Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, dobar dan. Nastavljamo rad Osme sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuju 144 narodna poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 98 narodnih poslanika i da, prema tome, postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Po Poslovniku, izvolite. Izvinite, nisam vas odmah video.
Gospodine predsedniče, reklamiram povredu Poslovnika, član 81. u kome piše da sednice Skupštine u određenim danima počinju u 10,00 časova, pa vas molim da nam objasnite da li sednica počinje u 10,00, u 10,30, u 10,45 ili kada vi dođete na sednicu. Nema problema i bez povrede Poslovnika što se tiče naše poslaničke grupe, ali da onda znamo da sednica Skupštine počinje kada uđe predsednik u salu, jer poslanike dovodite u neravnopravan položaj, sumnjam da neki poslanici znaju kada ćete vi da uđete u Skupštinu, pa da onda dođu. Molim da se nadležni odbor izjasni o ovoj mojoj primedbi.
Zahvaljujem. Kao što znate, narodni poslanici, predsednik Skupštine je već bio u sali, zamenik predsednika Skupštine je sve vreme u sali. Sednica počinje onog časa kada se skupi toliko poslanika koliko je neophodno za rad, potpuno jasno, ali ja prenosim vašu sugestiju. Dakle, molim sve narodne poslanike, naročito one koji su na stalnom radu, da poštuju Poslovnik i da se pojavljuju onda kada je sednica zakazana. Zahvaljujem. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Sava Urošević, Goran Jakšić, Ipšanović Ištvan, Goran Knežević, Goran Paunović,Dragor Hiber, Snežana Lakićević-Stojačić i Žarko Korać (pre podne). Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOZI ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O POREZIMA NA FINANSIJSKE TRANSAKCIJE, UPOTREBU, DRŽANjE I NOŠENjE DOBARA I AKCIZAMA (zajednički načelni pretres o 4, 5. i 6. tački dnevnog reda) Pitam da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Svetislav Krstić, a neka se pripremi Milan Stanimirović.
Poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, želeo bih da ispred SPS-a kažem nekoliko stvari vezanih za ovaj paket zakona o kojima danas raspravljamo. Žao mi je što nije prisutan gospodin ministar. Pretpostavljam da je sprečen važnim obavezama, a možda mu se i jučerašnji tok sednice nije svideo. Sve u svemu, nadam se da ima neko od njegovih saradnika ko će ovo što se bude reklo preneti. Ako se po jutru dan poznaje, onda nas baš ne očekuje neko vedro vreme u narednom periodu. Vrlo je nepopularno da jedan od prvih zakona, jedna od prvih mera koju donosi nova vlada bude povećanje poreza. Naime, akcize su specijalna vrsta poreza, koja predstavlja državni monopol i način da država puni svoju kasu, odnosno, kako se to kaže, da popuni praznine i deficit u budžetu. Pre svega, moram da kažem, kada sam već spomenuo budžet, da smo mi, ova skupština, usvojili budžet, rekao bih, u čudnim okolnostima. Naime, budžet je usvojen bez završnog računa i bez izveštaja budžetske inspekcije. Mi smo verovatno jedna od retkih zemalja koja usvaja budžet bez ovih neophodnih prethodnih izveštaja, o završnom računu i izveštaja budžetske inspekcije. U ovoj zemlji postoji nekoliko desetina hiljada preduzeća, firmi, većih ili manjih, i svi su oni obavezni da podnesu završni račun. Ako to ne urade, platiće kaznu i isto ovo Ministarstvo za finansije će ih naterati da podnesu završni račun. Istovremeno država, odnosno prethodna vlast, nije podnela završni račun. Prema tome, mi smo, usvajajući budžet, na neki način aminovali eventualna nedomaćinska ponašanja, nenamensko korišćenje budžetskih sredstava i tako dalje. Što se tiče samog budžeta, iako je gospodin ministar tvrdio da je budžet razvojnog karaktera, jasno je i onima koji su amateri u oblasti ekonomije da budžet koji zahvata jednu trećinu bruto nacionalnog proizvoda ne može da bude razvojnog karaktera. Utoliko pre ovakvi zakoni, gde se povećavaju porezi, gde se povećavaju nameti, predstavlja ne samo nepopularnu meru, nego pogrešan potez. Naime, ako malo bolje obratite pažnju, punjenje budžeta je ovde uglavnom iz potrošnje. Budžet bi trebalo da se puni porezom iz proizvodnje. Znači, budžet treba da bude u funkciji proizvodnje. Mi imamo situaciju da se ovim zakonom o akcizama oporezuju potrošači, odnosno oporezuju se građani, čija je kupovna moć ionako veoma niska. Povećanje akciza na kafu je direktan udar na džepove najšireg kruga građana. Čak je interesantan i ovaj način kako se akciza, kada sam spomenuo kafu, računa. Što je kvalitetnija kafa, veća je akciza. Mi inače pijemo kafu treće i četvrte kategorije. Sada, zbog toga što će kvalitetnija kafa biti još skuplja, automatski možemo da očekujemo da ćemo piti i imati na tržištu kafu lošijeg kvaliteta. Istovremeno jedan od argumenata zbog kojih se uvode akcize, odnosno ovde je bar tako, ima u obrazloženju, jeste da se suzbije siva ekonomija. Uvek kada dolazi do povećanja cena proizvoda koji se najšire koriste, kao što su kafa, cigarete, pića i tako dalje, uvek je to stimulans za rast sive ekonomije. Baš bih voleo da vidim kako će ovakva mera da utiče na smanjivanje sive ekonomije. Jedan od argumenata jeste, i ovde je naveden, harmonizacija sa standardima EU, sa standardima Svetske trgovinske organizacije i tako dalje. Ako oprostimo ovu reč harmonizacija, koju smo amandmanom izbacili iz Zakona o ministarstvima i zamenili je srpskom rečju usklađivanje, možemo da konstatujemo da će nas ova harmonizacija jako skupo koštati. Pre svega, ako je to put i ako je to politika kojom mi treba da dostignemo evropske standarde, onda se bojim da nismo na pravom putu. Ako se poredimo sa zemljama iz naše okoline, recimo, Bugarskom i Rumunijom, da ne idemo na Nemačku, Dansku itd, da pogledamo Bugarsku i Rumuniju, videćemo da su njihove carinske stope znatno veće nego naše. Prosečna carinska stopa u Srbiji je negde 7,4%. Čak i vašingtonski konsenzus koji se primenjivao se u politici prošle vlade, a čini mi se i ove, predviđa postepenu liberalizaciju uvoza. Prema tome, to što se smanjuju akcize nekih domaćih proizvoda, apsolutno ne znači da će to povoljno uticati na proizvodnju tih proizvoda, kao što su, recimo, sokovi, jer su carinske stope za uvoz sokova i drugih proizvoda toliko niske da ova akciza tu neće moći ništa da učini. Osim toga, interesantno je još jedno zapažanje, a to je da se povećavaju akcize na uvozne sokove; one koji ih uvoze tvrde da se nisu do sada plaćale akcize, osim, čini mi se, za ledeni čaj, a ne verujem da se on u nekoj većoj količini upotrebljava, tako da mi nije jasno, i to bi neko morao da objasni, šta znači da se povećavaju akcize za proizvod za koji se nisu ni plaćale. Da li je to neki lapsus ili je to neka druga stvar, to zaista ne bih komentarisao. Takođe, hteo bih da preporučim Ministarstvu finansija i Vladi da se od samog starta orijentiše da budžet stavi u funkciju proizvodnje, da se stimuliše domaća proizvodnja, i preko budžetskog finansiranja i preko vancarinskih, carinskih i svih drugih mera koje su potrebne. Ako pokrenemo domaću proizvodnju, onda ćemo, naravno, vrlo lako popuniti budžet i deficit budžeta i sve ono što je cilj. Želim da kažem da je ekonomska situacija u kojoj se nalazi zemlja Srbija katastrofalna. Jeste, možemo tu da navedemo puno argumenata i jedan od tih koji je svakako relevantan jeste sledeći: da je industrijska i poljoprivredna proizvodnja prošle godine bila manja nego, recimo, 2000. godine ili da je zaduženost Srbije od 2000. godine do 2003. godine povećana za dve milijarde dolara. Ako uzmemo da je dve milijarde dolara otpisano Pariskim klubom, to znači četiri milijarde dolara, ako dodamo tome donacije, ako tome dodamo da su građani mnogo više prodali deviza nego što su kupili, to sve kaže da je ekonomska situacija veoma loša i mislim da se ovakvim merama ona neće moći popraviti. Prethodna vlada je izjavila da je to najbolja srpska vlada u istoriji, što naravno nije baš skromna izjava, ali, u svakom slučaju, jedan podatak govori o tome koliko je naša ekonomija u svetu priznata. Naime, postoji jedna fondacija, tzv. Heritage fondacija, koja svake godine pravi rang listu ekonomskih sloboda zemalja u svetu. Od 155 zemalja, Srbija se ne nalazi uopšte na toj listi. To je dovoljan odgovor na izjavu prethodne vlasti da je bivša vlada najbolja vlada u istoriji Srbije. Radi poređenja, Albanija se nalazi na 80. mestu te liste, Makedonija se nalazi na 73. mestu te liste, i to samo pokazuje da smo mi zaista u veoma lošoj situaciji. Zbog toga bi bilo potrebno da se povede više računa o tome koji se zakoni donose i na koji način se koriste budžetska sredstva. Takođe bi bilo dobro da se i mi poslanici potrudimo da radimo efikasnije, s obzirom da je moj utisak da smo ceo jučerašnji dan iskoristili na međustranačka prepucavanja i na promociju predsedničkih kandidata, koja uzgred budi rečeno nije bila uspešna za gospodina Nikolića, obzirom da je 100.000 lovaca nazvao ubicama životinja.
Replika, gospodin Nikolić. Izvolite.
Možete vi slobodno da koristite u borbi protiv mene sva sredstva, jer odavno su dozvoljena sva sredstva u borbi protiv SRS, ali po dosadašnjem zakonu svako ko je zaista lovac, svako ko je član lovačkog udruženja koje održava gazdinstva, svako ko ima do dve puške bio oslobođen plaćanja poreza na držanje i upotrebu dobara. Za mene nije lovac onaj ko ima više od dve puške. Za mene je to bogataš, čak i ubica životinja. Ako vam dve puške nisu dovoljne da krenete u lov, onda u lov nemojte ni da krećete. Možete vi da okrećete priču, čudi me da već niste intervjuisali neke lovce iz vaših stranaka koji su protiv moje diskusije, ali razmislite malo, puška koja vredi hiljadu evra i još jedna koja vredi hiljadu evra, zar nije dovoljno da mu omogućite da ima dve takve puške i da ne plaća nikakav porez, nego mu sada kažete – kupi još deset basnoslovno skupih pušaka, a mi ćemo da te oslobodimo poreza na nošenje tih pušaka. Nije u redu. Jeste, ima 100.000 lovaca i sada ćete da ih okrećete protiv nas, ali nema veze. Kada bude priča o gajenju ptičica, ja ću opet da kažem ono što mislim da je tačno, a vi onda recite da su svi koji gaje ptičice protiv mene, sve okrećite na vašu vodu kako jeto moguće. Neću da krijem svoj stav da je onaj ko kreće u lov sa više od dve puške ubica životinja.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milan Stanimirović. Izvolite, a neka se pripremi narodni poslanik Vladan Vučićević. Samo trenutak, izvolite. (Arsen Kurjački prilazi govornici i traži reč.) Izvinite molim vas, ovo je Narodna skupština, u njoj sede poslanici, a ne predstavnici lovaca; može replika isključivo ako se pomene neko lično ili poslanička grupa uvredljivo, a lovci nisu poslanička grupa. Zahvaljujem. Budite ljubazni, molim vas još jednom. Gospodine Stanimiroviću, izvolite. Molim narodne poslanike, još jednom podsećam kao i juče, držaću se uvek Poslovnika, nemate razloga da pokušavate da zloupotrebite situaciju međusobnih sukoba.
Uvaženi gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici, pred nama je tačka dnevnog reda – objedinjena rasprava o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na finansijske transakcije, koji je podnela Vlada Republike Srbije, na koji mi iz Demokratske stranke nemamo suštinskih primedbi; takođe jedan kozmetički Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na upotrebu, držanje i nošenje dobara, koji je podnela Vlada Republike Srbije i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, koji je podnela Vlada Republike Srbije, gde imamo primedbe i osnovu tih primedbi je juče istakao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Demokratske stranke, gospodin Aleksandar Vlahović. Upravo se događa ono na šta smo upozoravali prilikom usvajanja budžeta Republike Srbije, da su budžetski prihodi od 329,3 milijarde dinara precenjeni, da je nivo rashoda potcenjen i sada je potrebno popuniti budžetske rupe kako god znamo, umemo i možemo. Dakle, ova izmena akciza se radi, pre svega, iz budžetsko-bilansnih razloga, kako bismo poboljšali prihode u budžetu. Mislim da je u Predlogu zakonapredviđeno da će se povećati prihodi u budžetu za nešto preko 17 milijardi dinara. Akcize postoje kao poreski instrument, ali postoji i potreba da nemaju isključivo fiskalnu ulogu već da omoguće realizaciju određenih ekonomskih ciljeva. Bojim se da se ovakvim odlukama, povećanjem akciza, popunjava budžetski deficit, da odstupamo od realizacije određenih ekonomskih ciljeva koji se postižu takođe akciznom politikom. Smanjenje akcize na ulja i maziva doprineće svakako smanjenju visokog učešća koje su akcize do sada imale u strukturi cene domaćih motornih ulja, čime će omogućiti veću konkurentnost domaćih proizvođača, a i smanjivanje sive ekonomije u ovoj oblasti. Ono što je jasno već sada kod donošenja ovih izmena Zakona o akcizama je da ne smemo živeti preko svojih ekonomskih mogućnosti, da se mora insistirati na budžetskoj disciplini, smanjenju deficita, monetarnoj stabilnosti, smanjenju inflacije, liberalizaciji cena tako da svaki proizvod dobije svoju realnu tržišnu cenu. Ne znam koliko se sećate jednog sastanka ministara finansija svih zemalja u okruženju. Recimo, može da se vidi koliki je šverc cigareta kada znamo otprilike kolika je naša proizvodnja cigareta i plasman na našem tržištu. Onog momenta kada domaća proizvodnja ne nalazi realizaciju na tržištu znači da se povećava siva ekonomija u toj oblasti i da dolazi do pojačanog šverca cigareta. Kako se najlakše staje na kraj ovome? Tako što se dogovorimo sa zemljama u okruženju da se nivo tih akciznih proizvoda drži otprilike na istoj ravni tako da niko nema motiva da švercuje akcizne proizvode. Bojim se da ćemo ovim povećanjem akciza na cigarete, naftu, naftne derivate ponovo pospešiti sivu ekonomiju u ovoj oblasti i da ćemo ponovo učiniti vrlo atraktivnim za šverc ovu vrstu proizvoda. Što se tiče akciza, mislimo da će se to negativno odraziti na investicioni ambijent i o tome je juče govorio Aleksandar Vlahović. Znači, dogovor o nemenjanju akcizne politike sa proizvođačima duvana je postigla prethodna vlada, a konstatovali smo da je to jedan od najboljih poslova što se tiče privatizacije duvanske industrije u zemljama centralne Evrope. Nije dobro da privredni investicioni ambijent zavisi od toga koja je stranka trenutno na vlasti, moramo voditi dugoročnu politiku u tom smislu. Umesto rasterećenja privrede, koje je obećano, opterećuju se dodatno i privreda i stanovništvo i stoga to nije dobro. Kažete da će Naftna industrija Srbije iz sopstvenih izvora pokriti ovo povećanje akciza i da neće doći do povećanja maloprodajne cene, ali onda smo u problemu šta sa Rafinerijom nafte Pančevo koja je pretrpela ogromne štete za vreme NATO bombardovanja, koja treba da dostigne jedan privredni nivo koji bi bio zavidan kako bi mogla biti konkurentna rafinerijama u okolini. Što se tiče poreza na upotrebu dobara, pošlo se verovatno od doskorašnjih zahteva građana za njihovim smanjenjem ili ukidanjem, ali praksa je pokazala da neka od ovih dobara ne predstavljaju manifestaciju posebne ekonomske snage građana te ih iz tog razloga treba izuzeti od oporezivanja, a to neće imati većih reperkusija na budžet Republike Srbije. Mislim da smo već u velikoj opasnosti da počinjemo da devalviramo rezultate koji su postignuti u protekle tri godine. Već je nekoliko puta ponovljeno sa ove govornice – generacije koje dolaze neće pamtiti ko je šta o kome rekao, nego šta je ko učinio za narod i državu. Tu nam jeftini populizam i socijalna demagogija neće mnogo pomoći. Ostvarili smo da u ovoj državi imamo malu inflaciju, stabilnu valutu, sve bolje ekonomske uslove, sređene javne finansije, što su osnovna pitanja kvaliteta jedne vlasti. Pomenuo bih jedno poređenje koje je prethodni ministar finansija često za ovom govornicom koristio, da su javne finansije kao jedan ogroman tanker koji ide okeanom i da nije baš poželjno vršiti nagle pokrete kako ne bi došlo do prevrtanja tog tankera i treba biti vrlo osetljiv pri ovim poreskim instrumentima koje koristimo. Ono što mora biti cilj ove države u budućnosti jeste da po poreskom sistemu postanemo najpovoljniji u regionu kako bismo privukli što više investicija. Znači, potrebna nam je, pored političke stabilnosti, ta intencija da postanemo najbolji u regionu po poreskoj politici. Treba da pristupimo restrukturiranju velikih sistema kao što su EPS, železnica i ubrzanoj privatizaciji svih firmi koje do sada nisu privatizovane. Svaka vlada ima period od 100 dana da pokaže svoje namere i bojim se, ako se po jutru dan poznaje i po zakonskim projektima koji su se našli pred ovom skupštinom otkako je nova vlada stupila na snagu, da nam to ne daje puno optimizma u budućnosti. Od nove godine, otkako je srušena prethodna Vlada Republike Srbije, Demokratske opozicije Srbije, od evropskih standarda primetio sam da je jedino časovnik pomeren za sat vremena unapred, ali verovatno ni to ne bi bilo pomereno unapred da nije obećano da će se na jesen vratiti unazad za jedan sat.
Reč ima narodni poslanik Vladan Vučićević, a neka se pripremi narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je set zakona; što se tiče Zakona o porezu na finansijske transakcije, nemamo šta reći sem da taj zakon pohvalimo i da smatramo da je to dobro rešenje i da će doneti dobro privredi. Naravno, Zakon o akcizama na neki način će opteretiti upravo one koji najmanje imaju, a to su građani. Siguran sam u to da će ovaj zakon koji predviđa uvećanje akciza uticati na rast cena na malo i da će onaj pokušaj Vlade da se 3,5% poreza na lične dohotke smanji kako bi se rasteretila privreda u nekom krajnjem kontekstu uticati da ipak privreda ne bude rasterećena, jer će povećanje cene benzina sigurno opteretiti privredu, samim tim proizvodnju i samim tim cene na malo sutra, što će naravno opteretiti i ovako osiromašene građane. Naravno, kada pogledamo šta su razlozi za donošenje ovakvog zakona, pa se onda kaže – ostvarivanje većeg priliva sredstava u budžet Republike Srbije, za mene je to onda korektno i pošteno rečeno i ne želim posebno da ulazim u ovaj zakon i da na neki način ukazujem na neke njegove negativnosti. Međutim, ono što je predmet mog zapažanja i na šta želim posebno da obratim pažnju, to je Predlogzakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara. Naravno, svaka država živi od poreza i svaka država naplaćuje porez od svojih građana. To je jedan od izvora i načina finansiranja države. Nema države u svetu koja ne naplaćuje porez. Samo ima jeftinih, ima skupih država, ima država koje imaju mnogo administracije. Mi na neki način spadamo u te skupe države.Od ekonomske moći jedne države zavisi i koja roba ulazi u luksuznu robu, i naravno svuda je ta luksuzna roba posebno oporezovana, tj. stope poreza te luksuzne robe su veće. Želja građana Srbije, koja ipak spada u one siromašne države, jeste da se porezi smanje, da se razvija proizvodnja, da se u Srbiji poveća standard života i da se jednostavno u Srbiji lagodnije i bolje živi. Kao narodni poslanik Nove Srbije, iz koalicije SPO-NS dolazim iz grada Kragujevca, koji je nekada predstavljao jedan od najvećih industrijskih centara u Srbiji, koji je imao potencijal razvoja ne samo Šumadije i Pomoravlja već je uticao i na potencijal razvoja Republike Srbije. Danas, kada je privreda zamrla, Kragujevac je balast svima a građani Kragujevca tu težinu življenja najteže i najskuplje plaćaju i osećaju na svojoj koži. Nažalost, tamo gde je tanko tu se i kida, pa smo imali prilike da vidimo, mada mi je žao što gospodin Dinkić nije tu, da je slučajno napravljena jedna greška, pa je Kragujevcu umanjeno 45 miliona, a shodno svemu ovome što ću kasnije pričati mislim da će se grad Kragujevac i Šumadija naći u jednom vrlo nezavidnom položaju. Grad u kome živi 180 hiljada ljudi, koji ima 35 hiljada nezaposlenih i 10 hiljada ljudi na Zavodu za zapošljavanje i obrazovanje, sigurno neće moći da podnese teret ovih opterećenja, a da se to značajno ne odrazi na standard i život građana Kragujevca. Shvatio bih ukidanje nekih poreza, ali ukidanje određenih poreza, o kojima ću kasnije pričati, koji apsolutno spadaju u luksuznu robu, ne mogu shvatiti. Shvatio bih ukidanje poreza na vozila od 1150 kubika do 1300 kubika, jer su to vozila koja se proizvode u "Zastavi", kao želju Vlade da podstakne kako proizvodnju tih vozila u "Zastavi", tako i bolju i jeftiniju kupovinu tih vozila od strane građana Srbije. Shvatio bih to kao pomoć automobilskoj industriji, a mi znamo da je "Zastava" bila jedna od najvećih automobilskih industrija na Balkanu. Siguran sam u to da građani Kragujevca kada prime platu prvo odvajaju za hleb i mleko, a onda, naravno, za sve ono ostalo, pa i za onaj deo koji se ovde naziva luksuznom robom. Meni je stvarno žao što ću morati, kao poslanik Nove Srbije, da iskritikujem ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara, zbog toga što jednostavno nemam hrabrosti da ovde budem čovek koji će ćutati, a da sutra u taj sirotinjski grad odem i kao poslanik delegiran od tih ljudi branim i pokušavam da branim one stavove koji njih apsolutno životno ugrožavaju. Jednostavno, nemam ni prava da dozvolim da se od Šumadije i Kragujevca napravi Majdanpek na neki način. Sto osamdeset hiljada građana Kragujevca nemaju gde da odu. Sada bih objasnio pojedine tačke, tj. odredbe ovog zakona. Kaže – predlaže se sužavanje predmeta oporezivanja porezom na upotrebu čamaca, plovnih postrojenja i jahti, u odnosu na čamce. Svako od nas ovde bi voleo kada bi se porezi ukinuli. Svi smo mi obećavali da ćemo poreze smanjiti, ali se mora imati i određena mera. U članu 3. se predlaže usklađivanje visine poreza na upotrebu mobilnih telefona. Možda je mobilni telefon pre desetak godina bio luksuzna roba, ali se postavlja pitanje da li je danas luksuzna roba, kada znamo da mnoga mesta u Srbiji nemaju telefonsku liniju, telefonsku centralu, da u mnogim selima žive staračka domaćinstva i da im je to možda jedina mogućnost da pozovu hitnu pomoć ili da stupe u kontakt sa svojom decom koja se nalaze van svojih rodnih mesta. U članu 7, s obzirom na predloženo suženje predmeta oporezivanja u odnosu na čamce, predlaže se brisanje norme kojom je uređena visina poreza na upotrebu čamaca. Znam šta je čamac, ali nikako ne mogu prihvatiti da čamac od 10, 12 ili 14 metara može biti čamac, jer moja kuća iznosi 14 metara pa kažu da je velika, a onda zamislimo koliki je taj čamac od 14 metara. Mogu prihvatiti (u članu 8.) da je luksuzno danas voziti se avionom i naravno posedovati vazduhoplov ili avion. Građani Srbije sigurno neće nikome zameriti ako se tu i enormno poveća porez. U razlozima za donošenje ovog zakona po hitnom postupku se kaže – štetne posledice nedonošenja ovog zakona po hitnom postupku ogledaju se, pre svega, u odlaganju primene predloženih rešenja, kojima se, između ostalog, stimuliše razvoj ribarstva, s obzirom da se ukida oporezivanje upotrebe čamaca. Dame i gospodo narodni poslanici, nisam siguran da je ovo tačno, i evidentno je i sigurno da gospodin Dinkić nije ribolovac. Ja sam ribolovac, lovac i mogu vam reći da se većina ovih čamaca koristi za ribokrađu, za ubijanje ribe strujom i bacanje mreža. Podneo sam jedan amandman kojim zahtevam da se profesionalni ribari, alasi oslobode plaćanja ovog poreza i to smatram apsolutno ispravnim. Ali, naravno, ono što je interesantno i što sada treba reći, a što je vrlo bitno, odnosi se na drugi deo, gde se želelo da se poreske stope ravnomerno rasporede prema ekonomskoj snazi građana. To je vrlo bitno, i ovde se poreske stope ne raspoređuju ravnomerno prema ekonomskoj snazi građana, već se oni koji imaju premnogo u pojedinim slučajevima oslobađaju, a oni koji imaju malo ili nemaju ništa moraju plaćati porez. Osvrnuo bih se i na nešto što je u vezi sa putničkim automobilima i kombi vozilima fizičkih lica. Ako pogledamo vozila do 1150 kubnih centimetara, ona su danas jeftinija no što su bila prošle godine za sto dinara. Verujte mi, siguran sam u to da tih sto dinara nekome znače, ali bih pre rekao da je to za mnoge građane ponižavajuća stavka, kada se pogleda kako su sva ostala vozila, na neki način, enormno poskupela. Ako bih se ja pitao, da se vodilo računa da se uskladi prema ekonomskoj snazi građana, siguran sam u to da je vozila do 1.150 kubika trebalo osloboditi poreza na promet, jer u ta vozila spada i onaj "fića", "Zastavin" prvenac, od 750 kubika, pa ona "peglica" i naravno na kraju i taj "stojadin" i taj "jugo". Trebalo je to osloboditi iz više razloga. Optimalna tržišna vrednost "fiće" na tržištu iznosi 200 do 300 evra. To je optimalna cena tog vozila, znajući da je starosna dob tog vozila 15–20 godina. Drugo, smatram da bi to na neki način stimulisalo kupovinu tih vozila do 1.150 kubika, a naravno, ta vozila u ovoj zemlji jedino proizvodi "Crvena zastava", tj. Fabrika automobila u Kragujevcu, koja se danas nalazi u teškoj ekonomskoj situaciji i koju će sigurno Vlada morati uzeti u razmatranje i naći rešenje za nju. Jedno od rešenja jeste možda i skidanje ovog poreza, što bi omogućavalo da se, na neki način, građani Srbije odlučuju za kupovinu "Zastavinih" vozila. Drugo što je vrlo bitno, to je da je cena vozila od 1.600 do 2.000 kubika i od 2.000 do 2.500 kubika skočila značajno. Mi smo, nažalost, imali jednu vrlo nepovoljnu situaciju u protekle četiri godine. Uvezeno je previše starih i polovnih automobila koji su, na neki način, u određenom periodu bili jeftini, pa su naši građani možda i naseli, kupili strane automobile sa mnogo većom kubikažom i danas, bogami, kada budu trebali da registruju, imaće silnih problema. Ali, ko je ovde najviše kažnjen? Najviše su kažnjeni oni koji voze kombi vozila. Da li je kombi vozilo neko udobno vozilo ili to kombi vozilo služi nekome za neki posao? Nisu sva kombi vozila privredna vozila. Mislim da su ovde najviše kažnjeni poljoprivredni proizvođači, jer poljoprivredni proizvođači najviše i koriste to kombi vozilo. Naravno, nemam ništa protiv da se vozila preko 3.000 kubika oporezuju enormnom stopom poreza. Ono što je vrlo interesantno i što se u Srbiji, izgleda, za skorije vreme neće iskoreniti, to je kazna svim onim ljudima koji se bave privatnim poslom. Ova zemlja ide ka privatizaciji i nazire se da zavisi od malih i srednjih preduzeća i privatnog sektora, koji je u zadnjih 14 godina pokazao izuzetnu žilavost i zahvaljujući kome je, možda i delimično, zemlja Srbija opstala što se tiče privrede. Ranije je bilo, za vreme socijalističke vlasti, da su privatnici morali da plaćaju u odnosu na građane sve 100% skuplje. Verujte mi, nisam smatrao da će se razvoj i pospešivanje razvoja privatnog sektora odraziti ovako, pa da ćemo imati situaciju da u odnosu na građanska lica svi oni koji imaju firmu moraju plaćati 600% skuplje za vozila od 1.150 do 1.300 kubika, 500% skuplje preko 1.300 do 1.600 kubika, preko1.600 do 2.000 kubika, a to su opet privrednici koji kombi vozilo koriste u svrhu obavljanja svoje delatnosti - 350% i od 2.000 do 2.500 kubika 300%. Naravno, ono što je interesantno, za vozila koja voze enormno bogati ljudi, a to su vozila od 2.500 do 3.000 kubika i preko 3.000 kubika, razlika je samo 25%. Pitam se zašto. Naravno, ono što najviše bode oči, to je da su čamci do 14 metara oslobođeni poreza i bilo kakvih davanja, a da su oni čamci, koji imaju kabinu i nemaju kabinu, od 15 metara svrstani u brodove i za njih se plaća dosta visoka poreska stopa. Postavlja se pitanje ko čamcem ide na posao? Čemu služe čamci od 40 metara, 14 metara, 5 metara, sa motorima od 300 konja? Kada pogledate sada, ovde kaže - čamac dužine do 15 metara sa motorom od 96,60 kilovata do 220,62 kilovata, pa i preko 220,62 kilovata je oslobođen poreza, a za brod od 15 metara, samo metar razlike, koji ima istu tu snagu -220,62 kilovata, plaća se 300.000 dinara. Verujte mi da apsolutno mislim da treba svuda smanjiti poreze, ali ne možemo biti ovako nepravedni, pa ljudima koji voze automobile stare po 10-15 godina, do 1.100 kubika, povećati poreze, a sa druge strane, ljude koji imaju čamce za uživanje, glisere za skijanje, za šverc, za lovokrađu, za sve to, osloboditi poreza. Mislim da ove čamce, sa ovakvim motorima od 300, 200, 150 konja, imaju samo oni strastveni zaljubljenici u čamce i oni koji imaju premnogo para. Sumnjam da od svih ovih narodnih poslanika neko ima čamac te snage, te dužine i te veličine. Sa druge strane, imamo ovde i motocikle, koji se koriste 3-4 meseca, pa se ovde otprilike za ovaj motocikl, koji ja nikada nisam ni video, od 1.100 kubika, plaća 15.000 dinara mesečno, a isto se možda koristi u luksuzne svrhe, ali samo tri meseca. Ne vidim razloga zašto su motocikli ovako oporezovani, a čamci ovako oslobođeni svih davanja. Iz tih razloga mislim da će, na neki način, ministar finansija i Skupština amandmanima popraviti ovaj zakon, da to bude stvarno zakon koji će po ekonomskoj snazi građana oporezivati građane. Ovako, ovo će biti poniženje i za Skupštinu i za Vladu, ako bude donela ovaj zakon u celosti, bez promena; smatram da to nije dobro i da mi moramo, pored onih obećanja, nastojati da se ipak porezi naplaćuju iz realnih prihoda, a to je iz proizvodnje. Ono što treba da bude naša osnovna borba, to je da razvijamo proizvodnju, da je pospešimo, da punimo budžet iz realnih prihoda, a ne da ove čamdžije oslobodimo poreza, a da na neki način opteretimo sirotinju da bismo popunili budžet. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, a posle njega narodni poslanik Nikola Novaković.
Dame i gospodo poslanici, SRS smatra da je ova vlada nastavila sa poreskom politikom koju je vodila prethodna vlada i prethodni ministar finansija. Predloženi zakoni su u stvari samo kozmetičke izmene postojećih zakonskih propisa i možda može da se kaže da služe za nečiju predizbornu kampanju. Ne mogu da se složim ni sa tvrdnjom aktuelnog ministra finansija da ako jedan vid oporezivanja oslobađate poreza na promet, na drugom mestu da biste nadoknadili tu razliku morate da povećate porez na promet, pa je navodno to bilo da su se oni siromašniji slojevi stanovništva oslobađali poreza na promet, a da se za luksuznu robu porez na promet povećava. Međutim, postoji još jedan način fiskalnog oslobađanja, a to je da se smanje i budžetski korisnici koji koriste ta sredstva. Već sam na Odboru za finasnije, kada je bila rasprava o budžetu Republike Srbije, tvrdio i danas tvrdim da je sadašnji budžet previše raskošan. Hteo bih da kažem gde će taj novac od ovih poreza ići, delom, a ne sve. Tako pored ministarstava koja troše veliku količinu novca imamo razne agencije i kancelarije. Imate Kancelariju za pridruživanje Evropskoj uniji, koja treba ove godine da potroši 42.400.000 dinara, pa Kancelariju za saradnju sa medijima, a to je Vladina kancelarija, koja treba da potroši 20.680.000. Imate Agenciju za strana ulaganja i promociju izvoza – 27 miliona dinara. Ne znam zašto ti ljudi primaju platu, jer nam je uvoz četiri do pet puta veći od izvoza, a o stranim ulaganjima nema ni reči. Dalje, Savet za borbu protiv korupcije – 318 miliona dinara, a još uvek tvrdim da je naša država, a pogotovo kada je u pitanju državna uprava, i te kako korumpirana i da se stepen korupcije nije smanjio, pa ne vidim razloga zašto bi ova gospoda dobila tih 318 miliona dinara. A da ne pričam da je još uvek stavka u budžetu, a o tome se ne pita ministar finansija već Narodna skupština, da se izdvojilo i 13 miliona dinara za Komisiju za lustraciju i da nije ministar taj koji treba da odredi hoće li taj novac da se troši ili ne, to je već odredila Skupština. Ova stavka nije ni trebalo da bude u predlogu budžeta. Imate Agenciju za unapređenje državne uprave, pandan Ministarstvu za državnu upravu koje treba da potroši 9.376.000 dinara. Imate RTS – 3.200.000 dinara; Upravu za javna plaćanja – 1.007.000.000 dinara; Upravu za javne nabavke – 22.236.000 dinara; Agenciju za duvan koja se finansira iz budžeta sa 16.801.000 dinara, a smatram da im je zahvaljujući onim taksama za dobijanje dozvola za prodaju duvana taj iznos sasvim dovoljan. Postavlja se pitanje kolike su plate gospodi u toj agenciji. Imate Agenciju za razvoj infrastrukture lokalne samouprave 5.746.000 dinara i imate Ministarstvo za lokalnu samoupravu. Imate Agenciju za ruralni razvoj – 4.466.000; Agenciju za odnose sa dijasporom – 8.888.000 dinara; pa Republičku direkciju za robne rezerve – 531.210.000 dinara. Postavlja se pitanje na šta oni troše novac, jer setite se kako je bilo prošle godine kada je bila u pitanju cena žive stoke; Republička direkcija za robne rezerve i služi za to da kada dođe do poremećaja na tržištu, do pada nekog strateškog proizvoda, interveniše, da otkupi tržišne viškove i kada se pojavi manjak da ih plasira na tržište po većoj ceni i na taj način da se finansira. Zašto će oni da dobiju više od pola milijarde dinara? Imate Agenciju za energetsku efikasnost – 7.509.000 dinara. Najbolje bi bilo da tu agenciju finansiraju Vuk Hamović i Vojin Lazarević, a ne Vlada Republike Srbije iz budžeta Republike Srbije ... (Predsedavajuća: Vratite se na temu, molim vas.) Pričam gde se troši novac od ovih poreza, i te kako smo u temi. Uprava za zaštitu životne sredine – 558.840.000 dinara, a onda imate i Agenciju za zaštitu životne sredine – 13.718.000 dinara. Tako se troši novac iz budžeta, a to su razlozi zašto jedan vid oporezivanja ne može da bude oslobođen dok se drugi ne poveća. Zato je ovaj budžet previše raskošan. Sada da se vratimo na zakone koje predlaže aktuelna Vlada. Kada je reč o akcizama, bilo je tu neke priče da se uglavnom oslobađa roba koja vrlo malo učestvuje u prihodima budžeta Republike Srbije, pa mi tako nije jasno zašto se povećava ovako enormno cena motornog benzina i dizel goriva i to, kako to predlagač kaže, za oko tri dinara. Mogu da razumem kada je u pitanju cena benzina, ali ne mogu da razumem kada je u pitanju cena dizel goriva. Dizel gorivo se koristi za putničke automobile, uglavnom se koristi u industriji, u prometu roba i usluga i u poljoprivredi. Svako povećanje cena dizel goriva mora da se odrazi na povećanje cena robe široke potrošnje, što automatski dovodi do pada životnog standarda. Kada su u pitanju cigarete, tu se u stvari pokazuje da predlagač ovih zakona ne oslobađa najsiromašnije slojeve stanovništva, nego da čak, naprotiv, te slojeve stanovništva još više fiskalno opterećuje. Za najjeftinije cigarete planira se povećanje akcize za preko 150%, dok za najskuplje cigarete povećanje akcize ide oko 60 do 70%. Pogotovo iznenađuje član 17. i postavlja se pitanje zašto uopšte i raspravljamo o ovom zakonu i ovim povećanjima akciza, jer izmene i dopune Zakona o akcizama imali smo tačno pre godinu dana, čini mi se, gde je utvrđena indeksacija da se akcize povećavaju srazmerno rastu cena na malo po izveštajima Zavoda za statistiku. Postavlja se pitanje, da li već nisu ove akcize povećane, ali vam se čini da je inflacija veća, a to ne smete da priznate, pa ste rešili da kroz izmene i dopune Zakona o akcizama još više povećate akcize i oprihodujete budžet Republike Srbije. Kada je u pitanju Zakon o porezu na upotrebu, držanje i nošenje dobara, demagogija je opet da se najsiromašniji slojevi stanovništva oslobađaju i da imaju olakšice samo zato što se, recimo, najmanje oporezuju vozila radne zapremine do 1.150 kubika. U taj rang se stavljaju i "Zastavina" i vozila zapadne proizvodnje koja su mnogo luksuznija nego domaća. Takav je vid oporezivanja i klasifikacije vozila da li su luksuzna ili ne, na osnovu radne zapremine ili kubikaže, zastareo. Osiguravajuća društva koja moraju da vode računa o tome već su odavno prešla na procenu luksuza nekog vozila na osnovu snage koju to vozilo ima. To je mnogo realnije i mnogo preciznije određuje cenu vozila, a cena vozila je povezana sa luksuzom tako da onaj ko vozi stvarno skup automobil i plaća najveći porez. U svakom slučaju, SRS je protiv ovakvog jednog vida oporezivanja, jer kada kupite automobil morate da platite porez na promet, kroz eksploataciju automobila plaćate porez na promet na motorni benzin, plaćate porez na promet za rezervne delove, plaćate putarine. Prilikom registracije plaćate različite takse za naknade puteva, za građevinsko zemljište i tako dalje. Znači, jednostavno, za jedan automobil koji je možda star 15 ili 20 godina država planira da uzme od njega i po 300, 400% više nego što je taj automobil vredeo kada je bio kupljen. Kada su u pitanju mobilni telefoni, čini mi se da još uvek neki smatraju da je mobilni telefon luksuz. Kada je uvedena taksa na mobilni telefon, najjeftiniji mobilni telefon je koštao od 700 maraka pa naviše, a vrednost takse je bila negde oko 13 maraka. Znači, morali ste da plaćate tu taksu pet godina da biste postigli vrednost telefona. Sa ovih 200 dinara povećavate na 300 i smatrate da je mobilni telefon luksuz, a jeftinije je sada kupiti mobilni telefon, bez obzira koja je kartica, postpejd ili pripejd, nego uvesti fiksni telefon kući. Nikako ne možemo da smatramo da je mobilni telefon nešto što treba dodatno da se oporezuje, jer se već ionako kroz eksploataciju mobilnog telefona plaća porez na promet usluga, a i prilikom kupovine plaća se porez na promet robe. Samo još nešto, da se vratim na akcize. Navodno ove akcize na cigarete neće da utiču na porast sive ekonomije. Smatram da je to nemoguće, jer što god više povećavate neko fiskalno opterećenje, normalno je da se želja za nezakonitom zaradom povećava. To što gospodin ministar preti da će zatvoriti kioske i već ih zatvara, u principu je promašena priča, jer ti koji drže kioske i ti koji prodaju nelegalne cigarete moraju da prihvate takve uslove, jer nelegalnih cigareta ima na tržištu. Ako neće on, prihvatiće neko drugi, prodavaće, praviće mu konkurenciju i uništavaće ga. Borba protiv šverca cigareta se završava u magacinima kod distributera i kod uvoznika takve robe, a ne u maloprodaji, koja u principu i najmanju zaradu ima od svega toga. Kada je u pitanju porez na finansijske transakcije, izmene i dopune tog poreza smo imali pre tačno godinu dana. Tada je bio aktuelan ministar Đelić. Mogu da kažem da je to porez koji najmanje učestvuje u oporezivanju uopšte i traži najveću administraciju od svih drugih poreza. To je porez koji mora da se prijavljuje svakog meseca na posebnom obrascu koji je propisao ministar i da se evidentira svaki promet koji se načini u toku jednog radnog dana i sa takvom poreskom prijavom morate svakoga meseca da idete u poresku upravu. Svi ostali porezi, koji učestvuju 99 puta više nego ovaj porez u prihodima budžeta, prijavljuju se jednom u tri meseca na mnogo jednostavniji i lakši način. SRS smatra da ovakav vid oporezivanja treba ukinuti, jer su prestali razlozi za postojanje jednog ovakvog poreza. Taj porez je nastao iz dve takse, od 0,15%. Prva je bila taksa za obnovu Kolubarskog okruga pogođenog zemljotresom u iznosu od 0,15%. Druga taksa je bila za pripreme odbrane od moguće NATO agresije isto u iznosu od 0,15% i direktno je išla na tadašnji žiro račun Ministarstva odbrane. Kasnije, posle NATO agresije objedinjena je u jedinstvenu taksu od 0,30% i bila je namenjena za obnovu strukture posle NATO agresije. Jedan takav namenski vid oporezivanja, mada je to tada bila taksa, ukida ministar Đelić, uvodi da je to neki porez i sliva jedan namenski porez u opštu kasu i troši prema svojoj slobodnoj volji, zahvaljujući svim onim zakonima koje je doneo, a koje vi ne menjate. Pošto po vama više ne treba ni da se obnavlja zemlja, niti nam preti neka NATO agresija, niti imamo spoljnji zid sankcija, jedan ovakav vid oporezivanja trebalo je ukinuti. Priča gospodina ministra da ne može to da uradi, jer je ušao u prihodnu stranu budžeta, nije tačna, jer pre izglasavanja budžeta SRS je podnela predlog zakona o porezu na finansijske transakcije da se taj porez ukine. Kasnije smo jedan deo tih sredstava kroz izmene i dopune tog zakona namenili da se obnovi Hilandar, u vrednosti od 700 miliona dinara, a ne bismo imali ništa protiv ni da ste taj porez upotrebili da se građanima i privrednim subjektima Srbije vrati novac koji su dali za privredni razvoj Republike Srbije.
Po kom osnovu? Kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS, narodni poslanik Jovan Todorović. Da li koristite 10 minuta?
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, u ime SPS želim da vas upoznam sa nekoliko stavova, pre svega povodom Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara i izmena Zakona o akcizama. Mislimo da je Zakon o porezu na finansijske transakcije potpuno prihvatljiv, pre svega zato što će krajem godine u suštini biti ukinut, a da se neka rešenja koja su predložena u ovom zakonu u suštini mogu smatrati tehničkim, radi preciznije primene, pre svega u onim transakcijama koje se odnose na uzimanje, vraćanje kredita, transakcije tim povodom između preduzeća i poslovnih banaka. Kada su u pitanju ova druga dva zakona vezana za porez i akcize, moram da kažem da svaka vlada koja se odluči na to da poveća određene poreze ili dažbine rizikuje da dobije puno negativnih poena. Mi smo, kao poslanička grupa SPS, pokušali da realno sagledamo predložena rešenja, pre svega sa stanovišta realizacije onih budžetskih stavki koje predstavljaju tzv. socijalni deo budžeta. Došli smo do shvatanja da između dva zla moramo da izaberemo manje, a manje je zlo eventualno povećati poreze ili akcize za određene kategorije, nego recimo uskratiti penzionere za penzije, uskratiti zdravstvo za deo pripadajućih sredstava, uskratiti tržište rada ili druge fondove koji se dotiraju iz budžeta i time u suštini taj socijalni deo programa koji se nalazi u budžetu derogirati ili dovesti do toga da ne može da se realizuje. Otuda me pomalo čude neki poslanici koji jadikuju nad činjenicom da će recimo cigarete klase C poskupeti po osnovu povećane akcize za jedan dinar, i to one cigarete koje se proizvode u niškoj industriji, u industriji za koju prethodna Vlada kaže da je to najbolji posao koji je ikada obavila, tako što je prodala duvansku industriju. Da je mene neko pitao, i svakog običnog građanina, duvansku nije trebalo ni prodavati, jer ono novca što je dobijeno za duvansku industriju služilo je da se začepe tzv. budžetske rupe u vladavini prethodne vlasti, a građani od toga nisu ili skoro da nisu imali nikakve koristi. Duvanska industrija je radila, radnici su primali plate, porez na cigarete se ubirao onoliko koliko je prethodna vlast imala mogućnosti ili htela da uvede finansijsku disciplinu i zato me čudi da sada neko kuka za taj jedan dinar, za veću cenu cigareta po osnovu povećane akcize. Pri tom, ja sam pušač "klasika". Do pre 15 dana cena "klasika" po paklici je bila 32,00 dinara, a sada je 35,00 dinara, a u međuvremenu nije povećana akciza. Zašto bi sada narodni poslanici kukali nad sudbinom duvanske industrije i nad nekim usmenim dogovorom; molim vas, gospodin Vlahović kaže – usmeni dogovor da se akciza neće povećavati. Hoće li sada duvanska industrija po tom usmenom dogovoru skinuti cenu na 33,00 dinara zato što je ovde dozvoljeno da se poveća cena za jedan dinar? Mislim da je to jedan neprincipijelan stav povodom nečega što ta vlada nije imala pravo da se dogovori, a pogotovu ne usmeno. Kada biram između toga da li da se poveća cena benzina za 3,00 dinara ili za ukupno 3,60 dinara, obzirom da ide i 20% poreza na akcizu, ili da se realizuje kapitalni budžet, da se popravi toliko i toliko stotina kilometara puteva da ne bismo svojim autima upadali u kratere, onda biram nešto veću cenu benzina. To je realan pristup stvari. Kada biram između toga hoću li povećati cenu dizel goriva za 3,00 dinara, a pri tome obezbediti 18 milijardi dinara u budžetu, taman onoliko koliko iznosi agrarni budžet, pa iz tog agrarnog budžeta regresirati gorivo za poljoprivrednike u iznosu od 9,00 dinara, biram ovo drugo, zato što će i pored tog povećanja cene dizel goriva seljak moći da nabavi dizel gorivo za 6,00 dinara jeftinije nego što je to sada slučaj. Idemo dalje, opšta je kuknjava – povećaćemo cenu kafe. Ja sam ekonomista i uvek računam šta to znači. Sada je akciza na kilogram kafe, ove o kojoj govorimo, 16,00 dinara, ubuduće će biti 40,00 dinara: dakle, za 24,00 dinara po jednom kilogramu kafe više. Ako znamo da od 100 grama kafe svaka dobra domaćica ukuva 16 prosečnih šoljica kafe, onda ja znam da će me ta kafa koju popijem svako jutro koštati 15 para više nego što sada košta. Pošto popijem šest kafa u toku dana, imaću trošak 1,00 dinar više za jedan dan. Dakle, nije zdravo piti kafu, ali bi bilo neodgovorno sa stanovišta socijalista ne ispuniti obaveze koje su rečene u budžetu i time dovesti u pitanje ostvarivanje i socijalne, i ekonomske i razvojne funkcije u tom budžetu. Nisam ja od onih koji su zaštitnici vlasti. Meni ovde danas smeta zašto nema ministra Dinkića da čuje neke objektivne primedbe na ove zakone i sada ću vam u nastavku govoriti o tome šta nikako ne mogu da prihvatim. Ne mogu da prihvatim sledećih nekoliko stvari iz Predloga zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara. Već je o tome puno rečeno, ali ja sada pokušavam da vas podsetim. Predlagač u izmenama dela zakona koji se odnosi na motorna vozila, odnosno na putničke automobile i kombi vozila, uvodi jednu novu kategoriju koja do sada nije bila prisutna u zakonu, a to su putnička i kombi vozila pravnih lica. Do sada zakon to nije razlikovao i ovo je poseban porez, ako posedujete neki automobil ili kombi; isto je bilo i za fizička i za pravna lica. Tu imamo dve, po meni, sporne stvari. Prvo, zašto se kombi vozilo smatra luksuzom, od kada je kombi vozilo luksuz, a po prirodi stvari i po karakteristikama skoro svako kombi vozilo je snage koja prelazi 2.500 kubika i tako je drastično oporezovano. Ova odredba je, dakle, preuzeta iz prethodnog rešenja one vlade i onog ministra Đelića, ali očigledno se nije razmišljalo da kombi vozila i kod fizičkog i kod pravnog lica služe, pre svega, za obavljanje privredne delatnosti. Ako je generalno opredeljenje Vlade da postakne privredne aktivnosti, onda ne sme ovako drakonski da oporezuje kombi vozila. Molim vas, kombi vozilo, snage 2.500 do 3.000 kubika, koje poseduje pravno lice, dakle, preduzetnik malog ili srednjeg preduzeća, oporezovaće se sa 35.000 dinara. Ako prelazi 3.000 kubika, onda će biti oporezovano sa 50.000 dinara. Dame i gospodo, uveravam vas da postoje kombi vozila u vlasništvu ili fizičkih ili pravnih lica, svejedno je, čija vrednost i nije 50.000 dinara. Dakle, to nije jedini izdatak koji se odnosi na kombi vozilo, a pri tome je jasno svakome u ovoj sali, a i van nje, da kombi vozilo niko ne koristi za potrebe luksuza, nego da bi obavio nekakav posao. Ako i možemo da shvatimo da budžetu trebaju pare, onda ne možemo razumeti ovolika povećanja. (Predsedavajuća: Da li koristite sledećih 10 minuta?) Da, koristiću i sledećih 10 minuta. Pri tome, odajem priznanje predlagaču što je za onaj najsiromašniji sloj stanovništva koji poseduje automobile snage do 2.000 kubika nešto skinuo tu obavezu po osnovu poreza na držanje. Molim vas, to su ipak simbolični iznosi i oni u suštini ovde ne bi trebalo da budu eksploatisani na način – eto, Vlada tj. predlagač je hteo da oslobodi deo građana neke obaveze, zato što je smanjeno za 100–200 dinara, nešto što može da se podnese; ali, ako vi za kombi ili za putnički automobil, naročito kod pravnih lica, sa ranijih 20.000 dinara podignete obavezu na 35.000 dinara, sa ranijih 20.000 dinara podignete na 50.000 dinara, vi u suštini svu dobit koju ostvari jedan preduzetnik u toku godine (pri tome mislim na male preduzetnike, odnosno na mala preduzeća i srednja) uzmete na taj način. Niste ga stimulisali da dalje obavlja taj posao. Pogledajte dalje, dosadašnji zakon je predviđao da za ona vozila koja su stara ima popusta, i to 5% po godini starosti, tako da taj popust ne pređe 40%. Vi ovde sada predlažete nešto što za socijaliste ne može biti prihvatljivo, a to je da taj popust bude 10% za vozila preko pet do osam godina, 20% za vozila preko osam do 10 godina i 30% za vozila preko 10 navršenih godina starosti. Onaj ko poseduje vozilo preko 10 godina starosti samim tim je oporezovan, a da ne govorim o tome što je vozni park naših građana u proseku star 13, 14, ili 15 godina. Tu smo predložili, a nadam se da će to biti prihvaćeno, video sam još jedan takav amandman, da se zadrži staro rešenje, odnosno da najveći popust bude 40%, ali da se poveća i za prethodne dve kategorije sa 10% na 15%, sa 20% na 25% i tako da se na neki način ne opterete previše ti ljudi koji poseduju ta vozila. Kod mobilnih telefona upravo je Socijalistička partija predložila, razumevajući potrebu da za ovih narednih nekoliko meseci do kraja 2004. godine pomalo popunimo te budžetske praznine i eliminišemo negativne efekte budžetskog deficita, da prihvatimo povećanje takse sa 200 na 300 dinara pri zasnivanju pretplatničkog odnosa i takođe sa 200 na 300 dinara pri plaćanju računa za mesečno korišćenje, a da se zadrži ovih 10% za pripejd korisnike, odnosno za kartice, ali samo do kraja 2004. godine, a da od 1. januara 2005. godine svi građani, sva pravna i fizička lica, te obaveze budu oslobođeni. Kada je u pitanju oružje, neću sada da pričam o lovcima, ribolovcima, neću da vodim predsedničku kampanju, mada mogu da kažem da socijalisti misle da će na ovim predsedničkim izborima pobediti upravo naš kandidat Ivica Dačić. On nije ni lovac, ni ribolovac, nego čovek koji može dobiti poverenje građana i može biti najbolji predsednik, ali neću o tome da govorim. Govoriću o tome da ne možemo prihvatiti ovako drastična povećanja poreza na činjenicu da neko uz dozvolu MUP-a poseduje oružje za koje je izdat oružni list i da mu služi za ličnu bezbednost, ali da se obaveza po osnovu poreza sa 900 dinara povećava na 2.000 dinara i za ona lica koja imaju dozvolu za nošenje oružja za ličnu bezbednost da se ta obaveza povećava sa 4.500 dinara na 10.000 dinara. Evo zašto. Razumeo sam da takvih ljudi u Srbiji ima oko 100.000. Tih 100.000 ljudi je dobilo potpuno regularno, legalno, zakonito dozvolu da određeni pištolj drži u svojoj kući zato što mu je ugrožena lična bezbednost. Postoje lica koja su dobila dozvolu da takav pištolj i nose, takođe zato što im je ugrožena lična bezbednost. Kada je nekome ugrožena lična bezbednost to je kazna sama po sebi. Ako mu vi sada tu obavezu više nego udvostručite onda on stvarno ima problem. Ne mogu da platim taksu, odnosno porez 10.000 dinara, a moram sa svog radnog mesta da putujem svojoj kući i pri tome recimo moram da pređem 10 kilometara kroz bespuće, ugrožen sam. MUP je ocenio da je neko ugrožen i zato mu je odobrio da drži to oružje. Zato mislim da ne pije vodu, narodski rečeno, obrazloženje da se ovo povećanje poreza uvodi radi toga da bi se smanjio broj komada oružja koje se nalazi kod građana. To jednostavno nema logike. Zašto? Šta ćemo mi sa tim oružjem koje građani poseduju uz dozvolu, uz oružni list? Nećemo ga valjda baciti? Vratiću se za trenutak na akcize samo radi jedne ilustracije. Dobro je da se ukida akciza na mlazno gorivo, na gorivo koje koriste avioni, jer smo imali činjenicu da je gorivo za avione bilo jeftinije u Rumuniji nego kod nas, pa su tamo tankovali gorivo. Dobro je da se ukida akciza na motorno ulje, jer je to bio razlog prevelikog šverca. Ovde je pomenut i petrolej koji služi za osvetljenje. Molim vas samo da uočite sledeći problem koji jeste jedna tužna činjenica. Zato što je prethodna vlast u prethodne tri godine šest puta povećala cenu električne energije mnogi građani, naročito oni najsiromašniji i naročito staračka domaćinstva na selu, nisu bili u mogućnosti da plaćaju tako visoku cenu struje. Kao posledica toga mnogi su isključeni kao potrošači. Primera radi, samo u mojoj Loznici 700 potrošača je isključeno u poslednje tri godine sa električne mreže, a da se više nikada nisu priključili na električnu mrežu zato što nisu u mogućnosti da plaćaju tako visoku cenu struje u kojoj je danas samo porez veći nego što je 2000. godine bio ukupan račun za potrošenu električnu energiju i za porez. Zato moram nažalost da podržim da se ukine akciza na petrolej za osvetljenje, jer nema drugog izbora za one koji su na taj način isključeni i koji ne mogu da plate ponovni priključak na električnu mrežu. Na samom kraju želim da podržim jednu inicijativu Vazduhoplovnog saveza Srbije, koju su dobili svi poslanici, odnosno sve poslaničke grupe, u smislu da se porez na dobra kojima raspolaže Vazduhoplovni savez ne uvodi ako služe za sportske svrhe. O tome ću govoriti kada budu bili amandmani.
Reč ima narodni poslanik Nikola Novaković, a neka se pripremi narodni poslanik Milan Marković. Narodni poslanik Nikola Novaković odustaje. Reč ima narodni poslanik Milan Marković, a neka se pripremi narodni poslanik Branimir Trajković. Narodni poslanik Milan Marković odustaje. Reč ima narodni poslanik Branimir Trajković.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovano predsedništvo, Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama popravlja se i uređuje ova oblast, što je započeo pre otprilike dve godine ministar Đelić. Moram odmah na samom početku da primetim da je u ovom predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara dosta naglašena socijalna crta. Na neki način štiti se srednji i siromašni sloj građana. Oni bogatiji i sa većim životnim standardom moraće više da izdvajaju za budžet Republike Srbije. Tako je i u svim ostalim evropskim zemljama. Ovakvom akciznom politikom približavamo se zakonskim rešenjima i standardima Evropske unije. Ne zaboravimo da su zemlje u okruženju, pa i republike bivše Jugoslavije, svoje zakone već prilagodile zakonima Evropske unije. Ovim izmenama zakona usaglasili bi se i sa zakonskim rešenjem u Crnoj Gori, što je naša obaveza u procesu usklađivanja država članica. Neko je ovde juče govorio da će ostati šverc, da će se čak i povećati. Kao što svi znamo, šverc je interesantan za sve ono što je u zemljama našeg okruženja dosta jeftinije nego kod nas u zemlji. Cene će sa ovim povećanjem akciza za određene proizvode biti dosta ujednačene, bar što se tiče bivših republika SFRJ, a odatle je u stvari i najveći šverc. Ovde mislim na sve one proizvode i robu koju narod najviše upotrebljava i koristi, a to su cigarete, kafa, benzin i perhrambeni proizvodi. Problem šverca stranih cigareta u Crnoj Gori je i danas evidentan, iako je u velikoj meri smanjen u odnosu na period od pre par godina. Sa ovim problemom suočavaćemo se i u narednom periodu, a taj problem šverca cigareta je evidentan i u drugim zemljama Evropske unije. Podsetiću vas na primer šverca cigareta u Zapadnu Nemačku iz Poljske i ostalih zemalja bivšeg Sovjetskog Saveza. Povodom Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara reći ću nekoliko reči. Na samom početku bih pozdravio predlog da se na ovakav način oporezuju automobili. Naime, za sva vozila do 2000 kubika porez je nešto smanjen, dok se na drugoj strani porez za luksuzne automobile dosta uvećava. Međutim, treba napomenuti i da se prema starosti vozila vrši umanjenje poreza od 10 do 30 posto. Tako će se brisati i porez na čamce, dok se za luksuzne jahte porez drastično povećava. Pošto je tu ministar, zamolio bih ga da (u članu 19.) sportske letilice koje su vlasništvo sportskih klubova oslobodi visokih poreza. Pozdravljam i oslobađanje poreza za sva lovačka i trofejna oružja, ali se ne slažem sa porezom od 10 hiljada dinara za nošenje oružja. Mislim da bi ministar trebalo da zna da je veoma mali broj lica koja privatno poseduju dozvolu za nošenje oružja. Kriminalci koji nose heklere i drugu vrstu ličnog naoružanja svakako nemaju nikakve dozvole za nošenje oružja. Finansijski efekat od ovih izmena, mislim na porez za nošenje odružja, sigurno će biti mali. Sada nešto o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Kod ovog zakona zadržaću se samo nakratko, i to na ukidanju akciza na motorna ulja i maziva. Sa ovog mesta sam i pre dve godine od ministra Đelića tražio ukidanje akciza za ove proizvode, štiteći interese fabrike maziva i fabrike "Rubin" iz Kruševca. Tada je ministar Đelić umanjio akcize, doduše za motorna ulja i maziva, za nekih 50 procenata, ali se kvartalnim prilagođavanjem akciza sa stopom rasta cena na malo sav pozitivan efekat smanjenja akciza istopio. Ovde imam jedan dopis fabrike maziva u kome kažu da se ukidanjem akciza na maziva automatski eliminiše i generator sive ekonomije u oblasti maziva. Postoji realna procena da se na našem tržištu preko jedne trećine ukupne prodaje maziva obavlja ilegalnim putem, uvozom na crno i falsifikovanjem proizvoda. Na ovaj način se u potpunosti izbegava plaćanje akciza i poreza na promet, koji u strukturi ukupne cene proizvoda učestvuju sa preko 50 posto. Glavni motiv za ilegalnu prodaju maziva je enormno visoka akciza i porez na promet, što je u suprotnosti sa poreskom politikom Evropske unije.Realne procene su da će ukidanje akciza na maziva i ulja skoro u potpunosti destimulisati ilegalnu prodaju maziva i ulja, što bi za rezultat imalo da se ogromne količine maziva, od preko 15 hiljada tona, na godišnjem nivou, presele iz sfere ilegalne u sferu legalne prodaje. To ujedno podrazumeva i povećanje prihoda budžeta Republike Srbije. Privreda bi imala sniženje ukupne nabavne cene maziva zbog te niže akcize, a po tom osnovu i niže cene koštanja svojih proizvoda. Drugi pozitivan efekat ukidanja akciza na motorno ulje i maziva je što bi se korisnici maziva zaštitili od falsifikata i od maziva sumnjivog kvaliteta. Povećao bi se stepen iskorišćenja kapaciteta domaćih proizvođača, te ukupne potrebe tržišta Srbije za mazivima, a to je negde oko 50 hiljada tona. Onih 15 hiljada tona koje praktično idu na crno bi se preselile u sferu legalnog i proizvodile bi se kod nas. Znači, ovo ukidanje akciza bi bila samo neka prva faza gašenja sivog tržišta u ovoj oblasti. Na kraju bih nešto rekao o akcizi na alkoholna pića. Iz fabrike "Rubin" u Kruševcu dobio sam jedan dopis u kome se pozdravlja ovaj zakon, ali se ne slažu sa potpunim ukidanjem akciza na etil-alkohol. Bilo bi veoma dobro kada bismo bili u mogućnosti da izmenama i dopunama Zakona o akcizama ukinemo ili makar smanjimo akcize na prirodne rakije i vinjak, a da se taj iznos nadomesti povećanjem akciza kod alkoholnih pića na bazi etil-alkohola. To su inače veštačka pića. Mislimo da nije dobar predlog da se ukine akciza na etil-alkohol i to za sve namene korišćenja. Ukidanje akcize na etil-alkohol moguće je u organizovanim zemljama, gde su proizvodnja i promet etil-alkohola strogo kontrolisani, kao što je to slučaj sa zemljama Evropske unije, gde je to sasvim normalna stvar. Nažalost, mi sa tim ne možemo da se pohvalimo, a pitanje je i kada ćemo uspeti da uspostavimo kontrolu nad putevima alkohola, makar i na približnom nivou kao što je u zemljama Evropske unije. Na kraju, postoje velike indicije da se deo novca koji se dobija falsifikovanjem pića, kao što je "Rubinov" vinjak, koristi i za kupovinu špirita, odnosno za ilegalnu proizvodnju etil-alkohola. Mislimo da će ukidanje akciza na etil-alkohol pospešiti ionako visok udeo falsifikovanih pića na našem tržištu. A, falsifikovanjem pića na gubitku je država kojoj se ne plaća ni akciza ni porez na promet. DSS će glasati za ovaj paket zakona o kojima sam do sada govorio.
Reč ima narodni poslanik Ivan Radić.
Dame i gospodo narodni poslanici, na samom početku moram da izrazim svoje neslaganje sa odlukom Narodne skupštine da objedini raspravu o ovim tačkama dnevnog reda, bez obzira što se ovde radi o tematski sličnim zakonima. Mislim da je njihova važnost za državu i za građane tako velika i od velikog uticaja, da smo mogli svaki od ovih zakona da razmatramo pojedinačno. Meni je sasvim razumljivo što se vladajućoj koaliciji žuri. Dva su razloga za to. Prvi je taj što su ovi zakoni toliko od negativnog uticaja na građane i toliko će posledice njihove primene građani osetiti po svome džepu, da se vamažuri da se sa ove govornice što manje čuje o tome, da građani ne bi bili u toku šta se ovde dešava i da, praktično, budu iznenađeni onim što će im se desiti. Drugi razlog što vam se žuri je taj što ste svesni da bi predsednički kandidat Tomislav Nikolić, kao predsednik Republike, vratio Skupštini ove zakone na ponovno razmatranje, pa žurite da do 13. juna ovo donesete, kako ne biste došli u tako nezgodnu situaciju. Što se tiče predloženih zakona, kratko ću se osvrnuti na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na upotrebu, držanje i nošenje dobara i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Pokušaću da budem kratak, kako ne bih utrošio mnogo vremena i kako bih omogućio kolegama da i oni kažu par reči. Ministar u uvodnom izlaganju kaže da se Vlada rukovodila, predlažući ove zakone, motivima snižavanja poreza na oblike koji stimulišu proizvodnju, snižavanja poreza siromašnima i povećanja onima koji imaju, odnosno koji su bogati. To bi bilo u redu, ali čim otvorimo prve strane ovih zakona vidimo da ovim porezima podležu apsolutno svi građani, kako bogati, tako i siromašni. U članu 2. imamo oporezivanje putničkih automobila i kombi vozila fizičkih i pravnih lica metodom određivanja kubikaže vozila. Imamo situaciju da je taj porez za vozila veće kubikaže povećan od 30 do 50%. Tu možda ništa ne bi bilo nelogično da se radi o novim vozilima, pa onaj ko ima novca, par desetina hiljada evra za novo vozilo, šta je za njega 300, 400 ili 500 evra da plati porez. Vlada je izgubila iz vida činjenicu da je veliki broj naših građana pre izvesnog vremena iskoristio povoljnosti uvoza, pa je preko rođaka, prijatelja, drugova ili ko zna koga iz inostranstva uvezao veliki broj vozila, ne gledajući na njihovu snagu, na njihovu kubikažu, po veoma povoljnim uslovima. Sada ćemo doći u apsurdnu situaciju da, recimo, vlasnik vozila čija kubikaža prelazi 3.000 centimetara kubnih plati godišnji porez od 300 ili 400 evra za vozilo koje na tržištu vredi 1.500 evra. Na taj način on će za tri ili četiri godine ponovo kupiti svoje vozilo od države. Znači, jedna apsurdna situacija, bez obzira na pogodnosti koje ministar kaže da je usvojio kroz amandman o povećavanju procenata popusta za određena godišta vozila. Što se tiče člana 3, predviđeno je povećanje poreza na upotrebu mobilnog telefona sa 200 na 300 dinara. Gospodo, ako je mobilni telefon pre pet, šest ili sedam godina bio luksuz, danas, kada ga koristi preko 60% populacije, to sigurno nije. Danas maltene svako ima telefon, pa je jeftinije da se kupi mobilni telefon sa karticom nego da se uvede fiksna telefonija. Doći ćemo u situaciju da veliki broj građana plati mesečni porez od 300 dinara za upotrebu telefona, a da će im račun za utrošene impulse biti manji. Toga nigde u svetu nema. Još bih se osvrnuo samo na član 9. ovog zakona kojim je predviđeno oporezivanje oružja. Porez na oružje za koje je izdat oružni list za držanje oružja za ličnu bezbednost povećava se sa 900 na 2.000 dinara i za oružje za koje je izdata dozvola za nošenje oružja za ličnu bezbednost sa 4.500 na 10.000 dinara. U obrazloženju, koje je krajnje nestručno, površno pa i licemerno, kaže se: "Imajući u vidu društvenu opasnost od oružja, za oružje koje se zadržava u sistemu oporezivanja, predlaže se povećanje visine poreza, čime se i na ovaj način destimuliše njegovo držanje, odnosno nošenje". Ako se na ovaj način destimuliše njegovo držanje, odnosno nošenje, logično je da se stimuliše njegovo nabavljanje na ilegalnom tržištu i neprijavljivanje nadležnim organima. Drugo, rukovodeći se logikom ovakvog obrazloženja, prosto me čudi da povećanje akcize na naftne derivate niste obrazložili na taj način da, imajući u vidu opasnost od zagađenja životne sredine, povećavamo akcizu na upotrebu naftnih derivata, kako građani ne bi vozili kola i na taj način doprineli očuvanju životne sredine. Znači, obrazloženje je, po mom mišljenju, krajnje problematično, nestručno i površno. Što se tiče Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, njime je predviđeno akcizno opterećenje proizvoda široke potrošnje koje koriste svi građani Srbije, a pre svega se to odnosi na naftne derivate koji će u proseku poskupeti za 4 do 5 dinara, možda i više,i na cigarete A, B i C klase. Tako će cigarete A klase biti dodatno opterećene akcizom za 10,47 dinara, cigarete B klase za 3,02 dinara i cigarete C klase za 5,95 dinara. Juče kaže ministar - prihvatili smo amandman da se akciza za ove najjeftinije cigarete iz klase C poveća samo za jedan dinar. Znate, ovde je u pitanju vaša loša namera. Vi ste imali nameru da povećate cenu i potpuno je nebitno da li je ona veća za dinar, dva ili pet. Principijelne razlike nema. Vi ste povećali cenu. Kao što nema principijelne razlike između lopova - da li je mali lopov onaj koji obija trafike, tzv. trafikant ili veliki lopov koji, recimo, zloupotrebi funkciju ministra i zgrne milion evra? Tu principijelne razlike nema. Lopov je lopov, jer on ne krade koliko bi želeo da ukrade, nego koliko mu mogućnosti dozvoljavaju, tako da se u ovom zakonu radi o lošoj nameri da poskupite robu široke potrošnje i na taj način dodatno opteretite građane Srbije. Prosto smešno zvuči obrazloženje gde se kaže da je jedan od osnovnih razloga za donošenje zakona dalje smanjivanje obima sive ekonomije. Ovde nešto sa logikom nije u redu, jer čim poreski ili akcizno opteretite neki proizvod, vi time podstičete sivu ekonomiju, odnosno ilegalne kanale da na taj način ostvare veći profit. Što se tiče priliva sredstava koji će državni budžet dobiti ovim sredstvima, radi se o enormnoj sumi. Znači, planirana sredstva za budžet, oporezivanjem ovih proizvoda, govorim za jedan i za drugi zakon, jesu oko 72,5 milijardi dinara. Gospodo, to je nešto malo više od jedne milijarde evra. Znači, vi planirate da ove godine od građana Srbije uberete jednu milijardu evra, što znači negde oko četvrtinu planiranog budžeta za ovu godinu, ako se ne varam da on iznosi negde blizu 4 milijarde evra. Smatram da ovakvom politikom teško možete da opstanete dugo na vlasti, jer za razliku od onih prethodnih, pokazujete se kao drčniji, gramziviji, pohlepniji. A oni koji više uzimaju manje će se zadržati na vlasti, nadam se do 13. juna, kada će Tomislav Nikolić postati predsednik Republike.
Reč ima narodni poslanik Branče Stojanović, a neka se pripremi narodni poslanik Boško Ristić.
Uvaženi predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, pokušaću u svom, nadam se kratkom, obraćanju da kroz diskusiju o ova dva predloga zakona – o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara – kažem svoj stav i stav SPS-a vezano za ove zakone. Ono što je svima nama, nadam se, poznato i jasno sa usvajanjem budžeta koji smo u ovoj skupštini doneli, a tada smo dobili informaciju od gospodina ministra da nas očekuje određeni set zakona iz ove oblasti. Lično ovo doživljavam kao nastavak rada na ovim zakonima i ova dva projekta koje danas imamo. Naravno, SPS nije srećna zbog toga što kroz povećavanje određenih poreza i akciza može da dođe do povećavanja cena na malo, iako imamo uveravanja od gospodina ministra i stručnih službi da oni neće značajno da utiču, već nešto manje od 1% na godišnjem nivou. Što se tiče akciza (i ovde bih se složio sa kolegom iz DSS-a koji je pokrenuo jedno pitanje), mislim da je izuzetno važno i da pravilnom politikom i donošenjem određenih odluka, vezano za akciznu politiku, može na neki način da se kontroliše i da se pospešuju pojedine privredne grane, a određenima da se da i značajan stimulans. Složio bih se ovde sa kolegama iz Kruševca, čini mi se iz "Rubina". Mislim da nije dobro, gospodine ministre, da se ukida akciza na etil-alkohol ili etanol, jer povodom vašeg nastojanja, želje da se odlučno obračunavate sa mafijom bilo kog ranga, odgovorno vam kažem da postoji i alkoholna mafija u ovoj zemlji, koja je vrlo utemeljena, koja ozbiljno utiče pre svega na proizvođače koji se bave ovom vrstom proizvodnjoe. Ovde je govoreno za proizvođače vinjaka i prirodnih rakija. Ako se prihvati se taj predlog da se ne plaća akciza na etil-alkohol, sa čime se lično ne slažem, nadam se da to eventualno možemo da ispravimo kada budemo donosili zakone vezane za određene pravilnike o proizvodnji vina, žestokih alkoholnih pića i drugih stvari. Na ovakav način mi direktno pružamo mogućnost da distribucija etil-alkohola bez akciza snizi cenu na tržištu i na taj način pružimo mogućnost da se dodatno ugrozi proizvodnja prirodnih rakija i ovde pomenutog vinjaka. To su dva artikla koja se proizvode i koji su kvalitetni proizvodi, a drugi problem je što nemamo njihov brend i što ne možemo da ih izvozimo. Mislim da o tome treba razmišljati i da se na tome radi. Što se tiče drugih akciza koje su predložene, ili njihovo povećavanje ili oslobađanje, lično mislim da će povećavanje akciza na dizel gorivo direktno uticati na poljoprivrednu proizvodnju za koju smo se svi zajednički ovde dogovorili i složili da je vrlo važna za nas, za našu zemlju. Iskoristio bih priliku za ovom govornicom da gospodina ministra, kao predstavnika Vlade, podstaknem da se što hitnije krene sa realizacijom prodaje i distribucije dizela za poljoprivredu, znači, onako kako je Vlada donela, sa oslobađanjem određenog poreza na to. Što se tiče ovog drugog zakona, ovde bih se založio, a čuli ste i od našeg ovlašćenog predstavnika, kada se govori o putničkim automobilima i kombi vozilima, uložili smo jedan amandman, gde tražimo da se kombi vozila izuzmu iz ovoga, jer oni zaista nisu nikakav luksuz. Verujte, dolazim iz tog kraja koji je voćarsko-vinogradarski. Jedino tim vozilima se ovaj grad, između ostalog, snabdeva poljoprivrednim proizvodima. Ne verujem da su ovakva vozila u posedu ljudi koji se ne bave poljoprivrednom proizvodnjom. Meni je lično neshvatljivo da je ovakav jedan amandman odbijen od strane Vlade. Želeo bih da istaknem još jednu stvar, a to je da se ovde dosta vodila polemika o porezu na lovačko oružje i o predlogu da se za registrovano oružje za koje je izdato odobrenje za držanje i nošenje u ovako abnormalnom iznosu poveća iznos poreza. Mislim da bi se stime složili svi, a posebno lovci, da smo na taj način malo neopravdano napravili jednu razliku, gde smo pružili mogućnost da čovek poseduje bez plaćanja poreza tzv. lovačko oružje, a da nije član lovačkog udruženja. S druge strane, povećavamo ovu izuzetno visoku stopu za oružje za koje čovek koji ga poseduje ima uredna dokumenta, a vrlo je malo ljudi koji imaju dozvolu za nošenje oružja. U mom gradu ih je samo nekoliko. Vrlo su oštri kriterijumi po kojima SUP izdaje takve dozvole. Prema tome, založio bih se, i mislim da ovo što stoji i ovo kako piše nije najbolje formulisano, da se eventualno za nabavku novog oružja uvedu ovakve takse, a da za ljude koji već poseduju oružje i imaju uredna dokumenta za to ti porezi ostanu na nivou na kom su bili u prethodnom periodu. Na sve ovo, o čemu sam sad govorio, uložićemo amandmane i pokušaćemo da ovaj skupštinski dom uverimo u ovo o čemu smo govorili. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Boško Ristić, a neka se pripremi narodni poslanik Miloljub Albijanić. Odustali se. Reč ima Miloljub Albijanić. Izvolite. Neka se pripremi narodni poslanik Darko Glišić.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, posle vrlo burnih debata juče, diskusiju ću da svedem na rešavanje nekoliko običnih pitanja. Odgovorite mi, molim vas, zar vam nije ministar finansija izneo sliku stanja? Kada kažem sliku stanja, pre svega mislim na sivu ekonomiju. Siva ekonomija predstavlja deo privrede koji je sakriven od vlasti i to je prosto pokušaj da se izbegne plaćanje poreza. Prema procenama udeo sive ekonomije u društvenom bruto proizvodu se kreće u SAD-u 7%, Italiji 15%, Mađarskoj 20%, Poljskoj 22%, a kod nas oko 50%. Čuli smo cilj koji je izneo ministar finansija, da se smanji na 20–25%. Zar vam ministar nije predložio mere za rešavanje lošeg stanja? Pa jeste, pred nama su predlozi izmena i dopuna tri zakona: o porezima na finansijske transakcije, na upotrebu, držanje i nošenje dobara i akcizama. U pojedinim diskusijama moglo se čuti da ministar predlaže zakone zasnovane na predizbornim obećanjima. Zadovoljstvo je reći da je došlo vreme da odgovorne stranke, a to je G17 plus, počnu da ostvaruju predizborna obećanja. Da bi to moglo, obećanja moraju biti realna i ostvariva. Takva obećanja koja su usmerena na dobrobit građana i države dalje ispunjava G17 plus. Osnovna nit i suština predloženih zakona je da se teret poreza prebacuje na plativo sposobne slojeve, a da ovaj teret i prirez bude manji za siromašnije slojeve stanovništva. Naravno, želja predlagača je da se konačno razdvoji luksuz, koji mogu da priušte samo bogati, od osnovnih proizvoda koje upotrebljava većina građana naše zemlje. Sada ću vam postaviti i direktno pitanje – da li se možda motiv napada na ovaj zakon ne krije u činjenici da na taj način neko želi da štiti moćnike u ovoj zemlji? U našoj istoriji je poznat ministar finansija koji je odbio da da kredit Kralju. Pozivam i ovog ministra da i u njegovom radu nema privilegovanih; porez od finansijskih moćnika se mora naplatiti. Na kraju, nije li ministar rekao i osnovni cilj ovih zakonskih predloga? Čuli smo u diskusijama da je ovo način da se popunjava manjak u budžetu. Potpuno je tačno. Akciza je u narodu poznata kao prirez. Motivi za uvođenje prireza su povećanje prihoda, ali i zaštita domaćih proizvoda. Ako ovde dodamo i carinu, naravno, proces će potpuno biti zaokružen. Jasno je da je najbolji ministar finansija onaj koji na pravedan način popunjava budžet, ali i na pravičan način isti raspoređuje. Ministar je izneo i proračunat iznos od oko tri milijarde dinara više u budžetu Republike Srbije. Sumnja li neko da će na ovaj način biti više novca, recimo, za škole, fakultete, bolnice i tako dalje? G17 plus će podržati predložena zakonska rešenja. Naravno, pozivam i ostale narodne poslanike da galsaju za ovaj predlog zakona. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Darko Glišić, a neka se pripremi narodni poslanik Predrag Mijailović.
Dame i gospodo narodni poslanici, svaki put u ova prethodna tri meseca kada bismo imali neki predlog zakona ili predlog o izmenama i dopunama zakona podnet od strane Vlade, čuli smo kako je to ispunjavanje predizbornog obećanja. Svi poslanici koji su branili taj zakonski predlog, a uglavnom iz poslaničkih grupa iz kojih potiče i ministar koji je taj predlog podnosio, kao i moji prethodnici, isticali su kako je to predizborno obećanje. Čovek bi prosto stekao utisak da je na osnovu svih tih predizbornih obećanja, koje ste tako često ponavljali da ispunjavate u prethodna tri meseca, narod počeo bolje da živi. Međutim, u javnosti, na ulici i uopšte u javnom mnjenju imamo zaista sasvim drugačiju sliku i narod živi isto, a čini mi se čak i gore, i živeće gore ako prođu ova tri predloga o izmenama i dopunama zakona koje je podneo ministar finansija. Šta je predviđeno prvim predlogom o izmenama i dopunama Zakona o porezu na finansijske transakcije? Ovaj zakon ostaće da važi i ove godine i s obzirom da je njime predviđeno da se nekih 0,20% sada od poreza na finansijske transakcije prihoduje u budžet, da se od toga opredeljuju sredstva koja su ranije bila namenjena i za sanaciju Kolubarskog okruga i kasnije za obnovu infrastrukture koja je uništena tokom NATO bombardovanja, prosto mi nije jasno zašto je onda (a nemala sredstva se dobijaju takvim porezom) samo 500 miliona opredeljeno za sanaciju Kolubarskog okruga, s obzirom da sam iz tog okruga. Neuporedivo veća sredstva su potrebna da bi se saniralo ono što je tamo porušeno tokom zemljotresa i ako taj zakon važi do 31. decembra, ako će se do 31. decembra prikupljati sredstva na osnovu tog zakona, mogla su se neuporedivo veća sredstva opredeliti i u samom budžetu. Što se tiče predloga o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, videli smo da se ovde ukidaju akcize na mlazno gorivo, avionski beznin, motorna ulja i maziva. Povećavaju se akcize na benzin sve vrste motornog benzina, i dizel goriva, na cigarete A,B i C kategorije. Kada pogledamo ovaj prvi stav gde se ukidaju akcize, neuporedivo manji broj ljudi je pogođen i neuporedivo manji broj ljudi se oslobađa ovim ukidanjem akciza i neuporedivo manji prihod se postizao na ovaj način. Povećanjem akciza ne verujem da ćemo uspeti da održimo ovu cenu benzina, ukoliko cena benzina bude povezana. To znači da će sve ostalo da poskupi i imaćemo ponovni rast cena, a standard postaje ugrožen. Ministar je rekao da će krenuti, kako je već istakao već je krenuo juriš na neke trafike, hvata one koji su bez akcizne markice i meni je to malo zanimljivo. To je još jedan ministar iz Vlade koji ima problem sa trafikama, to vam je izgleda neki konsenzus koji ste postigli u vladajućoj koaliciji. Svaki ministar iz neke poslaničke grupe ima neki problem sa trafikom. Vidimo da i ministar Dinkić nešto najavljuje, juriše na trafike, pleni poneki boks cigareta, a ne suzbija šverc u samom njegovom korenu, ne suzbija one ogromne šlepere koji ulaze u Srbiju i koji omogućavaju da se na taj način razvija crno tržište i da se neko bogati. Meni je sada sasvim jasno zašto predsednički izbori nisu bili raspisani, evo već negde tek 4. aprila, dakle, održaće se 13. juna. Da su bili raspisani onda kada je trebalo da budu raspisani, da su već održani, mi danas na dnevnom redu ne bismo imali ove zakone koji otežavaju ionako težak položaj građana. Mi bismo danas razmotrili bolju, stručniju vladu koja bi vodila računa o interesima građana.
Reč ima narodni poslanik Predrag Mijailović, a posle njega narodni poslanik Slobodan Vučković.
Dame i gospodo narodni poslanici, set poreskih zakona koje je predložila Vlada DSS će podržati. Razlozi za to su sledeći. Ako pogledamo izmenu i dopunu Zakona o finansijskim transakcijama vidi, se da će od 2005. godine ovaj porez potpuno biti ukinut, što znači 0,5% ostaće više para za investicije. Dobro se zna da bez investicija nema ni razvoja u državi, nema ni zapošljavanja i to je i osnovni razlog zbog čega će DSS podržati ovaj predlog o ukidanju poreza na finansijske transakcije. Ako pogledamo Predlog zakona o izmenama Zakona o porezu na upotrebu, držanje i nošenje dobara, ovaj zakon stvarno nije idealan i, moramo reći, bićemo mi svi sretni kada ovog zakona ne bude bilo ili pak ukoliko naši građani budu mogli da plaćaju stvarno oni koji imaju veću finansijsku moć. Vlada je u svakom slučaju vodila računa o građanima koji su slabije finansijske moći, pogotovu kada su u pitanju automobili čija kubikaža ne prelazi više od 1.100 kubika; zatim, za starije automobile – daj bože da jednog dana bude veći porez na stare automobile, da bi naš narod mogao da vozi prave i dobre automobile i da bismo imali manje sudara i ostalo. Nadajmo se da će to uspeti pod rukovodstvom DSS-a kada dođe sama na vlast. Predlog zakona o akcizama – DSS će podržati ovaj zakon iz sledećih razloga. Ako pogledamo da se akcize na prirodna alkoholna pića, domaća, ne povećavaju, nadamo se da će se u sledećem zakonu i potpuno ukinuti, a dok se za strana pića, uvozna, povećavaju akcize, što znači da je to zaštita domaće proizvodnje. DSS će prihvatiti ako ne u ovom, onda u sledećem zakonu o proizvodnji alkohola, odnosno rakija i pića, da se za etil-alkohol za proizvodnju alkoholnih pića povećaju akcize ili potpuno da se cena oporezuje na višem nivou, jer to je zaštita domaće proizvodnje. Zatim, bezalkoholna pića domaće proizvodnje, u svakom slučaju, oslobađaju se akciza, što DSS pozdravlja, jer se povećava domaća proizvodnja. Ne samo što DSS pozdravlja, to će pozdraviti svi seljaci iz Srbije, a pogotovu Užičani, koji imaju velike količine voća koje su prošle godine propale i zato će ovo pozdraviti svako ko ima makar jednu šljivu u svom dvorištu. Što se tiče nafte i naftnih proizvoda, Vlada je to ipak na neki način izbalansirala, što se kaže, zbog naše nacionalne kompanije, jer je oslobodila od akciza proizvodnju maziva i ulja. To znači da će pomoći da se naša maziva i ulja izvoze u inostranstvo, a u isto vreme da se bori na domaćem tržištu. Normalno, nas iz DSS-a ohrabruje što će naša nacionalna kompanija pokušati da taj udar na cene, pogotovu u prolećnom periodu, ne dođe, jednostavno povećanom proizvodnjom, tako ćemo moći da povećamo i prihode našoj nacionalnoj kompaniji. Postoji bojaznost da će inostrane kompanije moći da podignu cenu u odnosu na cenu naše naftne industrije. To je u svakom slučaju neostvarivo, jer dobro se zna, ukoliko inostrane kompanije podignu cenu, normalno, proizvodnja će biti veća u našim i potrošnja će biti veća, brži obrt kapitala, normalno tu dolazi do većeg profita. DSS podržava ovaj predlog zakona o akcizama, a pre svega kao lekar, sa aspekta svoje profesije, jer smatram da akcize na cigarete treba povećati. Možda će meni mnogi pušači ovog puta zameriti, jer ih ima dva miliona u Srbiji, ali ja ću njima objasniti da je to u njihovom interesu. Moramo znati da sastojci duvanskog dima imaju vrlo visoko kancerogeno dejstvo. Nažalost, to kancerogeno dejstvo ne samo da se odnosi na pušače, nego kasnije dolazi do promena genetske strukture te ličnosti, u smislu što se mogu onkogeni prenositi na potomstvo i tako dobijamo, nažalost, decu koja će biti sutra predisponirana za mnoga maligna oboljenja, a najčešće su to oboljenja pluća, karcinom i kardiovaskularna oboljenja. Zato, gospodo narodni poslanici, morate da znate da jednostavno cigarete koje su nižeg kvaliteta imaju do deset puta veće kancerogeno dejstvo. Smatram da ove pare od akciza na duvan treba dati za zdravstvo, za decu i borbu protiv pušenja. To je u interesu, pre svega, pušača, jer pušači moraju da znaju da oni oko sebe stvaraju, indukuju tzv. pasivne pušače. Još jednom moramo da znamo da kada deca vide da roditelji puše, oni se indukuju da puše. Prema tome, gospodo narodni poslanici, mi ne možemo ići naruku stranim finansijskim kompanijama kao što su "Filip Moris" i ostali, jer i ako smo prodali tržište, jeftinu radnu snagu, jeftine sirovine, ne možemo i naš narod prodati, da nam prodaju loše cigarete; jer, bolje da su skuplje cigarete ovde; zato je i Vlada postupila na ovakav način, ovako se ne štiti siromašni sloj, već pare od akciza mogu da se daju za mleko, hleb i ostalo. Prijatno.
Pošto je narodni poslanik Slobodan Vučković odustao od rasprave, reč ima narodni poslanik Hranislav Perić, a posle njega narodni poslanik Branislav Stevanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, imajući u vidu da je objedinjena rasprava za više zakona, govoriću o Zakonu o akcizama i zakonu o porezu na oružje. Cilj ovog zakona je da se popuni deficit u budžetu. Naše mišljenje je da nisu stvoreni uslovi za bilo koje poskupljenje na koje utiče država. Da bismo mogli da podižemo cene prethodno treba imati u vidu privredu, vratiti radnike u proizvodnju, uposliti sve kapacitete, staviti poljoprivredu u ravnopravan položaj sa ostalim granama proizvodnje, podići cene poljoprivrednih proizvoda u otkupu na određeni nivo, jer cene poljoprivrednih proizvoda su toliko niske da ne mogu pokriti troškove proizvodnje. Kada se sagleda kompletno stanje u Srbiji, nije trenutak za nikakva poskupljenja, jer ovo što se predlaže u zakonu o akcizama, direktno će uticati na povećanje cena svih artikala, a to će u krajnjem slučaju platiti sve potrošači. Da li ovo znači da će za toliko porasti plate radnicima i penzije penzionerima? Jasno je nama da je budžet veliki i da su rashodi u budžetu veći od prihoda, ali smo mislili da će se manjak u budžetu pokriti od povećanja proizvodnje, od povećanja izvoza i od izvoza poljoprivrednih proizvoda, a vidi se da će manjak u budžetu morati da pokriju građani Srbije kroz povećanja akciza za gorivo, kafu, piće itd. Kod povećanja akcize na gorivo, opet ćemo pokušati da od poljoprivrednika naplatimo sve. Ako vi mislite da ćete mnogo pomoći poljoprivrednicima sa po 30 litara nafte po hektaru, grdno se varate. U proseku to vam izgleda ovako: naime, tri hektara u proseku po 30 litara je 90 litara; jedno poljoprivredno domaćinstvo potroši najmanje 300 ili 400 litara, a to znači da će 90 litara platiti po regresiranoj ceni, a ostatak po skupljoj ceni za poljoprivrednike. Kod nafte postoji regresirana nafta, ali šta je sa regresiranim benzinom koji se koristi za obradu u poljoprivredi, jer benzin se koristi za kultivatore, kosilice, kod motora za navodnjavanje itd, ali o ovome predlagač nije vodio računa. Kod predlagača je najvažnije ono što se dobija u budžetu od povećanja akciza, a to je 17, skoro 18 milijardi. To u prevodu znači da ste oko 18 milijardi u budžetu planirali za razvoj poljoprivrede, a taj novac treba kroz povećanje cene nafte i benzina da obezbede građani Srbije. Kod poreza za držanje oružja druga je priča. Ukida se porez na lovačko oružje i to je u redu. Nije ga trebalo ni uvoditi, a nije se ni do sada plaćao. Ovim oslobađanjem nikoga nismo oslobodili, jer ste 2,5 puta povećali porez na držanje pištolja, a to su pretežno isti ljudi koji drže i puške i pištolje. Držalac lovačke puške i pištolja do sada je plaćao 1.800 dinara za pušku i pištolj, a sada plaća, po predlogu, 2.000 dinara samo za pištolj. Drugo, za nekoliko godina kroz porez na pištolj ti daješ koliko on i košta. Koje prihode možeš da ostvariš sa pištoljem koji ne smeš da nosiš, samo može da stoji u ormaru. Ovo povećanje je moglo da bude da se sa 900 dinara poveća 50% i da najviše iznosi 1.350 dinara, ali verovatno da realna povećanja ne bi bila dovoljna za popunu budžeta. Na kraju želim još jednom da istaknem da ne treba sve ovo uvoditi. Mislim da nije vreme i da ima drugih poslova koje treba uraditi. Šta je sa privredom, privatizacijom, poljoprivredom? Građani u Srbiji teško žive. Narod nema para i teško će podneti bilo kakvo poskupljenje.
Reč ima narodni poslanik Branislav Stevanović, a posle njega narodni poslanik Sredoje Mihajlov.
Dame i gospodo, kako je Lune govorio, misliće javnost Srbije da je radikal. Pošto se prvi put pojavljujem za govornicom, hteo bih prvo da se predstavim. Ja sam Stevanović Branislav, narodni poslanik iz Lazarevca. O Lazarevcu ste verovatno čuli, od Kolubarske bitke pa do ove oktobarske, dosta, a pored toga želim da vam kažem da je Lazarevac poznat po rudarstvu i energetici. Govornici pre mene dosta su rekli o ovim predlozima zakona i dao bih neke kraće komentare i eventualne predloge. Međutim, samih predloga ovde takoreći nema. Predlog bi bio da ovaj zakon uopšte nije ni predložen. Međutim, daću neke kratke osvrte, vezano za Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na upotrebu, držanje i nošenje dobara i Predlog zakona o akcizama. Što se tiče ovog prvog predloga, navodi se da su razlozi za donošenje zakona opšte stanje u državi, da preti opasnost od samog nošenja oružja. Mislim da to nije neki veliki razlog. Razlog je više što se ovde gleda da se uđe što dublje u džep, čak i prosečnom građaninu Srbije. To govori činjenica što se sa 900 dinara, koliko je bio godišnji porez na pištolj, sada povećava na 2.000 dinara. Drugi razlog je sigurno finansijski efekat koji treba da se postigne da bi se što više napunio ovaj naš ionako osiromašeni budžet. Pozdravljam taj gest, što se ovim zakonima želi uzeti bogatašima što više para, da se ubaci u naš budžet, međutim, imam veliku zamerku. Cenim gospodina ministra što želi to da uradi, međutim, veću stvar bi uradio da je, na predlog Skupštine, doneo zakon o poreklu imovine. Pravi zakon o poreklu imovine, da se ispita... već je pokrenuo kampanju protiv Karića koji treba da vrati ekstraprofit u budžet države. Međutim, ovim zakonom o poreklu imovine postigao bi se pravi efekat, da se ispita za ove koji su za godinu, dve, tri enormne sume novca stekli. Pored Karića svakako da imamo dosta Karića koji su isto tako za vrlo kratko vreme stekli veliko bogatstvo. Znam da bi ovaj zakon o poreklu imovine sigurno imao punu podršku, međutim, sumnjam malo da bi ovi prethodni koji su bili na vlasti to podržali. Sledeći zakoni koji bi bili takođe hitniji od svih sedam zakona koje smo dobili kao predlog, jesu Zakon o radu i Zakon o privatizaciji. Zakonom o radu je totalno obespravljen radnik u Srbiji, tako da bi se što lakše izvršila privatizacija u ovom društvu, a to se svelo uglavnom na neki začarani trougao u kome su Vlahović, Čedomir Jovanović, zatim gospodin Cvetković koji je direktor Agencije za privatizaciju, izvršili nenormalne pljačke u ovom društvu. Proizvod toga je da se preko 300 porodica našlo na ulici bez hrane i bez minimuma egzistencije. Mislim da su ti zakoni svakako daleko važniji od ovih zakona o kojima danas raspravljamo i o kojima su prethodnici pre mene dosta rekli. Dalje, zakon o energetici. Posebno bih naglasio da Elektroprivreda ni u kom slučaju ne bi smela da se privatizuje, iz razloga što imamo slučaj Rumunije – ne mogu za 50 godina da se izvade iz situacije u koju su ušli prodajući delove svoje elektroprivrede. Ja sam član Odbora za privatizaciju, imali smo jedan sastanak sa Agencijom za privatizaciju, gospodom iz Ministarstva i doneli smo jedan zaključak da bi što hitnije trebalo ovaj zakon o privatizaciji da dođe na Skupštinu, na razmatranje. Vraćam se ponovo na zakone o kojima danas raspravljamo. Pravi razlog donošenja ovih zakona svakako je da bi se postigao finansijski efekat: 71 milijarda dinara, što bi se slilo u budžet države. Međutim, ovi zakoni svakako će najviše ugroziti siromašne. Mnogo se pričalo za ovom govornicom o benzinu, nafti, cigaretama. Mislim da nije trebalo sirotinju dirati, da se ulazi u džep, i to je minimum zadovoljstva u ovom društvu. Priča se da bi trebalo da bude manji procenat sive ekonomije, međutim, siva ekonomija svakako da će imati veću ekspanziju jer će ljudi biti prinuđeni, pogotovo sitni trgovci će morati da se snalaze na razne načine. Ovde se navodi – u slučaju da se ne donesu ovi zakoni biće ugroženo ribarstvo. Ne znam da li se gospodin Dinkić bavi ribolovom ili ne, uglavnom znam da već četiri godine veslaju bez kormilara i nemaju sada pravog da izaberu. Prema tome, svakako se očekuje da će da izgube na narednim predsedničkim izborima.
Reč ima narodni poslanik Sredoje Mihajlov. Odustaje. Reč ima narodni poslanik Miroslav Martić, a neka se pripremi narodni poslanik Dušan Proroković. Narodni poslanik Miroslav Martić odustaje. Odustaje Dušan Proroković. Reč ima narodni poslanik Milan Veselinović, a posle njega narodni poslanik Nadica Momirov. Reč ima narodni poslanik Milan Veselinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi srpski radikali nećemo podržati set ovih zakona zbog toga što danas, kao i prethodnih meseci, raspravljamo o nečemu što uopšte nije bitno i nisu gorući problemi za građane Srbije, nego naprotiv činimo i dalje napore da što više opteretimo građane Srbije usvajanjem novog seta zakona, gde se povećavaju porezi i akcize, odnosno novi harač na građane Srbije. Drugi razlog zbog koga nemamo poverenja u ministra finansija Dinkića, kao i gospodina Labusa, koji predstavljaju grupaciju G17 plus, leži u tome što je Dinkić npr. petooktobarski revolucionar, odnosno udarna pesnica 5. oktobra, koji je jednostavno ušao u najveću instituciju, NBJ, zajedno sa pratnjom, sa kalašnjikovima, automatskim puškama i čarapama na glavama, i bez ikakve javneprimopredaje je uzurpirao NBJ. Kako da mi sada verujemo tom ministru finansija? Imamo li razloga za to? Ne. Posebno bih rekao za gospodina Labusa, koji je bio potpredsednik Vlade, vodio je i makroekonomsku politiku, da je svojim uvozima artikala od vitalnog značaja za građane oštetio celokupnu proizvodnju u Republici Srbiji, uvozeći prasetinu iz Brazila, jabuke iz Španije, i na taj način najviše oštetio privredu Srbije odnosno poljoprivredu u našoj zemlji. Ovaj set zakona koji ste vi danas predložili trebalo je da dođe na red posle rasprave o Zakonu o privatizaciji i Zakonu o radu. Vašim Zakonom o privatizaciji ostavili ste na stotine hiljada radnika bez posla, pa su tako standard i kupovna moć građana dovedeni na minimum. Usvajate ovakve zakone, koji predviđaju samo novi namet i novi harač na građane Srbije. Radi javnosti, mada je već dosta rečeno, upoznaću građane Srbije sa tim šta ih očekuje sa usvajanjem ovakvih zakona. Prvi zakon kaže da se smanjuje porez na finansijske transakcije, u stvari predviđa da se u ovoj godini umanji porez na finansijske transakcije za oko 2.800.000 dinara, a u 2005. godini, ukidanjem poreza na transakcije, da se umanji, olakša teret privredi za četiri milijarde dinara. To je nemoguće zbog toga što ovde nije opisano na koje transakcije će da se umanji takav porez. Što se tiče akciza, vidi se da je građanima jednostavno ponovo zavučena ruka u džep, jer se pomoću ovih poreza, odnosno akciza pogađa svaka porodica. Jednostavno, budžet svake porodice u Srbiji biće oštećen za ovoliko koliko se povećavaju akcize. Povećavate akcize na sve artikle od životnog interesa za građane, počev od akciza na kafu, duvan, alkohol, motorni benzin, dizel gorovo, jednostavno na sve. Na sve povećavate akcize, a zaboravljate koja je moć građana i na kom nivou je standard građana Republike Srbije. Što se tiče Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na upotrebu,držanje i nošenje dobara, uverili smo se i tu da ste za sva dobra, pa čak i ono što je neophodno za jednog građanina, povećali poreze. Simbolično ste umanjili porez, na primer, na automobile do 2000 kubnih centimetara, a u isto vreme poslednje stavke – preko 2.000 kubika, povećane su enormno. Znači da ćete ubrati više sredstava, a u isto vreme oštetiti pre svega poljoprivredne proizvođače i privatne preduzetnike, koji imaju ovakva prevozna sredstva koja koriste radi svog osnovnog rada. Kada govorimo o porezu na oružje, gospodo, i ja sam jedan od onih koji se bave lovom. Radikal sam, lovac, ali radikal koji poštuje sve norme sporta i ljubavi prema životinjama, znači poštujem i kodeks ponašanja lovaca. Pa zar nije dovoljno jednom lovcu da ima dva lovačka oružja i da bude oslobođen tog poreza? U stvari, on je ranije bio oslobođen a sada niko više nije oslobođen. Ali ima i onih lovaca koji zloupotrebljavaju, kao što je vaš bivši ministar poljoprivrede Veselinov, koji je možda u pijanom stanju u krivolovu i činio prekršaj što se tiče lova. Međutim, vama je poznato da u Srbiji ima između 90.000-100.000 lovaca. Mi njih nismo oslobodili nikakve takse, nikakvog poreza, a poznato vam je da u Srbiji ima oko 490.000 građana koji poseduju oružje, kratko oružje za ličnu bezbednost, odnosno pištolj i revolver. Tu smo povećali dva i po puta porez. Vi ste, gospodo, u 490.000 porodica ponovo ušli, u njihov porodični budžet, i jednostavno na ovaj način doprinosite da se pištolji prodaju za bagatelu i da namenska proizvodnja u "Crvenoj zastavi" opadne zbog ovakvih poreza na oružje za ličnu bezbednost. Što se tiče cigareta, videli ste da su sve vrste cigareta oporezovane. Neki prethodnik iz vlasti je govorio kako bi on preporučio da više niko ne puši, ali zaboravljamo, pošto vam je mali budžet od poreza na promet, ako bismo ukinuli vaše poreze na cigarete, benzin, alkohol, oružje itd. onda ne verujem da bi imali odakle i da napunite vaš budžet i da funkcionišete. Na kraju, mislim da su ovi zakoni veoma opterećujući za građane Srbije i da ih jednostavno ne treba prihvatiti. Ne mogu a da se ne osvrnem na izlaganje koje je juče ovde imao moj sugrađanin gospodin Omeragić, koji je u više navrata ovde pomenuo – Sandžak regija, regija Sandžak ili region Sandžak. Molim vas, gospodo iz vlasti, juče niko nije našao za shodno da mu odgovori, da li ste vi stvarno izvršili regionalizaciju ove Srbije, iako su pojedini iz vaše stranke, ili stranaka koje čine vlast, u svojoj predizbornoj kampanji govorili kako će regionalizovati Srbiju. Nigde nisam pročitao, ni u jednom pravnom aktu, da postoji region Sandžak i mi Srbi koji tamo živimo veoma smo zabrinuti zbog ovakvih izjava i ponašanja, a posebno vlasti koja ne reaguje na ovakve pojave koje su nove u političkom životu Srbije. Ne znam, pošto je gospodin Labus, predstavnik Vlade, odnosno Dinkić i Labus su svim predizbornim kampanjama bili u Novom Pazaru, tamo su jeli vruće ćevapčiće sa ovom gospodom, možda su oni potajno dozvolili da se tamo to naziva region Sandžak, posebno regionalna televizija, kako je nazivaju u Novom Pazaru, a gleda se u više opština, što predstavlja jedno novo uznemirenje za Srbe na tim prostorima. Mislim da tamo ima još mnogo stvari koje treba reći i ne bi bilo suvišno da se jedna takva tačka stavi na dnevni red ove skupštine. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nadica Momirov. (Nije tu.) Zatim, narodni poslanik Žarko Korać. Reč ima narodni poslanik Mika Vlaović. (Nije tu.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić, a neka se pripremi narodni poslanik Branka Bošnjak (odustaje); neka se pripremi narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, ova govornica je već nekoliko puta zloupotrebljavana u poslednja dva-tri dana; radikalima je rečeno da nisu za vraćanje njihovog novca koji su dali za preporod Srbije, zatim, našem predsedničkom kandidatu je rečeno da je protiv 80.000 do 100.000 lovaca, što apsolutno nije tačno. Mi smo ovde narodni predstavnici, izabrani da bi se više zalagali i trudili da svima nama, a i našim sugrađanima koji su nas birali za narodne poslanike, bude bolje. Određena grupa narodnih poslanika je iskazala nameru i želju da proba da li sa prosečnom mesečnom platom u Republici Srbiji od 12.000 može da preživi. Mislim da građani Srbije ne bi bili zadovoljni ako bismop mi prihvatili platu i od 5.000 dinara, jer oni, sigurno je, od 12.000 dinara ne mogu da prežive. Naš cilj i funkcija svih delegata u Narodnoj skupštini, a pre svih Vlade Republike Srbije, jeste da se založimo da životni standard naših građana bude što veći i da plate ne budu 12.000 dinara, nego mnogo više od toga. Srbija ima resurse, ima mogućnosti i to bi trebalo da se uradi. Međutim, teško je, kad donosimo zakone koji nisu efikasni, koji u praksi nisu sprovodivi i za čije izvršenje, odnosno praćenje izvršenja tih zakona, treba još mnogo radnika, mnogo administracije. Veliki teret bi mogli da podnesu mali privrednici i poljoprivrednici, odnosno seljaci u državi Srbiji. Međutim, ovim sadašnjim nametima će to biti veoma teško. Nije mali broj slučajeva malih privrednika koji su pre 10 ili 15 godina osnovali svoje firme i krenuli u privatni posao, sada odjavljuju te svoje firme, jer ne mogu više da izdrže, životni standard je mali, mala je kupovna moć. Njihove firme su izgubile funkciju i oni žele sada da pronađu posao kod drugih kolega koji još uvek mogu delimično da se bore sa životnim standardom, odnosno sa stanjem kakvo je u Srbiji. Vlada nije još uvek odlučila i kada će fiskalne kase da se primene, odnosno da se uvedu u praksu, da zažive. To bi trebalo što pre, ali treba videti da li sačekati zakon o porezu na dodatu vrednost, pa sve to zajedno programski urediti i rešiti. Vrlo često se čuje sa ove govornice, kada srpski radikali iznesu amandmane na određene amandmane - što vi niste ranije doneli te zakone? Nismo mogli da ih donesemo, jer nismo ni bili u vlasti. Ne može suština odgovora na pitanje, odnosno na naše amandmane koje iznosimo, ozbiljno se pripremamo za rad ove skupštine, konsultujemo svoje birače, svoje sugrađane, vršimo razgovor sa njima i pripremamo se, da bude da nam neko kaže - što niste doneli ranije taj zakon i da se amandmani podnose iz razloga da bi se rušile neke kuće. Pre dva dana sam stekao utisak da je ovde na dnevnom redu zakon o građenju i adaptaciji, a ne zakon o sukobu javnih interesa. Svaki amandman ima svoj značaj, suštinu i mi srpski radikali nećemo biti zadovoljni ako izađe neko od ministara i kaže - usvojili smo vam tri amandmana. Nama sama brojka ne znači ništa, a suština nam znači mnogo više od toga. Možemo da se zadovoljimo i sa usvajanjem jednog ili sa 35 amandmana, sve zavisi šta se postiže, odnosno koliko se popravlja kvalitet tog zakona. Jednom prilikom smo ovde čuli jednog uvaženog narodnog poslanika da je oštro zamerio, pa čak i pokazao visok stepen nervoze, zato što je narodni poslanik Branislav Rankić pominjao Bor, a narodni poslanik Darko Glišić pominjao Ub. Koristiću priliku, kad god za to postoji potreba, da pominjem i Ljuboviju, i Mali Zvornik, i Krupanj, i Loznicu i mnoge druge gradove koji se nalaze u Srbiji, iz razloga što je ovo Skupština Republike Srbije. Znači, ako postoji objektivna potreba i prilika da se pominju ti gradovi, to ću i učiniti. Ipak, vrhunac je bio juče kad je ministar finansija rekao, citiram: "Imam nameru da se držim teme isto kao i poslanici SRS". Posebno je bilo interesantno kada je rekao: "Mene ne zanima koliko ću biti ministar". Naravno da smo shvatili da ga ne zanima koliko će biti ministar, kad predlaže ovakve zakone koje mi imamo juče i danas na dnevnom redu. Što se tiče Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na finansijske transakcije, ministar je rekao da je uveden, navodno, da bi se sanirale posledice zemljotresa u Kolubarskom okrugu. Nije navodno, on je zaista uveden zbog toga, a da su postojale zloupotrebe u praksi, to je moguće. Poznato mi je da se narodni poslanici iz tog okruga zalažu da se osnuje skupštinski odbor koji će ispitati svrhu i namenu trošenja tih sredstava. Međutim, nije se odrekao priliva koji proizilazi iz ovog zakona, nego je to ostalo do 31. decembra 2004. godine. Valjda je ministar zajedno sa predsednikom Vlade projektovao sebi mandat do 31. decembra 2004. godine. Akcize koje se ukidaju, ukidaju se uglavnom na one artikle koji ne ulaze u proizvode koji se mnogo češće kupuju: akciza na petrolej koji služi za osvetljenje. Nadam se da je u državi Srbiji u ovom momentu veoma mali broj domaćinstava koja na taj način vrše osvetljenje svojih stambenih, poslovnih ili nekih drugih prostorija. Ali, znatno je povećana akciza na najširi broj životnih namirnica koje se svakodnevno kupuju i koje su potrebne svakom od naših građana. Ministar je juče u obrazloženju predloga ovih zakona rekao da očekuje smanjenje sive ekonomije kod prometa motornog ulja i maziva, iz razloga što se ukida akciza. To prihvatam, to je tačno, ali će se određena grupa robe ubaciti ponovo u zonu sive ekonomije, sigurno, mi smo protiv toga, uvođenjem ovako visokih akciza na određene proizvode. U slučaju povećanja ovih akciza ne treba očekivati smanjenje sive ekonomije nego sigurno povećanje, protiv čega smo mi svakako. Zalažemo se da se što veći deo prometa vrati u normalne tokove i da to pokušamo, kako neko reče da je u nekim državama sedam ili 10%, da smanjimo koliko je to više moguće. Što se tiče zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na upotrebu, držanje i nošenje dobara, tu je takođe napravljena jedna velika razlika kod motornih čamaca koji imaju dužinu 15 metara, bez obzira kojoj nameni koriste i za šta služe. Mislim da nije u redu. Neće set ovih poreskih zakona, kako neko reče, pogađati samo slojeve koji su bogatiji. Dobro bi bilo kad bi tako bilo, međutim, sigurno će pogoditi veliki broj građana Srbije koji sigurno nisu toliko bogati, ali će imati sigurno neki automobil. Ne može se standard jednog građanina Srbije meriti samo tim automobilom, za koji se može desiti, doduše, da spada u kategoriju ovih automobila za koje je predviđen visok stepen oporezivanja. Zatim, uvek se pozivamo na pomoć našim poljoprivrednim proizvođačima, odnosno seljacima. Zaista to vrlo često činimo samo sa ove govornice ili deklarativno, a u praksi se veoma malo čini na tom planu. Poznato nam je da idu sad poljoprivredni radovi, odnosno sezona prolećne setve, a sigurno je da poljoprivredni proizvođači još nisu dobili naftu koja im je potrebna da bi obradili svoje zemljište. Ne zna se šta će biti sa cenom njihovih proizvoda, da li će ona biti garantovana, da li će biti stimulisani da se bave tom proizvodnjom ili da se uključe u neke druge poslove. Međutim, i prethodni ministar za trgovinu je rekao da pšenica nije strateški proizvod i da nije proizvod koji je rentabilan, odnosno konkurentan za proizvodnju, pa treba da se bavimo nekom drugom proizvodnjom. Zbog toga dolazimo u situaciju da uvozimo one proizvode po kojima je Srbija nekada bila poznata i važila je za jednog od većih i ozbiljnijih izvoznika. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković, a neka se pripremi narodni poslanik Ištvan Takač. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, onog trenutka kada su počela da se dele u ovoj strukturi ministarstva po stranačkoj vertikali, mi smo i očekivali da će ovakvi zakoni biti predlagani Narodnoj skupštini, a pogotovo smo očekivali od političke stranke G17 posto provizije, pardon G17 plus. Ovih dana sam, kad stignem, gledao ovu "Pinkovu" emisiju i, verujte mi, posle toga vrlo teško mogu da shvatim ozbiljno ministra Dinkića. Međutim, zakoni koje nam Dinkić juče i danas predlaže moraju da se shvate vrlo ozbiljno, jer će posledice koje će ovi zakoni prouzrokovati biti izuzetno opasne i ozbiljne. Vode novom osiromašenju i novoj pljački građana. Reče juče ministar Dinkić da neće ništa poskupeti drastično. Neće poskupeti igle i neće poskupeti lokomotive, a sve od igle do lokomotive će upravo poskupeti. Ovde moramo građane Srbije podsetiti na halabuku koju su svojevremeno upravo predstavnici ovih političkih stranaka izazivali kod tzv. Šešeljevih taksi, a pri tom mislimo na takse na mobilne telefone, na takse na drženje i nošenje oružja, odnosno dobara kako ste vi to kasnije nazvali, i na zakon o finansijskim transakcijama, koji je trebalo da reši pitanje sanacije šteta nastalih u Kolubarskom okrugu posle zemljotresa. Sve su to bile takse sa ograničenim rokom trajanja i relativno malim iznosima. Moramo da se setimo da su tada mobilni telefoni stvarno bili luksuz, da je i taksa za te mobilne telefone bila relativno niska. Dolaskom DOS-a na vlast te takse su se pretvorile u zakone sa dugoročnijim dejstvom i u poreze koje građani Srbije i dan-danas plaćaju. Što se tiče Zakona o porezu na finansijske transakcije, mi smo podneli zahtev da se taj zakon ukine, a posle toga smo podneli dopunu tog zakona u smislu da se tim zakonom prikupe sredstva u iznosu od 700 miliona dinara da bi se sanirale posledice požara u Hilandaru, a da se posle toga ukine. Ovako, novci skupljeni od građana Srbije na ovaj način se slivaju direktno u budžet i ko zna na koju stranu idu. Uostalom, kada se malo bolje pogleda Predlog budžeta, vidi se tamo da pored onih 43 milijarde koje niste uspeli da pokrijete postoje još mnoge rupe, zamaskirane rupe u budžetu, i normalno je da se očekuje da na ovaj način skupite sredstva i da zakrpite budžet, ne bi li nekako preživeli. Razgovarajući sa građanima Srbije, a putujem malo više, došao sam do zaključka da, bez obzira na sve ove zakone koje predlažete i donosite, teško da će berbu kukuruza, recimo, na jesen sačekati ova vlada. Da, sačekaćete, ali nećete biti u vlasti. (Predsednik: Nemojte dobacivati govorniku. Izvolite.) Želeo bih da podsetim da jeod tih Šešeljevih taksi, pored ostalog, popravljeno 58 mostova posle bombardovanja, stotine kilometara puteva i da su čitava naselja izgrađena tamo gde su vaši ili prijatelji bar jednog dela vas bacali bombe, a pogotovo kasetne bombe, a ima naselja gde još uvek ne može da se očisti teren od osiromašenog uranijuma. Posle toga, evo već četvrta godina kako je DOS ili izmenjeni DOS na vlasti, ne znam da li možete da se pohvalite nekim mostom koji ste napravili, osim ako sada Velja Ilić i njegove kapitalne investicije ne naprave nešto. Dakle, SRS će biti protiv donošenja zakona o finansijskim transakcijama, ukoliko se ne izmeni upravo onako kako smo mi predložili. Dalje, govorili ste – neće se bitno pogoršati standard građana. Ranije je akciza za motorni benzin bila 23,15 dinara, a danas je 27,50 dinara. Šta mislite, dizel gorivo 16,76 dinara, a ranije je bilo 13 dinara, pa kako će se ova razlika preliti? Seljak mora da uzore, a plaćaće akcizu tri i nešto dinara više. U cenu poljoprivrednog proizvoda koji on iznese na tržište mora da uđe i ova razlika, tako da će građani, u krajnjoj liniji, plaćati sve ove vaše dažbine. Sa 19 na 29,5 dinara cigarete grupe "A", sa 8,5 na 11,52 grupa "B", a cigarete grupe "C" sa 4 na 9,5 dinara. Preko 100% ste povećali. Normalno je, a nećete vi suzbiti sivu ekonomiju dok ne pohvatate one među vama koji se tom sivom ekonomijom bave. Mlazno gorivo koje se koristi za pogon aviona koji lete na međunarodnim linijama, redovnim i čarter letom. Draga moja gospodo, vi ovim oslobađate sve strane avioprevoznike koji dolaze na beogradski aerodrom, pa tankuju svoje avione ovde. Istovremeno, vrlo malih naših letova ima sa beogradskog aerodroma, još uvek vrlo malo, a ne toliko zbog toga što vam se svet nije otvorio, nego zbog toga što stavljate uglavnom nesposobne ljude da vode ovu aviokompaniju, kao i ostale. Što se tiče Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara – taksa na mobilni telefon je bila 100 dinara, došao je Đelić i pretvorio je taksu u porez od 200 dinara, došao je Dinkić i taj isti porez je podigao na 300 dinara. Da li su to sada Koštuničini, Dinkićevi ili čiji su to porezi, obzirom da su ono bile Šešeljeve takse. Istovremeno, juče je ministar Dinkić slagao ovde i ostade živ, kaže – taksa na pripejd karticu se ne naplaćuje. Kako se ne naplaćuje kada ovde piše da je 10% od vrednosti kartice. Prema tome, neka se ne raduju građani Srbije koji koriste pripejd da im neće Dinkić oguliti kožu i na ovaj način. Samo uzima malo drugačije. Još jedna prevara, koja se odnosi na porez za putničke automobile: prvo je bilo izjednačeno, putnički automobili u vlasništvu privatnika i putnički automobili za pravna lica. Onda ste podigli na 600 dinara, recimo, za vozila do 1.150 kubika, pa sada ovim porezom odvajate vozila za pravna lica, pa će onda biti za privatna lica 500 dinara, a govorim o ovom vozilo od 1.150 kubika, dakle, najjeftinijem vozilu i vozilu najmanje kubikaže koje uglavnom i voze građani Srbije, a za pravna lica će to biti 3.000. Očekujem da vrlo brzo opet donesete neki zakon o izmeni zakona, kojim ćete izjednačiti pravna i fizička lica, ali ne tako da pravnim licima skinete, nego da fizičkim licima podignete na 3.000, a to će tako ići u nedogled, odnosno do kasne jeseni, kada će biti i parlamentarni izbori. Još jedna vrlo opasna stvar: svi ovi zakoni imaju povratno dejstvo. Od kada je parlamentarizma, ni u jednoj zemlji u svetu, osim u Srbiji otkad je DOS došao na vlast, nisu se donosili zakoni sa povratnim dejstvom, sa retroaktivnim dejstvom. Ovde imate zakon koji ćemo usvojiti u aprilu, a koji će važiti od 1. januara. Neverovatno da se navikavate, a što od 1. januara, što ne uzmete od 1. januara 2000. godine ili od 1. januara 1950. godine, mnogo ćete više para skupiti.
Izvolite, replika, gospodin Proroković.
Spomenuli ste Vladu, spomenuli ste DSS.
Izvinite, gospodine Prorokoviću, pomenute su i stranke vladajuće koalicije i Vlada, naravno da imate pravo na repliku.
Vrlo kratko, pošto mi se čini da nešto niste razumeli, mada ne verujem. Sve vi dobro razumete, nego ste namerno ovako govorili. Da vam objasnim neke stvari. Prvo, šta ima loše u tome što se ukida akciza na kerozin? Da li Srbija može da bude zemlja koja će živeti od tranzitnog transporta, vezano i za luke i za Aerodrom Beograd? Da li trenutno inostrane aviokompanije sleću u Bukurešt, Budimpeštu, da li se tamo preuzimaju putnici za Bliski istok? Preuzimaju se. Zašto? Zato što je kerozin u Srbiji skupljni nego u Mađarskoj i Ruminiji. Logično je da ćemo preduzeti jedan ovakav korak. U interesu nam je da profunkcioniše Aerodrom Beograd, da bude veći promet putnika, roba i usluga. Normalno da će iz tog većeg prometa da se plaća veći porez, pa će biti veći priliv u naš budžet od tranzita stranih putnika. Normalno da ćemo smanjiti cenu kerozina, zato što je, recimo, avionska karta JAT-a do Londona skuplja nego avionska karta Britiš Ervejsa. Normalno je da ćemo ovim pospešiti smanjivanje cena JAT-a, da se sa njim više leti. Šta je loše u tome što se ukida akciza na ulje za loženje? Nema ništa loše. Normalno je, ukida se akciza, manje će koštati grejanje bolnica, škola, mnogo više novca će nam ostati u budžetu i za plate i za ostala sredstva koja se koriste u zdravstvu i u prosveti. Šta je loše u tome što se akciza za domaća alkoholna pića ne menja, a za strana alkoholna pića povećava? Apsolutno ništa loše. Mi hoćemo da naše destilerije imaju veći obim proizvodnje, da naši proizvođači voća proizvode više voća, da se više šljive ne uvoze iz Rumunije, a jabuke iz Španije. Ništa nema loše u tome. Želim da vam kažem da ne postoji država čiji osnovni prihod... (Predsednik: Gospođo Radeta, molim vas da ne dobacujete govorniku. Opomenuo sam vas i kod prethodnog govornika.) ... nisu četiri stvari: porez na duvan i duvanske proizvode, porez na naftu i naftne derivate, porez na alakohol i igre na sreću. Ne postoji država u svetu, nađite mi jedan primer, i normalno je da Vlada preduzima ovakve korake. Da li će Vlada trajati do berbe kukuruza ili neće, pokazaće rezultati, hajde da sačekamo prvih sto dana.
Zahvaljujem gospodine Prorokoviću. Po Poslovniku, gospodin Marković. Samo recite član, zbog poslanika, pošto vidite da se ...
Član 100, pogrešno me je razumeo i protumačio.
Oprostite, po članu 100, šta? Molim vas, bez dobacivanja, već ste izazvali jednu repliku dobacivanjem malopre. Izvinite gospodine Markoviću, po članu 100, zbog čega?
Član 99. Pogrešno me je gospodin Proroković razumeo.
Hoćete da dozvolite samo da pročitam poslanicima, neće im možda biti jasno. Član 99. stav 1: "Govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu." Dakle, odnosi se na govornika, ne na repliku. Molim vas, pozovite se na pravi član, budite ljubazni, moramo da budemo ravnopravni prema svima. Ili se pozovite na pravi član ili sačekajte priliku za novu repliku. Gospodin Marković se pozvao na član 100. stav 1: "Narodni poslanici dužni su da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine." Izvolite, objasnite poslanicima zašto nije poštovano dostojanstvo.
Prvo, gospodine Prorokoviću, nisam nijednom rečju rekao da država ne treba da uvodi poreze na alkoholna pića, na cigare, rekao sam da ne treba ovlike poreze da uvodi. Drugo, rekao sam da se akciza na kerozin koji se koristi u međunarodnom saobraćaju ne plaća. Predvideli ste da se ne plaća. Niste predvideli da sportski klubovi koji koriste to avionsko gorivo za obuku naših ljudi ne plaćaju. Treće, što se tiče onoga do berbe kukuruza, siguran sam, a vi ćete se uveriti kada budu parlamentarni izbori, negde u poznu jesen.
Zahvaljujem gospodine Markoviću. Reč ima narodni poslanik... Molim vas, bez dobacivanja. Još jednom podsećam na član 99. stav 3, kada god se dogodi da poslanici dobacuju, ometaju često poslanike sopstvene stranke. Malopre je izazvana jedna replika, jer je poslanik jedne stranke dobacivao poslaniku svoje stranke, zbunio ga i imali smo problem svi zajedno. Dakle, molim vas, zbog svih vas strogo ćemo se držati Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Ištvan Takač, a neka se pripremi narodni poslanik Nataša Jovanović. Gospodin Takač je odustao. Izvolite gospođice Jovanović, a neka se pripremi narodni poslanik Igor Mirović.
Tako se trudite, gospodine Markoviću, da budete ljubazni, da je zaista srceparajuće. Nemojte da zloupotrebljavate poziciju na kojoj se nalazite i da spočitavate razne stvari koleginici Radeti i poslanicima SRS-a. Povedite računa o ovim poletarcima iz vaših redova, mislim na pozicione poslaničke grupe. Tema je veoma ozbiljna i danas bi, da je reda i da ministar finansija shvata svoju ulogu kako treba, on bio sve vreme ovde u klupi gde sede ministri i ova vlada koja je izabrana na takav način, ali on, suočen sa gorkom istinom o sebi, o svojim kumovskim i ostalim mafijaškim i kriminalnim vezama, ne samo da ne želi da bude prisutan u daljem toku rasprave... Videćemo da li će se pojaviti u diskusiji o ova tri zakona u pojedinostima, mnogo toga direktno želimo, mi poslanici SRS-a, još da mu kažemo, a da građani to čuju i građani uglavnom znaju i ko je Mlađan Dinkić i na koji način je on postao ministar finansija. Kod ekspozea Vojislava Koštunice, protiv koga smo bili mi srpski radikali kao pobednička stranka na izborima 28. decembra, apsolutno je bilo jasno da će ova vlada pribeći nečemu što se zove povećanje akciza, direktni atak na ionako osiromašene građane Srbije, na njihov užasan položaj u ekonomskom i socijalnom smislu. To će veoma brzo da se pokaže, gotovo za nekoliko dana, kroz povećanje cene dizel goriva i benzina. Da bi građanima to bilo jasnije pre nego što ih taj novi ekonomski udar pogodi, reći ćemo da će cena benzina otprilike, kako smo mi iz SRS-a izračunali, biti oko 56,00 dinara, a cena dizel goriva 49,00 dinara. Usudili su se neki poslanici iz DSS-a, iz drugih stranaka, koja ama baš ništa o tome ne zna, da kažu kako neće, nego će verovatno proizvođači i prodavci da se odreknu dela svog prihoda, pa će cena da ostane ista. To je toliko nebulozno i vidi se da ti ljudi nemaju pojma ni o čemu, kada se zna da je država većinski vlasnik NIS-a, Jugopetrola. Odricanjem od svoje zarade na relaciji proizvođač - prodavac sama sebe bi se odrekla, a onda bismo to morali da servisiramo iz budžeta, koji je nerealan, koji ne da nije razvojan, nego je poražavajući, upravo za onih nekoliko miliona ljudi kojima vi ovde bacate prašinu u oči ovakvim zakonskim projektima, a koji razmišljaju od čega da se prehrane, gde da nađu posao. Gde je razvojna politika koju ste obećavali i gde je ta – moraću da citiram Mlađana Dinkića koji je to rekao u predizbornoj kampanji – "reforma fiskalnog sistema javne potrošnje prema realnim mogućnostima privrede"? Privreda trenutno nije ni u kakvim razvojnim mogućnostima, zbog toga što se on sam (koliko je nesrećna cela ta okolnost da je upravo on takav na mestu ministra finansija po izboru Vojislava Koštunice) hvali time da će spoljnotrgovinski deficit i ove 2004. godine da se zadrži na nivou od 4,5 milijarde dolara. Znate onu staru narodnu poslovicu - čega se pametan stidi... Pa, dalje da vam ne pričam, a možda i postoje dokazi za onaj drugi deo moje tvrdnje kada je u pitanju Mlađan Dinkić. Moglo bi da se vidi po njegovom ponašanju, ne samo ovih dana, a to su tvrdnje i nekih njegovih koalicionih partnera. Što se tiče nezaposlenih, razvojnih programa novoformirane Vlade, očigledno je da od toga neće biti ništa. Očigledno je da Vlada i sam Dinkić nisu imali dobre namere kada su u pitanju građani Srbije koji su u užasnom, teškom socijalnom položaju, jer da su imali dobru nameru ne bi povećali cenu dizel goriva i benzina, ne bi narodu bacali prašinu u oči ovakvim zakonima, nego bi se znatno redukovali porezi na promet usluga, u šta računamo električnu energiju, što je najveći izdatak za ogroman broj domaćinstava u Srbiji. Moram da vam kažem da je samo u Kragujevcu, gradu iz kojeg dolazim, gde apsolutno ne funkcioniše ništa u privrednom smislu, neki prosek dugovanja stanovništva za električnu energiju preko 20.000 dinara, a neki poslanici iz redova pozicionih stranaka su se utrkivali ovih dana, iako ih je potpuno u toj nameri raskrinkao Aleksandar Vučić, da dokažu kako mogu da žive od 12.600 dinara prosečne zarade, koju malo koji Kragujevčanin ima. Povećanje prihoda, a smanjenje rashoda u budžetu je trebalo da bude osnovna intencija ove vlade, ali ne da se povećavaju prihodi na ovaj način, nego kroz stvaranje uslova da se u ovoj zemlji proizvodi, da se stvori nova vrednost, da se zaposle radnici i da se omogući ljudima da zarađuju za sebe i za svoju porodicu. Izbegavanja i utaja poreza za Mlađana Dinkića, iako su to dva različita pojma, podvukao je juče znak jednakosti, u procentu od 50%, a neke njegove kolege su danas to opet potvrđivale, možda je veća, a možda i manja. Ima čak najvećih šansi da je mnogo veća, zbog toga što je i sam Dinkić povezan sa klanovima koji su skloni utaji poreza, raznim mahinacijama, krađi kroz afere u elektroprivredi, čime se bavi Anketni odbor i to je zaista jedan problem sa kojim ne može da se suoči ni ova vlada, ni sam Dinkić takav kakav jeste, u svojim kumovskim i mafijaškim vezama, zato što se kod utaje, odnosno izbegavanje poreza u ovoj državi već velika patina tu nakupila. Kroz mnogo oštrije mehanizme, kroz disciplinovanu i nekompromitovanu vlast, naročito kada je ministar finansija u pitanju, to može i mora da se reši. Vama nije, gospodo, pala na pamet redukcija rasipništva kada ste krojili budžet za 2004. godinu sa deficitom od 45 milijardi dinara, a sada dolazite ovde sa pričom kako je ne znam kako dobro i najvažnije da se lož-ulje oslobodi akcize. Sa druge strane, po sistemu raznih uvozničkih i drugih trgovinskih lobija, juče nam je ovde izneta tvrdnja kako je Vlada imala najbolje namere kada je predlagala ovakve zakone za široke slojeve stanovništva. Ja vas onda pitam, ako ste već imali takve namere i ako niste smanjili porez na promet usluga, kada su u pitanju električna energija, komunalije, druge osnovne životne namirnice, zašto onda niste smanjili i prihod od poljoprivrede, kada znate da je to naša strateška grana u situaciji kada je kompletna privreda u kolapsu? Zašto nije neka poslanička grupa iz vaših redova izašla sa takvim predlogom zakona? Zato što vas to uošte ne interesuje. Dočepali ste se direktorskih funkcija, upravnih odbora, ministarskih funkcija, zameničkih, pomoćničkih, a šta će dalje biti sa građanima, vas to ne zanima, zato što se ponašate apsolutno isto, a sada kako to radite i mnogo brže, onda i gore, nego Božidar Đelić 2001. godine, kada je prvi set poreskih zakona predložio Skupštini i tadašnja skupštinska većina ga usvojila, a u toj većini je bila i DSS. Zbog toga što je narod gladan, zato što nema posla, zato što su u redovima ove vlade, pored Dinkića, mnoge druge kompromitovane ličnosti, nesposobne da bilo šta urade ni u sredinama iz kojih su došli, ne samo da nećete, kao što to reče gospodin Marković, da dočekate kao Vlada ovogodišnju berbu kukuruza (ili ćete možda da preživljavate kroz kupovinu poslanika, kroz mahinacije), nego će vam prvi signal da ste grdno pogrešili kada ste takvu Vladu sklepali biti pobeda našeg kandidata na predsedničkim izborima i vaša nesposobnost i nedostatak sluha za sadašnju sliku Srbije, Srbije koja je siromašna, Srbije u kojoj je narod gladan, Srbije u kojoj građani od samog jutra, roditelji gledaju kako da prehrane, da obuku svoju decu i kojim ne znači ama baš ništa što ste ukinuli akcizu na lož-ulje, kada znaju da će cene hleba i svega ostalog da se povećaju kroz povećanje akciza na dizel gorivo i na benzin. Zbog toga vam je, kao što sam i rekla, a očigledno je bilo iz ekspozea Vojislava Koštunice, veoma loša prošlost, budućnost vam je potpuno neizvesna i svakako teška, a sadašnjost je za građane Srbije sa vama na vlasti, a naročito sa Dinkićem, kao ministrom finansija, koji je bio izbor Vojislava Koštunice, što je poražavajuće pre svega za tu stranku koja je takav izbor htela i za samog premijera, veoma, veoma loša. Hvala.
Hvala gospođice Jovanović. Replika, gospodin Ristivojević. Posle. Nastavljamo rad u 15,00 časova. Samo da obavestim narodne poslanike, dakle, posle replike reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić, pa narodni poslanik Igor Mirović. Zahvaljujem. [[Posle pauze – 15,25]] Dame i gospodo, nastavljamo rad. Na početku molim vas da utvrdimo kvorum. Molim narodne poslanike da ubace svoje kartice. Pošto je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da su u sali prisutna 94 poslanika, nastavljamo rad. Reč ima narodni poslanik Igor Mirović, a neka se pripremi narodni poslanik Milorad Mirčić.
Dame i gospodo narodni poslanici, veoma kratko nekoliko reči u prilog kritici ovih zakona koje nam je ponudio ministar finansija. Očekivao sam da će ministar finansija, a on dolazi iz stranke G17 plus koja se, kao i on, predstavlja kao jedna ekspertska organizacija, u kratkom roku, a to je ovaj rok i ovaj period više od mesec dana od kada je formirana Vlada, ponuditi jednu celovitu reformu. Možda je gruba reč reforma, jer je možda i neprecizna obzirom da su je prisvojili samo pojedini predstavnici u Narodnoj skupštini. Možda je bolja reč – celovite promene postojećeg poreskog sistema u našoj zemlji. Očekivao sam da ćemo raspravljati veoma brzo, možda čak i tokom aprila, o porezu na dodatu vrednost. Očekivao sam da ćemo raspravljati o analizi uvođenja poreskih kasa, registar kasa u privredu, jer je juče istekao rok koji je bio propisan kao krajnji za uvođenje registar kasa, i ne samo o tom na izgled tehničkom detalju, već i o čitavom setu pitanja koja proizilaze iz ovog veoma osetljivog pitanja. Moram da vas podsetim da je jako mali broj onih koji su do kraja u okviru roka sproveli tu obavezu i nabavili registar kase, iz jednog jedinog razloga: visina poreza na promet koji će se primenjivati je apsolutno neprihvatljiva i dovešće mnoge vlasnike samostalnih trgovačkih radnji, ugostiteljskih radnji u veoma težak položaj. Pretpostavljam da zbog toga oklevaju sa uvođenjem registar kasa. Taj porez je 20% i najviši je u okruženju. Drugo, očekivao sam da ćemo, u okviru promena poreskog sistema, raspravljati o porezu na promet nepokretnosti. Taj porez danas iznosi 5%. Takođe je, prema mojim informacijama, najviši u ovom delu Evrope. U nekim zemljama je 3%, a u nekim čak i 2% i on doprinosi tome da je velika tzv. poreska evazija, veliki je broj onih koji zapravo izbegavaju plaćanje poreza na taj način što ne prijavljuju ugovore o prometu nepokretnosti i na taj način državna kasa ostaje siromašnija za veoma značajan iznos sredstava. U prošlom mandatu Narodne skupštine taj zakon je izglasan. Pokazalo se, i ministar je to morao da ima u vidu, da je ta visoka poreska stopa od 5% dovela do toga da je pao prihod u odnosu na realne mogućnosti. Kada je reč o porezu na finansijske transakcije, očekivao sam da neće biti odložen rok, a on je ovde nominovan kao 1. januar 2005. godine, kada će se potpuno ukinuti porez na finansijske transakcije. Taj porez je uveden u vreme potpune blokade naše zemlje, gotovo pred sam bankrot finansijskog sistema koji je ishodio iz blokade zemlje u vremenu od 1992. do 2000. godine, i nije uobičajen sistemski poreski zakon. On je neka vrsta pomoćnog poreskog zakona. Razvijene demokratske zemlje nemaju ovakav zakon u okviru svog poreskog sistema i očekivao sam da ovi veliki reformatori predlože da se taj zakon ukine. Umesto toga imamo Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara sa veoma malim, kozmetičkim izmenama koji bi trebalo da znači spremnost vladajućih partija, a posebno stranke G17, da iznesu neku vrstu ozbiljnije promene poreskog sistema, onakvu promenu kakvu svi želimo: dakle, smanjivanje poreskih stopa, širenje poreske osnovice i pojednostavljenje poreskog sistema u našoj zemlji. Umesto toga imamo kozmetičke promene. Takođe, i Zakon o porezu na finansijske transakcije predviđa tek neznatne olakšice za jedan mali broj pravnih subjekata koji će biti obuhvaćeni ovim zakonom, a Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama nudi ono o čemu sam govorio kada je predsednik Vlade Vojislav Koštunica imao svoju uvodnu reč pre izbora nove vlade. On je najavio poskupljenja. Dakle, ono sa čime ova vlada stupa na scenu, kada je reč o ekonomskoj politici u našoj zemlji, jesu poskupljenja. Osim ovih koja će proisteći na osnovu povećanja akciza, očekuje nas i poskupljenje električne energije, takođe u funkciji popunjavanja budžeta. To, sa druge strane, može da znači da su procene Vlade u tom delu veoma jasne: budžetski prihodi u ovoj godini neće biti na nivou očekivanih i potrebno je nekim dodatnim merama napuniti budžet. Kako? Vidi se, povećanjem cena cigareta, alkohola, goriva i električne energije. To znači da se Vlada nije opredelila da ekonomsku politiku vodi tako da jača potencijale privrednih subjekata, da jača sve one segmente koji su bili u negativnom trendu od 2000. do 2003. godine, a naravno i do 2000, već je jednostavnom matematikom izračunala da poskupljenje onih proizvoda kod kojih je tražnja nepromenjena, čak i onda kada im se cena menja naviše, može doprineti povećanju budžeta i da može popuniti budžetske praznine. To je veoma opasan put zato što taj put uljuljkuje. On će u prvi mah možda stvoriti dodatne prihode u srpskom budžetu, ali će rezultovati daljim osiromašenjem stanovništva. U jednom delu privrede koji iovako posluje na granici profitabilnosti i rentabilnosti, o tome smo danas čuli od kolega poslanika, zbog poskupljenja, doneće dodatne probleme i, ukoliko je suditi po jutru, a po jutru se dan poznaje, vlada koja na političku scenu stupa sa poskupljenjima, koja nema druge instrumente u ekonomskoj politici, sigurno će biti kratkog daha. Zbog toga, kao poslanik SRS, neću glasati za predložene zakone. Mi smo od prvog dana kritikovali koncept ne samo poreskih već ukupnih reformi u ekonomskom sistemu, u privrednom sistemu ove zemlje. Jasno je da su ponuđeni zakoni, koji su se u javnosti predstavljali kao nastavak velike, važne, čudotvorne ekonomske politike vladajućih partija, samo kozmetička izmena koja privredi i građanima, osim poskupljenja, neće doneti ništa novo.
Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić, a posle njega Goran Jocić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ova tri predloga iz oblasti poreske politike nas neodoljivo podsećaju na onu već više puta u ovoj skupštini ispričanu priču, prepoznatljivu u narodu, o mostu i ćupriji; što bi narod rekao – što dobiješ na mostu izgubiš na ćupriji. Po tom sistemu, uprošćeno gledajući, Vlada izlazi sa ovim predlozima tako što u jednom delu omogućava poreske olakšice, a u drugom delu, balansirajući ukupna budžetska sredstva, odnosno stanje u budžetu, unosi neka nova opterećenja. Čuli smo različite odbrane i kritike ovih predloga, od onih srceparajućih, o članovima udruženja, kako to moj uvaženi kolega sa specifičnim naglaskom reče – lovaca, pa do onih koji su iz oblasti automobilske industrije dobri poznavaoci prilika, ali pri tome zaboraviše jednu stvar. Pored one činjenice koju su iznosili, da će biti na ovaj način olakšano članovima (kako oni rekoše, radi se o 80 hiljada članova pojedinih udruženja), zaboraviše da kažu da će tim istim lovcimabiti nametnuti svakodnevni dodatni poreski izdaci, koji će se ogledati i očitavati u automatu na benzinskim pumpama. Kada čovek pogleda opterećenje koje bi na ime poreza za držanje npr. lovačkog naoružanja mesečno ili godišnje plaćao, a sa druge strane dnevni porez, izvlačenje novca iz džepa, pa pitajte članove tih udruženja šta bi pre prihvatili, da li svakodnevno da izvlačite preko akciznih poreza pare iz džepa, ili da oni i dalje nastave mesečno da vam plaćaju na svako naoružanje ili oružje koje je preko broja dva. Ali, dobro, u svakom slučaju, ova govornica se koristi da bi se promovisala tzv. populistička ekonomija, ali da vidimo kako je to ministar zamislio, kako će on izbalansirati budžetska sredstva, tačnije rečeno, kako će nadoknaditi taj budžetski deficit koji je prilikom usvajanja budžeta bio očit. Zamislio je na taj način što će povećanjem akciza na motorni benzin, dizel gorivo, cigarete, uvozne sokove, prirodne rakije i vinjak nadoknaditi deficit od 45 milijardi. Izneo je podatak da će ovakvim načinom dodatnog oporezivanja oprihodovati oko tri milijarde dinara, ali ne reče kakve su posledice toga. Posledice su veoma jasne i onima koji se imalo razumeju u ekonomiju – da se za ovakve predloge i zakone, kada se donesu, mora imati u vidu zakon spojenih sudova. Ministar reče sasvim odgovorno sa ove govornice da se uspelo dogovoriti sa NIS-om da se na bazi povećanja akciza ne povećava cena goriva. Na osnovu kojih to parametara je postignut taj dogovor? Gde su tu ekonomske zakonitosti? Ako se koristi kao argument činjenica što je sada čelni čovek NIS-a predstavnik jedne poslaničke grupe kojoj spletom okolnosti eto pripada i ministar, onda su to labavi argumenti. Jer, šta ćemo sutra ako se promeni direktor, ili ako Upravni odbor donese neku drugačiju odluku, a moraće, gospodo, jer zadržavanje cena na ovom nivou, nepovećavanje cena zbog povećanja akciza, izaziva posledice u NIS-u. Ministar ili nije hteo ili je zaboravio da kaže da je nedavno svojom uredbom i odlukom, što bi se običnim jezikom reklo samovoljom, uzeo šest milijardi prihoda koji je ostvarila NIS. Kako? Uredbom Vlade Srbije iza koje stoji predlog ministra finansija i glasno i jasno saopštio Upravnom odboru NIS-a – to je za potrebe budžetskih sredstava. A, kakve su posledice? Katastrofalne. Prvo, ne može se ići na varijantu sa nekom sigurnošću da će se smanjiti marža prerađivača. Ne može se ići na varijantu da će se unutrašnji troškovi NIS-a smanjivati da bi bio zadovoljen što veći broj stanovnika Srbije. Gospodo, ne gubite iz vida da je NIS predmet privatizacije, i to u što skorije vreme. U kakvom stanju bude NIS, prilikom prodaje, toliko će i budžet da oprihoduje. Ako je sada uništimo, a neminovno na ovaj način idemo svesno na uništavanje NIS-a, nećemo moći dobro da je prodamo, nećemo imati koristi od toga. O tome treba voditi računa. Najlakše je izaći i građanima Srbije ispričati priču – mi vam olakšavamo poreze, ukidamo porez na čamce dužine do 15 metara, a ne reći – vi čamdžijem koji imate čamce dužine do 15 metara moraćete na benzinskoj pumpi, ovo od čega smo vas mi oslobodili, da date tri-četiri puta više, i to svakog dana. Drugo, malo je nejasno kako je napravljen previd, pored ovako sposobnih stručnih službi iz jedne ekspertske grupe, jer ste se tako dogovarali kad ste formirali pojedina ministarstva, da se uvodi povećanje akcize za uvozne sokove. Ta akciza nije ni postojala. Kako ćete povećavati nešto što nije uopšte ni postojalo? Prvo morate valjda da donesete zakon, predlog da se uvode akcize na uvozne sokove, pa nakon toga da povećate visinu tih akciza. Ali, razumljivo je za nas srpske radikale zbog čega ovakav previd; iz prostog razloga jer ste bili usmereni i koncentrisani na jednu kompaniju koja je vama i vašem srcu jako draga, a to je "Koka-kola". To je suština. Nije vas baš mnogo interesovalo kakve ćete posledice, kakvu katastrofu naneti kada je u pitanju ulaganje stranog kapitala, koliko vas je zanimao interes kompanije "Koka-kola". Nju ste izuzeli, nju ste stavili u povlašćen položaj, ali zato ste doveli i te kako u nezavidan položaj i "Filip Moris" i mnoge kompanije koje će vam otvarati tu investicionu liniju. Vi to ne znate, a mogli ste da čujete od ministra koji je smenjen. On vam je, na bazi naknadne pameti, dao neke pouke; a učite od njega, jer ubrzo ćete da budete opozicija, kao i on.
Reč ima narodni poslanik Goran Jocić, a posle njega narodni poslanik Zoran Krasić. Preostalo vreme poslaničke grupe SRS je 20 minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, Ministarstvo finansija i Vlada Republike Srbije predložili su set novih poreskih zakona Narodnoj skupštini na razmatranje i usvajanje. Iz toga se vidi da ova vlada nastavlja sa radom kao i prethodna vlada, dakle, politiku kontinuiteta, gde se jasno vidi da se povećavaju samo porezi, akcize i takse. Tako imamou članu 2. Predloga zakona, koji se odnosi na član 4. postojećeg zakona, smanjenje taksi na registraciju motornih vozila. Tamo gde se smanjuju, smanjuju se veoma malo, negde od 10 do 20%, a tamo gde se povećavaju, odnosi se na kubikažu od 2.000 do 3.000 i preko 3.000, povećava se preko 50%. Dalje, imamo predložen novi stav, gde se ova vozila koja pripadaju pravnim licima oporezuju sa većom stopom, tako da imamo, recimo, vozila do 1.150 kubika koja pripadaju pravnim licima - 3.000 dinara je taksa, a vozila preko 3.000 kubika idu preko 50.000 dinara. Mislimo da je to dodatno opterećenje našoj privredi, jer i tako privreda posluje na granici rentabilnosti i profitabilnosti. Što se tiče mobilnih telefona, Vlada je predvidela povećanje kod sticanja svojstva korisnika usluga mobilne telefonije sa 200 na 300 dinara, kao i postpejd kartica - sa 200 na 300 dinara. Tu imamo nekih obećanja da će tu nešto da se iskoriguje. Međutim, važno je da je to bila loša namera. Čuli smo od predlagača zakona da će ovaj zakon, što se tiče mobilnih telefona, važiti do 2005. godine. Kao, ukinuli bi oni to i sada, nego je to ušlo u budžet. Međutim, meni nisu jasne neke stvari. Mi smo budžet usvojili početkom marta, mislim 3. marta, a već nakon mesec dana imamo Predlog ovog zakona. Zar je moguće da se za mesec dana tu nešto promenilo i da je već Vlada odustala od tog prihoda? Imamo obećanje da će to trajati do kraja ove godine. Što se tiče plovnih objekata, imamo ovde nekih korekcija kada su u pitanju restorani, splavovi, brod-restorani, gde se njima povećava po metru kvadratnom od 1.500 do 2.250 dinara. Splavovi već plaćaju porez i oni umesto zemlje koriste vodu i verovatno plaćaju "Srbijivode" za to mesto. Prema tome, mislimo da je ovo nepotrebno. Moglo je da ostane na postojećih 1.500 dinara. Dalje, imamo kod sportskih letilica povećanje za tri puta. Imali smo 60.000, a sada imamo 180.000, imali smo 100.000, sada imamo 300.000. To se odnosi na letilice za sport i rekreativne aktivnosti. Mislimo da bi ovo povećanje poreza ugrozilo njihovu aktivnosti za koje se koriste sportske letilice, jer sigurno da te letilice baš i nisu tako moderne i ovo dodatno opterećenje će dodatno ukočiti one koji se bave sportskim aktivnostima. Što se tiče oružja, Vlada je u obrazloženju navela: "Imajući u vidu društvenu opasnost od oružja, za oružje koje se zadržava u sistemu oporezivanja predlaže se povećanje visine poreza, čime se i na ovaj način destimuliše njegovo držanje, odnosno nošenje". U sklopu vojnih reformi koje je Vlada na saveznom nivou već preduzela, dakle, razoružavanje vojske, ovde pod nekim čudnim obrazloženjem Vlada hoće da destimuliše držanje oružja kod građana. Meni to zvuči malo simptomatično. Mislimo da povećanje koje se odnosi na građane (900 dinara je bilo za držanje, a sada se povećava na 2.000; za nošenje je bilo 4.500, a sada se povećava na 9.000 dinara) predstavlja i suviše veliki skok i da će dodatno opteretiti pogotovo one firme koje se bave obezbeđivanjem objekata, jer ste im već natovarili dodatne takse za njihova vozila, pogotovo kombi vozila preko 2.500 kubika. Što se tiče akciza, ovde predlažete da se povećaju akcize na cigarete A, B i C kategorije. Bilo je predloženo da A kategorija bude 10,47 dinara, B kategorija 3,02 i C kategorija 5,95. Imamo obećanje da će to da se iskoriguje i da će to biti dva dinara, dinar i dinar. Međutim, opet ovde ima loše namere, pogotovu kada je u pitanju C kategorija cigareta, jer to puše građani koji baš nisu ekonomski dovoljno jaki. Ministar kaže da povećanje akciza neće uticati na povećanje cena, svega 0,46%, u štane verujem, jer je nemoguće, ako se povećavaju 15-20% akcize, da se to neće odraziti na povećanje cena ostalih proizvoda.
Reč ima narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovim setom zakona se ne rešavaju problemi na način kako je to Vlada zamislila. Ministar je u svom obraćanju javnosti, predstavljajući ove zakone, bio suviše neodređen. On, u stvari, nije izrekao istinu, već je svojim stavom dao do znanja svim građanima kako je on vlast i da, kao takav, može sve. Prevario se on u tom svom stavu, jer narod nije glasao za takvu vlast koja je puna narodne nevolje. Vlada pokušava da se ova grupa zakona predstavi kao predizborno obećanje koje se ovim putem ispunjava. Nekada kada smo mi srpski radikali davali određene predloge za punjenje budžeta, to je bila fama. Setite se samo kada smo mi predlagali da se na mobilni telefon uvede taksa, tada je to bilo ne daj bože. Danas, vezano za ovaj zakon, vlast želi da poveća taksu na mobilnu telefoniju sa 200 na 300 dinara. To je za nas neprihvatljivo, jer je sada telefon prerastao u sredstvo koje više nije luksuz, nego služi za obavljanje svakodnevnih poslova. Danas se ovim predlozima rešava samo marketinški komentar, a to glasi – mi ćemo da smanjimo određen broj akciza, a na drugoj strani da povećamo iste i time ispunimo sve praznine u budžetu. Tako, na primer, ukida se akciza na petrolej koji je služio za osvetljavanje, a znamo da je minimalan broj domaćinstava koja taj petrolej koristi u te svrhe. Što se tiče komentara vezanih za čamce, mislimo da je i tu ovaj zakon nepotreban, odnosno da on ne rešava pitanja na pravi način, a to je da jedan čamac može da bude i kraći od 15 metara, a da u sebi nosi veliku vrednost i da predstavlja izuzetan luksuz. Našim amandmanima mi samo želimo da popravimo, ako se tako nešto može reći, ali u suštini mi smo protiv ovog seta zakona. Lovac sam od 1968. godine i tehnologiju lova poznajem i profesionalno, pošto sam se bavio ovim poslom u Nacionalnom parku "Fruška gora". Kao takav mogu da dam i svoj sud, vezano za ove izmene i dopune Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara. Uglavnom mi obični lovci posedujemo jednu ili dve puške i sa tim arsenalom od dve puške možemo da zadovoljimo sve zahteve prema lovstvu. Sve ono što je preko ove norme iritira i lovca i sve koji su vezani za lov i lovnu privredu. Znamo da sa dve puške može da se ide u lov na visoku i nisku divljač, a to je osnovni zadatak svakoga lovca, da u svom lovištu i u nekom drugom lovištu može da koristi jednu pušku sa olučenim cevima i jednu lovačku pušku. Sve ostalo što imaju pojedini lovci je nepotrebno, a znamo i kako oni izgledaju i čime se oni bave, oni uglavnom izazivaju bes i svojim stavom iritiraju obične lovce. Oni su ti koji imaju određene privilegije i te privilegije koriste na sebi svojstven način, a to je da se, vozeći se džipovima, ne pridržavaju lovačke etike i lovne tehnologije. Ovim komentarom želim da dam doprinos da ovaj zakon nije bio ni potreban, jer mi lovci nismo plaćali ni do sada nikakve takse, ni bilo šta što je vezano za lovačko naoružanje. Naši amandmani daju obrazloženje da se ukida plaćanje poreza na oružje i mi ćemo se zalagati za to. U čl. 9. i 10. Predloga zakona predlaže se sužavanje poreza na registrovano oružje, a naši amandmani to eliminišu. Mi smo 25. februara 2004. godine predali jedan ovakav predlog, koji je trebalo Skupština ovde da usvoji, odnosno da da svoj komentar. Te komentare ste čuli iz svih naših izlaganja, kao članovaSRS-a. Što ste vi, gospodo, sada dali komentar o nečemu za šta ne treba da se daje komentar, a to je da ovaj zakon nije trebalo ni da se predstavi na ovaj način, jer mi lovci nismo ni plaćali nikakve takse ni poreze na naše oružje, a vi sada da bi bili veliki činite to što vam mi nećemo prihvatiti. Komentar Tomislava Nikolića o lovcima je upotrebljen na jedan neprikladan način kako bi mu se umanjila predsednička vrednost. Nemojte se vi sekirati, jer će svi lovci baš podržati Tomislava u njegovoj predsedničkoj kandidaturi i oni će svojim glasovima doprineti da on bude izabran za predsednika Srbije. Hvala.
Po kom osnovu se javljate? Osnov za javljanje? Povreda Poslovnika. Izvolite.
S obzirom da je prethodni diskutant verovatno mislio na moj komentar, kada sam rekao da gospodin Tomislav Nikolić, a to je član 100, hoćete li neki drugi član, da li vam je dobar... Prema tome, želim da kažem sledeće, da jedan budući predsednik, kandidat za predsednika zemlje u kojoj ima 100.000 lovaca, znate, iz Vojvodine sam, pa mi obično tako govorimo. Ako to nekom smeta ... (Predsedavajuća: Izašli ste povodom povrede Poslovnika, molim vas koncentrišite se na to.) Nije tačno da nismo plaćali, lovac sam u Lovačkom društvu "Kać", odnosno "Kovilj Budisava". Imam dve puške, nemam više, plaćao sam porez. Tako su plaćali i drugi lovci. Drugo, 100.000 lovaca su ljudi koji se brinu o životinjama, o divljim životinjama, koji prehranjuju, koji vode računa o lovištu. Prema tome, ne može se (bez obzira da je to i neko drugi rekao, a ne gospodin Nikolić, reagovao bih) tako jedna važna populacija građana, birača nazvati ubicama životinja. Naprotiv, to su ljudi koji se najviše staraju o životinjama.
Narodni poslaniče, izašli ste da reklamirate Poslovnik, a koristili ste pravo koje nemate po osnovu člana 97, a to je replika. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Nataša Jovanović.
Gospođice predsedavajuća, vi ste povredili član Poslovnika 32. koji reguliše šta treba da radi potpredsednik Skupštine, jedan od potpredsednika. Vi sada predsedavate i zamenjujete gospodina Markovića. Njegovo je pravo, po članu 32. stav 2, da odredi ko će da ga zamenjuje. Nelogično je što je on uopšte predsednik Skupštine, a to nije gospođa Gordana Pop-Lazić. Isto tako je nelogično da kada on nije tu gospođa Pop-Lazić, kao predstavnik najveće poslaničke grupe, na najdemokratskiji način ne predsedava Skupštinom. Vama to nešto ne ide od ruke, jer da ste upoznati sa tim šta treba da radite kada zamenjujete gospodina Markovića, nikako niste mogli prethodno čoveku, gospodinu ili već šta je, da date reč. Ako je na ekranu Trećeg kanala pisalo da se on zove tako i tako i da je iz te poslaničke grupe, a mi to ne znamo, ko je taj čovek nemam pojma. Dva puta je izašao za govornicu, možda ga je predsedavajući prozvao imenom i prezimenom, mi ne znamo ko je. Znači, trebalo bi da se afirmiše, ali ne na ovakav način. Pa, on spominje ime predsedničkog kandidata SRS-a posle ovako briljantnog izlaganja autentičnog lovca gospodina Plužarevića, koji je inače i rekao da je lovac od 1968. godine. Gospodin Plužarević je ne samo u tim krugovima, nego... a evo pokazuju, ima ih još, hvala Bogu, autentičnih lovaca u redovima SRS-a. Gospodin Plužarević je čovek koji već dugi niz godina rukovodi i brine se o jednom nacionalnom parku, nacionalnom blagu u opštini Irig. Ako je argumentovano u ime svojih kolega hobista, ali pravih, onih koji ne žele ni na koji način da zloupotrebe to nacionalno dobro koje mi imamo, izašao i rekao nešto, vi nikako niste imali pravo da nekome ko sebe prepoznaje (i dalje ne znam kako se taj poslanik zove i preziva) date reč, samo zato što je on juče ili ne znam kada nešto pričao. Ko se seća kada je on išta više ovde pričao. On se prepoznao u toj diskusiji i izašao da replicira. Znači, on nije bio predmet takve diskusije autentičnog lovca Vitomira Plužarevića. Povedite računa sledeći put, gospođice Krstić, kako predsedavate.
Hvala gospođici Jovanović. Po Poslovniku? Koji član? (Svetislav Krstić: član 97.) Poslanik se javlja po Poslovniku. Gospodine poslaniče, okrenite se samo da se dogovorimo nešto, ne čuju vas još uvek. Dozvolite da radimo po Poslovniku, kao što znate, to je onda na korist svima, to smo danas pre podne proverili. Poslanik govori po članu 97. jer je lično uvređen.
Gospođo Nataša Jovanović, zovem se Svetislav Krstić, gospođica, pardon, pa tako da nisam ili kako ste vi to rekli ili bilo ko, upamtite, docent sam, dr Svetislav Krstić, poslanik SPS-a iz Novog Sada. Isto tako sam lovac i imam pravo da komentarišem sve što bilo koji poslanik ovde izgovori. Zato sam i dobio mandat od građana. Mislim da nisam nikoga uvredio, nego prosto želim da se neke netačne stvari ne iznose ispred ove govornice. Ponavljam, ova skupština pripada svim građanima Srbije, pa prema tome i lovcima kojih ima 100.000 i koji su takođe ravnopravni građani. Znači, Svetislav Krstić, gospođice Jovanović.
Zahvaljujem gospodinu Krstiću. Molim vas, da još jednom pojasnimo član. Molim sve poslanike ovde u Skupštini, ono što smo rekli pre podne, ovde sede narodni poslanici, ne članovi štabova za kampanju, ni lovačkih društava, i poslanici mogu da se javljaju po Poslovniku onda kada su lično uvređeni ili kada je uvređena stranka. Molim vas, nemojte da nam se ponavlja. Zbilja građani Srbije plaćaju da mi radimo svoj posao. Nemojmo svaku vrstu povređenosti da isterujemo za ovom govornicom. Molim sve članove. Replika, izvolite.
Hvala. Veština govorništva je nešto čime ne vlada veliki broj ljudi. Ona podrazumeva da se za ovom govornicom ili u bilo kojoj drugoj komunikaciji kritički osvrnete na nečiji rad, nečiji stav, nečije mišljenje, nečije rezultate, ali da pri tom nekoga ne uvredite. To je ono čime vi ne vladate. Ako to prati odsustvo kulture govora i ponašanja, tu već nema pomoći. Neću izricati opomene, jer sam na stavu da građani treba da vide za koga su glasali i za koga nisu. Prema tome, da li sam povredila Poslovnik ili nisam, to možemo ostaviti za nadležni odbor ili ovu skupštinu, ali svako ko se javi po povredi Poslovnika dobiće reč, zato što treba da dobije reč po povredi Poslovnika, kao što ste i vi dobili, a to što on zloupotrebljava ovu govornicu za repliku, to ostaje na narodnim poslanicima i na građanima Srbije koji ovo gledaju da na osnovu toga sude.
Zahvaljujem. Naravno, po Poslovniku, gospođica Jovanović. Izvolite.
Gospodine predsedniče Skupštine, vi ste samo potvrdili u svom malopređašnjem obraćanju poslanicima da sam ja bila...
Samo trenutak, gospođice Jovanović. Molim vas, dozvolite narodnom poslaniku da se obrati, molim vas utišajte se. Izvolite, gospođice Jovanović. Samo recite član.
Član 1, prava i obaveze poslanika u Narodnoj skupštini. Dozvolićete mi da reklamiram taj stav, s obzirom na to da je ovo moj treći mandat kao poslanika SRS-a, na šta sam veoma ponosna. Predstavnik sam stranke koja je pokazala i u ovom sazivu Skupštine i u prethodnim sazivima i u sazivu Skupštine državne zajednice ne samo da je stručnost, kompententnost i retorička sposobnost odlika poslanika SRS-a, već i pristojno, kulturno ponašanje i uvažavanje onih kojima tako treba da se obraćamo. Gospođica Krstić je malopre pokazala svojim ponašanjem, i uvek kada joj dozvolite i date mogućnost da predsedava Skupštinom, da je na putu Nataše Mićić. Naravno, pošto u ovom sazivu Skupštine nije takva atmosfera koja je bila stvorena posle petooktobarske revolucije, tolike bahatosti i osionosti, obećavam joj da neće da prođe kao Nataša Mićić. Ali, znate, zaista je božji dar da je neko retoričar, da zna da prepozna šta su interesi građana, šta je interes naroda, a ne na takav način, na mala vrata, da dođe na mesto potpredsednika Skupštine samo zato što je jedna stranka, koja je i te kako poražena, kojoj pripada gospođica Krstić, odlučila da napravi neku kvazikoaliciju, koja naravno neće opstati dugo i koja ne radi u interesu građana Srbije. Što se tiče poštovanja Poslovnika, što se tiče razvoja demokratskih procesa, najbolje smo mogli da vidimo to i kada je gospođica Krstić sedela kao poslanik, ne kao potpredsednik Skupštine, u redovima Demokratske stranke Srbije, koja je na predlog tadašnjeg šefa poslaničke grupe donela ovaj poslovnik – da se reketiraju poslanici, da se izbacuju, da se novčano kažnjavaju, da ne mogu da zastupaju interes naroda. Toliko o tome, a padeži, dijalekt, retorička sposobnost, božji dar, malo učenja i sve uz to, tu već nema pomoći, to je sve individualno od jednog do drugog slučaja.
Molim narodne poslanike, nema razloga da ovacijama dočekujete potpredsednika Skupštine. Dovoljno je bilo što ste glasali svi za sve potpredsednike koji sede za ovim stolom. Molim vas, a opominjem još jednom sve. Povreda Poslovnika, kada se jave narodni poslanici, ne daje pravo narodnom poslaniku da učini istu povredu tom prilikom. Ja vas molim da se međusobno uvažavamo, jer će samo onda Narodna skupština raditi svoj posao i to piše u Poslovniku. Molim vas, izvolite, gospođo Krstić.
Dame i gospodo narodni poslanici, krajnje je licemerno reklamirati povredu Poslovnika, a potom se naravno ponašati u skladu sa povredom Poslovnika. Ali, dobro, to nije važno. Gospođo Jovanović, za mene su gospođe sve one koje pređu tridesetu godinu. Gospođo Jovanović, ....
Molim vas, dame i gospodo, moje upozorenje se odnosi na sve narodne poslanike. Podsetiću vas, i juče sam upozorio nekoliko puta različite narodne poslanike pre nego što sam dao opomenu po Poslovniku i to ću ponovo uraditi. Molim vas vodite računa svi zajedno o dostojanstvu ove institucije. Nastavite, gospođo Krstić. Izvinite.
Hvala. Jedna stvar je pobediti, a sasvim druga stvar realizovati pobedu. To je vrlo bitno i to treba da znate. Tako da sa različitih aspekata možemo posmatrati izjave "mi smo pobedili, a oni su izgubili" ili obrnuto. Individualna je stvar, to je tačno, veština govorništva, i uči se, ali vi očigledno nikada nećete ništa naučiti.
Molim vas, polako. Dakle, povodom povrede Poslovnika, pa gospođica Jovanović povodom povrede Poslovnika. Idemo redom. Javio se pre toga. Nemate razloga da brinete, kao što znate, sigurno ću ispoštovati reč. Izvolite. Kažite mi samo član.
Član 100. Pozivam se na član 100. stav 1, da je narodni poslanik dužan da poštuje dostojanstvo ove skupštine. Meni nije jasno zašto se ovo ponavlja i meni je veoma žao zbog toga što moram da reagujem, jer sam već, vezano za gospođicu Natašu Jovanović, jednom utvrdio da je izašla za govornicu i rekla nešto što ne odgovara istini. Ponovo je rekla nešto što ne odgovara istini, da je DSS predložila važeći Poslovnik i naš poslanički klub, kažem iz prošlog saziva sam poslanik, vrlo dobro znam o čemu pričam. Ovde lepo piše, pogledajte završnu odredbu Poslovnika - dana 6. juna 2002. godine prestao je da važi Poslovnik Narodne skupštine, taj koji je predložila DSS, a počeo je da važi drugi koji je predložio poslanički klub DOS-a. Prema tome, po ko zna koji put ste rekli nešto što nije tačno i molim vas da sa tim prestanete, jer ne mora da znači da ako se nešto sto puta izgovori, da to postaje istina.
Zahvaljujem. Po Poslovniku se javila gospođica Jovanović. Molim vas da se pristojno ponašate, naravno, navešćete član.
Izlazim po Poslovniku da se obratim gospođici Emiliji Krstić koja ima preko 40 godina.
Molim vas, ne čuju vas poslanici, molim recite član po Poslovniku. (Nataša Jovanović: Član 99. i član 100. stav 1.) Samo da pročitamo narodnim poslanicima, vidite da su svi zbunjeni, molim vas, smirite se malo. Znači, govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu. Dakle, pošto ne može po tom članu, kao što znate, jer je govornik govorio u okviru replike, član 100. stav 1. pretpostavljam, pa kaže: "Narodni poslanici dužni su da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine". Budite ljubazni i po ovom članu se obratite sa govornice.
Ja bih vas zamolila da mi uključite mikrofon, tako, vrlo ste ljubazni, gospodine Markoviću. Dakle, obraćam se narodnim poslanicima i gospođici Krstić koja ima preko 40 godina, ne izgleda loše za svoje godine, bar kolege iz poslaničke grupe SRS tako tvrde. Što se tiče njenog današnjeg nastupa i izlaganja, zaista se divim tim retoričkim sposobnostima gospođice Krstić koja je izašla više puta u proteklih 15 minuta nego za tri godine koliko je bila poslanik u redovima DSS-a, za razliku od mene i drugih poslanika; tada nas je bilo 23, a sada nas ima 82, hvala bogu biće nas 132. Mi smo, boreći se protiv zakonskih projekata koje je i ona podržavala sa pozicije poslanika koji su podržavali Vladu DOS-a, učinili sve da oni danas budu u tom broju u kom jesu, a da mi zaista budemo pobednička opcija za Srbiju. Gospođice Krstić, neću biti nepristojna kao vi i neću, za razliku od vas, govoriti neistine, nego ću samo reći da je zaista neprimereno da vi izlazite i na takav način pokušavate da se obratite ne samo meni kao poslaniku stranke koja je najpredanija i najvrednija ovde, nego bilo kome. Iz pristojnosti, jer zaista je ružan nadimak u pitanju, neću spomenuti kako vas, gospođice Krstić, u vašoj Sokobanji zovu, jer meni dostojanstvo ne dozvoljava da upotrebljavam takve izraze. Hvala vam.
Hvala vama. Moram da vam se zahvalim što ste završili, jer bih inače morao da primenim član 102. Podsećam vas, dakle, da pored upozorenja predsednika Narodne skupštine narodni poslanik nema pravo da iznosi podatke iz privatnog života drugog narodnog poslanika... Kako da niste, imate zapisnik, možete slobodno da konsultujete zapisnik, molim vas, upozorio sam prethodnog govornika, upozorio sam sve poslanike, budite ljubazni, nije loše da zapamtimo o čemu smo razgovarali poslednjih deset minuta, nemojte. Možemo li da nastavimo sada? Samo sekund, izvolite, gospodine Krasiću, a neka se pripremi narodni poslanik Vitomir Plužarević, izvinjavam se, Miroslav Nedeljković, oprostite.
Pošto smo napokon uspostavili miroljubivu koegzistenciju između kvazipredstavnika lovaca i ptičica i zečeva, da se vratimo glavnoj temi. Upotrebio sam termin "kvazipredstavnika lovaca", jer svi koji su štitili imaginarna prava lovaca nisu videli amandmane, a kada budu pročitali amandmane SRS, onda će tek da primete da im je ova medijska pažnja bila toliko promašena i pucanj u prazno. Da se vratimo ovom kompletu zakona. Dakle, ova rasprava danas povodom tih predloga zakona praktično mora da nam da odgovor na tri pitanja. Prvo pitanje je kako to Vlada misli da uravnoteži prihode i rashode budžeta. Drugo pitanje se svodi na to dokle važe obećanja, a treće pitanje je da li je neko bio neoprezan kada je kritikovao. Evo i nekih odgovora, tokom ove rasprave do tih odgovora smo svi zajednički došli. Budžet nam nije uravnotežen, ima deficit, nepokriven je, mislim da je 45 milijardi dinara, ali ni to nije veliki problem, problem je što Vlada nema rešenje za jednu obavezu iz Zakona o budžetskom sistemu, a to je da se može trošiti samo ono što postoji. Na ovaj način, Vlada nam kaže da ona ne može da obezbedi ni ona sredstva za koja tvrdi da potiču iz realnih izvora. Čemu se pribegava onda? Onda se pribegava promeni poreskih propisa i svih propisa koji treba da omoguće punjenje budžeta. Sada dolazimo na drugo pitanje, a to je šta je sa obećanjima i kritikom, jer skoro sve stranke koje su u prošlom sazivu Narodne skupštine radile u ovoj sali borile su se da se ukine Zakon o porezu na finansijske transakcije, pa čak je i ona vlada razmišljala o tome da ukine taj porez, jer je nastao kao simbioza dve takse: jedne takse koja se ticala obnove zemlje i druge takse koja se ticala obnove Kolubarskog okruga. Siguran sam, da je ostala ona Vlada, taj zakon od 1. januara ne bi više postojao. To su obećavale sve stranke prošle godine. Evo sada one koje su na vlasti malo zaboravile na obećanja. Kada već pričamo o Zakonu o porezu na finansijske transakcije, SRS je pre mesec dana predložila izmene i dopune tog zakona, pošto je samo po osnovu tog zakona prošle godine skupljeno oko četiri milijarde dinara. Mi smo predložili, računajući na opšte raspoloženje, da se ukine, jer se oporezuje nešto što nigde nije predmet oporezivanja. Računali smo da treba taj zakon promeniti, oročiti ga i verovatno bi se sledećeg meseca, da je usvojen naš predlog zakona, taj zakon sam od sebe raspao, a skupilo bi se oko 700 miliona dinara, što je otprilike potrebno za sanaciju i popravku manastira Hilandar. Kada smo to nagovestili sa ove skupštinske govornice, upozoreni smo da se ne pridržavamo nekog dogovora, a dogovora nije ni bilo i da promovišemo nešto, a u stvari ništa nismo promovisali, nego smo samo uobličili političku volju svih političkih stranaka. Sada znamo da se Vlada ne odriče tog poreza. Što se tiče poreza koji se tiče oružja, kola, čamaca, brodova itd, sada moram da dam odgovor na ono treće pitanje, a to je pitanje kritike. Nekada su to bile takse, tzv. Šešeljeve takse, kompletna opozicija u to vreme je to kritikovala i pričala da je to nemoguće, da ne može biti predmet oporezivanja. Oni koji su kritikovali, 2001. godine su to pretvorili u zakon o porezima. Budite oprezni kada kritikujete, a sada smo svi u sali bivši, sve predstavnici bivše vlasti. Jedna vam je retorika kada ste u opoziciji, a druga je kada ste na vlasti. Pošto smo sada svi bivši, usaglasite tu retoriku. I na mene se to odnosi i zato sam rekao o problemima uravnoteženja budžeta. Kada je ta taksa uvođena mobilni telefon je bio luksuz, malo ga je građana imalo, a danas ga deca u osnovnoj školi imaju i ako neko dete u osmom razredu nema mobilni telefon budite sigurni da je to možda jedino dete u odeljenju koje nema mobilni telefon. Naravno, nisu tu neki bog zna šta veliki prihodi, ali treba pokazati dobru volju pa to ukinuti. Što se tiče oružja, nikada nismo otvorili temu, a moraćemo da je otvorimo. Ako se građaninu garantuje pravo na samopomoć u svakoj situaciji kada mu je ugrožen život, telo, imovina, onda on ima mogućnosti i ima pravo da koristi sva sredstva da bi otklonio i odbacio od sebe protivpravni napad. U Americi u nekim državama pištolj je potpuno normalna stvar i ne oporezuje se, nije luksuz. U potpunosti se slažem da se postojeća vlada nalazi u problemima i verovatno bi se i drugačiji sastav vlade našao u sličnim problemima. Da li sve može biti predmet oporezivanja? Princip kod poreske politike je da se oporezivanje vrši prema ekonomskoj snazi i materijalnim mogućnostima. Mi se još uvek nalazimo u domenu tzv. oporezivanja krajnje potrošnje koji je prevaziđen kao nepravičan oblik oporezivanja. Šest godina se priča o porezu na dodatu vrednost i nikako da zaživi. Imamo čak i savezni zakon koji prethodna vlast nije htela da primeni. Ova tri zakona ne rešavaju nijedan suštinski problem. Povećanje akciza kod benzina i nafte verovatno će povećati cene na malo za 0,04%, i to kao direktni efekat. To je taj tzv. direktni uticaj, jer svi energenti vuku veliki broj pondera. Onaj indirektni uticaj verovatno će biti preko jedan i o tome je ova vlada morala da vodi računa. Morala je da vodi računa, jer ne možemo mi neke poteze da delimo na demokratske i nedemokratske. Šešeljeva taksa je nedemokratska, a DOS-ovski porez je demokratski. Sada imamo demokratski prestanak radnog odnosa po Zakonu o radu i nedemokratski ostanak na poslu. Imamo demokratske privatizacije za koje je Savet za korupciju rekao da ima 100 firmi, veliki spisak, kod kojih su direktno prekršene odredbe zakona. Ako je nešto demokratsko jer potiče od neke stranke koja u svom nazivu ima demokratsko, onda je to mala vajda i mala garancija za demokratiju. Znači, odgovor na pitanje šta se kritikuje, koliko se kritikuje neminovno mora da sadrži u sebi i tu konstataciju da kada se nešto obećava onda neka se to ispuni, ali nemojte da kritikujete postojeće rešenje ukoliko nemate kvalitetnu alternativu. Ovim zakonima neće da se omogući povećanje proizvodnje, neće ni budžet nešto značajno da se napuni, ali je dobra ova rasprava, jer smo čuli za usmene dogovore oko akciza na duvanske prerađevine i znamo da postoji jedna dinamika kako će da se menja akciza od 2005. godine. Juče smo imali prilike da čujemo da postoji i usmeni dogovor. Taj usmeni dogovor je kao nešto što beše burazerska privatizacija, baci ruku u pola šest, dogovorili smo se. Vi otkupite fabrike cigareta, a mi ove i sledeće godine nećemo da pomeramo akcizu, a 2005. godine ići će po ovoj dinamici. Sada se traži ovde da to džentlmenstvo važi. Zašto džentlmenstvo niste predstavili u zakonu? Imali ste većinu, mogli ste u zakon da ubacite. Niste, jer je bilo opasno, jer je bilo neizvesno da li će privatizacija da uspe, kakvi će efekti te privatizacije da budu. Naravno, kad ovo pričam ne mislim samo na jedan deo postojeće vlasti koji je direktno uključen u te poslove. Mi smo pokušali amandmanima da ovo malo sredimo, da na nešto liče ovi zakoni. Nismo hteli da podnosimo amandmane na Predlog zakona o izmenama Zakona o porezu na finansijske transakcije iz jednog prostog razloga što ne želimo da devalviramo naš predlog zakona.
Izvinite gospodine Krasiću, moraćete da završite pošto je iscurelo vreme. Izvinite, molim vas. Izvinjavam se i gospodinu Nedeljkoviću, potrošeno je vreme koje je imala poslanička grupa na raspolaganju. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 89. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na finansijske transakcije, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, koje je podnela Vlada Republike Srbije. Nastavljamo rad prema dnevnom redu. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O POREZU NA FINANSIJSKE TRANSAKCIJE (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na finansijske transakcije, otvaram pretres Predlogazakona u pojedinostima. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pre nego što zaključim pretres u pojedinostima, nema predstavnika Vlade, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu i u celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZIMA NA UPOTREBU, DRŽANjE I NOŠENjE DOBARA (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Dušan Proroković, Dragan M. Jovanović, Dragan S. Jovanović i Jovan Todorović, Veroljub Arsić, Dragan Čolić, Radojle Bukvić, Vladan Vučićević, Dragoljub Stamenković, Nataša Jovanović, Ljubomir Kragović, Petar Jojić, Sava Urošević i Milutin Prodanović, Hranislav Perić, Zoran Anđelković, Vjerica Radeta, Milko Štimac i Veroljub Stevanović. Na sednici Odbora za finansije narodni poslanik Dušan Proroković povukao je amandmane na članove 7. i 9. Predloga zakona. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres u okviru koga je razmatran iPredlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na upotrebu, držanje i nošenje dobara, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milko Štimac. Odbor za finansije i predstavnik predlagača su prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan M. Jovanović, Dragan S. Jovanović i Jovan Todorović. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima gospodin Todorović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, sa kolegom Jovanovićem podneo sam amandman koji se odnosi na to da se iz ove obaveze poreza na putnička i kombi vozila izuzmu kombi vozila. O tome sam već govorio u načelu. Oni koji su imali razumevanje da me saslušaju, razumeli su suštinu. A suština je da kombi vozila niti u jednoj varijanti ne mogu se svrstavati u kategoriju luksuznih vozila, pa prema tome ne mogu biti na taj način ni dodatno oporezivana, i kada je reč o fizičkim licima i kada je reč o pravnim licima. Naročito insistiramo na tome da i fizička i pravna lica, u 99 posto slučajeva, koriste kombi vozila za obavljanje privredne delatnosti. Ako mi hoćemo da tu stvar posmatramo do kraja realno, onda ćemo shvatiti da su ovakva poreska opterećenja, pogotovu koja se odnose na pravna lica, toliko visoka da će jednostavno potrošiti ili pojesti dobit jednog preduzetnika, poljoprivrednika, vlasnika malog ili srednjeg preduzeća. Molim vas, kada neko mora da plati 50 hiljada dinara zato što ima kombi snage preko 3000 kubnih centimetara, onda je jasno da je on ovim zakonom u odnosu na druge građane i te kako oštećen, i da ne može da iz poslovanja pokrije te troškove. Uzmite seljaka koji kombijem vozi svoju robu, poljoprivredne proizvode na pijacu, uzmite trgovca, vlasnika samostalne trgovinske radnje, koji dovozi i odvozi robu iz svoje radnje, i sve to radi kombijem. Pri tome mora da plati ovih 50 hiljada dinara, što je neprimereno i naročito se ne uklapa i u sada važeću strategiju razvoja malih i srednjih preduzeća. Hajde da sad dozvolimo ovolika opterećenja za one ljude koji se opredeljuju da u pravnim licima poseduju automobile snage preko 2500 kubika ili preko 3000, da ta vozila možemo i svrstati u kategoriju luksuznih vozila, pa ko voli nek' izvoli, ali kombi vozila, podvlačim, nikako se ne mogu svrstati u tu kategoriju vozila, jer niko ne poseduje kombi da bi mu on predstavljao luksuz. Zato molim sve poslanike da, uvažavajući ovo o čemu sam govorio, prihvate amandman SPS. U vezi sa tim je i stav 2. koji govori o starosti vozila. Kolega Štimac je podneo amandman u istovetnom tekstu kao i poslanička grupa SPS i pozdravljam odluku predlagača da prihvati taj amandman, jer ako nešto ne možemo da popravimo, u odnosu na stanje kakvo je bilo za vreme prethodne vlasti, onda nemojte ni da kvarimo. A prethodna vlast je dozvolila popust do 40 posto. Mi smo predložili 15, 25 i 40 posto maksimalnog popusta i to je najveći ustupak koji se može učiniti povodom Predloga ovog zakona, u ovom delu, potpuno razumevajući potrebu predlagača da obezbedi nešto sigurniji izvor sredstava za punjenje budžeta. Ali, kod kombi vozila ne možemo da odstupimo, jer bi to jednostavno bilo štetna odluka. Štetna odluka i potpuno destimulisanje malih preduzeća, preduzetnika, a pogotovu seljaka, o kojima, ovako punih usta, svi govorimo, računajući na visinu agrarnog budžeta, na regresirano gorivo, i na mnogo toga drugog što bi trebalo da se ostvari; ali, što reče neko – nemojmo na mostu davati a na ćupriji uzimati više nego što smo na mostu dali. Hvala.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 2. u ime poslaničke grupe SRS i tražim da se deo koji se tiče plaćanja poreza na putnička i kombi vozila pravnih lica briše, a smatram da je stari način poreskih olakšica bio mnogo lakši. Ovaj prvi deo je pogotovu bio interesantan, jer mi se čini da gospoda iz ekspertske grupe u Vladi Republike Srbije nemaju baš mnogo pojma o ovome što su sada uradili. Jer, po njima, svi učesnici u privrednom životu zemlje jesu samo isključivo pravna lica. Međutim, zaboravili su da su i zanatlije fizička lica, da su vlasnici samostalnih trgovinskih radnji fizička lica. I koja je razlika u delatnostima koje obavljaju? Nikakva. Nema nikakvih ograničenja koliko će, recimo, neki vlasnik samostalne trgovinske radnje, u okviru svoje samostalne trgovinske radnje, da ima prodavnica, magacina, koliko će neki zanatlija da ima svojih pogona, u kojima će da ostvaruje svoje pravo na rad, koliko će neki ugostitelj da ima svojih ugostiteljskih objekata i slično. Znači, nema nikakve razlike u vrsti delatnosti koju obavljaju fizička i pravna lica. Jednim ovakvim predlogom zakona stavljaju se pravna lica već na samom početku svog poslovanja u jedan nepovoljan položaj, u odnosu na svoje kolege koji su vlasnici zanatskih i trgovinskih radnji. Smatram da je ovo bio više nepromišljen potez Vlade, želeći da se u kampanji koja je već, da kažem, počela za predsedničke izbore dodvori biračima na jedan određen način i da kaže – eto, smanjili smo taj porez na automobile koji treba da platite prilikom registracije. Međutim, da ne bi i pored tog smanjenja izbegli deficit u budžetu kroz jednu varku i kroz poreske olakšice građani su i dalje oštećeni. Jer, prva poreska olakšica nastupa tek posle pet godina starosti putničkih i kombi vozila, pa sledeća od osam do deset godina, i poslednja preko 10 godina, dok su ranijim rešenjem za svaku godinu imali određenu poresku olakšicu. Mogu da razumem predlagača kod ovog prvog dela, do pet godina, jer je ipak reč o novim automobilima, ali već kasnije ne mogu da razumem, jer smatram da godine uzimaju svoj danak od vlasnika automobila. Nije mi još uvek jasno i zašto se insistiralo na ovome – fizička i pravna lica, u još jednom delu, jer se stvarno nadam da ne očekujete od vlasnika ili direktora pravnih lica da na poslovne sastanke, kada ostvaruju određeni posao, neki svoj poslovni interes u cilju nekog poslovanja, treba da putuju svojim kamionima ili autobusima. Budite sigurni, pošto sam u privredi, da znam i da preduzeća, bez obzira da li su društvena ili privatna, dele sudbinu naroda i da njima ništa nije lakše nego narodu.
Da li još neko želi reč? Izvolite.
Mi smo ovim amandmanom pokušali da skrenemo pažnju predlagaču da je loše ovo što je predložio i da će biti velike štete ukoliko se ne usvoji ovaj amandman. A, evo zbog čega. To ću pokazati na nekoliko primera. Da li neko zna u čemu se ogleda razlika između "zastave 101" koju ima u vlasništvu registrovanu građanin Nikola Nikolić i ukoliko se to vozilo nalazi u preduzeću "Sigurnost". Upotreba, držanje, korišćenje je gotovo identično, i menjač postoji, i volan postoji, i približno ista potrošnja i koristi se po potrebi. Nikola Nikolić je prilikom kupovine platio porez na promet za to vozilo i ukoliko ga prodaje nekome, on opet plaća porez na promet. U čemu se ogleda ta razlika da, kada se radi o pravnom licu, za istu kubikažu i isto vozilo razlika bude tako velika. Nema nijednog opravdanog razloga. Predmet oporezivanja je, da se podsetimo, upotreba, držanje i nošenje dobara. Znači, nema tog razloga koji ukazuje na neku razliku koja bi morala da se uvaži u zakonu. Mi to pokušavamo amandmanom da svedemo na isto. Ukoliko se ne usvoji amandman, onda ćemo imati situaciju da će registracija vozila, kada su u pitanju pravna lica, biti skuplja. Ako se zna da postoji veliki broj pravnih lica, akcionarskih društava, društava sa ograničenom odgovornošću, u privatnoj svojini, za vlasnika kapitala je sasvim svejedno da li ga je on registrovao na svoje ime ili na ime firme i opet ga koristi. Ako ovo radite, onda ćemo doći u situaciju o kojoj je pričao gospodin Arsić, da će čovek privatnim kolima da završava poslove svoje firme i opet će da se upotrebljava - drži i nosi. Vama je to predmet oporezivanja. Još samo da pomenemo, prilikom kupovine je plaćen porez na promet. Ukoliko je u međuvremenu prodato kao polovno vozilo, takođe je plaćen porez na promet. Sada se ovde uvodi selekcija između pravnih i fizičkih lica, potpuno nepotrebna, neprimerena. Nikakvog efekta neće biti po budžet, to budite sigurni. Može biti kontraefekta. To što ste planirali kao razliku, odnosno da ćete da više obezbedite po osnovu ovog poreza kod pravnih lica, da se ta razlika uloži u obezbeđenje goriva ili zanavljanje vozila tog pravnog lica, veći bi efekti bili po budžet Republike Srbije. Naravno, mi nismo hteli da predlažemo brisanje tog vida oporezivanja itd. Ne, nego smo samo hteli da izjednačimo fizička i pravna lica, pa čak smo i prihvatili to vaše uvećanje koje se, otprilike, kreće za rast cena na malo u toku prethodne godine u odnosu na ovu godinu i da vam ukažemo da će se ovo, ukoliko budete radili sa pravnim licima, javiti kao loš bumerang. Moram da ukažem na još jednu stvar: oni koji su za samostalno Kosovo i Metohiju, i to pišu u svom izbornom programu, oni koji se zalažu i likuju što se Srbi isporučuju Haškom tribunalu, oni koji bespogovorno prihvataju svaki ultimatum koji dolazi sa strane, za ovo verovatno nemaju nikakav ultimatum i nikakvu obavezu, pošto je ovo plod sopstvenog razmišljanja, vratite to u normalu i u interesu ovog naroda. Ovde nsite pritisnuti nekom obavezom. Zato mi ne verujemo u dobre namere kada se ovakve promene u našim zakonima predlažu.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Vučićević. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite gospodine Čoliću.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 3. kojim tražim da se ceo član briše. U Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara predlagač, navodno, želi da se predložena rešenja što pre primene, u cilju pravičnije raspodele poreskog tereta, srazmerno ekonomskoj snazi poreskih obveznika. SRS amandmanom traži da se član 3. briše, a kao posledica brisanja člana 3. zadržao bi se postojeći iznos poreza na mobilne telefone, što bi bilo prihvatljivo za većinu građana Srbije koji poseduju mobilne telefone. Predlagač zakona predlaže da se odredba člana 3. ovog zakona primenjuje počev od narednog meseca od dana stupanja na snagu ovog zakona, iz razloga što se njom uređuje visina poreza na upotrebu mobilnog telefona, koji se za vreme tarjanja pretplatničkog odnosa plaća mesečno, prilikom naplate računa za izvršene usluge mobilne telefonije. Kada se budžetom Republike Srbije ne raspolaže na razuman način, onda se poseže za ovakvim zakonima koji su primer duplog oporezivanja dobara, na koje je već jednom plaćen porez prilikom kupovine. Nažalost, ministar Dinkić se i ne interesuje za ovu raspravu, ne interesuje se za amandmane koje podnose poslanici SRS. Kako reče, njega ne interesuje ni koliko će vremena da provede kao ministar Ministarstva za finansije, a sva je prilika da neće dugo i to je dobro za građane Srbije. SRS smatra da bi se ukidanjem poreza na upotrebu, držanje i nošenje dobara olakšao težak materijalni položaj građana, a isto tako bi se stekli uslovi za efikasnije poslovanje u oblasti ribarstva, avio i rečnog saobraćaja. Je li ovakav poreski sistem obećan građanima Srbije u predizbornoj kampanji i da li je on delo vaših eksperata, da li je to sve što znate, da li je to što radite u poreskoj sferi na korist građana Srbije ili ne? Ovakav zakon direktno nanosi štetu većini građana Srbije i SRS traži njegovo ukidanje. Prihvatanjem ovog amandmana na član 3. zadržao bi se postojeći iznos poreza na mobilne telefone, što bi bilo prihvatljivo za većinu građana. Na ovaj način, kako to radi Mlađan Dinkić i vladajuća koalicija, zavlači se ruka u džepove poreskih obveznika. Mene to podseća na krađu i otimačinu, pa se u narodu već uvrežilo shvatanje da ne sme biti krađe bez Labusa i Mlađe.
Da li još neko želi reč? Gospodine Krasiću, izvolite.
Za šest godina su se promenile stvari, promenile su se prilike i okolnosti, sve se promenilo. Ako je 1998. godine postojalo neko opravdanje da se uvodi taksa na upotrebu mobilnih telefona zato što je mali broj građana imao mobilne telefone i na taj način prikazivao svoj status u društvu, pa je to i bilo neko opravdanje, danas to više nije statusna stvar, već za neke i nasušna potreba, pogotovo tamo gde ne postoji fiksna telefonija, a ljudi treba da uspostave neki kontakt. U potpunosti se slažem sa Vladom da je taj oblik naplate poreza vrlo efikasan. Postoje dve institucije: "Telekom" i "Mobtel". Začas se naplati porez na mobilne telefone i završi posao. Međutim, da li sve treba oporezivati? Ako se zadrži ta logika koja je kod vas prisutna, onda se mi čudimo zašto niste oporezovali priključak na Internet, što niste udarili posebne poreze na mobilne telefone sa kamerom i sa fotoaparatima, što niste oporezovali kada čovek otvori prozor i pozove komšiju? I to je komunikacija. Ne vidim način kojim vi možete da opravdate logiku da držite i dalje ovaj porez. Svesni smo toga da imate budžetskih problema, ali da li postoji potreba da se na svemu i svačemu zaradi, a i sami ste svesni i deci vašoj kupujete mobilne telefone da bi bili u kontaktu i da znate, kada se vraćaju iz škole, gde su. Sada povećavate sa 200 na 300 dinara, 10%; jeste, efikasno se naplaćuje. Na dva mesta se ide, uzimaju se pare i još stisnete te provajdere, kako se zovu, i završite posao. Nije sve prihod države, ne može sve da bude prihod države. Bolje da ste posvetili pažnju kako da naplatite porez na promet za mobilne telefone i na drugi način da obezbedite ta sredstva. Ovako, kritikovali ste Šešeljeve takse, nasledili takse, pa kaže, pošto je nasleđeno, hajde da nastavimo dalje i teramo to. Pa došli ovi drugi, pa kažu, hajde sada da povećamo, a u kuloarima kažu ne treba da se plaća, ovaj zakon treba staviti van snage, nije opravdano, ne uklapa se, ne idemo u neku tržišnu ekonomiju, u to što vi kažete harmonizacija itd. Kritikovalo se sve i svašta, a sada kada se došlo na odgovarajuću poziciju, pa kada se vidi kakva je muka voditi državu, više nema kritike, nego što vi niste to ukinuli. Mi nismo mogli da ukinemo, vaši sponzori nas bombardovali, morali smo da se bijemo sa njima, da čuvamo decu, da čuvamo imovinu. Zato moram da ponovim, znači, oni koji se zalažu, insistiraju i idu u inostranstvo i pregovaraju, i kažu, Srbe treba isporučivati u Hag, oni koji u svoj program stave - Kosovo i Metohija nisu potrebni Srbiji, i danas su na vlasti, njima ne verujem kada predlože zakon. To je neka šteta za narod. To je kontinuitet političke akcije. Vidite i sami, sada se običan čovek pita, porezi, takse, akcize, gde su pitaju ovi profiteri, onda ne, onda je fiksna neka taksa i nije u procentu. Kafu ne smete da pijete, viski slobodno, zna se ko će. Nećemo da dignemo ruku za ovo.
Hvala. Da li još neko želi reč? Po Poslovniku? Izvolite.
Reklamiram član 99. Poslovnika, koji glasi: "Govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu". Molila bih da predsedavajući vodi računa da kada se govori povodom amandmana, da se govori samo povodom toga i da se ne drži plenarna rasprava.
Zahvaljujem. Naravno, vodiću o tome računa. Nećete se ljutiti, meni je bilo simpatično da čujem nove ideje za nove poreze. Mislim da smo se svi zajedno nasmejali i to je dobro za Skupštinu. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Radojle Bukvić. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Vučićević. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Vučićević. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Vučićević. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Kratko samo; ovim amandmanom SRS je predložila da se u članu 7. stav 3. posle reči "15 ili više metara" stavi tačka, a tekst do kraja rečenice briše. Time se stav 5. u ovom članu zakona briše. Jednostavno, mi smo bili dosledni. Ovim amandmanom smo pratili prethodne amandmane na prethodne članove i smatramo da se na ovaj način čisti tekst zakona i da se član 7. poboljšava.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Imamo predlog da se posle člana 7. doda novi 7a. Narodni poslanik Vladan Vučićević podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 7. doda novi član 7a. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Stevanović. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.)
Hristos vaskrse, dame i gospodo poslanici. Mnogo toga smo čuli ovih dana sa ovog mesta i zaista neke stvari mora da čude. Pošto zaista ovo slušamo, a da ne bismo i dalje nastavili ovo da slušamo, a govorimo o poreskim zakonima, predlažem da se uvede porez na demagogiju. Ovo bi zaista bio porez koji bi doneo najveće prihode, neki bi plaćali mnogo toga, a neki manje. Zaista, sa tim treba da se prestane. Šta drugo reći posle ubeđivanja poslanika kako neko može da učini mnogo toga da nestane spoljnotrgovinski deficit ili da je neko na vlasti on bi ukinuo poreze na automobile. Samo mogu da ih pitam, što to nisu uradili kada su tri godine bili na vlasti, a naravno, odgovor će biti kao i malopre, bilo je bombardovanje, bile su sankcije. Imamo mi primedbe na ovaj zakon, gospodine Nikoliću ... (Tomislav Nikolić: Priča o nama, a ne o zakonu.)
Budite ljubazni.
Ne morate da me prekidate, imamo primedbi i dali smo amandmane. Ostavimo demagogiju i kampanju za neke druge prilike. U ovom amandmanu na član 8. predložio sam, u ime poslaničke grupe SPO - Nova Srbija, da se stav 2. promeni tako što će se izbrisati reč "sport", samo da ostane - za rekreativne aktivnosti. Zatim da se doda stav 3. koji bi glasio: "Porez na registrovane vazduhoplove ne plaća se na vazduhoplove i letilice na motorni pogon koji se koriste za sport, koji su vlasništvo Vazduhoplovnog saveza Srbije i njegovih članova (klubova i sportista) i koji poseduju potvrdu o članstvu izdatu od ovog saveza". Svi ste dobili pismo Vazduhoplovnog saveza. Dobila je i Vlada Republike Srbije u dva navrata. Ovaj amandman je odbijen. Molim poslanike da prihvate ovaj amandman, vrlo je bitno i za obuku pilota i za ovaj sport uopšte. Zahvaljujem.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Da.)
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, obratiću vam se ne samo kao poslanik SPS-a, nego pre svega kao predsednik skupštinskog Odbora za sport i omladinu. Jesam bivši omladinac, ali sa dovoljno razumevanja za potrebe i sportskih organizacija i mladih, te otuda mislim da imam dovoljno argumenata, a pre svega iz svog omladinskog iskustva, pa da predložim gospodinu ministru da prihvati ovaj amandman. Dakle, oni koji poseduju vazduhoplove, letilice, zmajeve i druga čuda radi rekreacije neka i plate porez. Ali, oni koji sve to poseduju u ime razvoja sporta, u ime obuke pilota, padobranaca i slično, ne bi trebalo, bar u ovom ekonomskom stanju u kome se nalaze sportski savezi, da od strane države budu opterećeni, pogotovo ovoliko. Dozvolite mi da vam pročitam nekoliko rečenica iz pisma koje je došlo svima nama, mislim samo poslaničkim grupama, od Vazduhoplovnog saveza Srbije, u kojem se između ostalog kaže - Vazduhoplovni savez Srbije je obrazovna i sportska organizacija, koja se od svog osnivanja bavi razvojem vazduhoplovstva i sporta u Srbiji. U svom sastavu ima 41 aeroklub i tri vazduhoplovna saveza, a članovi Saveza su vazduhoplovni sportisti u devet grana vazduhoplovstva: padobranstvo, jedriličarstvo, motorno letenje, paraglajding, vazduhoplovno i raketno modelarstvo, balonarstvo, zmajarstvo i letenje u ultrakratkim letelicama. Dalje kažu - jedan zmaj vredi 300.000, a na njega treba platiti porez 60.000; za pet godina kroz porez platili ste jedan zmaj. Ovako uvedena izmena, kažu dalje gospoda iz Vazduhoplovnog saveza, prema sadašnjem stanju odnosila bi se na oko 30 aviona, jednu jedrilicu na motorni pogon i na 24 motorna zmaja, koji se trenutno koriste u sportskim takmičenjima Vazuduhoplovnog saveza. Iznos poreza po ovom osnovu je oko dva miliona dinara, ako bi bio naplaćen, što je zanemariva suma u budžetu, a posledice koje ovakav porez nosi za te vlasnike je u tome da neće vršiti registraciju svojih vazduhoplova, tako da naplate poreza neće ni biti. Iz tih razloga mislim da gospodin ministar treba da uvaži ovaj predlog, da prihvati amandman gospodina Stevanovića i da time pokaže spremnost i svog ministarstva i Vlade da pomognu sport kao takav.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, na način razumljiv svim građanima Srbije mi smo pre sat vremena završili priču o lovcima i o onome što tretira ovaj zakon, kada su u pitanju lovci, a podnela sam amandman na član 9, kojim tražim da se u ime poslaničke grupe SRS ukine porez i na registrovano oružje. Naravno, ni ja kao član skupštinskog Odbora za odbranu i bezbednost, ni ostali članovi iz drugih stranaka, pa ni predsednik Odbora gospodin Mirčić, nemamo taj podatak. Dakle, možemo samo da razmišljamo o nekoj cifri otprilike koliko je ljudi u Srbiji koji imaju oružje i dozvole za njegovu upotrebu, odnosno za nošenje ili za držanje. Neko kaže da je to preko 200.000 pojedinaca. Možda je podatak približan, verovatno jeste, bar tako kažu kolege iz SRS-a i to je zaista ogroman broj ljudi koji su zatražili od MUP-a dozvolu da drže ili da nose oružje ne bez razloga. Dakle, verovatno zbog svoje lične sigurnosti, zbog sigurnosti svoje porodice, svoje imovine svako je tražio da dobije dozvolu i to je jedna rigorozna procedura. Naročito je pre nekoliko godina pooštrena, što smo mi poslanici SRS-a i pozdravili, ali za nas je neshvatljivo da toliko sluha nema novi ministar finansija i Vlade Republike Srbije i da na taj način te ljude, koji su iz opravdanih razloga podneli zahtev i dobili dozvolu, ovako drastično kažnjava. Za one koji imaju dozvolu za držanje oružja porez se povećava sa 900 na 2.000 dinara, a onima koji imaju dozvolu za nošenje sa 4.500 na 10.000 dinara. Ministar Dinkić je juče to obrazložio zaista na neshvatljiv i neprihvatljiv način. On je rekao da je to zbog toga što danas u Srbiji, a stepen kriminaliteta je u porastu od 2000. godine, hteli vi to da priznate ili ne, ima mnogo agencija koje se bave zaštitom imovine i lica. Nije valjda, gospodine Dinkiću, da svih 200.000 ljudi koji imaju dozvolu za držanje i nošenje oružja otprilike rade u agencijama za zaštitu imovine i lica. Znate, ako se pitam, i svi normalni građani Srbije i poslanici SRS-a, ne da bi te trebalo oporezovati, nego kazniti, i nadam se da će jednog dana i krivično da odgovaraju. Među njima ste i svi vi i oni koji su koristili kratke i duge cevi, upadali u državne institucije, a za to nisu imali dozvolu. To niste radili u prisustvu agencija za zaštitu imovine i lica, nego ste tamo, zloupotrebljavajući tu trenutnu poziciju koju ste imali, na krilima petooktobarske revolucije upadali i ušli u Narodnu banku Jugoslavije i rekli ljudima koji su tamo zaposleni da će da izlete nogama kroz vrata ako vam određenu dokumentaciju ne daju na uvid. To nije izmišljena priča. Postoje svedoci, postoje ljudi koji će da vas terete zbog toga pred nadležnim državnim organima. Jednoga dana, a to će biti uskoro, kada Srpska radikalna stranka bude na vlasti, i zbog toga i zbog drugih zloupotreba vi ćete morati da odgovarate. Ova vlada, ako vi nemate sluha za to, a baratate oružjem i pokazali ste da to radite na takav protivustavan način, morala bi da ima sluha i da se stvori većina da se ukine porez na registrovano oružje. I samim tim da pošaljete Kragujevcu i Namenskoj industriju iz grada iz kojeg dolazim da nećete na taj način da destimulišete njihovo dalje postojanje, proizvodnju i situaciju u kojoj se ta fabrika namenske proizvodnje, veoma tešku, i te kako nalazi, činjenicom da nikome više neće pasti na pamet ni da traži dozvolu, ni za držanje, ni za nošenje oružja, a kamoli da kupuje neke od pištolja, veoma kvalitetnih, koji se prave u Fabrici namenskih proizvoda u Kragujevcu.
Izvolite. Po Poslovniku narodni poslanik Aleksandar Vlahović.
Dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se po članu 82. stav 7. Molim predsedavajućeg da izvrši proveru kvoruma u Skupštini Srbije.
Molim vas, ubacite kartice u poslaničke jedinice. Pošto nema kvoruma, određujem pauzu od 15 minuta. [[Posle pauze –17,35]] Molim vas, ubacite vaše kartice u glasačke jedinice radi utvrđivanja kvoruma. Pošto imamo kvorum, nastavljamo rad. .Da li o amandmanu na član 9. još ima neko želju da govori? (Ne.) Gospodine Krasiću, vi ste se pre pauze javljali povodom člana 9. Izvolite.
Amandmanom na član 9. otklanjaju se sve sumnje koje su postojale. SRS predlaže da se ukine porez na oružje, tako da nemaju potrebe da se sekiraju ni lovci, ni ribolovci, ni ostali ljubitelji životinja, prirode itd. Verovatno sada shvatate da je potpuno bila prazna ona diskusija, onih sat vremena, one replike, bilo je dovoljno samo da se pročita amandman SRS. Zašto smo predložili da se taj porez ukine? Pored onog sistemskog problema, da li je nama uopšte potreban jedan zakon kojim se oporezuje posedovanje, držanje i korišćenje nekih dobara i poprilično neidentifikovano to dobara, šta bi sve to moglo da znači. Kada je u pitanju oružje, moramo da navedemo da se ovim porezom ne postiže nijedan od ciljeva koji su navedeni u obrazloženju predloga ovog zakona. Ako neko smatra da oporezivanjem držanja i nošenja oružja ima da se smanji kriminal u ovoj zemlji, neće se smanjiti kriminal; ako neko smatra da ovi porezom promet oružja ulazi u legalne tokove, grdno je pogrešio. Ostalo je potpuno neoporezovano ono oružje koje se ilegalno drži, nema ga nigde ni u kakvoj evidenciji i ono je potencijalna opasnost za kriminal. Ako neko smatra da oporezovano oružje prilikom rukovanja može da povredi više nego neoporezovano i neregistrovano oružje, onda je sa logikom nešto problematično. Ako neko smatra da oporezivanjem oružja mogu da se namaknu tako velike pare da se spasi budžet, da se napravi još jedna agencija ili neka direkcija, ili još neka državna institucija, u velikoj je zabludi. Ali šta može održavanje poreza na oružje da napravi; može štetu da napravi. Drugo, ovim zakonom vi ne rešavate jedan problem sa kojim su građani suočeni već nekoliko godina. Oni koji poseduju oružje, pa su dobili rešenja da treba da plate godišnji porez, ako nemaju sredstava, oni odu do MUP-a i kažu, molim vas, evo vam ovaj pištolj, ionako mi je nasledstvo neko od dede, niti ga koristim, niti znam da ga koristim, nosite ga, samo da ne plaćam porez. Policija kaže, izvinite molim vas, mi ne možemo to da uzmemo, nađite nekoga ko će da kupi, naravno, ko ima odobrenje za nabavku oružja, tako da je čovek postao zatočenik nasledstva. Na ovih nekoliko primera se vidi koliko je ovo sve besmisleno, nepotrebno, ništa se nije postiglo, a da bude vrhunac logike još prisutniji, onda u prelaznim i završnim odredbama ovog zakona traži se povratno dejstvo za član 9. i član 10, a to bi u praksi značilo da onaj ko je platio porez za posedovanje oružja od 1. januara do danas po ovom zakonu će morati da plati i razliku za ono što je uvećan porez u toku ove godine, te tako mi praktično kažnjavamo poreskog obveznika koji je bio revnosan. Potreba za parama, potreba za sređivanjem javnih finansija je ozbiljna potreba, ali sredstva, način, mogućnosti moraju da budu prisutni kada se predlaže neki zakon, moraju da budu prisutni. Kada budemo donosili krivični zakon i neki drugi propis koji se tiče na neki način oružja verovatno da će morati da se promeni logika razmišljanja o oružju, kao što mora da se promeni logika o privatnoj svojini kao svetinji. Bez privatne svojine nema slobode, nema ljudske ličnosti. Verujte, taj pištolj kao sredstvo koje stoji u nekom ormaru, pa da li je nasleđeno, da li je i moguća njegova upotreba, služi kao neka predostrožnost. Ovim zakonom ne mogu da se postignu ciljevi koje ste namenili da postignete, a možete samo da iritirate građane i ljubitelje oružja i sve one koji su vezani za oružuje. Eto, SRS traži da se ne plaća porez na posedovanje oružja, lovci i njihovi zastupnici, budite spokojni.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan M. Jovanović, Dragan S. Jovanović i Jovan Todorović. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo, poslanička grupa SPS-a imala je ipak nešto selektivan pristup kada je u pitanju oporezivanje oružja. Mi smo ovde predložili varijantu koja je, mislim, potpuno realna i primerena donekle ekonomskoj snazi onih ljudi koji poseduju oružje za koje imaju oružni list i dozvolu za držanje, kao i za ona lica koja imaju oružni list i dozvolu za nošenje. Šta smo mi zapravo predložili? Umesto predloženih 2.000 dinara na oružje koje se drži kod kuće, dakle, na pištolj da ne bude toliko nego da se sa 900 dinara poveća na 1.350 dinara, što će reći za 50%, upravo onoliko koliki je bio rast cena na malo u periodu od donošenja zakona koji je do današnjeg dana važio i primenjivao se. To znači da bi faktički uradili usklađivanje prethodnih zakonskih odredbi sa realnom situacijom, sa rastom cena na malo i time ipak koliko-toliko ispravili nepravdu ukoliko bi ove ljude toliko opteretili. Kada jeu pitanju ovajdrugi deo za oružje koje čovek ima pravo i da nosi, predložili smo 50% povećanja: umesto 4.500 da bude 6.750 dinara. Tako smo i razgovarali sa ljudima koji su predložili ovaj zakon, tako da sam malo iznenađen da ovaj amandman nije prihvaćen. A valja imati na umu, prvi vlasnici, koji imaju pravo da drže oružje u Srbiji, prema onome što sam razumeo od strane predlagača, njih ima oko 98.000. Ovih drugih, koji imaju pravo i da nose to uružje, ima oko 1.300 ili oko 1.500 u čitavoj Srbiji. Stoga mislim da valja uvažiti neke specifičnosti koje su u vezi sa tim, ali posebno činjenicu da je MUP svakome od njih odobrio oružje da nose ili da ga drže iz razloga lične bezbednosti. Dakle, nije MUP to napamet učinio, nego je upravo cenio neku realnu situaciju u kojoj se neko lice nalazi i potrebu da nošenjem oružja zaštiti svoju ličnu bezbednost. Ako mu vi sada nametnete obavezu od 10.000 dinara godišnje, onda je to prevelika obaveza, a sama činjenica da je ugrožena lična bezbednost dovoljno je opterećenje za takvo lice. Zato predlažem da prihvatite ovaj amandman Socijalističke partije Srbije.
Reč ima narodni poslanik Miša Petronijević.
Dame i gospodo narodni poslanici, želim da iznesem još neki argument za podršku ovom amandmanu, čije smo obrazloženje malopre čuli. Naime, naravno da je najbolje i biće najbolje kada ne bude porez na oružje na ovaj način kako se sada oporezuje i biće najbolje kada Vlada bude sprovela planirane mere i aktivnosti u cilju smanjenja fiskalnih dažbina. Želim da dovedem u pitanje član 9. zakona o kome je reč iz još jednog razloga. U obrazloženju stoji: "Imajući u vidu društvenu opasnost od oružja, za oružje koje se zadržava u sistemu oporezivanja predlaže se povećanje visine poreza, čime se i na ovaj način destimuliše njegovo držanje, odnosno nošenje". Svako oružje je opasno, ono koje je oporezovano i ono koje nije. Drugo, kada bi to bio razlog bilo bi nelogičnosti. Mogli ste da primetite da povećanje za oružje za koje je izdat oružani list, za držanje oružja za ličnu bezbednost, a to je najveći broj ljudi u Srbiji, na njih se odnosi, iznosi 122%, iz čega se može izvesti zaključak da je ono najopasnije, jer je predviđena stopa najdestimulativnija. Takođe, ako bismo išli tom logikom dalje, ispada da ko ima dozvolu za držanje automatske puške poseduje manje opasno oružje, jer je povećanje samo 66%, a onaj ko drži poluautomatsku pušku to je čak i stimulativno, jer je povećanje 33%. Da li to znači da su poluautomatske puške manje opasno oružje od pištolja? Ako bi primenili taj argument. Očigledno da se nije do kraja vodilo računa o tome. Ovde je očigledno i nije sporno da najveći broj njih drži oružje za ličnu bezbednost i jednostavno najveći priliv u budžetu je od tih para i to je pravi razlog, a ne destimulativno dejstvo ovog zakona. To je legitiman razlog, da se kaže da eto trebaju te pare. Zbog toga je predloženo realno rešenje. Neka se prethodna cifra uveća za rast cena na malo, ali svima, a ne samo kod oružja za ličnu bezbednost. Iz tih razloga pozivam poslanike, a pozivam i ministra, da podrže ovaj amandman.
Reč ima gospodin Mlađan Dinkić, ministar finansija.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, danas je bilo nekih kritika da ne treba podizati akcize, da ne treba uvoditi poreze na držanje oružja. Ne možete s jedne strane smanjivati poreze na plate, smanjivati troškove proizvodnje, a sa druge strane ne oporezovati akcizama one proizvode koji su svuda u svetu najizdašniji izvor fiskalnih prihoda. Vlada neće prihvatiti amandman da se smanje porezi na držanje oružja, jer smatramo da poreskom politikom treba podsticati delatnosti kao što su poljoprivreda, proizvodnja, ukidanjem poreza na Fond zarada. A što se tiče oružja imamo u vidu da inače vojna lica i oni koji su radili u policiji imaju pravo da bez ikakvog poreza zadrže po jedan komad tog oružja za uspomenu. Jedan predstavnik Srpske radikalne stranke je ovde pomenuo da ne može građanin biti žrtva nasleđa ako je nasledio pištolj. Moram da kažem kako se ova gospoda nisu setila da povuku paralelu između nasleđivanja stanova i kuća. Ako nasledite stan ili kuću, plaćate porez. Ne vidim razloga akonasledite pištolj zašto ne bi plaćali porez. Ipak moramo da imamo jedan pristup kao odgovorna vlada, da ne možemo stimulisati držanje i nošenje oružja, odnosno oni koji nose oružje treba da plate adekvatan porez. To su uglavnom agencije za obezbeđenje. Sasvim sigurno te agencije dobijaju velike apanaže od onih korisnika koji koriste njihove usluge i treba da plate taj porez. Slažem se sa primedbama narodnih poslanika da mobilni telefoni nisu luksuz i zbog toga smo prihvatili amandman da se ukine taksa na mobilne telefone od 1. januara 2005. godine, imajući u vidu da smo već projektovali u budžetu za ovu godinu prihode od ove usluge. Što se tiče primedbi da će povećanje akciza na cigarete i na gorivo opteretiti standard moram da kažemda se, što se tiče cigareta, radi o zaista minimalnom povećanju, svega jedan dinar za onu kategoriju "C" koju koriste najsiromašniji slojevi stanovništva. Što se tiče goriva, vidite i sami da su naše ulice zakrčene, makar u glavnim gradovima, automobilima. Siguran sam da sa ovim, čak i da se celokupan iznos akcize prevali na cenu, i dalje će biti to pokazatelj, da je cena niža u odnosu na cene goriva u regionu. Naravno, politika Vlade jeste da jedne poreze snizimo, ali da bismo obezbedili novac za javne funkcije, za izdvajanje za škole, za bolnice, za nezaposlene, za sve kategorije kojima je potrebno pomoći, moramo ubrati prihod na način na koji rade sve druge zemlje, a to su akcize. Učešće akciza mora da se povećava u ukupnim poreskim prihodima, a učešće poreza na plate da se smanjuje. Tako, moram da kažem da oni koji su diskutovali protiv ovog zakona naravnoda imaju pravo na svoj lični stav, međutim, ovo su razlozi zbog kojih Vlada neće prihvatiti ove amandmane. Nadam se da će u danu za glasanje poslanici prihvatiti sva tri zakona koje je ova vlada predložila. Hvala.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Odbor za finansije i predstavnik predlagača nisu prihvatili ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred SRS podneo sam amandman na član 10, koji treba da se menja i da glasi: "Član 25. briše se". Razlog za podnošenje ovog amandmana je predlog srpskih radikala da se briše član 9, tj. da se ukine porez na registrovano oružje i onda je ovo analogni amandman, kojim se ovaj i član 9. poistovećuju. Inače, razlozi su višestruki za podnošenje ovog amandmana. Jedan od razloga je selektivnost u odnosu na plaćanje kod raznog oružja. Drugi razlog je retroaktivno dejstvo koje ima ovaj predlog zakona. Treći razlog, ono što je najbitnije, jeste da se ne opterećuju građani Srbije novim nametima i porezima, jer ako uzmemo samo cifru da se na jedan pištolj plaća porez u iznosu od 2000 dinara, to znači za tri godine već smo otplatili taj pištolj, koji u proseku košta 200 maraka, što je jedna jako velika stavka za građane Republike Srbije. Posledica ovog usvojenog budžeta, sa budžetskim deficitom od 45 milijardi dinara, upravo je predlog ovog seta poreskih zakona. Nedostatak sredstava u budžetu može se nadomestiti samo novim porezima i nametima. Međutim, da li je to pozitivno, da li je to javni interes, da li je povećanje poreza nešto što će oduševiti građane Republike Srbije. Ne, gospodo iz Vlade, svaki namet, svaki porez dodatno opterećuje ionako težak položaj građana Srbije. Jadna je ona vlada koja porezima i nametima vlada. Svaka takva vlada je kratkog daha, ali šta ćemo kada vlada nema ideja, koja nije konstruktivna, i kada ne može da stvori ambijent za privredni rast i razvoj, onda ona pribegava novim porezima i novim nametima za punjenje budžeta i pokrivanje budžetskog deficita. Umesto da Vlada Republike Srbije sve svoje snage usmeri ka jednom cilju, a to je obnova i oživljavanje proizvodnje, stvaranje uslova i ambijenta za razvoj malih i srednjih preduzeća, stvaranje uslova i ambijenta za otvaranje novih radnih mesta. Zatim, stvaranje uslova za nove investicione projekte i uopšte za privredni rast i razvoj, jer samo sa rastom i razvojem privrede možemo očekivati realno punjenje budžeta, pa i budžetskog deficita, a ne uvođenjem novih nameta i poreza. Na kraju, želim da iskoristim prisustvo ministra i da ga pitam sa ove govornice – zašto ste, gospodine ministre, prestali sa isplatom stare devizne štednje štedišama Jugobanke sa Kosova i Metohije. Upoznati ste da je Jugobanka Kosovska Mitrovica preuzela kompletnu deviznu štednju od svih banaka na Kosovu i Metohiji, tadašnje Ljubljanske banke, Banke Kosova itd. Svi su ti spiskovi ažurirani. Počeli ste sa isplatom. Isplaćena je jedna ili dve rate, a onda je prestala isplata građanima koji imaju štedne uloge stare devizne štednje u Jugobanci Kosovska Mitrovica, tako da su unazad tri godine oni oštećeni u odnosu na građane koji žive u Republici Srbiji, a bili su štediše Jugobanke u Kraljevu, Kragujevcu ili Beogradu. Mislim da je ta diskriminacija jako loša i da to treba hitno da ispravite i da omogućite da građani koji su bili štediše Jugobanke u Kosovskoj Mitrovici imaju apsolutno ista prava kao što su imali i građani štediše Jugobanke u Beogradu, Novom Sadu itd.
Izvolite, reč ima ministar Mlađan Dinkić.
Hvala predsedavajući. Samo za gospodina iz SRS obaveštenje, tj. odgovor na ovo pitanje. Pre dve nedelje Vlada Republike Srbije donela je Uredbu kojom se reguliše isplata stare devizne štednje za štediše Jugobanke iz Kosovske Mitrovice. Nije vršena u prethodno periodu, to je tačno, jer nije postojala adekvatna zakonska osnova da se isplate građani koji su nealbanske nacionalnosti. To je bio problem koji je sada prevaziđen odgovarajućom uredbom. Nije tačno da su baze podataka ažurirane, ali do 31. maja, kada počinje ovogodišnja isplata stare devizne štednje za štediše ostalih banaka, počeće konačno posle godinu i po dana prekida i isplata štediša Jugobanke iz Kosovske Mitrovice.
Hvala. Molim vas, imam samo jedno obaveštenje. Sutra u 10 časova u maloj sali Skupštine biće predstavljanje priručnika za poslanike. Pošto završavamo današnji rad, nastavak je u ponedeljak u 10, upravo po Poslovniku Narodne skupštine, član 81. stav 4, pošto je to obično neradni dan, ali zbog hitnosti donošenja ovih zakona nastavak je u ponedeljak u 10 časova. Hvala.