delovni ravni zaokrožili naše delo in potem sledi formalna procedura, tako kot je določena v zakonodaji. V tem trenutku zato ne moremo govoriti o tem, da obstajajo razhajanja v zvezi s koncepti privatizacije, kjer vlada še nobenega od teh konceptov ni potrdila in to tudi ni bilo načrtovano. Postopki so v fazi priprav. V nekaterih primerih je bila delna privatizacija že izvedena; Nova Ljubljanska banka je tak primer, tukaj imamo tujega strateškega partnerja s pomembnim lastniškim deležem in preden vlada sprejme nadaljnji postopek oziroma se odloči o nadaljnjem postopku privatizacije, želimo ta korak kolikor je mogoče uskladiti tudi s strateškim partnerjem, ki je bil izbran že v prejšnjem mandatu. V zvezi z izhodišči, na podlagi katerih se pogajamo, s strateškim partnerjem ni nikakršnih razhajanj v koaliciji in v vladi, tudi ni bilo nikakršnih razhajanj na relaciji z ministrom, ki je odstopil. Kaj je to nacionalni interes? Nacionalni interes v gospodarstvu je dobro stoječe, dobro delujoče gospodarstvo, ki je sposobno dosegati tolikšno stopnjo rasti, da je na tej podlagi možno realno blaginjo. To je naš nacionalni interes. V posamičnih gospodarskih panogah gre tudi za pravo razmerje med odgovornostjo in med pristojnostjo. Eno od teh področij, kjer je treba zasledovati tudi to razmerje, je bančni sistem, kjer v končni fazi država oziroma Banka Slovenije, v kolikor banke same tega niso sposobne, garantira za depozite bank, ki gredo v stečaj. Tukaj imamo nekoliko unikatno rešitev glede na ostale tranzicijske države oziroma nove države članice Evropske unije. Zadeva ni tako preprosta, kot se je to v zadnjih dneh poskušalo prikazati v javnosti, in tukaj je treba upoštevati tudi pristop, ki bo zagotovil dolgoročno stabilnost slovenskega finančnega sistema. Formula 26xy ni absolutna. V nekaterih podjetjih ali panogah seveda nima nikakršnega pomena, da država obdrži četrtinsko lastništvo. To je smiselno in potrebno tam, kjer se na ta način zagotavlja prisotnost neke panoge ali pa neke dejavnosti doma, možnost vplivanja na neke strateške odločitve, ne pa hkrati tudi na tekoče poslovanje. In ta formula je pač, in to je navedeno v tem okviru gospodarskih in socialnih reform, uporabna v nekaterih konkretnih primerih.
Hvala gospodu predsedniku. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil gospod Sašo Peče. Oprostite. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Potrč.
Hvala lepa. Ja, želim. Gospod predsednik, model 26xy je bil edini, ki je bil zapisan v okvirnem programu, ki ga je sprejela vlada za reforme, zato sem ga omenjal. Mene veseli, da ni edini v smislu realizacije, ker sem ves čas bil mnenja in socialni demokrati, da ni realen in da je treba konkretno razmerje upoštevati. Bi pa kljub temu ne soglašal, da privatizacija teče po načrtih. Ta moment teče bolj v smeri prevzemanja kadrovskih funkcij in vpliva, kar se kaže v mnogih podjetjih. O tem je težko reči, da ni res in ima velik vpliv tudi na poslovanje. Drugo, kar je pomembno s tem v zvezi, vprašanje, odgovora pa ni bilo; kam in kako bo vlada, ki trdi, da program izstopa države iz gospodarstva poteka, usmerjala sredstva, ki jih bo dobila od privatizacije, ali v razvoj ali tudi na tej točki v politično obvladovanje gospodarstva in končno, glede na to, da soglašate, da je to ena od pomembnih ali najbolj aktualnih tem tudi za vlado, vas sprašujem, ali se vam zdi prav, da bi o tej temi nekoliko več zvedel tudi državni zbor in o tem opravil potrebno razpravo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala tudi za to dopolnilno vprašanje. Jaz mislim, da slovensko gospodarstvo v razmerah, ki niso vedno najlažje, kar dobro funkcionira. Tudi ne bomo nikoli pristali na tezo, da je samo 5 ljudi v Sloveniji sposobno dobro voditi gospodarske družbe. Treba je dati priložnost tudi mlajšim, tudi bolj izobraženim, šolanim. V kolikor te priložnosti nikoli ne bodo dobili, se tudi nikoli ne bodo mogli izkazati. Tako da govoriti o tem, da prihaja do kakšnih zastojev, seveda ni možno podkrepiti s podatki, predvsem po zaslugi teh vlečnih konjev slovenskega gospodarstva, pa tudi malih in srednjih podjetij, ki ostajajo realna sila v Sloveniji. Gospodarska rast je za razmere, ki so vsaj deloma stabilizacijske zaradi naših namenov, da prevzamemo evro, kar solidna, ob tem, da se inflacija zmanjšuje; tako dobrega razmerja praktično še nikoli ni bilo. Je seveda to še možno popraviti. Kar se tiče izkupička od privatizacije, je ponekod že v naprej določeno z zakonodajo, kam ga je treba usmeriti, kupnina od prodaje državnih deležev v bankah gre za zmanjšanje javnega dolga, je ni možno porabiti za kaj drugega. Za ostalo kupnino pa gre za pač relativno velik vir, enkraten vir in o tem, kako ga najbolj smotrno porabiti, bo vlada seznanila državni zbor z resolucijo o nacionalnih programih, ki jo bomo predložili v kratkem in v kateri bo tudi naš predlog, kako del teh sredstev kar najbolj produktivno porabiti. Zdaj, kar se razprave tiče, kot že rečeno, bo sledila na vladni predlog. V tem trenutku pa, če ste mislili na konkretne predloge za privatizacijo nekaterih podjetij ali bank, te razprave ne bo, ker bi bilo zelo nesmiselno javno razpravljati o potezah, ki naj bi jih še naredili, v času, ko se pogajamo ponekod s strateškimi partnerji ali v primerih, ko se ponekod koncepti šele oblikujejo. Tako da na zelo konkretno vprašanje tukaj, ne da ne morem odgovoriti, ampak ne bi bilo pametno in primerno odgovarjati, dokler stvari niso dorečene.
Hvala gospodu predsedniku. Gospod Potrč, izvolite.
Hvala lepa. Gospod predsednik je izrazil prepričanje, da je umik države iz gospodarstva eden od temeljnih ciljev vlade in ena od pomembnih nalog, ki jih ima vlada. Jaz bi želel poudariti, da razlike med ocenami uspešnosti tega početja in dejanskim stanjem niso samo na strani socialnih demokratov, ampak mnogi ekonomski analitiki ugotavljajo, da je na teh točkah vlada relativno neuspešna. Da grejo stvari zelo počasi in da se do sedaj glavni premiki opravljajo predvsem na liniji prevzemanja kadrovskih funkcij, prevzemanja mest v nadzornih svetih, preko njih spremembe v upravah družb, mnogokrat ne po kriteriju uspešnosti ali neuspešnosti, ampak tudi po kriteriju politične pripadnosti kandidatov in na novo imenovanih članov v upravah. Jaz lahko sprejmem vašo ugotovitev, da razprava o programih, ki so v teku, lahko je to tudi program privatizacije Ljubljanske banke, ni morda smotrna, razprava o problematiki umika države iz gospodarstva pa je še kako smotrna, zato v poslanski skupini Socialnih demokratov predlagamo, da o odgovorih vlade na zastavljeno vprašanje v skladu z drugim odstavkom 246. člena poslovnika razpravlja državni zbor. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca, gospoda Potrča, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil gospod Sašo Peče. Izvolite.
Spoštovani prisotni. Gospod predsednik Cukjati, uvodoma ste označili proceduralni predlog Slovenske nacionalne stranke kot hudomušen, torej lahko razumemo, da kot hudomušno postavljate željo Nacionalne stranke, da zadeve končno v tej državi postanejo transparentne, ampak po drugi strani me preseneča vaša reakcija in pa seveda posledica, ki teži k temu, da se zamegljuje politika tudi v tej hiši, torej v hiši državnega zbora. Dovolite, da izpostavim poslansko vprašanje, namenjeno predsedniku vlade. Gospod Janša, struktura proračunskih prihodkov prikazuje na po eni strani najsi bo nevednost, ignoranco ali pa na nesposobnost vlade Republike Slovenije, kajti dejstvo je, da vlada kot nosilka javnih financ v naši državi spodbuja tako imenovano rast davčnih prihodkov. Dejstvo je, da med vsemi prihodki v okviru naše države davčni prihodki zavzemajo preko 92% vseh prihodkov, kar po drugi strani pomeni, da se država ali pa ministrstvo za finance, po moji oceni pa vlada Republike Slovenije, vklepa tistih finančnih prihodkov, na katere seveda ne državljani ne morejo vplivati, kajti dejstvo je, da davke in ostale takse morajo poravnati, drugače so pač v prekršku. In, da lahko država, seveda pod predpostavko oziroma pod skupnim imenovalcem, da je popolnoma nesposobna vedno znova le povečuje in uvaja nove davke. V zvezi s tem dovolite, da izpostavim torej še vedno večanje oziroma težnjo po povečevanju tega instrumenta, torej davčne politike, ki po moji oceni nakazuje zgolj na lakomnost in pa požrtnost slovenske vlade. Dejstvo je, da sta v pripravi dva zakona, dva nova davčna zakona, katerih posledica bo dodatna davčna obremenitev za državljanke in pa državljane Republike Slovenije. Prvič za davek na nepremičnine, ob tem ne smemo pozabiti, da so nepremičnine že do sedaj oziroma sedaj obremenjene s tremi davki, prvič, davek na dodano vrednost, davek na promet z nepremičninami in ne nazadnje premoženjski davek, kakor tudi imajo lokalne skupnosti možnost, da "nabijajo" davke na nepremičnine skozi tako imenovano takso za uporabo stavbnih zemljišč. Da vam pa to seveda ne bi bilo dovolj, to govorite pod predpostavko, da boste s tem pobrali od državljanov dodatnih 30 milijard slovenskih tolarjev, ste pa seveda v napovedniku svojega dela seznanili državni zbor in pa del javnosti, seveda na zelo, po moji oceni, nekorekten in zavajajoč način. Pripravljate tudi novo obdavčitev davkov na prevozna sredstva, navkljub temu, da so prevozna sredstva že v obstoječem sistemu trikrat obdavčena. Gospod Janša, zanima me, kolikšne bodo te obdavčitve - držijo besede, ki prihajajo s strani ministrstva za finance, da naj bi šlo v obdavčitvi na nepremičnine kar za 2%, kar pomeni, da vam bi vsak lastnik nepremičnine, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]če vas izpostavim kot osebo vlade, v 50-ih letih namenil finančna sredstva, ki predstavljajo tržno vrednost določene nepremičnine. Hvala za odgovor.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala tudi za to vprašanje. Najprej naj povem, da je namen davčne reforme, ki se pripravlja, prvič, poenostaviti davčni sistem, drugič, pa davčno breme nekoliko prerazporediti, predvsem pa zmanjšati. Eden od pomembnih ciljev reforme je oziroma reform, je zmanjšanje javne porabe. Zato je možno seveda govoriti tudi o zmanjšanju potrebnih davčnih prihodkov, vendar ne v celoti. Že z odpravo davka na izplačane plače oziroma plačno listo bo izpad v proračunu, in ta postopek se je že začel, ta davek smo začeli odpravljati že v letošnjem letu, bo med proračunskimi viri za, odvisno, ali štejemo samo posredno ali neposredno, med 80 in 120 milijardami tolarjev manj. Zdaj, toliko ni možno privarčevati, še posebej ne naenkrat, zato je treba seveda poiskati bolj primeren vir z vidika produktivnosti, in zaradi tega je seveda načrtovana nekoliko večja obremenitev potrošnje in neproduktivnega premoženja. Govorjenje o tem, da se bo zdaj kar vse nepremičnine obdavčilo in vse avtomobile, je seveda govorjenje na pamet. Ko bo zakon, ki se pripravlja, v proceduri, boste tudi videli zelo konkretne predloge. V vsakem primeru pa seveda gre za nek premik, ki ga je potrebno narediti, v kolikor želimo ustvariti pogoje za hitrejšo gospodarsko rast in za hitrejši razvoj in napredek. V obstoječih razmerjih tega ni možno narediti. Zdaj, lahko vam postrežem z nekaterimi izračuni, ki so bili v tem zadnjem času narejeni. Dejstvo je, da so seveda davčne spremembe vedno občutljive, da vsak preračunava možne učinke iz svoje lastne pozicije, ampak vlada, pa tudi ta državni zbor mora imeti pred seboj tudi splošne koristi. V kolikor bi želeli nadomestiti prilive v proračun na račun ukinitve davkov na izplačane plače in bi to nadomestilo dobili z dvigom obeh stopenj davka na dodano vrednost, potem bi to povečalo življenjske stroške za največ 1,3%. Zdaj, v kolikor bi šli na enotno davčno stopnjo pri dohodnini, bi to dodatno za pol odstotka povišalo življenjske stroške. Skupaj, v kolikor bi šli na obe rešitvi, bi to predstavljalo za 1,7 % točke velik dvig, s tem, da bi, kot sem dejal, polovico tega izpada približno krili z zmanjšanjem javne porabe oziroma zmanjšanjem stroškov. Seveda bi bil ta dvig obeh stopenj majhen, lahko se pa, čeprav je to bila najbolj živa debata v zadnjih mesecih, to nadomestilo reši tudi z enotno stopnjo davka na dodano vrednost, ki bi bila v tem primeru okrog 18%. To bi dejansko lahko dodatno zvišalo življenjske stroške za gospodinjstva, ki so v najnižjem dohodkovnem razredu, vendar vlada hkrati predlaga, v kolikor bi šli na to rešitev, je pa to samo ena od možnih, da se dvigne splošna olajšava, ki na drugi strani pomaga ravno tistim, ki imajo najnižje dohodke. Izračuni, ki so bili narejeni, kažejo, da govorjenje, ki smo ga slišali velikokrat in je bilo velikokrat žal tudi govorjenje bolj na pamet, o tem kakšni premiki to bodo, kako se bo obdavčilo revne na račun bogatih in tako naprej, ne držijo, kako se bodo zvišali življenjski stroški za 10%, nič od tega ne drži, zdaj so na mizi zelo konkretni izračuni, okrog katerih se je možno pogovarjati in v zvezi katerimi se je potem tudi možno realno odločati, in ni samo ena varianta na mizi. In kot že rečeno, ni namen vlade, da vse po vrsti obdavči - nepremičnine, avtomobile in tako naprej, ampak je namen vlade, da se bolj obdavči neproduktivno premoženje - luksuz, zato, da se ljudi stimulira, da vladajo v produktivne [[...]]
Gospod predsednik, hvala lepa. Gospod Peče, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala za to možnost. Gospod predsednik vlade, ne zamerite, ampak ali namenoma zavajate ali predloga zakona oziroma dveh zakonov, ki sta v okviru ministrstva za finance že narejena, ne poznate. Dovolite, prvič, ko govorite, da je vaš namen poenostavitev davčnega sistema. Drži, v kolikor gledamo, da [[..]] [[nerazumljivo.]] [[...]]je poenostavitev enostavno rečeno dvig vseh davkov. Lahko tako govorimo, ampak seveda je to zelo nepošteno do državljanov in državljank. Dalje navajate, da je to nujno potrebno zaradi primanjkljaja v proračunu, ampak dejstvo je, da primanjkljaj v proračunu nastopa zaradi drugih argumentov, predvsem zaradi lakomnosti države, in je ta proračunski primanjkljaj veliko lažje zapolniti skozi del, ki sem vam ga na začetku povedal, tako imenovane ne davčne prihodke. In ko govorite o prerazporeditvi davčnih obveznosti, češ, da oba predvidena davka, žal predvidena davka, ne bosta obremenila vseh nepremičnin. Naj vas ob tem seznanim, da je ravno državni sekretar na ministrstvu za finance povedal, da je osnovna tendenca zakona, ki bo dodatno obdavčeval nepremičnine, prvič, da se ustvari evidenca vseh nepremičnin zato, da bodo vse te nepremične lahko bile po novem obdavčene. Zakaj potem takem pa prihajate, mislim, da je zdaj v kratkem na vrstnem redu zasedanje državnega zbora, zakon o evidenci nepremičnin, če ne zato, da boste ravno vse obdavčili. To je bil eden izmed osnovnih tendenc omenjenega zakona. In dovolite, da izpostavim to strašno zanimivo zadevo, ki ste jo v svojem odgovoru povedali, in sicer to, da se ne bodo dvignili življenjski stroški. Gospod premije, če poznate formulo, da povečate davke, izdelki se bodo seveda pocenili, vse čestitke. Ampak ne verjamem in vem, da te formule ne poznate, ker te formule seveda ni. Če boste povečali davke, boste povečali osnovne življenjske potrebščine. In še nekaj, s tovrstnimi odgovori, gospod premije, in svetujem, da imate drugič konkretnejše odgovore, ne bo zadoščalo niti 150 milijonov slovenskih tolarjev, kolikor jih namenjate za volilno kampanjo, ko boste ljudem prikazovali, kako povišanje davkov socialno lahko pozitivno vpliva na najnižji sloj. Prosim. Hvala.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Bom poskušal nekatere stvari dodatno pojasniti, čeprav je bilo veliko zadev zmetanih v isto košaro in močno dvomim, da vse sodijo vanjo. Poglejte gospod poslanec, dvig produktivnosti, zagotavljanje pogojev za to, da bomo bolj uspešni, ni nekaj, kar mi lahko naredimo z neko resolucijo pa z željami, ki jih, tudi če jih vsi poslanci pa vsi člani vlade podpišemo. Treba je sprejeti nekatere ukrepe in približno se ve, kaj je tisto, kar deluje, ker je bilo to preizkušeno v državah, ki so uspešne. Slovenija ima v tem trenutku v Evropski uniji eno največjih obremenitev dela. Tisto, kar večina državljank in državljanov v Sloveniji ima in kar prispeva, je lastno delo, lastni trud in to je med najbolj obdavčenim v Evropi. V kolikor želimo ta davek znižati, je potrebno nekatere premike in želimo te premike narediti tako, da bodo produktivnost, znanje, inovativnost prišli bolj do izraza in da bo to imelo pozitivne rezultate. Jaz nisem rekel, da se v nekaterih primerih lahko izognemo minimalnemu povečanju stroškov, vendar če bodo na drugi strani plače večje in v odgovoru na eno od naslednjih vprašanj bom predstavil tudi nekaj podatkov, če bo standard višji in tako naprej, to ne bo nikakršen problem, ker bo v seštevku to pač še vedno pozitiven izračun, ne samo na ravni nacionalnega gospodarstva, ampak tudi na ravni vsakega posameznika, ki mora plačevati položnice. Zakon o evidenci nepremičnin je potreben zato, da bomo pred zakonom vsi enaki, ne zato, da bomo vsi obdavčeni, ampak da bomo vsi enaki, in kot že rečeno vlada ne bo predlagala obdavčitve, jaz ne vem, katere osnutke ste že videli. Trenutno nismo predlagali še ničesar, ne bo predlagala obdavčitev kar po vrsti, ampak samo obdavčitve neproduktivnega premoženja, to bo splošen pristop. Se pravi, ne bo nikakršnih povečanj davkov za stanovanje, za hiše, za tisto, kar je potrebno za normalno življenje, ali za ne vem avtomobile, prevozna sredstva, ki jih težko štejemo za luksuz. Drugo je, ko gre za avtomobile visokega cenovnega razreda in tako dalje. Tukaj znajo biti kakšni premiki. Ampak vse te zakone boste sprejemali v tem državnem zboru, vsi podatki bodo na voljo in prepričan sem, da skupaj lahko pridemo do racionalnih in učinkovitih rešitev.
Hvala. Gospod Peče imate predlog, da o odgovoru predsednika vlade opravi razprava. Izvolite.
Hvala. Jaz mislim, da bi bilo, malo v narekovajih ali pa tudi ne, nevarno, če bi državni zbor sprejel tovrsten odgovor, posebej ob upoštevanju védenja, ki smo mu bili ravnokar priča, da premije, torej predsednik vlade, upošteva, da je za rast družbe in produktivnosti edini možen ukrep povišanje davkov in uvajanje novih davkov. Seveda je tovrstno razmišljanje, z gotovostjo lahko rečem, napačno, predvsem pa škodljivo. In verjamem, da bi skozi izglasovanje možnosti, ki poslancu omogoča, da se opravi širša razprava iz naslova 246. člena, naredili nekaj korakov naprej. Enemu majhnemu koraku smo bili priče skozi drugi del odgovora, ki ga je podal gospod Janez Janša. V prvem delu je namreč zagotovil, da se cene življenjskih potrebščin ne bodo dvignile, v drugem delu pa že dopušča možnost, da se za nekatere izdelke bodo. Torej, če bi omogočili razpravo, ki bi trajala dlje od desetih minut, bi verjetno prišli do tistega spoznanja, da tovrstna vladna politika predvsem na fiskalnem področju pelje v podražitve, in po vsej verjetnosti bi skozi razpravo, ki bi po moji oceni izražala kar nekaj strokovnosti, vsaj na podlagi delovnih izkušenj nekaterih poslancev, ki so bili navsezadnje tudi ministri, ter ob aktivnem sodelovanju vlade pripeljali in nakazali tej vladi tudi drugo možnost, ne le zgolj povišanje davkov, kot tisti element napredka. Hvala.
Hvala. O predlogu poslanca, gospoda Pečeta, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Gospod mag. Milan M. Cvikl bo kot naslednji postavil vprašanje predsedniku vlade.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci! Gospod Janez Janša, pred volitvami ste obljubljali boljše življenje, pospešen razvoj, umik politike iz gospodarstva, sproščenost Slovenije. Do sedaj pa ste poskrbeli le za boljše življenje svojih prijateljev. V sumljivih poslih je vaša vlada samo ob Mercatorju pognala za 29 milijard denarja davkoplačevalcev, na mestih direktorjev menjate dokazano sposobne. O vas danes celo tisti, ki so prihod na oblast pospremili kot prihod odrešitelja na Zemljo, trdijo, da gre za nekoga, ki ne zna, ne zmore ali celo noče izpeljati reform. Res ne znate ali nočete izpeljati reform? Sprašujem vas: Kdaj in kako nameravate, če sploh nameravate, uresničiti sprejeto strategijo razvoja Slovenije? Oba veva, da strategija razvoja Slovenije predvideva cenejšo državo, konkurenčnejše gospodarstvo in sprostitev potencialov Slovenije. Vendar, gospod Janša, kako boste konkretno to storili, če ves čas delujete antireformno in uničujete potenciale Slovenije, ko gradite absolutno oblast? Tudi vi sami ne morete več zanikati naslednjih dejstev: da ste si politično podredili ključne javne uslužbence; da ste v proračunu razdelili denar predvsem za vojsko in represivne organe, slovenske bodoče rodove pa rekordno zadolžili za milijardo evrov, za 240 milijard tolarjev za en sam projekt. Tretjič, da v težnji po absolutni oblasti v podjetjih menjate praktično vse direktorje, po načelu "ni važno, kaj znaš, važno je, da si naš". In četrtič, da bi lažje delili svojim, ko vladate, ste ukinili protikorupcijsko komisijo, zamenjali direktorja urada za preprečevanje pranja denarja, direktorja urada za nadzor proračuna in degradirali državno revizijsko komisijo. Slovenija je vse manj svobodna država, je vse bolj zadolžena država in je država, v kateri imamo januarja letos za 13% več brezposelnih na zavodu za zaposlovanje kot leto poprej. Na razpis za predsednika državne revizijske komisije, ki naj bi pregledovala 500 milijard poslov, pa se ne prijavi nihče - se vam ljudje bojijo gledati pod prste? Gospod Janša, prosim, povejte nam: Kako zares boste uresničili sprejeto strategijo razvoja Slovenije?
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za to vprašanje, čeprav ne vem, če. Oba enako razumeva, na kateri seji sva, ker vi ste najavili naslednje vprašanje in naj bom tudi odgovarjal. Kdaj in kako zares nameravate uresničiti sprejeto strategijo razvoja Slovenije? Korektno vprašanje, tudi zelo pomembno. Vlada je sredi naporov, da tisto, kar se je pripravljalo nekaj let in kar je neki strateški razvojni dokument te države najbrž prvič, odkar ta država obstaja, tudi dejansko realizira. Do danes smo, kot sem dejal že prej, ko sem odgovarjal gospodu Potrču, uresničili vse tisto, kar je bilo na naši časovnici do pomladi leta 2006, in v ničemer ne zamujamo in nobenega razkoraka ni. V tem trenutku se, ko so bili izdelani v glavnem povsod konceptualni predlogi, pripravljajo zakonske rešitve, na podlagi katerih bomo potem dosegali te konkretne premike. Strategija razvoja Slovenije namreč vsebuje, tako kot so tudi sami dejali, nekaj precej konkretnih zavez, ena od teh zavez je doseči 70% zaposlenost do konca tega obdobja, o katerem govorimo, se pravi do leta 2013 in seveda tudi doseči raven gospodarske razvitosti Evropske unije v tem času. Danes, ko se pogovarjamo o tem, lahko na nek način prvič naštejem že stvari, ki so bile iz tega okvira gospodarskih in socialnih reform oziroma programa modernizacije narejene, tako da ne bi kdo mislil, da se vse dogaja samo v teoriji. Dejstvo je, da je vlada doslej sprejela vrsto ukrepov in mnoge tudi izvedla, to so ukrepi, ki se nanašajo na konkurenčnost in gospodarsko rast. Gre za zmanjšanje javno-finančnih odhodkov, za povečanje konkurenčnosti, gre za ukrepe, vezane na privatizacijo in razvoj finančnega sistema, o tem smo govorili v odgovoru na prejšnje vprašanje. Potem gre za postopno odpravljanje davka na izplačane plače. V letošnjem letu je ta davek že bistveno nižji. Prvič je vlada v zgodovini samostojne slovenske države znižala občutno neki davek. Uvedena je bila nova razvojna olajšava za vlaganja v raziskave in razvoj in te olajšave bodo še dvignjene za vlaganja v demografsko ogroženih regijah, potem ko bo Evropska komisija, ker gre v tem primeru za državno pomoč, to rešitev odobrila. Sprejeta je bila sprememba, po katerih se DDV plačuje na podlagi izvedene realizacije oziroma plačane realizacije za veliko število davčnih zavezancev, kar je bil prej velik problem in kar se ni dalo rešiti. V lanskem letu smo dobili tudi resolucijo nacionalnega, raziskovalnega in razvojnega programa za obdobje do leta 2010, prej smo bili od leta 2000 naprej brez tega dokumenta. Sprejet je bil program odprave administrativnih ovir. Veliko tega je bilo že narejeno. V realizaciji so tudi ukrepi za pravičnejši in bolj motivacijski sistem socialnih transferov, poteka združevanja evidenc, prenos vseh pomoči na center za socialno delo. Istočasno se vrši tudi reorganizacija zavoda za zaposlovanje. Narejeni so tudi nekateri makroekonomski izračuni učinkov predlaganih reform. Danes vemo, približno kje bomo leta 2008, 2010 ali 2013, če bomo reforme izvedli ali če bomo šli naprej, gradualistično tako kot recimo doslej in tudi te številke lahko v nadaljevanju navedem. Skratka, vlada zelo resno dela na uresničevanju strategije razvoja Slovenije, s tem, da je morala najprej delo na tej strategiji dokončati, dokument, ki smo ga podedovali, novelirati, dopolniti in potem tudi sprejeti. In tudi ukrepi, ki so bili že izvedeni, dajo pozitivne rezultate. Slovenija je v tem trenutku po številnih makroekonomskih kazalcih oziroma po večini makroekonomskih kazalcev daleč v ospredju med novimi članicami Evropske unije in bo tudi prva, ki bo razširila območje evro oziroma evropsko monetarno unijo v naslednjem letu.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Gospod Janša, v mojem vprašanju sem navedel zgolj dejstva, ki očitno vas bolijo. Poglejte, nekaj podatkov. Gospodarska rast je leta 2005 nižja kot leta 2004, brezposelnost je večja kot 2004. Res je, z operativnim profesorjem, ki je odstopil, sta zganjala veliko hrupa za prazen nič, za enkrat. Veliko resolucij ste sprejeli, vendar ko ste zamenjali desetine direktorjev, ste vplivali na to, da je vrednost teh podjetij padla za 7% od nastopa vaše vlade do danes. To je za več kot 200 milijard denarja izpuhtelo v zrak zaradi ukrepov Janševe vlade. Gospod Janša! Vaša operacija, jaz jo imenujem "Prevzem Slovenije", je skladna s taktiko, ko se najprej politično podredi živo silo in prevzame materialno-tehnično bazo, pa naj stane kolikor hoče. In seveda, ker to veliko stane, je potrebno utišati tiste, ki bi to opazili, zato je treba likvidirati svobodo medijev in nadzorne organe. Pa bodiva konkretna. Davek na izplačane plače. Vaš že odstopljeni minister za razvoj je pred enim mesecem tukaj rekel, da ga ni problem ukiniti že letos. Ali boste to naredili. To bi bilo povsem skladno z drugim vašim pomembnim ukrepom, da naj bi za 120 milijard zmanjšali javno porabo. Ampak ne tako, da se boste zadolžili v Evropi. Ne tako. Tako, da dejansko zmanjšate javno porabo. Vendar, gospod Janša, vam je težko varčevati, ko ste za 2 in pol milijarde izgradili sebi novo pisarno, novo okroglo dvorano in prvič po 100 letih preselili sedež vlade iz neke pisarne, ki je bila dobra za vse predsednike vlade, nekam drugam, in to v času, ko zmanjkuje denarja za nezaposlenost ali pa ni denarja za gradnjo Narodne univerzitetne knjižnice. In ne nazadnje, ko sem omenil prej omenjeni posel, gospod Janša, kako vam je uspelo, da vas med preiskovance v primeru posla Mercator prevzem dela niso uvrstili ne med priče, ne med preiskovance. Odgovarjajte na ta vprašanja.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Torej če s temi navedbami, ki smo jih zdaj poslušali, argumentirate uresničevanje strategije razvoja Slovenije, potem se ne čudim, da ne morete biti sproščen, ker to nima nikakršne veze. Stvari toliko držijo kot vaša navedba, da smo po 100 letih prvič preselili sedež vlade. Slovenija ima vlado toliko časa, kolikor časa obstaja, in to žal ni 100 let. Kar se tiče denarja, ki je bil potrošen za obnovo stavbe na Gregorčičevi, sem jaz napačen naslov za te očitke, ker je bila ta obnova stavbe začeta pred tremi ali štirimi leti, v glavnem tudi vsa plačana prej in edino, kar smo mi naredili, je to, da smo zadeve racionalizirali in da smo namesto 200 v isti stavbi zagotovili še dodatnih 100 delovnih mest, ker smo pisarne zmanjšali. To je bil naš prispevek k tej potrošnji. Tudi drugače vodim vlado, ki je prva v zgodovini slovenske države, ki je dejansko znižala ob koncu lanskega leta število zaposlenih v državni upravi in s tem tudi dejansko nekaj privarčevala. Prej se je število zaposlenih povečalo, 500, 600 v enem letu vladavine Liberalne demokracije, tudi za 1.500 na leto, s precej odločnimi ukrepi je tukaj seveda možno stvari racionalizirati in prihraniti. Seveda bo učinke reform, ki se načrtujejo, deloma tudi že izvajajo, možno meriti potem, ko bodo konkretni rezultati. Danes je seveda povsem legitimno govoriti o tem, da iz tega nič ne bo. Normalno je, da imamo različne poglede, da je opozicija bolj kritična. Obžalujem samo to, da teh idej ni bilo v prejšnjih 12-ih letih, če bi bilo to že prej na mizi predlagano, realizirano, potem bi imeli zdaj bistveno lažje delo in dejansko bi bili moji prijatelji bolj zadovoljni, zdaj jih v glavnem vidim utrujene in zgarane, ko delajo 16 ur na dan.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora. Izvolite oziroma želite postaviti predlog za obravnavo odgovora. Izvolite.
Torej želim, da glede na to, da dopolni odgovor gospoda Janše ni zadovoljil nikogar, razen njegovih, da v skladu z drugim odstavkom 216. člena opravimo razpravo o tem odgovoru. Gospod Janša ni odgovoril na vprašanje, kako namerava narediti cenejšo, konkurenčnejšo državo, kako bo sprostil potenciale Slovenije. Pozabil je povedati, da je vmes obdavčil vsakega od nas, pri obrestih in bo vsak peti tolar po novem šel za potrebe države. Gospod Janša, z veliko statistične gimnastike, brez tega, da se upošteva novo zaposlene vojake, ljudi na bolniških pa še koga iz poznanih služb, vam seveda ni uspelo zmanjšati števila državnih uslužbencev. Naj vam ponovim, res je, politično ste si predvsem podredili javne uslužbence, neubogljive kaznovali bodisi tako, da jim ukinete institucijo ali pa jih degradirate. Toda v proračunu pa ste dali denar za stvari, ki so vam blizu, vojski, represivnim organom, niste pa namenili dovolj denarja za brezposelnost, ker drugače se brezposelnost ne bi povečevala. Namesto da bi reševali Industrijo usnja Vrhnika, preprečevali odpuščanja v Preventu, v Beli Krajini ali ponudili roko Steklarni Rogaška Slatina, ste se odselili pod nebo, v novo okroglo dvorano, kjer razmišljate o prihodnosti Slovenije. Ta projekt, gospod Janša, ni bil zastavljen kot projekt nove pisarne predsednika in kabineta predsednika vlade, bil je nekaj drugega. In četrtič, seveda ste, gospod Janša, zamenjali praktično vse direktorje, in to vpliva na gospodarski razvoj, to vpliva na upadanje vrednosti teh podjetij na slovenski borzi. Zato bi bilo dobro, da opravimo natančno razpravo o tem, kako se bo uresničevala strategija razvoja Slovenije, kako se bo zmanjševala javna poraba, kako boste uspeli zaustaviti trend povečevanja nezaposlenosti. Potrebna je razprava o tem, kakšno Slovenijo gradite, gospod predsednik. To je seveda Slovenija absolutistične vladavine, to je Slovenija, ki je vse bolj zadolžena, vse manj svobodna in kjer se ukinja svoboda medijev ter nadzorne organe. Zato v poslanskem klubu Liberalne demokracije predlagamo, da če ste resni v razpravi o strategiji razvoja Slovenije, o tem opravimo razpravo na seji državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca, gospoda Cvikla, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Gospod Jakob Presečnik bo postavil poslansko vprašanje v imenu Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik vlade, katere spremembe zakonodaje in druge ukrepe načrtuje vlada Republike Slovenije v prihodnje s ciljem izboljšanja razmer za položaj družine v Sloveniji? Ustava Republike Slovenije določa, da država varuje družino, materinstvo, očetovstvo, otroke in mladino ter ustvarja za to potrebne razmere. Vedno več dejstev kaže na to, da sedanje stanje v naši državi ne sledi tem ustavnim določbam. V Sloveniji vse bolj narašča število izvenzakonskih skupnosti, ločenih zakonov, enostarševskih družin in tako dalje. V slovenskem pravnem redu je cela vrsta rešitev, ki ne le omogočajo, ampak celo spodbujajo državljanke in državljane, da se ne odločajo za sklenitev zakonske zveze, da se ne odločajo za rojstvo otrok. Naj na kratko navedem le nekaj dejstev. Davčna ureditev staršem ne priznava uveljavljanja olajšav na ravni realnih stroškov za vzdrževanje, vzgojo in izobraževanje otrok. Predpisi ne spodbujajo parov, da sklenejo zakonsko zvezo, temveč nasprotno, posledica tega je, da so v primeru ločenega življenja - seveda ni nujno, da tudi v resnici živijo ločeno - upravičeni do višjih družinskih prejemkov, dodatkov in večjih olajšav. Zadnje spremembe pravilnika, ki določa plačilo vrtca, so pokazale, da so se nekateri, predvsem kmetje in podjetniki, znašli v brezizhodnem položaju. Razmere na trgu dela so zelo slabe, še posebej za ženske, ki nameravajo imeti otroke. Pomembno vprašanje so tudi pogoji za pridobitev predvsem prvega stanovanja za mlade družine. Starši se pogosto obračajo na nas z ugotovitvami, da bi bili kot starši v ugodnejšem položaju, če ne bi živeli v zakonski skupnosti. Nujno potrebno je v zakonodajo vgraditi principe, ki bodo spodbujali družinsko življenje in družinam, zlasti mladim, omogočali imeti več otrok. Naj za konec navedem le en konkreten primer, če tudi bi lahko predstavil celo vrsto pisem, ki jih prejemamo od staršev iz cele Slovenije. Prednost študenta, ki se odločita za skupno življenje in skleneta zakonsko zvezo, izgubita vsak svoj otroški dodatek, ki bi ga sicer kot redna študenta dodiplomskega študija prejemala vsaj do 26. leta starosti. Če oba izhajata iz socialno šibkih družin, to lahko pomeni več kot 40 tisoč tolarjev mesečno. In s čim naj bi bila utemeljena takšna odločitev? Zakonca sta po zakonu dolžna preživljati drug drugega. V štirih letih sta tako študenta, ki redno študirata, zgolj zato, ker sta sklenila zakonsko zvezo, prikrajšana za skoraj 2 milijona tolarjev otroških dodatkov. Kaj to pomeni, če se v takšni študentski družini rodi še otrok, pa verjetno ni treba posebej poudarjati? Zato vas, gospod predsednik, sprašujem: Kaj konkretno bo vlada naredila, da se bo izboljšal položaj slovenske družine? Hvala lepa.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala tudi za to vprašanje. Nekatere podatke ste navedli že sami, deloma tudi že odgovorili, dejstvo pa je, da se vlada zaveda vloge in pomena družine. Tudi koalicija je družino v koalicijski pogodbi uvrstila na pomembno mesto. Imamo zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, ki je uredil to področje s sistemom, ki je primerljiv ureditvam v razvitejših evropskih državah. Ta zakon ima sicer nekaj pomanjkljivosti, ki pa jih odpravljamo z novelo, ki jo je vlada že sprejela pred kratkim. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve je tudi mimo tega, kar je obvezno po zakonu, sprejelo vrsto ukrepov. Ob prizadevanju, da bi okrepili vlogo očeta v družini in zagotovili lažje usklajevanje družinskega in poklicnega življenja, je ministrstvo pristopilo k izvedbi projekta "Družinam prijazna podjetja". Namen tega je spodbujanje delodajalcev k ponudbi fleksibilnejših delovnih mest oziroma fleksibilnejšega delovnega časa povsod tam, kjer je to možno, in v teh okvirih oziroma v Sloveniji te možnosti še zdaleč niso toliko izkoriščene kot v kakšni primerljivi državi. Potem gre tukaj za ukrepe, ki jih prinašajo spremembe zakona o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti. Tu je denimo predvidena oprostitev plačevanja prispevkov delodajalcev pri zaposlovanju mladih do 26. leta starosti. Delodajalci, ki bodo zaposlili brezposelne osebe na mesta, ki so izpraznjena zaradi porodniškega dopusta, bodo deležni dodatnih olajšav. S tem se preprečuje, da bi se zaposlene sililo, naj ne gredo na porodniški dopust zato, ker ni nadomestila zanje. Za že omenjene spremembe zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih širijo pravico do krajšega delovnega časa zaradi starševstva tudi na starše, ki so samozaposleni, pa tudi na enega od staršev, ki neguje ali varuje dva otroka, sicer do šestega leta starosti in starejšega otroka. Pri dodatku za veliko družino je predviden višji znesek, za družine s tremi otroki približno 92 tisoč tolarjev, na novo pa uvajamo tudi višji dodatek za družine s štirimi in več otroki, ki bo znašal 100 tisoč tolarjev. Do zdaj je bil znesek dodatka za vse velike družine enak. Pri pogojih za pridobitev otroškega dodatka ni več pogoja stalnega prebivališča, ampak je samo pogoj prebivališče. Poleg tega je za pridobitev otroškega dodatka predvideno črtanje pogoja dodiplomskega študija, s čimer bi se uskladili z organizacijo šolstva v skladu z bolonjsko deklaracijo. Ministrstvo pripravlja tudi strategijo za dvig rodnosti, katere eden od temeljev je promocija enakopravne delitve dela v družini oziroma družinskega dela in starševstva med oba partnerja, kar po številnih analizah pomembno ali pa zelo pomembno vpliva na odločitev o vsakem nadaljnjem otroku v družini. Olajšava za vzdrževane otroke v zakonu o dohodnini je določen na podlagi minimalnih stroškov za otroka starega nad 15 let. Ti znašajo 80% minimalnega dohodka za odraslo osebo. Navedeni izračuni so se uporabili za določitev olajšave za leto 2005, ta znaša 475 tisoč tolarjev. Olajšava za vzdrževanega otroka v letu 2006 v naslednjih letih se usklajuje oziroma se bo usklajevala s koeficientom rasti cen življenjskih potrebščin. Višina olajšave se seveda zvišuje tudi s številom otrok. Kar se tiče vrtcev, ki so izjemno pomembni za družinsko politiko, sodijo v izvirno pristojnost občin, vlada soukrepe, ki jih tukaj načrtuje, seveda skuša usklajevati z lokalnimi skupnostmi. Zelo pomembno je tudi reševaje stanovanjskega vprašanja, še posebej ko gre za prvo rešitev stanovanjskega problema, in tudi tukaj je načrtovanih nekaj zelo konkretnih ukrepov, ki bodo stanje precej spremenili.
Hvala gospodu predsedniku. Gospod Presečnik, želite dopolnitev odgovora? [[Ne.]] Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev. Na 13. in 14. seji državnega zbora so poslanci Samo Bevk, Boštjan Zagorac in Srečko Prijatelj postavili poslanska vprašanja ministru za zunanje zadeve, dr. Dimitriju Ruplu, in ministru za promet, mag. Janezu Božiču. Ker ministra na seji nista bila prisotna so poslanci zahtevali ustni odgovor na naslednji seji zbora. Minister za promet, mag. Janez Božič, je odsoten tudi danes, zato bo na vprašanje poslanca Srečka Prijatelja odgovoril na naslednji seji. Minister za zunanje zadeve, dr. Dimitrij Rupel, pa bo najprej odgovoril na vprašanje gospoda Sama Bevka o položaju slovenskih narodnih manjšin v sosednjih državah. Izvolite gospod minister.
Hvala lepa gospod predsednik. Spoštovani gospod poslanec. Torej, čeprav imamo v naši državi urad za Slovence po svetu, ki se formalno-tehnično v vseh podrobnostih ukvarja s slovenskimi manjšinami v sosednjih državah, je naše ministrstvo stalno aktivno, ko gre za skrb za Slovence v zamejstvu. Skrb za Slovence v zamejstvu je kljub vsemu integralni del slovenske zunanje politike. No, mi se v vseh mogočih stikih dvostranskih, mnogostranskih in dvostranskih in mnogostranskih okvirih dosledno zavzemamo, da bi sosednje države spoštovale sprejete obveznosti s področja manjšinskega varstva. Naj povem, da v našem ministrstvu pozorno spremljamo dogajanja, ki so povezana s položajem slovenske manjšine na avstrijskem Koroškem, in vodimo redni dialog o problematiki slovenske manjšine na Koroškem, vendar moram reči predvsem z avstrijskimi zveznimi oblastmi. Zapletanje v javne polemike z deželnih glavarjem Haiderjem se nam ne zdi produktivno in vsekakor ne bi želeli prispevati k predvolilni tekmi, ki se v teh tednih, teh mesecih razvija v sosednji deželi. Ne glede na zaplete in provokacije na deželni ravni pa pričakujemo, da bodo avstrijske oblasti v okviru notranjepravnih in mednarodnopravnih obveznostih sprejele ustrezne izvedbene ukrepe za postavitev nadaljnjih dvojezičnih krajevnih napisov v smeri uresničitve odločitev avstrijskega ustavnega sodišča tako iz leta 2001 kot iz leta 2005. V tem smislu so nam všeč izjave najvišjih političnih predstavnikov in pravnih avtoritet avstrijske države, ki izpostavljajo pomen spoštovanja in uresničevanja razsodb ustavnega sodišča in zavračajo možnost, kar je še posebej pomembno, odločanje večine o pravicah manjšinskega prebivalstva. Sprašujete v zvezi s 7. členom Avstrijske državne pogodbe. Mi se bomo še naprej dosledno zavzemali za uresničevanje vseh pravic slovenske manjšine v Avstriji, ki so utemeljene na tem členu. Ne glede na različna stališča glede vprašanja formalno-pravnega statusa Slovenije v Avstrijski državni pogodbi je bistveno, da Avstrija priznava, da je Avstrijska državna pogodba in njen 7. člen nesporna mednarodnopravna obveznost Avstrije, ki jo je Avstrija dolžna spoštovati. Bistveno je, da je Slovenija legitimna zaščitnica slovenske manjšine in njenih pravic na avstrijskem Koroškem in na Štajerskem in tudi to Avstrija priznava. In še najbolj, bi rekel, delikatni del vašega vprašanja oziroma odgovora. Naše ministrstvo je v preteklih letih nekajkrat presojalo in opravljalo številne diplomatske konzultacije o smotrnosti notifikacije pristopa k Avstrijski državni pogodbi. Po temeljiti presoji in opravljenih diplomatskih konzultacijah se je za ta korak za enkrat še nismo odločili. Prosim vas, gospod poslanec, da razumete, da ne želimo javno razgrinjati razlogov in argumentov za tako odločitev. Zagotavljamo pa, da ministrstvo za zunanje zadeve pozorno spremlja problematiko, na katero ste opozorili. Hvala lepa.
Hvala, gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani zbor. Bi imel še dopolnitev vprašanja. Namreč moje vprašanje pred dvema mesecema je šlo v smeri, da bi morali nekoliko korigirati prioritete Republike Slovenije na področju slovenske zunanje politike in se bolj posvetiti problemom s sosednjimi državami in razreševanju odprtih vprašanj, posebej v zvez s težavami, ki jih ima slovenska narodna skupnost v sosednjih državah. Na en del tega mojega vprašanje je gospod minister, dr. Rupel, že odgovoril, predvsem v zvezi s problemi na Koroškem v Avstriji, spraševal pa sem tudi v svojem vprašanju januarja letos, kako se bo Republika Slovenija zavzela za izvajanje zaščitnega zakona za slovensko manjšino v Italiji, ki je že od leta 2001 zgolj črka na papirju. Spraševal sem tudi glede neizvajanja pogodbe med Slovenijo in Madžarsko v zvezi s financiranjem slovenske narodne skupnosti na Madžarskem, ki je tudi desetkrat manjše kot so sredstva, ki jih Republika Slovenija namenja za financiranje dejavnosti madžarske narodne skupnosti v Sloveniji, in seveda tudi problem slovenske skupnosti na Hrvaškem, saj vemo, da je bila pred par leti s Hrvaške ustave slovenska narodna manjšina izbrisana. Mislim, da je v letu 2006 in 2007 med predsedovanjem OVSE, ki se je lani zaključilo, in bodočim predsedovanjem Evropski uniji sedaj predvsem naloga, da se posvetimo tem odnosom s sosednjimi državami in s problemi narodne slovenske skupnosti v sosednjih državah. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Bevku. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovani gospod poslanec. Glede prioritet slovenske zunanje politike smo že govorili v odboru za zunanjo politiko večkrat, tudi v plenumu, seveda, ta razprava bo na dnevnem redu tudi jutri, če se prav zavedam, in takrat bomo lahko povedali kaj več. Sicer pa imate prav, ko pravite, da je potrebno posvečati intenzivno skrb položaju Slovencev v sosednjih državah, o tem ni nobenega dvoma, jaz sem to v svojem prvem odgovoru že izrekel. Seveda morate vedeti, da v delu teh problemov MZZ ni pristojno, ampak je pristojen Urad za Slovence po svetu, ampak vseeno se razume, da je problematika Slovencev v sosednjih državah kljub vsemu naša skupna skrb in skrb vlade, skrb našega ministrstva. Kar zadeva prioritete, ste sicer sami povedali, da nas zanima predvsem Evropska unija in da smo v tem trenutku že sredi priprav na predsedovanje v začetku leta 2008, da smo sredi ustavnih razprav in tako naprej. Zahvaljujem se vam, da omenjate zaščitni zakon v Italiji. To je problem, s katerimi sem se sam ukvarjal praktično vsa ta leta, mnogi smo se ukvarjali s tem, in upam si reči, da sem tudi svoj delež prispeval k temu, da je bil ta zakon sprejet leta 2001. No, naj rečem, da je v zadnjih dneh prišlo do nekaterih posegov v to problematiko. Tu mislim predvsem na pismo, ki ga je naš predsednik vlade pisal predsedniku vlade Republike Italije. Tu mislim na njun sestanek ob robu srečanja v Bruslju oziroma Belgiji in tu mislim na naše stališče, ki smo ga prav tako oblikovali v tej isti smeri, namreč, da se bojimo, da bo zamujena še ena priložnost za to, da se končno spravi z dnevnega reda to vprašanje. No, imamo nekaj zagotovil, da se utegne to vendarle obrniti v pravo smer. Tu gre za problematiko, ki je povezana tudi s predvolilno kampanjo in interesi, ki se križajo in bojujejo v teh tednih pred volitvami. Kar zadeva neizvajanje pogodbe o reciprociteti z Madžarsko, najbrž veste, da sem bil jaz tisti, ki sem to pogodbo podpisal, in seveda vztrajam pri tistem, kar je podpisano, in sem z madžarskim kolegom o tem večkrat govoril, nazadnje prav pred nekaj tedni. Kar zadeva Hrvaško, mislim, da se bodo Slovenci najbrž lahko ali pa da se bodo Slovenci vrnili v to ustavo, tako nam hrvaške oblasti zagotavljajo. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Gospod minister dolguje tudi odgovor na vprašanje poslanca, gospoda Boštjana Zagorca, v zvezi z odstranjevanjem dvojezičnih napisov na avstrijskem Koroškem. Dr. Rupel, izvolite.
Hvala lepa. Najprej se moram opravičiti kolegu za notranje zadeve, da uporabljam njegov mikrofon. Sicer pa bom nekaj povedal v zvezi z vprašanjem poslanca Boštjana Zagorca. In sicer, sprašuje me v zvezi z dogodki na avstrijskem Koroškem. Seveda lahko že spet rečem, da naše ministrstvo in tudi sam skrbno spremljamo dogajanja, ki so povezana s položajem slovenske manjšine na avstrijskem Koroškem. Ta dogajanja so zapletena, najbolj znana njihova razsežnost pa je ravno tista problematika, ki je povezana z dvojezičnimi krajevnimi napisi. Osebno sem, moram reči, zelo presenečen, da predstavlja slovenščina, ki je uradni jezik Evropske unije, v sosednji Avstriji, ki je prav tako članica Evropske unije kot Slovenija, nek problem. To mora biti nek fazni zaostanek ali neka zaostalost, ki jo bo najbrž čas razrešil. Hkrati pa se razrešuje tudi z našo aktivnostjo in navsezadnje tudi z aktivnostjo politike v sosednji državi Avstriji. Še enkrat naj ponovim, da ne bi rad izkorišča tega mikrofona in tega parlamenta za polemiko z deželnimi oziroma lokalnimi oblastmi na Koroškem, kajti to bi najbrž komu lahko prišlo prav. Bi pa rekel, da je v avstrijski politiki danes veliko polemik in veliko razprav na temo dvojezičnih napisov, na temo spoštovanja razsodb ustavnega sodišča, in če se prav ne motim, bi rekel, da se te razprave vse bolj nagibajo v tisto smer, ki je nam, ki sedimo v tem parlamentu oziroma v slovenski vladi, všeč. Mislim, da se stvari spreminjajo, ko gre za avstrijsko politično klimo, na bolje. Dejstvo je tudi, da danes na avstrijskem Koroškem, celo na Koroškem več ljudi vstopa v programe za pouk slovenščine, da se danes več ljudi kot kdajkoli uči slovenščine in da slovenščina postaja dejansko praktično nek uporaben, ne samo uraden, ampak uporaben, poslovno uporaben jezik za razreševanje vsakdanjih problemov in interesov in tako ta politika, ki sem jo označil kot lokalno in seveda kot negativno, pravzaprav na te pozitivne procese ne more več bistveno vplivati, kar nas lahko veseli. Ne glede na vse te zaplete in provokacije pričakujemo, da bodo avstrijske oblasti zaradi mednarodnopravnih obveznosti, zaradi notranjepravnih obveznosti, navsezadnje zaradi sklepov ustavnega sodišča, ki sem jih že omenil, da bodo sprejele ustrezne izvedbene ukrepe za postavitev krajevnih napisov in tako naprej. Slovenija vodi z avstrijskimi oblastmi reden dialog, pri tem se zavzema za uresničevanje vseh pravic, ki izhajajo iz 7. člena Avstrijske državne pogodbe in za izvršitev sodb avstrijskega ustavnega sodišča. Naj omenim, da je pri tem posebej aktivno naše veleposlaništvo na Dunaju, ki kontinuirano vodi dialog in opravlja pogovore z avstrijskimi sogovorniki, med drugim v uradu zveznega kanclerja, tu mislim seveda na njegovo pobudo za razpravo v konferenci konsenza. Mislim tu na pogovore v uradu zveznega predsednika, ki je Slovencem še posebej naklonjen, mislim tu seveda tudi na zvezno zunanje ministrstvo. Reševanje vprašanja dvojezičnih napisov je nek, jaz bi rekel, nezaustavljiv proces, pri katerem je pomembna sprememba vzdušja na Koroškem. Jaz mislim, da se koalicija za spremembo tega vzdušja vzpostavlja, mislim, da se v avstrijski javnosti krepi koalicija tistih, ki nasprotujejo ravnanju deželnih oblasti in pozivajo k spoštovanju pravic slovenske manjšine na avstrijskem Koroškem in še posebej k ureditvi vprašanja dvojezičnih napisov. Tu pri sebi imam nek članek, ki je izšel ravno danes, ki je, da tako rečem, dokaz tega, kar govorim. Sami Korošci in sami avstrijski ustavni pravniki govorijo zelo kritično o razmerah na Koroškem in se izražajo tako kritično, kot bi se jaz v tem trenutku ne smel izraziti. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni, hvala tudi za odgovor, gospod minister, s katerim pa nikakor nisem v celoti zadovoljen. Nenazadnje ste omenili, da gre za lokalno politiko. Veste, mene na tem področju ne zanima, za kakšne vrste politiko gre. Gre za ljudi, gre za Slovence, ki tam živijo, in ne za politiko. In veste, niso samo krajevni napisi. Tudi druge stvari se dogajajo. Slovenska vlada ostaja nema. Recimo, pred prestižnim delom Maribora se pojavlja v eni prestižni hiši, na novo renovirani, na novo urejeni, se pojavlja tako imenovano kulturno društvo nemško govorečih žena, kar po svoje niti ni tako čudno, bolj čudno je to, da je v celoti odkup te stavbe in notranjo opremo financirala koroška deželna vlada, za katero sem prepričan, da vemo, kdo je njen vodja. In ali ne gre v tem primeru mogoče že za širše poseganje gospoda Haiderja tudi na področje Republike Slovenije. In znotraj te stavbe med drugim nemoteno deluje, pa ne enkrat tedensko, ampak vsak dan 8 ur deluje tudi eno jezikovno društvo, katerega ime tukaj ne bi rad na glas povedal, ampak veste, svoje pogoje poslovanja, kljub temu da vabi k pouku nemščine Slovence v slovenščini, svoje pogoje poslovanja ima v celoti objavljene v nemščini. Zelo zanimivo za nekoga, ki se gre učit nemško, da si mora pogoje poslovanja in način delovanja takega društva prebrati, še preden sploh zna nemško, v nemščini. In eden izmed ustanoviteljev tega društva je tudi znani mariborski odvetnik, ki je svojo prakso utemeljil tako, da je hodil po mariborskem pokopališču, zbiral nemška imena in nato obveščal svojce v tujino, da so denacionalizacijski upravičenci. Bojim se, da gre pri tej nemosti vlade predvsem zato, ker vi ali pa vlada ima nekega svojega političnega simpatizerja v trenutni avstrijski vladi, za katerega veste, da pride do volitev in v kolikor gospod Haider na njih ne dobi mandata, je mogoče tudi njegova aktivna politična kariera končana. Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Torej, jaz ne verjamem, spoštovani gospod poslanec, da bomo z razpravo v tem parlamentu negativno vplivali na politične kariere v tem primeru, ki ga omenjate. Jaz mislim, da bi s poudarjanjem pomena kakšne osebe ali kakšne stranke onstran meje lahko tem osebam ali tem strankam bolj koristili kot škodovali, in jaz mislim, da si tega najbrž vi ne želite. Kar pa zadeva zadeve, ki jih omenjate v Mariboru, to zdaj ne sodi v zunanjo politiko, najbrž se boste s tem strinjali. Pa še nekaj bi rekel, mi smo z državljani Avstrije, z državljani sosednjih držav Avstrije, Italije, Madžarske prijatelji in zavezniki, mi smo skupaj člani Evropske unije, Evropska unija je tisti mehanizem, jaz mislim, eden najbolj posrečenih v zgodovini Evrope, najbolj posrečenih mehanizmov za preseganje, da tako rečem, zgodovinskih travm in nasprotij, sovraštva, sporov in tako naprej. Mi smo zavezniki, mi smo prijatelji, mi se ne bomo niti bojevali v vojnah, niti ne bomo imeli resnih sporov, bi rekel, če smo člani Evropske unije, in navsezadnje zaradi tega je Slovenija postala članica Evropske unije. Jaz ne bi rad komentiral dogajanja v neki stavbi v nekem mestu v Sloveniji. Če je tam kaj nezakonitega, je to vprašanje drugih kolegov ali pa navsezadnje tudi tega parlamenta in jaz sem prepričan, da bodo ti moji kolegi in da boste tudi vi svoje interese in dolžnosti v zvezi s tem zelo modro izvrševali. Kar pa zadeva nemško govoreče ljudi skupnosti, skupine v Sloveniji, pa bi vas rad opozoril, da imajo z ustavo zagotovljene pravice, kot kulturne skupine oziroma skupnosti so upravičene za financiranje v naši zakonodaji in v zvezi s tem ni nič narobe, če želijo predstavniki takšne ali drugačne kulturne skupnosti izvrševati svoje, da tako rečem, kulturne pravice, jih najbrž pri tem ne bi smeli ovirati, s tem bi se postavili v isto vrsto s tistimi, ki želijo ali pa še v slabšo kategorijo politike, ki želi ovirati kulturne, jezikovne in druge pravice. Nemščina in slovenščina navsezadnje danes, ko smo v Evropski uniji, sta si enakopravna jezika in uživata v organih Evropske unije enak položaj. O tem se lahko prepričate ob vsakem obisku v evropskih institucijah. Prvič v zgodovini, spoštovani kolega, od leta 2004 naprej Evropska unija komunicira s Slovenci v slovenščini. Hvala.
Hvala. Želite predlagati razpravo o odgovoru. Izvolite, gospod [[...]]
Hvala za besedo. Moj namen sicer ni bil tak, ampak te zadnje besede so me pa navedle do tega, da še enkrat potem proceduralno v skladu z 246. členom poslovnika temu parlamentu predlagam, da o tem vprašanju in o vašem nastopu tukaj širše razpravlja, predvsem zaradi tega, ker je iz vaših zadnjih treh minut bilo absolutno razvidno, absolutno razvidno, da so v interesu te vlade in vašega zunanjega ministrstva predvsem Avstrijci, mi smo v zelo dobrih odnosih z Avstrijci, Avstrijci so naši prijatelji. Predvsem te zadnje poteze Haiderja in ostale avstrijske javnosti, ki ni ukrenila popolnoma ničesar, pa kaže na to, kakšna je recipročnost. Čuden način za izkazovanje prijateljstva, gospod minister. Mogoče ste vi s kom prijatelj ali pa jaz s kom prijatelj, ampak Avstrija kot država, pa verjemite mi, na zelo čuden način kaže to enotnost Evropske unije, na res zelo čuden način. In to stališče, ki ste ga zdaj povedali, me je vzpodbudilo k temu, da je treba o tem opraviti širšo razpravo in končno zaščiti Slovence v Avstriji, tako pred njimi in pred tistimi, ki tukaj doma hvalite Avstrijo in naznanjate veliko prijateljstvo med Slovenijo in Avstrijo. Hvala.
Hvala. O predlogu poslanca, gospoda Zagorca, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za zunanje zadeve na njegovo poslansko vprašanje, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Prehajamo na prvi krog vprašanj poslank in poslancev. Mag. Borut Sajovic bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Spoštovana ministrica in predstavnika ministrov. Moje vprašanje dr. Andreju Bajuku se seveda nanaša na situacijo v kmetijstvu, ki že sama po sebi ni rožnata. Pomlad je čas setve, takrat v kmetijstvu potrebujemo največ sredstev, predvsem za nakup gnojil in pa semen in pa ne nazadnje, je od dobre setve odvisna tudi dobra žetev in za to nam gre. Seveda pa vseh teh zadev brez denarja ni in v Sloveniji ta denarna sredstva, ki so namenjena kmetijstvu, v zadnjih mesecih in pa v bistvu v zadnjem letu tudi nenormalno zamujajo. In jaz sem prepričan, da seveda, ker na ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano v vsej zgodbi nimajo prostih, pa tudi ne odločilnih rok, in zato vas iz tega mesta s tem vprašanjem prosim, da jim seveda pomagate in pa uvedete, v kolikor je potrebno, ustrezen nadzor, ki bo pripomogel k pospešku na tem področju. Za kaj gre? Gre predvsem zato, da subvencije, ki so približno polovica dohodka, na številnih manjših slovenskih kmetijah ne prihajajo redno, potrebovali bi jih pa nujno, poleg tega nam tudi agencija, za katero je bil popularno izrečen naziv, da je to nek bankomat. Očitno ta bankomat ne deluje, tako kot bi bilo treba, zato vas seveda kot finančnega ministra sprašujem, kaj nameravate na ministrstvu ukreniti, da zaradi poznega izplačila teh subvencij kmetje ne bodo oteženi pri svoji osnovni dejavnosti, da seveda zato, ker bodo subvencije dobili v letu 2006 namesto v letu 2005, za katerega jim jih izplačujejo, ne bodo pri dohodnini prikrajšani, marsikateri od kmetovalcev bo padel v višji davčni razred in zato seveda ne kriv ne dolžan plačal državi višjo dohodnino in pa še precej je tega, kajti vemo, da je lestvica na tem področju progresivna. In pa seveda zanimivo vprašanje tudi: "Ali namerava ministrstvo za finance in pa država Slovenija kmetom plačati zamudne obresti za ta sredstva, ki jih niso dobili, in ali ste mogoče opravili kakšno analizo o tem, kateri del kmetov dobiva to akontacijo in kakšne bodo potem razmere, ko se bo akontacija kmetom vrnila, vmes bodo seveda kmetje za manj denarja z manj sredstvi, na drugi strani pa bo država z njihovo, bom rekel, akontacijo na neki način samo subvencionirana in pa kreditirana?" Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo. Prav lepa hvala tudi za vaše vprašanje. Z zakonom o dohodnini, ki je bil sprejet že maja 2004, se je med dohodke iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti začelo uvrščati tudi plačila iz naslova ukrepov kmetijske politike. Prej je davčna osnova za to dejavnost predstavljala le katastrski dohodek, od katerega pa se je ves čas v skladu s sistemom za vse zneske, ki so presegali določen prag, izračunavala in plačevala akontacija dohodnine. Sistem plačevanje akontacije o dohodnini je bistveni element integralnega dohodninskega sistema, po katerem se med letom plačuje akontacija dohodnine za posamezne dohodke, končna letna davčna obveznost pa se izračuna na podlagi letne napovedi, v kateri so vključeni vsi davčni viri v posameznem letu. Brez takega sistema bi se na eni strani država soočila s fiskalnim problemom padca v davčnih prihodkih, na drugi strani pa bi zavezanci morali v celoti davčno obveznost poravnati v enkratnem znesku, kar bi za večino zavezancev predstavljalo veliko finančno breme. Sistem plačevanja akontacije dohodnine med letom poznajo vse države z integralnim sistemom dohodnine in načeloma, v nasprotju z vašo trditvijo, akontacijo plačujejo tudi kmetje od svojih dohodkov. V zakonu o dohodnini, ki je sedaj veljaven, so prav zaradi upoštevanja dejstva majhnosti naših kmetij za dohodke iz osnovne kmetijske dejavnosti višina akontacij in pragi dohodka, pod katerem se akontacija ne plačuje, posebej določeni, in sicer, 123. člen zakona o dohodnini 1 določa, da se akontacija od katastrskega dohodka plačuje šele, kadar znesek katastrskega dohodka na zavezanca preseže znesek 10% povprečne plače za preteklo leto. Akontacija o drugih dohodkov iz osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti pa šele za posameznih dohodek, katerega višina preseže 50 tisoč SIT. Z zadnjo novelo zakona se je tudi odstotek akontacije, to se pravi, ta, ki je sedaj veljavna od 1.1.2006, se je odstotek akontacije dohodnine, ki je bil prej določen v višini 16%, in že takoj izjemoma nižji kot je določen za druge vrste dohodkov, še znižal na 10%. Popolna odprava akontacije dohodnine tako s sistemskega vidika kot z vidika interesa zavezancev v naši oceni ni primerna. Po razpoložljivih podatkih je med zavezanci za dohodek iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti, ki jih je skupaj preko 505 tisoč, manj kot 5 tisoč takih, katerim ta dohodek predstavlja edini vir. Po podatkih za leto 2003, ko se med dohodke subvencije še niso štele, pa je bilo med vsemi zavezanci, ki so imeli tudi dohodek iz osnovne kmetijske dejavnosti, tudi okoli 7 in pol odstotkov zavezancev z dohodkom, nižjim od splošne olajšave. Torej bi z odpravo akontacije dohodnine povzročili, da bi morala večina zavezancev zaradi dohodkov iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti dohodnino doplačevati. Glede problema zamika pri izdaji odločb in izplačilu neposrednih plačil, predvsem dohodkovnih plačil, h katerim se postopoma povečuje delež vključevanja v davčno osnovo do leta 2008, iz razpisov v letu 2005 v letu 2006 menimo, da je način vključevanja o dohodkov davčne osnove posameznega leta jasno določeno v 15. členu in velja enotno za vse dohodke. Z dohodnino so torej obdavčeni dohodki fizične osebe, ki so bili pridobljeni oziroma doseženi v davčnem letu, ki je enako koledarskemu letu. Tudi pri drugih vrstah dohodkov lahko prihaja do zamika v izplačilu, vendar ni mogoče za posamezne primere določbe razlagati drugače. Izjemoma je bila z novelo zakona o dohodnini konec leta 2005 za neposredna plačila z leta 2004 sprejeta prehodna rešitev, ki pa odstopa od sedanjega sistema obdavčitve. Zato je bilo že takrat opozorjeno, da naj se neposredna plačila izplačuje čim bolj skladno z letom razpisa. Iz sistemskega vidika se za enkrat posebnih ukrepov v smislu plačevanja obresti torej ne predvideva. Glede zadnjega vprašanja, kako se posamezne zavezance v okviru kmetije priznavajo dohodke od neposrednih plačil, ki pripadajo celi kmetiji, pa moram pojasniti, da zakon o dohodnini 1 vsebuje rešitev, po kateri se taki dohodki pripišejo vsem zavezancem za dohodnino od katastrskega dohodka v okviru gospodinjstva in do, v proporcionalnem deležu glede na število zavezancev. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa, gospod minister. Odgovor je bil seveda zelo izčrpen, visoko strokoven, vendar dvomim, da so ga tisti, ki nas ta trenutek gledajo po televiziji in težko čakajo na denar, ki jim bo omogočil nakup semen, nakup gnojil in pa investicije v kmetijstvo, da bodo iz tega odgovora lahko razbrali, kdaj bodo ta svoj težko prislužen in pričakovan denar dobili. Kajti, če bomo o teh denarjih govorili junija, takrat ko v Sloveniji v najzgodnejših predelih že poteka žetev, potem bo za dobro letino v tej državi že marsikaj zamujenega. Naprej pa me tudi zanima, če je agencija kot bankomat in pa ta bankomat očitno ne deluje, tako kot je treba, ali načrtujete kakšen pregled tega organa, da bi mu dali kakšne pospeške ali pa konkretne napotke za boljše delo? Poleg tega me pa tudi v tej zgodbi zanima, kajti ti nadzori ministrstva za finance bi bili izredno potrebni in učinkoviti tudi na drugih področjih. Danes sem šel trikrat, štirikrat brat članek v NeDelu, Šepet sedmega dne, ker očitno so nadzora finančnega ministrstva potrebni tudi v naši izpostavi Ljubljanske banke v Frankfurtu in pa prej tudi pregled Nove Ljubljanske banke v Ljubljani. In zanima me sedaj, ali se boste kot ministrstvo za finance vseh teh pregledov lotili? In opozarjam pa tudi na dvoličnost države, ki na eni strani od davkoplačevalcev in kmetov zahteva, da, v kolikor so ji kaj dolžni, izterja plačilo takoj, v nasprotnem primeru, kadar je pa država dolžnik do kmetov, pa se postopki zavlačujejo, po mojem mnenju, neprimerno dolgo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Samo nekaj dopolnil. No, kar se tiče agencije, vam lahko povem, da je evropsko računsko sodišče trenutno v tej agenciji, kar se tiče teh plačil, da bodo do petka vse odločbe izdane in potem v naslednjih petih dneh bodo tudi izvršena plačila. Kar se pa tiče vašega komentarja nadzora ministrstva za finance v bančnem sistemu, vam pa moram le povedati, da je to delo Banke Slovenije. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Bojan Kontič, ministra za promet sicer ni, ker je zaradi drugih nujnih zadev zadržan. Ali želite kljub temu postaviti vprašanje? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kljub temu, da ministra Božiča ni tu, v parlamentu, upam pa, da bo še pred božičem tu z nami, mu bom zastavil ustno vprašanje, predvsem zaradi tega, ker sem postavil tudi nekaj pisnih poslanskih vprašanj in tudi pobud, in bo tako ali tako tudi na ta vprašanja moral odgovoriti. Ustno vprašanje pa se nanaša na zelo problematičen cestni odsek, to je večkrat omenjen v tem državnem zboru odsek Arja vas-Velenje. V proračunu za leto 2006 smo sprejeli amandma, s katerim smo namenili za obnovo tega cestišča dodatnih 150 milijonov tolarjev, to omogoča posege na tem cestišču, je pa res, da so ta sredstva bila nepredvidena in da direkcija za ceste ni pripravila oziroma ni pripravljala projektov v tej višini, je pa hkrati Mestna občina Velenje, kjer poteka del tega cestišča kar nekaj projektov pripravila oziroma jih je pripravljala že pred tem. Zanima me: Kdaj in kako bo direkcija za ceste pristopila k sanaciji tega cestišča oziroma, kot pravi, najbolj perečih, da ne rečem kar črnih točk na tem cestišču? Pri tem želim posebej izpostaviti dele, kjer krajani že nekaj let opozarjajo, da je potrebno narediti semafor ali morda na drug način urediti prehode za pešce, ta sta kar dva, in najpomembnejša sprememba, ki bi se morala zgoditi na tej cesti, je zavijalni pas za naselje Lipje. Torej, od ministra pričakujem na naslednji seji državnega zbora, da mi ustno odgovori na vprašanje kdaj in kako bo ministrstvo in posledično direkcija za ceste pristopila k posodobitvi oziroma odpravi nevarnih odsekov te ceste Arja vas-Velenje. Hvala lepa.
Hvala gospodu Kontiču. Ali želite, da minister na naslednji seji tudi ustno odgovori? [[Da.]] Naslednji bo gospod Dimitrij Kovačič postavil poslansko vprašanje ministru za finance in ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Prosim.
Hvala lepa. Ministru za finance in ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dajem pobudo za zakonsko ureditev stav na konjskih dirkah. Stave so praktično povsod po svetu glavni finančni vir za rejo in tekmovanje s konji, zlasti s kasači in galoperji. V vseh kasaško razvitih državah, kamor spadajo praktično vse države Evropske unije, so stave na konje osnovna materialna osnova tako za rejo kasačev, izgradnjo in vzdrževanje objektov za tekmovanja, antidoping kontrolo kot tudi za tekmovanja. Po raziskavah razvitih držav Evropske unije s področja kasaštva vsakih osem konj prinese eno zaposlitev. Konjereja lahko s pomočjo zakona o konjskih stavah bistveno pripomore in prinese bistvene pridobitve na področju kmetijstva in gospodarstva. Konje se lahko redi na tistih površinah, kjer se današnje slovensko kmetijstvo le stežka drži na nogah, to je na zaraščajočih površinah, na površinah, ki niso primerne za strojno obdelavo in podobno. V naših razmerah bi razvoj kasaštva s pomočjo konjskih stav v nekaj letih pripomogel k obdelavi kmetijskih površin za pridelavo krme za konje v velikosti 10.000 do 12.000 hektarjev. Prinesel pa bi tudi okoli 600 neposrednih novih delovnih mest, veliko več pa še posredno. Predvsem pa se v delo s konji vključuje veliko mladih, dijakov in študentov. Da se je kasaštvo pri nas sploh ohranilo v tekmovalnem in rejskem pogledu, pa zadnja leta tudi bistveno dvignilo v svoji kvaliteti, gre zahvala zlasti rejcem, trenerjem, tekmovalcem, lastnikom in sponzorjem. Čas pa je, da se skupaj z državo naredijo v tujini zelo dobro znane osnovne poteze, ki bi razvoj pospešile in začele dajati panogi tudi ustrezen pomen. Nerealno je sicer pričakovati, da bi bili učinki in obseg konjskih stav takoj podobnim tistim, na primer, v Franciji, kjer je bilo lani za več kot 4 milijarde evrov vplačil, kar bi za Slovenijo, preračunano na našo velikost, pomenilo neverjetnih 35 milijard tolarjev, od katerih bi se znaten delež vrnil na podeželje rejcem in pomemben delež tudi v državni proračun. Reja športnih konj bo v Sloveniji v kratkem zamrla, če se ji ne omogoči z zakonom enakih pogojev, kot jih imajo rejci tudi v tujini. Za sprejem ustreznega zakona bi bilo potrebno ustrezno sodelovanje in podpora ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ter ministrstva za finance, pa seveda tudi poslancev državnega zbora. Omenjeni zakon ne posega v pridobljene pravice in vire nikogar, lahko pa konjereji, kmetijstvu in njegovi konkurenčni sposobnosti v Evropi in državi zelo koristi. Hvala lepa.
Hvala gospodu poslancu. Prosim gospoda ministra za finance in ministrico za kmetijstvo, oba skupaj imata na voljo pet minut. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec, hvala za vaše vprašanje. Dejstvo je, da zakon o igrah na srečo deloma ureja tudi področje športnih stav, saj med klasične igre na srečo uvršča tudi športne stave, kamor sodijo tudi stave na konjskih dirkah. Športne stave lahko na podlagi koncesije vlade Republike Slovenije trajno prireja Športna loterija d.d. Ljubljana. Občasno, enkrat letno, pa sme na podlagi dovoljenja ministra, pristojnega za finance, prireditelj, ki organizira športna tekmovanja, v prostorih, v katerih so tekmovanja, prirediti tudi stave v zvezi s temi tekmovanji, in to se tudi dogaja. Pri trajnem prirejanju klasičnih iger na srečo se sredstva plačila za dodeljeno koncesijo, za športne napovedi in druge športne stave uporabljajo v deležu 80% za financiranje dejavnosti športnih organizacij in v deležu 20% za financiranje dejavnosti invalidskih in humanitarnih organizacij. Finančna sredstva pa neposrednim uporabnikom razporejajo na podlagi javnega razpisa in zanje lahko kandidirajo tudi organizacije, ki gojijo konjeniški šport, v kolikor izpolnjujejo pogoje, določene v takšnem razpisu. Financiranje drugih dejavnosti v veljavnem zakonu ni predvideno in bi bilo morebitno spremembo ureditve za konjske stave mogoče izvesti le s spremembo zakona o igrah na srečo. Pri občasnem prirejanju klasičnih iger na srečo se prihodki, ustvarjeni s prirejo stav v deležu 95% porabijo za financiranje dejavnosti prireditelja, vendar je v veljavnem zakonu določena omejitev, da lahko priredi prireditelj športnega tekmovanja stave le enkrat letno in bi bilo morebitno pogostejše prirejanje mogoče urediti le s spremembo zakona. V zvezi z dosedanjim prirejanjem športnih stav navajamo, da je športna loterija v preteklih letih prirejala konjske stave na kasaških dirkah, vendar je bil interes in obseg vplačil pri teh dirkah relativno majhen, saj je v letu 2001 znašal dober milijon tolarjev, v letu 2002 nekaj več kot štiri milijone, v 2003 pa nekaj manj kot tri milijone tolarjev, po izplačilu dobitkov koncesijske dajatve pa prireditelju v plačilu ni uspelo pokriti svojih stroškov. Torej da končam. Do sedaj so vsi prireditelji konjskih dirk, ki so zaprosili za dovoljenje, občasno dovoljenje enkrat na leto, so vsi dobili pozitiven odgovor s strani ministrstva za finance in več zanimanja ni bilo. Športna loterija pa ima koncesijsko pogodbo, ki dovoljuje konjske stave. V preteklih letih, kot sem že omenil, je tudi to prirejala, ni imela velikega finančnega učinka. Torej ni bilo kakršnega večjega zanimanja, sicer pa, v kolikor bo izkazan javni interes za spremembo obstoječe ureditve prirejanja športnih stav in financiranje konjeniške dejavnosti, bo ministrstvo za finance, in prepričan sem, tudi v sodelovanju z ministrstvom za kmetijstvo, gozdarstvo prehrano in pri prireditvi športnih stav pristopilo k pripravi predloga sprememb in dopolnitev tega zakona o igrah na srečo in sicer drugih določb, ki se nanašajo na prirejanje športnih stav in financiranje s koncesijske dajatve. Zaenkrat takšnih informacij še nismo dobili. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora gospod poslanec. Aja, izvolite še gospa ministrica.
Hvala za vprašanje, spoštovani gospod poslanec. Kot je že bilo rečeno, področje stav na konjeniških tekmovanjih v državah članicah Evropske unije urejajo predpisi s področja financ, samo izvedbo tekmovanj pa predpisi s področja zoo tehnike, kjer so določeni osnovni kriteriji za organiziranje kasaških tekmovanj, udeležbe na tekmovanjih za konje, tekmovalce, trenerje, sodnike, način spremljanja podatkov s tekmovanj ter način poročanja s tekmovanj. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je na področju kasaških tekmovanj že uredilo naslednje naloge, Zvezi društev kasaške centrale Slovenije je bila izdana odločba o odobritvi kot pristojne organizacije za kasaška tekmovanja, izdali smo odločbo rejske organizacije za vodenje rodovniških knjig za kasače, imenovali smo posebno komisijo za tekmovanje s kopitarji na podlagi 7. člena pravilnika o pogojih za udeležbo kopitarjev na tekmovanjih ter zbiranju podatkov s tekmovanj za kopitarje, obveščamo tudi sproti komisijo v Bruslju o letnem programu tekmovanj s kasači. Ministrstvo je torej uredilo vse potrebno, da se v sistemu kasaških tekmovanj vključi tudi stave na teh tekmovanjih. Hvala lepa.
Hvala gospe ministrici. Želite dopolnitev odgovora? Ne. Naslednji bo dr. Pavel Gantar postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister. Nadaljujemo zgodbo o plinskem terminalu v Tržaškem zalivu. Postavil sem vam, gospod minister, ali se spomnite, vprašanje, nanj ste pisno odgovoril. In sicer ste v tem odgovoru tudi navedli, da vam je italijanski veleposlanik zatrdil, da gre za projekt, da je to zgolj podjetniška ideja, brez kakršnegakoli uradnega statusa. Nekaj dni pozneje se je vendarle izkazalo, da ne gre za nikakršno idejo, da je stvar že precej napredovala, temveč gre za projekt, ki ga uradno podpira deželna vlada Furlanije-Julijske krajine in gre za 800 milijonov evrov vredno naložbo, v kateri ima tudi 10% delež finančna družba Friuli, katere večinska lastnica je prav italijanska Illyjeva deželna uprava. Po napovedih italijanskih investitorjev, naj bi izgradnja tega terminala, katere osrednji del predstavlja skoraj 300 metrov dolga platforma, stekla že prihodnje leto. Skratka, nikakor ne gre za neko idejo v zraku. Ker je ministrstvo pristojno za izvajanja zakona o varstvu okolja, ki povzema več direktiv Evropske unije, po katerih bi morala Italija Slovenijo že zdavnaj obvestiti, najkasneje pa tedaj, ko je obvestila svojo javnost o načrtovanem posegu v prostor in ji tudi predložiti vso potrebno dokumentacijo za odločanje o sodelovanju v postopku celovite presoje vplivov in izvedbe načrtov in okolje. Zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Kdaj in na podlagi katere informacije ste izvedeli o načrtovani gradnji plinskega terminala Tržaški zaliv? Ali mi lahko, meni in ostalim, kronološko predstavite vse postopke, ki jih je ministrstvo za okolje in prostor izvedlo od tega trenutka dalje? Po naših podatkih je bil projekt deželnim oblastem, torej, prvič uradno predstavljen 6. februarja. Javna razprava pa se je končala 10. marca. Ali so od pristojnih organov Republike Italije uradno že zahtevali potrebno dokumentacijo, v skladu s 45. členom zakona o varstvu okolja in okoljsko poročilo in kdaj ste to storili? Ali ste že dobili kakšen odgovor pristojnih organov in kdaj lahko pričakujmo, da boste to zahtevano dokumentacijo tudi prejeli? Navsezadnje bi rad celo opozoril, tudi, da imamo v Italiji, v Rimu slovensko veleposlaništvo, imamo v Trstu konzulat in me tudi zanima: Ali so ti organi, ko spremljajo dogajanja, seveda, v sosednji državi, vpleteni v to, ali so vam poslali kakšna sporočila, so vas obvestili s svoje strani ali jih to ne zanima in se s tem ne ukvarjajo? Gre pač za projekt, katerih presoja vplivov na slovensko okolje in morje ni znana in zato je potrebno čim prej sredstev lotiti in zahtevati od Italije, da stori, to, kar ji nalaga skupni evropski pravni red na področju okolja. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Gantarju. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje, dr. Gantar. Res je, delno sem vam na to vprašanje že odgovoril pisno v okviru vedenj, ki sem jih imel na tisti dan, ko ste dobili vprašanje v okviru seje odbora za okolje in prostor. Najprej bi vam načeloma rad povedal naslednje, da kot minister in skupaj s svojimi sodelavci na ministrstvu, zelo pozorno in tudi proaktivno spremljamo razvoj dogodkov v italijanskem delu Tržaškega zaliva, ki so povezani z namero investitorjev za izgradnjo plinskega terminala. V tem postopku aktivno sodeluje generalni konzulat v Trstu. Prav danes oziroma pred, danes je ponedeljek, sem prejel neko njihovo dodatno stališče, informacijo, ki jo lahko tukaj tudi povem. Enako velja tudi za slovensko ambasado v Rimu. Samo z eno besedo, sem prepričan, da smo vsi tukaj enotnega mnenja, da je Tržaški zaliv izredno občutljiv morski ekosistem. In za ohranjanje dobrega ekološkega stanja potrebuje dejavno sodelovanje obalnih držav pri načrtovanju razvoja. Rad bi tudi zagotovil, ne samo vam, spoštovani gospod poslanec, ampak tudi vsem tistim, ki jih upravičeno skrbijo informacije o tej investiciji, velja to tudi za številne nevladne organizacije, ki so se ob tem vprašanju zdramile in imajo proaktivno držo, da lahko računajo, da bom kot minister dosledno, odgovorno in tudi strokovno zastopal interese Slovenije pri tem vprašanju. Dve mednarodno pravni argumentaciji. Obveznost obveščanja o izgradnji instalacij, ki bi imele čezmejni vpliv na okolje, izhaja ne samo iz konvencije o presoji čezmejnih vplivov na okolje in prava Evropske unije in ta instrument sem kot minister uporabil, ampak tudi iz splošnih načel in pravil mednarodnega prava, mednarodnega sosedskega prava in tudi mednarodnega okoljskega in pomorskega mednarodnega prava. To je prvo. In drugo. V morskem prostoru Jadranskega morja v zvezi z obravnavano tematiko posebno, podobno obveznost prinaša tudi konvencija Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu, katere pogodbenica je tudi italijanska republika, pa tudi Republika Slovenija, pa še katera od tukaj bližnjih držav. Na vaše konkretno vprašanje. 10. marca 2006 sem na uradnem pogovoru na mojo iniciativo, italijanskem veleposlaniku Danieli Vergi, zastavil nekatera vprašanja z dejavnostmi pri načrtovanju novega plinskega terminala. Tam sem tudi izpostavil velik pomen, ki ga ima občutljivost morskega ekosistema na tem predelu Jadranskega morja. Izrazil sem jasno skrb, da bi sektorski posegi lahko imeli škodljive posledice za morsko okolje in sem pozval veleposlanika za obvestilo o statusu načrtovanega projekta v Italiji in izrazil sem jasno pričakovanje, da bo Italija ravnala v skladu z evropskimi direktivami o presoji čezmejnih vplivov na okolje ter ESPO konvencijo. Kot ste že v vašem vprašanju sami povedali, mi je na takratnem pogovoru italijanski ambasador zagotovil, da je projekt trenutno zgolj podjetniška ideja brez kakršnegakoli uradnega statusa. Čez nekaj dni, samo nekaj dni po tem pogovoru, so se zgodile informacije, ki so informacije gospoda veleposlanika absolutno presegle in sem takoj stopil, kot se reče, v okviru postopka, ki mi ga veleva ta mednarodna konvencija, v aktivno držo in sem poslal italijanskemu ministru za okolje in prostor, gospodu Matteoliu pismo, v katerem sem poudaril, da sta se obe državi s podpisom sporazuma, tudi o preprečevanju in ravnanju v primeru onesnaženja zaradi nesreč na morju, namenoma v Portorožu zavezali, da bosta eno drugo obveščali o takih posegih v prostor. Pa tudi poudaril sem, da si obe državi delita skrb za Jadransko morje. Opozoril sem ga, da je slovenska javnost vznemirjena zaradi dejavnosti, povezanih z načrtovano gradnjo, in da o Italiji še nimamo informacij o uradnem statusu načrtovanega projekta in da želimo v skladu z evropskimi direktivami o čezmejnih presojah vplivov na okolje ter ESPO konvencijo čimprejšnjo informacijo o tem načrtovanem projektu. Opozoril sem ga tudi na nujnost formalne vključitve, poudarjam, formalne vključitve Republike Slovenije v postopek presoje vplivov na okolje, preden bi bil program ali načrt vložen v postopek oziroma sprejet. V svojem vprašanju omenjate tudi zakon o varstvu okolja. Mi smo pravzaprav na podlagi njegovih določb tudi ravnali, kajti zakon o varstvu okolja v svojih členih prenaša v slovensko zakonodajo evropski pravni red s področja strateške presoje vplivov na okolje. In sedaj še najbolj aktualna zadeva. Na pismo, ki sem ga poslal svojemu italijanskemu kolegu, uradno še nisem dobil odgovora. Imam pa naslednjo informacijo: da je v petek, 24. marca, deželna vlada Furlanije-Julijske krajine sklenila, da razglasi deželni interes za sodelovanje v postopku presojanja vplivov na okolje, ki ga v sklopu postopkov, potrebnih v procesu priprav na gradnjo terminalov, mora sprožiti italijansko ministrstvo za okolje. Zato upravičeno pričakujem, da bo v skladu z veljavnimi predpisi in na podlagi pisma, ki sem ga poslal italijanskemu kolegu, Slovenija sodelovala v tem postopku. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Gantar.
Dopolnitev vprašanja. Torej, spoštovani gospod minister, seveda se oba strinjava s pravnimi podlagami, ki narekujejo, da ima Slovenija pravico zahtevati sodelovanje v presoji vplivov na okolje ob tem pomembnem objektu, ki ima čezmejne vplive na okolje, v skladu z vsaj tremi direktivami Evropske unije in harmonizirano slovensko zakonodajo o varstvu okolja. Vendar je problem v tem, da se je na nek način del te javne razprave že končal 10. marca, se pravi, isti dan, ko je gospod veleposlanik govoril o tem, da je to šele ideja. Problem je v tem, in to je vprašanje, ki me zanima: Ali menite, da je Italija pravzaprav že kršila evropski pravni red, ker Slovenije ni obvestila o tem posegu in ker ji ni omogočila, da vstopi v proces presoje vplivov na okolje? Seveda me zanima: Ali ima ministrstvo za okolje oziroma vlada Republike Slovenije že pripravljen kakšen scenarij, če bi Italija želela vztrajati na stališču - upam pa, da ne bo -, da ne potrebuje soglasja Slovenije, saj je, recimo, deželni minister za energetiko Ludovico Sonego izjavil [[citiram]] , da "pač gre za infrastrukturni objekt, ki bo stal v italijanskih teritorialnih vodah, in to je pomembno dejstvo." Skratka, zanima me: Ali je torej Italija že kršila te direktive in ali imate tudi alternativni načrt in scenarij ukrepov? Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Del vprašanja se nanaša tudi na nekatere druge resorje v vladi, še posebej na tiste, ki so obvezani, da v celoti vršijo odnose z Republiko Italijo. Moram pa povedati, da imamo tu korektne delovne stike tako s kolegi na MZZ, ministrstvu za promet, pa še na nekaterih. Ne morem si predstavljati, da bi sosednja Republika Italija ne izpolnila določb, ki veljajo po konvenciji o presoji čezmejnih vplivov na okolje in pravu Evropske unije. Kot minister za okolje in prostor pričakujem, da bo italijanski kolega Matteoli izkoristil postopek, ki ga formalno ima, in da bo sedaj še posebej ob dejstvu, da je formalno v petek, poudarjam, šele v petek, po podatkih, ki jih imamo, deželna vlada Furlanije-Julijske krajine, ki je očitno za to pristojna, sklenila, da razglasi deželni interes za sodelovanje v postopku presoje vplivov na okolje, da bo kolega Matteoli nemudoma odreagiral in v okviru postopkov, ki veljajo v konvencijah in drugih pravnih aktih, omogočil, da bo Republika Slovenija strokovno in vsebinsko sodelovala v presoji vplivov na okolje. To je prvo. Drugo. Iz podatkov, ki jih imam, velja še nekaj. Da bo na podlagi te odločitve, sicer deželne vlade na državnem ministrstvu za okolje in prostor Republike Italije, ustanovljena posebna komisija za okolje in da bo le-ta potem formalno sprožila postopek, očitno na novo, ne vem, na kakšen način, preko katerega bo ponovno povabila uprave, v tem primeru seveda italijanskih občin, istočasno pa sem prepričan po postopku, ki velja preko te mednarodne konvencije tudi Slovenijo, da sodeluje pri presoji vplivov na okolje. Jaz mislim, da je tudi moje pismo italijanskemu kolegu prispevalo, da so se postopki v sosednji Republiki Italiji vendarle začeli vršiti tako, kot določajo mednarodne konvencije. Jaz bi rad verjel in pričakujem, da bo Republika Italija v tem primeru ravnala evropsko. Hvala.
Hvala, za odgovor. Naslednje poslansko vprašanje bo zastavil poslanec Dušen Kumer, in sicer ministrstvu za notranje zadeve in ministrstvu za pravosodje. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo. Spoštovana ministrica, spoštovani ministri. V zadnjih tednih je v javnosti na precejšen odmev naletela ideja o predlogu sprememb zakona o policiji, ta predlog naj bi bil v tem trenutku v vladnem medresorskem usklajevanju, in že sprejetem vladnem predlogu o spremembah zakona o SOVI. V obeh primerih gre za širjenje pooblastil policiji in varnostnim organom. V prvem primeru naj bi šlo za razširitev pooblastil za usmerjeno zbiranje podatkov o državljanih, ki s svojimi ravnanji in dejavnostjo zbujajo utemeljen razlog za sum, da ogrožajo javno varnost. V drugem primeru pri spremembi zakona o SOVI pa gre tudi za spremembo določb odrejanja uporabe posebnih oblik pridobivanja podatkov in sicer, da se omogoči s to spremembo izvajanje tega ukrepa skozi daljše obdobje. Napovedane večje pristojnosti policije in SOVE pri uporabi tajnih metod delovanja, poleg drugih, močno povečanih nadzornih mehanizmov trenutne oblasti, ki se dnevno vzpostavljajo v mnogih, poleg gospodarskega in družbenega življenja, same po sebi napeljujejo na ugotovitev, da se vedno bolj tudi naloge varnostnega sistema uporabljajo za zaščito oblastne elite. Odmevni dohodki v zadnjih tednih so spodbudili tudi razprave o njihovih izrodkih in nekateri menijo, da je izključna ali pa pretežna krivda v obstoječi zakonodaji. Sam menim, da je zelo nevarno, če bi se na primer primer Plut zlorabil kot podlaga za spremembo zakonodaje. Še bolj nevarno je, če se schengenska konvencija zlorablja za uvajanje dodatnih tajnih policijskih pooblastil, po katerih bi lahko policija brez sodnega nadzora tajno spremljanja in zbirala osebne podatke o posameznikih, za katere bi ona sama, brez jasnih kriterijev ugotovila, da predstavljajo nevarnost za državo in njene prebivalce. Zato ministra, Dragutina Mateja sprašujem: Kakšni in kateri razlogi so vodili ministrstvo oziroma policijo, da je pripravila takšen predlog sprememb, kdo in na podlagi kakšnih kriterijev bo odločal, kateri državljani Slovenije se vnašajo v schengenski informacijski sistem? In prav tako ministra, dr. Lovra Šturma, sprašujem: Kateri razlogi in dosedanja spoznanja in izkušnje so vodile ministrstvo za pravosodje, da predlaga spremembo trajanja uporabe posebnih oblik zbiranja podatkov glede kontrole pisem in drugih pošiljk ter nadzorovanja in snemanja telekomunikacij v Republiki Sloveniji.
Hvala. Odgovor bo podal, zdaj pa sprašujem, kateri minister prvi. Doktor Šturm, izvolite.
Hvala za besedo. Hvala tudi za postavljeno vprašanje, spoštovani gospod poslanec. Teroristični napadi in aktivnosti, ki pomenijo resen napad na skupne cilje in vrednote demokracije, svobode in človekovega dostojanstva, narekujejo posamezni državi in mednarodni skupnosti, da se ustrezno odzove tako, da se zagotovi mir in varnost v posamezni državi in v mednarodni skupnosti ter zagotovi spoštovanje človekovih pravic. Tako je dober mesec po terorističnem napadu na New York in Washington 11. septembra 2001 na normativni ravni temu ustrezno reagiral tudi državni zbor Republike Slovenije, ki je 12. oktobra 2001 sprejel deklaracijo o skupnem boju proti terorizmu. Deklaracija o skupnem boju proti terorizmu med drugim v 2. točki določa, da se državni zbor pridružuje odločenosti mednarodne skupnosti v enotnem in skupnem boju proti terorizmu, ki ogroža tako posameznika kot ves svet. Državni zbor podpira stališča in ukrepe Evropske unije in zveze NATO ter poziva vlado Republike Slovenije k celovitemu izvajanju vseh relevantnih resolucij. Hkrati je v tretji točki deklaracije določeno, da državni zbor izraža pripravljenost naše države, da po svojih najboljših močeh aktivno sodeluje v protiteroristični koaliciji in zavezuje svoja pristojna delovna telesa, da pozorno spremljajo razvoj dogodkov in se sproti odzivajo na pobude vlade za skupni boj proti terorizmu. Državni zbor poziva vlado, da se pridruži ukrepom Evropske unije in zveze NATO v skupnem boju proti terorizmu. Eden od pomembnejših organov, ki se v Republiki Sloveniji ukvarjajo s protiteroristično dejavnostjo je Slovenska obveščevalno-varnostna agencija. Agencija ima izredno omejen nabor orodij, s katerimi se lahko sooča z grožnjo terorizma oziroma sodeluje v ukrepih Evropske unije in zveze NATO proti terorizmu. Večina članic Evropske unije se pod pritiskom posrednih ali neposrednih terorističnih ogrožanj odloča za povečevanje obsega možnih vdorov, državnih udarov v zasebnost posameznikov. Če želi Republika Slovenija dejansko sodelovati v skupnem boju proti terorizmu, mora po mnenju slovenske obveščevalne varnostne agencije in ministrstva za pravosodje spremeniti zakon o Slovenski obveščevalno-varnostni agenciji tako, da se na področju uporabe posebnih oblik pridobivanja podatkov zagotovi ureditev, ki je primerljiva ureditvi v drugih državah, ki skupno nastopajo v boju proti terorizmu kot globalnemu pojavu. Zato je predlagana novela zakona o slovenski obveščevalno varnostni agenciji, ki spreminja veljavno ureditev uporabe posebnih oblik pridobivanja podatkov, ki je primerljiva z ostalimi državami v Evropski uniji tako, da se zagotovi enoten standard varnosti v posameznih državah v širšem mednarodnem prostoru. Ureditev v primerljivih državah je prikazana v predlogu zakona. Trenutno veljavna ureditev v zakonu o Slovenski varnostni-obveščevalni agenciji dopušča uporabo posebnih oblik pridobivanja podatkov v zvezi s kontrolo pisem in drugih pošiljk ter nadzorovanjem in snemanjem telekomunikacij v neprekinjenem časovnem obdobju največ šest mesecev. Slovenska varnostno-obveščevalna agencija že dalj časa opozarja na pomanjkljivost veljavne ureditve. Na pomanjkljivost veljavne ureditve je bila agencija opozorjena tudi v poročilu evalvacijske skupine, ki je ocenjevala pripravljenost Republike Slovenije na področju boja proti mednarodnemu terorizmu. Agencija se proti terorističnem in proti obveščevalnem segmentu svojega dela sooča z dejavnostjo, ki jo posameznik izvaja v daljšem časovnem razdobju, pri čemer znatni delež časa porabi za prekrivanje dejavnosti oziroma vključevanje v okolje, navezavo stikov z okolico ter pridobivanje zaupanja posameznikov, ki bi jih bilo možno izkoristiti za pridobivanje podatkov ali vključiti v sodelavsko mrežo. [[..]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]
Prosim, če zaključite. S tem vas seznanjam, da ste prekoračil čas in ministru Matu ne morem dati besede za odgovor. Sprašujem pa poslanca Kumra, dopolnilno vprašanje? Izvolite prosim.
Zdaj sem malo v nerodnem položaju, ker mi minister Mate na eno vprašanje ni odgovoril, ampak jaz bom vseeno izkoristil pa bom rekel, da očitno gre iz tega izvajanja za neko novo varnostno paradigmo, ki lahko pomeni tudi varnostno pretiravanje. Namreč, ni res, da so spremembe zardi Evropske unije in schengena. Republika Slovenija je svoj pravni red na področju pravosodja in notranjih zadev uskladila v letu 2002 in 2003 in je bilo tedaj izkazano z uspešnim zaključkom pogajanj v tem poglavju. Tedaj smo uvedli tudi usmerjanje zbiranja podatkov, vendar pod močno restriktivnimi pogoji, drugače kot je to predlagano sedaj. Usmerjeno zbiranje pooblastil brez sodnega nadzora spominja namreč na neke zgodovinske romane iz nekih drugih časov. In še o zakonu o SOVI. V sami obrazložitvi v zakonu o SOVI piše, da ne gre za evropsko direktivo, da gre za ureditev, ki jo mi lahko uredimo nacionalno, gre za priporočilo. In iz ocen, ki jih dobivamo od SOVE, iz varnostnih ocen, absolutno ne izhaja potreba po tem, da bi bilo potrebno to zakonodajo prilagoditi. Zato še enkrat sprašujem: Kateri so tisti razlogi, ki na nek način tudi državljanom ne dopuščajo tega, da bi tudi mi dihali policiji za ovratnik, tako kot policija diha nam? In rad bi slišal: Kakšni morajo biti izpolnjeni pogoji za utemeljen sum, da bo oseba storila kaznivo dejanje in da se o njej usmerjeno na tajen način zbirajo podatki? Namreč, iz predloga zakona oziroma osnutka tega zakona to ni razvidno.
Hvala. dopolnili odgovor, minister Mate, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Pravzaprav sem zelo vesel, da ste dodali tiste besede, ki ste jih dodali na koncu. Trditev, ki ste jo izrekli, da je Slovenija implementirala vse svoje obljube do Evropske unije že v letu 2002, ne držijo. Zelo preprosto. Pri pregledovanju zakonodaje in usklajenosti naše zakonodaje, ki je potekalo od 25.2. do 4.3.1999 leta je bilo natančno ugotovljeno, da slovenska zakonodaja ne omogoča implementacije 99. člena schengenske konvencije. Slovenija je pri svojih pogajalskih izhodiščih, ki jih je zavzela leta 1999, dejala - in takšna naročila dala svojim diplomatom -, da se za to področje ne zahteva prehodnega obdobja in ne izjem, in obljubila, da bo najkasneje do 31.12.2002 implementirala to pravno področje v svojo zakonodajo. Še dalje, obljubila je, da bodo najkasneje do 30.6. vložili takšen zakon, ki bo to dovoljeval. To ni bilo narejeno. In seveda, če želi Slovenija vstopiti v schengensko območje, mora implementirati v svoj pravni red 99. člen schengenske konvencije. S tem členom bomo dolžni vnašati podatke v tako imenovani schengenski informacijski sistem za vse tiste osebe, ki so v posebni bazi podatkov povezani z 99. členom; tam gre še za nekaj drugih členov in za vse ostale ima slovenska policija pooblastilo, za tega pa ne. Zato smo pripravili predlog spremembe zakona o policiji, s katero bi policiji omogočili, da bi v skladu z vsemi omejitvami, ki jih ima 99. člen, lahko vpisovali in vnašali podatke. Veliko je bilo govora o tajnem delovanju, o tajnem opazovanju in ne vem čem še vse. 99. člen in implementacija v naš pravni red ne pomeni, poudarjam, ne pomeni drugačne oblike dela pri prikritih preiskovalnih ukrepih. To se bo še vedno v Sloveniji izvajalo samo v skladu z zakonom o kazenskem postopku, natančneje, 149.a členom, kjer je opredeljeno tajno opazovanje. Pri besedi, ki se uporablja v 99. členu schengenske konvencije, beseda tajno pomeni, da se osebe, v zvezi s katero se določeni podatki popišejo in vnesejo v sistem, ne seznani, zakaj se ti podatki jemljejo, in samo za to gre. Tako da praktično sedaj še tisti zadnji del poskušamo uskladiti. Moram reči, da je tudi zakon v fazi delovnega gradiva, medresorsko se usklajuje, usklajevanja zelo intenzivno potekajo, tako da zakon nikakor še ni niti v fazi predloga vladi Republike Slovenije in nikakor še ni potrjen, da bi bil pripravljen za nadaljnjo proceduro. V tej fazi pa bomo uskladili še nekatere podrobnosti, tako da bo zakon lahko šel naprej.
Hvala. Kolega Kumer, proceduralno, izvolite.
Izkoristil bi to priložnost in bi predlagal, da se v skladu z drugim odstavkom 246. člena državni zbor odloči, da bi o odgovoru obeh ministrov opravil razpravo. Rad bi namreč dodal, da 99. člen konvencije - in prej sem tudi skušal zastaviti vprašanje, pa ga bom, če bom imel to priložnost, zastavil še takrat na razpravi v državnem zboru -, gre za dve zadevi. Pri eni gre za tiste, ki so že tuji državljani v informacijskem sistemu Schengena. Gre pa tudi za drugo vprašanje, ki se odpira, na podlagi katerih kriterijev in kdo bo pri nas odločal, kdo bo od naših državljanov šel v ta schengenski informacijski sistem. Tu seveda tako, kot je v tem osnutku, ki je v medresorskem usklajevanju, očitno kaže, da bo to naredila policija oziroma ministrstvo v zaprtem krogu samo. In tu gre za vprašanje, namreč najmanj, kar je, da je ta nadzor ali pa to bianco menico vzeti in dati pod nadzor pravosodju ali pa tožilstvu. Ker namreč, prej sem opozoril, ta zakonska ureditev bi zato morala imeti, poleg tega, da se implementira ta 99. člen, tudi tako imenovano nadzorno funkcijo, kdo bo opravljal nadzor nad uporabo teh prikritih policijskih ukrepov. Zato še enkrat predlagam, da se državni zbor o tem izjasni, ker gre za pomembno zadevo, ki nenazadnje neposredno posega v temeljne človekove pravice, ki so z ustavnimi členi 36, 37, 38 zavarovani in jih ne moremo prepustiti samo nekemu organu, ki je v sestavo nekega ministrstva itd.
Hvala. V skladu s poslovnikom bo zbor jutri, v okviru točke glasovanj, odločal o vašem predlogu. Nadaljujemo. Naslednji na seznamu prijavljenih poslancev, ki zastavljajo vprašanje vladi, je dr. Slavko Gaber, ki bo svoje vprašanje zastavil ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, dr. Zupanu. Izvolite prosim.
Spoštovani gospod podpredsednik, kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! V okviru socialnih in gospodarskih reform, ki ga je vlada sprejela novembra lani o informacijski družbi, praktično ni govora. Najti je mogoče le pojme kot so informacijski sistemi, informacijska baza, informacijska podpora in informacijsko odprt model. Skupaj so naši strokovni sodelavci našteli 12 teh zadetkov. V zvezi z informatizacijo, je v tem ključnem razvojnem dokumentu vaše vlade, gospod minister, govora le o informatizaciji sodišč. Za razliko od naše vlade posvečajo druge države in tudi Evropska unija temu področju veliko pozornost. Ker imam vtis in ker to ni le moj vtis, da na tem področju zamujamo, vas zato sprašujem: Kako konkretno vaše ministrstvo uresničuje strategijo Republika Slovenija v informacijski družbi, ki je bila sprejeta leta 2003, po mojem prepričanju kot ustrezen okvir za reagiranje v skladu z akcijskim načrtom E-Evropa 2003 Plus. Hkrati pa me zanima: Kako potekajo priprave na revizijo te strategije, saj bo njena veljavnost z letošnjim letom potekla? Kaj je vaše ministrstvo doslej storilo v zvezi s pripravo novega dokumenta? In pa, dovolite mi, da vas vprašam, ker predpostavljam, da to vendarle sami usmerjate, na katerih področjih vidite vi, gospod minister, temeljne ključne točke, ki potrebujejo preboj v Sloveniji, če naj se res spremenimo v informacijsko družbo? Katere od prioritet Evropske unije na tem področju se vam zdijo ključne tudi za Slovenijo in kakšno je vaše mnenje o skupnem poročilu treh komisark o široko pasovnih povezavah, ki so ga predstavile prejšnji teden v Bruslju?
Hvala. Ministra prosim za odgovor. Izvolite.
Spoštovani, gospod poslanec, gospod dr. Gaber. Hvala lepa za vprašanje. Vaše vprašanje je bilo: "Kaj je naša vlada storila na področju informacijske družbe in konkretno je bilo vprašanje, kaj je storila za uresničevanje strategije Republike Slovenije v informacijski družbi?" Jaz imam seveda dokument, to je strategija za Republiko Slovenijo o informacijski družbi, za katerega menimo, da je v redu, da je seveda v liniji tega, kar seveda Slovenija želi in more in hoče. Dejstvo pa je, da je naša vlada seveda že predhodno v koalicijski pogodbi stvari samo mogoče malo premešala, da rečem, in pa seveda dala fokus na določen način, bom o tem tudi govoril. Če se koncentriram na vaše vprašanje, mislim, da je najbolj pomembno, da odgovorim, glede na to strategijo, ker jo poznate in ne bi šel po točkah, ki jih imamo mi, ampak bom šel po točkah, ki jih navaja strategija. Strategija navaja 29 podciljev z devetimi točnimi cilji in dovolite mi, da bom kar na teh devet ciljev šel po vrsti in po vrsti odgovarjal, zato ker se večino reči odvija na našem ministrstvu. Treba pa je seveda povedati, da naše ministrstvo to usklajuje, da pa seveda so določene aktivnosti na ministrstvu za gospodarstvo in na ministrstvu za javno upravo in seveda nekaj tudi na ministrstvu za šolstvo, zato mi dovolite, da grem kar po vrsti. Ker je pa seveda to 9 aktivnosti, verjetno ne bom imel časa, da bi šel skozi vse, ampak bom na hitro omenil samo pri vsaki glavne reči, ki jih delamo. Prvi cilj je bilo povečanje dostopnosti IKT, to je informacijsko-komunikacijske tehnologije, to je bilo v zvezi z Arnesom in seveda Arnes ima na tem področju osnovno nalogo, jo izvaja, pri hitrih internetnih priključkih so se v letu 2005 izvajale aktivnosti, ki bodo prispevale k izpolnjevanju dolgoročnih ciljev in seveda to število se je povečalo, skratka, naša usposobljenost glede na to se je dvignila. Kar se tiče točke 1., torej povečanja dostopnosti do IKT bomo prišli še pri drugih, kjer se je povečalo število točk, vstopnih točk, vzpostavili smo nacionalno kontaktno točko za Evropsko agencijo za varnost omrežnih informacij Enisa, tako da imamo sedaj to točko usposobljeno in se promet bistveno lažje odvija. Kar se tiče drugega cilja, sodelovanje med instituti in gospodarstvom na področju IKT tehnologij, smo imeli javni razpis projektov za razširjanje programske opreme, temelječe na odprti kodi, imeli smo še nekaj drugih projektov, to je bilo 18 projektov narejenih in 15-im je bilo odobreno sofinanciranje. Kar se tiče tretjega programa, ustvarjanja pogojev za nastanek IKT podjetij, smo naredili vse platforme. S področja IKT imamo NES in NEM, ARTEMIS, itd., skratka so se naša podjetja povezala in sodelujejo, tudi tam smo to ustvarjanje teh platform podpirali. Tu je še akcija, v tem podcilju je to zelo pomembno, davčne olajšave in tudi na tem področju lahko povem, da smo seveda z ministrstvom za finance uvedli 20% davčno olajšavo za vse investicije v raziskave in razvoj in seveda v to je vključena tudi informacijsko-komunikacijska tehnologija. Točka štiri, se pravi IKT v šolah, kulturnem delu in pa interdisciplinarnosti, tu smo imeli praktično največ aktivnosti. Če jih naštejem samo nekaj, se pravi, tu so projekt e-knjižnic, projekt e-vsebin, digitalizacija NUK-a, potem so seveda mreža e-šol v Sloveniji in podobno, vsi ti projekti tečejo, so bili razpisi in ti projekti so pomembni in se nam zdijo seveda kvalitetni in jih bomo tudi nadaljevali. Kar se tiče projekta cilja pet, boljši dostop do IKT, je bil v preteklem letu narejen razpis, to je točka 5, se pravi tu je seveda še cel kup teh aktivnosti, mi se sicer lahko tudi povežemo, če želite da vam damo natanko vse te aktivnosti, ki smo jih dodali. Če bi zdaj morda za zaključek povedal še kar se tiče naših prioritet. Mi seveda ne menimo, da bi bila kakšna bistvena revizija te strategije potrebna, ker se nam zdi v redu, treba je kvečjem dati fokus na določene reči. Nam se zdi seveda s stališča vsebin, ker [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]bom zaključil, če smem. Se opravičujem, bom pa potem še lahko odgovoril.
Hvala. Glede na to, da ni želje po dodatni. Je? Izvolite.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani kolega minister, si bova dala priložnost, da si še nekaj pojasniva tukaj na te mestu. Poglejte, dogodki se na tem področju odvijajo tako hitro, da ni odveč reči, da so dnevi meseci in da so desetletja. Prav zato me zanima, v katerih točkah vi vidite, ker to je vprašanje, kjer je pač potrebno imeti vizijo, točke potrebnega preboja Slovenije, kje se je potrebno fokusirati, ker neka temeljna infrastruktura se je vzpostavila sedaj, gre za vprašanje, ali bomo šli vštric z drugimi, ki iščejo nove poti. Zelo veliko govora v Evropi ta trenutek je o hitrosti in ceni širokopasovnih povezav. Slovenija tu ne stoji zelo dobro. To veva oba, veva na primer da je Franciji uspelo narediti v letu dni izjemen preboj. Veva tudi oba, da se na ministrstvu, da je vaš kolega magister Zrimšek predstavil pred nekaj časa, bolj točno julija leta 2005, projekt Računalnik v vsak dom. Zanima me torej: Kje vidite prioritete, kam se je potrebno posebej usmeriti in pa kaj je s tem projektom? Nam se je zdelo, da je dober, zanima nas, kdaj ga boste predstavili v bolj konkretni obliki, kdaj bi lahko v Sloveniji v obliki stacioniranih in predvsem prenosnih računalnikov in z dostopom ne samo v velikih mestih, Slovenija res zaživela kot informacijska družba. Če bomo na tem področju prepočasni, zna biti, da z resnimi razvojnimi preboji ne bo nič.
Hvala. Minister, prosim za dopolnilni odgovor.
Hvala lepa. Prav na hitro, ta projekt je bil že v eni fazi izvajan, sorazmerno manjši, včasih govorimo o projektu Računalnik v vsak dom. To delamo in bomo tudi letos dali določeno vsoto denarja. Kar se pa tiče prioritet, mislim, da je ena glavnih stvari je, da v tej informacijski družbi ločimo infrastrukturo od vsebin in na področju infrastrukture je seveda izgradnja širokopasovnega področja na nekomercialnih področjih. To se nam zdi zelo pomembno, skratka, da jo regionalno razpršimo. Tu smo še nekoliko šibki, to vemo. Drugi del so pa vsebine. Tu vidimo za Slovenijo izredno priložnost in te projekte izvajamo - to je digitalizacija kulturnih vsebin, se pravi, digitalizacija NUK-a, digitalizacija RTV Slovenija, digitalizacija učnih pripomočkov, digitalizacija biodiverzitete, ki je za Slovenijo izredno pomembna, skratka, na vseh področjih in pa seveda interregulacija ter interoperabilnost teh posameznih baz, da to združimo, tako da bo z uporabniškega stališča to transparentno in da bomo te baze, ki jih gradimo, lahko v nekem sistemu uporabljali vsi, brez tistih zoprnih prenosnih in vmesnih problemov, ki stvari otežijo in dejansko preprečujejo uporabnost te informacijske družbe. Torej, za nas je, če čisto na hitro povem besedo, informacijska avtocesta brez vmesnih postaj, na katerih se, kot bi temu rekli, plačuje davek za neusklajenost. To je tista naša glavna točka, in to pomeni, da so vse šole - zdaj govorim s svojega stališča -, inštituti, šole in tudi kasneje javna uprava, bolnišnice in podobno, torej javne ustanove, povezane z interoperabilnimi bazami podatkov, ki služijo tako našim šolam, tako našim raziskovalcem, tako našemu gospodarstvu kot tudi vsemu javnemu sektorju, pa tudi v povezovanju navzven. Torej, to je tisti del, kjer menimo, da je naša, ne bom rekel bodočnost, ampak naša osnova za bodočnost. Torej, to je tisto. Toliko bi o tem povedal. Hvala lepa.
Hvala vam. Naslednja bo postavila poslansko vprašanje poslanka Barbara Žgajner Tavš ministru za zdravje mag. Bručanu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani minister! Dovolite, da bom na začetku uporabila besede, ki jih je danes na seji že izrekel premier, torej tudi predsednik vaše vlade: pred zakonom vsi enaki. Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije je svojim območnim enotam v začetku letošnjega leta poslal navodilo, namenjeno zdravstvenim ustanovam. Bistvo tega navodila je, da morajo zdravstvene ustanove v primeru, če se ženska odloči za kontracepcijo, ki jo zdravnik predpiše na beli recept, plačati poleg same kontracepcije tudi vse nadaljnje preglede, specialistične storitve, laboratorijske preiskave in morebitna zdravljenja. Povedano drugače, po mnenju zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije se ženska z dnem, ko se odloči za kontracepcijo, za katero je potrebno doplačilo ali plačilo v celoti, obravnava kot samoplačnica tudi za vse nadaljnje zdravstvene storitve oziroma obiske pri zdravniku. Čeprav je v četrtem odstavku 23. člena zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju jasno zapisano, da je z obveznim zdravstvenim zavarovanjem zagotovljeno plačilo, ki se nanaša na, pa bom citirala, zdravstveno varstvo žensk v zvezi s svetovanjem pri načrtovanju družine, kontracepcijo, nosečnostjo in porodom [[konec citata]] . Zato, spoštovani minister, sprašujem, glede na to, da smo v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke na vas že naslovili pisno poslansko vprašanje, povezano s to tematiko, na katerega odgovora do danes še nismo prejeli: Kakšno je vaše stališče glede omenjenega navodila zavoda? Da zadeva ni iz trte zvita, govorijo tudi zdravniki ginekologi, ki so neposredno postavljeni pred dejstvo oziroma dilemo, kako ravnati, skladno z dokaj nejasnimi navodili oziroma dvoumnimi navodili na eni strani ali s svojo etiko in spoštovanjem zakona na drugi strani. Zakaj pravzaprav do danes niste ukrepali, ko pa gre za eklatantno kršitev zakona? Ne nazadnje tudi za samovoljo zavoda pri določanju, kaj je samoplačniško in kaj ni, ter na koncu tudi kršitev ustave. Ali minister veste, da so v navodilu zavoda primeri, pa bom zopet citirala enega, peroralno hormonsko kontracepcijo, ki ni razvrščena, lahko prav tako obravnavamo kot nadstandard. Če je prvi pregled še lahko breme obveznega zdravstvenega zavarovanja, so nadaljnji pregledi oziroma predpisi recepta samoplačniški. Minister, sprašujem vas tudi, kaj je nadstandardna kontracepcija, glede na to, da jo zakon ne omenja in še enkrat, kaj boste storili glede konkretnega navodila?
Hvala. Ministra za zdravje, ministra Bručana, prosim za odgovor.
Hvala lepa gospe poslanki za vprašanje. Lep pozdrav vsem, tudi seveda predsedujočemu. Navodilo, zaradi katerega postavljate zdaj vprašanje, je operativno tehnične narave in vsebine in je namenjeno kot priporočilo strokovnih delavcem pri izvajanju, pri izvajalcih zdravstvenih storitev, ki so pravica iz obveznega zdravstvenega zavarovanja ali pa se izvaja za samoplačnike v skladu z 254. členom pravil obveznega zdravstvenega zavarovanja. Pač, navodila so pripravili strokovnjaki zavarovalnice. Seveda, zaradi različnih vprašanj, predvsem izvajalcev zdravstvenih storitev, ki pri nudenju storitev naletijo na različne situacije, ki pogojujejo pravilnost obračunov zdravstvenih storitev in sredstev obveznega zdravstvenega zavarovanja. Navodilo po ugotovitvah ministrstva za zdravje ne posega v pravice zavarovanih oseb, z navajanjem nekaterih možnih primerov obračunavanja storitev z obračunskimi šiframi le ilustrira in daje pravila za situacije možnega prepletanja, kjer je pravica na primer pregled v obveznem zavarovanju. Medtem ko je material ali nadstandardno zdravilo ali kontracepcijsko sredstvo, pa v teh primerih in nekaterih primerih ni pravica iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Kasneje bom to še razložil. Pravica do zdravstvenih storitev na področju kontracepcije je zagotovljena kot vemo s četrto alinejo prvega odstavka 23. člena zavoda za zdravstveno varstvo in zdravstveno zavarovanje, ki določa, da je zdravstveno varstvo žensk v zvezi s svetovanjem pri načrtovanju družine, kontracepcijo, nosečnostjo in porodom zagotovljeno z obveznim zdravstvenim zavarovanjem. Hkrati so z obveznim zavarovanjem zagotovljena zdravila na recept, v skladu z razvrstitvijo zdravil v zvezi z osebami in stanji, ki vključujejo prej navedeno četrto alinejo tega člena. V skladu z razvrstitvijo pomeni, da če je neko zdravilo razvrščeno med pozitivno listo z omejitvami predpisovanja, da obvezno zdravstveno zavarovanje krije dostop do tega zdravila samo v primerih, ki je te omejitve ne izključujejo. V primeru kontraceptivov to lahko pomeni, da imajo neko zdravilo z dodano vrednostjo plačano iz obveznih sredstev samo uporabnice, pri katerih je zaradi medicinskih razlogov to zdravilo indicirano, kot edino primerno in pri njih ni možna uporaba običajnih kontraceptivov. Druge bolnice imajo krit dostop do običajnih kontraceptivov, do zdravila z dodano vrednostjo pa si lahko omogočijo dostop preko samoplačniškega, tako imenovanega belega recepta. Tukaj je potrebno upoštevati tudi statusno urejenost osebe, ki predpiše tak samoplačniški recept. Pravila obveznega zdravstvenega zavarovanja v 254. členu [[...]]določajo, da zavarovana oseba nima pravice do povračila zdravljenja, vključno z zdravili, če so bile zdravstvene storitve opravljene v samoplačniški ambulanti. Na ta način posameznik, ki zdravstvene storitve koristi izven mreže javne zdravstvene službe, nima pravice do kritja teh storitev iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Pri tem je prevzeto, da so v mrežo javne zdravstvene službe in izvajanja storitev, ki jih krije obvezno zdravstveno zavarovanje vključeni izvajalci, ki so nosilci koncesije, ne glede na obliko njihove organiziranosti. To naj bo javni zavod oziroma zasebni koncesionar. Predpis zdravila na beli samoplačniški recept in ostale zdravstvene storitve so, v kolikor so povezane s pravico, ki jo krije obvezno zdravstveno zavarovanje, pridobljene pri nosilcu koncesije, krite iz obveznega zdravstvenega zavarovanja, pri čemer pa uporabnik v lekarni zdravilo plača z osebnimi sredstvi. Drugače je v samoplačniški ambulanti, kjer uporabnik tudi sam predpis zdravila in druge zdravstvene storitve krije z zasebnimi sredstvi. Ministrstvo za zdravje je obravnavana vprašanja in primer v okrožnici proučilo in tudi v povezavi z odločbo ustavnega sodišča, št. U-I-125/97, ki je presojalo postopke in pravice zavarovanih oseb v njihovem uveljavljanju samoplačniških ambulantah oziroma pri zdravniki, ki nimajo koncesij in zato niso vključeni v javno mrežo izvajalcev zdravstvenih storitev. Ugotavljamo, da vsebina okrožnice zavoda za zdravstveno zavarovanje z dne 25.1. ni krenila v nasprotju z odločbo ustavnega sodišča, ki ga je zavod povzel v kasnejših dopolnitvah, sprejetih tudi v 254. členu, pravil obveznega zdravstvenega zavarovanja in katere smo oziroma za katere je dal soglasje tudi minister leta 1999. Toliko mogoče za odgovor.
Hvala za odgovor. Dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Minister! Mene resnično zanima, zakaj takšno sprenevedanje z vaše strani. Sedaj, prebrali ste, verjamem, da dopis, ki so vam ga posredovali na zavodu, ampak očitno nekaj ne deluje in vi ste prvi izmed tistih, ki bi moral odkriti in preveriti, zakaj stvari ne delujejo tako kot bi morale, na zavodu. Skratka gre za nadzor, ki manjka v tej državi. Vsaj dva dokumenta pričata, minister, da zavod za zdravstveno zavarovanje Republike Slovenije zahteva plačilo vseh nadaljnjih storitev, če se ženska odloči za kontracepcijo, ki je predpisana na beli recept oziroma je samoplačniška. Pa tukaj ne govorimo o storitvah, ki so opravljene v samoplačniških ordinacijah. Gre zgolj za tisto kontracepcijo, ki je izpadla iz kvalifikacije, da bi šla v okviru zelene liste, tako kot pravijo oziroma pravite. Jaz sem citirala, peroralno hormonsko kontracepcijo, ki ni razvrščena, lahko prav tako obravnavamo kot nadstandard. In nadalje, če je prvi pregled še lahko v breme obveznega zdravstvenega zavarovanja, so nadaljnji pregledi oziroma predpisi recepta samoplačniški. Drugi dokument imam ravno tako tukaj v rokah, in če boste želeli, si ga boste lahko ogledali. V njem je ena izmed ginekologinj zavod za zdravstveno zavarovanje v dopisu spraševala, naj ji podrobneje razložijo navodilo. In kakšen je odgovor zavoda, pod katerega je podpisan Ivan Zorman iz oddelka za nadzor, da mora ženska, ki se odloči za kontracepcijo, ki ne gre v breme obveznega zdravstvenega zavarovanja, vse nadaljnje storitve plačevati, od laboratorijskih do pregledov itn., pa čeprav gredo po zakonu v okviru obveznega zdravstvenega zavarovanja, plačati pa mora, kot je razvidno iz dopisa, ki ga imam tukaj, tudi predpisovanje tega recepta. Minister [[..]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]
[[...]]izvolite.
V bistvu sem odgovoril že v začetku, zdaj, če mogoče niste razumeli, jaz lahko stvar tudi ponovim. Ampak dejansko gre za eno samo zdravilo, ki se imenuje Mirena in gre za kontracepcijski vložek, ki je še potem dodatno obogaten s hormoni. V bistvu gre za zdravilo, ki se predpisuje v nekih izjemnih situacijah, kjer običajna kontracepcija naj ne bi bila primerna oziroma so kontraindikacije za tak poseg. Tako je zdaj razumeti to kar piše v tem navodilu zavarovalnice, in sicer je to mogoče razložiti tudi s samim tekstom, ki ga je zavarovalnica poslala območnim enotam zavoda, ki jih imam tudi pred sabo. Doslej smo smatrali kot nenapisano pravilo, da je vsak predpis samoplačniškega recepta tudi v javni meri samoplačniška storitev. Prejeli pa smo tehtne argumente izvajalca, da bi lahko imelo to pravilo tudi določene izjeme. Zavarovana oseba se obravnava v javni mreži, kadar je predmet obravnave pravice iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Samoplačniške storitve v rednem delovnem času so dopustne le, če so neposredno vezane na obravnavo, ki je pravica iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Takšen primer je, tudi kot primer povem, je tudi povedan v tem navodilu, izdelava zobne proteze z višjim standardom in doplačilom. To načelo bi lahko v določenih primerih prenesli tudi na obračun predpisanega belega recepta. Ker vsa zdravila niso razvrščena na liste, se lahko pojavi situacija, ko je obravnavana pravica iz obveznega zavarovanja, kot sem že prej govoril, zdravilo, ki se nanaša na obravnavo pa nerazvrščeno oziroma le samoplačniško. Takšne primere najdemo v ginekologiji in tukaj govorimo o hormonski kontracepciji in govorimo tudi o Mireni. Tudi v ruligiji so podobne situacije, kot so recimo zdravila za erektivno motnjo, v dermatologiji in tudi na nekaterih drugih področjih. Predpis zdravila na beli recept storitvi v breme obveznega zdravstvenega zavarovanja je torej dopusten, ko je pregled medicinsko indiciran. Zdravila, ki ga izbere zdravnik pa ni mogoče predpisati v teh primerih na zeleni recept, torej zdravilo ni razvrščeno na listo.
Hvala. Proceduralno, poslanka Barbara Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa. Tudi jaz bom izkoristila 246. člen poslovnika predvsem zato, da lahko v tem trenutku ministru pojasnim, da se je zelo, zelo slabo pripravil na ta odgovor, minister. V okviru tega ne gre zgolj za mireno, to je obroček, ampak gre tudi za, kar sem vam prej dvakrat citirala, gre za peroralno hormonsko kontracepcijo, to so kontracepcijske tabletke, to je, odkimavate z glavo, ampak poglejte, to je v dopisu, ki ga je posredoval Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije območnim enotam, te pa so ga morale posredovati zdravstvenim zavodom. Tukaj jasno in glasno piše, tako da, minister, ne drži tisto, kar ste dejali. In omenila sem še, ker ginekologi ne vedo, kako ravnati v konkretnem primeru so se obrnili po dodatna pojasnila in tudi iz teh dodatnih pojasnil je razvidno, da so v tem okviru tudi ostala kontracepcijska sredstva, ne zgolj obroček Mirena, ki ga omenjate. Jaz ne vem, tukaj je črno na belem minister in ravno zaradi tega, ker se bojim, da gre ta zadeva predaleč in da bodo v tem kontekstu kršene ženske pravice in to zelo pomembne ženske pravice, bi bilo smiselno opraviti razpravo.
Poslanka Žgajner, sklicevali ste se na člen poslovnika, to pomeni, da hočete o tem razširjeno razpravo?
To sem tudi dejala, ampak me niste poslušali, gospod podpredsednik.
Se opravičujem. Moja napaka. V skladu s poslovnikom bomo o predlogu poslanke glasovali jutri, v okviru točke glasovanj. Nadaljujemo, besedo dajem poslancu Cirilu Testenu, zastavil bo poslansko vprašanje ministru za promet, ki je odsoten. Boste kljub temu? Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči, spoštovana ministrica in ministri, poslanke in poslanci. Odkar se je 6.3.2006 na državno cesto med Hudajužno in Koritnico v Baški grapi utrgalo približno 40 kubičnih metrov kamenja, je minilo že več kot 20 dni. Delavci cestnega podjetja so kamenje odstranili in postavili oznake, da je cesta zaprta, na cesti pa se od takrat naprej nič ne dogaja. Tisti, ki območje Baške grape poznate, gotovo veste, da je to edina cesta, ki povezuje Baško grapo s Tolminom in drugimi kraji v Soški dolini in naprej proti Novi Gorici. Ljudje iz Baške grape so na Tolmin in druge kraje v Soški dolini vezani s službami, šolo, zdravstveno oskrbo, pošto, komunalno oskrbo in raznimi drugimi aktivnostmi, ki jih dnevno vodijo po tej cesti. Ker je cesta zaprta in ker je edina povezava z dolino železniška povezava, ki pa ima za vsakdanjo uporabo neprimeren urnik in tudi povezave iz železniške postaje v Mostu na Soči so slabe, je negotovost za Graparje zelo velika. Probleme rešuje vsak na svoj način, pogosto tudi s kršitvami prometnih zapor, ki lahko pripeljejo do nesreč. Te prometni znak "zaprta cesta" ne bo mogel rešiti oziroma opravičiti. Glede na navedeno vas, gospod minister, sprašujem: Kdaj se bo začela sanacija in ali je že sprejeta odločitev o načinu rešitve problema, koliko časa bo cesta po Grapi zaprta po vašem mnenju in ali bi bilo smiselno razmišljati o začasnih rešitvah, če te sploh obstajajo? Glede na veliko stisko teh ljudi pričakujem na naslednji seji ustni odgovor, poleg tega bi pričakoval tudi kakšno vmesno pismeno informacijo. Hvala lepa.
Hvala vam poslanec Testen. Jaz verjamem, da bodo vaša pričakovanja izpolnjena. Naslednji na seznamu prijavljenih za postavljanje poslanskega vprašanja je poslanec Matjaž Han. Vprašanje naslavlja na ministra za gospodarstvo. Izvolite. Dovolite. Meni so napačno prišepnili, se opravičujem, na vrsti je Milan Petek, poslanec.
Hvala. Jaz nisem kriv, Matjaž, za to zmedo. Torej podpredsednik verjamem, da niste hote tega napravili. Zadnjič se mi je zgodilo, da sem izpadal s prenosa, danes pa seveda ne bom. Vprašanje torej naslavljam na gospoda ministra Vizjaka, podvojeno je v zadnjem času z nekaterimi zapisi v medijih. In sicer ste v preteklem letu, gospod minister, v ministrstvu za gospodarstvo, ki ga vodite, najavljali združitev vseh državnih institucij s področja spodbujanja gospodarskega razvoja v neko enotno javno agencijo, tako je bilo zamišljeno podjetništvo, tehnološki razvoj, turizem, tuje investicije, vse je bilo torej v neki enotni instituciji. Menim, da so to bila takrat prepompozna, nepremišljena in prehitra navajanja gospoda, takrat še v.d. direktorja direktorata, gospoda Kitanovskega, ki jih je pač v zvezi s temi postopki predstavljal v javnosti, na koncu je vlada ustanovila Javno agencijo Republike Slovenije za podjetništvo in tuje investicije z zelo omejenim področjem dela, do sem je še vse v redu. Kljub temu, da smo pričakovali, da bo takšna agencija torej neka močna institucija, ki bi naj poleg svetovalnih in analitskih nalog na področju podjetništva skrbela za delno povečevanje vlaganj v podjetništvo in malo gospodarstvo, povečevanje investicij v znanje in tehnološki razvoj, pospeševanje internacionalizacije podjetij in pomoči tujih vlaganjih, se je ta zadeva po naši presoji nekoliko "sfižila". Torej, sprašujem vas: Kakšen je torej namen ustanovitve takšne agencije, kot je sedanja, in ali morebiti načrtujete tej JAPTI-ju torej v prihodnje neko drugo funkcijo, neko drugo vsebino ali širšo vsebino? Drugič: Zakaj so od prvotno predvidenih 4 milijarde sredstev, take so informacije, za izvedbo programov, za izboljšanje podpornega okolja in konkurenčnosti JAPTI-ju odobren na koncu v finančnem načrtu za leto 2000 samo sredstva v višini 525 milijonov za programe, samo za plače 62-ih zaposlenih, najem prostorov in drugih stroškov poslovanja pa bo agencija porabila 570 milijonov, torej so neka nesorazmerja, ki kličejo po odgovoru, saj se je torej število problemov in obseg programov zmanjšal, ni se pa zmanjšalo število zaposlenih, ni se zmanjšalo stroškov za te zaposlene?
Hvala. Minister, prosim za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik, spoštovani poslanec. Glavna ideja ustanovitve Javne agencije za podjetništvo in tuje investicije je bila seveda združitev vseh podpornih institucij, katerih kompetenca pripada ministrstvu za gospodarstvo v enotno agencijo za podjetništvo in tuje investicije ter povečati prepoznavnost le-tega. Prvenstveno govorimo tu o malih in srednjih podjetjih, ki takšno podporno okolje tudi najbolj potrebujejo. Tako je bila dejansko v začetku ideja po združevanju kar štirih institucij v to javno agencijo, in sicer PCMG-ja, TIPO-ta, to se pravi Agencije za spodbujanje neposrednih tujih investicij in internacionalizacijo Slovenskega podjetniškega sklada, kakor tudi Slovenske turistične organizacije. Glede na pomembnost in pa recimo perspektivnost turizma in določeno specifično nalogo, povezano s turizmom, je torej v tej prvi fazi odločitev bila, da slovenska turistična organizacija ostane samostojna in kot taka tudi še posebej poudarja in skrbi za promocijo slovenske blagovne znamke v tujini, slovenskega turizma in vsled tega se ni priključila. Kot veste, je vlada tudi sprejela predlog zakona, po katerem bi te tri preostale dejansko združila, vendar ob operativnih nadaljnjih nalogah se je to izkazalo, da bi priključitev Slovenskega podjetniškega sklada tej agenciji terjalo preveč birokratskih postopkov, glede na veljavnost slovenske zakonodaje na področju skladov in vsled tega je Slovenski podjetniški sklad ostal samostojen in tudi bistveno nadgradil ukrepe in tudi sredstva za podporo malim in srednjim podjetjem. Zato je to tudi rezultat in vaš odgovor na konkretno vprašanje, zakaj je potem v preostanku agencije, to se pravi tistemu delu zmanjkalo ukrepov in tudi posledično sredstev za podporo tem ukrepom. Slovenski podjetniški sklad je tako v letošnjem letu pridobil dodatnih 5,2 milijarde denarja samo za subvencije v podporo projektom malih in srednjih podjetij. Naj ilustriram to številko s sledečim, da je imel Slovenski podjetniški sklad na voljo za subvencije v letu 2004, ko seveda ni imela odgovornost ta vlada, približno 180 milijonov. V letu 2005, ko je bil sprejet rebalans, je bilo teh sredstev približno 3,2 milijarde in v letošnjem letu 5,2 milijardi, kar pomeni, da skupaj s sredstvi sklada obrača ta sklad in daje na voljo slovenskim podjetnikom, zlasti malim in srednjim, čez 10 milijard subvencij in seveda tudi kreditov pod ugodnejšimi pogoji. To je bistven korak naprej. Vsled tega tudi odgovor zakaj se je potem nabor projektov za Javno agencijo za podjetništvo in konkurenčnost, katere osnovna naloga po novem je promocija podjetništva, delovanje učinkovitega podpornega okolja podjetništvu, tukaj zlasti mislim projekt vse na enem mestu, vavčarskega sistema svetovanja, internacionalizacije podjetij kakor spodbujanja neposrednih tujih investicij, je za ta namen tudi bistveno več sredstev v letošnjem letu namenjenih, res pa je, da vse ne sodi v delovni program agencije. Tako na primer je ministrstvo za gospodarstvo in bo še v letošnjem letu razpisalo za spodbujanje neposrednih tujih investicij približno 2 milijardi tolarjev. Za internacionalizacijo oziroma za spodbujanje, ustanavljanje predstavništev slovenskega gospodarstva, je v letošnjem letu namenjenih približno 400 milijonov tolarjev, s katerimi želimo vzpostaviti to mrežo, predvsem v podporo malim in srednjim podjetjem. Tako da, navedba financiranja s strani gospoda poslanca torej ni natančna, ker gleda ozek segment javne agencije, ne pogleda pa v bistvu vseh instrumentov, ki so namenjeni predvsem vsebini, torej vsebini spodbujanja malih in srednjih podjetij v smislu večje konkurenčnosti in večje promocije podjetništva. Tako da, dejstvo je tudi nekaj, da so programi, ki jih izvaja javna agencija za podjetništvo in tuje investicije, niso financirani samo s strani ministrstva za gospodarstvo. In teh sredstev je več, je 1,7 milijarde tolarjev. Ta sredstva se nahajajo tudi v ministrstvu za kmetijstvo in ministrstvo za šolstvo in šport.
Hvala. Dopolnilno vprašanje, poslanec Milan Petek, izvolite.
Gospod minister, mogoče ste se komaj na koncu približali temu, kar sem hotel od vas slišati. Torej, meni je jasno, STO je zunaj in bodo slovenski podjetniki hkrati zunaj [[?]] , to smo tudi sami, kot veste, intervenirali ali pa želeli, da ne bi bilo. Vendar tiste funkcije, ki pa so bile namenjene javni agenciji, so pa vseeno zmanjšane. Izvzeli ste financiranje razvojno-raziskovalnih projektov, izvzeli ste program tehnoloških parkov in inkubatorjev, izvzeli ste poslovne cone; vsi smo pričakovali, da bodo te institucije del ministrstva. In zaradi tega je ta moja kritika letela na to, da je tu še vedno 62 ljudi, še vedno torej prevelika številka. Primerjajte samo s podjetniškim skladom v Mariboru, ki ima 13 ljudi, razpolaga s 6 oziroma 5,2 milijarde, res z drugačno vrsto dejavnosti, tu jih je 62 z zelo specifično dejavnostjo, vendar vlaganja v tiste programe, ki bi pa sem sodili, pa mislimo, da tu niste prav zajeli. In zato smo upali na odgovor, da boste tej instituciji dali nekoliko pomembnejšo vlogo v perspektivi, ker ste pač imeli probleme z ustanavljanjem, ker ste dolgo iskali direktorja - tega direktorja, vsaj po informacijah, ki so, ste imenovali ali pa je vlada imenovala po zelo spornih referencah, ki jih pravzaprav ni bilo možno preveriti. In tu je že eno vprašanje, ali je to najboljša rešitev in ali bo tak direktor znal temu dati ustrezno vlogo. Pa pojavljajo se te družinske povezave, sami veste, pojavlja se ime Vadnjal v funkciji pomočnika direktorja, na drugi strani direktorica Centra za razvoj malega gospodarstva v Ljubljani in tako dalje. To je tisto, kar bo treba preseči v JAPTI-ju, in tu sem računal, da mu dajete v perspektivi neko večjo pozornost, da bomo torej dobili od JAPTI-ja tisto, kar je po tistih aktih, ki so bili takrat podlaga za ustanovitev, pričakovati slej ko prej. Hvala.
Hvala. Dopolnilni odgovor, izvolite.
Seveda, v celoti se strinjam, da mora dobiti JAPTI in dobiva torej s tem novim poslanstvom, tudi naštel sem njegove osnovne naloge, vsebine in postavke različnih resorjev, ki gredo v smislu izvajanja teh ukrepov. Z vami se v celoti strinjam. JAPTI oziroma zlasti bivši PCMG, recimo temu tako, je bil vpet na neke preživete programe v smislu podpore podjetništvu. Seveda sem zagovornik predvsem tega, da je ključno, da oblikujemo in smo oblikovali konkretne ukrepe ter program, in da na to vpnemo kadrovsko organizacijo. Seveda ne želimo biti z novimi programi ujetniki obstoječe situacije glede števila kadrov, temveč obratno, kadre prilagoditi temu, kar dejansko je poslanstvo te agencije. Zato pričakujem od novega direktorja, ki je nastopil funkcijo pred manj kot mesecem dni, da v smislu novega sprejetega programa, ki je pravzaprav pred sprejetjem na vladi, vpne tudi organizacijsko strukturo in kadre, ki bodo pa verjetno bistveno zoženi, glede na tisto elementarno poslanstvo. Moram pa povedati, da dobiva JAPTI nove naloge, predvsem povezane z internacionalizacijo, torej s predstavništvi v tujini, in tu bo prav gotovo možno uporabiti tudi ta nabor oziroma to število kadrov za nove naloge, ne pa za nekatere preživete oblike. Poudaril bi le še to, da se tega zavedam, da je situacija v razvoju in da bo JAPTI dobil to novo podobo v prihodnjih mesecih. Odgovoril bi vam še na vsebine, ki so povezane s tehnologijo. Kot veste, je tu pomembna pristojnost tudi tehnološke agencije in v dogovoru s to agencijo in ministrstvi, ki so kompetentna za ta resor in imajo v svojem proračunu tudi sredstva za razvoj tehnologije oziroma tehnološki razvoj, je dogovorjen tudi prenos nekaterih ključnih inštrumentov, povezanih s tehnologijo na to agencijo. Tako, da del tehnološkega razvoja, ki je bil prvenstveno tudi predviden v Javni agenciji za podjetništvo in tuje investicije prehaja na to tehnološko agencijo. Skratka, ukrepi, ki so bili prvotno predvideni ostajajo. Res je, da so se razdelili med nekatere inštitucije, to pa ne pomeni, da teh ukrepov ni, vendar JAPTI oziroma Javna agencija za podjetništvo in tuje investicije je v svojem bistvu skoncentrirana v promocijo in razvoj podjetništva, lažje ustanavljanje podjetij za promocijo tujih investicij in internacionalizacije, tehnološki razvoj drugje kakor tudi seveda finančni, to se pravi sklad, finančni sklad, to je Slovenski podjetniški sklad.
Hvala. Poslansko vprašanje bo zastavil poslanec Matjaž Han in sicer ministru za finance in ministru za gospodarstvo. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, spoštovani ministri in državni zbor! V zadnjem času smo priča enormnemu dvigu cen bančnih storitev, pa naj gre za dvig gotovine na bankomatih, stroške vodenja računa, cen storitev elektronskega bančništva ali pa plačila položnic. Pri dvigu cen bančnih storitev je zanimivo, da so se banke odločile storitev podražiti kljub temu, da se tehnologija plačevanja ni spremenila. Če upoštevamo, da so največje banke, ki pokrivajo večinski tržni delež v Sloveniji v lasti države, vlada je imenovala različne člane uprav in nadzornih svetov, lahko ugotovimo, da gre za pozitivno korelacijo med odločitvami vlade in poslovnimi odločitvami bank. Postavlja se torej vprašanje, kdo je odgovoren, da morajo ljudje za plačilo položnic plačevati tako visoke zneske bančnih tarif, tudi po 400 tolarjev na položnico, kar lahko predstavlja zelo visok odstotek vrednosti plačila položnic. Zelo nazorno se to kaže na primeru plačevanja RTV prispevka, za katerega je vlada trdila, da se bo zmanjšal, pa se ni. Ravno nasprotno, zaradi teh 400 tolarjev se je tudi povečal. Socialni demokrati smo zaskrbljeni tudi zaradi neenakopravne obravnave državljank in državljanov, saj nekateri v svojih krajih, občinah, okoljih, nimajo možnosti, da bi lahko zaradi tržnih razmer iskali cenejše usluge bančnih storitev in so zaradi tega prisiljeni plačevati visoke bančne tarife. Neenakopravnost pa se kaže tudi v drugih segmentih. Največji delež povišanja tarif bodo nosili in občutili prav starejši ljudje, upokojenci, ki imajo že tako ali tako nizke mesečne dohodke. In drugo. Od njih ni mogoče pričakovati, da se bodo množično posluževali drugih oblik plačevanja položnic. V mislih imam predvsem elektronsko bančništvo. Na koncu lahko ugotovim, da bo večini upokojenk in upokojencev dvig bančnih tarif odžrl tudi med 2 do 5% mesečne pokojnine. Pri dvigu bančnih tarif pa je zanimivo dejstvo, da so banke sočasno dvignile tarife, vladni urad za varovanje konkurence pa še kar ni podal poročila, zato se mi odpira vprašanje, ali gre tu za kartelne dogovore. Od vlade bi pričakoval, da bo k reševanju nastale situacije pristopila hitro in odgovorno, predvsem pa v prid ljudi. Zato vas spoštovana ministra, gospod Bajuk in gospod Vizjak sprašujem: Kakšno je stališča vlade do dviga cen bančnih storitev in kako bo vlada konkretno, glede na dejstvo, da preko lastništva v največjih bankah nadzira večinski tržni delež bančnega sektorja v Sloveniji, pomagala državljanom, da jim za položnice ne bo več potrebno plačevati pretirano visokih tarif in kaj bo storila, da ne bo prišlo do ponovnih povečanj storitev po prevzemu evra? Hvala lepa.
Hvala vam. Ministra Bajuka prosim za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala za vaše vprašanje. Spoštovani gospod poslanec! Od poročil, ki smo jih tudi vsi lahko prebrali, nekateri od poslovnežev, ki so bili vpleteni v to odločitev uvedbe teh ukrepov, v nekaterih bankah so se sklicevali na prevzem evra. Seveda, kar se tiče prevzema evra in pa pazljivost, da bo dejansko trg resnično deloval, je ena od ključnih prizadevanj te vlade, in smo marsikaj tudi že uvedli, da ne bi prišlo do povečanja cen blaga in storitev pred ali po uvedbi evra, ki ne bi bilo upravičeno. Dejstvo je, da smo že 1.3. in sicer na podlagi podpore in pa odločitve tega državnega zbora uvedli dvojno označevanje cen, ki bo trajalo še pol leta po uvedbi evra in je namenjeno predvsem samokontrolnem preračunavanju tolarskih zneskov v evre s strani potrošnikov. Izkazalo se je, da je končno to, kar je vlada imela v mislih, in sicer na podlagi najboljših izkušenj v drugih držav Evropske unije, ki so to že naredile v preteklosti, da je staviti na Zvezo potrošnikov Slovenije in organizacije potrošnikov samih in pa na Urad za varstvo konkurence in ne nazadnje tudi na Urad za varstvo potrošnikov, ki deluje v sklopu ministrstva za gospodarstvo, da se je izkazalo kot pravilna politika. Predvsem bi pa rad opozoril na eno dejstvo, ki je silno pomembno, da je ta politika resnično verodostojna. To se pravi, da se jo oceni kot delovanje trga, ne pa samovolje ključnih akterjev, bodisi vlade ali pa tudi drugih akterjev.,Nna trgu mora biti dejansko sproščena. Če bi danes Slovenija izkazala tako nizko inflacijo, ki jo je dejansko že izkazala od novembra meseca, ko je že dopolnila te cilje, ki so v teh kriterijih za prevzem evra, če bi to dosegli samo na podlagi odločb s strani vlade, bi to potem bilo neverodostojno in tudi ne bi bilo ocenjeno kot vzdržljivo v prihodnosti. Torej moramo biti silno pazljivi, kaj lahko vlada dejansko naredi, kje so pristojnosti, sploh organov te države glede tega. Rad bi vas opozoril na primer, da Banka Slovenije v svojem zakonu nima pristojnosti, da bi določila takšne cene. Lahko pa naredi, kar je tudi že napravila, in bil sem v stiku z vodstvom Banke Slovenije, da je zahtevala od vseh ustanov posodobljen cenik, ki ga tudi namerava objaviti, da bodo vsi ljudje dejansko vedeli, kje smo in kaj se resnično dogaja. Dejstvo je, da so se nekatere ustanove za to odločile, nekatere pa ne. Tiste, ki se niso odločile, nekatere, ki so v tuji lasti, so pač obljubile svojim komitentom, da jim bodo vračale, če bodo morali plačati za takšne stvari. Mislim, da je edini način v tem trenutku, ko smo tako pod povečevalnim steklom, kar se tiče delovanja tržnih ustanov v Sloveniji, da je najboljša politika ta, za katero smo se že odločili, in to je, da stavimo, da trg resnično deluje, da Zveza potrošnikov Slovenije odigra svojo vlogo, da Urad za varstvo konkurence v skladu z zakonom dejansko preuči, ali je ali ni bilo nekega kartelskega dogovora in ne nazadnje tudi v samem ministrstvu za gospodarstvo Urad za varstvo potrošnikov. Sicer pa kot minister za finance nameravam predstavnikom vlade v nadzornih odborih, ki pa tudi nimajo po največjih ustanovah po svojih pristojnostih pravico, da bi določale, to se pravi, nadzorni svet, recimo, Ljubljanske banke ne odloča o ceniku. O tem odloča uprava. Lahko pa zahtevamo, in to nameravamo zahtevati, da nam dajo poročilo in ga bomo tudi objavili, zakaj je dejansko do tega prišlo. Prepričani smo, da je v določeni meri je to morda razumljivo, sicer pa bodo morale uprave teh ustanov obrazložiti ne samo lastnikom, predvsem pa trgu, zakaj so to napravile. Hvala.
Hvala. Dopolnilno vprašanje, poslanec Matjaž Han. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz v bistvu lahko verjamem tem besedam gospoda ministra, vendar dejstvo je, da ljudje plačujejo visoke tarife za plačilo položnic, in da je, bom rekel, stanje nevzdržno. Dejstvo je tudi, da vlada brez problema lahko menjava ljudi tako na nadzornih svetih, v upravi. Verjamem, da imate vpliv nad temi ljudmi tako v upravi kot nadzornih svetih, zato upam, da bo vendarle vlada storila to, da ljudem vendarle ne bo potrebno plačevati tako visokih zneskov za plačilo položnic. Dal sem pa dodatno vprašanje, predvsem zato, da bi slišal še odgovor ministra za gospodarstvo, gospoda Vizjaka. Hvala lepa.
Hvala za dopolnilno vprašanje. Minister Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Ministrstvo za gospodarstvo, ko je bilo iz medijev seznanjeno s temi rečmi, nima oziroma ne podpira tovrstnih odločitev bank, ki so bile verjetno oblikovane ad hoc. Ministrstvo je glede na dogodke v tem bančnem sektorju sklicalo tudi en sestanek že 15.3., kjer je predstavnike Združenja bank, Banke Slovenije, ministrstva za finance, kakor tudi Urada za varstvo potrošnikov in Urada za varstvo konkurence pozvalo, da v skladu s svojimi pristojnostmi še posebej obravnavajo ta problem in če se ugotovi, da je bodisi zakonodaja, bodisi način izvedbe te zakonodaje problematičen vis-a-vis tovrstnih pojavov, da ukrepajo oziroma predlagajo določene spremembe. Dogovorjeno je bilo, da Banka Slovenije napiše priporočilo bankam, da sprejete odločitve bank o podražitvah niso dobra poteza, da se izvedene v občutljivem in neprimernem času ter da jih je tudi potrebno omiliti. Seveda je bilo naloženo tudi oziroma ne naloženo, ampak kot posebno priporočilo je šlo Uradu za varstvo potrošnikov, da pregleda splošne pogoje pogodb med bankami in potrošniki z vidika varstva potrošnikov, predvsem enostranskega določanja cen, in predlaga spremembe. Mislim, da je tukaj eden izmed ključev, da se v prihodnje to več ne bi dogajalo. Namreč pogoji, pod katerimi mi, fizične osebe, ali pa poslovni subjekti, sklepajo določene pogodbe za izvajanje bančnih storitev, so zelo splošni. Niso določeni predvsem zaradi tega, ker smo živeli v takem času, da so se obrestne mere hitro spreminjale, raznorazni pogoji iz delovanja teh storitev so se spreminjali in zaradi tega potrošnik ali tisti, ki je na drugi strani banke, ni imel skoraj nobene možnosti ugovarjati zoper takšne spremembe. Mislim, da je glede na stabilno makroekonomsko okolje to sedaj drugače in zato tega želimo bolj določiti to pogodbeno razmerje. Drugo je pa tudi Urad za varstvo konkurence, ki je prav tako v fazi nadzora nad tem ali so te banke delovale povezano, ali je to kartelni dogovor in zaradi tega bo tudi glede na pristojnosti [[..]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]urad tudi sprejel ukrepe.
Hvala. Nadaljujemo s poslanskimi vprašanji. Poslansko vprašanje bo zastavila poslanka Cvetka Zalokar Oražem, in sicer ministru za zdravje mag. Bručanu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Povod za moje poslansko vprašanje so vaše izjave in napovedi, s katerimi ste napovedali odvzem pristojnosti podeljevanja koncesij za osnovno zdravstvo občinam, tako da bi do ustanovitve regij podeljevanje koncesij prevzela država. Naj vam pri tem citiram oziroma vas opozorim na dokument, deklaracija svetovne zdravstvene organizacije o primarnem zdravstvu, ki pravi in jasno poudarja, da morajo biti lokalne skupnosti vključene v primarno zdravstveno varstvo in pri tem tudi sodelovati. Vaše izjave so vnesle velik nemir, zaskrbljenost in nejasnost v zdravstvene domove v zvezi s prihodnostjo. Zlasti so zaskrbljeni zdravstveni delavci, ki ne vidijo več prave prihodnosti v okviru javnih zavodov, zdravstvenih domov in razmišljajo le o tem, da je potrebno čim prej zbežati med zasebnike ali pa morda skupaj s FIDES-om iščejo druge organizacijske oblike sodelovanja, na primer tako imenovane tihe mreže. Pri tem pa bi vas želela opozoriti, da so že pravzaprav naši zdravstveni domovi takšni, da delujejo kot neka oblika kolektivne, nekakšne zadružniško povezane dejavnosti in da so se v preteklosti po moji oceni in oceni mnogih izrazito ali pa večinoma pokazali kot pozitivni, o čemer govorijo tudi mnoge tuje ekspertize v zvezi s tem področjem. Rada bi vas opozorila tudi na dejstvo, da v večini lokalnih okoljih zdravstveni domovi in koncesionarji funkcionirajo in sodelujejo dobro, da imajo urejene medsebojne obveznosti in pravice in da večina koncesionarjev deluje v okviru zdravstvenih domov, zato menim, da ni nikakršne potrebe po demontaži urejenih stvari. Naj poudarim, da smo zaradi zadnjih dogodkov in napovedi tudi v občinah močno zaskrbljeni, saj smo občine ustanoviteljice zdravstvenih domov, vanje smo vlagali ogromna sredstva in gradili s samoprispevki, opremljali z donacijami. Občine vemo, kakšen je utrip in najustreznejši način delovanja zdravstvenega sistema na primarni ravni, zato se, to lahko povem tudi v imenu skupnosti občin Slovenije, ne strinjamo z odvzemom pristojnosti in želimo aktivno sodelovati pri vseh spremembah. Kakšni so vzroki, ki vas vodijo k izjavam o odvzemu pristojnosti za koncesije? Ali so opravljene kakšne analize in kakšna je vaša vizija, kako naj bi osnovno zdravstveno varstvo delovalo v prihodnje? Ali ne bi bilo primerneje prej urediti popolnoma razsuto, zastarelo in neprimerno zdravstveno mrežo, ki ne odraža populacijskih in demografskih sprememb? Kakšna je po vašem mnenju bodoča vloga zdravstvenih domov?
Hvala. Ministra Bručana prosim za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Najprej glede moje izjave o napovedih, da naj bi pristojnosti podeljevanja koncesij za osnovno zdravstvo odvzeli občinam in naj bi jih dali do ustanovitve regij državi. No, moram reči, da hodim po celi Sloveniji in zdaj ne vem, s kom ste se vi sicer pogovarjali, razen morda s predstavniki v tem vašem svetu. Bržčas imam vtis, da je do tega izrazito pozitiven pristop vsepovsod, kjer sem se do zdaj pogovarjal. Nisem še doživel, da bi mi nekje vsaj povedali, da tu nimam podpore. Tuje ekspertize, ki govorijo o našem sistemu osnovnega zdravstva, so dobrodošle in jih je seveda treba z veseljem upoštevati. Vendar moram reči, da jih nikjer po svetu ne uporabljajo. Tako da je sistem, kakršnega imamo pri nas, pač unicum, predvsem kar se tiče koncesionarstva prav na tem nivoju, koncesionarstva na primarni ravni. Vse države bivšega vzhodnega bloka so šle v sistem koncesionarstva praktično do 95% na primarni ravni, pa še nekatere druge, ki sploh še niso v Evropski uniji, kot je to, recimo, Hrvaška. Tako da v bistvu nič ne rečem in nikoli tudi nisem izjavil, da bi zdravstveni dom kot tak ne bil v neki določeni fazi in v določeni obliki primerna organizacijska enota, in se je to pokazalo v preteklosti. Danes pa je to preživel sistem, ki ga ne uporabljajo nikjer na svetu. Zato se po svetu ustanavljajo ne zadruge, ampak skupine zdravnikov, ki opravljajo določen posel, potem ko je dejansko možno predhodno podeliti koncesijo na podlagi nekega razpisa. V Sloveniji pravzaprav izpolnjujemo to samo v eni točki, namreč tam, ko gre za pogodbo z zdravstveno zavarovalnico. Po pridobitvi koncesije je razpis za pogodbo na zavarovalnici. In prav zaradi tega moram reči, da je ta del sicer urejen, ga bomo pa z novo zakonodajo skušali tudi popraviti. S tem v zvezi bi vam rad povedal, kar se tiče vloge zdravstvenih domov v prihodnje, da jih prav nič ne vidim v smislu kakšne demontaže. Na vsak način opažamo v Sloveniji v več krajih, kjer je popolnoma, kot ste sami rekli, dobro sodelovanje. So pa kraji, kjer tega sodelovanja med zasebnim in državnim javnim sektorjem praktično ni, in to bi radi preprečili. In mislim, da imamo za to tudi dejansko podporo. No, vaša pripomba o oškodovanju javnega interesa s strani koncesionarja in podeljevanja koncesij verjetno nima osnove. Lahko odgovorim prav nasprotno. Številni centri, diagnostični center Bled, Medicor in tako naprej na sekundarni ravni uporabljajo zelo dobro svoje delo. Tudi na primarnem nivoju bi lahko naštel celo vrsto koncesij, s pomočjo katerih smo rešili marsikateri problem in izboljšali dostopnost do zdravnika. Tam, kjer ni bilo nesporazumov in prevelikih zahtev, so koncesionarji tudi ostali pod okriljem stavbe bivšega zdravstvenega doma in brez dvoma prispevajo k racionalizaciji dela. Kljub vsemu pa naj pripomnim, da je v pripravi zakon, ki bo uredil razmerja med zasebnim in javnim, ter tudi zakon o koncesijah. Dokler pa imamo zakon o zdravstveni dejavnosti, ki opredeljuje podeljevanje koncesij, pa se ga je treba držati in se ga tudi stoodstotno držimo. Naj zaključim s podatkom, da smo po dolgotrajnih prizadevanjih končno prišli do podatkovne baze na področju osnovnega zdravstva. Prejšnji vladi to še zdaleč ni uspelo, kljub temu, da je imela zelo dobre podatke še iz leta 2000, ki smo jih pripravili in predali, pa niso bili uporabljeni. No, mi smo zdaj te podatke glede mreže, tako imenovane mreže, na osnovni ravni pripravili. Podatki za bolnice pa so že tako ali tako že pripravljeni. Ampak ob nekaterih kriterijih, ki jih pripravljamo, in merilih pa je pravzaprav v pripravi projekt mreže, ki bo osnova za strokovno pa tudi politično odločanje v prihodnje. Vse seveda z enim samim namenom, to je zagotavljanja enake dostopnosti do kvalitetnih zdravstvenih storitev za vse prebivalce v Sloveniji. Pripravlja se zakon, ki bo urejal podeljevanje koncesij in bo imel v eni od točk tudi razpis za podeljevanje koncesij, ki ga sedaj v sedanji zakonodaji ni na tej točki, je pa prenesen v podpis pogodbe z Zavodom za zdravstveno zavarovanje po pridobitvi koncesije. Kar se tiče mojih nastopov v zvezi z odvzemom nisem nič govoril o odvzemu pristojnosti občinam, ampak da se bomo o tem pogovorili in izbrali tisto možnost, ki bo najboljša v prihodnosti. To sem izjavil že večkrat in želim seveda povedati, da je to edina možna varianta, da bi izenačili [[...]] [[Izključen mikrofon.]] [[...]]
Hvala. Dopolnilno vprašanje ima poslanka Cveta Zalokar Oražem. Izvolite.
Hvala lepa. Skupnost občin Slovenije se je sestala v petek. Skupnost občin združuje preko 120 slovenskih občin. Na tej seji je bilo tudi v medijih zapisano, smo izrazili veliko zaskrbljenost in zahtevo, da občine sodelujemo pri teh zadevah. Tako je to povzeto s te seje, kar sem spraševala. Drugo. V zvezi s tem, da bi pravzaprav bila to ustaljena praksa v svetu, jaz moram reči, da po podatkih, ki jih imam, je na Finskem na primarnem zdravstvu samo 8% zasebnikov, na Švedskem 12% zasebnikov, kar pomeni, da države, ki so nam vzor, nikakor ne vidijo svoje prihodnosti in urejenosti samo v takšni zadevi oziroma to so države, ki tudi ohranjajo socialno državo, kjer smo mi že na pol poti, da jo tudi demontiramo. Sprašujem vas: Kakšno je po vašem mnenju dopolnilno primerno razmerje med koncesionarji in zdravniki v javnem zavodu osnovnega zdravstvenega varstva, torej na tej ravni? Sprašujem vas: Kako bodo urejene dejavnosti urgence, dežurstva, partronažne službe v takšnem primeru? Sprašujem vas: Kdo bo poskrbel za odvečne delavcev v zdravstvenih domovih, ki bodo nastali ob prevelikem odhajanju v zasebništvo? Kdo bo nadziral vse te zasebnike, kajti zdravniška zbornica tega ni sposobna po lastni izjavi, trenutno pa delno te zadeve nadziramo vendarle tudi lokalne skupnosti preko organov zdravstvenih domov? Sprašujem vas: Kdo bo skrbel za podiplomsko izobraževanje na tej ravni osnovnega zdravstva, kjer smo te zadeve doslej financirali večinoma iz sredstev lokalnih skupnosti? Kako bo z lastninskimi razmerji v teh zdravstvenih domovih? Vprašanj je veliko.
Hvala. Odgovor minister.
Kar se tiče sodelovanje občin v prihodnje lahko garantiram, da bomo zelo veseli, če bodo v prihodnje sodelovale občine pri pripravi teh projektov in da prav nič ne bom imel jaz osebno, pa tudi ne ministrstvo, poiti temu, da bi občine se lahko vklopile v ta projekt, ki je pred nami. Kar se tiče drugih držav, ki naj bi imele še vedno zdravstvene domove in državno javno službo na osnovni ravni, ste navedli Finsko in mislim, da je še Švedska, ki imata dejansko nizek procent koncesionarjev, in sta to edini državi v Evropi. Recimo Avstrija ima 95, Nemčija ima 90, Francija ima 89% itn. To so države, ki imajo osnovno zdravstvo drugače urejeno. Dve državi pa sta, ki imata popolnoma drugačen sistem, ampak kljub temu je med temi 8% ali pa nad temi 8% je 92% taki, ki jim niso tako imenovani zasebniki, tudi številni pogodbeni delavci z državo za področje zdravstva. Kakšno bo razmerje med koncesionarji in pa državnimi uslužbenci v javnih zavodih? Mislim, da je krasen primer v Postojni, kjer so se stvari strašno dobro uredile in funkcionirajo, tako da ni nobenih problemov. Polovico je koncesionarjev, polovico je državnih in jaz mislim, da to traja že precej časa, in kar dobro deluje. Jasno pa je, da je treba upoštevati pri vsem tem pogodbo, ki je podpisana med koncesionarjem in med občino o izvajanju dela. Kar se tiče odvečnih delavcev. Tukaj indirektno priznavate, da jih je zelo veliko zaposlenih v zdravstvenih domovih. Nisem tega mnenja, ampak na vsak način to vaše vprašanje govori o tem, da v primeru zasebništva veliko ljudi ne bo brez posla, ampak to mislim, da ni potrebe, ker edina stvar, edina pametna pot, ko se lahko to rešuje, je predvsem ta, da se ne zaposlujejo na prosta delovna mesta novi. Kdo bo kontroliral? Kontrolirala jih bo zbornica kot do sedaj. To je naloga zbornice in na vsak način bo zbornica morala kontrolirati tudi zasebnike in jih tudi kontrolira na enak način kot državne javne zavode. Ni nobene razlike. Mislim, da tukaj ni velikih problemov. Kar se tiče urgence in kar se tiče nujne medicinske pomoči in dežurstva, bodo stvari urejene na ta način, da bodo ta posel opravljali vsi tisti, ki bodo opravljali osnovno zdravstveno službo po nekem določenem razporedu. Praktično ta službi, o kateri govorimo, urgenca in pa dežurstvo, predvsem urgenca, ne moreta biti zasebni in tudi nista predvideni, da bi bili zasebni v prihodnje. Mislim, da se za to ni treba bati, in da bomo v prihodnje na ta način dosegli boljši sistem zdravstvenega varstva, ki bo ljudem bližji.
Hvala. Proceduralno, Cveta Zalokar Oražem. Izvolite.
Hvala lepa. Predlagam, da v skladu z drugim odstavkom 246. člena opravimo razpravo v zvezi z odgovorom ministra o položaju in prihodnosti osnovnega zdravstvenega varstva. To menim, da je velik problem predvsem zato, ker pravzaprav ni nikakršnih, in to se je tudi iz odgovora pokazalo, analiz. In ne nazadnje mi nimamo analiz, iz katerih bi jasno in glasno vedeli, da je potrebno pravzaprav vse spreminjati, predvsem pa v tem sistemu ni jasnih analiz, kakšen bo položaj zdravstvenih domov, ki so se do sedaj še na vrsti drugih področij pokazali kot izjemno pozitivna oblika organizacije na osnovni ravni. V zdravstvenih domovih imamo mi urejenih ne nazadnje tudi nekaj stvari s področja obrambe in zaščite v zvezi z večjimi naravnimi nesrečami in civilno zaščito in je cela vrsta zadev, za katere, ne da bi imel minister zakonsko podlago oziroma bi preko zakona in preko spreminjanja zakonov ali pa morda nacionalnega zdravstvenega programa, ki še velja, nosi letnico 2004 in v katerem piše, da so zdravstveni domovi nosilci organizacijske povezanosti in dejavnosti na primarni ravni in da so tudi v svetovnem merilu primer uspešnega vzorca izvajanja takšne dejavnosti. To je dokument iz leta 2004. Jaz ne vem, kaj se je pravzaprav v manj kot dveh letih zgodilo, da naenkrat takšno hitenje tako v zasebništvo kot tudi v privatizacijo, pri čemer posebej poudarjam, da absolutno mesto mora biti za sodelovanje lokalnih skupnosti, kajti lokalne skupnosti so tiste, ki najbolje poznajo utrip svojega kraja, potrebe svojih občank in občanov. Jaz nikjer ne vidim pravega vzroka, zakaj bi morali z eno, bom rekla, precej hitro potezo to pristojnost prenesti na državo, občine od tega odvezati, pri čemer smo pa občine zelo dobre, da celo vrsto zadev financiramo, kupujemo rešilna vozila, opremljamo zdravstvene domove, sodelujemo z njimi, kar naenkrat pa se pravzaprav nas želi na nek način odmakniti od te zadeve in cilj je pri tem, predvsem ministrov cilj, čim hitreje sprivatizirati in tudi v smislu zasebništva urediti tudi primarno zdravstvo, pri čemer nam pa še vedno niso v prvi vrsti bolniki tisti, o katerih bi razmišljali, kvaliteta usluge, ampak predvsem to, da bodo zdravniki, tudi tisti, ki si ne želijo, in zdaj v zdravstvenih domovih je veliko takšnih, ki si ne želijo v zasebništvo, bodo prisiljeni, da v to gredo, kajti drugega jim ne bo ostalo.
Hvala. Poslanka Cvetka Zalokar Oražem, o vaši pobudi bomo odločali jutri v okviru točke glasovanj. Naslednji na seznamu poslancev, ki postavljajo poslansko vprašanje, je poslanec Boštjan Zagorac. Svoje vprašanje naslavlja na ministrico za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani, ki še vztrajate. Gospa ministrica, verjetno veste, da je bil 18. marca občini zbor Zveze kmetic Slovenije na Trojanah. Tega občnega zbora se je, kot je zdaj v zadnjem času že praksa, udeležil tudi predsednik države gospod Janez Drnovšek in na njem poleg nekaterih lepotnih dodatkov o zdravi prehrani dodal tudi takšne navedbe, kot so: mnogi Slovenci se bodo iz mest preselili na kmete, ker odkrivamo novo kakovost življenja. Dodajal je tudi takšne stvari, da je potrebno po novem subvencionirati tudi majhne kmetije, čeprav tako vi verjetno kot tudi jaz vemo, da v času njegovega mandata, mandata predsednika vlade, bil prav on tisti, ki je zagovarjal subvencioniranje velikih kmetij. On je bil tisti, ki je zatrjeval, da majhne kmetije v Evropi nimajo perspektive. S te strani me zanima: Zakaj se vlada Republike Slovenije ni oglasila na te, lahko rečemo, tudi neumnosti, razen, če je v tem času, pa mi tega ne vemo, ta državni zbor tega ne pozna, spremenila strategijo in se odločila, da so tudi majhne kmetije tiste, ki bodo deležne subvencij oziroma ki jih je potrebno spodbujati. V navezavi na subvencije. Kljub temu, da smo že krepko zakoračili v leto 2006, še vedno niso izplačane nekatere subvencije predvsem za rejce drobnice iz Krasa in Istre za preteklo leto. Kmetje so na ta finančna sredstva planirali, najemali kredite in jih do danes niso dobili. Danes se srečujejo z likvidnostnimi težavami, tudi vračanjem premoženja tistim bankam, kjer so kredite najemali. Vemo pa, da vsak dober gospodar svoje poslovanje planira v naprej. Ne nazadnje me zanima tudi: Ali se glede na to, da v letu 2006 izplačujete subvencije za leto 2005 in jih boste izplačali, če boste sledili zakonu, tudi za leto 2006, pogovarjali s finančnim ministrom o tem, kako bodo ti ljudje obračunavali dohodnino. Ali ne bodo zaradi dvojnega prejemanja finančnih sredstev v enem letu prišli v višji obdavčitveni razred in s tem del subvencij, ki bi jim drugače pripadal, tudi izgubili? Hvala, za vaše odgovore.
Ministrico prosim za odgovore, ostale ministre pa prosim, da ne motijo ne razpravljavca, ki postavlja vprašanje, niti ministra oziroma ministrico, ki odgovarja. Izvolite prosim.
Hvala, za to vprašanje, spoštovani gospod poslanec, in za vašo skrb za obstoj in preživetje malih kmetij v slovenskem kmetijskem prostoru. Naj omenim, da v skladu z evropskim pravnim redom se subvencij iz naslova tržno cenovne politike oziroma tako imenovanih neposrednih plačil deležna vsa kmetijska gospodarstva pod pogojem, da imajo vsaj 30 arov nivskih površin. Torej so možnosti za koriščanje sredstev enake ne glede na velikost kmetijskih gospodarstev. Nekoliko drugače pa je bilo doslej pri uveljavljanju investicijskih podpor, ki se nanašajo na naložbe v kmetijska gospodarstva. Dosedanji razpisni pogoji so bili prilagojeni podpori velikim kmetijskim gospodarstvom, kot ste to že sami ugotovili. Ker pa sedanja kmetijska politika podpira tudi srednja in manjša kmetijska gospodarstva, smo pogoje v razpisu, ki bo objavljen v začetku meseca aprila, bistveno spremenili, jih poenostavili in pa znižali kriterije, tako da bodo lahko kandidirale tudi manjše oziroma srednje kmetije. Naj omenim še diverzifikacijo kmetijskih dejavnosti in dejavnosti, ki so blizu kmetijstva. To so tako imenovani alternativni, dohodkovni viri. V sklopu tega ukrepa se podpirajo dopolnilne dejavnosti in dejavnosti ob kmetijah. Gre za predelavo kmetijskih pridelkov, lesa, turizem na kmetiji, domača obrt, pridobivanje energije iz obnovljivih virov in prodaja kmetijskih pridelkov. Višina pomoči se giblje od 40% do 60%, odvisno za kateri namen prosi vlagatelj za sredstva. Namen ukrepa je predvsem zagotoviti dodaten vir dohodka na kmetiji in pa ustvarjanja novih delovnih mest na podeželju. To je tudi temeljna usmeritev skupne kmetijske politike Evropske unije in pa vlade Republike Slovenije pri izvajanju ukrepov programa razvoja podeželja. Vprašali ste v zvezi s plačili subvencij. Zakonski rok, ki ga določa evropski pravni red, določa za izplačevanje subvencij od 1. decembra do 30. junija naslednjega leta za nazaj, to se pravi do 30. junija 2006 za leto 2005. Agencija za kmetijske trge je v mesecu decembru izdala 38 tisoč odločb in poravnala vse obveznosti do kmetov. S 1.1.2006 je stopil v veljavo zakon o dohodnini, ki je prinesel določene spremembe. Dejstvo je, da je agencija za kmetijske trge zavezanec za plačila akontacij. To je pomenilo, da smo celotno računalniško aplikacijo morali dopolniti oziroma implementirati zakon o dohodnini v računalniško aplikacijo, da sedaj odvajamo akontacije. Od 15. marca do prejšnjega tedna je agencija obračunavala in izdajala odločbe za leto 2004 za vse tiste primere, kjer so upravičenci oziroma kmetje v pritožbenih postopkih uspeli. Sedaj obdeluje celoten paket 25 tisočih odločb, ki bodo izdane konec tega tedna in izplačila v roku 5-ih dni po sprejetju odločbe. Hvala.
Hvala. Dopolnilno vprašanje kolega Boštjan Zagorac, izvolite.
Hvala še enkrat za besedo. Zahvaljujem se vam za ta odgovor, ampak vseeno bi vas prosil, za lažje razumevanje vseh tistih, ki se ukvarjajo s kmetijstvom in so prejemniki subvencij oziroma so subvencije dobili v letošnjem letu za leto 2005, kaj pomeni to praktično. Ali bodo prišli, s tem ko bodo dobili dvojna finančna sredstva v enem letu, v višji obdavčitveni razred ali ne? Čisto konkretno, če odgovorite. In pa druga zadeva, ko ste omenjali Evropsko unijo in strategijo Evropske unije ter spodbujanje Slovenije k manjšim kmetijam, sam sem imel kar nekaj priložnosti pogovarjati se o teh stvareh tudi v Bruslju in tam o majhnih kmetijah pač ne razmišljajo kaj dosti. Oni imajo kar neko mejo postavljeno, koliko bi naj bila kmetija velika, da bi v sklopu Evropske unije preživela. Zato se mi zdi govorjenje o tem - razen če je za vas majhna kmetija, ne vem, kmetija nad 5 hektarjev, potem se opravičujem že vnaprej -, se mi zdi govorjenje o tem, da bo treba spodbujati majhne kmetije v Republiki Sloveniji, metanje peska v oči ljudem, ki danes to poslušajo. Hvala.
Ministrica, boste odgovorili, prosim?
Na kratko. Glejte, slovenska kmetija je v povprečju velika 6,3 hektarja. Moramo vedeti in računati na takšno kmetijo, kakršna je. Imamo približno tisoč kmetij, ki so velike 30, 50 ali več hektarjev. Zato bomo v naslednjem programskem obdobju, zdaj ko pripravljamo nacionalni strateški načrt razvoja podeželja, dali prioriteto dopolnilnim dejavnostim. Tem dejavnostim, kot sem rekla, ki bodo dodaten vir dohodka na kmetiji, tudi na 6-hektarski kmetiji, in bodo omogočali nova delovna mesta ali pa vsaj boljši izkoristek obstoječih delovnih mest. Hvala.
Hvala. Proceduralno, izvolite.
Hvala za besedo. Glede na to, da je veliko število slovenskih kmetov v nevednosti glede obračunavanja dohodnine in prejemkov, ki jih bodo dobili, se mi zdi, da jih ne smemo pustiti v tej nevednosti. Zato želimo, vsaj naš državni zbor, upam, da terja tudi konkretne odgovore s strani kmetijske ministrice in tudi finančnega ministra o tem, kako obračunavati dohodnino tem, ki so prejeli subvencije v letošnjem letu, zato predlagam razširjeno razpravo v skladu z 246. členom poslovnika. Hvala.
Hvala. O vašem predlogu bomo odločali jutri v okviru točke glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje zastavil poslanec Josip Bajc, in sicer trem ministrom, ministru za notranje zadeve, ministru za zdravje in ministru za gospodarstvo. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, gospa ministrica in gospodje ministri! Zakon o omejevanju porabe alkohola v prvem odstavku 7. člena določa, da je prepovedana prodaja alkoholnih pijač in pijač, ki jim je dodan alkohol, osebam, mlajšim od 18 let. V prvem odstavku 9. člena istega zakona pa je določena tudi prepoved prodaje oziroma nudenja alkoholnih pijač osebam, za katere je mogoče domnevati, da bodo te posredovale osebam, mlajšim od 18 let. Za nadzor nad prodajo alkoholnih pijač v gostinskih obratih po prvem odstavku 7. in 9. člena zakona o omejevanju prodaje alkohola je pristojna policija, ki spada pod ministrstvo za notranje zadeve. Za nadzor nad prodajo alkoholnih pijač v gostinskih obratih po prvem odstavku 7. člena je pristojen zdravstveni inšpektorat Republike Slovenije, ki deluje v okviru ministrstva za zdravje. Za nadzor nad prodajo alkoholnih pijač v prodajalnah osebam, mlajšim od 18 let, pa je po zakonu o omejevanju porabe alkohola pristojen inšpektorat Republike Slovenije, ki deluje v okviru ministrstva za gospodarstvo. Za celovito informacijo o nadzoru nad izvajanjem določb zakona o omejevanju porabe alkohola je tako potreben odgovor vseh treh resornih oziroma navedenih ministrstev, v katerih delujejo posamezni pristojni organi za nadzor nad izvajanjem zakona. Zato vas spoštovana gospoda ministra sprašujem: Kolikokrat so pristojni organi, določeni v 15. členu zakona o omejevanju uporabe alkohola, v letu 2004 in 2005 izvršili nadzor nad izvajanjem prvega odstavka 7. člena in prvega odstavka 9. člena zakona o omejevanju rabe alkoholnih pijač? Koliko kršitev je bilo pri tem ugotovljeno? Glede na to, da sem prejel že pisni odgovor s strani gospoda ministra za notranje zadeve, ga samo dodatno sprašujem: Ali so podatki, ki so bili posredovani, da je policija ugotovila kršitev zakona o omejevanju porabe alkohola v letu 2004 v 1 576 primerih, v letu 2005 pa 373. Ali je to podatek, da je manj zajeto ali pa so policisti manj opravljali svoje delo? Hvala za odgovore vnaprej.
Hvala. Odgovor lahko pričakujemo od katerega ministra? Kolega Bajc, vas pa prosim, če se izklopite.
Hvala lepa, spoštovani poslanec. Res je, z uveljavitvijo zakona je tržni inšpektorat pridobil tudi nove pristojnosti v smislu upravljanja nadzora nad prodajo in ponudbo alkoholnih pijač izključno v prodajalnah, in sicer osebam, mlajšim od 18 let, osebam, ki kažejo očitne znake opitosti od alkohola, osebam, za katere se upravičeno domneva, da jih bodo posredovale naprej tudi mlajšim osebam. Tako da je več tega. Z nadzorom se je pričelo takoj od uveljavitve zakona leta 2003. Že takrat v letu 2003 je bilo opravljenih 521 inšpekcijskih pregledov. Ugotovljenih je bilo 188 kršitev, tržni inšpektorji so v dveh primerih ugotovili prodajo alkoholnih pijač osebam, ki sta alkoholne pijače nato posredovala. V 10-ih primerih so trgovci prodajali alkoholne pijače mladoletnim osebam, v enem primeru je trgovec prodal alkoholno pijačo preko avtomatske samopostrežne naprave. V šestih primerih pa so trgovci prodajali pijače v časovni omejitvi prodaje alkoholnih pijač. Največ ugotovljenih kršitev, to je 169, je bilo glede obvestil o prepovedi prodaje in časovne omejitve prodaje alkoholnih pijač, ker niso izobesili oziroma niso izobesili na pravilno mesto. V letu 2004 so tržni inšpektorji na območju Slovenije opravili še 91 inšpekcijski pregledov, zaradi ugotovljenih kršitev so izrekli 29 opozoril in na podlagi zakona podali zaradi nedovoljene prodaje alkoholnih pijač 20 predlogov za kaznovanja sodniku za prekrške, pri kontrolah po opozorilih, pa je bilo ugotovljeno, da so bile pomanjkljivosti odpravljene. V letu 2005 so inšpektorji imeli še posebno akcijo in so pri trgovcih opravili poostren nadzor in opravili 205 inšpekcijskih pregledov. Skupno je bilo ugotovljenih le še 18 kršitev zakona, kar je glede na število pregledanih pravzaprav razmeroma malo. Prodaja alkoholnih pijač ob tej akciji v teh 205 inšpekcijskih pregledov mladoletnim osebam ni bila ugotovljena. Le v enem primeru je inšpektor ugotovil prodajo alkoholne pijače po 21 uri, v sedemnajstih primerih so bile ugotovljene pomanjkljivosti glede obvestila o prepovedi prodaje alkoholnih pijač. V letu 2005 je tržni inšpektor kot prekrškovni organ trgovcu zaradi nedovoljene prodaje alkohola izdal plačilni nalog po zakonu o prekrških v smislu globe v višini 500 tisoč tolarjev pravni osebi in 100 tisoč odgovorni. Inšpektorji so poostrili nadzor v tistih prodajalnah in v okolici prodajaln, ki so locirane v neposredni bližini šol in so zlasti v času malic in ob koncu pouka pogosteje obiskovane in tudi zvečer ob petkih oziroma ob teh terminih, kjer je zaradi odprtja bližnjih lokalov večje povpraševanje po alkoholnih pijačah. Akcija je bila fokusirana v te krizne lokacije ob primernih urah za odkritje teh nepravilnosti.
Hvala. Izvolite prosim.
Hvala lepa za vprašanje. Jaz na to vprašanje seveda lahko odgovorim samo v enem delu. Zakon o omejevanju porabe alkohola pooblašča med drugim zdravstveni inšpektorat tudi za nadzor nad prodajo in ponudbo alkoholnih pijač in pijač, ki so jim dodane alkoholne pijače, v gostinskih obratih osebam, mlajšim od 18 let. Nadzor se je opravljal v okviru rednih programiranih inšpekcijskih pregledov, in sicer vzporedno s širšim pregledom in skladno s predpisi, nad katerimi izvaja nadzor zdravstveni inšpektorat Republike Slovenije ter v okviru poostrenega nadzora, ki je vključeval tudi akcije skupaj s policijo, ki je pristojna za nadzor in izvajanje prvega odstavka 7. člena in četrtega odstavka 16. člena. Glede števila inšpekcijskih pregledov s strani ZIRS-a, to se pravi Zdravstvenega inšpektorata Republike Slovenije v letih 2004 in 2005. V letu 2004 je bilo opravljenih 3 tisoč 758 pregledov, v letu 2005 pa 5 tisoč 254 pregledov in ugotovljeno eno leto 297 kršitev, drugo leto 164 kršitev. Tukaj nimam zdaj časa vsega prebrati, v katerih točkah in odstavkih oziroma v katerih členih je bila ugotovljena ta kršitev. V glavnem je šlo za 67 kršitev, ki jih je zdravstveni inšpektorat ugotovil, prepovedi prodaje in ponudbe alkoholnih pijač tudi mlajšim od 18 let, kar v prejšnji statistiki ni bilo zajeto, ker to spada pod Zdravstveni inšpektorat Republike Slovenije. Toliko zdaj z moje strani.
Hvala. Kolega Bajc, dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Bi prosil še gospoda ministra za notranje zadeve, da mi komentira podatke, ki sem jih dobil že pisno in prosil bi tudi oba ministra, ki sta ustno, mislim, da zožila tisto, kar imata zapisano, če lahko pridobim tudi v pisni obliki. Hvala.
Hvala, kolega Bajc. Med tem vas samo sprašujem, torej vi veste, kakšen bo odgovor v naprej? Minister Mate, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz bom pokomentiral te podatke, ki ste jih sicer že prebrali. Najprej moram povedati, da policija svoj nadzor izvaja v okviru velikega števila akcij, ki jih izvaja in pri svojem rednem delu. Tako vam ne morem podati statistike, kolikokrat so bili v kakšnem lokalu, ker jo je praktično nemogoče vzpostaviti in je tudi na takšen način ne vodimo. Moram reči tudi, da je policija v zadnjih dveh letih, od kar izvajamo ta zakon, zelo dobro sodelovala z obema inšpektoratoma in kar nekaj je bilo skupnega nastopanja na terenu, tako da smo lahko bili čim bolj učinkoviti pri tem. Res pa je, da je v primerjavi z letom 2004 v letu 2005 policija pri enakem obsegu dela zaznala bistveno manj kršitev s tega področja. Ko smo delali to analizo in poskušali ugotoviti, zakaj je prišlo do tako drastičnega upada, smo nekako ugotovili, da tudi pri drugih inšpektoratih, ki so zadolženi za to področje, ugotavljamo bistven upad ali pa precejšen, več ko 50% upad kršitev, ki so bile v preteklih letih. In pri tem smo prišli do zaključka, da v bistvu se tako samostojni podjetniki, odgovorne osebe v lokalih, kjer v glavnem policija največ svojega dela opravi, veliko bolj zavedajo posledic tega zakona. Seveda tudi kazni, ki so bile v preteklosti izrečene, so imele nek določen učinek in tako smo prišli do te številke, ki je bistveno bistveno manjša. Tako dejansko v lanskem letu je bilo s strani policije zaznanih 337 kršitev na vseh tistih področjih, ki jih policija pokriva in menimo, da se tudi podjetniki, s.p.-ji, če tako rečem ali pa zasebniki, veliko bolj zavedajo posledic, ki jih imajo, če kršijo zakon. Hvala.
Hvala. Še kateri od ministrov želi? [[Ne.]] Potem takem nadaljujemo z razpravo. Poslansko vprašanje bo zastavila poslanka Darja Lavtižar Bebler, in sicer ministru za pravosodje. Izvolite prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Gospod minister! Gotovo veste, se še spomnite, da je poslanska skupina LDS nasprotovala tako zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o sistemu plač v javnem sektorju kakor tudi odloku o plačah funkcionarjev. In danes po mojem ne moremo mimo dejstva, da sta oba, tako zakon kot odlok, povzročila odpor med sodniki oziroma tako imenovano belo stavko. Obenem pa so prišla na dan tudi vsa druga vprašanja in problemi, ki po mnenju sodstva povzročajo neugodne razmere v pravosodju, ki se na koncu odražajo tudi v prepočasnem odpravljanju zaostankov na slovenskih sodiščih. Pravzaprav lahko kar trdimo, da je v Sloveniji prišlo do nekakšnih izrednih razmer v sodstvu. Na izrednem občnem zboru sodniškega društva 21. marca letos, ki se ga je udeležila dobra tretjina sodnikov, po nekaterih podatkih pa tudi polovica, ste izjavili, da minister za pravosodje podpira takšen plačni sistem, ki bo pripomogel k odpravi sodnih zaostankov. Zato vas, gospod minister sprašujem: Ali še vedno vztrajate, da je plačni sistem, kakor ga urejata novi zakon in odlok, ustrezen? Kako si predstavljate, da bo tak plačni sistem zmanjšal sodne zaostanke, če so dejanski problemi sodstva, vsaj tako pogosto poudarjajo sodniki, v neustreznem zagotavljanju pogojev dela, v premajhnem številu sodnikov oziroma pomočnikov in strokovnih sodelavcev, v neprimernih prostorih, neprimerni opremi in tako dalje, pa seveda tudi v neustreznih procesnih zakonih, vsaj nekaterih? Ali menite, da je sploh še mogoče računati na realizacijo programa Lukenda, ko pa v proračunu za ta namen sploh ni zagotovljenih potrebnih sredstev in ko vse to aktualno dogajanje v sodstvu in v zvezi z njim še dodatno demotivira sodnike za učinkovitejše delo? Če podpirate uveljavitev sedanjega zakona in odloka o plačah, obenem pa podpirate ustanovitev posebne mešane delovne skupine, ki bi na osnovi sprejetih izhodišč pripravila nov predlog ureditve sistema nagrajevanja sodnikov, za kakšen plačni sistem v tretji veji oblasti se torej pravzaprav zavzemate? V oddaji Trenja 16. marca letos vam je bilo s strani okrožne sodnice, gospe Darje Novak Krajšek, očitano, da ste ji v osebnem pogovoru rekli, da boste, če pride do bele stavke sodnikov, po kratkem postopku spremenili ustavo in zamenjali oziroma pridobili 500 novih sodnikov z začasnim mandatom in tistim, ki vam bodo všeč, podelili tudi trajni mandat. Gospod minister, ali to pomeni, da razmišljate o spremembi trajnega sodniškega mandata in ste tej spremembi morda celo naklonjeni? Hvala lepa.
Hvala. Minister, prosim za odgovor.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Hvala tudi za vprašanje, spoštovana gospa poslanka. Prav vesel sem, da ste z vprašanjem sprožili niz problemov, ki se postavljajo pred nami v zvezi z odpravo sodnih zaostankov, ki so se nakopičili v dosedanjih letih prejšnje vlade in za katere prejšnja vlada nosi poleg samega sodstva glavno odgovornost. Programa odprave sodnih zaostankov se je vlada lotila že lansko leto. Takoj potem, ko je bila v Strasbourgu sprejeta sodba evropskega sodišča v zadevi Lukenda, je vlada zelo hitro reagirala. Sprejela je osnovne elemente v lizbonski strategiji, v programu reform za izvajanje lizbonske strategije in jih ponudila v okviru gospodarskih in socialnih reform za povečanje blaginje v Sloveniji in končno v projektu Lukenda. Kaj je vlada v teh dokumentih povedala? Povedala je, da se med glavnimi ukrepi zavzema za zagotovitev večje učinkovitosti sodstva in odpravo sodnih zaostankov, in da poleg zagotavljanja prostorskih pogojev in zagotavljanja ter organiziranja človeških virov oziroma strokovnega osebja, podpornega osebja za določen čas, od 1.1.2007 naprej, štejemo tudi še stimulativno nagrajevanje sodnega osebja oziroma posebno možnost za povečan obseg dela. Prav gotovo je zagotavljanje prostorskih pogojev, kot ste približno omenili, ključno. Z zadovoljstvom lahko povem, da je vlada že v lanskem letu, proti koncu lanskega leta na internem trgu pridobila upravljavsko pravico na poslovnih prostorih nekdanjega Dursa v Mariboru 809 kvadratnih metrov, v Celju 887 kvadratnih metrov in v Krškem 230 kvadratnih metrov. Poleg tega je zagotovila potrebne prostore tudi za potrebe zemljiške knjige na ljubljanskem okrajnem sodišču. Skratka, na tistih najbolj nevralgičnih točkah, kjer je tudi največ sodnih zaostankov. Te prostore sedaj preurejamo in bodo v letošnjem letu začeli funkcionalno služiti pravosodju za njihove potrebe. Poleg tega je vlada za potrebe sodišč kupila poslovne prostore v Ormožu v izmeri 600 kvadratnim metrov, v Trbovljah 1130 kvadratnih metrov in v Sežani 270 kvadratnih metrov. V letošnjem letu nadaljujemo s projekti za posodobitev tako prostorskih pogojev kot tudi za nakup pisarniške opreme in informacijske tehnologije ter tudi snemalnih naprav. Letos za to predvidevamo več kot 300 milijonov tolarjev. Program Lukenda bo uspel, ker mora uspeti, ker država druge izbire nima. Mi dobimo ta četrtek prihodnjo serijo sodb evropskega sodišča, ki bo državi dala plačilo dodatnih kazni spet za zadeve, ki se vlečejo leta in leta iz obdobja prejšnje vlade, ko prejšnje vlade niso storile praktično nič dovolj prepričljivega. Gotovo bo mogoče realizirati vse te programe ob rebalansu proračuna. Ob rebalansu letošnjega proračuna oziroma proračuna za leto 2007 predvidevamo, da bomo zagotovili vsa ta potrebna dodatna sredstva. Naj na koncu še odgovorim na vprašanje. Nikoli nisem govoril, da bi bilo treba zamenjati 500 novih sodnikov. Na to, bom rekel, kar namigovanje je bilo odgovorjeno že v oddaji Trenja. Odgovoril je predsednik vrhovnega sodišča Testen, zato naj na tem mestu to samo zanikam. Oseba, ki je to govorila, je sporočila nekaj, kar enostavno ni bilo res. Hvala lepa.
Hvala vam. Dopolnilno vprašanje poslanka Darja Lavtižar Bebler. Izvolite.
Hvala lepa, gospod minister. Ali lahko štejemo po tem vašem odgovoru, kar zadeva sodnico gospo Novakovo, že v oddaji ste pozivali sodstvo k razsodnosti. Sedaj lahko rečemo, kaj, da naj nehajo lagati sodnika ali kaj? Jaz bi rekla tole. Lukenda, razsodba evropskega sodišča za človekove pravice ni bila nobeno presenečenje. Dejstvo, da je pred tem sodiščem že nekaj časa več 100 tožb s strani naših državljanov in vse se sklicujejo na nerazumem rok sojenja, pove, da bi ta država morala biti že prej pripravljena na to, da bodo te sodbe prej ko slej izrečene in tudi prej ko slej bodo takšne kot so. To ni bilo nobeno presenečenje. Ali pa je bilo? Kako to, da niste poskrbeli v proračunu, ko ste že očitno načrtovali ta program Lukenda, potrebnih finančnih sredstev? Zakaj je sedaj treba šele v rebalansu priti do teh potrebnih sredstev? Poleg tega, saj ni res, da prejšnja vlada ni ničesar storila. Vemo, da je bil program Herkules, da so bili tudi drugi programi, ampak da je pač ta problematika sodnih zaostankov takšne narave, ki se je najbrž že ne da administrativno takole zlahka rešiti. Vi pravite, da program Lukenda bo uspel, ker mora uspeti. Moram reči, da ta odgovor mene ne prepričuje, pa zagotovo tudi drugih ne. Bi vas pa tudi še tole vprašala: Ali priznavate, da je bila storjena napaka, ko kot resorni minister niste zagotovili sodelovanja te tretje veje oblasti pri pogovoru o tem, kakšna bosta zakon in odlok, ki urejata plače v tem sektorju? Hvala.
Hvala. Ministra prosim za dopolni odgovor. Izvolite.
Hvala tudi za to dodatno vprašanje. S predstavniki pravosodja smo že stopili v stik. Predlagali smo ustanovitev, in to je bilo že sprejeto, posebne mešane skupine in pogovori se bodo v kratkem začeli. Sam sem imel že danes en sestanek s predstavniki pravosodne veje oblasti. Gotovo sem prepričan, da bomo v pogajanjih prišli do takšnega plačnega sistema, ki bo pomagal odpraviti sodne zaostanke.
Hvala. Proceduralno, izvolite.
Hvala lepa. Gospod podpredsednik, jaz se gospodu ministru zahvaljujem za te odgovore, ampak kot rečeno, nekateri pač niso bili prepričljivi. Nisem dobila pravzaprav tudi odgovora na vprašanje, kako je mogoče po eni strani podpirati rešitve, ki so v tem zakonu in odloku, po drugi strani pa govoriti o tem, da se že pogovarjate in da se strinjate, da je treba v neki mešani strokovni delovni skupini te stvari na novo urediti. Vemo, zakon je bil sprejet, čaka na presojo pred ustavnim sodiščem, ampak vendarle, jaz sem vas vprašala, ali podpirate zakon ali podpirate zdaj neke stranske možne variante rešitev "delege ferenda", se pravi nekaj, kar naj bi šele, če bo, stopilo v veljavo. Mislim, da so razmere v našem pravosodju zelo resne, da gre za tretjo vejo oblasti, ki je seveda tista, ki je odločilnega pomena, da se realizira načelo pravne države v Sloveniji, zato je pravzaprav sodstvo imanentno, to je njegova imanentna vloga. Zato predlagam, da v skladu z drugim odstavkom 246. člena poslovnika opravimo razpravo na naslednji seji zbora na temo razmere v pravosodju z vidika zakonodajne in izvršilne veje oblasti in njunih ukrepov ter zagotovitve ustrezne pravne podlage za odpravljanje perečih problemov v pravosodju. Mislim, da je situacija več kot zrela, da državni zbor takšno razpravo opravi. Hvala.
Hvala vam. V skladu s poslovnikom bo državni zbor glasovanje o vašem predlogu opravil jutri v okviru točke glasovanj. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje. Zastavila ga bo poslanka Majda Potrata, in sicer ministru za zdravje. Izvolite prosim.
Spoštovana ministrica, ministri, spoštovane poslanke in poslanci! Slovenska razvojna strategija našteva pet prioritet. Zdravja med njimi ni. Tudi v odgovoru Bruslja o slovenski razvojni strategiji kakšne posebne omembe zdravja ni. Pa vendarle je po mnenju številnih ljudi zdravje za slehernega posameznika v slehernem življenjskem obdobju izjemnega pomena. Bi pa sama lahko naštela vsaj pet zelo perečih vprašanj, ki se zastavljajo v zvezi z zdravstvom. Če začnem samo pri premajhnem številu zdravnikov, dolgih čakalnih vrstah, zmanjševanju pravic bolnikov, prelaganju finančnih bremen na posameznika ali pa recimo na opozorilo, da se zaradi staranja prebivalstva kaže demografska slika, ki bo terjala za to, da bi ohranjali aktivno starost, veliko več sredstev za zdravstveno in socialno oskrbo, bi pri tem slednjem rada opozorila, da me veseli, da je pričakovana starost v Sloveniji nenehno daljša, žal pa ni v vseh delih Slovenije enako dolga, zato se zavedam, da so prilagoditve zdravstvene oskrbe potrebne, nisem pa prepričana, da so vse načrtovane spremembe takšne, da bodo omogočale enako dostopnost in kakovost zdravstvenih storitev za vse sloje prebivalstva. Zato je solidarnost zelo pomembno načelo, ki bi moralo biti vgrajeno v načrtovane sistemske rešitve. Med ljudmi je namreč mogoče opaziti negotovost in zaskrbljenost. Načrtovane reforme in posamični ukrepi niso vedno v prid, kot rečeno, vsem državljankam in državljanom, čutijo, da so njihove temeljne pravice ogrožene, evropska socialna listina pa govori o tem, da so to temeljne pravice. Svetovna zdravstvena organizacija je v raziskavi leta 2005 ugotovila, da je dostopnost zdravstvenih storitev vse povsod tam kjer gre za privatizacijo zmanjšana za nekatere sloje. Zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Kakšna je strategija privatizacije zdravstva? Kako in kdaj bo predstavljena strokovni in zainteresirani javnosti? Hvala za odgovor.
Hvala. Minister, prosim za odgovor.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Hvala lepa za vprašanje, gospa poslanka. Ampak, deloma smo o tej točki že, to se pravi, deloma vsaj danes že govorili na eno od prejšnjih poslanskih vprašanj, vendar je še vedno kar precej stvari, o katerih bi se dalo glede na sedaj danih dejstev tudi še dodatno odgovoriti. Bom pa to priliko izkoristil, da bom opozoril na nekatere netočnosti, ki so bile prej pojavljene, predvsem na tisto, ki govori o veljavnem nacionalnem programu zdravstvenega varstva, ki naj bi štartal leta 2004. Gre za program, ki je to leto nehal veljati. Sprejet je bil leta 1999 in sprejela ga je še prejšnja vlada in potem v tem programu je bilo zelo malo realiziranega. Prejšnja vlada nam ni pustila nobenih smernic, nobenega novega nacionalnega programa, tako da je bilo nujno treba ta nacionalni program sedaj podaljšati in zdaj pripravljamo novega in tu bo tudi predstavljeno tisto, kar želite, to se pravi na vprašanje kako in kdaj bo predstavljena strokovni zainteresirani javnosti naša nadaljnja strategija je to sigurno nacionalni program zdravstvenega varstva, ki bo veljal do leta 2013. Zdaj, osnovno načelo naše politike je zagotoviti vsem prebivalcem Slovenije enako dostopnost do kakovostnih zdravstvenih storitev. Splošno načelo pa je, da morajo biti cilji zdravstvene politike javnih zavodov in posameznih zdravnikov načrtovani na podlagi merljivih kazalcev in da se na osnovi kazalcev meri njihovo delo ter učinkovitost. Med bistvene ukrepe za izboljšavo dela izvajalcev javne zdravstvene službe spada tudi ukrep, da bomo na primarni ravni spodbujali koncesionarstvo in povezovanje skupne prakse. Na sekundarni ravni je potrebno vzpostaviti mrežo regijskih bolnišnic in pripraviti pilotni projekt zasebne bolnišnice. Terciarne institucije, to se pravi klinike in instituti pa morajo kot institucije posebnega državnega pomena ostati v državni, to se pravi nacionalni ravni. Prav tako je potrebno vzpostaviti in razvijati ponudbe zasebnih zdravstvenih zavarovanj. Iz zasebnih zdravstvenih zavarovanj je potrebno oblikovati zavarovanja, ki bodo temeljila na načelih individualnega tveganja in vzajemnosti, tako kot drugje povsod po svetu. V pripravi je pilotski projekt organizacije zdravstvenih domov, kajti ob postopni razgradnji obstoječega sistema bi morali začeti graditi nov sistem postopoma in pravilno in tako tudi delamo. Posebno pozornost bomo posvetili pri tem implementaciji strateških usmeritev na nivoju, ki so v neposrednem stiku z uporabniki. Predvsem hitri reakcijski čas, kvalitetna storitev, produktivnost, poslovna natančnost in široka ponudba storitev s parametri, ki odraža kvaliteto ponudb poslovnega subjekta zdravstvu, je pa več možnih rešitev oziroma modelov delovanja; javni zavod, koncesijska ambulanta, zadruga, kar ni pravilen izraz, ampak se boljše sliši skupinske prakse in pa skupina koncesijskih ambulant, kar je več od skupinske prakse, mislim, to je več skupinskih praks. Za vsak naveden model bo postavljen tudi model delovanja, definiramo tudi merljive parametre za uspešnost in da bo možno primerjati zdravstvene domove med seboj in koncesionarje med seboj in koncesionarje z zdravstvenimi domovi, vsega tega v tem času, ki je za nami, ni bilo narejenega. Sicer pa zakon o zdravstveni dejavnosti v 42. členu opredeljuje postopek podeljevanja koncesij in tega se seveda držimo. Zakona ni mogoče obiti, kar še posebej velja za postopek podeljevanja koncesij, kjer je na zahtevo stranke uveden upravni postopek. Torej je zakon tudi seveda o splošnem upravnem postopku. Ta zakon kakšne prekinitve ali odstavitve postopka, zaradi odločitve upravnega organa, da ga ne bo vodil, sploh ne predvideva. Je pa treba seveda ponovno poudariti, da pripravljamo zakon o razmerjih med zasebnim in javnim, ter zakon tudi o podeljevanju koncesij. Vprašanje je bilo tudi glede premajhnega števila zdravnikov, to ni nastalo v našem mandatu, to je posledica zgrešene politike od prej, ko se je nekaj časa v tej državi celo govorilo, da je zdravnikov v Sloveniji preveč. Deloma bomo pomanjkanje zdravnikov reševali ali pa rešili leta 2007, tudi z ukinitvijo sekundariata, pa ne namerno ukinitvijo, ampak po samem postopku, ker od takrat naprej bodo tudi zdravniki splošne medicine oziroma družinske medicine delovali samo še kot specialisti, in sekundariata teh 18 mesecev ne bo, s tem se pač pridobi neko določeno število zdravnikov. Dolge čakalne vrste, ki ste jih omenili so redno krajše, mi smo podeljevali strahotno dolge čakalne dobe 4. decembra 2004, te čakalne dobe so se izrazito skrajšale in se še krajšajo, tako da vam lahko seveda ponovno z veseljem povem, da če se danes prijavite na operacijo na odprtem srcu, boste operirani čez približno pet tednov. Ko smo prevzeli mandat je bila ta doba vsaj petkrat do desetkrat daljša. Skratka, imamo vizijo, povedal sem tudi na katerih točkah. Jaz mislim, da bomo tudi seveda lahko uspeli. Nikakor pa ne želimo nobene spremembe na silo.
Hvala. Dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Hvala. To, kar ste mi zdaj povedali drži. Ampak jaz poslušam tudi ljudi, zlasti ni čakalnih vrst, če se odločajo za obisk privatne ambulante. Kako se zasebništvo obnese v kakšni drugi državi, vidimo po tem, kar se dogaja v Nemčiji. Ampak jaz vas sprašujem o strategiji in po zakonu o javnih financah mora biti strategija napisana, zaradi tega, ker je treba predstaviti cilje strategije in programe na posameznem področju, ker mora neposredni uporabnik, kar ministrstvo za zdravje je, utemeljevati tudi z zakonskimi in drugimi podlagami, na katerih temeljijo predvidene strategije in programi. Je pa mogoče reči, da se govori in sliši marsikaj, vprašanj je več kot odgovorov. Jaz ne želim govoriti o Bitenčevem pa o Kuštrinovem modelu, pa še o kakšnem drugem, ampak vsekakor so oblike privatizacije ali zasebništva temeljno strateško vprašanje in verjamem, gospod minister, da imate vizijo, samo drugi je ne poznamo. Je pa to zame pomembno vprašanje, v interesu slovenske javnosti, in mislim, da je dragocen vsak človek. Zato bi bilo prav razmisliti v okviru tega tudi o vprašanju odliva možganov, o vprašanju klientelizma, ki se v zvezi s tem pojavlja, o nenadzorovanosti pri nekaterih modelih. Ne nazadnje tudi, kaj bo z opremo, kupljeno iz javnih sredstev, ali pa iz donacijskih; nekoč ste mi na to že odgovarjali, da jaz stvari ne razumem. Ampak vendar gre za celo vrsto stvari, kjer niso razmerja natančno opredeljena, in prav bi bilo, da bi, kot rečeno, bili ti modeli [[opozorilni znak za konec]] razmerja med zasebnim in javnim natančno opredeljeni. In če boste tako strategijo pripravili, upam, da jo boste tudi dovolj zgodaj dali v javno obravnavo. Da bi vam pa zastavljala zahtevo, to pa ne, ker [[...]] [[izklop mikrofona]] .
Hvala. Minister, opozarjali ste me na čas. Naj vas seznanim, da imamo avtomatski izklop mikrofona. Minister, želite podati odgovor? Izvolite, prosim.
Kar se tiče opreme, kupljene za javne zavode, tu ne bo nobenih problemov. Tisto, kar je bilo narejeno iz samoprispevkov, ostane tam, kjer je. Vsi zasebniki so samo dodaten vir zaslužka za tiste, ki so lastniki teh javnih zavodov, to je zdravstvenega doma. Gre za najemnino, ki se plačuje, če je seveda občina ali javni zavod za to zainteresiran. Modeli Bitenc, Kuštrin in ne vem še kateri drugi modeli, ki so se tudi zdaj omenjali, seveda niso prav nič specifični. Če govorim v vašem jeziku samo o modelu Bitenc, model Bitenc je popolnoma v skladu s trenutno veljavno zakonodajo. In vam moram povedati, da je tudi dr. Bitenc opravil še enkrat več operacij kot prej, ko jih je delal v kliničnem centru, kjer mu to ni bilo omogočeno oziroma ni bilo mogoče. Tako da mislim, da ta sistem ni slab, treba ga je pa na marsikateri točki še dodelati. Mislim, da je še kar precej stvari treba razčistiti, ampak trenutno, še enkrat vam povem, moramo uporabiti veljavno zakonodajo, kakršno je predlagal prejšnji minister, pa tudi jaz, ko sem bil šest mesecev minister leta 2000. Skratka, tu ne moremo preko veljavne zakonodaje. Zato ni nobenega nenadzorovanega odhoda. Vsi odhodi v zasebništvo iz državne javne službe so bili v skladu z veljavno zakonodajo. Odliv možganov - ne vem, kaj ste s tem mislili, verjetno ste mislili odhod iz kliničnega centra med zasebnike. Tu ne gre za noben odliv možganov. Še vedno ostajajo ti zdravniki, tudi če gredo v zasebništvo - in vedno so šli do zdaj v soglasju, sam sem vedno iskal soglasje v zavodu za tak odhod in prenos programa iz zdravstvenega zavoda, kar se pa v prejšnjem mandatu seveda ni dogajalo. Marsikateri koncesionar je dobil koncesijo na sekundarni ravni brez dogovora z zavodom. Vsi naši prehodi v zasebništvo pa so šli po predhodnem dogovoru z zavodom, niti eden ni šel brez tega.Tako da jaz mislim, da o kakšnem odlivu možganov ni potrebe govori, še posebej ne zaradi tega, ker v tem primeru ti zdravniki ostajajo v javni službi, samo ta je zasebna namesto državne. Tu je zavajanje, ves čas neko zavajanje, da bo prišlo z odhodom med zasebniki do prehoda v neko privatništvo brez direktnega vpliva javnih sredstev. Gre za uporabo istega denarja iz zavarovalnice, samo sistem je drugačen in je tak, kakršen je tudi drugje po svetu. Razmerje med javnimi uslužbenci v državnem smislu in v smislu zasebništva, to razmerje je točno definirano tudi v sedanji zakonodaji, mi pa, kot sem že omenil, bomo to stvar v novi zakonodaji še bolj natančno opredelili in to tudi predstavili pravočasno vsem zainteresiranim.
Hvala. Nadaljujemo s postavljanjem vprašanj. Poslansko vprašanje bo zastavila poslanka Majda Širca, in sicer ministru za kulturo. Izvolite.
Hvala lepa. Dr. Vasko Simoniti, resolucija nacionalnega programa za kulturo 2004/2007 je zavezujoč dokument, ki je bil sprejet brez nasprotujočih glasov. V vaši stranki ste jo podprli, še več, skrb za usodo slovenske kulture in za sprejetje takega akta je bila vse prisotna, bila je glasna in dolgotrajna, nekoč seveda. Danes očitno ni več tako. Z usodo nacionalnega programa za kulturo se danes skorajda nihče več ne ukvarja. Vam so prednostni cilj mediji, vzorno strateški svet se posveča paradam, Zbor za republiko pa volitvam, a vendarle v pomembnih delih se resolucija NPK ne izvaja. Na moje pisno vprašanje, zakaj ministrstvo za kulturo državnemu zboru ne predloži poročila o izvajanju resolucije in morebitnih popravkov in sprememb, ste mi med drugim dokaj arogantno odpisali, da ste očarani nad mojo vsevidnostjo in dejali, da ne vidim zato, ker nočem videti. Gospod minister, jaz gledam z odprtimi in predvsem zaskrbljenimi očimi. O izvajanju NPK-ja nam ne poročate, s poročilom zamujate skoraj 1 leto, prioritete pa obračate. Marsikateri cilj kulturne politike spreminjate in če vas na to opozorimo pravite, da, citiram: "Zvenimo kot tisti, ki ne priznavajo ovaj sud, to pa so volitve." Skratka, če pustimo ob strani, da zamujate s poročilom, vam bi danes postavila vsebinsko vprašanje: Zakaj se izogibate izvajanju nacionalnega programa za kulturo? Recimo: Zakaj se ne podpira ustanovitev muzeja sodobne umetnosti, postavitve zbirke 2000, ustanovitve posebnega proračunskega sklada za knjigo, ki je bil tukaj 100% podprt z amandmaji, zakaj se ne podpira ustanovitev muzeja slovenskih filmskih igralcev v Divači, celovite obnove moderne galerije? Le nekaj ciljev resolucije sem naštela, ampak tisto, ki pa je bistveno in o katerem bi tudi rada, da v vašem odgovoru dobim, v vašem sporočilu dobim tudi odgovor in sicer: Zakaj se izogibate tistemu modelu, ki ga predlaga resolucija, da bi se preoblikoval Viba film iz javnega zavoda v gospodarsko družbo? Skratka: Zakaj ne postavite modela, ko bi studio, tehnični studio Viba film se transformiral v gospodarsko družbo, tako kot je zapisano v nacionalnem programu za kulturo? Vemo, da predlagate neko drugo rešitev. Hvala.
Hvala za vprašanje. Minister, prosim za odgovor. Izvolite, dr. Simoniti.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Torej vaše vprašanje je bilo, zakaj se v pomembnih delih resolucija ne izvaja, in da, če prav razumem, ste rekli ali pa vprašanje je, zakaj se ne spoštuje resolucije. Torej temu ni tako. Mislim, da ministrstvo za kulturo v pomembnih delih nacionalnega programa za kulturo to uresničuje. Za leto 2004 je to povsem razvidno. To je razvidno iz poročila, ki so ga pripravile strokovne službe v ministrstvu za kulturo. To poročilo je sprejel že Nacionalni svet za kulturo, hkrati ga je potrdil tudi Strateški svet za kulturo, izobraževanje in znanost. Čakamo pa, da bo posredoval svoje mnenje, da ga bo posredovala tudi kulturniška zbornica. In ko bo kulturniška zbornica opravila svojo dolžnost, bomo to posredovali v državni zbor. Iz tega poročila za leto 2004 povsem javno izhaja, da je v vseh pomembnih segmentih ministrstvo za kulturo uresničevalo nacionalni program za kulturo. V marsičem, v nekaterih segmentih ga ni mogla uresničiti v letu 2004, vendar lahko rečem, da zgolj v, torej zelo marginalnih segmentih in samo deloma v nekaterih stvareh. Kar zadeva problem za leto 2005. Mislim, da uresničujemo, da smo uresničevali ta nacionalni program za kulturo še v večji meri. To je nenazadnje omogočil tudi rebalans v letu 2005, vendar pa končno sodbo bomo lahko dali, ko bo pripravljeno poročilo, ki ga ministrstvo za kulturo že pripravlja in verjamem in upam, da ne bo tako kot s poročilom za leto 2004, ampak da bo do sredine leta vendarle pripravljeno in oddano v parlament. Torej v vašem vprašanju, ki ste ga tukaj izpustili, je bilo rečeno, da naj bi napovedane reforme ukinjale nacionalni program za kulturo, ampak vendar ga sedaj niste postavili. Vendarle bi lahko samo odgovoril, da to stvar prvič slišim, in da o tem ne vem nič, da ne bi, torej, da bi opuščali nacionalni program za kulturo. Kot ste rekli, da se ukvarja ministrstvo za kulturo, torej da se ne ukvarja z nacionalnim programom za kulturo, to v celoti zavračam. Da se ukvarjamo več z mediji, to je samo en del programa ali pa prioritet, ki jih ministrstvo za kulturo opravlja in upam, da bo uspešno pripeljalo tudi do konca. Da bi se izogibali nekaterim stvarem v zvezi z muzejem sodobne umetnosti oziroma z zbirko 2 tisoč, o tem tečejo sedaj tudi še pogovori. Sklad za knjigo, nikjer ne piše da mora biti ustanovljen proračunski sklad seveda v določenem letu, ampak vsekakor do leta 2007 je čas. Bi pa povedal, da o vseh točkah vendarle to, kar naj bi sklad za knjigo počel in kar piše v nacionalnem programu za kulturo, v vseh točkah pa ministrstvo za kulturo to tudi upošteva. Glede združitve filmskega sklada in Vibe filma se je pokazalo, torej vsaj zdaj, preliminarno tečejo razmišljanja o tem in poskusi, kako oblikovati to, se je pokazalo seveda za primernejše, da se temu sledi in bom še videli. To bomo skušali v tem letu storiti, bomo pa videli, torej ne moremo še nič reči dokončnega o tem, niti prejudicirati karkoli v zvezi s tem. Hvala lepa.
Hvala vam. Dopolnilno vprašanje, poslanka Širca, izvolite.
Hvala lepa. Naj vas spomnim gospod minister, da proračunski sklad za knjigo je bil vpisan v nacionalni program tudi s splošnim konsenzom in s podporo društva pisateljev in predpostavljam, da bodo enkrat tudi ta račun izpostavili. Vendarle o preoblikovanju studija Viba film ste sami govorili oziroma vaši strokovni, no, kolegi, ne vem če strokovni, na tiskovni konferenci, ko ste dejali, da se bo studijo Viba film priključil filmskemu skladu in po mojih razmišljanjih, seveda v nasprotju z resolucijo, na ta način vrnil v tiste čase, ko je imela država monopol nad filmskim zavodom in to se pravi, da nas bo ta oblika vrnila v čas socializma, ki smo se mu vsi skupaj seveda uprli. Tako sporočilo ste dali na tiskovni konferenci in nisem edina, ki sem nad njim zaskrbljena, seveda kot poslanka lahko primerjam tako odločitev, slišim, da ni dokončna z veljavno zakonodajo, se pravi z resolucijo, kjer jasno in nedvoumno piše, da naj bi tehnična služba, tista, ki opravlja tehnične naloge, prišla na trg, seveda na način, da bi ob temu zadovoljevala tudi nacionalni interes.
Hvala. Prosim za dopolnilni odgovor. Izvolite.
Hvala lepa gospod predsedujoči. Torej v tonu izražena misel strokovnosti, ne vem, zakaj bi bili vi bolj strokovni kot tisti, ki se s tem ukvarjajo. V ničemer nisem spoznal vaše strokovnosti na področju filma, kljub temu, da ste govorili, da se na to spoznate. Edina strokovnost, ki sem jo v enournem pogovoru z vami spoznal, je bila šveng in suspenz. Strokovnost, ne gre za monopol, ki naj se bi ustvaril, to so modeli, ki so poznani tudi v tujini, kako bo natančno do tega prišlo, bomo še videli, vendar premisleki ki so, so narejeni, podlaga za te premisleke so modeli, ki jih poznajo tudi v nekaterih drugih državah. Taka situacija, kot je danes, seveda ni najustreznejša. To smo že lahko prepoznali in išče se model, kako te stvari urediti. Res pa je tudi to, da nacionalni program za kulturo v letu 2004 vendarle ni mogel predvideti vseh stvari, ki so se pokazale tekom tega preteklega leta recimo, ali pa že v letu 2004 in bi bilo pravzaprav nespametno se dosledno do vsake črke držati nacionalnega programa za kulturo, kjer bi prišlo tudi do nekaterih škod. Torej že v poročilu, ki obstaja, žal še ni v parlamentu, ker nekdo še ni dal svojega mnenja, kažejo na nekatere pomanjkljivosti, ki enostavno niso, jih ni bilo moč predvideti, ali pa so se pokazale, da niso življenjske. Temu se skuša slediti in upam, da z dobrimi nameni in resnično s cilji, da bi filmska industrija, če tako rečem, dobila boljši in ustreznejši poudarek, za kar smo si že v lanskem letu prizadevali. Hvala lepa.
Hvala vam. Gospa Širca, proceduralno. Izvolite.
Želela bi, da bi opravili na podlagi drugega odstavka 246. člena razpravo o tem odgovoru. Konec koncev, sam minister je izrazil dvom v zakon oziroma v obstoječo resolucijo, čeprav do sedaj z enoletno zamudo ni predlagal popravkov in svojih rešitev tudi na zakonski ravni glede tega dvoma. Želela bi prisluhniti razpravi na to temo, ki pa lahko vključuje tudi vprašanje o moji strokovnosti, ki je bila izražena kot domnevna. Hvala.
Gospa Širca, tako kot vsakemu od poslancev do sedaj, ki se je sklical na člen poslovnika, o vašem predlogu bomo odločali jutri, v okviru točke glasovanj. Mi pa prehajamo na poslansko vprašanje poslanca Srečka Prijatelja, katerega naslavlja na ministra za zunanje zadeve, ki je v danem momentu odsoten. Zato kolega Prijatelja sprašujem, boste navkljub temu zastavili poslansko vprašanje?
Seveda.
Izvolite, prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči za besedo. Spoštovana ministrica, spoštovani ministri in kolegice, kolegi! Na zaključnem računu proračuna Republike Slovenije za leto 2004, pod postavko 03.01 - zunanje zadeve in konzularne storitve, lahko vidimo, da je ta postavka velika skoraj 9 milijard, in da pod zaporedno številko 25.42 - najemnine in druge pogodbene obveznosti diplomatsko konzularnih predstavništev, beležimo strošek 3 milijarde in 51 milijonov za leto 2004, 2005 nekoliko več, v letu 2006 - 3 milijarde 384 tisoč in za leto 2007 približno enak znesek. Torej gre za najemnine prostorov, ki so namenjene za delo posameznih konzularnih predstavništev. Po mojem mnenju, po mojem trdnem prepričanju, je to neracionalna poraba, kajti vemo, da zunanje ministrstvo v skoraj vseh državah najema te prostore, kar je v nasprotju s prakso dobrega gospodarja. Če se poigramo z izračunom, lahko bi z dvotretjinskim zneskom, ki sem ga omenil, torej 3.300 milijonov, plačali že anuitete za kupljene prostore v teh državah, kjer plačujemo danes najemnine, bodisi za stanovanja diplomatov bodisi za konzularna predstavništva ali pa za domovanje konzulov. Torej, ministra za zunanje zadeve želim vprašati: Zakaj podpira tako neodgovorno početje - gre za metanje milijonov skozi odprto okno - in seveda kdo je za to odgovoren? Najbolj bogate evropske države si tega ne morejo privoščiti. Skoraj vse imajo te prostore praviloma kupljene, seveda jih uporabljajo skladno z uporabo, za katero so namenjeni. Znano je namreč dejstvo, da kljub večkratnim opozorilom - sam sem postavil tudi poslansko vprašanje - minister za zunanje zadeve tega do danes ni upošteval. Želel bi jasen in nedvoumen odgovor, ker gre pač za denar davkoplačevalcev, zakaj ne želi poslovati racionalno. Zanima me tudi, kdo je za to odgovoren, če vemo, da skoraj vsaka Marijina družba ali župnišče ima odgovornega ekonoma, ki skrbi za gospodarno ravnanje, in bi tako veliko podjetje, kot je, če lahko rečem pod narekovaji, zunanje ministrstvo, tudi bolj racionalno razporejalo sredstva, ki so dodeljena skoraj v višini 9 milijard. Hvala lepa.
Hvala vam. Poslanec Prijatelj, vaše poslansko vprašanje bo posredovano ministru. Nadaljujemo s predvideno razpravo. Naslednji je na vrsti mag. Vasja Klavora, za njim poslanec Samo Bevk. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Iz odgovorov ministra za promet mag. Janeza Božiča na moje dosedanje poslansko vprašanje je razvidno, da je cestna povezava Želin-Spodnja Idrija-Idrija-Logatec v osnutku nacionalnega programa posodobitve državne cestne mreže in v paketu projektov, ki bodo kandidirali za pridobitev sredstev iz kohezijskega in strukturnih skladov Evropske unije v finančni perspektivi 2007-2013, povsem zapostavljena. Od države zahtevamo, da ta odsek četrte razvojne osi enakopravno vključi v največji cestni infrastrukturni projekt za obdobje 2006-2015 ter v naslednjo finančno perspektivo EU za obdobje 2007-2013. Dejstvo je, da ta del četrte razvojne osi od Želina - Spodnje Idrije in Idrije do Logatca ni uvrščen med prioritete državnega razvojnega programa Republike Slovenije za obdobje 2007-2013, ki vključuje modernizacijo državne cestne mreže, čeprav ima ta odsek ceste v strategiji prostorskega razvoja Slovenije enak rang kot povezava zgornjega Posočja prek Poljanske doline in Škofje Loke do Ljubljane. S tem pa je tudi onemogočeno kandidiranje za pridobitev sredstev iz skladov Evropske unije. V zvezi s tem sta bili vladi in posameznim ministrstvom poslani tako Žirovska izjava kot zahteva občinskega sveta občine Idrija za uvrstitev Keltike med prednostne projekte v nacionalnem programu posodobitve državne cestne mreže, ki so jo podpisali župani in poslanci s tega območja. Zato vabim ministra za promet mag. Božiča in ministra za okolje in prostor dr. Podobnika, da se odzoveta povabilu občinskega sveta in župana občine in mojemu vabilu ter obiščeta Idrijo. Ministra za promet mag. Božiča tudi sprašujem: Kdaj bo vlada v državni zbor poslala nacionalni program posodobitve državne cestne mreže? Sprašujem ga tudi: Kakšno je stanje dokumentacije za modernizacijo odseka ceste od Drobiča in Tolmina do Želina ter naprej do Idrije in Logatca. Danes sem se peljal iz Idrije v Ljubljano in vse do Logatca nisem uspel varno prehiteti tovornjaka, ki je po polžje vozil pred mano. Še posebej je bil kritičen odsek v soteski Zala od Idrije do Godoviča, kjer po polžje potekajo tudi sanacijska dela na brežinah in to le v eni izmeni od ponedeljka do petka popoldne, medtem ko vse vikende in praznike ter nekaj ur vsak delovnik delovišče samuje, semafor pa še vedno zaustavlja promet na najbolj kritičnem odseku Keltike. Nujno je potrebno pospešiti sanacijska dela in bolje organizirati delo na samem gradbišču. In za konec, ministra za promet gospoda mag. Božiča, sprašujem: Ali se res ne zaveda, da bo s svojimi načrti [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[..]]prometno povsem izoliral občino Idrija in del občine Cerkno ter zaustavil gospodarski razvoj te regije, ki danes še sodi v sam slovenski in svetovni vrh? Pričakujem, da bo minister na naslednji seji na moje vprašanje tudi odgovoril. Hvala lepa.
Hvala. Tako se bo tudi zgodilo. Naslednje poslansko vprašanje postavlja poslanka Breda Pečan, in sicer ministru za okolje in prostor. Izvolite prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospa ministrica in gospoda ministra, kolegici poslanki in kolegi poslanci, ki smo množično prisotni danes v tej dvorani! Jaz zastavljam gospodu ministru za okolje in prostor vprašanje v zvezi z ravnanjem zbornice za arhitekturo in prostor Slovenije, ki ima na osnovi zakona o graditvi objektov zelo obsežna javna pooblastila. Med drugim ima status zbornice z obveznim članstvom. Namreč noben arhitekt, ki želi imeti status odgovornega projektanta, ne more tega poklica oziroma tega dela opravljati, če nima licence zbornice za arhitekturo in prostor. To javno pooblastilo je zbornici podelil zakon o graditvi objektov. Povedati moram, da ta javna pooblastila zbornica, brez kakršnegakoli pretiravanja lahko trdim, zlorablja. Zakon o graditvi objektov je tudi omogočil, da zbornica določa minimalno, torej najnižjo dovoljeno tarifo za storitve slovenskih arhitektov. To pomeni, da pod to tarifo po stališčih zbornice arhitekti ne smejo iti s svojimi ponudbami. Pomembno pa je to. V statutu so opredeljene težje disciplinske kršitve, zaradi katerih je možen odvzem licence. Medtem ko je pa v disciplinskem pravilniku v 7. členu cela serija točk, ki govorijo, kaj so to težje disciplinske kršitve. V 27. točki je zapisano, da je težja disciplinska kršitev tudi če član zbornice pri določitvi svojega plačila ne upošteva določil veljavnega tarifnega pravilnika. Seveda bi to lahko razumeli, če določa višino honorarja, višino svojega zaslužka višjo, kot jo določa tarifni pravilnik, vendar v tem primeru lahko rečem, da to ni res. Sprašujem vas, gospod minister: Ali nameravate kakorkoli ukrepati proti zbornici, ki krši načela zakona o varstvu konkurence in obenem posredno povzroča nesorazmerno rast cen na trgu storitev na področju investicij, ki je eden najpomembnejših generatorjev rasti bruto domačega proizvoda, obenem pa tudi najmočnejši potencialni generatorj inflacije v državi. Ali nameravate predlagati državnemu zboru v sprejem [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]spremembe zakona o graditvi objektov, s katerimi boste načelo neobveznega članstva v zbornicah uveljavili tudi pri zbornici arhitektov in projektantov Slovenije. Hvala.
Ministra Podobnika prosim za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala za vprašanje, spoštovana gospa poslanka Breda Pečanova. Tri teme so - naprej delovanje same zbornice za arhitekturo in prostor Slovenije, nato problematika javnega pooblastila le te in pa veljavni zakon o graditvi objektov. Že vnaprej vam lahko rečem, da ne boste stoprocentno zadovoljni z mojim odgovorom. Minister lahko izreka ustrezne ukrepe zoper tista ravnanja te aktualne zbornice, ki jih opravlja kot javno pooblastilo in si torej prizadeva, ki so v zvezi z opravljanjem strokovnih izpitov, za to ima javno pooblastilo, vodenjem imenika in pa podeljevanja licenc, če pri tem ne bi zbornica postopala v skladu z določbami veljavnega zakona o graditvi objektov, ali pa tudi, če ne bi ravnala v skladu z izvršilnimi predpisi, ki so na podlagi tega zakona izdani. Pravilnik, ki ga omenjate v vašem vprašanju, je po prepričanju tudi strokovnih služb na ministrstvu, pogovarjali smo se o tem vprašanju večkrat, interna zadeva zbornice za arhitekturo in prostor Slovenije. In če so ga sprejeli pristojni organi zbornice z njihov proceduro na demokratičen način, potem kot minister neposredno v tem primeru ne morem ukrepati. Seveda pa, ne glede na to, da je ta predpis interni akt zbornice, pa morajo pri njegovi uporabi tudi pristojni disciplinski organi zbornice ravnati v skladu z zakonom in pred odločitvijo ugotoviti najprej resnično dejansko stanje, ugotoviti vsa dejstva, morebitnemu kršitelju pa tudi omogočiti pravno varstvo. Upam, da je bilo to storjeno v tem konkretnem postopku. S prvim odstavkom 119. člena zakona o graditvi objektov je določeno, da v disciplinskih zadevah zoper člane poklicne zbornice na prvi stopnji odloča disciplinska komisija, na drugi pa disciplinsko sodišče zbornice. Ne vem, kateri organ je v tem primeru odločal. Je pa zadeva nekoliko bolj komplicirana. Lahko pa že veljavni zakon določa, da bi zbornica lahko pripravila osnutek minimalnih tarifnih pogojev za opravljanje določenih storitev. To so prostorsko načrtovanje, krajinsko arhitekturno projektiranje, revidiranje načrtov arhitekture in tako naprej, če je pripravljena v skladu z zakonom in bi to poslali ministru za okolje in prostor, da bi ta posredoval to v potrditev vladi Republike Slovenije. S tem bi tudi tarifiranje za opravljanje določene vrste inženirskih storitev postalo obvezno. Doslej kot minister še nisem potrdil nobenega predloga zbornice za izdajo takšnih minimalnih tarifnih pogojev. Tudi resor za finance je temu nasprotoval, skliceval se je na odklonilno mnenje urada za makroekonomske analize in razvoj. To pa seveda pomeni, da je takšen akt, ki temelji v statutu zbornice tako kot statut in druge akte, tako kot pri drugih združenjih, so ga torej dolžni spoštovati vsi njeni člani. To velja za aktualno situacijo. In sedaj še drugi del vašega vprašanja, to je načelo neobveznega članstva v zbornicah. Tukaj ste zanimivo nekoliko pledirali, da bi v tem primeru vzpostavili načelo neobveznega članstva, v tem drugem zakonu pa ima vaša poslanska skupina drugačno stališče. Jaz sem vaše vprašanje razumel. Dobro bo, dala gospa Pečanova dopolnilno vprašanje. Tukaj pa gre, moram odkrito povedati, za konceptualno vprašanje, ne samo pri tej zbornici, pa lahko tudi pri inženirski zbornici Slovenije upoštevamo ta tako imenovani evropski kontinentalni model, to je koncept javnopravnih zbornic ali pa angleški model, to pa je model zasebnopravne zbornice. V obeh primerih so zbornice pravne osebe, v katerih se naj bi brez profitnega motiva združevali tako gospodarski subjekti, gospodarske zbornice ali pa posamezniki, ki opravljajo določen poklic. To so pa poklicne zbornice. Imamo trenutno kar 20 zbornic v Sloveniji. Ne bi jih našteval. To vprašanje moram vam iskreno povedati, glede na konkretno zadevo ostaja še odprto glede. Se bomo pa s tem srečali, ko bomo kmalu prišli naprej preko vlade o spremembah zakona o graditvi objektov. Tudi druge poklicne zbornice s svojimi akti imajo uveljavljene podobne tarifne pravilnike za svoje člane, kot se je to zgodilo v primeru arhitekturne zbornice. To pa seveda pomeni, da preden bi se spremenila organizacija arhitekturne zbornice, bo potrebno za javnopravni ali zasebnopravni model, kot je bilo odločeno v primeru v primeru gospodarske zbornice, zelo dobro premisliti, za kakšen model se bomo odločili. Ni vprašanje, ali je potrebno takoj spremeniti zakon o graditvi objektov, ampak imamo še nekatere druge rešitve, morda tudi nov zakon o pooblaščenih arhitektih in inženirjih. Tudi o tem razmišljamo. Hvala.
Hvala. Poslanka Breda Pečan je že napovedala dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Hvala lepa. Torej niste razumeli sarkazma, gospod minister. Ravno zaradi tega sem zastavila vprašanje, ali nameravate spremeniti zakon o graditvi objektov z obveznim članstvom, ker je tisto, kar ste vi omenili, tarifni pravilnik, namreč ta zbornica ima tudi tarifni pravilnik, s katerim natančno določa, kako se oblikuje in v kakšni višini mora biti oblikovana cena izdelave prostorskega planskega akta, izvedbenega akta, projekta za pridobitev gradbenega dovoljenja in tako naprej. Zelo natančno, zelo obsežno in z zelo visokimi cenami. In trdim, da tukaj ta zbornica zlorablja svoja javna pooblastila, ker povezuje ponudbo za izdelavo prostorskega akta ali gradbene dokumentacije z licenco, ki jo je podelila posameznemu pooblaščenemu oziroma glavnemu projektantu. To je za mene zloraba oziroma kršitev zakona o konkurenci, ker tukaj ne gre za pooblastila, ki jih ima gospodarska zbornica, ki ji odrekate pravico do obveznega članstva, ampak gre za to, da je tržna storitev, ker gospodarska zbornica Slovenije ne določa cen storitev, ki jih članice te gospodarske zbornice opravljajo, ampak je tukaj ceno storitev, ki se jo na trgu ponuja, zbornica za arhitekturo in prostor določa tržne cene, ki ne smejo biti konkurenčne. Po tej logiki nobeden arhitekt ne bi smel ponuditi cene, ki bi bila nižja od tiste, ki jo je zbornica podelila. Istočasno pa vemo, da je po starih cenah, po stari tarifi je samo 50% povprečno doseganje ponudb zbornične tarife bilo. Kaj bo šele sedaj, mi ni jasno. Istočasno pa tudi vemo, da je pritožb zaradi kršenja tarife [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[... ..]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]
Hvala. Minister, dopolnilni odgovor. Izvolite.
Samo na kratko bom še enkrat odgovoril. Če ste bili v vašem drugem delu prvega dela poslanskega vprašanja nekoliko sarkastični, potem sem toliko bolj vam odgovoril, ko sem povedal, da je vprašanje, kateri model bomo tudi pri drugih zbornicah uveljavili, še odprto strokovno vprašanje. Torej sem zelo dobro očitno razumel vaš sarkazem, ker nisem zelo jasno povedal glede tega vprašanja, na kakšen način bi ga reševali. Sedaj pa drugo vprašanje, ki pa je vezano na vašo oceno, da zbornica v bistvu krši zakon o konkurenci oziroma načela konkurenčnosti. To pa je stvar, ki bi jo bilo pač potrebno v nekem postopku seveda dokazati. Jaz nisem tisti minister oziroma nisem tisti organ, ki bi tak postopek najprej formalno procesoiral in potem tudi sprejel sankcije. Moja interpretacija je naslednja, bom še enkrat povedal. Pravilnik, ki ga vi omenjate, je trenutno še vedno interna zadeva zbornice. In kot interna zadeva zbornice, če so ga sprejeli pristojni organi zbornice v skladu z njihovimi procedurami, potem kot minister žal ne morem neposredno ukrepati. Še enkrat bi povedal. Javna pooblastila so tista ravnanja, ki jih opravlja kot javno pooblastilo - opravljanje strokovnih izpitov, vodenje imenika in podeljevanje licenc. Na ta del ni pritožb. Pritožbe gredo na temo, ki je vezana na tarifne pogoje. Res pa je, in tukaj pa je odprto vprašanje, da nam že veljavni zakon o graditvi objektov omogoča, da bi tudi zbornica pripravila osnutek minimalnih tarifnih pogojev. To pa je res. In potrebno je povedati, da se pa tukaj postopek ni zaključil, tudi zato ne, ker je šlo še posebej na podlagi mnenj urada za makroekonomske analize in razvoj, tukaj imate pa prav, bi lahko tak pravilnik pomenil tudi višje cene. Zato se tukaj postopek ni zaključil. Kaj to pomeni? To pomeni, da je delno vprašanje odprto. Ena pot je, da gremo preko sprememb zakona o graditvi objektov. In še ena pot je, o kateri smo začeli resno razmišljati, to je zakon, ki je uvrščen v delovni program, ki ga vodim v letošnjem letu, to je zakon o, delno se imenuje, pooblaščenih arhitektih in inženirjih. Z eno zbornico sem se že srečal, z drugo se bom v kratkem in obe zbornici želita pri tem zakonu tudi aktivno sodelovati. Hvala.
Hvala. Proceduralno. Izvolite.
V skladu z drugim odstavkom 246. člena poslovnika zahtevam, da se o odgovoru ministra opravi razprava v državnem zboru, in sicer zaradi naslednjega razloga. Dejstvo je, da sem zelo jasno povedala, da obstaja neposredna povezava med pooblastili, ki jih ima zbornica na osnovi zakona o graditvi objektov, med statutom zbornice, ki je uresničitev teh pooblastil oziroma tega zakona, tarifnega pravilnika, ki so ga v zbornici sprejeli in tudi disciplinskega pravilnika. Vsi ti štirje dokumenti z vrhovnim dokumentom, zakonom o graditvi objektov, s tem, da ministrstvo sicer ni odobrilo tarifnega pravilnika, vendar je tarifni pravilnik objavljen na spletni strani zbornice za arhitekturo in prostor. Je objavljen in oni ga štejejo kot veljaven polnopraven dokument. Tako bom povedala še konkreten primer, kaj se dogaja. Dogaja se to, da zbornica pošilja cirkularna pisma, v katerih grozi posameznim firmam, ki se ukvarjajo s projektiranjem, da jim bodo odvzeta licenca, ker kršijo tarifni pravilnik. Vam bom lahko preskrbela tudi to, če želite, da boste videli, kakšna pisma dobivajo posamezni arhitekti. In istočasno vam moram povedati, da smo recimo zadnje mesece deležni ponudb projektantskih hiš, ki nam dajemo recimo za popolnoma enostavno spremembo prostorskega izvedbenega akta 5 milijonov tolarjev ponudba, in ko rečemo, poslušajte, vi ste padli na glavo, pravijo, ja, zbornica nam bo odvzela licenco, če ne bomo take tarife zaračunali. To se pravi, da je razlog za to, da bi o tem odgovoru razpravljali, da bi slovenska javnost izvedela, kaj se dogaja na trgu arhitektov, arhitekture in prostora. Mislim, da bi bilo zelo na mestu, čeprav vem, da jutri bo tako ali tako zavrnjen ta moj predlog in zaradi tega niti ne mislim vztrajati pri njem.
Gospa Pečanova, kaj je sedaj: Vztrajate na predlogu ali ne? Če ne vztrajate, ste kršili poslovnik, kar je nekorektno z vaše strani. A ha, torej ne boste prvič, sami priznavate. Čudovito. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil poslanski kolega Feri Horvat. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovana gospa ministrica, spoštovani minister, spoštovane kolegice in spoštovani kolega! Prihranil vam bom čas v pozni uri in bom skrajšal predvsem obrazložitev. Vlagatelji vlog ter nekateri župani iz Pomurja so me opozorili na težave pri kandidiranju za sredstva na podlagi razpisov agencije Republike Slovenije za kmetijske trge in razvoj podeželja v letu 2005. Po navedenih podatkih je bil za namen naložbe v kmetijska gospodarstva v prvem razpisu razpoložljivi znesek milijarda 800 milijonov. Na razpis je bilo vloženih 263 vlog, od tega je bilo pozitivno rešenih 62 vlog, porabljenih samo 690 milijonov sredstev in tako je ostalo neizkoriščenih milijardo 110 milijonov tolarjev. Na drugi razpis je prispelo samo 82 vlog, tudi zaradi dodatnih omejitev v zvezi s kmetijskimi površinami, ki so v lasti kmetije oziroma v najemu po uradnih najemnih pogodbah. Pravijo, da je razlog za upadanje interesa in za slabo koriščenje tudi v pogosto birokratskem odnosu nekaterih uradnikov agencije, ko zaradi malenkostnih pomanjkljivosti zavračajo vloge, namesto da bi zahtevali dopolnitve, dodatna pojasnila in podobno. Za Pomurje je to posebej problematično. Vloženih je bilo le 36 vlog, pozitivno rešenih komaj 12. Strokovnjaki ocenjujejo, da bi lahko bilo pozitivno rešenih ob bolj benevolentni obravnavi 28 vlog. Še en problem je povezan s podporo izvajanju EU programov za uresničevanje EU standardov na kmetijah. Ta program se letos, kot sem informiran, ne nadaljuje. Sprašujem ministrico: Kaj misli storiti, da bi se stanje pri agenciji izboljšalo? Hvala.
Hvala vam za podano vprašanje. Gospo Lukačič prosim za odgovor. Izvolite.
Hvala za vprašanje, spoštovani gospod poslanec. To je dejansko pereče vprašanje. Navedli ste številke, ki dejansko držijo. Dejstvo pa je, da je agencija pred tem razpisom imela evropsko inšpekcijo, kjer so te iste programe kontrolirali. In način, ki so ga pri teh kontrolah uporabili, pa je potem agencija uporabila tudi pri kontroli oziroma pregledovanju zahtevkov, ki so jih dali na tem razpisu. Dejstvo je, da moramo v letošnjem letu izkoristiti vsa sredstva, ki so nam na razpolago. Zato v začetku aprila, kot sem že prej omenila, pripravljamo nov razpis, na katerem bo na razpolago milijarda 800 milijonov tolarjev. Da se ne bi ponovila situacija iz prejšnjih razpisov, smo se dogovorili, agencija, zbornica in ministrstvo, da bomo opravili vsaj dve temeljiti izobraževanji pripravljavcev te dokumentacije in da bomo vzpostavili informacijsko pisarno, kjer se bodo dnevno usklajevala odprta vprašanja v zvezi z razpisom, kar je po mojem mnenju edini možni način, da se bodo sredstva tudi razdelila. Razmišljali smo, da bi ustanovili komisijo, ki bi pregledala sleherni program, ki bi ga kmetje predložili, pa to v času razpisa ne bi bilo verjetno s pravnega stališča možno. Mi se bomo potrudili, da bomo v primeru, da bo to potrebno, pozivali ljudje na dopolnitve v skladu z zakonom o pravnem postopku. Naredili smo analizo najpogostejših napak, ki jih pripravljavci dokumentacije izvedejo, da bomo potem tudi na te napake lažje opozorili in jih odpravili. Kar zadeva drugega ukrepa, gre za ukrep podpore izvajanja EU standardov na kmetijskih gospodarstvih. Ministrstvo je v letih 2004 in v letu 2005 razpisalo ukrep EU standardov. V letu 2004 je vložilo zahtevo 25.733 kmetij, v letu 2005 pa 25.997 kmetij, skupno 51.730 kmetij v skupni vrednosti 24 milijard tolarjev. Evropska komisija nam je z odločbo dodelila 42,6 milijona evrov, to je slabih 10 milijard. To pomeni, da bomo iz lastnega proračuna še morali zagotoviti vsa manjkajoča sredstva. To je pomenilo, da v letošnjem letu ni bilo možno razpisati ukrepa na novo, glede na to, ker smo že zdaj odločeni, da bomo za leto 2004 poravnali obveznosti v letu 2006, za leto 2005 pa v letu 2007.
Hvala. dopolnilno vprašanje. Izvolite kolega Feri Horvat.
Hvala za temeljit in obetajoč odgovor.
Nadaljujem s seznamom prijavljenih. 30. na seznamu prijavljenih je poslanski kolega Franc Kangler. Ga ni v dvorani. Prehajamo na drugi krog poslanskih vprašanj. Poslanski kolega Jakob Presečnik bo zastavil vprašanje ministru za šolstvo in šport. Glede na to, da ministra ni prisotnega med nami, vas sprašujem, ali boste zastavil vprašanje, prvič, in pa drugič, na kakšen način hočete imeti odgovor? Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz sem se osebno dogovoril z ministrom dr. Zverom, da bom sicer poslansko vprašanje postavil in pričakujem pisni odgovor s strani ministra. Vprašanje pa je naslednje: Kje so razlogi, da ministrstvo za šolstvo in šport za naslednje šolsko leto ni razpisalo vzporednega srednješolskega glasbenega izobraževanja na šolah v Celju, Kopru in Velenju, medtem ko je to storilo v Ljubljani in Mariboru? Kratka obrazložitev zadeve. Na poslance se obračajo starši srednješolcev, ki obiskujejo ali nameravajo v naslednjih letih obiskovati vzporedno srednje glasbeno izobraževanje na glasbenih šolah. Gre za dijake, ki sicer obiskujejo različne druge srednje šole, istočasno pa po osnovnem glasbenem izobraževanju nadaljujejo ali nameravajo nadaljevati šolanje tudi v glasbeni šoli. Takšno možnost izobraževanja bodo v prihodnje imeli samo v Ljubljani in Mariboru, kar pa za mnoge dijake zaradi oddaljenosti ne pride v poštev, torej je rezultat tega, da bodo prisiljeni prenehati z glasbenim izobraževanjem, tega pa si pri takšnih talentih in veselju do glasbenega ustvarjanja verjetno nihče ne želi. Pri tem me moti tudi neenakopravna obravnava posameznih območij Slovenije, ki zopet vodi v centralizacijo. Kot rečeno, dogovor je tudi, pričakujem pisni odgovor ministra za šolstvo in šport. Hvala lepa.
Hvala vam. Pisni odgovor boste seveda dobili. Praviloma se ob zaključku moram zahvaliti predsedniku vlade in ministrom za podane odgovore. S tem tudi prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjamo 15. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo na podlagi dogovora na kolegiju nadaljevali jutri ob 9. uri zjutraj. Do takrat lep pozdrav.