Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 130 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 99 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži objašnjenje ili obaveštenje u skladu sa članom 235. Poslovnika? Reč ima gospodin Vladan Batić. Izvolite. Gospodo poslanici, molim vas da omogućite gospodinu Batiću da nam se obrati. Molim za tišinu, gospodo poslanici.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, tražim objašnjenje i obaveštenje od ministra kulture, da li će nešto preduzeti povodom nesvakidašnje lakrdije, vezane za izbor našeg predstavnika na pesmi ''Evrovizije''? Bilo bi, zaista, smešno da nije tužno. Ta ''Beovizija'' je ogledalo naše realnosti, slika i prilika stvaranja jednog naopakog kulturnog modela u Srbiji. Sve što je prethodilo ''Evroviziji'', odnosno izboru našeg predstavnika, jeste lakrdija; prijavljivanje kandidata, sastav žirija, promene u sastavu žirija, način glasanja, zloupotrebe pri glasanju. Svako od kandidata je imao obavezni program, bio je obavezan da hvali Javni servis, njegove emisije, samo je falila slika direktora Javnog servisa. Pre tri godine bila nam je kriva Crna Gora. Ko nam je sada kriv? Ponavljam, to je ogledalo, slika i prilika Srbije. Nadam se da će Ministarstvo kulture da reaguje, jer je trebalo da reaguje i povodom događanja u Narodnom pozorištu, u Filharmoniji. Dosta je finansiranja sumnjivih projekata, tipa ''orkestra za svadbe i sahrane'' i diskutabilnih projekata Emira Kusturice. Vreme je da se tome stane na put. Pošto vidim da je vama sve to zabavno, ne bih dalje da nastavim.
Zahvaljujem. Gospodin Todorović ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo što je izneo gospodin Batić dešava se u jednoj sferi koja nije toliko važna za život građana Srbije, ali pokazuje stanje u ovoj državi, da ne postoji apsolutno ni jedna jedina oblast gde ne postoji neka mafija, sad, kako su nazvali ovu najnoviju, vezana je za to ako je bilo nameštanja oko izbora našeg predstavnika za ''Evroviziju''. Pre svega, osvrnuo bih se na nešto što mislim da je mnogo važnije, a to je jučerašnja sednica Odbora za državnu upravu i lokalnu samoupravu i odnos vladajuće većine prema Skupštini, prema Parlamentu i prema građanima Srbije. Juče ste na najbolji mogući način pokazali svoje pravo lice i vaš odnos prema Parlamentu Srbije. Iako na sve moguće načine pokušavate da obmanete građane Srbije, tvrdeći da vam je izuzetno važan rad Skupštine Srbije, sve one funkcije koje ima, to je prevara koju pokušavate već dosta dugo da učinite, kako biste postigli svoje političke ciljeve. Naime, juče je zakazan Odbor za državnu upravu i lokalnu samoupravu, za sva kršenja zakona, Ustava i Poslovnika Skupštine grada Beograda i uvođenje privremenih mera u SO Zemun, na potpuno nezakonit način. Za razliku od svih onih pokušaja obmana građana Srbije, pri čemu hoćete da prikažete odbornike SRS koji se bune protiv nečega što je prosto neverovatno i u šta niko nije mogao da veruje da će se desiti, oni koji se bune protiv kršenja Poslovnika, protiv zakona, njih oglašavate krivim, proglašavate ih za one koji opstruiraju rad i navodno ne dozvoljavaju da Skupština grada Beograda radi, isto kao što se desilo prošle godine, kada je, takođe, vladajuće većina zabranila, odnosno onemogućila odbornicima opozicije da predlože kandidata za predsednika Skupštine grada Beograda. Sada imamo potpuno istu situaciju, i prošle godine i ove, Dragan Đilas kršenjem Poslovnika i zakona uveo je privremene mere u SO Zemun. Svi oni koji se protiv toga bune... Smejte se samo, ali doći će vreme, to sam već rekao, već se jedna grupa na ovom mestu smejala pa je promenila mesto, a to će se desiti i sa vama. Na to ne reagujete. Juče nije došao ni jedan jedini poslanik vladajuće većine. Rekli ste da hoćete da preselite rad u odbore. Opet obmana. Što niste došli? Niste došli zato što vam ne odgovara. Sve što vama ne odgovara to ne prihvatate. Za vas je osnovni motiv vaš politički interes. Ne interesuje vas Ustav, ne interesuje vas zakon, jedino što vas interesuje to je da li je korisno za vas ili ne. Na takav način nećete postići vaše ciljeve. U to sam potpuno siguran, samo ćete omogućiti da građani pre shvate o svim prevarama sa kojima ste uspeli da opstanete ovih osam godina na vlasti i da dovedete ovu državu u ovu poziciju u kojoj se nalazi. Gospođo predsedavajuća, skrećem vam pažnju da pokušate, mislim da imate dovoljno iskustva iz onog perioda do 2000. godine, kako se završavao teror većine, da objasnite sadašnjim koalicionim partnerima da to neće biti dobro, posebno neće biti dobro za vas jer vi ste preuzeli najprljaviji deo ovoga posla koje ''žuto'' preduzeće obavlja, da radite za njih. Kako vi ovde u Skupštini Srbije tako i vaš predsednik Skupštine grada Beograda gospodin Antić, ko kafanska pevačica sa onim mikrofonom beži po sali ne bi li završio ono što mu je Dragan Đilas naredio, da uvede privremene mere u opštinu Zemun, iako je potpuno svestan da je prekršio Poslovnik. (Predsednik: Zahvaljujem, gospodine Todoroviću.) Završavam. Apelujem na jedan broj poslanika DS, za koje sam siguran da su svesni svega ovoga što se dešava, da ne budu oruđe u rukama onih koji na bedi i jadu ovih građana zarađuju milijarde svake godine. Hvala. [[Aplauz.]]
Gospodin Markićević, izvolite, ovlašćeni predstavnik Nove Srbije.
Poštovana predsednice, kolege narodni poslanici, poštovana gospođo ministre, poštovani građani Srbije. Predsednice, imam za vas jedno pitanje, odnosno da mi odgovorite ovde, po članu 235, šta se dešava sa pitanjima koja na redovnim sednicama i po starom i po novom Poslovniku poslanici postave pojedinim ministrima? Moram da vas podsetim da sam pre više od dva meseca postavio jedno pitanje ministru kulture, gospodinu Bradiću, i nisam dobio nikakav odgovor. Da ne mislite da sam zlonameran, postavio sam pitanje i ministru odbrane Draganu Šutanovcu, on mi je uredno odgovorio iako je to državna tajna i ja mu sa ovog mesta poručujem, kao našem ministru odbrane, da ću tu državnu tajnu čuvati. Pokazao je da uvažava ovu Narodnu skupštinu i narodne poslanike, za razliku od gospodina Bradića. Molim vas da vi, predsednice, intervenišete ili javno obavestite Skupštinu da ministar Bradić neće jednom narodnom poslaniku da odgovori na postavljeno pitanje. Do ovih pet minuta koje imam po članu 235, hoću da iskoristim prisustvo gospođe ministarke i da joj postavim nekoliko pitanja, za koja mislim da je dobar broj građana Srbije zainteresovan. Neću da vas podsećam na amandman Nove Srbije koji je postao sastavni deo rebalansa budžeta prošle godine, a tiče se onih 15 miliona za naše invalide, pošto su oni još uvek manjina, na svu sreću građana Srbije, rekli ste meni privatno šta ste rekli, ja to neću da zloupotrebljavam za govornicom, ali vas pitam – dokle se stiglo sa realizacijom jer je prilikom razmatranja Predloga budžeta usvojen amandman Nove Srbije kojim su predviđena sredstva od milijardu dinara za subvenciju kupovine traktora za naše poljoprivrednike. Prošlo je skoro tri mesec a u javnosti, štampi i na konferencijama za štampu pojedinih ministara, nismo čuli ništa u vezi toga što je prihvaćenu amandmanom. Pitam vas – da li će taj amandman da doživi sudbinu amandmana koji je podnet vezano za naše, tako da kažem, jadne invalide, pogotovo zbog toga što ne znam po kojoj zakonskoj osnovi Vlada subvencioniše prodaju automobila strane privatne kompanije, iz kojih sredstava, iz budžeta, ne znam po kom osnovu i da li je to kršenje zakona, ali ni to nije glavno pitanje, nego da odgovorite šta je sa tih milijardu dinara, ako se budžet nešto slabije puni, to svi znamo, da li je to sada 700-800 miliona i šta je preduzeto na ostvarivanju rešenja iz tog amandmana? Verujte mi da je preko 200 mladih poljoprivrednika, seljaka, zvalo Poslanički klub Nove Srbije da pitaju u vezi toga. Pitam, da li će ovaj naš predlog koji je sadržan u amandmanu da prođe kao i onaj u amandmanu za invalide. Očekujem da odmah odgovorite i da tako zadovoljimo znatiželju tih ljudi, da ne ispadne da se i ovaj amandman kao i amandman u vezi sa invalidima usvaja samo pro forme, a da neko ne poštuje budžet. Budžet je najvažniji zakon koji u toku zasedanja donese Narodna skupština Republike Srbije. Štaviše, vi ste ga prihvatili i on je postao sastavni deo, nismo o njemu ni glasali.
Zahvaljujem. Učinićemo i pismenu urgenciju gospodinu Bradiću danas, a i na ovaj način urgiramo da odgovori na vaše pitanje. Gospodin Maraš, kao predstavnik LDP.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, onaj dan kada smo imali sednicu na kojoj su poslanici mogli da postavljaju pitanja premijeru i ministrima koji su bili prisutni, tada ste bili prisutni kada sam se ja obratio i vama i gospodinu Cvetkoviću pitanjem – da li je tačno pisanje u "Politici", da se prolongira formiranje zajedničke firme "Srbijagasa" i "Gasproma" za izgradnju južnog toka. Danas je 1. mart. Po onom čuvenom dokumentu koji je potpisao predsednik Srbije, direktor "Srbijagasa" i ministar energetike, koji se valjda zove – Osnovni uslovi za osnovni sporazum na osnovu kog će biti osnovni ugovori itd, predviđeno je da se 1. marta 2009. godine, do 1. marta, osnuje zajednička firma između "Srbijagasa" i "Gasproma", da bi se gradio južni tok kroz Srbiju. Danas je 10. mart, firma nije osnovana, prošlo je par dana od one sednice, nismo dobili odgovor ni na sednici, ni nakon toga. Zato vas molim da, ako možete, pošto ćemo se danas dosta družiti, da saznate od nadležnih zbog čega je odgođeno tako nešto. Isto me interesuje kada je u pitanju Banatski Dvor – zašto je odgođen i taj posao? Zašto je odgođeno privođenje nameni skladišta ''Banatski Dvor''? Takođe je postojao rok u kome je to moralo da se počne, odnosno priča se i veoma je važno da znamo da li će građani opet da se smrzavaju zato što nemamo zalihe gasa? Vi ste, gospođo ministarka, bili prisutni u ovoj skupštinskoj sali otkad ste ministar više puta. Sigurno ste čuli da su poslanici LDP bar u 50 navrata rekli sledeće – rudna renta koja je u Srbiji 3%, ukoliko se u ovoj skupštini izglasa onaj sporazum sa Rusima o prodaji NIS-a itd, neće moći da se podigne. U Sporazumu jasno piše –rudna renta ne može da se menja nikada više! Vi izjavljujete, pre neki dan na Kopaoniku, kako razmišljate o podizanju rudne rente. Nama u LDP nije nikakav problem da vas s vremena na vreme podsećamo na neke stvari. Možemo uzeti stenograme, hiljadu puta smo skrenuli pažnju na neke stvari, kao i kada je u pitanju ovaj skandalozni ugovor sa "Gaspromom" o prodaji 51% NIS-a. Nije mi jasno zbog čega ova naknadna pamet. Zbog čega građane obmanjujete da je moguće podići rudnu rentu koja je sada 3%? Mi smo vam onda govorili – samo podignite onoliko koliko je u drugim državama, pa u krajnjoj liniji, kao u onoj državi sa kojom sklapamo sporazum. Još nešto sa čime mislim da javnost nije dovoljno upoznata, a da biste vi morali da znate. Naftna industrija Srbije je predala završni račun u kome je iskazala dobit. Nakon toga, na nečiju intervenciju, tražili su, od onih kojima su predali, da im se produži rok od 15 dana da izvrše neke izmene u tom završnom računu. I šta se nakon toga desilo? U završnom računu je iskazan gubitak! Zbog čega se država Srbija kroz završni račun NIS odrekla dobiti? O tome smo pričali pre nekoliko meseci. Sve to možete proveriti, vi ste ministar finansija, direktor poreske uprave je postavljen od strane ministra finansija, odnosno Vlade, dakle, možete sve to proveriti – da li je tačno da je NIS predao prvo završni račun u kome je iskazana dobit, pa su nakon toga tražili rok od 15 dana da isprave nešto u tom svom završnom izveštaju o poslovanju, a nakon toga su predali kao konačni završni račun u kome stoji gubitak? U čijem interesu? Dokle će se, kada je u pitanju ovaj posao sa NIS, na ovakav način raditi od strane naše vlasti, odnosno onih koji vode ova preduzeća, koji vode ovu državu? Čemu ti ustupci? Ne kažem da ste vi odgovorni, ali vas molim da date odgovore na ta pitanja. Sigurno imate mogućnosti da dođete do tih odgovora. Hvala.
Zahvaljujem. Gospođa Jorgovanka Tabaković, Poslanička grupa Napred, Srbijo.
Poštovane kolege, a zbog građana Srbije koristim prisustvo ministra finansija, gospođe Diane Dragutinović, da postavim...
Gospodine Todoroviću, zamolila bih vas da kontrolišete sve ono što ometa rad Skupštine. Upozoravam vas,. izričem vam opomenu, gospodine Todoroviću. Izvolite. Nastavite. (Za sve vreme govora predsednika Narodne skupštine poslanici SRS aplaudiraju.)
Postavljam pitanje – koliko je privrednih subjekata u Republici Srbiji u blokadi, jer se podaci koji se iznose u javnosti o tome razlikuju i drastično su povećani od pre dve nedelje, kada je taj broj iznosio, po procenama, 48 hiljada, da bi ovih dana taj podatak bio oko 60 hiljada preduzeća? Moje pitanje nije samo informativno, koliko je preduzeća u blokadi, već da se javnosti odgovori – koliko je preduzeća u blokadi zbog toga što duguje državi, a po osnovu neizmirenih poreskih obaveza i ostalih davanja, a koliko je preduzeća u blokadi zato što država duguje njima? Suštinsko i principijelno pitanje je da li, pošto se u javnosti žali poreska uprava da zbog loših priliva u budžet nema sredstava da pokreće stečajeve u vreme kada pričamo o zaštiti svakog radnog mesta, a stečajevima se radna mesta ne štite, koliko je tih eventualnih stečajeva uzrokovano neplaćanjem poreza od strane obveznika u privredi prema državi, a koliko onih kojima država duguje ne mogu iz tih razloga da isplaćuju plate? Mene, pre svega, zanima da li će ljudi koji su zaposleni u tim firmama, koje se nalaze u dužničkom čvoru, trpeti i dokle će trpeti da ova država obezbeđuje posao i garantuje posao samo stranim bankama, kojima obezbeđuje subvencionisanje kamate od 5,5, koje daje građanima, do 11, što je za njih cena u kojoj zarađuju, a mnogo veća od cene koju ostvaruje bilo koja banka, ta ista, ali u zemlji matici, i da se priča i marketinško vođenje države, u kojoj je briga o građanima svedena na načina kako se neke mere predstavljaju, pretvori u jednu ozbiljnu i odgovornu akciju, u kojoj ćemo utvrditi razloge za dužnički čvor i obavezati one koji mogu da imaju pristup kreditima, u ovom trenutku, da isplaćuju i svoje poverioce i dobavljače, od kojih zavisi proizvodni ciklus za njih, a za mene je najvažnije, od kojih zavisi i opstanak mnogih porodica, jer dok dobavljači u nizu dobijaju novac dotle je moguće da oni isplaćuju plate od kojih ljudi žive. Jer sve aktivnosti države se u stvari svode na konkretan život građana i na njihov standard, koji je ovim, zaista, doveden u pitanje i ako je nešto naša specifičnost krize to je taj dužnički čvor, koji već pokazuje svu ozbiljnost situacije u kojoj se nalazimo? Normalno je da je država prvi činilac, koji u tom smislu mora da pokrene akciju i to da definiše situaciju, da izađe sa konkretnim podacima i da onda krene u rešavanje tog problema. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Gospodin Aligrudić, predsednik Poslaničke grupe DSS.
Predsednice Skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, imam jedno pitanje za vas predsednice, kada ćete početi da nas uvažavate, jer to niste radili od maja prošle godine kada ste postali predsednik Narodne skupštine? To je prvo i osnovno pitanje. Od prošle nedelje smo odlučili da više ne dolazimo na konsultacije kod vas po bilo kojem pitanju, jer su neplodne i ničemu ne služe. Eventualno ćemo se odazvati na poziv šefova pojedinih poslaničkih grupa, bez obzira da li su iz redova vladajuće koalicije ili iz opozicije, i ako treba da se dogovaramo oko nečega konkretnog. Ono što je trebalo da bude centralno mesto razgovora u ovom parlamentu oko plana rada, načina rada, gradnje bolje atmosfere, sve to što je trebalo da se dešava u vašem kabinetu od tog posla nema ništa. Drugo pitanje je, takođe, za vas, imate li vi nameru, s obzirom na to da se šetate po Srbiji i promovišete Statut Vojvodine sa pojedinim članovima vaše koalicije, ne političke stranke nego koalicije, kao predsednica Parlamenta da nam iznesete svoj stav povodom predloženog Statuta Vojvodine, je li to po vama u skladu sa Ustavom ili nije? Da li je po vama i po predsedniku vaše stranke, Ivici Dačiću, to u skladu sa Ustavom ili nije? Predsednik vaše stranke je dao izjavu da – ako mu jedan profesor pravnog fakulteta bude rekao ili ako bude čuo da je javno istakao da taj predlog nije u skladu sa Ustavom, da će vaša politička stranka biti protiv tog predloga. Koliko znam, profesor pravnog fakulteta Ratko Marković, koji je bio, inače, član vaše stranke i koga ste izuzetno poštovali, koliko znam, rekao je da to nije u skladu sa Ustavom. Jako bih voleo da čujem vaš stav. To mi je od značaja za rad u Narodnoj skupštini. Ne mogu dovoljno dobro da se skoncentrišem na posao ukoliko ne znam šta sve vi kao predsednik Parlamenta mislite, jer to nam je dosta značajno. Znam da ste vi predsednik svih nas i te floskule, ali jako mi je značajno da bih mogao na miru da radim u ovom domu. Druga stvar koja me zanima, a ne znam da li možete to da pitate predsednika države, ako ne možete neposredno prema Poslovniku probajte preko premijera, pošto očigledno predsednik države ima dobar link na premijera, mada je ovo u osnovi pitanje za premijera i za spoljnu politiku – Boris Tadić je bio u Španiji i tamo je razgovarao sa kraljem, sa drugim zvaničnicima i, koliko vidim prema vestima jutros, istaknuto je od strane Španije da nikada neće priznati nezavisno Kosovo. A onda je Boris Tadić takmičeći se u špansko-srpskim patriotskim izjavama o zaštiti teritorijalnog integriteta Srbije, takođe, naglasio da nikada neće priznati nezavisno Kosovo. Moje pitanje za njega je bilo vrlo prosto – kako ga nije sramota?! Španija je država koja ima interes da ne prizna nezavisno Kosovo i to nama svakako odgovara. I Španija je u tom smislu očigledno prijateljska zemlja. Problem u glavi Borisa Tadića je, što je neverovatno, kako lider, kako predsednik jedne države kojoj je ugrožen teritorijalni integritet ima obraza da dođe kod šefova druge države, koja nema taj problem, njihov integritet u ovom smislu nije ugrožen, KiM nije sastavni deo Španije nego Srbije, i da je ono sve što on može da izjavi pred zvaničnicima Španije, koji su domaćini, jeste ponavljanje iste rečenice koju izgovaraju domaćini: ''Nikada nećemo priznati nezavisno Kosovo.'' Mene bi bila sramota da sam na njegovom mestu, a ovamo svi potezi koje on radi, a problem, smeta vam, je li? I treba da vam smeta, i treba da vas bude sramota sve, a to što se vi malo bunite to je zbog toga što vam je neprijatno. Jasno, pa kako ćete, sedite tu svi zajedno i onda vam je neprijatno. Dakle, predsednik Tadić nema trunke sramote što nije u stanju da izgovori jednu rečenicu više od onoga, ali zato njegova vlada, koja je napravljena samo da trguje sa svojom teritorijom, mrtva 'ladna priziva Euleks, mrtva 'ladna zaključuje SSP u trenutku kada se zna da je on samo običan element ucene. To je ono što vi radite. To je ono čime se vi bavite. Da li je moguće preko premijera ovo pitati Borisa Tadića, pitam vas, predsednice Parlamenta? [[Aplauz.]]
Zahvaljujem. Uvažavam sve poslanike, u skladu sa svim aktima koji me obavezuju na to i sa ličnim odnosom prema vama, a interpretirali ste stav predsednika Socijalističke partije, koji je ujedno i stav svih socijalista u vezi sa Statutom Vojvodine. Da li još neko od predsednika i predstavnika želi reč? (Ne.) Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Nenad Čanak, Velimir Ilić i Milan Lapčević. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PORESKOM POSTUPKU I PORESKOJ ADMINISTRACIJI (načelni pretres) Primili ste Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe, i to: Poslanička grupa Za evropsku Srbiju – jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; Poslanička grupa SRS – jedan sat, devet minuta i 24 sekundi; Poslanička grupa G17 Plus – 28 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica – 25 minuta 12 sekundi; Poslanička grupa Napred, Srbijo – 25 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa SPS - JS – 18 minuta; Poslanička grupa LDP – 14 minuta i 24 sekunde; Poslanička grupa Nova Srbija – 10 minuta i 48 sekundi;Poslanička grupa Manjina –osam minuta i 24 sekunde i Poslanička grupa PUPS – šest minuta. Saglasno članu 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanik, gospodin Vladan Batić, koji nije član nijedne poslaničke grupe, ima pravo da govori do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam vas da će po ovoj tački dnevnog reda poslaničke grupe predstavljati narodni poslanici: Zoran Kasalović – SPS - JS, Jorgovanka Tabaković – Napred, Srbijo i gospodin Slobodan Maraš –LDP. Saglasno članu 142. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača, dr Diana Dragutinović, ministara finansija, želi reč? (Da.) Izvolite, gospođo ministar. Gospođo ministar, gospodin Dragan Stevanović je ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe SRS.
Poštovano predsedništvo, poštovane dame i gospodo, možda par rečenica, kao mogući odgovori na postavljena pitanja, a zatim da krenem sa obrazloženjem zakona koji je na dnevnom redu. Zakon o budžetu Republike Srbije za bilo koju godinu, pa i za 2009. godinu, jeste najvažniji zakon jedne zemlje. Međutim, kao što to obično biva, često se neki rashodi ne izvrše. Zašto se ne izvrše rashodi? Recimo, zato što se nisu ostvarili prihodi koji su planirani. Tako je bilo i 2008. godine. Godine 2008. ostvareni prihodi su bili manji za oko 5% od planiranih.. Rashodi su bili manji, takođe, za 5% planiranih rashoda. Dakle, nisu se svi rashodi ostvarili, kao što se nisu ni svi prihodi ostvarili. Kao što znate, Zakon o budžetskom sistemu, za koji me inače često prozivate, definiše neke prioritetne rashode. Dakle, oni rashodi koji imaju u izvršenju prioritet nad nekim drugim i to su plate, transferi organizacijama socijalnog osiguranja i socijalni izdaci, pre svega obaveze prema javnom dugu. Subvencije prosto i različiti vidovi diskrecionih rashoda nisu prioritetni rashodi. Dakle, ako nešto nije izvršeno u budžetu za 2008. godinu, to su bili diskrecioni rashodi, tamo gde smo morali smanjiti rashode zato što nismo imali one prihode koje smo planirali. Sada se nalazimo u 2009. godini i to je tačno. Nemojte da zaboravite da smo u prvom kvartalu 2009. godine i da su stvarno januar i februar mesec daleko od tipičnih meseci samo po broju radnih dana. Ako hoćemo da vidimo koliki je normalan broj radnih dana u jednom mesecu, to je 22 dana. U januaru i februaru imali smo samo 18 i 19 radnih dana. Šta to znači kada je novac u pitanju, čak i kada se budžet ne puni onakvom dinamikom kao što smo planirali? To znači između pet i osam milijardi dinara mesečno manje. Prema tome, postoje rashodi koje svi u svojim glavama planiramo kao jedna dvanaestina. Postoje prihodi koji su značajno niži, prvo zato što je broj radnih dana niži. Dakle, u prvom kvartalu država će, odnosno Ministarstvo finansija, praktično kao prioritet imati one rashode koji jesu prioritet. Što se tiče Banatskog Dvora, zaista ne znam o kom je kašnjenju reč. Stavljanje u funkciju Banatskog Dvora je, takođe, vezano sa nekim izdacima i ti izdaci, nažalost, nisu planirani u budžetu. Pokušano je da se nađe način za stavljanje u funkciju Banatskog Dvora i koliko znam u završnoj fazi su pregovori sa dve institucije koje su spremne da ulože, odnosno da kreditiraju Srbiju pod povoljnim uslovima da Banatski Dvor stavi u funkciju do kraja leta, dakle, pre početka grejne sezone. Svoje izlaganje na Kopaoniku nisam shvatila kao način da prevarim javnost, kako je to neko rekao, dakle, tada sam nudila ne rešenja, jer to nije uloga ministra finansija, nego opcije. Prema tome, nisam sigurna da li je vaša ideja, zaista se izvinjavam ako mislim da nije, rudna renta, to sam pronašla prošle godine u istraživanju CERAS-a. Bio je jedan projekat gde su objasnili koliko je rudna renta kod nas niska u poređenju sa Svetom. Stavila sam samo moguće opcije i pri tom postavila i u suštini otvorila pitanje gasa, znači, nije samo nafta u pitanju, u pitanju je gas, da li povećati rentu kada je gas u pitanju. Što se tiče završnog računa NIS, čula sam i već se taj završni račun nalazi kod mene u kabinetu, zaista, moram da pogledam koje su stavke popravljene, tako da jeste, to je činjenica, prijavljen je gubitak umesto dobitka, ali ništa nije završeno dok nije završeno, treba prihvatiti prvo taj završni račun. Koliko je preduzeća u blokadi? Da li ima više onih kojima država duguje ili onih koji državi duguju? Definitivno ima više onih koji duguju državi, a koliko je tačno, ne znam u ovom trenutku. Vlada jeste svesna da postoji dužnički čvor, mislim da je otprilike negde na pragu nekog rešenja. Što se tiče subvencionisanja kamatnih stopa, ne subvencionišu se kamatne stope, kako vi kažete stranim bankama, sve banke su lokalne, neke jesu u rukama stranih vlasnika, to je tačno, ali mislim da je Komercijalna banka domaća banka, u rukama domaćih vlasnika, kojoj se, takođe, subvencionišu kamatne stope. Sada da pređemo na zakon. Pred nama, odnosno pred vama se nalazi Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, koji je Vlada uputila Narodnoj skupštini na razmatranje i usvajanje. Mislim da nije sporno da je osnovni zadatak poreske administracije, odnosno poreske uprave kontrola i naplata javnih prihoda u cilju obezbeđenja stabilnih javnih finansija. Da bi to bilo moguće i u životu, sama poreska uprava i sama poreska administracija moraju da se menjaju, odnosno moraju da se menjaju kao odgovor na promene u fiskalnom sistemu. Moraju da se menjaju i zbog toga što se stalno i neprestano oblikuje poslovno okruženje na način da bude što više stimulativno za nova ulaganja. U tom smislu set rešenja koji se nalazi pred vama, zapravo, pokušava da od poreske uprave ili poreske administracije napravi nešto što je servis biznisa, odnosno upravu koja je praktično klijentski orijentisana – orijentisana prema klijentima. Za to je bilo potrebno promeniti neka rešenja, povećati sigurnost poreskih obveznika i pojačati kapacitet poreske uprave. Kada govorim o pojačanju kapaciteta poreske uprave ne mislim kvantitativno, ne mislim na broj ljudi, već na njihov kvalitet. Predlažem da pređemo na ono što predstavlja najvažnije promene ovog predloga zakona u odnosu na postojeći. Prva, i najvažnija promena jeste primena i funkcionisanje jednošalterskog sistema prilikom dodele poreskog identifikacionog broja. Zatim, niz rešenja koja povećavaju sigurnost poreskog obveznika. Na kraju, treći skup promena koji se odnosi na jačanje kapaciteta poreske administracije. Sve u svemu, mislim da je promenjeno nešto više od oko 30 članova zakona. Svakako smatramo da je najveći doprinos i najveći korak napred, kada je u pitanju predlog ovog zakona, u odnosu na postojeće stanje, primena i funkcionisanje jednošalterskog sistema prilikom dodele poreskog identifikacionog broja. Predlažem da pođemo od činjenice kakvo je stanje danas i sada na terenu. Dakle, prilikom otvaranja preduzeća svaki preduzetnik ili budući vlasnik firmi prolazi kroz nekoliko procedura i luta od jedne do druge institucije, ne bi li završio posao koji se zove pokretanje biznisa. Taj posao se meri i brojem dana i brojem troškova. Što je veći broj procedura, što je više institucija gde morate da idete, to su naravno veći troškovi i veći broj dana. U vezi sa tim postoji jedno istraživanje Svetske banke koje je rangiralo Srbiju na relativno nisko mesto, loše mesto. Ona je 94 od 181 zemlje, ukoliko gledate koliko dana treba za pokretanje, odnosno otvaranje firmi. Za zatvaranje preduzeća u Srbiji treba, prema trenutnom stanju stvari šest radnih dana. Šta je učinjeno ovim predlogom zakona? Sve se obavlja na jednom mestu, na jednom šalteru. Pri tome se ne dovodi u pitanje – ko zapravo izdaje taj poreski identifikacioni broj. Poreski identifikacioni broj i dalje ostaje u rukama poreske uprave, ali zahtev za tim brojem i dodela rešenja jeste sada na jednom mestu, a to mesto se zove – Agencija za privredne registre. Na taj način, umesto šest dana, za pokretanje biznisa, za otvaranje kompanije, sada će biti potrebno 24 časa. Inače, svuda u okruženju, uglavnom u evropskim zemljama, nigde ne treba više od jednog radnog dana za ovakav posao. Druga grupa promena u ovom predlogu zakona, u odnosu na postojeće stanje, jeste ono sa čime se suočavala poreska uprava u sprovođenju važećeg zakona i ono sa čime se suočavala u sudskoj praksi. Predloženo je niz rešenja koja će svakako povećati efikasnost prinudne naplate, a i redovne naplate, a pre svega povećaće sigurnost poreskih obveznika. Samo bih taksativno navela nekoliko rešenja za koja mislim da jesu značajan napredak u odnosu na postojeći zakon. Tako, na primer, ukoliko je procenjena vrednost pokretne stvari veća od iznosa poreskih obaveza ili ukoliko je trećina početne vrednosti nepokretnih stvari veća od poreskih obaveza – ostatak se vraća poreskom obvezniku. Tako se sigurno obezbeđuje veća pravna sigurnost poreskog obveznika. Dalje, druga velika promena je, ja mislim, a vi ćete to proceniti, povećanje efikasnosti javne prodaje samim tim što se uvodi obaveza polaganja depozita, koji čini 10%, ali ukoliko je vrednost javne prodaje, znači ta pokretna stvar, odnosno ukoliko je njena vrednost veća od 200 hiljada dinara, pa ukoliko kupac u roku od osam dana ne plati ugovorenu vrednost – tada depozit mu se trajno oduzima. Naravno, uvodi se i pravo preče kupovine nepokretnosti koja je predlog prinudne naplate. Dakle, onaj koji ima pravo preče kupovine, ukoliko prihvati uslove najboljeg ponuđača, ima pravo da kupi nepokretnost. Konačno, kao, takođe, smatram promene nabolje i značajan pomak u odnosu na postojeći zakon jeste, odnosno uvodi se opšti rok zastarelosti od 10 godina i na taj način postoji jednaki tretman pravnih lica, preduzetnika i građana, nezavisno od činjenice da li je reč o javnopravnom odnosu ili o obligacionom odnosu. Treća grupa promena u ovom predlogu zakona, u odnosu na postojeće rešenje, jeste jačanje u tehničkom smislu poreske administracije, odnosno poreske uprave. Dakle, predviđeno je niz rešenja, sa ciljem da se obezbede četiri sledeće stvari. Prvo, da se zaista ojača profesionalizam i stručna osposobljenost zaposlenih koji obavljaju najdelikatnije i najsloženije poslove u poreskoj upravi i poreskoj administraciji, dakle – poslovi kontrole, redovne prinudne naplate i otkrivanja poreskih krivičnih dela. Takođe, potpuno su uređeni poslovi koji su nespojivi sa službenom dužnošću i uređena su pravila ponašanja poreskih službenika i poreskih nameštenika. Stvoreni su uslovi za upravljanje učinkom, čime je praktično obezbeđena motivisanost ljudi da napreduju u svojoj struci i da imaju veću odgovornost u izvršavanju poverenih zadataka. Na kraju, obezbeđena su rešenja koja omogućuju horizontalnu pokretljivost unutar poreske uprave, odnosno administracije. Kao što znate, poreska uprava ima vrlo složenu teritorijalnu organizaciju, znači, postoje četiri nivoa organizacije poreske uprave, a to je: Centrala poreske uprave, regionalni centri i Centar za velike poreske obveznike, filijale i ekspoziture, dakle, četiri nivoa. Nema sumnje da se u Centrali i u regionalnim centrima, odnosno Centru za velike poreske obveznike i nekim filijalama, koje su veće, a to su filijale a), koje broje između 100 i 200 zaposlenih, zapravo, poslovi koji se obavljaju na tim nivoima vlasti su daleko složeniji i transakcije su daleko kompleksnije nego što se, recimo, obavljaju u nekim filijalama b), c) itd. ili ekspoziturama. Zato je bila ideja da se proširi rang zvanja, kojima bi se obezbedila motivisanost ljudi za rad u ovim složenijim oblicima organizovanosti. Pored same selekcije koja je izuzetno važna pri odabiru zaposlenih koji rade u poreskoj upravi, verovatno je još mnogo više važna kontrola zaposlenosti. U tom smislu postoji, odnosno predloženo je postojanje grupe za unutrašnju kontrolu, koja treba da sankcioniše svaku eventualnu nepravilnost i nezakonitost u radu. Uvedene su i neke novine kao što je, recimo, izričita zabrana da poreski službenici, ali ne samo oni, nego i članovi njihove porodice ne mogu biti vlasnici npr. privrednog subjekta čija je delatnost u nekoj bliskoj vezi sa radom poreske uprave. Zašto se želelo da se nađu neka rešenja koja će obezbediti bolji kvalitet rada i bolje kadrove u poreskoj upravi? Zato što je poslednjih godina primećena velika fluktuacija kada je u pitanju zaposlenost u poreskoj upravi. U osnovi, radi se o dve grupe problema. Jedna grupa problema, imamo veliki broj relativno starijih kadrova. To su oni kadrovi koji su svoju karijeru započinjali u SDK, ne rade više u NBS, koja je preuzela deo kadrova i ne rade više, recimo, u Trezoru Republike Srbije, ostali su u poreskoj upravi i tu su doživeli penziju, odnosno blizu su penzije. Dakle, dolazi do smene generacija. Što se tiče same obuke revizora, poslednja velika obuka je izvršena 1990. godine, a onda se od 2004. godine formirao Centar za obuku poreske uprave. Počeo je da radi više kao podrška PDV-u, ali prava obuka je, ako hoćemo da budemo iskreni, počela tek 2006. godine i fokusirana je na poreski postupak, prinudnu naplatu i porez na dobit. Kroz tu vrstu obuke je prošlo 6 hiljada ljudi. To su ljudi koji su prilično atraktivni za tržište, za zapošljavanje u finansijskom sektoru, u bankama, osiguravajućim društvima, ali i u realnom sektoru. Dodatno, u skladu sa Zakonom o finansiranju lokalne javne samouprave od 1. januara 2009. godine, praktično, lokalne samouprave preuzimaju funkcije lokalne poreske administracije, što dodatno utiče na smanjenje kapaciteta zaposlenih u poreskoj upravi. Dakle, upravo zbog osipanja kadrova, zbog velike fluktuacije kadrova, ideja i namera ovog zakona jeste bila da se i dalje orijentiše na pripravnike, ali i da zadrži obučene u poreskoj upravi koji su prošli tu obuku za koju je potrebno minimum pet godina, boljim rešenjima kada je u pitanju nagrađivanje i obuka i kontrola zaposlenih. To bi, otprilike, bile osnovne novine ovog predloga zakona. Mislim da je ovo veliko poboljšanje u odnosu na postojeći Zakon i zato molim narodne poslanike da podrže ovaj zakon. Hvala. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem, gospođo ministar. Gospođa Pop-Lazić, po Poslovniku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, podsećam vas na član 36. Poslovnika, koji kaže: "Poslanička grupa učestvuje u radu Narodne skupštine na način utvrđen ovim poslovnikom." Zbog toga bih htela da vas pitam gde to u Poslovniku piše da je poslanicima zabranjeno da aplaudiraju? Dakle, vama je dozvoljeno da lomite, razbijate, palite, otimate, kradete, lažete, radite šta god hoćete, to nije ni za kakvu kaznu, ni za kakav ukor, ni za kakvu opomenu, ali kad predstavnici SRS na jedan civilizovan način aplaudiraju, vi možete da protumačite da pozdravljamo ono što govorite, možete da protumačite da negodujemo zbog onoga što govorite, ali to apsolutno nikoga ne ugrožava, vi izričite meru opomene predsedniku Poslaničke grupe SRS, naravno, u nameri da ga udaljite sa sednice, prvo njega, pa mene, pa onda sve ostale. Vi to možete da uradite. Naravno da ćemo mi odgovoriti na odgovarajući način. Nemojte da brinete, biće to sa ekološkim merama, neće niko imati nikakve štetne posledice, osim što će biti neprijatno. Ako hoćete da u ćutnji sve završite ovde u Parlamentu, onda to više nije Parlament, onda proglasite da Parlamenta više nema. Možete vi sami, sa tri poslanika poslaničke većine, da radite, sa jednim ministrom koji će da dođe, ako će da dođe, a nećete imati ovde jednu poslaničku grupu koja iza sebe ima i te kako veliki broj birača. (Predsednik: Vreme.) To vaše ponašanje prema nama pokazuje vaš odnos prema građanima Srbije.
Gospođo Pop-Lazić, u skladu sa članom 106, "Opomena se izriče narodnom poslaniku – ako drugim postupcima narušava red na sednici ili postupa protivno odredbama ovog poslovnika." Vaš aplauz očigledno nije bio aplauz podrške i odobravanja. (Dragan Todorović, s mesta: Kako vi to znate?) Koristim se logikom. Nemojte sa mnom polemisati dok vam ne dam reč. Nisam izrekla opomenu, upozorila sam vas. Kad se izriče opomena, kaže se "izričem opomenu", a kada se upozorava i opominje, to je nešto što je pre toga. Potražite stenogram. Da li izvestioci Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Gospodin Dragan Stevanović se prvi javio.
Gospođo predsedavajuća, da li mogu da dobijem aplauz posle završenog izlaganja? Da li će moje kolege moći da mi aplaudiraju ako završim uspešno svoje izlaganje? Dame i gospodo narodni poslanici, zakon koji je danas pred nama gospođa Dragutinović je danas pokušala da promoviše i predstavi sledećom rečenicom – da bi on trebalo da predstavlja odgovor na promene u fiskalnom sistemu. Gospođo Dragutinović, SRS smatra delimično da to jeste tačno, ali ono što je naše stanovište sa koga ćemo napadati i osporavati ovaj zakon, jeste da ovaj zakon nije odgovor na realnost i surovu ekonomsku stvarnost u državi. Delimično možda da, kao što sam rekao, ali suštinski apsolutno ne. Po svojoj suštini, kada ga stavljate u odnosu na problem koji ova država ima kada su u pitanju poreski prihodi, poreski sistem i administracija, znate na šta liči ovaj zakon? Kao kad neki truli blatobran na automobilu farbate, pa ga ofarbate, a on izgleda da postoji, a u suštini je truo i nema ga. Vidite, vi ste ministar u ovoj vladi koji zbog ovog zakona ili zaslužuje orden ili zaslužuje da bude razrešen. U SRS biste dobili orden zato što ste obrazloženje ovog zakona na prvih četiri ili pet strana tako koncepcijski postavili da nijednom rečju niste spomenuli EU. To je svakako za divljenje. Znači, usvajanje ovog zakona uopšte niste doveli u kontekst naših evropskih integracija i to je dobro. To je dobro zato što je neko u Vladi konačno shvatio da nešto u Vladi treba da se radi zbog Srbije, zbog našeg poreskog ili ekonomskog sistema, ali ne zato što briselska administracija to od nas traži. Čak i tamo gde ste spomenuli evropske integracije i evropske procese, niste ih direktno doveli u vezu sa ovim zakonom. Objektivno, zbog toga zaslužujete orden. Da li će ovi iza vas predložiti premijeru vaše razrešenje ili ovom veliku vašem šefu, to ne znam, ali preuzeli ste objektivnu odgovornost. Što se nas tiče, mi ne smatramo da će ovaj zakon suštinski da obesmisli poreski sistem, odnosno poreski postupak i administraciju i Zakon koji već postoji. Cenimo vaše napore da afirmišete postojeći Zakon, kao što ste rekli malopre. Međutim, smatramo da ovo svakako nisu adekvatne mere kojima Srbija treba da ide u godinu u koju je krenula, u 2009. godinu. Smatramo da je razuma u ovoj vladi mi bismo se danas bavili nekim mnogo bitnijim ekonomskim temama i sadržajima koji bi predstavljali suštinske odgovore na probleme koje mi danas imamo. O tim problemima vi ste pokušali zajedno sa onom svitom da razgovarate na Kopaoniku i dobili smo dve sjajne poruke sa Kopaonika. Rekao ih je vaš veliki šef. Jedna je, da ćete se obračunati sa tajkunima, da je bio iskren to bi mogao odmah da uradi, pošto mu je u prvom redu sedelo 10 tajkuna. Druga poruka je bila, da će izvršiti deideologizaciju ekonomskog sistema u Srbiji. Tu je suština problema i to SRS apsolutno daje pravo da ospori političke namere i kroz ovaj zakon i sve ostale zakone koje predlažete, ne osporavajući vaše profesionalne kvalitete i možda vaše lične i profesionalne namere da nešto uredite u ekonomskom sistemu. Kada govorimo o ovom zakonu naša diskusija u načelnoj raspravi biće isključivo političkog karaktera. U suštinu zakona ćemo ući kada budemo govorili kroz raspravu o pojedinostima, odnosno amandmanima koje smo podneli na tekst ovog zakona, verujući da ćete imati sluha za to i da ćete te amandmane ili najveći deo njih da prihvatite. Napravićemo jedan politički osvrt. Najbolji šlagvort za tako nešto daje, kao što sam rekao na početkuobrazloženja ovog zakona. Ono što je prvo i najinteresantnije jeste da ovaj zakon, odnosno Predlog izmena i dopuna Zakona treba da obezbedi stabilnost javnih finansija u narednom periodu. Da, delimično, slažemo sa vama, ali stabilnost javnih finansija koje su jako značajne za naredni period u ovoj državi, pre svega, trebalo bi da obezbedi politička stabilnost koje u ovoj državi nema, politička stabilnost protiv koga aktuelni režim svakodnevno radi od najvišeg do najnižeg nivoa državne uprave, odnosno vlasti. Politička nestabilnost, a samim tim i nestabilnost javnih finansija definisana je od momenta kada je ova Vlada formirana i zbog načina na koji se to uradilo. To se preslikava i na najniži onaj lokalni nivo pa tako danas u celoj Srbiji i u dve trećine Srbije nemate stabilno lokalno rukovodstvo. U opštinama se bave smenama, imenovanjima, razrešenjima, izlaskom iz vlasti, formiranjem novih koalicija i inspirator svega je upravo stranka koja vas je postavila za ministra finansija. Zašto ovo govorim? Ovo govorim zato što ste vi, DS, vlast u Srbiji i neke druge organizacije upravo započeli priču i insistiraju da se deo poreskih prihoda počne ubirati na lokalnom nivou, porez na imovinu i neki drugi prihodi koji su izvorni prihodi lokalne samouprave. Činjenica da lokalne samouprave funkcionišu i žive u atmosferi u kojoj danas one žive, ne mogu da obećaju da će poreski sistem u ovoj državi biti stabilan. Znam da to vas možda na neki način ne dotiče. Vi niste čovek politike, pretpostavljam da ste vi čovek struke. Mi koji živimo daleko od Beograda, koji ste u obrazloženju pomenuli, kako je on u najvećem kadrovskom problemu, u najvećem problemu jeste zato što je i najveći grad, ali problemi kada je poreski sistem i poreska uprava u pitanju nisu ništa manji u nekoj drugoj manjoj sredini. Po obimu su manji, jer je ta sredina manja. Ti problemi vas ne dotiču. Međutim, teško se živi svuda i ekonomski sistem je objektivno zbog politički nestabilne situacije ugrožen od najnižeg do najvišeg nivoa. Kada danas govorimo o delu poreskih prihoda koji se odnose na lokalnu samoupravu, treba preispitati koliko je u principu država bila ozbiljna i odgovorna i u prethodnom periodu kada su se uspostavljala poreska odeljenja, odnosno organi koji će uzimati te prihode. Vi ste u prošloj godini, ne vi lično, nego država je dva puta obarala tender kojim je trebalo da se obezbedi programska i tehnička oprema za instalaciju tih odeljenja. Obarani su zbog prisustva korupcije i kriminala u postupku javnih nabavki, pretpostavljam. Odeljenja poreske uprave su u organima lokalne samouprave, od poreskih uprava dobijala neažurnu, nesistematizovanu dokumentaciju i još uvek apsolutno ne postoji koordinacija na nivou na kom je potrebna, katastar, nadležni opštinski organi, poreska uprava. U tom smislu, Srbija kada su poreski prihodi na tom nivou predstavlja jednu šumu koju ćete teško raskrčiti, a naročito ovakvim kozmetičkim zakonima koji suštinski ništa neće promeniti, kako sam rekao, samo kozmetički. Kada govorimo o stabilnosti javnih finansija, govorimo o prihodima i rashodima, kako ste malopre spomenuli. Postavlja se jedno objektivno pitanje, koliko će suštinski ove izmene i dopune Zakona obezbediti stabilnost javnih prihoda. Vi ste malopre govorili nevezano za ovaj zakon, ali je indirektno vezano, o tome kako januar i februar mesec, taj prvi kvartal, nisu adekvatni reperi za prihode ako ih analiziramo. Vodiću se onim što ste na sajtu Ministarstva objavili, a to su paralele sa prihodima u januaru mesecu ove godine i prethodne godine i ono što je činjenica jeste da je zabeležen drastičan pad. Rekao sam drastičan, zato što 20% nije malo. Tu je negde, neka bude. Slažem se, manji broj radnih dana je bio u januaru prošle godine, dozvolite, slažem se, gospođo ministre. Mi poredimo parametre, odnosno podatke iz ovog januara i januara prethodne godine, kada je broj radnih dana i u prošlom januaru i u ovom bio mali. Nebitno je sada to. Imamo pad proizvodnje, imamo najmanju proizvodnju u odnosu na isti period iz 2001. godine do danas. Imamo pad uvoza, imamo pad izvoza, imate pad ostvarenih prihoda po osnovu PDV. Suština cele priče neće se rešiti što ćete napraviti izmene u poreskom postupku ili poreskoj administraciji. Neznatno da, ali ova država ima problem što nema supstrat iz koga će da crpi poreske prihode. Ne možemo da cedimo suvu drenovinu, iz kamena vodu ne možemo da cedimo. Ono što je juče ili što je danas ili što sutra treba da raspravljamo jeste kako da na te izazove odgovorimo. Malopre ste rekli, ova država je na tragu nekog rešenja. Mislim da nam tragovi izmiču, a svakim danom biće sve gore i gore. Kada govorimo o stabilnosti javnih finansija treba da govorimo o javnim rashodima. Vi danas u Srbiji, posle svega, i ispred svega što nas očekuje imate ekspanziju javne potrošnje, što suštinski nije problem javne potrošnje u Srbiji. Suštinski problem je struktura javne potrošnje. SRS ne misli da ćete ovim predlogom zakona u sferi poreske administracije vi opteretiti po jednom negativnom kontekstu strukturu javne potrošnje. Dobro je što država konačno vodi računa o ljudskim resursima u oblasti koja se odnosi na poreski sistem države. Gde god se upetlja politika, koja je na snazi u ovoj državi poslednjih osam godina ili dođe u situaciju da sprovodi određeni zakon, to se devalvira i postaje besmisleno. Vi ste u periodu, ako se osvrnete iza nas, imali situaciju i sada ću navesti primer, da se potpuno ovakve ozbiljne stvari ispolitizuju i dovedu u pitanje, čak i ozbiljne namere države zbog nekih jeftinih stranačkih i političkih interesa. Imali ste slučaj da u svakoj zgradi, poreskom odeljenju ili filijali gde je služba platnog prometa ili trezor imate kancelarije opštinskog odbora G17 plus. To je iskustvo koje je iza nas. Tu nema ni trena onoga što bi trebalo da predstavlja javni interes ili političku odgovornost kada su javne finansije u pitanju. Ne kažem da je to vaše opredeljenje i da je to vaš stav, ali vi ste se uhvatili u jedno kolo iz kog ćete teško izaći i teško ćete se, možda, izboriti sa jeftinim političkim, ličnim i stranačkim interesima kao odgovoran profesionalac. Bićete žrtva političkog nerazuma, ali tu ste odgovornost sami na sebe preuzeli i moraćete to breme sa sobom da ponesete. Treba se osvrnuti svakako i na činjenicu da se kroz ove kozmetičke promene bavite i poreskom administracijom. S jedne strane, neefikasne, ima još uvek tragova birokratije i mastiljarstva iz prethodnog perioda. Ovde ste rekli u obrazloženju, spomenuli ste i poresku nekulturu, nedovoljnu poresku disciplinu. Administracija kakva jeste, možda nije bila kapacitativna da napravi poresku disciplinu, da stvori poresku kulturu u ovoj državi, ali se postavlja jedno objektivno pitanje – šta je vlast u Srbiji radila osam godina? Slažem se ako su ovi koji su demokratske provenijencije zadobili poverenje građana da ispravljaju ono što su zatekli, ali zašto taj poreski sistem nisu unapredili i podigli na viši nivo? Mi danas konstatujemo, posle osam godina stremljenja Evropi, da imamo poresku nekulturu i poresku nedisciplinu i to u vrlo škakljivom trenutku za ekonomski sistem, ne samo Srbije, nego celog sveta i okruženja. Ono što jeste dobro, ponavljam, dobro je što želite na neki način da se bavite ljudskim resursima. Danas se u Srbiji zbog sveopšte klime i atmosfere, koju ste stvorili kao izvršna vlast u poslednjih osam godina, postavlja pitanje kod koliko ljudi koje mislite ili hoćete da angažujete u poreskoj upravi da rade svoje poslove možete da prepoznate ljude koji su spremni da se žrtvuju za javni interes? Koliko smo u osam godina učinili da kod naroda, kod ljudi, pogotovo kod mladih ljudi gradimo svest o pretpostavljanju javnog interesa? Zašto bi se bavili interesom javnim kad mogu da se bave sobom na jedan mnogo lakši i znatno rasterećujući način? Opet ponavljam, ovde se vaše profesionalne namere i, da kažem, suštinske namere možda ne mogu osporiti, ali SRS na jedan ozbiljan način dovodi u pitanje koliko će primena ovog zakona biti moguća, kolikaće biti primena zakona kao uostalom svih zakona kojima se ovaj parlament bavio i u ovom i u prethodnom sazivu, a koji su došli u problem kad je njihova primena u pitanju. Što se tiče SRS-a, mi smo podneli amandmane. Suština i forma amandmana je pratila suštinu i formu ovog vašeg predloga zakona. Bavili smo se kroz amandmane i kroz sve ove četiri tačke koje ste vi malopre spomenuli, odnosno tri, i poreskom administracijom i poreskim postupkom. Verujem da ćete za te amandmane imati razumevanja, ukoliko suštinski ne menjaju vaš zakon, odnosno ni suštinski ga ne menjaju, a promene koje smo predvideli kroz te amandmane mogle bi samo da afirmišu i unaprede sve ono što ste vi predvideli da bi ovde trebalo da menjamo kroz Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskoj administraciji i poreskom postupku. Zato, gospođo ministre, imaćemo za vas dosta pitanja u raspravi u pojedinostima i verujemo da ćete imati odgovor na njih. Još jednom ponavljam, SRS smatra da ovaj zakon suštinski neće obezbediti ono što ovoj državi kada je poreski sistem, kada su poreski postupci i kada je uopšte stabilnost javnih finansija u pitanju potrebno. Mislim da se bavimo kozmetikom, a ne bavimo se suštinskim stvarima koje su odživotnog značaja i koje će istinski predstavljati odgovor na ekonomske probleme koji nas u narednom periodu očekuju. Zahvaljujem. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem. Reč ima predstavnik Poslaničke grupe SPS-Jedinstvena Srbija, gospodin Zoran Kasalović. Izvolite.
Poštovana predsednice, uvažena gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, danom početka primene Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, od 1. januara 2003. godine ustanovljena je jedna svojevrsna vododelnica u odnosu na ranija vremena, a pre svega u odnosu na ulogu i nadležnosti poreske uprave u Republici. Novim Zakonom o poreskom postupku i poreskoj administraciji postavljen je čvrst pravni osnov za sasvim novu ulogu poreske uprave kao jedinog poreskog organa u Republici. Ranije, da podsetim, SDK i ZOP vršili su eks ante kontrolu javnih prihoda, poreza i doprinosa koji se plaćaju po odbitku i na taj način činili svojevrstan sistem dvojne poreske administracije, što je svakako u novonastalim savremenim tržišnim uslovima otežavalo upravljanje fiskalnom politikom Republike Srbije. Zbog toga je bilo neophodno, a Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji je to i uspeo, objediniti celokupnu aktivnost u postupku utvrđivanja naplate i kontrole poreza i drugih javnih prihoda pod okrilje jednog organa uprave, poreske uprave. Porez predstavlja najznačajniji oblik javnih prihoda u savremenim državama, pa tako naravno i u Republici Srbiji. Već sama ta činjenica dovoljno potvrđuje značaj poreske uprave, ali i zaposlenih u njoj, a samim tim i Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji koji uređuje ovu materiju, a koji je predmet današnje načelne rasprave. Baš kao što je početkom primene Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji ustanovljena vododelnica u smislu uloge i nadležnosti, a samim tim, i značaja poreske uprave u našem društvu, predloženim rešenjima, pre svega u članu 24. kojim se dodaju novi članovi 169a do 169c Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Predlagač, čini se, želi ovog puta da ustanovi još jednu vododelnicu, ovoga puta u odnosu na dosadašnji radno-pravni status zaposlenih u poreskoj upravi, koji dugo očekuju ovakvu vrstu promene, i tu materiju detaljno uredi ovim predlogom zakona i značajno poboljša status zaposlenih u poreskoj upravi, ustanovljavajući, kako predlagač navodi u obrazloženju, sistem plata kao osnovni motivacioni faktor zaposlenih, uz jasno preciziranu proceduru i mogućnosti za napredovanje u službi, mogu reći sasvim opravdano, što potvrđuju podaci o zaradama od nekih dvadesetak hiljada za zaposlene sa srednjom stručnom spremom i samo koju hiljadu više za one sa visokom spremom, a tek nešto preko 45 hiljada za zaposlene sa visokom stručnom spremom, uz permanentan odliv kadrova i uz sve složenije poslove i povećanje odgovornosti. Ne bih se složio sa stavom da su samo u pogledu odliva kadrova sa visokom stručnom spremom ugroženi ili najugroženiji Beograd i veliki gradovi. To se mora imati u vidu. U manjim opštinama, pre svega, sve je manje i manje visokoobrazovanih, pogotovo mladih ljudi, a sve je izraženiji proces migracije iz manjih sredina ka većim i gradovima, koji tada u tom pogledu sigurno imaju mogućnost selekcije i izbora. Na prvi pogled moglo bi se reći da će izdvajanje većih sredstava za poboljšanje materijalnog položaja, odnosno zarada zaposlenih u poreskoj upravi proizvesti skupu poresku administraciju i uvećanje troškova poreskog postupka. To samo tako može da izgleda, poznato je i egzaktno dokazano da se zaista režijski troškovi sa smanjenjem broja poreskih obveznika povećavaju i sa tim veće probleme imaju manje države kao što je Republika Srbija. Naravno, u tom smislu se preduzimaju razne mere. Ono što je sasvim sigurno i dokazano jeste da poreska uprava koja je neefikasna, spora, prilikom utvrđivanja poreza i drugih prihoda naplate, a pogotovo ako to slabo kontroliše, proizvodi značajno veće troškove i ti troškovi se značajno povećavaju. Takođe, stvaranjem jednog dobrog profesionalnog poreznika sa znanjem i pravnih i ekonomskih nauka i jednim iskustvom, koje se stiče samo radom u poreskoj upravi, jeste dug i skup proces i da bi ponovnim stvaranjem iznova stalno došlo do jedne neefikasne i neefektivne poreske uprave i takav bi proces mnogo više koštao nego da izvršimo potrebnu motivaciju zaposlenih, pre svega putem zarade, a naravno i da se obezbede potrebni uslovi za rad. U tom smislu bih želeo da pozovem i resorno ministarstvo i nadležne u poreskoj upravi da, pre svega, u cilju značajnog poboljšanja rada i efikasnosti preduzmu sve mere u smislu objedinjavanja poreskog knjigovodstva, odnosno kartica poreskih obveznika koji se vode u ovom trenutku dvojno na tzv. DIS sistemu i sistemu Instituta "Mihajlo Pupin". Na taj način bi se značajno ubrzao i olakšao operativniji rad. Usaglašavanje traje već nekoliko godina unazad i potrebno je taj proces, po meni, što pre okončati. Koja su to rešenja povodom radno-pravnog statusa zaposlenih u poreskoj upravi predložena članom 24. odnosno u novim čl. 169a do 169c, koja bih izdvojio kao sasvim korektna i precizna, a njihovom primenom će se postići efekat kadrovske konsolidacije poreske uprave i potreban broj izgrađenih poreznika u svakom trenutku, pre svega način popunjavanja izvršilačkih radnih mesta na neodređeno vreme. Predloženo je, po pravilu, da se vrši putem javnog konkursa, a mogu i preuzimanjem državnih službenika iz drugog državnog organa, član 169a, uz novinu da se zasnivanje radnog odnosa na određeno vreme može zasnovati najduže do 12 meseci umesto dosadašnjih, po meni lošijeg rešenja, do šest meseci. Procedura je detaljno propisana i čini iskorak u odnosu na komplikovano zasnivanje radnog odnosa uređenog do sada Zakonom o državnim službenicima i nameštenicima. Zvanje poreskih službenika uređeno je odredbama člana 169j do 169o sa ciljem razvrstavanja u dve osnovne grupe, zvanje o osnovnim funkcijama i predviđa se 14, dakle, u funkcijama utvrđivanja naplate i kontrole i zvanje o ostalim funkcijama, predviđeno ih je 11, uz precizno navedenih šest uslova za sticanje višeg zvanja i dva uslova za gubitak zvanja, predviđena članom 169m. Ovde treba svakako spomenuti kao dobra rešenja u članu 169nj stav 4. da poreskom službeniku čiji se rad u poslednje dve godine oceni ocenom nezadovoljiva prestaje radni odnos, kao i u članu 169o u stavu 3. kojim je predviđeno da se u poreskoj upravi vanredno može napredovati samo jednom, čime se pojačava svakako efekat objektivnosti u tom postupku. Centralna rešenja i ona koja sigurno najviše interesuju u ovom trenutku zaposlene u poreskoj upravi, kao što sam rekao, dugo ih očekuju, predlažu se u čl. 169p do 169u, a odnose se na budući način određivanja osnovne plate koja će se prema Predlogu u članu 169p stav. 1. i stav 2. sastojati od osnovice koje utvrđuje Vlada, osnovnog i dodatnog koeficijenta u rasponu od 20 do 50% od osnovnog koeficijenta, u zavisnosti od znanja, posebnih uslova rada, odgovornosti itd. U stavu 7, istog člana, propisano je da će visinu osnovnog i dodatnog koeficijenta platne grupe i platne razrede urediti ministar, a nadam se na način i uz korišćenje zakonskih mogućnosti koje će zaista biti stimulativne i značajno doprineti poboljšanju materijalnog položaja zaposlenih u poreskoj upravi. Kada su u pitanju zaposleni, želim da istaknem i odredbe predviđene članom 169f koje jasno preciziraju poslove nespojive sa službenom dužnošću i novu obavezu poreskog službenika da pod materijalnom i krivičnom odgovornošću da pismenu izjavu o podacima koji su od značaja za utvrđivanje postojanja sukoba interesa u radu, stav 5, kao i odredbe propisane članom 169c, kojima se predviđa da se poreskom službeniku za teže povrede dužnosti iz radnog odnosa može izreći disciplinska mera premeštaja na radno mesto u neposredno nižem zvanju u trajanju od šest meseci do dve godine – mišljenja sam da će predložena rešenja značajno doprineti disciplinovanijem i odgovornijem radu svih zaposlenih u poreskoj upravi. Naravno da su dosadašnja upravna i sudska praksa, koje su se razvile u primeni Zakona o poreskom postupku i o poreskoj administraciji, pokazale i potrebu za razjašnjenjem i preciziranjem određenih odredbi i ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i o poreskoj administraciji upravo nudi određena rešenja u tom smislu. Pre svega, vrlo značajan postupak unakrsne procene poreske osnovice utvrđene u članu 59. Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, inače specifičan za porez na dohodak fizičkih lica, treba da predstavlja moćno oružje u rukama poreske uprave za utvrđivanje neprijavljenog dohotka u postupku kontrole, ali u prethodnom periodu ipak nije opravdao očekivanja. Između ostalog, jedan od bitnih parametara u postupku kontrole vrednosti imovine na kraju kalendarske godine nije bilo moguće utvrditi na potpuno činjenično validan način, jer sredstva koja je poreski obveznik upotrebio za kupovinu imovine na ime trećih lica u kalendarskoj godini nisu mogla biti uključena u njegovu imovinu sa stanjem na dan 31.12. kalendarske godine, te je sasvim jasno kako su se poreski obveznici ponašali, bolje reći snalazili. Predlogom rešenja u članu 6. ovog predloga zakona ova se nepreciznost prevazilazi i omogućuje poreskoj upravi da primenom ovog instituta ponovo dobije moćno oružje u postupku utvrđivanja neprijavljenog prihoda. Ono što će svakako pospešiti postupak naplate jeste to da će prema odredbama u članu 2. Predloga zakona poreski obveznik moći da izmiri dospele obaveze po drugom osnovu, putem preknjižavanja više ili pogrešno uplaćenog poreza, a što do sada nije bilo moguće. Na ovaj način povećavaju se prava poreskih obveznika u poreskoj postupku. Na samom kraju, pored drugih, istakao bih odredbe plana 10. Predloga zakona kojim se prevazilazi evidentno uočena opstrukcija u praksi prilikom prinudne naplate pokretnih stvari i basnoslovno licitiranje koje se nakon toga ne plaća, a proces naplate usporava i koči. To više neće biti moguće jer se propisuje da prilikom prodaje pokretnih stvari čija pojedinačna vrednost prelazi 200 hiljada dinara mogu učestvovati samo lica koja polažu depozit u visini od 10% od procenjene vrednosti i u slučaju da kupac pokretnih stvari u roku od osam dana od dana kada mu je dostavljen zapisnik o prodaji pokretnih stvari ne uplati iznos za koji mu je pokretna stvar prodata, prodaja se oglašava nevažećom u odnosu na tog kupca, a kupac gubi pravo da povraćaj položenog depozita i ne može biti ponuđač u postupku prodaje te stvari u daljem postupku. Poslanički klub SPS-JS smatra da su predložena rešenja za izmene i dopune Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji neophodna i dobra, pogotovo u delu poboljšanja radno-pravnog statusa zaposlenih u poreskoj upravi i zbog toga u načelu podržava predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskoj postupku i o poreskoj administraciji. Zahvaljujem. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem, gospodine Kasaloviću. Reč ima gospodin Maraš u ime Poslaničke grupe LDP.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, na početku moram da kažem da LDP ove izmene i dopune Zakona o poreskom postupku i o poreskoj administraciji smatra neophodnim. Možemo ih podeliti u dva dela. Prvi deo možemo reći da je u neku ruku, malo korektna kozmetika, međutim, drugi deo koji se tiče radnih odnosa, odnosno koji reguliše radno-pravne odnose, a to je pre svega član 24, smatramo da je dobrodošao, malo zakasnio, odnosno prilično je zakasnio, ali veoma je dobrodošao iz prostog razloga što se zaposleni u poreskoj upravi na ovaj način izdvajaju iz Zakona o državnim službenicima, što je do sada bio veliki problem za zaposlene u poreskoj upravi. Mi smo često govorili ovde da je položaj zaposlenih u poreskoj upravi potpuno neadekvatan poslu koji obavljaju, značaju koji imaju za državu, odnosno prikupljanju poreza i punjenja budžeta. Moram da vam kažem da ste vi u vašem izlaganju napomenuli, gospođo ministarka, ako sam dobro pratio, da je pet godina neophodno za edukaciju zaposlenih. Znamo i vi i ja da je to bio kraći period u kom su zaposleni, njih pet-šest hiljada prošli obuku i smatramo da je taj korak koji je učinjen nakon 2000, kada je u pitanju poreska uprava, možda jedan od najznačajnijih koraka koji je nakon 2000. urađeni u državnoj službi. Osnovani su centri za edukaciju kroz koje je prošao veliki broj zaposlenih. Na osnovu toga smo i dobili veliki broj kvalitetnih kadrova u poreskoj upravi, veliki broj inspektora koji su mogli da se pohvale sa svojim znanjem. Imali smo i zaposlene u poreskoj upravi koji su vršili edukaciju privrednih subjekata i to veoma veliki broj tih edukacija je održan pogotovo kada je uvođen PDV. Zaboravili ste jednu stvar da kažete, napomenuli ste da se na ovaj način otvara prostor da se veliki broj pripravnika primi u poresku upravu na mnogo lakši način, odnosno da zasnivaju radni odnosi na mnogo lakši način – šta je tu ključni problem, zbog čega kadrovi iz poreskih uprava odlaze? Ključni problem, zbog čega odlaze kadrovi iz poreske uprava, jeste taj što su plate mizerne u poreskoj upravi i sad izmena ovog zakona, sistematizacija koja bi trebalo da usledi mora biti praćena i poboljšanjem materijalnog položaja zaposlenih. Daću vam primer jedne od najvećih filijala u Srbiji, to je filijala Poreske uprave Novi Sad 2, gde po sistematizaciji postoji 40 inspektora koji treba da kontrolišu 13 hiljada poreskih obveznika, koji su preduzetnici. Na terenu je to malo drugačije, pošto ta filijala Novi Sad 2 obuhvata ceo Južnobački okrug i taj broj poreskih obveznika je veći. Šta se desilo do Nove godine? Tri inspektora su napustila Poresku upravu u toj filijali, još su dva najavila odlazak. Rekli ste u vašem izlaganju da se prenose nadležnosti na lokalnu samoupravu u pogledu nekih poreza itd, međutim mi smo to prošle godine pitali, odnosno ja konkretno, svega 47 opština je bilo osposobljeno u Srbiji da preuzme na sebe te obaveze. U velikom broju opština i gradova u Srbiji još nisu zaživele te lokalne poreske uprave. Šta će biti onog dana kada zažive? Plate će sigurno biti bolje nego u Republičkoj poreskoj upravi i tada možemo očekivati određeni odliv kadrova. Mogu da vam kažem da veliki deo pokrajinskog aparata, u krajnoj liniji gradskog aparata u Novom Sadu, čine donedavno zaposleni u poreskoj upravi. Oni svi odlaze za boljim platama, svi odlaze za boljim položajem. Mislim da bi korektno bilo da poreska uprava ima isti tretman kao i Narodna banka, s tim što, za razliku od Narodne banke, poreska uprava niti ima svoje zgrade, a vozila koja teraju inspektori na terenu katastrofalna su itd. Ono što je stvarno zabrinjavajuće, nemam ništa protiv njih, treba svi da imaju dobre plate, ali zaposleni u Gradskom saobraćajnom i u čistoći imaju veće plate od inspektora poreske uprave koji na terenu treba da kontroliše poreske obveznike koji imaju velik obrt sredstava,odnosno poreski obveznici koji su veoma jaki, potpuno je neprimereno da njih kontrolišu ljudi koji imaju 40 hiljada platu. Možete zamisliti kakva je to kontrola. Vi ste sami pre neki dan spomenuli da treba da se podigne položaj tih zaposlenih. Ono što LDP vidi kao problem, to je da ja ipak vidim jednu neozbiljnost u pristupu kod izrade ovog zakona, na to ukazuje član 29. Nadam se da se slažete da će ili Vlada ili nadležni odbori, dok je još ovaj zakon ovde kod nas u Skupštini, morati da intervenišu. U članu 29. piše: "Ovaj zakonprimenjivaće se od 1. januara 2009. godine, osim člana 24. u delu koji se odnosi na prestanak radnog odnosa po osnovu ocenjiva poreskog službenika, koji će se primenjivati po izvršenom ocenjivanju za 2009. i 2010. godinu, i u delu koji se odnosi na pravo poreskih službenika na službenu uniformu, radnu odeću i obuću, koji će se primenjivati od 1. januara 2011. godine." To znači da zakon već sada dobija retroaktivno dejstvo, razlozi za to nisu predviđeni u samom Predlogu zakona. Takođe, u obrazloženju ste rekli da proces evropskih integracija, kao strateški cilj Republike Srbije, u velikoj meri, zavisi od rada državne uprave, kao nosioca izvršne vlasti. Čini mi se, ako se budu zasnivale naše evropske integracije samo na poboljšanju ovog dela državnog aparata, da ništa od tih evropskih integracija neće ni biti. Nismo videli koji je optimalan broj zaposlenih u poreskoj upravi. Imamo podatak koji smo dobili, da je početkom 2005. godine 8.109 zaposlenih bilo, dok je na kraju 2007. taj broj bio 6.549. Interesantno je da u tih 1.560 zaposlenih koji su prestali tada da rade u poreskoj upravi, na osnovu sistematizacije koja je bila sprovedena, 45% su zaposleni sa visokom stručnom spremom, 23% sa višom i 32% sa srednjom školskom spremom. Nas u LDP interesuje taj podatak, verujem i ostale poslanike, koji je to optimalan broj u poreskoj upravi? Ono što me interesuje, voleo bih da čujem kad već pričam o ovom delu – kakve su obaveze najvećih privrednih subjekata prema državi, odnosno javnih preduzeća? Koje su to obaveze? Danas smo čuli, imamo danas i na Odboru za finansije jednu temu koja će biti veoma interesantna, kada su u pitanju blokade itd, pa me interesuje da čujemo – kakve su obaveze tih najvećih privrednih subjekata prema državi, pošto su građani, a verujem i ostali poreski obveznici koji spadaju u mala i srednja preduzeća, preduzetnike itd, svesni jedne stvari, a to je da zakon ne važi isto baš za sve. Problem je taj što neki jesu zaštićeni, na ovakav ili onakav način. Ne kažem da to ide od vas, ali postoji sistem na osnovu kog može sve to da se ispravi. Postoji ovde veliki broj pitanja koja možemo pokrenuti. Lepo je to i pohvalno, stvaranje uslova za jačanje kapaciteta same poreske uprave, ali mi ne znamo odgovore na neka značajna pitanja. Odgovore od vas na neka pitanja, ministarka, dobijali smo iz medija, iako ste proteklih meseci često bili u Skupštini, neke stvari smo saznavali iz medija. Mislim da to nije korektno. Ovu priliku ću iskoristiti da vas zamolim, ako nije problem, da se ugledate malo i na vašu koleginicu iz Vlade, gospođu Malović, koja je mnogo više informacija delila sa samim poslanicima u skupštinskoj sali, a mnogo manje od toga smo saznavali iz medija. Pre neki dan na Kopaoniku ste izjavili da je moguće obezbediti budžetske prihode na više načina i to kroz povećanje poreza, kao i povećanje renti i naknada za korišćenje izvora sirove nafte i povećanjem poreske discipline, odnosno boljom i efikasnijom naplatom već postojećih... i gasa, naravno. (Nije mi bila namera da izostavim gas, naravno.) Molim ministarku da nam kaže, u toku ove rasprave, zbog čega ste se tek sada setili da može da se podigne rudna renta koja je u Srbiji 3%? Zašto se ova vlada, kao i ona prethodna vlada, kojima je očito uzor ruska vlada, ne ugleda malo na nju? Voleo bih da kažete – podići ćemo rudnu rentu, ali vi sami znate da je to nemoguće, pošto smo potpisali sa Rusima Naftno-gasni sporazum, u kome stoji da ne može da se podigne rudna renta! Bilo bi dobro da građani Srbije znaju zbog čega su lišeni većih izvora prihoda na crpljenje nafte i ostalog prirodnog bogatstva iz Srbije na ovaj način, zbog toga što je renta svega 3%. Kažete da niste sigurni, niste čuli da smo mi to predložili. Mi smo u ovoj skupštini i u razgovoru sa premijerom Cvetkovićem više puta napomenuli, napravili smo program, dogovor za budućnost u kome smo naveli kao jednu od važnih stavki, da se podigne rudna renta, pre nego što je u ovoj skupštini izglasan Sporazum. Podneli smo i Ustavnom sudu inicijativu za ocenu ustavnosti, između ostalog i zbog ovakvih stvari. Mene, takođe, interesuje da li možemo da se pouzdamo u bilo koji podatak koji vi date, ne samo vi kao Ministarstvo finansija, ali i Ministarstvo finansija? Pojavljuju se stvarno dijametralno suprotni podaci o stanju budžeta i izvršenju budžeta za 2008. godinu promenama metodologije itd. Skidaju se sa sajta određene informacije koje su već okačene. Postavlja se pitanje da li možemo ijednu informaciju da primimo kao tačnu, zdravo za gotovo, da je to tako kako vi kažete? Mnogo jasnije bi bilo da se izađe sa stavom da je situacija takva kakva jeste, kasa je prazna i da je svaka projekcija Vlade u proteklih šest meseci bila ili pogrešna ili da je debelo zakasnela. Takođe, najlakše je vaditi se na svetsku ekonomsku krizu, a kada smo govorili da moramo da se pripremimo za svetsku ekonomsku krizu, stigli su odgovori iz Vlade da je to širenje panike, i vi ste pre neki dan na Kopaoniku izjavili da je svetska ekonomska kriza došla brže u Srbiju zahvaljujući onima koji su upozoravali da ona postoji. Vi ste, gospođo ministarka, nama ovde rekli da će stopa privrednog rasta u 2009. godini biti 3,5%. Rekli smo u raspravi koja je sledila kada je bio budžet da je to potpuno nerealno. Tada smo, takođe, opomenuti da pričamo ono što nije tačno, a sada je već izvesno da će BDP u 2009. godini pasti. Ono što je važno treba da znamo da ne možemo stalno da se krijemo iza svetske ekonomske krize. Mnoge stvari koje se sada događaju, to ste morali da predvidite još rebalansom, a ne budžetom koji smo donosili u decembru. Poslednja stvar za koju mislim da je interesantna, čuju se predlozi da se skrati radno vreme i to je u redu. Samo, ko će da plati te troškove? U drugim zemljama u kojima je država u prethodnom periodu kada je bila jaka, poput Slovenije koja je to konkretno uradila, obezbedila fondove iz kojih će moći da isplaćuje za taj dan koji se ne radi, da li će država ovde snositi te troškove ili će sve to preći na poslodavce? Ono što me interesuje kada je u pitanju to skraćenje radne nedelje, da li postoji šansa da nam država, odnosno Vlada pokaže na sopstvenom primeru da mogu da se smanje i troškovi? Još jednom bi se osvrnuo na poresku upravu u kontekstu Zakona o otpisu kamate na dospele obaveze, na osnovu određenih poreza i doprinosa za obavezno socijalno osiguranje, koji smo ovde usvojili 5. novembra 2008. Sigurno znate da su poreske uprave širom Srbije dobile način na koji će to moći da rade tek 27. decembra, četiri dana pre isteka roka da im se otpišu kamate. Druga stavka koja stoji u tom zakonu, možete da vrtite glavom koliko god hoćete, to je fakat na terenu, 31. marta ko plati te kamate koje su mu iz prethodnih godina njemu se otpisuje 75%. Da li znate da poreske uprave još uvek nisu dobile na koji način će to moći da rade? Ponavljam, danas je 10. mart. Prolaze karavani, zaista, pored ove vlade. Pohvaljujemoizmene ovog zakona. Smatramo da su zakasnile, ali bolje ikad nego nikad, pre svega zbog tih šest hiljada zaposlenih u poreskoj upravi. Ovo samo treba da bude inicijalna kapisla za jednu kvalitetnu sistematizaciju, za obezbeđenje sredstava u budžetu koja će omogućiti da zaposleni imaju veće plate u poreskoj upravi, i u krajnjoj liniji za postavljanje poreske uprave kao jednog organa koji će biti potpuno nezavisan, kao što je u nekim drugim državama, koji će imati status koji mu pripada, a ne da direktor same poreske uprave, direktori regionalnih centara, direktori u filijalama moraju da budu zavisni od vašeg pomoćnika ili konkretno ministra finansija, ne mislim konkretno na vas, nego na period koji je iza nas, gde se mnogo toga po partijskoj liniji dešavalo. Sve su ovo preduslovi da napokon stvorimo jednu poresku upravu u kojoj će se kadrovi i zadržavati. Još jednom vas molim da malo razmotrite sve te podatke koji se odnose na poresku upravu, odnosno na broj zaposlenih, na odliv zaposlenih i na ono šta se sprema kada budu lokalne uprave preuzele sve poslove koji su vezani za prikupljanje poreza, koji ostaje u lokalnoj samoupravi, kakav tek onda udar sledi na poresku upravu, neće imati ko da ubira poreze u ovoj državi i svaka ovakva izmena će faktički na kraju biti kozmetička. Hvala. [[Aplauz.]]
Reč ima narodna poslanica Jorgovanka Tabaković, ovlašćena predstavnica Poslaničke grupe Napred, Srbijo.
Poštovane kolege, poštovani predsedavajući, evo jedne teme kojom nam država vrlo jasno pokazuje šta su njeni prioriteti. Samim stavljanjem u fokus ovog zakona i rešavanja statusnih pitanja ljudi u poreskoj upravi nama država jasno daje do znanja da je najvažnije da prikupi sebi sredstva za svoje funkcionisanje. Jasno je da nema države bez poreza i jasno je da država ne zarađuje nego troši, i tu nema nikakvog spora, ali ima spora u tome što država ne stvara prvo uslove da se proizvodi i namerno kažem – da se proizvodi, a ne samo stvaraju usluge, jer su to mimo metodologija i mimo priča, i mimo virtuelnog novca prave osnove iz kojih može da se zahvati porez, pa da onda živi država i svi oni koje država finansira. Zašto nam ovde država nije dala, odnosno Ministarstvo finansija za prioritet plate, način zasnivanja radnog odnosa, raspoređivanje unutar organa, na primer za Državnu revizorsku instituciju? Ne, državi nije najvažnija kontrola trošenja novca. Njoj je najvažnije da napuni svoju kasu. Ako vremenski prethodi punjenje kase kontroli trošenja, ono što je vremenski prvo i što prethodi svemu jeste upravo proizvodnja. O tome se, tvrdim pouzdano, ne vodi dovoljno računa, ni rešenjima redovnim, a ni merama. Šta država od nas traži? Da joj priznamo da je ona sama sebi najvažnija, da ima cilj da napuni kasu u kojoj nisu u jednakoj ravni odgovornosti njenih poreskih organa sa pravima koja im dajemo. Dobijaju mnogo veća prava, dobijaju i žele da im se ostvare veća primanja, ali nemaju jednaku odgovornost. Da li nam je kroz ovaj zakon, koji su nam predstavili kao rešavanje statusnih pitanja zaposlenih u poreskoj upravi, uglavnom, država obezbedila informacije o tome kakvi su rezultati poreske uprave i učinci rada, da bismo mi mogli da damo svoj pozitivan sud o ovim zakonskim rešenjima? Ako je država negde u decembru priznala da ima 13,2 milijarde dinara utaje poreza, čelni ljudi poreske uprave su priznali 13,2 milijarde, u februaru mesecu se objavljuju podaci po kojima poreska utaja iznosi 70 milijardi dinara! O kakvim učincima i zaslugama poreske uprave govorimo ovde, da bi stali pred ovaj dom i tražili veće plate, brže napredovanje i bolje uslove rada?! Ako je zakon loš, pa je omogućio utaju poreza, ko je odgovoran za takva zakonska rešenja? Jedna te ista vlada DOS-a u različitim varijantama organizovanja, ali saglasna na takvim rešenjima. Ako poreska uprava ima problem funkcionisanja u smislu zloupotrebe ovlašćenja, loših kadrova, dekapacitiranosti kao što kažu itd, a na čijem je to opet teretu, nego na teretu vlasti koja se ne seti koliko para ne uđe u državnu kasu dok ne vidi da je kasa prišla dnu. Vrlo se ozbiljno hvalila u medijima i u javnosti država, odnosno njeni predstavnici, da je broj zaposlenih u 2005. godini u poreskoj upravi smanjen sa 8 hiljada na 6 i osam stotinazaposlenih. Godine 2009, februara, nama se država žali da nema dovoljan broj poreskih službenika da prikupe porez. A zašto je onda bio uspeh otpustiti ljude, a danas se žalimo da ih nemamo? I svako ko radi u javnom preduzeću ili nekom državnom organu priznaće da imamo jedno potpuno nerealno i nelogično promovisanje dobrovoljnog odlaska ljudi i napuštanja, širenja obaveza koje dobijaju organi uprave, javna preduzeća i lokalna samouprava, takođe, baš u ovom delu nadležnosti, a da onda nema ko da obavi taj posao. Te 2005. godine, što su meni poslednji dostupni podaci, poreska upraska uprava je prikupljala 80% svih prihoda u budžetu, to je bila njena uspešnost. Trošila je za taj posao, 0,88% od tog kolača koji se zove budžet. Koliko danas naplaćuje poreska uprava? Koliko poreska uprava troši, mogu samo da pretpostavim. Kakva može da bude moja pretpostavka i svih kolega ovde ako je 18. novembra stigao Predlog zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji sa jednim rešenjima, a onda 20. februara ove godine amandmani Vlade koji onako kako izgledaju vizuelno, tako i suštinski menjaju ovaj zakon. Za nepuna tri meseca Vlada je potpuno promenila pristup onom delu koji se zove napredovanje i materijalni položaj zaposlenih. U ovom osnovnom Predlogu zakona bilo je predviđeno da se popunjavanje radnih mesta na neodređeno vreme u ovom organu može vršiti po pravilu javnim konkursom i izuzetno preuzimanjem iz drugog državnog organa, da bi u ovim amandmanima od februara meseca pod broj jedan došao način – trajno premeštanje. Trudila sam se da kroz materijale koje imam razumem šta znači institut trajnog premeštanja i nisam uspela da utvrdim. Postoji sistem privremenog premeštaja gde neko može da napreduje u službi mimo redovnih i uobičajenih procedura i da na takvo više mesto bude raspoređen na rok od 12 meseci. Postoji novi rok od 12 meseci umesto šest meseci i za rad na određeno vreme i postoji privremeni premeštaj kada neko može da bude premešten u drugo mesto rada do 50 kilometara od onog gde živi, a u istoj spremi i istom platom. Postoji i privremeni premeštaj gde neko može da bude kažnjen za loše rezultate rada i zbog disciplinskog postupka do dve godine premeštaja takvog privremenog, ali nisam uspela da utvrdim šta je trajni premeštaj u smislu ovog zakona. Prosečni građanin teško može da razume ova zakonska rešenja. Mnogi organi na koje se ovi zakoni odnose, advokati koji profesionalno treba da tumače ove stvari, takođe, nisu u stanju da protumače odredbe ovog zakona, a ono čime se hvalite da se poboljšava materijalni položaj zaposlenih u poreskoj upravi, tumačim zbog iskustva, ne vama verujući na reč i na zakon, nego po onom kada lisicu pozivaju u pećinu, a ona kaže "plaše me tragovi jer vode samo do pećine, a iz pećine nijedan". Moram da iznesem svoju sumnju da vam sistem privremenih premeštaja i mimo uobičajenih pravila i procedura napredovanja, odnosno kažnjavanja služi da po diskrecionom pravu ili moralno političkoj podobnosti pravite kadrove kakvi vama odgovaraju. Da to jeste moguće govori i primer, ne verujem da je usamljeni, jedan od otkrivenih, da je jedan od načelnika poreske uprave u Vojvodini došao bez potrebnog radnog iskustva na mesto direktora, a onda, dragi građani, onaj koji je zadužen da sprovodi, kontroliše, utvrđuje i naplaćuje porez, kupi kuću, ima priznanicu, izbegne prijavu poreskom organu da ne bi platio porez i tek kada proda, sazna se da je transakcija imala to posredno koleno u kojem je onaj koji je zadužen da naplaćuje i kontroliše oštetio državu za porez. Svi oni koji su danas u situaciji da imaju neke povlašćene informacije, povlašćene u smislu da znaju kako se mogu poreske rupe, poreske površnosti zloupotrebljavati, koriste to za reket države ili reket onih koji mogu da zarade na tome. I što je najgore, u tome prednjače oni koji predstavljaju državu. Neću da koristim analogiju juče uhapšenih, od 35 je 18 policajaca, neću, tek su u istražnom postupku. Ali, mnogo je 18 policajaca od 35 uhapšenih. Tvrdim da, sedam ili osam, a tada je prvo lice poreske uprave reklo – u 2005. godini je otpušteno iz poreskih organa zbog zloupotrebe. Koliko je onih koji nikada nisu otkriveni? Koliko je onih na koje se žalilo nebrojeno ljudi – u svakoj političkoj stranci, uverena sam, postoji arhiva onih koji se žale na zloupotrebe od strane državnih službenika koji treba da sprovode ove zakone, a kojima nisu mogli da dođu zakona, a ne glave? Ne u ime onih koji pošteno rade svoj posao i uvek to moramo da odvojimo, nego zbog onih koji štete državu, štete i građane istovremeno, jer smo svi korisnici države na neki način i svi moramo da vodimo računa o prihodima koji u državu treba da se sliju. Vi morate ovim zakonom da obezbedite ne samo pravo da vam se u drugostepenom postupku ne pita Vrhovni sud, nego da to radi poreski organ unutar, nego da izgradite mehanizme odgovornosti za one koji štete i brukaju državu. Gospođo ministre, pođite odvas, zašto vam u ovom zakonu od osnovnog rešenja, a do amandmana, vaše ovlašćenje da propisujete šta je to nespojivo sa ovom delatnošću poreskog činovnika predlaže direktor poreske uprave? U prvom rešenju to je bilo vaše pravo. Šta vi možete da uradite kada vam partijski postavljen direktor poreske uprave podnese zahtev? Nećete vi dovoditi u nepriliku koalicioni sporazum, vi ćete jednostavno za ljubav mira, od kojeg ćemo trpeti svi, dozvoliti da poreska uprava bude jedan od onih feudalnih poseda u kojem se zapošljavaju podobni, u kojima je dok je bilo poreskih izjava bilo dvostrukih knjiga poreskih izjava zavedenih i nezavedenih, tako da i danas imamo slučaj da fiskalna kasa nije opšte pravilo i vređa mene kao poslanika ako mi kažete ovde da je ovo rešenje doneto na zakonu pred kojim treba da budemo svi jednaki. Da, teoretski to lepo zvuči – praksa pokazuje nešto drugo. Da to nije moguće ne bi vi priznavali 13,2 milijarde utajenog poreza, a drugi su istragom dolazili do toga da je to mnogo veća cifra. Ono što vi kao država morate da uradite jeste – da u promovisanju jednošalterskog sistema rada, gde se PIB dobija na jednom šalteru, morate da priznate da prvo morate da ukinete sto internih pravilnika, odnosno instrukcija koje poseduje poreska uprava. Ono što se naziva internom instrukcijom, 50 dokumenata, od tih 100, tiče se otvaranja poreskog identifikacionog broja, znači trećeg lica, a do njih se nigde ne može doći niti se mogu pročitati. I ovo što govorim je objavljeno na sajtu tela koje se bavi regulatornom reformom i koje traži da se među prvima ukinu takva interna akta, pravilnici i instrukcije, a o ovom organu, o kojem danas govorimo, od 150ih je tajnih, a tiče se nas. Da bih ja o ovome mogla da govorim na ovakav način, tvrdim da sam poreski obveznik koji nijedan dan nije zakasnio u svojim poreskim obavezama. Radim u preduzeću koje, takođe, svoje poreske obaveze izmiruje u danu i u paru, ne zakidajući na tome. Radim u ovom domu koji se izdržava od države. U ime svih nas koji plaćamo porez ne možete ovde da tražite sredstva, a da kažete – neće se iz budžeta tražiti sredstva za sprovođenje ovog zakona, već će biti obezbeđena iz same poreske uprave, iz njenog poslovanja. To je opet od istih poreskih obveznika, iz onoga što je suva drenovina, a zove se proizvodnja u ovoj državi, jer nemate odakle da uzmete, nego od tih istih poreskih obveznika koji pune budžet. Ne možete reći da su vam potrebni novi ljudi i nove pare, jer osam godina broj zaposlenih stoji na cifri od dva miliona. Broj zaposlenih se ne povećava i kako smo mi to biznis servis za privlačenje stranih investicija, kada smo toliko reformi uradili – uništili i bankarski sistem, možemo ga mi zvati domaćim koliko hoćemo, a znate li šta je domaće, domaće su samo kamate koje plaćamo, zarađujući ih ovde u ovoj zemlji. Sve ostalo, a to nije samo naše iskustvo, već svih zemalja iz okruženja koje su te savete slušale – tako su prošle. Vi morate da vodite računa o poreskoj izdržljivosti i morate da shvatite da danas napunjena kasa novim propisom, novim ljudima, novom strogošću, znate li šta će značiti – trku u krug onih koji treba da utaje porez i da prežive i države koja će ih juriti da taj porez prikupi? Ovaj zakon nije dobar način i Srpska napredna stranka, Poslanički klub Napred, Srbijo za njega neće glasati. [[Aplauz.]] (Za vreme govora narodne poslanice Jorgovanke Tabaković, poslanici lupaju o klupe.)
Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović, ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe DSS.
Hvala, gospođo potpredsednice, gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, na dnevnom redu je zakon o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Pažljivo smo pročitali Predlog i u detaljnom obrazloženju za donošenje ovog zakona vrlo jasno piše koji su to razlozi. Jedan od ključnih razloga jeste to što zakon treba da zaustavi proces daljeg smanjenja kapaciteta poreske uprave, da izvrši njenu kadrovsku konsolidaciju do nivoa koji obezbeđuje stabilnost javnih finansija u narednom periodu i u samom tekstu zakona to je detaljno razrađeno. U članu 23. se kaže da će zaposleni u poreskoj upravi ubuduće biti poreski službenici. Članom 24, odnosno članom 169. se definiše način na koji će se popunjavati radna mesta. Članom 169đ se kaže kako se definiše rad na određeno vreme. Član 169z definiše radno vreme, pa kaže kako je moguće da se definiše rad u smenama, rad subotom i nedeljom i do detalja obrazlaže sve te elemente koji su važni za funkcionisanje jednog tako važnog državnog organa. U državnoj upravi Srbije, a to čujemo sada svakoga dana, radi 28 hiljada službenika. Na koji način i kojim zakonom definisati status ostalih službenika koji ne rade u poreskoj upravi? Da li su ti zaposleni manje važni i da li ti organi ne rade tako važne stvari ili će možda u sledećim nedeljama i mesecima pred nama biti gomila nekih drugih zakona – gde će svaki od ministara i starešina državnih organa predlagati zakone i isticati specifičnosti? Koliko smo upoznati, manje-više, svi državni organi imaju sličan problem, a to je, da školovani kadrovi napuštaju, odlaze u privatan sektor i jako je teško obavljati važne i odgovorne stvari. S druge strane, u ovoj sali smo više puta govorili o potrebi da se utvrdi koliki je optimalan broj zaposlenih, jer kako god se koji zakon pojavi ispostavi se, kao što se i u ovom zakonu kaže – da u poreskoj upravi ima manje zaposlenih nego što je potrebno, odnosno većina zakona koji se pojave tvrde da u tim organima radi manje zaposlenih nego što je potrebno. Takođe, s druge strane, ovde smo isticali više puta da Državna revizorska institucija ne može da dobije prostor, zato što su sve državne prostorije zauzete zaposlenima i govori se kako treba da se zidaju nove zgrade, da bi ti zaposleni dobili više prostora. Drugu važnu stvar koju smo primetili u obrazloženju, to je da su razmatrane mogućnosti kako da se ovaj problem reši. Vrlo je jasno istaknuto da ovaj problem može da se reši isključivo zakonom. Pošto je ovo materija zakona, onda mora da se promeni zakon. Ja moram da pohvalim ministarku finansija koja ovako naglašava, u obrazloženju zakona, potrebu da se bezuslovno poštuju zakoni. Ono što mene brine jeste – zašto drugi ministri ne poštuju zakone? Ja osećam potrebu da ministarku finansija zaštitimo od drugih ministara, na primer od potpredsednika Vlade Božidara Đelića. Božidar Đelić je nagovestio da će u petak biti održan koordinacioni sastanak na kome će se utvrđivati platforma za pregovore sa MMF. Ne znam da li gospodin Đelić zna, ali Vlada je usvojila Memorandum o ekonomskoj fiskalnoj politici, a sa druge strane Skupština Srbije je usvojila Budžet za 2009. godinu. Svi elementi ekonomske politike se nalaze u ta dva akta. Prema tome, ne može da se pregovara o tome – da li će zakon da se poštuje. Ako se kaže da će bruto društveni proizvod biti 3,5%, da će deficit biti 1,5%, da će pad izvoza biti oko 5%, da će pad uvoza biti oko 5%, onda je to zvaničan državni akt. Rečeno nam je da je to ekonomska politika koja je utvrđena, da nema potrebe da se u Skupštini otvara nova rasprava o ekonomskoj politici, da je dovoljno da kroz poslanička pitanja, sa predstavnicima Vlade razgovaramo o tome. Prema tome ne vidim razloga da se prave koordinacioni sastanci, ako nema revizije te politike, a ako ima, onda se to radi na drugi način, upravo ovako kao što ministarka predlaže u ovom zakonu –Vlada koriguje Memorandum, budžet dolazi u Skupštinu, odnosno rebalans, sa nekim novim projekcijama i to onda ima snagu zakona. Sve drugo je direktno kršenje zakona. (Član 16, tako je, da, u sali kažu da je tako – apsolutno u Narodnoj skupštini ne može da bude neke druge priče.) Član 16. Zakona o budžetskom sistemu tačno definiše šta stoji u Memorandumu o budžetu – srednjoročne makroekonomske i fiskalne projekcije, pregled ekonomske i fiskalne politike, preporuke u pogledu budžetske strategije, vrlo jasno definisano i ne ostavlja se prostor za bilo kakva proizvoljna tumačenja. Ono što mi ovde imamo problem kada se donese Poslovnik, pa ne možemo da ga protumačimo, jer postoji milion tumačenja, Zakon o budžetskom sistemu je definisan na vrlo jasan način. Prema tome, ako ima problema, onda se to definiše ili tako što Vlada koriguje Memorandum ili tako što Skupština usvaja nove projekcije kroz rebalans budžeta. Prema tome, Narodna skupština mora jednoglasno da stane u odbranu ministarke finansija i da je zaštiti od proizvoljnih izjava i proizvoljnog delovanja njenih kolega iz Vlade. Umesto rasprave u Skupštini, mi smo pre nekoliko dana imali raspravu na Kopaoniku. Umesto da čujemo koje su to projekcije i koje su vizije, pošto nismo mogli da ih čujemo ovde, čuli smo nekoliko novih ideja. Ima ih svega tri ili četiri, koliko sam uspeo iz sredstava informisanja da se informišem: Jedna ideja su kompenzacije. Ako me sećanje dobro služi, to je već u Srbiji viđeno. Druga ideja je pretvaranje duga u vlasništvo države. Opet, ako me sećanje dobro služi, i to smo već videli. Treća i najvažnija ideja je zaduživanje. To smo već i te kako dobro videli u ovoj zemlji, pa nas je bolela glava posle toga 20 godina i boli nas još uvek. Problem duga, ako pogledate strukturu i razloge za neke od naših problema u 2009. godini, jeste to što su se privatna preduzeća zaduživala u inostranstvu. Državni dug nije veliki, ali je dug privrede veliki. Ta privreda to ne može da servisira. Kada to privreda više ne može da radi, onda svi zajedno imamo problem. Da li će to biti rešenje ako smo sve ove recepte već videli, to je potpuno jasno. U Skupštini se otvara mogućnost da se raspravlja o efektima krize i o merama, ali će pre ili kasnije o tome morati ovde da se raspravlja. Ako ništa drugo, moraće kroz rebalans budžeta. Sve zajedno će nas mnogo manje boleti glava ako to bude pre. Očigledno da će to biti kasnije, a onda ćemo, u godinama pred nama, svi zajedno kukati. Hvala.
Obaveštavam vas da su, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja načelnog pretresa, prijave za reč, u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnele poslaničke grupe: SPS – JS, Napred, Srbijo i SRS. Prelazimo na deo rasprave, a po redosledu narodnih poslanika, prema prijavama za reč u načelnom pretresu. Prvi prijavljeni govornik je narodni poslanik Đorđe Milićević, a posle njega narodni poslanik Veroljub Arsić.
Uvažena gospođo predsedavajuća, poštovano predsedništvo, poštovana ministarko gospođo Dragutinović, dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, Poslanička grupa SPS – JS smatra izuzetno važnim, jer se ovim zakonskim predlogom, zapravo, želi postići jedna transparentnost organizacije, odnosno potpuna kadrovska konsolidacija, radi efikasnog izvršenja poreskih prikupljanja i obezbeđenja stabilnosti javnih finansija. Dakle, najvažnije izmene koje su predložene ovim zakonom jesu: pojašnjenje nadležnosti jedinica lokalne samouprave; zatim, kao pravo poreskog obveznika propisuje se i pravo na preknjižavanje, kao što je, između ostalog, ovde rečeno; zatim, predlog je da poreski obveznik izmenjenu poresku prijavu ne može podneti nakon pokretanja postupka poreske kontrole za kontrolisani period; na usmenom javnom nadmetanju, na kome se prodaju pokretne stvari čija je pojedinačna vrednost preko 200 hiljada dinara, učestvovati mogu samo lica koja polože depozit u visini od 10% procenjene vrednosti pokretne stvari. U poreski postupak uvodi se, između ostalog i apsolutni rok zastarelosti od 10 godina, propisivanje obrasca potvrde o rezidentnosti iz ugovora o izbegavanju dvostrukog oporezivanja. Zatim, predložene su izmene kojima se uređuje radno-pravni odnos zaposlenih i precizirane su prekršajne sankcije. Čini nam se da je opšta procena da sadašnji kadrovski potencijal, najpre po broju, neće moći kvalitetno i adekvatno da izvrši osnovni zadatak, a to je utvrđivanje, kontrola i naplata javnih prihoda. Poreski obveznici su najveći broj građana Srbije i podrazumeva se, prema svakom poreskom obvezniku, postupak mora biti vođen uz poštovanje načela zakonitosti i jednakosti, a za to su potrebni visokoprofesionalni poreski operativci, potpuno posvećeni poslu koji rade, uz adekvatnu motivaciju. Zbog toga je, između ostalog, u ovom zakonskom predlogu najveći prostor i posvećen kadrovima, odnosno načinu popunjavanja izvršilačkih radnih mesta u poreskoj upravi, zvanju tih kadrova, uslova koje treba da ispunjavaju, uslova koje moraju da ispune u bavljenju tim poslom, nagradama, kao i dodacima na osnovnu platu i naknadama plate. Za ispunjenje osnovnih funkcija države, kao i za jedno stabilno vođenje makroekonomske politike jedne države, neophodno je da se kroz poresku administraciju obezbedi efikasna naplata poreskih prihoda i naplata, rekao bih u kontinuitetu, kroz jasnu i pojednostavljenu proceduru, čemu ovaj predlog zakona i teži. Ovim se, zapravo, postiže i svojevrsna pravda da svi redovno izmiruju svoje poreske obaveze. Predlog dopune zakona reguliše i način otpusta obaveza po osnovu poreza u privatizaciji privatnih subjekata, ako je iznos obaveze privatnog subjekta iznad postignute kupoprodajne cene. Takođe, neophodno je ojačati poresku administraciju, zbog obima posla koji će se pojaviti u realizaciji postupka restitucije i vraćanja imovine ranijim vlasnicima. Kao što je na samom početku rečeno, ovim predlogom prodaja pokretnih stvari regulisana je tako da na usmenim javnim nadmetanjima, na kojima se prodaju pokretne stvari čija je pojedinačna vrednost preko 200 hiljada dinara, mogu učestvovati samo lica koja polože depozit od 10% procenjene vrednosti. U slučaju da kupac u roku od osam dana, od dana kada mu je dostavljen zapisnik o prodaji, ne uplati iznos za koji mu je prodata pokretnost, prodaja se oglašava nevažećom, kupac gubi pravo na povraćaj depozita i ne može biti ponuđač u daljem postupku prodaje. Ova izmena i ova novina svakako ima za cilj da postupak prinudne naplate bude daleko efikasniji. Kao što je već rečeno, izmenama ovog zakona u poreski postupak se uvodi apsolutni rok zastarelosti od 10 godina, a precizirane su i prekršajne sankcije kojima će se poreski obveznik, pravno lice ili preduzetnik koji ne podnese poresku prijavu propisanu poreskim zakonom, kazniti za prekršaj novčanom kaznom u visini od 15 – 20% iznosa poreza utvrđenog rešenjem poreske uprave. Takođe, između ostalog, u obrazloženju ovog predloga navedeno je da se njime predviđa da pravo na preknjižavanje i pravo na povraćaj poreza imaju isti rok zastarelosti, da poreski obveznici ne bi zloupotrebljavali različite rokove zastarelosti, ukoliko istekne rok zastarelosti za povraćaj, poreski obveznik podnese zahtev za preknjižavanje. Na kraju, želim još jednom da kažem da će Poslanička grupa SPS – JS u danu za glasanje podržati Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, a posle njega narodni poslanik Dejan Radenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, imamo priliku da raspravljamo o Zakonu o poreskom postupku i poreskoj administraciji, ali pre nego što pređem na same komentare zakona, skrenuo bih pažnju gospođi ministar da se ne ponaša onako kako se ponašala prema narodnim poslanicima kada smo postavljali i imali neko tzv. pravo da postavljamo pitanja.
Izvinite narodni poslaniče, molim narodne poslanike koji ometaju govornika udaranjem predmeta ili delovima tela o inventar Narodne skupštine, da prestanu sa nedoličnim i nedostojnim ponašanjem u sali Narodne skupštine. Izričem upozorenje svim narodnim poslanicima koji čine taj prekršaj i kršenje čl. 103. i 104. Upozoravam vas da ću po članu 106. biti primorana da vam izreknem mere opomene. Izvolite, narodni poslaniče, i izvinite na prekidu. (Narodni poslanici SRS lupaju o klupe.) Ne znam da li je upozorenje bilo dovoljno jasno i da li su narodni poslanici koji se nedolično i nedostojno ponašaju kršeći čl. 103. i 104. čuli upozorenje koje sam izrekla? Nije dozvoljeno lupati o inventar i nije dozvoljeno ometati govornika dok izlaže za vreme sednice Narodne skupštine, osim što je nepoštovanje svih drugih narodnih poslanika, a to je osnov za izricanje opomene. Molim vas da to ne činite.
Pogotovo ne na onaj način kada je postavljeno pitanje zašto su domaće banke zatvorene... (Narodni poslanici SRS lupaju o klupe.)
Izvinite, narodni poslaniče. Izričem opomenu: narodnom poslaniku Milanu Veselinoviću, narodnom poslaniku Draganu Živkovu, narodnom poslaniku Milanu Škrbiću, narodnom poslaniku Jadranku Vukoviću, narodnom poslaniku Radiši Iliću, narodnom poslaniku Slobodanu Vukoviću, narodnom poslaniku Vladanu Jeremiću, narodnom poslaniku Milanu Avramoviću, narodnom poslaniku Dobroslavu Preliću, narodnom poslaniku Bojanu Mladenoviću... (Za vreme govora predsedavajuće, narodni poslanici SRS aplaudiraju.) ... narodnom poslaniku Sreti Periću, narodnom poslaniku Sulejmanu Spahu, narodnom poslaniku Miodragu Krstinu, narodnom poslaniku Vladi Milojkoviću, narodnom poslaniku Dušanu Mariću, narodnom poslaniku Zoranu Popoviću, narodnom poslaniku Dušanki Plećević, narodnom poslaniku Radici Jocić, narodnom poslaniku Gordani Paunović-Milosavljević, narodnom poslaniku Draganu Stevanoviću, narodnom poslaniku Lidiji Dimitrijević, narodnom poslaniku Ljubiši Petkoviću, narodnom poslaniku Momiru Markoviću, narodnom poslaniku Draganu Todoroviću, predsedniku Poslaničke grupe SRS, s obzirom na to da su mu već izrečene dve mere opomene, oduzimam reč za vreme trajanja ove sednice. Sasvim je očigledno da ste želeli ovu kaznu i aplauz podrške koji mi pružate za izricanje mere opomene po članu 106. pokazuje da se tokom kršenja odredbi Poslovnika Narodne skupštine u suštini bavite poslom koji je nedoličan, nedostojno i bahato ponašanje, nedozvoljeno za bilo koju sednicu Narodne skupštine. Pretpostavljam da je najveće olakšanje narodnom poslaniku Draganu Todoroviću, pošto mu je oduzeta reč. Zahvaljujem. Izvolite, narodni poslaniče.
Pogotovo ne na onaj način kako ste to radili na samoj sednici izlazeći za ovu govornicu i čudeći se otkud nama pravo da vas to pitamo. (Narodni poslanici SRS lupaju o klupe.) Vaše obrazloženje je bilo stare, odnosno domaće banke morale su da budu zatvorene, odnosno ugašene zato što duguju sredstva za staru deviznu štednju...
Izvinite, narodni poslaniče. Narodnom poslaniku Milanu Škrbiću i narodnom poslaniku Sulejmanu Spahi izričem drugu opomenu. Narodnim poslanicima je izrečena druga opomena iz istih razloga kao pri... (Za vreme govora predsedavajuće, narodni poslanici SRS aplaudiraju.) ... izricanju prve opomene zbog kršenja čl. 103. i 104. nedoličnim i nedostojnim ponašanjem i omalovažavanjem svih poslanika pri radu na sednici Narodne skupštine, što je pažljivo i obavezno za izricanje opomene, a po članu 106. Svaki dalji pokušaj da onemogućite primenu Poslovnika biće sankcionisan izricanjem mera po članu 106. Zahvaljujem na aplauzu podrške koji pokazuje da su vam očito mere kazne potrebne, jer ne znate kako da, inače, ne kršeći Poslovnik, izrazite svoje političke stavove, a to je na našu zajedničku žalost. Izvinite, narodni poslaniče, još jedanput, izvolite. [[Narodni poslanici SRS aplaudiraju.]] Narodni poslanici, pripadnici Poslaničke grupe SRS, morate se odlučiti, da li podržavate svoje kolege članove Poslaničke grupe Napred, Srbijo ili pokušavate da ih ometate udaranjem predmeta o inventar. U oba slučaja vaše ponašanje je nedolično, nedostojno i predstavlja omalovažavanje sednice Narodne skupštine. Svaka vrsta razumnog upozorenja neće doneti rezultat, na našu zajedničku žalost. Izvolite, poslaniče, nastavite. (Narodni poslanici SRS lupaju o klupe.)
... pogotovo ne na onaj način, gospođo ministre, da se čudite odakle nama pravo da vas tako nešto uopšte i pitamo i tvrdeći pri tom da je razlog za zatvaranje domaćih banaka stara devizna štednja, kako građani u njih više nemaju poverenja, kako u njih više neće da ulažu i kako – da nismo zatvorili te naše domaće banke ne bi bila ovolika finansijska aktivnost na domaćem tržištu u proteklih nekoliko godina. To su vaše reči. Možete da proverite u stenografskim beleškama. Međutim, problem je u tome što te domaće banke niste ostavili da rade na domaćem tržištu i da se bore, pa makar i uz vašu pomoć, sa stranim bankama. Zašto je to važno vidi se sada u vreme svetske ekonomske krize kada mnoge države spasavaju svoje banke tako što ili vrše dokapitalizaciju ili ih otkupljuju. A kada je u pitanju stara devizna štednja, za to svakako nisu odgovorne banke, odgovorna je država koja je tim novcem raspolagala. Nećemo da raspravljamo o tome zato što je država i preuzela obavezu da staru deviznu štednju vrati. Već pošto pokušavate da polemišete sa mnom u vezi toga, oni koji su odgovorni, a neću da ulazim u opravdanost ili neopravdanost jednog takvog postupka, smatram da je moglo i bolje, moglo je i gore, ali vodite računa, jer to su sada vaši koalicioni partneri. Što se tiče samog zakona, gospođo ministre, prvo bih hteo da vam skrenem pažnju da preispitate malo rad poreske uprave i organa poreske uprave kada je u pitanju poreska pretplata. Mnoga pravna lica, verovali vi ili ne, imaju situaciju da po završnom računu iskažu više uplaćenog poreza, mnoga od tih preduzeća ne žele da izvrše refakciju više uplaćenog poreza nego da im se to odbije od novih obaveza koje nastaju u njihovom daljem poslovanju. To nije sporno. Međutim, sporno je kada se preda završni račun da obaveza uplaćivanja akontacije poreza ne prestaje sve dok završni račun ne bude obrađen u elektronskom obliku, tako da imamo situaciju da poreski obveznik ima obavezu, iako je uplatio više poreza, da plaća sledeća tri, četiri meseca, dok se to u elektronskom obliku kod vas u poreskoj upravi ne konstatuje. Čak mu se računa i kamata i ne može da dobije ni potvrdu, iako ima validnu dokumentaciju, da je više uplatio porez nego što duguje. To je jedan ozbiljan problem i to je i koleginica poslanik Jorgovanka Tabaković rekla, da država vodi brigu o tome samo kako da naplati poresku obavezu. To se vidi u članu 94. starog Zakona koji se menja, odnosno dodaje mu se novi stav koji kaže: "Ako je procenjena vrednost pokretnih stvari, odnosno trećina utvrđene početne vrednost nepokretnosti veća od iznosa poreske obaveze, razlika se vraća poreskom obvezniku po postupku i na način koji propisuje ministar." Gospođo ministre, kako nastaje poreska obaveza regulisao je zakon. Koji su rokovi za plaćanje poreskih obaveza reguliše, takođe, zakon. Zašto zakon ne reguliše i kada treba poreskom obvezniku ako ste mu po nekom osnovu uzeli novac da date rokove kada će taj novac da mu se vrati. To pitanje je pogotovo osetljivo kada se govori o prinudnoj naplati. Ovde se opet vidi ta briga da država ima samo želju da naplati porez i da ne vodi računa o poreskim obveznicima. Nije u pitanju prodaja samo pokretne imovine, ovde kaže manja obaveza od trećine nepokretnosti. Šta ako poreski obveznik duguje relativno mali iznos poreza u odnosu na vrednost nepokretnosti koju poseduje? Šta ako u toj nepokretnosti živi? Da li vi stvarno verujete da će neko da rizikuje da izgubi imovinu u kojoj živi on i njegova porodica za neki mali iznos poreza koji ne može da plati? Vi ste ostavili mogućnost da se iako živi u nekom malom stanu koji, primera radi, košta 40 ili 50 hiljada evra, ako duguje dve ili tri hiljade evra, dakle, da mu se taj stan proda za 15 hiljada i manje, i izbaci na ulicu, da biste naplati hiljadu ili dve hiljade evra. Smatram da je i ovim zakonom to trebalo da bude drugačije regulisano. Ako poreski obveznik živi u nepokretnosti, a njegov dug je manji od trećine procenjene vrednosti nepokretnosti, takva imovina ne može da mu bude prodata. U članu 114a dolazimo do nesaglasnosti između člana 114a i predloženog člana 114ž. U 114a se kaže da su rokovi za refakciju poreza i po drugom osnovu putem preknjižavanja, dakle, više uplaćenog poreza, sa jedne strane, na karticu poreza koji je uplaćen manje, s druge strane, može obaviti u roku od tri godine, odnosno zastareva u roku od tri godine. Međutim, u novopredloženom članu 114ž kaže se: ''Pravo na utvrđivanje, naplatu, povraćaj, refakciju kao i namirenje dospelih obaveza po drugom osnovu putem preknjižavanja poreza, uvek zastareva u roku od 10 godina od isteka godine u kojoj je porez trebalo utvrditi, naplatiti, odnosno u kojoj je izvršena preplata.'' Ako već država hoće da vodi računa o poreskim obveznicima, treba da budu rokovi i uslovi potpuno jednaki i za naplatu, utvrđivanje i povraćaj poreza, a ne da to bude u nekom roku koji je manji. Da je ovde cilj i da država vodi brigu samo o sebi vidi se u starom članu 128. u kome se briše poslednji stav i koji kaže: ''Ako se na osnovu zapisnika, odnosno dopunskog zapisnika o terenskoj kontroli utvrdi da nema osnova za izmenu poreske obaveze, o tome se poreski obveznik obaveštava u pismenoj formi u roku od 30 dana od dana uručenja zapisnika, odnosno dopunskog zapisnika.'' Ovo što ste napisali imalo bi smisla, ali samo pod uslovom da je u sastavnom delu zapisnika utvrđeno da on nema izmenjenu poresku obavezu. Međutim, u samom zakonu poreski inspektori nema tu obavezu. Zbog toga je trebalo da stavite u zakon da poreski inspektor ima obavezu da ukoliko ne treba da dođe do promene poreske prijave da to konstatuje zapisnički i onda imate osnovu da poslednji stav brišete. Isto tako iznenađuju i rokovi po kome drugostepeni organ na zapisnike i rešenja ima pravo da odgovori na žalbu koju je poreski obveznik dao, pa ste to povećali za desetak dana. Posao poreske uprave nije samo da vodi računa o tome kako će da naplati porez, posao poreske uprave je na prvom mestu da štiti poreske obveznike. Koliko je to smešno i ti rokovi koje ste produžili, vidi se po tome zato što žalba poreskog obveznika ne odlaže izvršavanje rešenja, tako da možete da napravite štetu poreskom obvezniku zato što poreska uprava traži veći rok da odlučuje po njegovoj žalbi, ali će da postupi po rešenju koje je dao poreski inspektor. Ako već pokušavate da na određen način izigrate Zakon o platama u državnim organima, a to se vidi kroz član 169p koji kaže: ''Poreski službenici u Poreskoj upravi imaju pravo na osnovnu platu koja se sastoji od osnovice i koju utvrđuje Vlada, osnovnog i dodatnog koeficijenta. Dodatni koeficijent utvrđuje se u rasponu od 20% do 50% od osnovnog koeficijenta, u zavisnosti od zvanja, posebnih uslova rada, odgovornosti, složenosti poslova, obima, težine i prirode posla.'' Dakle, s jedne strane, država hoće da stimuliše poreske inspektore da bolje rade svoj posao, a sa druge strane daje im pravo da odugovlače u postupcima u kojima može poreski obveznik da bude oštećen. Kako je ovaj zakon čisto jedna forma, neki od mojih kolega su izašli za ovu govornicu i tvrdili kako će da poboljšaju uslove rada poreskih inspektora, uopšte poreskih službenika i kako će da izjednače prava svih da ravnopravno konkurišu za rad u poreskoj upravi, da to nije tako vidi se već u članu 169a, u njegovom 3. stavu: '' Izuzetno, radno mesto na neodređeno vreme u Poreskoj upravi, može se popuniti preuzimanjem državnog službenika iz drugog državnog organa.'' A prethodni stav kaže: ''Radno mesto na neodređeno vreme u Poreskoj upravi popunjava se, po pravilu, putem javnog konkursa.'' Zašto po pravilu? Zašto nema obavezu da bude raspisan javni konkurs? Kada bi bila obaveza da bude raspisan javni konkurs, zašto onda da se preuzima iz drugog državnog organa koji nema obavezu da raspisuje javni konkurs? Znači, selićemo zaposlene iz jednog državnog organa u drugi da bismo izbegli raspisivanje javnog konkursa i popuniti već upražnjeno novo mesto u državnom organu, opet bez konkursa. Čitav ovaj predlog izgleda tako da je predlagač željan da prikaže kako se radi na tome da se smanji jedan ogroman državni aparat koji u ovim kriznim vremenima država ne može, odnosno narod ne može da plaća, ali kada se uđe malo više u zakon, vidi se da ostavlja i te kako mogućnost zloupotreba. Samo zapošljavanje u poresku upravu kaže se – ako je putem javnog konkursa, prijavljuju se zainteresovana lica na konkurs, obrazuje se komisija koja određuje ko ispunjava uslove, ko ne ispunjava uslove, ako ima jedan ili više kandidata predlažu se direktoru poreske uprave da on odluči koga će da primi u radni odnos. Kažite sada da ovaj konkurs bez određenih kriterijuma, bez sastavljanja liste, obaveza da prvi sa liste bude zaposlen ukoliko ispunjava uslove itd, znači, bez svih tih kriterijuma jedan čovek na osnovu poznanstva, rodbinske pripadnosti, a verujem i stranačke primiće nekog u organ državne uprave. Toliko o ovom zakonu. Voleo bih da konačno ova vlada izađe sa jasnim programom izlaska iz svetske ekonomske krize, kako mislimo da ovu našu državu sačuvamo i malo više da popričamo o kreditima koje je Vlada Republike Srbije namenila i građanima i privrednim subjektima, da postavimo stvari na svoje mesto. Jer, kad novac izvlačite iz budžeta u dinarima i indeksirate u evre i tako ga puštate na tržište kapitala da se preduzeća i građani zadužuju, onda je to pomalo čudno, osim u slučaju ako niste podigli neki kredit od neke druge strane međunarodne institucije i plasirali ta sredstva. Ovako, postoji osnovana sumnja da kroz kursne razlike hoćete da pokrijete budžetski deficit. [[Aplauz.]]
Reč ima narodna poslanica Lidija Dimitrijević.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama danas imamo Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, kome bi kada se dobro pogleda više odgovara naziv samo o poreskoj administraciji, jer se predlagač ovim predlogom bavi mogućnošću da se poveća broj poreskih službenika, kao i njihove zarade. Predlagač želi da nas ubedi da će se time što će doći do povećanja broja poreskih službenika automatski obezbediti stabilnost javnih finansija, a da će sistem plata zaposlenih u poreskoj upravi biti osnovni motivacioni faktor koji bi zaustavio odliv obučenih kadrova sa visokom stručnom spremom. Umesto što se ova pojava vezuje za nerazvijenu poresku kulturu i nedovoljnu poresku disciplinu poreskih obveznika trebalo bi pogledati istini u oči i napraviti poređenje između zarada zaposlenih u poreskoj upravi i astronomskih zarada pojedinih direktora javnih preduzeća i naknada članova upravnih odbora. O visini njihovih naknada i zarada već se puno govorilo, pa ovog puta neću ponavljati te iznose. Oni su toliko visoki da je nemoguće da ne iritiraju javnost. Verovatno da zaposleni u poreskoj upravi na odgovornim mestima smatraju da i njima pripadaju visoke zarade, pa pošto ne mogu tu da ih ostvare onda bi tamo gde se može. Što se tiče nerazvijene poreske kulture i nedovoljne poreske discipline krajnje je vreme da se tu dese korenite promene, jer su gubici koji nastaju po tom osnovu ogromni. Podaci govore da je samo u toku prošle godine država oštećena za više od 18 milijardi dinara, zbog čega je zvanično od strane poreske policije podneto 1.836 prijava. To su zvanični podaci, a sigurno da je istina mnogo surovija, tj. da je iznos utajenog novca mnogo viši, ali je to ostalo neotkriveno jer i u ovoj oblasti ima mnogo korupcije. Pored toga, ima mnogo nedorečenosti u zakonu. Krivični postupak je neefikasan, a kaznena politika blaga. Sve to je razlog što su poreske utaje u Srbiji sve brojnije. Prema izveštaju mnogih opštinskih tužilaštava za prošlu godinu ove utaje čine više od 60% krivičnih dela u privredi. U prethodnih pet godina tužilaštvima je podneto oko 7.300 prijava na osnovu kojih se može videti da je država oštećena za skoro 70 milijardi dinara. U strukturi poreskog kriminala dominira utaja poreza na dodatu vrednost i po ovom osnovu u prethodne dve godine šteta naneta državi iznosi 6,4 milijarde dinara. Ukoliko dođe do toga, kako je ministar finansija najavljivala, da stopa PDV bude viša za 2,5% u odnosu na sadašnju može se očekivati da će sve veći broj obveznika pokušati da na razne načine izbegne plaćanje poreza. Pored ovog problema, zbog svetske ekonomske krize, može se očekivati da će se država suočiti sa manjim brojem poreskih obveznika jer imamo svakodnevno otpuštanje radnika s posla i zatvaranje preduzeća. Na taj način prihodna strana budžeta će zabeležiti pad. Već u prva dva meseca ove godine naplata prihoda bila je oko 10 do 15% realno manja od prihoda projektovanih budžetom. Pojedini članovi Vlade kažu da Srbija ima prostora za zaduživanje, bez obzira na to što dobar deo ekonomista ističe da nova zaduživanja nisu dobro rešenje. Vlada planira da od MMF zatraži stend baj aranžman u vrednosti od 2 milijarde dolara, a pored toga da se zaduži kod inostranih banaka i na domaćem tržištu kapitala. Srbiji nedostaje 500 miliona evra za otplatu ovogodišnjih dugova, što znači da nema sposobnost da se otplaćuju ni postojeći, a kako će tek biti sa otplatom novih kada se zna da će naredna godina biti teška, verovatno teža od ove. Kratko ću prokomentarisati još ono što je gospođa ministar rekla, da se ovim predlogom zakona želi postići bolji kvalitet rada i da poreska uprava bude orijentisana prema klijentima? To bi bilo dobro kada bi bilo istinito. Neretko na šalterima poreske uprave možemo videti scene u kojima privatni preduzetnici kada traže informaciju prilikom predaje poreskih prijava budu ignorisani i šikanirani od strane poreskog radnika. Protiv toga se morate boriti jer taj poreski službenik prima platu upravo od novca tog poreskog obveznika koji je došao na šalter i obratio se za informaciju. Hvala. [[Aplauz.]]
Reč ima narodni poslanika Mićo Rogović, posle njega narodni poslanik Vladan Jeremić.
Poštovana gospođo predsedavajuća, gospođo ministre, kolege poslanici, u setu zakona na Prvoj redovnoj sednici ovogodišnjeg zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije, pored svih ostalih zakona koji su objedinjeni u raspravi, čak i zakoni koji nisu navedeni po hitnosti postupka, nalazi se i ovaj zakon o poreskom postupku i o poreskoj administraciji. Ovo je jedan od retkih zakona iz seta ovog zakona o kome raspravljamo ovih dana u mesecu martu, verovatno će se u toku tekućeg meseca isti zakon i usvojiti sa, nadam se, svim pametnim argumentima koji su za i protiv određenih odredaba ovog zakona, ali ima i retroaktivnu snagu, tj. njegova primena počeće od 1. januara tekuće godine. Srpska napredna stranka i Poslanička grupa Napred, Srbijo svojim argumentima ne želi da umanji značaj poreske uprave. Jasno želimo da svojim preciziranim stavovima, kao i kolege iz svih drugih poslaničkih grupa, iznesemo svoj stav o ovoj temi. Naše mišljenje da je neophodnost donošenja ovakvog zakona, kao što ste naveli, naišlo je na razumevanje, ali i argumenti koje iznosimo za govornicom i kroz amandmane, nadam se, da će naići i na vaše razumevanje, gospođo ministre. Pored odredaba koje su vezane za poreski postupak, odredbe koje se odnose na poresku administraciju jasno ukazuju na to da će u periodu verovatno još ove tekuće 2009. godine, poreska uprava dobiti armiju od 3 hiljade službenih lica i to novoprimljenih službenih lica, jer ste vi u argumentima za donošenje odredaba o izmenama postojećeg Zakona naveli i situaciju da je u toku prethodne godine, odnosno 2008. godine, da je preko 2 hiljade ljudi otišlo iz poreske uprave. Ta situacija je evidentno prisutna u najvećim gradovima, tipa Beograda i u ostalim velikim gradovima, dok slučaj nije u manjim sredinama. U manjim sredinama poreske uprave su skoro stoprocentno popunjene, ali je i pritisak i breme na leđima poreskih obveznika u manjim sredinama i te kako veći nego u većim gradovima. Gospođo ministre, verovatno ste upoznati sa činjenicom da deo onih ljudi, inspektora poreske uprave, kao i mnogobrojnih drugih inspekcijskih službi nevezano za poresku upravu, odlazeći sa svojih radnih mesta iz pomenutih sredina, u slobodnom razgovoru za argumente navode deo i ugroženosti svoje egzistencije i egzistencije svojih porodica, tj. za platu od, recimo, 40 hiljada, u veoma teškim i kritičnim situacijama koje odredbe ovog zakona propisuju, vezano za utvrđivanje, kontrolu i naplatu poreskih prihoda, ne žele da stavljaju egzistenciju svojih porodica i svoju ličnu za neku simboličnu platu, recimo, od 40 hiljada. Posebno rigorozan sistem ocenjivanja vrednosti i ličnih dohodaka, da ne govorimo o osnovnom koeficijentu koji je za mene, kao poslanika, lično i nepoznanica i ovom bonusu u vidu dodatnog koeficijenta koji navodite ovim izmenama i dopunama zakona, pogotovo osipanje iz dela kadrova srednje stručne spreme i više stručne spreme od pre nekih godinu dana, kada su napravljeni veliki rezovi, tj. razlike u vidu ličnih dohodaka zaposlenih u ovim službama, tako da, ljudi sa najnižom stručnom spremom koji su godinama zaposleni u administraciji, tj. poreskoj upravi, došli su u situaciju da sa predviđenim zakonima, odnosno koeficijentima i osnovicom za njihove lične dohotke, ni u najmanjoj sredini ne mogu obezbediti delom egzistenciju svoje porodice. Verovatno ste, gospođo ministre, upoznati sa situacijom da, pogotovo u velikim gradovima, fiskalizacija nije kontrolisana i sprovedena do mere koju zakon dozvoljava, odnosno propisuje. U pojedinim gradovima u Republici Srbiji, fiskalne kase još uvek ne služe ni za ukras. Verovatno znate, s obzirom na kontrolu ubiranja sredstava iz ovakvih prihoda, da postoje takvi gradovi u Srbiji, a da su na uštrb mira u kući, fiskalne kase kao instrumenti sprovođenja fiskalne politike, u nekim sredinama još misaona imenica. I sa armijom ovakvog aparata, ne mešajući u zakonske odredbe svih postojećih zakona i ovog zakona, dakle, ne aludirajući na to, ljudi i poreski obveznici u manjim sredinama zaista imaju svakodnevno, na svojim leđima, raznorazne inspekcijske službe i kontrole, i verovatno su oni krivi za ono što sam izneo u prethodnom stavu, odnosno činjenicu da se fiskalna politika u svim sredinama Srbije niti sprovodi, niti utvrđuje, niti kontroliše, a verovatno i ne naplaćuje na isti način. Ovo navodite kao trenutni problem dekapacitiranja poreske uprave, tj. nedostatka kadrova u ovoj oblasti. Ono što je posebno problematično u ovom zakonu, to je da se i dalje ovim zakonom ništa ne predviđa, niti preduzima. Predviđa se samo u jednom članu, ali se zaista ništa ne preduzima na edukaciji poreskih obveznika, pogotovo u ovoj situaciji. Kada ovo govorim, odnosi se uglavnom na armiju malih firmi, tzv. samostalnih radnji, ugostiteljskih radnji, koje su u uslovima enormne, odnosno velike ekonomske krize u nastupajućem periodu, bukvalno prinuđene da u svom malom preduzeću budu i radnici i direktori i bukvalno nemaju vremena da upoznaju set raznoraznih zakona koji ulaze u proceduru i koji izlaze u "službenim glasnicima" posle njihovog usvajanja, dakle, ne budu u mogućnosti da se upoznaju sa svim odredbama koje se na njih odnose. Edukacija poreskih obveznika i ovim zakonom ne predviđa ništa spektakularno, naročito 50 normativnih akata, koji u okviru poreske službe postoje za službenike, a nemogućnost njihove spoznaje od strne poreskih obveznika, pogotovo stavlja na teret i obavezu poreskim obveznicima u smislu kontrole. Čak ste jednom odredbom ovog člana predvideli da se poreska kontrola može utvrditi u stanu fizičkog, odnosno pravnog lica, subjekta, odnosno poreskog obveznika. Nema za to razloga, pored svih mogućih kancelarijskih prostora i eventualne nemogućnosti da se u prostorijama kontrolisanog lica to uradi, mislim da bi za to bolje rešenje bile kancelarije poreske uprave, a ne stanovi poreskih obveznika, koji nisu ni u jednom trenutku ovde u sukobu sa zakonom, niti su imali krivično delo, već se samo radi o procesu kontrole. Ne mogu da se, vezano za ovu temu, ne osvrnem na zakon o pranju novca i sprečavanju finansiranja terorizma. Tim zakonom ste predvideli da se i knjigovodstvene agencije, pored advokata, bave delom obaveštajne, špijunske službe, nazovite kako god hoćete, tako da su poreski obveznici zaista u jednoj teškoj situaciji. Pri tom, u moru inspektora i svih službi koje u hijerarhiji kontrole, utvrđivanja i naplate stoje iznad njih i svih saradnika, počev od knjigovodstvenih agencija sa kojima sarađuju i advokata koji eventualno mogu da ih zastupaju, imaju problem jer mogu u tom lancu da naiđu na nerazumevanje. Hvala. [[Aplauz.]]
Narodni poslaniče, vreme na raspolaganju vašoj poslaničkoj grupi je iskorišćeno. Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladan Jeremić, posle njega narodni poslanik Bojan Mladenović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, koji je danas predmet skupštinske rasprave, samo je potvrda konstatacije poslanika SRS, da se loša zakonska rešenja ne mogu ispravljati ad hoc, izmenama ili dopunama, već jedino nekakvom suštinskom reformom celokupne, u ovom slučaju, poreske politike. Kao najvažniji razlog za izmenu Zakona, Vlada Republike Srbije je navela zaustavljanje procesa odliva kadrova u poreskoj upravi i njena konsolidacija do nivoa kojim se obezbeđuje stabilnost javnih finansija u narednom periodu, kao i preciziranje odredaba čija neposredna primena iziskuje tumačenja i time usporava, a poreski postupak čini neefikasnijim. Između ostalog, preciziraju se i pojašnjavaju nadležnosti jedinica lokalne samouprave. Pravo poreskog obveznika propisuje i pravo na preknjižavanje. Činjenica je da poreski obveznik izmenjenu poresku prijavu ne može podneti nakon pokretanja postupka poreske kontrole za kontrolisani period, zatim, da se u poreski postupak uvodi apsolutni rok zastarelosti od 10 godina, predložene su izmene kojim se uređuje radno-pravni odnos zaposlenih u poreskoj upravi. Naposletku, ako se ne varam, radi se o članu 177, precizirane su i određene prekršajne sankcije. Želeo bih da istaknem u načelnoj raspravi da se poreska administracija susreće sa izazovima modernog vremena, tako da je apsolutno neophodno njeno prilagođavanje procesu globalizacije ekonomije, koju karakterišu i teškoće oporezivanja određenih sektora, kao i sofisticirana kompjuterska tehnologija. Realizacija reforme poreskog sistema bi morala da bude na duži rok, a upravo u fokusu je i poboljšanje efikasnosti u radu već pominjane poreske administracije. Nekakvi vodeći principi bi svakako trebalo da uključe pojednostavljenje poreskog postupka, smanjenje komplikovanosti u primeni poreskih propisa, jačanje nivoa ispunjavanja obaveza poreskih obveznika i uspostavljanje diferenciranog tretmana poreskih obveznika, imajući u vidu njihov prirodni potencijal. Evidentno je da postoji uzajamna povratna veza između poreske politike i poreske administracije. Praktično, ukoliko su poreski zakoni kao izraz određene poreske politike složeni za administriranje efekti te politike sigurno ne mogu biti zadovoljavajući. Zato se i pri kreiranju određene poreske politike moraju imati u vidu određena administrativna ograničenja. Veoma je važno identifikovati specifična uska grla i smetnje koje umanjuju efikasnost rada poreske administracije. Prioritetan zadatak u radu poreske administracije je svakako da obezbedi naplatu svih propisanih poreskih prihoda, što je ujedno najvažniji pokazatelj u radu poreske administracije. Od takve savremene, moderne poreske administracije se očekuje, međutim, i da se bavi proučavanjem rezultata svog rada, razvojem metoda kontrole i poboljšanjem ekonomičnosti u radu. S tim u vezi jako je važno da unapređenje procesa rada i aktivno korišćenje podataka budu stalni podatak i nekakav osnovni princip u procesu upravljanja poreskom administracijom. Tako osposobljeno osoblje je jako bitan faktor za doslednu primenu poreskih propisa u praksi, jer ukoliko je administracija neefikasna, a tvrdim da jeste, i mnogo kvalitetniji zakon se može usvojiti, ali se neće primeniti ili će se pogrešenoprimenjivati i davati male prihode. Funkcionisanje zakonske regulative neće moći da se realizuje bez odgovarajuće tehničke opremljenosti i unapređenja metode rada poreske administracije, a pogotovo njenih kontrolnih organa. Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, prvi kvartal 2009. godine za poreznike i srpski budžet je najveći test, nakon odluke Vlade da jednostrano primeni Sporazum sa EU, budžetski prihodi su umanjeni, a jedno od najlošijih rešenja, na koji način nadomestiti manjak od par desetina milijardi dinara po osnovu uplate carina, jeste i ono što se u javnosti za sada stidljivo provlači, a to je, dakle, i povećanje stope PDV sa 18 na najverovatnije 20 posto. Ovo bi praktično i značilo da će i ona obećanja koja smo dobijala od guvernera NBS o vođenju antiinflatorne politike, računajući da rast cena neće biti veći od 8%, praktično u startu biti okrnjen bar za četvrtinu. Kada se svemu ovome doda i podatak koji su kolege poslanici iznosili, da je protekle godine podneto više od 1.700 prijava zbog izbegavanja poreza u ukupnom iznosu od preko 13 milijardi dinara, a da je bezmalo polovina svih tih poreza ili 49,04% utajeno poreza i doprinosa na zarade, dok je odmah potom PDV od 43,23%, jasno je u kakvom problemu je ova država. Suštinski i jedan od glavnih problema, dakle, jeste i to što nijedno od zakonskih rešenja iz ove oblasti nije doprinelo da se ovakve kriminogene pojave iskorene. Ovakav predlog zakona ostaće samo mrtvo slovo na papiru, ukoliko se ne obezbedi da poreski sistem bude u funkciji ostvarenja ekonomskih i društvenih ciljeva. Poreski principi bi trebalo da predstavljaju orijentire koji zadovoljavaju sistem u celini, a ne svaki pojedinačni porez. Mora se voditi računa o dva aspekta: socijalno-političkim i pravno-administrativnom principima. Bitno je da se porezi što brže i potpunije prilagođavaju visini javnih rashoda, ali samo ako su u skladu sa ekonomskim mogućnostima zemlje. Problem je, gospođo ministar, što u Srbiji ne postoji fleksibilnost poreskog sistema, jer nije u mogućnosti da odreaguje na izmenjene ekonomske okolnosti. Na kraju krajeva i vama je kao ekonomisti jasno da je zarad stabilnosti poreskog sistema nedopustivo često menjati poreske propise, jer se u tom slučaju uvodi nestabilnost u uslovima poslovanja, otežava se planiranje itd. Ono što je neophodno jeste minimizacija administrativnih troškova, što znači da troškovi utvrđivanja, naplate i kontrole poreza moraju da budu niži. To je onda ekonomičnost poreza, jer ako su administrativni troškovi veći od prihoda takav porez jednostavno treba ukinuti. Da zaključim, poreska politika utiče i na ekonomske i društvene tokove. Imam utisak da vlast u Srbiji nije svesna ni ovoga, kao ni ogromnih promena koje se dešavaju kroz uticaj finansijske i ekonomske globalne krize. Zbog skupog novca i otežanog izvoza nema ni govora o bilo kakvom ekonomskom rastu tokom 2009. godine. Ako se uzme u obzir i da se kurs može značajnije promeniti to bi značilo i značajan dodatni pad BDP i dohotka u Srbiji. Kako pada dohodak sve je teže prikupiti sredstva i za javne finansije. U Evropi postoji pravilo da pad stope rasta za jedan procentni poen povlači pad javnih finansija za 1,2 do 2 procentna poena. Dakle, ako rast sa oko 6%, koliko je iznosio u 2008. godini, padne u 2009. godini i pad tih javnih finansija bi mogao da bude u rasponu od 7,2 do 12 procentnih poena. Ukoliko ne dođe do smanjenja javne potrošnje jasno je da će budžetski deficit eskalirati, a suočeni sa svim ovim pokazateljima suočavamo se i sa izjavama ministara o tome da je kriza naša šansa, a naša šansa je, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, razmišljanje i na temu povratka Kejnsovog sistema, umesto ovog tržišnog fundamentalizma, jer za državu kao što je Srbija čini mi se nema kvalitetnijeg rešenja. Zahvaljujem na pažnji. [[Aplauz.]]
Hvala, gospodine Jeremiću. Reč ima potpredsednica, gospođica Nataša Jovanović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministar, ja sam na kraju prošle godine, kada smo govorili o budžetu i izmeni i dopuni jednog seta zakona iz oblasti finansija, govorila o, rekla bih, da ne budem pretenciozna, jednom od najsvetlijih primera u Srbiji organa poreske uprave u Aranđelovcu, na čijem čelu je gospodin Ljubomir Mladenović i ispostavilo se da sam bila u pravu. Jer, nekoliko dana posle te rasprave u Skupštini, u velikoj dvorani ''Sava'' Centra održana je neka vrsta seminara, gde je gospodin Mladenović govorio o iskustvu poreske uprave opštine Aranđelovac i nedvosmisleno je potvrđeno od strane svih kolega, pa i iz vašeg Ministarstva, da je to organ poreske uprave koji je konstituisan u skladu sa zakonom i koji je pokazao najveću moguću i najviši stepen efikasnosti, zabeleživši naplatu poreza od imovine, odnosno utrostručio ga u odnosu na godinu koja je prethodila, pre formiranja tog poreskog organa u opštini Aranđelovac. Sada potpuno razumem i ovo sve, naravno, što su govorili kako gospodin Stevanović tako i druge kolege srpski radikali sa kakvim se sve tehničkim, pre svega, i kadrovskim problemima, dakle, ljudskim resursima suočavaju, uslovno rečeno, manje opštine u Srbiji, zato što nisu dobile adekvatnu pomoć od Vlade, odnosno od Ministarstva. Kada govorimo, recimo, o ovim konkursima koji su u toku, konkretno znam za opštinu Prijepolje, kada je u pitanju rad onih koji treba da budu zaposleni u organu poreske uprave, da je veliko interesovanje. Nego ti ljudi ne znaju uopšte kako će država kasnije da ih tretira i opet se vraćam na ono što je govorio Dragan Stevanović, naš ovlašćeni predstavnik, a naročito ako su u pitanju mladi i stručni ljudi, da li oni tu sebe vide i kakva im je garancija da će država da ih pospešuje i dalje u njihovom usavršavanju, i da li će nekom sledećom izmenom i dopunom ovog zakona oni da budu stavljeni na led, kao što sada imamo slučaj mnogih ljudi koji su nekada, u ranije periodu, sa puno entuzijazma, završivši određene škole i specijalizacije otišli na određena mesta pri državnim institucijama, a da država sada pokazuje nebrigu i neodgovornost. Da ne bih koristila više vremena, pošto ima dosta prijavljenih kolega iz naše poslaničke grupe koji će govoriti o primerima iz svojih sredina, a ima verovatno još ovakvih kao što je slučaj šumadijske opštine Aranđelovac, moram da vam postavim pitanje, gospođo ministar, s obzirom na ove probleme koje, recimo, ima Surdulica, Vladičin Han, Rača Kragujevačka ili bilo koja opština u centralnoj ili južnoj Srbiji, pa i u Vojvodini, kako će onda u ovom procesu konstituisanja lokalnih organa poreske uprave da se snađu opštine na KiM?! Jer ako smo mi svedoci toga da je osam dana selo Šilovo, nadomak Gnjilana, Prilužje, Plemetina i ostala koja ste mogli juče da vidite u jednom prilogu na državnoj televiziji, ostalo bez struje, šta ti ljudi da očekuju sutra od pomoći, od tehničke i svake druge od Ministarstva ili od Vlade, da sprovode poreski postupak i u toj najgoroj mogućoj i veoma otežavajućoj situaciji, gde je potpuna okupacija naše teritorije?! Oni treba da dođu i da naplate porez na imovinu od čoveka koji zna da rizikuje izlaskom na njivu, da ne pominjem selo Klokot, i onaj drastični slučaja od pre četiri godine, kada je jedna žena izašla na svoju njivu i stradala od nagazne mine, a onda meštanin istog sela u opštini Novo Brdo, takođe, zbog činjenice da su na njih nasrnuli šiptarski separatisti. Želim pre svega onim hrabrim majkama, Srpkinjama iz Šilova da odam svako priznanje što sukao žene i kao majke i kao čestite Srpkinje koje se bore za prava svog naroda na KiM pokazale izuzetnu hrabrost. Danima su svi oni bili na putu koji vodi za Bujanovac, stavili su i položili svoj život, suprotstavili se ovim tzv. zaštitnim, u stvari, okupatorskim snagama na KiM, jer oni znaju da nemaju šta da izgube. Njihov život je život na njihovim ognjištima. Zbog toga svi vi, poslanici iz vladajućih stranaka, treba da pokažete više sluha, pre svega Vlada Republike Srbije. To od vas ne mogu da očekujem, jer kako jutros reče jedan kolega, juče je predsednik Republike u Španiji rekao jednu tipsku rečenicu, a to je da se mi nećemo nikada pomiriti sa tom činjenicom, odnosno da će KiM ostati u sastavu Srbije, što je deo njegove zakletve. Šta vi radite da se to, zapravo, zaista desi i da pomognete našim sunarodnicima. Još jednom, sve čestitke našim sestrama, Srpkinjama iz Šilova i drugih mesta koje sam pomenula. Neka se bore, mi srpski radikali smo uz njih, Kosovo je zaista srce Srbije i za nas će to uvek biti tako i za svakog srpskog patriotu! Hvala. [[Aplauz.]]
Hvala. Reč ima narodni poslanik, gospodin Bojan Mladenović.
Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, pročitaću vam član 24, ovog zakona, u kome stoji da poreski obveznik, u skladu sa ovim zakonom, ima pravo da, pod jedan, od poreske uprave besplatno dobije informacije o poreskim propisima iz kojih proizilazi njegova poreska obaveza, a ako je neuk i osnovnu pravnu pomoć, što omogućuje da prijavi i plati porez i obračuna i plati sporedna poreska davanja u skladu sa propisima. U poreskoj upravi često je gužva, stalno vas dočekaju formirani redovi, ko će vam dati informaciju? Čekate satima da dobijete neku informaciju, a pitanje je da li ćete dočekati da istu dobijete. Ko će vam dati osnovnu pravnu pomoć? Teško ćete je dobiti. Čak i ako je dobijete, pitanje je da li će biti tog dana ili za par dana ili za par nedelja. Zakon i ovaj član ovoga zakona je dobar, ali on se ne primenjuje u praksi. Kod nas u Srbiji je nešto sasvim drugačije i teško se dolazi do informacija, a do pravne pomoći još teže, gotovo je nemoguće dobiti od poreske uprave. Što se tiče dalje poreza, pomenuo bih da privatni preduzetnici u Srbiji koji redovno plaćaju porez na kraju godine dobijaju rešenje za retroaktivno plaćanje, odnosno imamo privatnike koji plaćaju porez, recimo, u iznosu od 10 hiljada mesečno i tako cele godine, a onda na kraju opet dobiju rešenje na osnovu kojeg su bili dužni da plaćaju ne 10, nego, recimo, 13, 14, ili 15 hiljada dinara. Onda se od njih traži da naknadno uplate tu razliku za sve mesece. S druge strane imamo poreske obveznike koji ne plaćaju i ne izmiruju redovno svoje obaveze, a na kraju godine ili naredne njima stigne da plate porez sa otpisom kamate, sa smanjenjem duga, omogućuje im se plaćanje u ratama po principu koji važi na pijaci, daj šta daš. Dame i gospodo, država nikada nije stimulisala, nažalost, redovno plaćanje poreza, što bi trebalo konačno da učini, da poreskim obveznicima koji redovno izmiruju svoje obaveze da neke olakšice, na neki način da ih nagradi, stimuliše, a ne kažnjava, kako danas to država čini sa ovom dodatnom naplatom. Opštine i država ne mogu da funkcionišu bez plaćanja poreza. Izuzetno je bitno gde idu pare poreskih obveznika. Navešću vam samo dva primera šta se desilo na opštini Voždovac. Naime, došlo je do izgradnje fontane u naselju Braće Jerković, koja na tom mestu postoji 10 do 15 godina, koja je zapuštena. Njenom rekonstrukcijom i postavljanjem par novih klupica, postavljanjem dva reflektora, itd, izdvojeno je i potrošeno 6.844.000 dinara, skoro sedam miliona dinara za rekonstrukciju jedne fontane u naselju Braće Jerković. Ista takva, sličnih dimenzija, sličnog kapaciteta, urađena je potpuno nova u Boru, koja je koštala 1,8 miliona dinara, četiri puta manje. Pazite, radi se o maltene istoj fontani, a iznos je različit, čak do pet miliona dinara. Šef odborničke grupe u opštini Voždovac, Jovan Milovanović tražio je da se dostavi specifikacija svih ovih radova i troškova, međutim, vlast mu nije dostavila, uz obrazloženje da nakon uvođenja prinudne uprave koja se desila ovih dana na opštini Voždovac, neće biti u obavezi da mu to dostave, čime pokušavaju da sakriju svoj lopovluk. Nama, građanima opštine Voždovac, ne ostaje ništa drugo nego da se pitamo gde su završile te pare i u čijim džepovima. Takođe, na opštini Voždovac, planirana je izgradnja još jedne fontane na Banjici, ali sada u daleko većem iznosu čak 35 miliona dinara. Izbor lokacije je prvo katastrofalan, na okretnici tramvaja. Kakav je to osećaj, kakvo je to uživanje gledati u fontanu, a oko vaše glave kruže tramvaji?Prvo bezbednost dece i svih ostalih koji bi došli na tu fontanu, prelazak preko pruge i ostalo dovodi se u pitanje. Nedaleko odatle, oko kilometar, na okretnici trolejbusa, nalazi se bukvalno jedno jezero puno fekalija koje je nastalo izlivanjem kanalizacije iz mesta Jajinci i ostalih kuća na Banjici. Bukvalno sva otpadna voda se sliva na tom mestu. Zar čelnici opštine Voždovac nisu mogli to mesto da urede, pa ako već hoće da grade fontanu, neka je urade na tom mestu? Neka urade tu površinu, a onda da imamo duplu korist, a ne da je grade na okretnici tramvaja, kako su oni predvideli, gde je inače sada trenutno zelena površina. Uništava se zelena površina da bi se stavio kamen i da bi se izgradila neka fontana. Mi, odbornici na Voždovcu, predložili smo da se ta sredstva preusmere u prioritetnije stvari, da se izgrade vrtići i jaslice na Banjici. Postoje trenutno vrtići i jaslice, ali nedovoljnog kapaciteta. Moram da kažem, zarad javnosti, da iz okolnih naselja, pre svega podavalskih sela roditelji dovode decu na Banjicu jer nemaju ni vrtić ni jaslice u svojim mestima. Na mestu gde već postoje vrtići i jaslice, predložili smo, pošto postoji prostor, da se izgradi još jedna zgrada sa ovim parama koje su predviđene za izgradnju fontane od 35 miliona dinara, a time se apsolutno može obezbediti deci bezbedna zgrada sa svim potrebnim standardima. Ono što je još interesantno šta je uradila opštinska vlast. Ona je dobila 35 miliona dinara za izgradnju ove fontane, navodno od grada, 2007. godine, i oni su ta sredstva deponovali. U to vreme to je bilo 437 hiljada evra. Sredstva stoje pune dve godine, nisu upotrebljena. Sada je taj iznos je oko 365 hiljada evra, 72 hiljade evra je nestalo. Jednostavno, razlikom u kursu opština je izgubila 72 hiljade evra zato što novac stoji deponovan. Kada smo mi tražili da se ta sredstva preusmere rekli su – ne možemo, Grad je namenio za to. Tražili smo – dajte da napravimo jedan dopis Gradu da se ta odluka preispita i da se sredstva preusmere. Oni su naš predlog odbili. Šta se dalje dešava? U budžetu za 2009. godinu opština Voždovac umesto tih 35 miliona dinara sada predstavlja kako je izdvojeno 30 miliona dinara za izgradnju fontane, a pet miliona dinara je nestalo. Na naša uporna pitanja gde su te pare, šta je sa tih pet miliona dinara, na kraju smo dobili odgovor – da su ta sredstva utrošena na idejna rešenja, na projekte i na arhitekte koji su radili na izgradnji fontane. Pazite, pet miliona dinara, to je oko 150 prosečnih plata u Srbiji, koja su uzela dva ili tri čoveka. Za šta? Kao za neko idejno rešenje, a pitanje je uopšte da li će fontana biti izgrađena. Znači, 72 hiljade evra je izgubljeno u razlici u kursu, plus 52 hiljade izgubljeno, dato na ova rešenja, odnosno 124 hiljade evra opština Voždovac je dala za izgradnju fontane, a još nisu ni počeli da je rade. Opština Voždovac, nažalost, osim ovakve potrošnje sredstava, poznata je po tome da je 2003. godine srušila oko stotinu objekata na lokaciji Plavi most, gde je preko 500 ljudi ostalo bez posla, ostalo na ulici, a to bez ikakve potrebe – zbog jedne idiotske i potpuno nepotrebne odluke opštinskog veća. Opština je poznata i po tome da dve godine traju protesti u ulici Vojvode Stepe zbog izgradnje megamarketa "Vero" i što problem ne može da reši. Ne želi da stane u odbranu građana, već štiti interese pojedinaca i omogućava im brzo i enormno bogaćenje zbog čega je i građevinska mafija upravo najrazvijenija na Voždovcu. Nakon svih ovih i sličnih dešavanja predsednik opštine Voždovac Goran Lukačević iz DS podneo je ostavku 27. decembra prošle godine, a istu objavio 23. januara ove godine. Skoro mesec dana je ćutao i lažno se predstavljao i obmanjivao celokupnu javnost, predstavljao se u tom periodu i dalje kao predsednik opštine. Zašto je ćutao mesec dana o ostavci nikada nije dao obrazloženje. Nadam se da će nakon ovih izbora na Voždovcu, koji će biti u narednom periodu, doći pošteniji i odgovorniji ljudi koji će štiti interese građana Voždovca, a svaki dinar poreskih obveznika racionalno raspodeliti i usmeriti na najpotrebnije i najneophodnije stvari. Hvala. [[Aplauz.]]
Hvala vama. Reč ima narodni poslanik gospodin Milan Škrbić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, danas govorimo o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji i možemo i moramo konstatovati, složiti se, da su najvažnije izmene predložene ovim zakonom u stvari izmene člana 2a, stav 2. tačka 6) Zakona, radi pojašnjenja nadležnosti jedinica lokalne samouprave. Zatim, kao pravo poreskog obveznika propisuje i pravo na izmenu člana 10, odnosno izmene člana 40 – da poreski obveznik izmenjuje poresku prijavu i ne može podneti nakon pokretanja postupka poreske kontrole, za kontrolisani period. Zatim, u poreski postupak se uvodi apsolutni rok zastarelosti od 10 godina. Predviđena je i dopuna Zakona u smislu propisivanja obrasca, potvrde o rezidentnosti iz ugovora o izbegavanju dvostrukog oporezivanja itd. Još bih mogao da kažem da se predlažu izmene kojima se uređuju radno-pravni odnosi zaposlenih u poreskoj upravi i precizirane su prekršajne sankcije, što je nešto možda najvažnije u ovom zakonu, rekao bih iz stotinu razloga. Podsetiću da je nekada 2005. godine u poreskoj upravi bilo preko 8 hiljada zaposlenih, a danas je to oko 6,5 hiljada i to je već nešto što je pozitivno u ovom vreme u kojem živimo, kada je potrebno smanjivati broj zaposlenih u administraciji. Međutim, događa se nešto drugo. Po ovome, poreskih radnika ili inspektora fali i onda dolazimo u jedan sukob jer Vlada jednostavno predlaže da se poveća broj zaposlenih, ovo govorim kada su u pitanju obrade poreza u lokalnim samoupravama, a ovamo, sa druge strane, imamo podatke koje je izneo ministar gospodin Marković – da je u lokalnoj samoupravi trenutno zaposleno oko 22 hiljade radnika, a da je u narednom periodu predloženo da se broj zaposlenih smanji za 10 hiljada, to su zvanični podaci Ministarstva kojim on rukovodi. Tako, jednostavno, tu ulazimo u jedan problem i razmišljanje i zbunjenost – šta, kako da rade lokalne samouprave? Smatram da je malo učinjeno u izmenama i dopunama ovog zakona u delu koji govori o sledećim problemima, naime, to govore činjenice, moramo konstatovati da je poreska funkcija države njena najstarija klasična funkcija, jer bez poreza nema ni države, pogotovo moderne države. Svima nam je poznato da se iz poreza finansiraju plate u javnom sektoru, materijalni troškovi javnog sektora, penzije, socijalna davanja, dotacije za kulturu, prosvetu, zdravstvo, investicije u infrastrukturu i mnogo šta ostalo. Radi se o stotinama milijardi dinara koje treba obezbediti svake godine da bi jedan složeni mehanizam funkcionisao i to je tačno. Niti vi, gospođo ministar, ni Ministarstvo, ni Vlada, a ni mi poslanici ne bismo primali svoje plate bez aktivnosti i rada državnih službenika poreske uprave. Ti isti službenici poreske uprave obavljaju najteže i najsloženije, najodgovornije, najstručnije i najneprijatnije poslove koji postoje u sistemu državne uprave. Često su izloženi pretnjama, uvredama, fizičkim napadima, a poznato nam je da je bilo slučajeva i kidnapovanja, pretnje članovima porodice, da ne uživaju nikakvu zaštitu ni imunitet. Na zadatke idu pojedinačno, nenaoružani i nezaštićeni. Najčešće se voze u starim, dotrajalim autima. Ne dobijaju nikakva zaštitna sredstva niti zaštitnu opremu. Izuzev poreske policije, niko nema priznat beneficirani radni staž. Zbog hroničnog manjka sredstava u budžetu poreski službenici su pod stalnom presijom, pretnjama disciplinskim kaznama i nadzorima, a svima nam je poznato – da se čovek nekada radije odrekne i slobode, pre nego što se odrekne novca. Službenicima poreske uprave koji su važan činilac ovog sektora i članovima njihovih porodica zakonom je zabranjena svaka aktivnost, delatnost u preduzetništvu van redovnog posla i od njih se traži apsolutna lojalnost i posvećenost poslu. Za najmanju grešku šalju se na disciplinsku odgovornost, najviše od svih državnih službenika. Ne smeju da se bave politikom, niti se mogu angažovati u stranačkom radu. Zauzvrat, državni službenici poreske uprave, bez obzira na radno iskustvo, imaju otprilike plate, sa srednjom stručnom spremom, to smo već čuli, od 16 hiljada, sa višom stručnom spremom 21 hiljadu, visoka, inspektori, da, da, sa visokom stručnom spremom preko 40 hiljada, oko 40-45 hiljada. Pitam se, kako ljudi sa ovako bednim platama, a rade stručno i odgovorno, savesno, dakle, kako mogu raditi taj svoj posao težak, složen, i pre svega neprijatan. Moram da napomenem i sledeće. Kao posledica svega ovoga i malopre pomenutog rada, došlo je poslednjih godina do velikog odliva, pogotovo visokoobrazovanih kadrova, a najviše u većim centrima gde lakše dolaze do lakšeg i manje stresnog, a naravno bolje plaćenog posla. Naročito je nepopularan rad na naplati poreza u filijalama, gde ostaje da radi ko mora, što je pod permanentnom presijom i kontrolom viših instanci i unutrašnje kontrole, a sve u svrhu naplate i permanentnog punjenja budžeta. Poreski izvršitelji i ostali poreski službenici su najdirektnije izloženi svim ovim teškoćama, a rade izuzetno složene poslove. Zaista moram da napomenem da je starosna struktura poreskih službenika izuzetno nepovoljna, jer se godinama zbog štednje ne primaju mladi ljudi i pripravnici, a malo se ulaže u opremanje. Ja se nadam, gospođo ministar, da ćete bar malo uvažiti neke ove moje primedbe, i ako se isprave, time će biti i veće dobiti i veća likvidnost budžeta i fondova, i da će primenom ovog zakona poreskoj upravi biti vraćeno dostojanstvo, pre svega dostojanstvo državnih službenika. Ova moja priča je veoma prosta, jer naravno, imam mnogo prijatelja koji rade u poreskoj upravi, u različitim mestima, ali priče su identične, samo reprodukujem njihovu suštinu u skraćenoj verziji. Moram da pomenem da sam pre četiri meseca, a vezano je za ovu temu, tako da ne bih dobio opet neku opomenu, postavio poslaničko pitanje, radi se o poreskim službenicima, poreskim inspektorima, nisam nikad dobio odgovor – u Novom Sadu, dnevna štampa je to objavila u svim medijima pre otprilike pola godine, da su podnete dve krivične prijave i protiv Mlađana Dinkića i protiv Ilića, protiv Radomana iz Novog Sada i još deset finansijskih inspektora zato što nisu sproveli naplatu poreza od nekih slovenačkih firmi, a radi se o sumi oko milion i po evra, i još nekih stvari. Postoje dve krivične prijave, stoje negde u fioci, naravno. Kada je vladajuća koalicija u pitanju o tome se ćuti, a to zbog građana Srbije sada napominjem. Hvala lepo. [[Aplauz.]]
Hvala vama. Reč ima gospodin Milorad Buha.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Ovo je zvanično šesta izmena Zakona koji je trebalo da bude reformski zaokret u oblasti poreske politike i poreskih institucija koje rade u naplati poreza i doprinosa u Republici Srbiji. Naime, osnovni materijalni Zakon donet je još 2002. godine. Usledile su izmene, jedna ispravka 2002. godine, a posle ispravka 2003. godina, zatim i izmena 2003, 2004, 2005, pa drugi put 2005, 2006, 2007. i, evo, još jedna izmena Zakona. Zbog čega se menja ovaj zakon? Moramo reći razloge. Razlozi su mnogobrojni, a najznačajniji su sledeći: aktuelna vlast posle 2005. godine krenula je u reformske zahvate, ne sagledavajući suštinu materije u kojoj se donose ti zakoni, prave se zakoni preko noći ili se prepisuju zakoni iz evropskog zakonodavstva ili nekog uporednog zakonodavstva, koji su neprilagodljivi za naše prilike i naše situacije i onda moramo menjati, pa menjati, i evo sada imamo ovu izmenu. Nadalje, ono što je pogreška u radu aktuelne vlasti, to je da mi kada sagledavamo ovu problematiku, odnosno aktuelna vlast kada sagledava problematiku, ona izlazi sa određenim stavovima, ne vodeći računa o pravnom sistemu i celokupnosti pravnog sistema. Tako smo u ovom zakonu, u matičnom zakonu, izvadili određene celine koje se odnose na organizaciju, ono što je predviđeno Zakonom o državnoj upravi. Izvadili smo celinu iz Zakona o državnim službenicima i nameštenicima. Izvadili smo celinu koje se odnose na zarade, itd. Od tih delova određenih zakona napravili smo jedan zakon koji je sad podložan promenama zbog toga što čim se promeni bilo koji od ovih zakona kojičini sastavni deo ovoga zakona mora se menjati i ovaj zakon. Tu je pogreška u pravnom konceptu i normiranju regulative. Tako smo i ovde, vidite kod člana 169. matičnog Zakona, odnosno čl. 23. i 24. imamo hrpe odredaba, ovo verovatno ni u jednom zakonodavstvu u svetu nema, na tri, četiri stranice sa možda dve hiljade reči, probali smo ubaciti sve ono što smo propustili u tom matičnom Zakonu, pa smo onda dodavali i dodavali, itd. I, onda napravimo jedan zakon koji ne liči ni na šta. Vaše pravno normiranje ne liči ni na šta, najbolji primer je ovaj. SRS je ukazala na propuste u pravnom normiranju sa vaše strane. Pre neki dan smo to isto rekli kod Predloga zakona o međunarodnoj pravnoj saradnji u krivičnim stvarima, gde ste, takođe, izvukli iz nekoliko zakonskih projekata sve ono što reguliše ta oblast, ugradili u ovaj zakon i sve ono kada se promeni u tim matičnim zakonima, to će se morati menjati u ovom zakonu i tako onda dolazimo do hiljade i hiljade zakonskih propisa u pravnom sistemu Republike Srbije koji su nepregledni, nisu unificirani, nisu kodificirani, nisu harmonizirani i onda imamo probleme u praktičnoj primeni. Posebno je to aktuelno kod primene u lokalnim samoupravama, kada samo na ovim propisima mora raditi nekoliko pravnika samo da bi sagledala tu pravnu regulativu. Nadalje, ono što je bitno naglasiti, to je da je poreska administracija vrlo bitna u svakoj državi, a posebno kod nas. Zbog čega? Zbog toga što smo mi u situaciji da ubiremo poreze u velikom delu koji predstavlja izvor budžeta. U budžetu za 2009. godinu, poreski prihodi su oko 91,6, a neporeski prihod su resto, odnosno 8,4%. Ako vidimo kako je to definisano u izvršenju budžeta za 2008. godinu, onda vidimo da je taj procenat poreskih prihoda još i veći, blizu 94%. Baš zbog toga nam je bitna poreska administracija, njen rad, kvalitet njenog rada, efikasnost rada, modernizacija celokupnog sistema koju vi ne radite. Zašto ne radite najbolje pokazuje i samo obrazloženje ovog predloga zakona gde gotovo na tri stranice objašnjavate da morate, morate i morate pojačati službu, zaposliti nove radnike i osposobiti te radnike, dobiti visokokvalitetne radnike. Kako ćete dobiti visokokvalitetne radnike sa platama koje su daleko ispod plata i zarada u drugim društvenim delatnostima, da ne kažem u privredi ili u drugoj, neprivredi, gde su plate daleko veće? Zbog toga je odliv tako veliki. Međutim postoji još nešto što treba da zabrine sve, a posebno opozicija ukazuje na to, da u poreskim upravama imamo jako veliki broj partijskih kadrova koji su zatečeni, pa ste ih onda i vi ubacili i među ovih osam hiljada iz 2006. godine, najvećim delom su to partijski kadrovi raznih partija koje su bile na vlasti pre toga. U međuvremenu je iz sistema poreske administracije otišlo 1.560 radnika po raznom osnovu. Ono što treba da zabrine, to su kadrovi koji su dobili otkaz zbog toga što nisu izvršavali naloge rukovodilaca u poreskoj upravi. U svakom gradu naći ćemo na desetine takvih slučajeva, Beograd, Novi Sad, Kragujevac, Kraljevo, itd, vrvi od takvih otkaza. Gospođo Dragutinović, vi to jako dobro znate. Dakle, sa jedne strane, u poreskoj administraciji imamo kadrove koji ne mogu nositi teret poreskog sistema i reforme za koje se vi kao zalažete u poreskom sistemu, nema nikakve reforme. Reforma je izvršena sa ovim zakonom i poreskim zakonima i koji su usvojeni pre tri, četiri godine i uvođenjem PDV-a. Ovo tehničko i tehnološko osavremenjavanje poreske administracije nije reforma, nikakva to reforma nije. Kadrovska reforma podrazumeva depolitizaciju ove službe, podrazumeva osavremenjavanje načina rada, podrazumeva tehničku pripremu za rad. Sa ovakvom pripremom koju imaju radnici u poreskoj administraciji, nema naplate, nema praćenja, nema analiza! Ne mogu to oni ni tehnološki ni tehnički, a sa druge strane, nisu motivisani, njihove zarade su daleko ispod zarada u drugim društvenim delatnostima i toga morate biti svesni. Pet godina sprovodite reformu, ništa reformisali niste. Postoji puno apsurda. Spomenuo sam član 23. i član 24. itd. To je nakaradno normiranje, jer vi ste tu dobili takav član, odnosi se na matični član 169. koji ima nekoliko hiljada reči, što predstavlja apsurd i verovatno svetski rekord i treba ga prijaviti u Ginisovom institutu. Vidim određene apsurde, recimo, u članu 25. Predloga zakona gde novčanu kaznu iskazujete u dinarima, što je neuobičajeno u našem pravnom sistemu i pravnom normiranju. Novčane kazne se iskazuju u hiljadama dinara ili desetinama hiljada dinara, a ovde se stavljaju novčane kazne za preduzetnike od 12.500, što je po meni neprimereno. Opet uvodite određenu pravnu kategoriju koja je neuobičajena u pravnom sistemu. Ono što treba da zabrine to je da mi sa ovakvom administracijom ne možemo ubrati dovoljno sredstava i obezbediti dovoljno sredstava za rashode koji su iz dana u dan sve veći, a prihodi u budžet koji su planirani ne teku onim tempom i onom visinom koja je planirana. To treba da nas zabrine, a posebno aktuelnu vlast, zbog toga što sve aktivnosti vlasti koje idu u ovom pravcu ne nalaze rešenja. Zašto? Mi smo dobili informaciju da će nam negde u novembru mesecu kada smo govorili o dinamičnom privrednom razvoju, kada smo govorili o zapošljavanju, kada smo govorili o porastu životnog standarda, čak u novembru mesecu, i takav rebalans budžeta smo usvojili, odjednom smo dobili informacije da ćemo sve ono što smo predvideli memorandumom polako smanjivati. Tako smo stopu bruto društvenog proizvoda koja je bila u nivou od 6% smanjili budžetom za 2009. godinu na 3,5%. Sada premijer izlazi sa podatkom da će taj bruto društveni proizvod biti svega 0,5%, a ekonomski analitičari, koji se bave ovom problematikom, kažu (daj bože da to bude) da je to jako perspektivno za naše prilike i da je to gotovo neostvarivo, da je to san za aktuelnu vlast i za državni sistem u kome živimo. Inflacija koja je bila predviđena u nivou od 8% sada se kalkuliše sa nivoom od 12%. Deficit budžeta koji je predviđen budžetom za 2009. godinu u nivou 1,75% BDP, on će sa ovim kalkulacijama biti 3% uz smanjenje industrijske proizvodnje, aktuelna inflacija koja je u prva dva meseca oko 5,3%, pad uvoza od 37,5%, pad izvoza od 24%, pad investicija od 15%, sve to treba da nas zabrine. Umesto da se bavite aktuelnim ekonomskim pozicijama i finansijskim pozicijama u kojima mi živimo, mi se bavimo određenim perifernim zakonskim projektima koji su neprimenljivi, zbog toga što ste udrobili sve ono što niste smeli, niste morali. U pravnom smislu ovaj zakon ne liči na ništa. Hvala. [[Aplauz.]]
Hvala. Reč ima gospodin Dobrislav Prelić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je zakon o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Gospođo Dragutinović, u suštini ova izmena i dopuna Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji ima logike ako se gleda sa jedne strane. Osnov za donošenje ovih izmena i dopuna stoji u Ustavu Republike Srbije i ima za cilj uređenje poreskog sistema i obezbeđuje finansiranje ostvarivanja prava i dužnosti Republike Srbije. Međutim, ovde se jasno vidi ili nazire da je osnov ovog zakona pisala firma G17 plus sa ciljem da zaposli još jedan izvestan broj svojih stranačkih aktivista, koji će verovatno imati posle usvajanja ovog zakona, kao što su imali običaj da kažu, bezobrazno velike plate. Kroz tekst obrazloženja može se pročitati i shvatiti kako poreska administracija treba da ima zavidno visoke plate koje će biti motivacioni faktor koji bi tobože zaustavio odliv obučenih kadrova sa visokom stručnom spremom. Ovako skupa država sa preskupim državnim aparatom kroz izmene i dopune Zakona o poreskom sistemu provlači ovakvu tezu da će državni službenici napustiti službe ako nemaju motivacione plate. Da li vi uopšte zalazite malo u nerazvijene krajeve da vidite kako žive naši građani i sa koliko sredstava raspolažu mesečno? Ove izmene i dopune u suštini ne unose ništa posebno novo, ali vam daju osnov da neke politički nepodobne službenike u narednom periodu ocenite negativno i isterate iz službe, a novom sistematizacijom povećate broj zaposlenih upošljavanjem stranačkih kadrova. Kroz ovakav predlog gde se poreski sistem stavlja u bezmalo naučni rad, gde su potrebni stručnjaci naučnog ranga i naravno bogato plaćeni, odaje se namera autora ovog zakona. Setite se samo par primera. Onaj koji je upečatljiv, to je raskrinkavanje Bojana Krišta od strane SRS i velike pljačke budžetskih sredstava. Naši građani žive na ivici egzistencije. Sigurno niko ne beži od svojih poreskih obaveza, ali, recimo, kada je poljoprivreda u pitanju, a približava se prolećna setva, naš poljoprivrednik u svakom slučaju želi da plati sve svoje obaveze, ali obaveze koje mu se na neki način sada nameću, gde će biti uveden profesionalni poljoprivrednik, mislim da poljoprivrednici nisu u situaciji trenutno da plate. Mislim da bi se oko tog problema trebalo malo ozbiljnije zamisliti i naći jedan zajednički interes, a s obzirom na to da država po raznim osnovama duguje našem poljoprivredniku bilo bi logično da mu se nadoknadi taj deo doprinosa koji mora da plati na osnovu subvencija i raznih drugih povlastica koje mu država duguje, a ne da ima obavezu da prvo plati pa da onda dobije subvencije koje nije dobio za pojedine stvari i dve godine unazad. Podsetiću vas samo da su trenutno enormno veliki problemi u poljoprivredi, da smo svi svedoci izjava ministra Dragina i mislim da je on kao ministar poljoprivrede apsolutno svestan da će poljoprivreda biti u ovoj godini u velikom kolapsu. Uvoz mleka u prahu, što je, takođe,uradio vaš ministar, od 4 hiljade tona, ministar Dragin je ocenio, a vi to vrlo dobro znate da je to mogao da uradi neko ko verovatno nije imao mozga. Zna se ko je uvezao mleko u prahu. Automatski je urušena mlekarska proizvodnja u Srbiji i trenutno su svi otkupi iz kooperacija ukinuti u Republici Srbiji. Naše rezerve u mlekarama mleka u prahu su, takođe, izuzetno velike. Država je intervenisala sa otkupom od 300 hiljada tona, a samo Subotička mlekara na zalihama ima 700 hiljada tona. Preti nam velika opasnost, a vi ste, gospođo Dragutinović, ne vi lično već vaša Vlada, uticali na sve naše poljoprivrednike da podižu kredite, da će biti subvencionisana proizvodnja…
Molim vas da sada povežete mleko u prahu uz subvencije sa Zakonom o poreskom postupku i o poreskoj administraciji.
Gospodine Novakoviću, čovek ste koji dolazi iz Vojvodine. Rekao sam da pokušamo zajednički da nađemo način, jer je i naš poljoprivrednik u poreskom postupku, pokušavam da kažem da on ne može da plati porez i da pokušamo, gospođa ministarka, i ovaj predlog SRS ide u tom pravcu, da zajednički nađemo rešenje da taj porez korektno plati i da mu se olakša da u narednom periodu to izvrši.
Hvala lepo.
Molim lepo, gospodine Novakoviću. Svaki član Predloga izmena i dopuna Zakona o poreskom postupku ima zamenu ili dodaje po koju reč koja ne menja suštinu nego, ili dodaje se i glasi, menja se i glasi, od sada taj deo propisuje ministar i slično. Sve te izmenjene reči ili dodaci imaju osnova, jer u suštini ne znače ništa nego igrom reči se nešto menja, malo više se daje, a ovlašćenja i odgovornosti ministru, a suština naplate poreza je jasna i ustrojena odavno, samo se selektivno primenjuje. Jer, ima tajkuna i politički podobnih koje poreznici ne mogu da dodirnu, jer će u suprotnom izgubiti službu. Slažem se, takođe, pošto ste vi proevropska vlada, da uskladite postupak i termine sa EU, jer je to obaveza koju ste prihvatili, kako biste za nekih 20 – 30 godina Srbiju uveli u EU. U obrazloženju se kaže kako je poreski postupak specifičan, za razliku od drugih postupaka, jer se utvrđivanje, kontrola i naplata javnih prihoda odnosi na najšire krugove građana i isti se mora voditi profesionalno i odgovorno kako bi se postigla maksimalna vladavina prava i zaštita pravne sigurnosti i jednakosti svih građana, zato se traži izuzetna stručnost i sposobnost poreskih izvršilaca, kao da u ostalim oblastima državnih službi nije bitno ko radi sa građanima, a vrlo dobro znamo i pominje se cifra od 28 hiljada zaposlenih. Mislim da svi treba da rade u službi građana i da se pre svega ponašaju odgovorno. Dalje, u Predlogu zakona se kaže kako će poreski izvršioci imati nove nazive i kako će biti klasifikovani prema potrebi određenih zadataka službe ili uprave, što je u redu. Unutrašnja organizacija se može menjati i izvršioce imenovati ovako ili onako, ali staviti obrazloženje da je potrebno kako bi se obezbedio kontinuirani rad preko cele godine u naplati javnih prihoda samo govori kako smo selektivno funkcionisali u ovom delu i povremeno prema potrebama, a ovamo se govori o nekoj pravnoj državi i zaštiti prava svih građana. Jedno je jasno i neoborivo da je porez obaveza svakog građanina da Zakon o poreskom sistemu mora biti jasan, neselektivan i podnošljiv za građane kao u svakoj razvijenoj pravnoj državi. Ne treba od toga praviti naučni ekspertski rad. Jasno je našim građanima da se izbegavanjem plaćanja poreza obogatio najveći broj tajkuna i to u vreme posle 2000. godine, da je u najvećem delu ovaj resor vodio Mlađan Dinkić. Odakle sada pravo ovoj socijalno odgovornoj vladi da uopšte poveri ovaj, u vreme finansijske krize, najodgovorniji posao istim ljudima koji su dokazano štetni po građane i državu? Odakle pravo da se, u vreme kada obični građani nemaju ni za osnovne troškove, hranu i lekove, državnim službenicima zaposlenim u poreskoj administraciji određuju privilegije lečenja u inostranstvu, školovanje dece u inostranstvu i slično? Stvarno je to moguće u bogatim i razvijenim državama, ali u našoj siromašnoj državi, gde državni službenici imaju po pet i više puta veće plate od najvećeg dela građana, to je sramota! Naplata poreza jeste najvažniji deo posla koji obezbeđuje normalno funkcionisanje države, ali svaki poreski obveznik ima pravo da određena ulaganja države koristi kroz razne fondove i nacionalne investicije. Ovo kod nas nije slučaj. Reći ću vam i kako. Bojan Pajtić, u Pokrajini, Fond za kapitalne investicije usmerava selektivno. Dolazim iz opštine Odžaci gde smo, gospođo Dragutinović, lokalnu poresku upravu uveli pre godinu i po dana. Bili smo treća opština u Srbiji i mogu vam reći, kao što je gospođica Nataša Jovanović rekla, da smo za trećinu prihoda automatski povećali, uz jednu korektnu saradnju sa našim građanima. Zbog čega sam vam ovo rekao? Zbog toga što Bojan Pajtić, jer su u opštini Odžaci na vlasti radikali, takođe, u opštini Vrbas i, da tako kažem, podeljena vlast u Apatinu između SPS i SRS, kada se dele sredstva deli ih selektivno, nama da na kašičicu, pa vas pitam da li građani naših opština zaslužuju da imaju isti tretman ili da se to radi kao što se radilo do sada? Kao što je to urađeno i sada, na najgrublje mogući način i ovde u Zemunu, krenuli su na rušenje apsolutno svih opština u Srbiji. Doneću vam snimke gde visoki funkcioneri takva obećanja daju da je to prosto neverovatno, čak mogu da kažem da je to i krivično delo. Taj CD ću proslediti ovde Skupštini, a i vama, da se uverite sami šta obećavaju vaši političari. Zahvaljujem na pažnji. [[Aplauz.]]
Hvala. Reč ima gospodin Petar Jojić.
Dame i gospodo, gospodine predsedavajući, gospođo ministre, ovaj zakon koji ste predložili je došao u nevreme, jer u njegovim prelaznim i završnim odredbama u članu 29. stoji, da se ovaj zakon primenjuje od 1. januara 2009. godine. Drugo, ovaj zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u ''Službenom glasniku''. Dakle, tu je neki nesporazum ili je ovo bilo preuranjeno sada kada je donet, a da je u Predlogu tako stajalo. Međutim, ono na šta sam želeo da ukažem jeste da ste u ovom predlogu zakona nastojali da ubedite javnost da je potreban veći broj poreznika koji će da naplaćuju porez od poreskih obveznika. Zamolio bih vas da nam odgovorite koliko imamo budžetskih inspektora a koliko imamo poreskih službenika koji ne plaćaju porez u Srbiji. Prema mojim saznanjima imate samo 12 budžetskih inspektora, a da ima oko 7 hiljada zaposlenih u poreskoj upravi. Prema tome, nema opravdanja da tražite veći broj u sistematizaciji. S druge strane, sasvim logično, postavlja se jedno pitanje, kad poreski obveznici treba da plate ovolike poreze koliki se od njih danas traže, onda, kako to da poreski obveznici ne mogu da ostvare svoja prava kada su u pitanju prava iz socijalnog, zdravstvenog i da ne nabrajam drugog? Zagorac Pavo dostavio mi je jedno pismo, porez plaća uredno i to godinama, sve doprinose plaća uredno. Inače, Zagorac Pavo je građanin i stanovnik opštine Kovin. On nije mogao da dobije uput da dođe na pregled u Beograd, iako je radio u ''Brodogradilištu'' u Beogradu, dakle, nije mogao da dobije uput iz Kovina i iz Pančeva, da dođe, da se podvrgne lečenju u Beogradu. Ovo je skandal, ovo je nedopušteno. Da li je ovo naredio autonomaš Bojan Pajtić, da ne mogu građani iz Vojvodine, tj. posebno iz Južnobanatskog okruga, da se leče na klinikama u Beogradu? To je nedopušteno. Vi ste član Vlade, pa vas molim, prenesite to ministru Milosavljeviću, već jednom sam postavio to pitanje i mislim da to nije u redu. To je uskraćivanje osnovnih ljudskih prava i pre svega to je u suprotnosti sa Zakonom koji je doneo jedan pravilnik ili jednu uredbu, a nije u saglasnosti sa zakonom, ona istovremeno nije u saglasnosti ni sa Ustavom. (Predsedavajući: Gospodine Jojiću, vreme.) Popodne ćemo nastaviti. Hvala vam. [[Aplauz.]]
Hvala vama. Na osnovu člana 85. određujem pauzu u trajanju od jedan sata i nastavljamo u 15 sati i 5 minuta. Prijatno. Hvala na saradnji.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? (Ne.) Zahvaljujem. Zaključujem načelni pretres. Prelazimo na 13-17. tačku dnevnog reda: – PREDLOZI ODLUKA O IZBORU ZDRAVSTVENOG SAVETA SRBIJE, PRESTANKU I IZBORU ČLANA SAVETA REVIZORSKE INSTITUCIJE, RAZREŠENjU I PRESTANKU SUDIJSKE DUŽNOSTI I LISTA KANDIDATA ZA ODBOR AGENCIJE ZA BORBU PROTIV KORUPCIJE (zajednički jedinstveni pretres) U skladu sa članom 84, ako bude bilo potrebe, radićemo nakon 18.00 časova, do završetka ove tačke dnevnog reda. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz dnevnog reda pod tačkama 13. do 17, a pre otvaranja pretresa, podsećam vas da, prema članu 163. stav 3, a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničkih grupa i to: Poslanička grupa Za evropsku Srbiju – jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; Poslanička grupa SRS – jedan sat, devet minuta i 36 sekundi; Poslanička grupa G17 plus – 28 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica – 25 minuta 12 sekundi; Poslanička grupa Napred, Srbijo – 24 minuta; Poslanička grupa SPS - JS – 18 minuta; Poslanička grupa LDP – 14 minuta i 24 sekundi; Poslanička grupa Nova Srbija –10 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa Manjina – osam minuta i 24 sekunde i Poslanička grupa PUPS – šest minuta, a saglasno članu 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanik Vladan Batić, koji nije član nijedne poslaničke grupe, ima pravo da govori do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam vas da će po ovoj tački dnevnog reda Poslaničku grupu LDP predstavljati gospođa Vesna Pešić. Saglasno članu 163. stav 3, a shodno članu 142. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izboru članova Zdravstvenog saveta Srbije, predlozima odluka o prestanku funkcije o izboru člana Saveta Državne revizorske institucije, Predlogu odluke o razrešenju sudijske dužnosti, Predlogu odluka o prestanku sudijske dužnosti i Listi kandidata za članova Odbora Agencije za borbu protiv korupcije. Da li predstavnici predlagača žele reč? Da li član Odbora za finansije i predsednik Odbora za pravosuđe i upravu žele reč? (Ne.) Da li izvestilac Odbora za zdravlje i porodicu, narodni poslanik Simo Vuković, zamenik predsednika Odbora, želi reč? (Da.) Narodni poslanik Simo Vuković ima reč.
Uvažena predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom na to da sam ovlašćeni predstavnik za tačku koja se tiče predloga za sastav Zdravstvenog saveta, želim nekoliko činjenica da iznesem, koje će biti od važnosti. Naravno, na početku da kažem da će Poslanički klub, odnosno poslanici G17 plus glasati za ovakav predloženi sastav Zdravstvenog saveta. Zdravstveni savet o kome treba da raspravljamo i da se izjašnjavamo jeste i zakonska obaveza koja proističe iz Zakona o zdravstvenoj zaštiti, koji je donet 2005. godine. U članu 276. postojala je obaveza da se nakon donošenja Zakona u roku od devet meseci izabere Zdravstveni savet, nakon čega bi bio donet plan razvoja zdravstvene zaštite u Republici u roku od šest meseci. Međutim, sticajem okolnosti koje su proistekle iz opštih političkih okolnosti, a sa druge strane, sporost formiranja, pre svega, komora – Farmaceutske, Lekarske i Stomatološke, sve je to doprinelo da se tek danas pred nama nalazi ovakav predlog. Dakle, prvi zahtev koji je Ministarstvo uputilo iz onoga što nam je dostavljeno kao informacija datira još iz 2006. godine, nakon čega još uvek nisu bile konstituisane komore koje su morale da daju svoje predloge. Drugi predlog koji je napravljen u Ministarstvu nakon dospeća predloga bio je krajem 2007. godine. Međutim, zbog raspuštanja Narodne skupštine i vanrednih parlamentarnih izbora tek je Vlada usvojila Predlog krajem oktobra 2008. godine i prva rasprava koja je bila na Odboru za zdravlje i porodicu bila je u novembru 2008. godine. Naravno, bilo je dosta primedbi i debate oko samog sastava Zdravstvenog saveta, ali zbog javnosti i kolega narodnih poslanika dužan sam da kažem da je ovde sačinjeno 15 predloga za sastav Zdravstvenog saveta, pri čemu predloge autonomno daju različite institucije i to, pre svega, dva predstavnika iz redova redovnih profesora medicinskih fakulteta u Republici Srbiji, po jedan istaknuti stručnjak iz redova redovnih profesora stomatološkog i farmaceutskog fakulteta, zatim, jedan predstavnik Srpske akademije nauka i umetnosti, jedan predstavnik iz redova komora zdravstvenih radnika, lekarske, stomatološke i farmaceutske, jedan predstavnik Srpskog lekarskog društva, jedan predstavnik Udruženja zdravstvenih ustanova, dvojica predstavnika iz reda istaknutih stručnjaka za oblast zdravstvenog osiguranja i istaknuti stručnjak iz oblasti razvoja javnog zdravlja. Izbor Zdravstvenog saveta pored toga što je zakonska obaveza predstavlja i značajan korak u nastavku reformi sistema zdravstvene zaštite u Republici Srbiji. On predstavlja jednu analogiju sa nečim što postoji i u drugim delatnostima, resorima, kao što postoji i u pravosuđu. Prema tome, ovo je jedno strateško telo koje treba da se bavi strateškim pitanjima iz oblasti organizacije zdravstvene službe, zdravstvenog osiguranja, planiranja i projekcije kadrova u zdravstvenom sistemu neophodno je i naravno da ćemo benefit od toga osetiti, nadam se veoma brzo. Sami predlozi o kojima se može i pojedinačno diskutovati, želim još jednom da naglasim, plod su autonomnih odluka i predloga koje su činile različite institucije, koje propisuje Zakon o zdravstvenoj zaštiti. Na Odboru za zdravlje i porodicu smo diskutovali i o ovim pojedinačnim predlozima, ali se mora razumeti da, pre svega, Zakon o zdravstvenoj zaštiti nije u dovoljnoj meri definisao kriterijume i o tome možemo da razgovaramo u narednom periodu, ali čini mi se da će nas svako ulaženje u diskusiju, vezano za sama personalna rešenja koja zadovoljavaju ono što propisuje Zakon, uvesti u potpuno drugu stranu koja ne ide u samu suštinu onoga što treba da predstavlja Zdravstveni savet. Dakle, još jednom pozivam poslanike da se izjasne za ovakav predlog zdravstvenog saveta kao značajne karike u reformi sistema zdravstvene zaštite. Poslanici G17 plus će podržati ovakav sastav Zdravstvenog saveta. Zahvaljujem.
Gospodin Paja Momčilov će biti predstavnik po ovoj tački za Poslaničku grupu SRS. Da li neko od predstavnika predlagača koji je izdvojio mišljenje na odborima, želi reč? Narodni poslanik Paja Momčilov ima reč, zatim, Milan Dimitrijević, Dušanka Plećević, Gordana Paunović-Milosavljević i Nikola Žutić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovano predsedništvo, kao što je i prethodnik rekao, na Odboru za zdravlje je većinom glasova data podrška predlogu Vlade Republike Srbije da se izabere ovakav sastav Saveta za zdravlje. Poslanici SRS su izuzeli svoje mišljenje sa još izvesnim drugim poslanicima iz opozicionih stranaka i sada ću biti slobodan da ukažem samo u glavnim crtama na razloge zbog kojih smo se na to odlučili. Mi smatramo da je ovo izuzetno loš predlog koji smo dobili i to jedan neuređen predlog, neuređen kako u formalnom, tako i u suštinskom smislu. Detaljnije ću se osvrnuti u izlaganju u raspravi u načelu. Dužan sam da vašu pažnju skrenem na nekoliko činjenica. Po Zakonu o zdravstvenoj zaštiti, kao što je prethodno rekao moj uvaženi kolega, čl. između 150. i 155. regulisano je formiranje ovog tela koje broji 15 članova i jasno se kaže u članu 150 – obrazuje se Zdravstveni savet Srbije, u daljem tekstu, kao stručno i savetodavno telo koje se stara o razvoju i kvalitetu sistema zdravstvene zaštite, organizacije zdravstvene službe i sistema zdravstvenog osiguranja. Ne stoji ono što je rekao prethodni izlagač, da je predlagač dobio autonomiju da predlaže kako hoće, jer Zakon traži da bi čovek bio predložen i izabran u ovakav savet mora biti stručan da bi mogao da vrši savetodavnu ulogu. Ne može savetovati neuk, nego mora biti stručan. Šta podrazumeva stručnost sada ne bih obrazlagao, a to je sasvim jasno. Ono što je interesantno, druga činjenica na koju skrećemo pažnju, događa nam se da uvek kada je na dnevnom redu neki predlog nekog normativnog akta, bilo zakona iz zdravstvene delatnosti, on se donosi po ubrzanom postupku i ishitreno. Takođe, vi sami znate da je na predlog gospođe Nade Kolundžije, dan pred zasedanje koje je zakazano 5. marta, traženo da se uvrsti u dnevni red i ova tačka, dakle, nije bilo u redovnom, nama datom, predlogu dnevnog reda. Ono što je bitno, 6. novembra 2008. godine, Savet za zdravlje je raspravljao o prvobitnom predlogu koji ste vi svi dobili u ovoj formi. Mi se nismo mogli složiti sa ovako nekvalitetno obrađenim predlogom, gde uopšte nisu data obrazloženja zašto određeni ljudi treba da budu izabrani u Savet za zdravlje, nema curriculum vitae, nema biografije i Odbor je zatražio da mi dobijemo biografije tih ljudi. Vrlo brzo, nakon par dana, Ministarstvo zdravlja je uputilo ovaj dokument potpuno neuređen, koji na sve liči samo ne na pravi dokument kojim se obrazlažu predlozi. Šta zameramo dokumentu? Neujednačenost pristupa. Imate biografije na jednoj strani, imate biografije na 30 strana. Imate da se navode ovde kao kvaliteti da je kandidat, recimo, bio biran dva puta u radnički savet doma zdravlja u unutrašnjosti. Imate da su stručne sposobnosti jednog kandidata – vozač ''B kategorije'' i kurs iz Word-a koji ga kvalifikuje da bude u ovom savetu, da ne govorim o nekim drugim stvarima, gde se jedan predloženi član ne libi da kaže da je od osnivanja član Demokratske stranke Srbije. Prema tome, zbog svega ovoga ima i drugih problema. Ovo je nekvalitetan sastav zato što nije reprezentativan. Zašto? Od 15 članova Saveta, pet ljudi se bavi bazičnom medicinskom naukom, a ne zdravstvenom delatnošću i praktičnim radom. Ovde su četiri osobe farmaceuti. Molim vas, Zdravstveni savet treba da ima četiri osobe farmaceuta. Ono što pada u oči, nema nijednog socijalnog medicinara, koji su valjda najzaslužniji za organizaciju zdravstvene službe i nema kvalitetnih predstavnika, afirmisanih i kod nas i u svetu na problemima organizacije zdravstvene službe. (Predsednik: Zahvaljujem, gospodine Momčilov.) Poslanici SRS, završavam, iz tog razloga ne mogu da podrže ovo i smatramo da ovo treba vratiti. Detaljnija obrazloženja ćemo dati u raspravi koja sledi. Hvala vam. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem. Da li još neko od poslanika koji je izdvojio mišljenje na Odboru želi reč? Gospodin Dimitrijević, najpre. Izvolite.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, ono što prvo moram da primetim da u sali nemamo ovlašćenog predstavnika Vlade, odnosno predlagača, ministra zdravlja dr Tomicu Milosavljevića. To je praksa, čini mi se, koja je stalna. DSS neće podržati ovaj predlog oko formiranja Nacionalnog saveta za zdravlje. Na Odboru za zdravlje par puta smo ukazivali na neke činjenice, prvenstveno vezane za formiranje Stomatološke komore Srbije i određivanja, na jedan potpuno nelegalan način, predstavnika ispred te strukovne organizacije u Nacionalni savet za zdravlje. U obraćanju mog uvaženog prethodnika dr Paje Momčilova omakla se jedna greška, nije predstavnik Komore član DSS, on je član DS,samo da konstatujemo tu činjenicu. Dakle, mi dolazimo do jednog pitanja koje je vrlo važno i koje je vrlo bitno – da li je stručna kvalifikacija za članstvo u jednom ovako važnom organu pripadnost političkoj stranci? Mislim da ne bi trebalo. To se ne provlači samo kod ovog kandidata. Imate i drugih kandidata koji javno u svojim biografijama dostavljenoj Skupštini Republike Srbije iskazuju svoju pripadnost određenoj političkoj stranci; članstvo u Savezu komunista Jugoslavije, u gradskom odboru Saveza komunista Jugoslavije, i takvih stvari ćete moći da pročitate u biografijama tih ljudi koji su kao predlog Vlade došli u Skupštinu na razmatranje. Ima još jedna bitna stvar na koju bih ukazao. To je svakako nesprovođenje onoga što je definisano donošenjem novog Ustava, odnosno Ustavnim zakonom. Dakle, podsetiću vas na član 15. Ustavnog zakona koji kaže da će se do 31. decembra 2008. godine uskladiti svi ostali zakoni koji nisu u skladu sa Ustavom. Dakle, 31. decembar 2008. godine davno je prošao. Da li postoji usklađenost tih zakona? Ne postoji. DSS je više puta na Zdravstvenom odboru, i u prošlom sazivu, postavila pitanje – zašto se ne formira nacionalni savet za zdravlje. Zašto se ne formira ta važna institucija koja će se baviti mnogobrojnim problemima koji u ovom trenutku opterećuju zdravstvo Srbije. Kasnije u raspravi iznećemo niz stvari koje se dešavaju u srpskom zdravstvu i koji problemi opterećuju srpsko zdravstvo. Ne može se ovako jedna važna institucija kakva je Savet za zdravstvo na ovakav način formirati i predlagati ljude koji prvenstveno i kao isključivu kvalifikaciju imaju pripadnost nekoj političkoj stranci. To je suština problema. Ako je takav pristup i ako se tako stvari posmatraju, ovi nagomilani problemi u srpskom zdravstvu neće biti rešeni. Ovi problemi će i dalje biti predlog trulih kompromisa ove koalicije koja je na vlasti. Zahvaljujem. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem. Da li želi još neko želi reč ko je izuzeo svoje mišljenje? Da. Gospođa Dušanka Plećević. Izvolite, imate reč.
Dame i gospodo narodni poslanici na Odboru za zdravlje i porodicu izdvojila sam mišljenje na Predlog odluke o izboru članova Zdravstvenog saveta Srbije. Zakon koji reguliše ovu materiju usvojen je 2005. godine i on određuje rok od šest meseci od njegovog donošenja da se izabere Zdravstveni savet u Narodnoj skupštini. Dakle, od 2005. do 2009. godine to je period od tri i nešto više godina, ovaj savet nije izabran iako je sve vreme postojao kontinuitet ministrovanja gospodina Tomice Milosavljevića. Koliko njega interesuje ova tačka vidi se po tome što uopšte nije došao na ovu raspravu. Opravdanje da pojedine institucije nisu dale svoje kandidate na vreme i da je Skupština u međuvremenu bila raspuštena zbog vanrednih parlamentarnih izbora ne može se uzeti kao opravdanje. Predlozi su u potpunosti dostavljeni krajem 2007. godine. Moje primedbe su se odnosile prvenstveno na izbor kandidata koga je predložila Stomatološka komora Srbije. U toj instituciji postoje mnogobrojni problemi, od pitanja regularnosti izbora direktora te komore, koji osporava Stomatološka sekcija Društva lekara Vojvodine, ogranka Srpskog lekarskog društva – da nije bilo ni zvanične sednice na kojoj je predložen i izabran kandidat kao član ovog zdravstvenog saveta. Takođe, tu postoje i mnogi falsifikati u radu. U toj komori još uvek nije došlo do izdavanja licenci za rad stomatologa, a članarina se redovno ubira. Pored toga, moje primedbe su se odnosile i na nejasan i neujednačen kriterijum za izbor, pa imamo da je curriculum vitae kod nekih kandidata pisan na 30 strana, a kod jednog kandidata i to upravo onog koga je predložila Stomatološka komora, na jednoj strani, gde mu je izgleda najveća preporuka bila to što je član DS, od njenog osnivanja. Dalje, u tom prelogu imamo malo ljudi praktičara zaslužnih za zdravlje stanovništva, koji su i priznati u međunarodnim zdravstvenim organizacijama, kao što je Svetska zdravstvena organizacija. Od predstavnika Ministarstva zdravlja gospodina Periše Simonovića, koji je bio na sastanku Odbora za zdravlje i porodicu čuli smo da se Ministarstvo zdravlja nije mešalo u izbor kandidata za Zdravstveni savet, što mu naravno i nije posao, ali predlog je došao od Ministarstva zdravlja preko Vlade u ovu skupštinu i odgovornost Ministarstva zdravlja za rad ovog saveta je upravo velika.Dakle, u periodu od tri godine otkako je donet Zakon o zdravstvenoj zaštiti nije upućen kvalitetan predlog za članstvo u Zdravstvenom savetu Srbije.
Zahvaljujem. Od predstavnika poslaničkih grupa da li neko ko je izuzeo mišljenje želi reč? Ne. Od predstavnika poslaničkih grupa za reč se javila gospođa Vesna Pešić. Izvolite, zatim, gospodin Momčilov.
Poštovana gospođo predsednice, poštovane kolege poslanici, moja diskusija se odnosi na funkciju koju Skupština treba da vrši prilikom određenih uloga za najviša tela koja bira Narodna skupština Srbije. Prema predlozima koje smo dobili mi možemo da vidimo da Skupština zaista ne može da obavlja u dobroj meri ovakvu ulogu, ako prihvata predloge gde se kaže – da kandidat koji se predlaže ispunjava zakonske uslove. Moja generalna primedba jeste – to se valjda podrazumeva. Ako biramo šefa, ne znam, u nekom preduzeću ili bilo gde, profesora koji treba da predaje negde – mora da zadovoljava zakonske uslove. Za ove funkcije koje bira Narodna skupština, koje su veoma posebne funkcije sa ogromnom odgovornošću, a kandidati koji se predlažu čak nema ni normalno obrazloženje zašto se bira taj koji ispunjava zakonske uslove. Znači, Skupština treba da preuzme odgovornost. Ja sam htela ovde da se založim da Skupština ne može ovako dalje u budućnosti da radi, zato što ovi predlozi koje dostavljate nigde nisu obrazloženi da možemo sa punom verom da kažemo i da mi kao Skupština stanemo iza tih ljudi koji treba ovako važnu ulogu da odigraju. Važno da se doda da mi uglavnom biramo ona tela koja su vezana za jedan veoma važan i ključan problem u ovom društvu, a to je pitanje i problem korupcije. Vi znate da su i naši građani jako osetljivi na to pitanje. Kada god se u istraživanjima javnog mnjenja postavi pitanje u četiri prva problema spada korupcija u ono što građane najviše nervira i što ih najviše pogađa. A mi ovde nismo deca i znamo da je naše društvo zaraženo sistemskom korupcijom, ali mi najčešće takve ljude koji treba da kontrolišu korupciju i da budu zaduženi za tu pojavu, mi te ljude biramo u Parlamentu. Ja ću pokazati da to nije samo Agencija za borbu protiv korupcije. Vi znate kada se sada ta institucija formira, od koje se jako mnogo očekuje, jer je donet, prošle godine, jesenas, i novi zakon, da su tu ogromna očekivanja i od strane građana, da se ukida Republički odbor za sprečavanje sukoba interesa, a takođe, i Savet za borbu protiv korupcije – sve zarad ove nove institucije, koja treba da počne da radi 2010. godine. Dakle, nije samo reč o predlozima za tu instituciju, i prethodno je bilo primera, ja vam samo ukazujem na to kako se neozbiljno predlažu ljudi koji treba da razmatraju strateška pitanja, znači od opšteg interesa, ili da budu glavni kontrolori, recimo, u Državnoj revizorskoj instituciji ili kada je reč o Agenciji za borbu protiv korupcije. To su sve institucije koje kontrolišu, pre svega, rad pojedinih organa i kontrolišu obavljanje javnog interesa. Kada je reč o nečemu što je malopre bilo pomenuto, a ja ću to, takođe, ovde istaći, odnosno kada je reč o Zdravstvenom odboru, tu se vidi da nema nikoga iz ''Batuta'', to je institucija koja se bavi i socijalnom medicinom. Kada god je reč o strateškim pitanjima zdravstva, onda bi neko iz socijalne medicine mogao da bude. Međutim, mi vidimo neku gomilu farmaceuta, koji se tu nalaze. Zatim se tu nalaze i predlozi institucija koje su pod prinudnom upravom. Ne znam kako se neko usuđuje da ovakve predloge, za ovakvu instituciju, za Zdravstveni odbor Republike koji treba da se bavi strateškim pitanjima zdravlja u našoj naciji, u našoj državi,dostavlja Skupštini? Takođe, da li smo mi uopšte dužni da stavljamo na dnevni red ovakve predloge ili Skupština može, molim da mi predsednica to objasni, da vrati ove predloge i da kaže – molim vas, dajte nam predloge koji zaista predstavljaju nivo i garanciju da će taj Zdravstveni odbor da radi kako treba? Ja ću to da ilustrujem i na drugim primerima. Vidimo to kada je reč, recimo, o jednoj izuzetno važnoj instituciji, koja, nažalost, uopšte nije počela da radi, to je Državna revizorska institucija, dakle, koja iz ovih ili onih razloga nije još počela da radi. Ovde imamo predlog neke gospođe koja se zove Danka Aksentijević. Ja mogu da vidim da ona nije revizor uopšte. Kada se malo bolje pogleda njena biografija, prvo, takođe, nema nikakve preporuke. Gospodin Senić je ovo potpisao, to moram da kažem, u ime našeg odbora, znači skupštinskog Odbora za finansije, takođe, nema nikakvog objašnjenja – zašto se ona predlaže da bude državni revizor. Hvala. Dakle, sem zakonskih uslova nema ničega, niti u čemu je ona stručna, zbog čega to može da vrši, kakve su njene lične karakteristike, šta iz njene biografije i njene radne biografije ukazuje da ona može da bude u Savetu Državne revizije. Naprotiv, u stvari iz ove biografije ne znamo ni ko je nju predložio. Ovde se kaže na upražnjeno mesto člana Saveta Državne revizorske institucije predložena je 25. novembra. Predložena od strane koga? Ko je predložio? Ko je predlagač? Ceo Odbor ili se iz ovoga može zaključiti da je ona članica G17 plus, da je ona predložena u instituciju gde ne bi trebalo da odlučuje stranačka pripadnost. Naravno, ne odnosi se to samo na vas, samo da se izvinim gospođi i stranci G17 plus, ne predlažete samo vi tako, nego predlažu svi, znači ne odnosi samo na ovu stranku, ali je jasno da je gospođa predložena jer je postala i direktor filijale Poreske uprave u Užicu 2004. godine, upravo kada je G17 plus ušao u Vladu i tamo bila do 2008,a sad se traži novo radno mesto. Ona je seminaristkinja raznih seminara itd, revizor nije! Prema tome, vidi se da je reč o partijskom predlogu. Mislim da je onda poštenije da se kaže da je ovo predstavnica te i te stranke, da možemo bar da znamo o čemu je reč, nego da se ta stranačka pripadnost prikriva, a jasno je da je ovo predložila stranka G17 plus. Dakle, to je što se tiče Revizorske institucije. Možemo onda da kažemo da verovatno ta revizorska institucija nije počela da radi jer strankama i ne odgovara da ona počne da radi, jer ona treba da počne da kontroliše i finansije stranaka, pa onda se s tim oteže i ko zna da li će ikada i početi da radi. Ono što sam specijalno htela da naglasim ovom prilikom, već sam to kazala, to se odnosi na Agenciju za borbu protiv korupcije. Vidite, ovde smo dobili sve te predloge i tu stoje ove generalne primedbe koje sam ja već rekla, da nema, sem zakonskih uslova, ili veoma šturo, nikakvog objašnjenja, zaista se ne vodi nikakvog računa, zašto se neko predlaže da bude u Odboru Agencije za borbu protiv korupcije. Tako da budemo u nekakvom čudu da se za neke kandidate čak i ističe, a po zakonu, donela sam i zakon i mogu vam pročitati, za njih je napisano da ne mogu biti članovi stranaka i to je naravno sasvim u redu. Ali ono što zbunjuje jeste da ima kandidata koji su bili predlagani na neke druge funkcije po stranačkom ključu ili po stranačkoj preporuci, ili imaju niz raznih javnih funkcija, a onda se kaže da kandidat nije član nijedne stranke. Izgleda komično kad vidite da ti ljudi po stranačkoj nominaciji obavljaju druge javne funkcije, a nisu, pri tom, članovi stranaka, iz čega se zaista ne može zaključiti da su to ljudi koji mogu objektivno i savesno da obavljaju svoju dužnost. Evo, počeću od našeg Administrativnog odbora, i to me najviše pogađa, naši skupštinski odbori se uopšte nimalo ne trude kada su u pitanju naše kandidature, kandidature iz Skupštine nisu ništa bolje, čak su i gore nego kad su u pitanju drugi predlagači. Vidite, naš Administrativni odbor predlaže kandidata prof. Zorana Stojiljkovića za koga ništa drugo nemaju da kažu zašto on treba da bude član ovog odbora, sem da treba imati u vidu da se radi o istaknutom naučnom radniku. Molim vas, da li nekog ko je naučni radnik, lekar ili bilo koje druge struke, to kvalifikuje da bude član Odbora Agencije za borbu protiv korupcije? Gde je takva osoba pokazala, ne samo da ima stručno znanje, nego kada je reč o ovom odboru, onda pre svega mora da se govori kakav je integritet te osobe, da li je sklona tome da trpi pritiske sa strane i da li ima integritet da bude u tom odboru ili nema integriteta da bude u tom odboru? Inače, da je neko naučnoistraživački radnik, ovo ili ono, šofer, zanatlija, nema nikakvog značaja kada je reč o ovom odboru. Prema tome, sem ove karakteristike ne stoji ništa. Kada pogledamo biografiju gospodina Stojiljkovića možemo da vidimo da on ima sijaset drugih funkcija, pa jedna funkcija, takođe, po stranačkoj pripadnosti, jer mi znamo kako neko postaje član upravnog odbora, postaje tako što ga predlaže stranka, on se nalazi u Upravnom odboru AD ''Politika'', u onom državnom delu gde je stigao tako što ga je predložila stranka, a pri tom ima još sijaset funkcija. Pročitaću vam koje sve funkcije obavlja gospodin Stojiljković i postavljam pitanje šta će mu još i ova funkcija kad ima tolike funkcije? On je član Republičkog saveta za zapošljavanje, Upravnog odbora Penzionog invalidskog fonda, Upravnog odbora AD „Politika“, zatim, član Istraživačkog tima CESID-a, potpredsednik Sindikata ''Nezavisnost''. Prosto je neverovatno kako neko može i da se ovom prvom delatnošću bavi, istraživačkim radom, ako ima ovoliki broj funkcija, ovoliki broj upravnih odbora? Pazite, da ne bih oduzimala vreme, svi mi treba kao funkcioneri i kao poslanici od njih da tražimo dozvolu da obavljamo drugu javnu funkciju ili treću javnu funkciju. Molim vas, ti članovi Agencije za borbu protiv korupcije da nama dozvoljavaju drugu funkciju, a oni imaju po pet funkcija?! Ovo je neviđena sramota. To je neshvatljivo, da oni odobravaju nekom drugu funkciju a oni imaju po pet funkcija! Administrativni odbor ovakve strahovite predloge nama daje da mi ne možemo da shvatimo da li mu je on teča, stric ili su u nekakvom srodstvu kad toliko voli ovaj predlog da ga stavi ovde da bude član Odbora Agencije za borbu protiv korupcije. Mislim da je ovo bilo jako ubedljivo što sam dosada rekla, ali možemo da nastavimo ovako, da razmatramo i da gledamo šta se dalje dešava. Vidite, onda dolazi predlog za gospođu Sonju Liht koju predlaže sam predsednik Republike. On kaže da smatra da predloženi kandidat poseduje stručne i lične kvalitete na osnovu kojih može obavljati funkciju na koju je on nju predložio, dakle, da bude član tog odbora za borbu protiv korupcije. Naravno, ne mislim da predsednik treba da gubi vreme da on obrazlaže koje su to lične osobine i da pokaže u čemu se sastoji stručnost, ali on ima stručnu službu, mogao je da zamoli svoju službu da obrazloži jedan ovakav predlog, zato što posle toga stoji i njeno prihvatanje, gde kaže – prihvatam kandidaturu Borisa Tadića. Pa, nije on za nju Boris Tadić. Sutra će neko drugi biti predsednik Republike. Umesto da kaže – predsednika Republike, ona kaže – Borisa Tadića. Ta intimnost izaziva zaista veliku sumnju da je i tu, takođe, nekakva jako sumnjiva stvar, zato što predsednik ne navodi funkciju koju ona ima kao predsednik Upravnog odbora „Politike“, nego kaže da je ona predsednica jedne nevladine organizacije za ''Političku izuzetnost'', da je to njena glavna uloga, a uopšte se ne pominje da je ona predsednik Upravnog odbora „Politike“, što je jedna visoka politička funkcija. I prethodni kandidat i ova kandidatkinja završavaju svoje biografije time – nisam član nijedne stranke. Pri tom, nigde nema obrazloženje šta su lične karakteristike, šta je stručnost, to je generalno, to se prosto na sve odnosi. Molim vas, pogledajte, sad dolazimo do sudija gde je Vida Škero kao predsednik Vrhovnog suda, takođe, imala pravo da predloži dva kandidata. Tu je predložena jedna gospođa koja se zove Mileva Gajinov, ona je sudija Vrhovnog suda u penziji i predložena je jedna druga osoba koja se zove Jelisaveta Vasilić, inače advokat. Ove dve osobe nisu priložile niCV ni biografiju, nego je u samom predlogu gospođa Škero napisala po nekoliko rečenica za te dve osobe. Ovi drugi su doneli bar neku biografiju, pa možemo da vidimo da neke zakonske uslove ispunjavaju, ali kod ove dve osobe postoji samo nekoliko redova koje je gospođa Škero dala ne kao nekakvu preporuku, nego izvukla iz biografije, a nema uopšte ni biografije niti bilo kakvih činjenica da su o sebi dale. Primetila sam da kod gospođe Jelisavete Vasilić postoji veliki problem. Vidite, treba da bude član Odbora za borbu protiv korupcije, a ona je stručni konsultant Agencije za privatizaciju. To apsolutno nije dozvoljeno. Svi njeni klijenti su, kao advokata, koliko sam uspela da se raspitam, ljudi koji imaju posao oko privatizacije. Ne može niko ko je u vezi sa nekakvim biznisom da bude član Odbora za borbu protiv korupcije. Samo ukazujem na to da ukoliko bismo digli ruke za ovakve kandidate da bismo unapred potpisali da od te Agencije za borbu protiv korupcije, za koju smo od početka imali sumnju da neće raditi kako treba, ali po ovim predlozima gotovo smo uvereni, neće biti ništa. Mogla bih i dalje da ređam, ali neću više da vas zamaram sa ovim, jer neki kandidati, nisam sve pomenula, ima ih više, neke i nisam kritikovala, te koje nisam kritikovala i gde nisam ukazala na ove nedostatke, verovatno, možda i nije trebalo. Međutim, neki ljudi su mogli da dobiju malo više podrške, recimo, kao neki koji su bili u Odboru za sprečavanje sukoba interesa, jer je očigledno da imaju nekakvo iskustvo iz ove oblasti, ali preko toga se prelazi kao nevažno. Zaključiću sa ovim. Ne može za najviše institucije, Državnu reviziju, Odbor protiv korupcije, samo kada pogledate u Zakonu šta taj Odbor sve treba da radi, da se Skupštini dostavljaju ovakvi predlozi i da Skupština glasa, trebalo bi da ih vratimo svim predlagačima i da ponovo rade ovaj domaći zadatak. Ne znam šta ćete kao vladajuća većina da uradite, ali se nadam da ćete imati dovoljno savesti, pogotovo što je sam predsednik Republike rekao sad kada je bio na Kopaoniku, čini mi se, da gotovo nećemo preživeti ako se ne raskine veza politike i biznisa, i kriminala i pravosuđa. Da li je rekao to predsednik Republike? Jeste. Da li je rekao na partijskom sastanku DS da kao poslanici počnete da dajete inicijativu da se menja Zakon o finansiranju stranaka koji je glavni izvor korupcije, zato što se ta veza između politike i biznisa formira upravo prema mračnim i tajanstvenim finansijerima stranaka. Ako je rekao to vaš predsednik, očekujem da ćete odbiti ove predloge i da nećete prihvatiti ove predloge. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem. Do početka sednice bilo je moguće samo predlagač da povuče tačku dnevnog reda, a sada se možemo samo izjasniti ''za'' ili ''protiv''. Gospodin Paja Momčilov ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženo predsedništvo, imamo objedinjenu raspravu o pet tačaka dnevnog reda i čovek bi mogao da se zapita imaju li oni ikakve organske veze, međutim, sticajem okolnosti u društvu u kome živimo one mogu i te kako da se povežu. Šta ih povezuje? Povezuje ih, po mom mišljenju, nešto što se zove boljka ovog srpskog društva a to je korupcija. U svom izlaganju ću to pokušati i da objasnim. Imamo Predlog odluke o izboru članova Zdravstvenog saveta, najviše ću se osvrnuti na ovu tačku dnevnog reda, što se tiče Predloga o prestanku funkcije o izboru članova Saveta Državne revizorske institucije i ostalih preloga odluke o razrešenju sudijske dužnosti, zatim, Predlog odluke o prestanku funkcije sudijske dužnosti i Liste kandidata za izbor članova Odbora Agencije za borbu protiv korupcije govoriće moje partijske kolege. Bio sam slobodan da u prethodnom izlaganju kažem da poslanici SRS ne mogu da glasaju za predlog Zdravstvenog saveta i, gospođo predsedavajući, vidim da ne reagujete zato što ovde nema ovlašćenog predstavnika. Ne znamo razloge zbog čega su odsutni, da li ovo telo koje treba da izaberemo kao Skupština nije važno, da li nadležno ministarstvo ima važnija posla i bavi se nekim drugim stvarima, to ne znam. Sada ću malo da skrenem pažnju na ovo telo koje je zakonom jasno definisano i već sam vam rekao da to telo treba da bude stručno i savetodavno. Interesantno je da u 151. članu Zakona on odstupa od norme koju je dao u prethodnom članu i kaže – dva istaknuta stručnjaka, pa onda jedan istaknuti stručnjak, pa jedan istaknut stručnjak, pa jedan predstavnik, znači više ne mora da bude istaknut stručnjak, pa opet jedan predstavnik iz redova članova Komore, jedan predstavnik iz Srpskog lekarskog društva, jedan predstavnik Udruženja zdravstvenih radnika. Sam Zakon je, ovako kako je napravljen, smešan, jer ako je stručnost u prethodnom članu obavezna za sve članove, onda je moralo stajati za sve članove pobrojano da iza njih stoji i izvesna dokazana stručnost. Znamo kako se ona i meri, to nije tajna, stručnu spremu mora neko posedovati, akademska zvanja i titule, mora imati naučne i stručne aktivnosti, mora imati i nešto što je publikovano i objavljeno, mora imati izvesne funkcije na kojima se dokazao ili nije, i mora imati neka društvena priznanja. Prema tome, sve to što smo očekivali da vidimo kada su nam dati ovi predlozi u ovom papiriću koji je stvarno sraman, ne možete naći. Recimo, kaže se za 15. člana, bez zle namere prema tom predloženom članu, doktorka Sandra Šipetić-Grujičić, vanredni profesor Medicinskog fakulteta u Beogradu, istaknuti stručnjak za unapređenje i razvoj iz oblasti javnog zdravlja. To kaže predlog, a onda kaže obrazloženje, vidite šta se u obrazloženju za istu osobu kaže – potpuno isto, dr Sandra Šipetić-Grujičić, vanredni profesor Medicinskog fakulteta, istaknuti stručnjak za unapređenje i razvoj iz oblasti javnog zdravlja. Ko hoće može da veruje, ko neće ne mora da veruje, ko je zainteresovan mora da traga za osobom, da utvrđuje da li je to tačno ili nije. I, mi smo posle čekanja, 2005. godine je usvojen Zakon o zdravstvenoj zaštiti koji je propisao formiranje ovog saveta, u situaciji da nam se ovako predlažu kandidati, doduše, uz dopune za članove Odbora za zdravlje na ovom dokumentu koji ovako izgleda, neuređen, gde je predviđeno da ovi članovi saveta imaju verovatno i materijalnu naknadu. U ovom kratkom obrazloženju, bili su iskreni pa su kazali da su izdvojena sredstva za funkcionisanje ovog tela od 45 miliona dinara, što će na mesečnom nivou iznositi 3 miliona i 750 hiljada. Ovo će biti plaćeni funkcioneri i neću da delim ovo sa petnaest, da vidite koliko će primati članovi ovoga saveta. No, naša primedba je bila načelna da iz formalnih razlog mi ovo ne možemo da prihvatimo, jer materijal je neuređen, rekao sam vam da neko kaže da je dva puta biran za člana radničkog saveta, a u predlogu za jednog kandidata dobili smo izveštaj o izboru za zvanje nastavno na fakultetu. To je nama biografija?! Treba da čitamo šta je na medicinskom fakultetu pisano o tom kandidatu i da iz toga izvlačimo ono što je nama potrebno. Naravno, rekao sam vam, kandidat koji je napisao da od stručnih znanja ima položenu ''B kategoriju'', verovatno će savetovati o vožnji u ovom savetu ostale i nas građane Srbije, a zdravlje od toga vajde imati neće. U stručnom objašnjenju jedan kandidat navodi, zamislite, maternji jezik. Ako je maternji jezik nešto što je stručno, neka stručna kvalifikacija, onda skidam kapu! Imam u ruci predlog, jedno pismo koje je uputio predsednik Upravnog odbora ili Skupštine Stomatološke komore Srbije na Ministarstvo zdravlja i to pomoćniku ministra Ivani Mišić. On kaže –direktor je doneo nezakonitu odluku, mimo Upravnog odbora i Skupštine, o predstavniku Stomatološke komore Srbije u Savezu zdravlja. Potpisao se, to je dr Miško Jeličić, predsednik Skupštine Stomatološke komore Srbije. Da je u ovoj zemlji pravde nešto na šta se polaže, a da je ovo pravna država, ovaj predlog bi odmah posle ovoga bio povučen. Međutim, vama to ne smeta. Vama ne smeta što ovako nekvalitetne predloge daju obe komore, i Lekarska i Stomatološka, pod vanrednim nadzorom Ministarstva zdravlja. Kakvim nadzorom? Kršenja pravnih regula i zakonskih normi. Ovde posedujem pisma kojima se dopisuju čelnici Lekarske komore, predsednik Skupštine, direktor Komore. To su ogromna pisma gde optužuju jedni druge za razne pokušaje malverzacija. Posedujem dokument o Komori zdravstvenih radnika, koji govori kako se raspolaže sredstvima koja su ubrana na račun članarine i na račun licence, koja nisu mala, smatra se da prelaze pet miliona evra. Vidite šta su prvo uradili – dali su logotip banci "Inteza", bez tendera. Traže da mi, lekari, uzmemo "Ameriken ekspres" karticu. Svako ko se malo razume zna da tu ide provizija. Zna se da je to i legalno, ali kad to radi neko ko je za to zakonom određen i ko se time bavi. Neću da vam čitam druge silne predstavke koje su stigle Odboru za zdravlje, pogotovo iz Stomatološke komore Srbije, na nelegalnost rada. Ta komora, koja ovde sada vama legitimno daje predloge, nije ni podelila licence svojim stomatolozima. Ta ista komora nije ni konstituisala svoje organe, koje je bila dužna po Zakonu da konstituiše. Zakon je donet 2005. godine, podsećam vas, a mi se danas nalazimo u 2009. godini. Rekao sam da ovakav sastav apsolutno ne odgovara nameni. Rekao sam da su pet članova ljudi koji se bave bazičnom naukom, a ne stručnim lekarskim poslom, lečenjem i organizacijom zdravstvene službe, svi ti ljudi su možda kvalitetni, pretpostavljam da jesu, i kada bismo ih birali u telo koje se zove savet za nauku ili prosvetu, ne bi bilo nikakvih sporova i problema. Rekao sam da se ovde nalaze četiri farmaceuta, od 15. Znate li koliko ima lekara, koliko ima farmaceuta? Lekara ima, po podacima Lekarske komore, 28 hiljada. Da li znate koliko ima farmaceuta, da li je to pravi reprezent stanja u zdravstvu? Ovo telo, ako pogledate ono šta treba da radi i čime treba da se bavi, ne može da odgovori kvalitetno postavljenim zadacima. Zbog toga poslanici SRS neće da glasaju za ovako loš predlog. Ko je kriv? Naravno, predlagač – Vlada. Ne može Ministarstvo zdravlja da kaže "mi smo bili samo transmisija između Vlade i pojedinih ovlašćenih predlagača". Da, jeste transmisija, ali šta je uloga transmisije? Da kontroliše zakonitost predloga. Ministarstvo je vraćalo izvesne predloge, kako smo videli iz njihovog obrazloženja. Šta je moralo da ima na umu? Moralo je da ima na umu da sve osobe moraju biti stručno proverene, dokazane i poznate ličnosti kod nas. Možete kazati i ovo – "srpski radikali, po običaju, samo kritikuju i nemaju predlog". Imamo mi predlog. U Odboru za zdravlje je proistekao predlog da, upravo zbog ovih problema, treba pokrenuti inicijativu za izmenu zakonske regulative i pravilnika kojima će se regulisati ispravnije kandidovanje i izbor kandidata za Savet za zdravlje. Ovako kako je Zakon predvideo i ovakav nakaradan način, kako se radi, ne dovodi do kvalitetnog Saveta za zdravlje. To je problem. Šta nedostaje? Rekla je i gospođa Pešić, mada nije lekar, uviđa i potpuno joj je jasno, žena ima jedan širi horizont razmišljanja. Nema socijalnih medicinara. Socijalna medicina je ono što se bavi genuino organizacijom zdravstvene službe. Koga ovde nema? Ovde nema vrhunskih eksperata sa polja socijalne medicine. Da vam kažem par imena. Recimo, prof. Viktorija Cucić, istaknuti naučni radnik, istaknuti organizator zdravstvene službe, autor mnogih projekata, uspešno završenih ih organizacije zdravstvene službe. Mi ovde imamo dva živa, potpuno mentalno očuvana eksperta Svetske zdravstvene organizacije. Da vam navedem profesora Jakovljevića, autor "Monike" i "Sindi" projekta na ovim prostorima, koji se dokazao na suzbijanju najtežih oboljenja koja more našu naciju i koji je, merama sprovedenim u zajednici sa ostalim državama iz Svetske zdravstvene organizacije, uspeo da smanji smrtnost od kardiovaskularnih bolesti. Nema ovde pristupa. Da ne bude da srpski radikali strančare, da vas podsetim, taj isti gospodin Jakovljević, čini mi se da je bio u DOS-u, da je bio u prvom Zdravstvenom savetu DOS-a i da je bio na tim izborima istaknuti predstavnik DOS-a. Gospodo, ovo što ste predložili nije dobro. Ovo nije u interesu srpskog naroda i mi zbog toga ovo nećemo podržati. Šta nas motiviše da na ovakav način raspravljamo? Ne kritizerstvo, nas motivišu dve stvari: izuzetno teška zdravstvena situacija u kojoj se naša zemlja nalazi. A u čemu se ogleda? Ogleda se u tome što je kod nas iz godine u godinu sve veća smrtnost našeg stanovništva. Čovek bi očekivao da posle prestanka sankcija od 2000. godine, kada imamo i pomoć od međunarodne zajednice, a Evropska zajednica nam kaže "uložili smo u vas 150 miliona evra", dobili smo kredite od međunarodne zajednice, bruto nacionalni dohodak raste, po pokazateljima, do ove godine. Šta se događa? Stanje zdravlja nacije se pogoršava. Zašto? Iz prostog razloga što je ovde reforma potpuno promašila, reforma nije uspela da zaustavi negativne tokove smrtnosti. Od čega mi najviše umiremo? Umiremo od hroničnih nezaraznih bolesti. Koje su to? Srčana oboljenja, kardiovaskularne, infarkti, moždani udari. I, imamo drugu pošast koja nas uništava, građani Srbije su uznemireni, svake godine 32 hiljade novih slučajeva obolelih od karcinoma. Svake godine umire 20 hiljada građana Srbije od karcinoma. Ako pogledate u ovih deset godina šta nam se dogodilo, za 20% je skočila smrtnost od raka na ovim prostorima. Šta je problem sa hroničnim nezaraznim bolestima? Problem je, jer se u 80% slučajeva prevencijom može sprečiti prevremena smrtnost. Kojim merama? Preventivnim merama koje treba Ministarstvo da sagleda da su bitne i da usmeri svu svoju pažnju na njih. Da tu baci masu materijalnih sredstava i da osposobi primarni nivo zdravstvene zaštite koji treba da spreči obolevanje od ovih oboljenja i smrtnost. Skandinavske zemlje su smanjile, Finska, recimo, smrtnost od kardiovaskularnih oboljenja upravo primenom mera prevencije za 50% za deset godina. Zamislite da mi za pet godina smanjimo tu smrtnost za 25%. Mi bismo se onda i te kako izborili i delimično sa belom kugom, sa sve manjim rađanjem koje je, takođe, veliki društveni problem. Znači, potpuno je zdravstvena politika zakazala. Mi nemamo ni zdravstvenu politiku koju je usvojio ovaj parlament. Eto, bio je izgovor da nemamo Zdravstveni savet. Sada ćemo dobiti jedan nekvalitetan Zdravstveni savet, koji neće moći da uradi ono što bi mu bila dužnost i što bismo svi mi očekivali od njega. Drugi problem koji razara srpsko društvo i srpsko zdravstvo, to je korupcija. Samo jednu opasku, da bude jasno, sa ovog mesta smo više puta ukazivali na nju, kada mi govorimo o korupciji onda treba da imamo na umu da građane Srbije treba da upoznamo da je 25% budžeta Srbije, koji se prikupi, otišlo na korupciju. I, ako bismo mi hteli da kažemo šta smo time izgubili ili šta smo dobili – dobili smo da nas sve košta za 20% više; i one komunalije koje plaćamo i ono što kupujemo kao robu široku potrošnje i ono što kupujemo za ishranu. Ta rak-rana srpskog društva nije zaobišla ni zdravstvo i to je ona šteta. Predsednik države je nedavno rekao, na jednom partijskom sastanku, da ćemo mi biti u teškoj situaciji ako ne sprečimo spregu političara, pravosuđa i drugih lica, korupcionaša. Evo jednog tipičnog primera koji potvrđuje da je to stvarno naš problem. Bilo je reči i sa ove govornice o tome šta se događalo u Kamenici. Mi smo saznali po pisanju dnevnog lista ''Alo'' od, a navodim tačan datum, 15. decembra, utvrđeno je, da je nabavljena oprema za sterilizaciju koja košta realno 56 hiljada evra a plaćena je 350 hiljada evra. Šta se događa sa tim? Jedan od sindikata, "Nezavisnost", podneo je tužbu Okružnom javnom tužilaštvu i onda Okružno javno tužilaštvo pokreće krivičnu prijavu protiv odgovornih lica, krivična prijava 622/07. Dakle trebalo je da se ovi navodi provere. Provereni su i započet je proces. Sudija je dobio nalog da krene sa procesom i on je pozvao svedoke. Međutim, šta se sada događa? Sada sudija iz Novog Sada, na osnovu podnetog zahteva za sprovođenje istrage, poziva na saslušanje osumnjičene. Međutim, odmah iza toga, dva dana kasnije, Okružni javni tužilac iz Novog Sada donosi odluku o povlačenju predmeta. Šta je dalje? Po nalogu Republičkog javnog tužilaštva nadležnost se prenosi Državnom javnom tužilaštvu u Beogradu. To je onaj gospodin Radovanović! On uzima predmet i stavlja u fioku i drži naredna četiri meseca. Sada finale, 12. februara ... (Predsednik: Vreme, gospodine Momčilov.) ... završavam, predmet odlazi u Valjevo. Tako se vi borite protiv kriminala! To je ono kako vi radite. Zašto? Zato što su u ovo umešani članovi DS, zato što je to javno rečeno da od ovoga nema ništa, a ljudi koji ...
Zahvaljujem, gospodine Momčilov. Gospodin Tomislav Nikolić ima reč. Izvolite. Upozoravam Poslaničku grupu SRS da omogući da nesmetano govori gospodin Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, osvrnuo bih se na predložene kandidate za Agenciju za borbu protiv korupcije, zato što mi se čini da je to umetnuta tačka dnevnog reda na brzinu, kao dokaz da Boris Tadić zaista želi da se bori protiv kriminala, mita i korupcije, s obzirom na to da je akcenat ekonomskog savetovanja na Kopaoniku bačen na borbu protiv mita, korupcije i kriminala, pošto je svima vama sasvim jasno da merama koje predlažete u oblasti ekonomske i monetarne politike Srbija ne samo da neće izaći iz krize, već će se još više zaglaviti u toj krizi. Eto, dajte narodu ''hleba i igara'', dajte mu borbu protiv mita, korupcije i kriminala, hapsi policijo širom Srbije, veličajte te akcije i ispostaviće se da i od ove agencije nema ništa dobro za Srbiju, ili bar nema ništa bolje nego što je bilo. Danas nije 2001. godina da pravite krizne štabove, a ova agencija za borbu protiv korupcije liči mi na jedan krizni DOS-ov štab. Dolaskom DOS-a na vlast Srbijom je zavladao mito, korupcija i kriminal. Odmah je počela Dosovska borba protiv Dosovskog mita, korupcije i kriminala. Počelo je vladinim Savetom za borbu protiv korupcije, a koji je sada među članovima Vlade najomraženiji, nikada nije imao podršku Vlade za svoje zaključke, mere i nastojanja, koji se polako gasi iako neki od vas kažu da će taj savet ostati da pomaže Vladi da se bori protiv korupcije. Mi sada pred sobom imamo predloge koje su različite institucije dostavile Narodnoj skupštini na ponižavanje. Ovo nisu predlozi o kojima treba da se izjašnjava Narodna skupština Republike Srbije. Pokušaću to da vam ilustrujem na nekoliko primera, iako se nikada nisam bavio personalnim rešenjima onoga ko nešto predlaže, verujte, postoje predlozi o kojima mora da se razgovara i personalno, zato što vređaju dostojanstvo, zdrav razum, zato što sami po sebi upućuju da onaj koji nam ovo predlaže uopšte nije iskren i da uopšte ne želi borbu protiv korupcije. Da krenemo od kandidata. Moja osnovna primedba jeste šta njih kvalifikuje da budu članovi agencije koja će krenuti u besomučnu trku, u borbu protiv mita, korupcije i kriminala? Da li je to njihova mladost i energija? Da li je iskustvo na poslovima u kojima su imali prilike da se bore protiv te vrste kršenja zakona? Da li je njihova dosadašnja karijera? Primer je docent Zoran Stojiljković. Napisano je dosta u njegovom CV i shvatio sam da se najviše bavio socijalnim dijalogom i sindikatima. Zaista ima mnogo članaka na temu socijalnog dijaloga, a negde pred kraj tog CV predlagač je pokušao da nas ubedi da nešto zna i o političkim strankama, da je u nekim svojim člancima pisao i o političkim strankama. Gle čuda, ponajviše o nekoj socijaldemokratiji. Sledeći zlatni kandidat je Sonja Liht. Da li ste mogli da zamislite da će Sonja Liht da bude u Agenciji za borbu protiv korupcije? Ona, koja je po nalogu svog mentora i finansijera Đerđa Soroša korumpirala dve trećine Dosa dok je još bio u opoziciji. Ona, koja je stigla u sve institucije sistema, ona, kojoj niko od vas ne sme nijednu reč da kaže, ona, koja vrata otvara nogom, ona, koja je stigla i u AD ''Politika'', koja je stigla u Vladu Vojislava Koštunice i u Vladu Borisa Tadića. Šta to kvalifikuje ženu koja ima 62 godine, da bude član Agencije za borbu protiv korupcije?! Samo to što je dugo godina bila na platnom spisku Soroša, na koji je stavila mnoge funkcionere DOS-a, do mere da može da ih pozove uvek telefonom i da im kaže gde joj je sledeće mesto. Uostalom, vi poslanici iz starog saziva svedoci ste da su različita ministarstva i iz Vlade Vojislava Koštunice organizovala predavanja u Domu Narodne skupštine, u saradnji sa Sonjom Liht. Nikada, od dolaska DOS-a na vlast do danas, nijedna vlada nije bila slobodna od uticaja Sonje Liht. Danas je u Agenciji za borbu protiv korupcije i kaže da prihvata predlog Borisa Tadića, a možda joj je krajnji domet da bude i predsednik Srbije, pa da ona predlaže ovakve kandidate za borbu protiv korupcije. Docent dr Tanja Miščević, koja je morala da napiše da nije član nijedne političke stranke i time ispunila jednu obavezu iz zakona, ali je isto tako morala da nas obavesti da je nekoliko godina radila u Institutu G17 plus, u Institutu koji je bio korumpiran od strane Zapada izmišljenim projektima, novac uplaćivan na račun Fonda…
Gospodine Nikoliću, izvinite, samo trenutak. Izričem opomenu Marku Milenkoviću i izričem opomenu Krstin Miloradu. Zamolila bih ostale poslanike da ne ometaju gospodina Nikolića dok govori. Nastavite, gospodine Nikoliću. (Poslanici SRS, za vreme govora predsednika Narodne skupštine, aplaudiraju.)
Ovo me podseća na vremena kada ste slušali moje diskusije. Dakle, rukovodila je radom odeljenja za evropske studije G17 Instituta u Beogradu, obučavala je kandidate iz Srbije i Crne Gore za priključenje EU, za pridruživanje, bila je član Pregovaračkog tima Srbije za zaključivanje Sporazuma o pridruživanju. Šta je kvalifikuje za borbu protiv korupcije, protiv mita, protiv kriminala?! To što je ostala bez radnog mesta?! Sada stižemo na jedan deo koji je zanimljiv zato što kad budete izabrali sedam članova ove agencije računaće se da je konstituisana agencija, a onda će najstariji član Agencije za borbu protiv korupcije da predsedava sednici Agencije i kvalifikuje se po predlogu Vrhovnog suda Srbije Mileva Gajinov, sa samo 73 godine života. Drugi predlog Vrhovnog suda Srbije je Jelisaveta Vasilić, 69 godina života. Energija, volja, upornost, želja za dokazivanjem, hrabrost da se odupre izazovima, da se zauzda jedna vlast koja polako gubi i konce i aršine, vrati ''poznaniju prava''. Evo vam, birajte od ova dva kandidata. Idealno bi bilo da je neko od 71 godine života, između 69 i 73. Zaista ne govorim o karijerama ovih ljudi. One su završene, kod jedne od njih, pre osam godina. Sad je treba vratiti u Agenciju za borbu protiv korupcije. Sledeći kandidat, večiti kandidat, Čedomir Čupić. Valjda ćete jednom negde i da ga izaberete. Toliko se čovek trudi, toliko se kandiduje, toliko pokušava da utiče na političku scenu Srbije, neće ga niko, verovatno će ga hteti poslanici ZES-a, pošto je pokazao u Savetu za borbu protiv korupcije da je za to spreman, a zaista je njegov životni put, a naročito činjenica da je bio član Saveta ''Otpora'', legitimacija kojom on može da uđe u Agenciju za borbu protiv korupcije. Uostalom, i dr Slobodan Beljanski koji je kandidat Advokatske komore ima 40 godina advokatskog staža. Ko li će doživeti da predsedava prvoj sednici Agencije za borbu protiv korupcije, ako zakasnimo, pa ne bude konstituisana na vreme. Ovo je samo jedan od dokaza da vama nije u interesu borba protiv korupcije, mita, kriminala. Vi imate jedan drugi interes. Vi imate privid, virtuelnu stvarnost. Virtuelna demokratija, virtuelni zakon, poštovanje zakona, virtuelna borba protiv korupcije, mita i kriminala. Da zaista želite da se borite, uzeli biste mlade, energične, sposobne i školovane ljude koji su se dokazali, da im niko, kad krenu da brane pravo, zakon i pravdu, ne može ništa. Sociologija kaže da je borac, što mlađi to veći borac i da postoji jedno životno doba u kome se čovek smiruje, nije za borbu. To osećamo, neki od nas, polako. Čak i ja, nekad bih se strahovito borio protiv ovih koji mi ne daju da govorim, a sada imam razumevanja za njih. Gospodine Todoroviću, vi ste sami sebi smešni. Nekako ih razumem. Treba se dokazati Vojislavu Šešelju. (Predsednik: Kolege poslanici, molim vas da ne dobacujete.) Pošto vam ne da ozbiljno da radite, morate da vređate, da kunete… (Predsednik: Upozoravam vas, dobićete drugu opomenu, nemojte dobacivati. Gospodine Spaho, nemojte dobacivati sa mesta, dobićete drugu opomenu.) … da ne ispadne kako vi imate nekih simpatija prema meni, a imate ih. Zato navlačite na sebe neku ljušturu mržnje. Ja, zaista, prema vama osećam neku kolegijalnu solidarnost [[Glasovi iz klupe: Tema, tema.]] Tema je korupcija, stići ću i do toga u Zemunu. Vi ste mi, dakle, politički suparnici. Želim vam zaista dobro od prvog dana, ali to što ja vama želim dobro, ne znači da i vi sebi želite dobro. To što ja mislim da treba da uradite, vi ne radite i došli ste gde jeste. Dakle, na izborima u Zemunu moraćete da dokažete da nije bilo mita, korupcije i kriminala. Moraće to da dokaže i Dragan Todorović, ne papirom kojim je kupio tri-četiri ara zemlje, nego papirom kojim je kupio svu zemlju u Zemunu. Kad mi to dokažete, onda diskutujte o borbi protiv mita, korupcije i kriminala. Dok mi to ne dokažete, vređajte me, izazivajte me da ja vas uvredim da bih bio kažnjen. Možda vam je to zadovoljstvo. Meni nije zadovoljstvo što vas predsednik Skupštine kažnjava, ali vam skrećem pažnju – doneli smo odluku da se više ne plaćaju sednice poslaničkih grupa i da ovo što vas sad košta nemate odakle da namirite. Zato saslušajte svakog govornika sa pažnjom, od nekoga nešto možete da naučite, od nekoga ne možete, neko od vas može da nauči, neko ne može. Ja sam tu. Vi ćete mi biti potrebni, možda, posle sledećih izbora da formiram vladu. Gledajte da se popravite, da vas u tu vladu uzmem. Hvala. [[Aplauz.]] (Poslanici SRS, sve vreme izlaganja narodnog poslanika Tomislava Nikolića, lupaju o klupe.)
Reč ima gospodin Todorović, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, hoćete li mi vratiti vreme, pre neki dan stigao sam kući, a kada sam izlazio iz auta napao me jedan kućepazitelj, besan. Bio sam začuđen, dotrčao je gazda i ja sam ga upitao – šta je, da li je ovaj naprednjak? Kaže – nije. Pa jeste li vi naprednjak? Ne, kaže, ja sam ''žuti''. Pa šta mu je?! Kaže – čuo je rezultate istraživanja, pa ne može da se smiri. Imali ste prilike to da vidite i ovde za govornicom, iz čista mira, ali postoji tu jedan problem. Dragan Todorović može da bude i smešan, i ja to prihvatam, ali ne može da bude jadan. Postavljam samo jedno pitanje – šta bi uradio, ili da se seti one pesme "Šta bi dao da si na mom mestu"? [[Aplauz.]]
Reč ima narodni poslanik Jorgovanka Tabaković.
Poštovane kolege, poštovani građani Srbije, od spojenih tačaka dnevnog reda koje se zovu – izbor ljudi na određene funkcije Nacionalnog saveta Revizorske institucije i Agencije za borbu protiv korupcije, govoriću samo o izboru ljudi u Agenciji za borbu protiv korupcije. Koliko je besmislena sva naša priča o ovom izboru govori samo usvojeni Zakon koji sam donela ovde da vas na njega podsetim i ključni član koji je iz Predloga zakona brisan, a koji nama poslanicima Republičke skupštine, predstavnicima naroda, u stvari uskraćuje pravo da biramo članove ovog saveta. Naime, u Predlogu koji smo u septembru mesecu dobili, u članu 10. su stajale dve rečenice: "Svaki predlagač predlaže listu od tri kandidata za jednog člana Odbora Agencije". Druga rečenica je bila: "Narodna skupština bira po jednog kandidata sa svake liste predlagača". U Predlogu zakona poslanici su u ime naroda, a ispred svojih stranaka, imali pravo da od tri predložena kandidata svakog predlagača, izaberu jednog. Verovali vi ili ne, u vreme promocije demokratije i promocije borbe protiv kriminala i korupcije, ovaj član je izbrisan. Nijedan od organa više ne predlaže tri kandidata, jer ne sme da rizikuje da od tri predložena ne prođe baš njegov, bez obzira na stranačku disciplinu, bez obzira na to što nijedan poslanik vladajuće većine neće ugroziti svoju karijeru time što će glasati mimo predloga sa kojim se saglašava njegova stranka, tako da je sva priča o izboru pojedinačnih kandidata potpuno besmislena i ni ovog puta neću nijedno konkretno ime da upotrebim. Pozvaću drage građane i da ih zamolim da ne slušaju šta vlast priča, da ne gledaju i ne čitaju kakve zakone donosi, nego samo da prate šta vlast radi. Gledajući šta vlast radi, koga predlaže na funkcije, možete da dobijete, dragi građani, pravu sliku o tome da li se iko bori protiv korupcije i kriminala i možete da steknete jedan vrlo važan utisak, dok vlast donosi zakone o borbi protiv kriminala, dok ustanovljava organe poput Odbora za rešavanje o sukobu interesa, dok ustanovljava i ne poštuje svoj Savet za borbu protiv korupcije, menja ga zakonom o Agenciji za borbu protiv korupcije koja će u punom kapacitetu počinje da radi 2010. godine, u vakuumu između i vremenu koje traje kroz donošenje zakona i formalno promovisanje borbe protiv korupcije, nama će se u lice smejati i Đelići, Jelašići i ''stečajna mafija'' i ''zrenjaninski slučaj'', i nebrojeno mafija u kojima će ljudi steći toliki novac...
Izvinite, gospođo Tabaković, samo momenat. Kolege poslanici iz SRS, molim vas da isključite te zvučne signale koji ometaju rad i narušavaju atmosferu. Upozoravam vas da isključite zvučne signale koji narušavaju atmosferu u ovom parlamentu. Nastavite, gospođo Tabaković.
Dakle, dok vlast menja zakone, ustanovljava organe koji se navodno bore protiv korupcije, gospodin Đelić je, na primer, uspeo da inkasira na zloupotrebi povlašćenih informacija, neki kažu, 11 miliona evra. Ja tvrdim da je u trenutku ulaska u posed 9,99% akcija tržišna kapitalizacija tih akcija bila oko 5 miliona evra i takav čovek može sutra snagom novca, koji je stekao na nezakonit način, tvrdim, potkupiti sve one organe koji treba da odluče o zloupotrebi položaja. U čemu je onda značaj donošenja ovakvih zakona i u čemu se ogleda stvarna namera ove vlasti da se protiv toga bori? Samo u priči o navodnoj borbi protiv korupcije, jer dok Agencija zaživi, makar i sa ovakvim kandidatima, gde nemate tri pa birate jednog, doći ćete u situaciju da više nemate za šta da optužite one koji će biti vlasnici naših života, ali i vrednosti koje se u ovom društvu promovišu. U ovom domu sam unazad dve godine govorila da ne možemo da promovišemo pohlepu kao najvišu vrednost i dok su mi mnogi od vas davali za pravo da to nije u redu, vi ste, najveći deo ljudi u ovoj sali, ipak glasali za ljude koji su direktna promocija te pohlepe i zloupotrebe javnog interesa. Neću govoriti samo o slučaju Đelića, mada je najupečatljiviji. U trenutku kada donosimo određene zakone, koji se tiču pranja novca, moramo da se setimo da je vlasništvo od 10% u "Meridijan banci", koju je dobio od "Kredi agrikol grupe", gospodin Đelić uspeo da ostvari na način da je uplatio 9,99% akcija, jer bi da je uplatio 10 morao prilikom otvaranja računa da prikaže da je on vlasnik te firme koja se zvala "Sopar SAS". Ne, on nije uplatio 10, baš iz tog razloga da ne bi morao da se legitimiše. I, šta smo mi dobili u novom zakonu? Vas koji želite da se borite protiv korupcije, na zahtev stranih investitora procenat od 10 je povećan na 25% uloga u kojem ne mora da se legitimiše do fizičkog vlasnika ta firma koja ulazi u vlasništvo bilo kog privrednog subjekta. Da li se to zove borba protiv kriminala ili se zove sakrivanje vlasnika koji ulaze u posed svih vrednosti u ovom društvu? Da li će se protiv toga boriti neki novi odbor za rešavanje o sukobu interesa koji je tada dao za pravo gospodinu Đeliću, odbacujući Vučićevu prijavu za ispitivanje sukoba interesa? I vi, kao i ja, ni do dan-danas ne znate da li su akcije prodate, kada je gospodin ponovo ušao u Vladu, da li je i kome platio porez na te akcije? I vi još uvek pričate o borbi protiv kriminala i korupcije. Ne možete da zamaglite činjenicu da na velikom broju slučajeva potpuno svesno stvarate uslove za korupciju, a onda gradite institucije da se protiv korupcije i loših pojava bore, time što stvarate organe, inspekcije da se sa takvim pojavama obračunavaju, a na teret građana. Na isti takav način nije vešto dovođenje u vezu, to je najdirektnije dovođenje u vezu sa borbom protiv trgovine ljudima. U trenutku kada promovišete novac kao jedinu meru vrednosti, kada ne kažnjavate način na koji se do novca dolazi, kada predmet trgovine i kupoprodaje postanu i deca i žene i ljudi, vi onda podržavate nevladine organizacije i preduzimate akcije za borbu protiv toga. Umesto da dobre, nasleđene, kontrolne mehanizme iz organizacija koje smo imali, poput Službe društvenog knjigovodstva, gde smo znali kako se prati tok novca, gde smo znali da ne može u gradu postojati mlad čovek ili devojka za koga ne znamo ni gde radi, ni čime se bavi, ni šta im rade roditelji, a voze ogromne džipove i provode dane u kafićima i skupim lokalima i pravimo se da ne znamo da se novac stiče na neke neobične načine. Ne, to nije zloupotreba privatnosti. To je potreba da se ovo društvo obračuna na najjeftiniji način sa očiglednim primerima zloupotrebe javnog interesa, koji je u velikoj meri podstaknut lošim ili površnim zakonima. Zato sva ova priča o Agenciji koja će tek za godinu ili dve početi da radi, o Odboru za rešavanje o sukobu interesa, od kojeg dobijamo izveštaj koliko je slučajeva imao i koliko je para potrošio, ali nigde nijedno ime sem nekoliko opomena u ''Službenom glasniku'', niko ne može da veruje i očekuje da je to ozbiljna i odgovorna borba protiv korupcije. I kada je reč o zrelosti i iskustvu onih koji ulaze u ovaj savet, uz dužno poštovanje svima onima koji imaju veliko životno iskustvo, ali neka se svako od vas zapita da li ti zreli i ozbiljni ljudi nemaju u svojoj glavi prvi zakon koji se zove – pamet u glavu. Pamet u glavu, kao borba od straha, kao poslednji zakon i zaštita da se ne zamerite vlasti, jer to nije isplativo. To što je svaka organizacija predložila po jednog kandidata, očigledno je da mnogi od njih znaju za taj zakon, pamet u glavu i nezabadanja nosa tamo gde to nije isplativo, to je moj osnovani strah i razlog zašto ćemo glasati protiv ovakvog rešenja. Hvala vam. [[Aplauz.]] (Za vreme izlaganja narodne poslanice Jorgovanke Tabaković, narodni poslanici SRS lupali su o klupe.)
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milan Dimitrijević, poslanik DSS. Izvinite, povreda Poslovnika, gospođa Pop-Lazić. Mislila sam da ste odustali.
Ne odustajemo mi baš tako lako, gospođo predsedavajuća. Smatrala sam za shodno da vas upozorim da ste, kako bi to gospođa Čomić rekla, napravili izvestan propust u proceduri i da vas podsetim na član 87, s obzirom na to da nas niste, kao Narodnu skupštinu, odnosno poslanike, obavestila koga ste pozvali na sednicu od ovlašćenih predlagača vezano za set ovih zakona koji su na dnevnom redu. Jeste da su spojene babe i žabe, ali ovde ima različitih predlagača, jedan od tih je i ministar za zdravstvo, gospodin Milosavljević, njega nema u sali. To što ga nema, nismo ni očekivali, pravo da vam kažem, da dođe, iako bi bio red, ali vi kao predsedavajući niste izvestili narodne poslanike da li ste ih uopšte pozvali. Ima tu i narodnih poslanika koji su ispred odbora predlagači, neki jesu tu, neki nisu, ali bi bilo dobro da jesu i bilo bi dobro da se u ime predlagača uvek pojave pred narodnim poslanicima i kažu neku reč o Predlogu zakona. To bi značilo ono što vi stalno govorite, sinergija rada svih poslaničkih grupa, odgovornost narodnih poslanika. Puna su nam usta tako lepih demokratskih nekih propratnih reči, koje bi trebalo da upute javnost na to da je u Parlamentu i u političkom životu ove zemlje sve kao med i mleko, nažalost, nije tako. Pokazuje se da zaista vladajuća većina, a pogotovo Vlada, nije uopšte odgovorna prema Parlamentu, a to je nešto što mi iz SRS baš i ne želimo da tolerišemo, niti možemo da tolerišemo. Zbog toga vam i ukazujem na povredu člana 87. Hvala. [[Aplauz.]]
Gospođo Pop-Lazić, ovde su predstavnici Odbora za finansije i Odbora za pravosuđe. Što se tiče Predloga odluke o izboru članova Zdravstvenog saveta, ministar za zdravlje je praktično samo dostavio predloge koje su institucije koje su bile ovlašćene da predlože članove tog saveta. On je to i učinio, tako da ne bi mogao da neka posebna obrazloženja da vezana za te predloge. Te predloge su kompetentno učinile institucije koje su u skladu sa aktima bile ovlašćene da to učine. Nema povrede Poslovnika. Ako niste zadovoljni, vi znate koja je mogućnost. Hoćete li da se u danu za glasanje izjasnimo? Dobro. Dakle, u danu za glasanje izjasnićemo se o mojoj povredi Poslovnika. Gospodin Milan Dimitrijević ima reč, izvolite.
Zahvaljujem. Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, pošto vodimo jedinstveni pretres o izboru, izvršenju i prestanku funkcija određenih radnih tela, koje nemaju baš nešto mnogo dodirnih tačaka, ograničiću se na diskusiju povodom formiranja Nacionalnog saveta za zdravlje. Dakle, prva stvar koju sam rekao u izdvojenom mišljenju je da smatram da je potrebno da ovde u sali bude prisutan ministar zdravlja, da obrazloži neke predloge. Kako nema ministra zdravlja, smatram da je za shodno da kolege poslanike, a i javnost Srbije upoznam šta su nadležnosti Nacionalnog saveta za zdravlje. To je propisano članom 154. Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Tih nadležnosti, koje su pobrojane po tačkama, ima 11: da prati razvoj sistema zdravstvene zaštite, da predlaže mere za očuvanje zdravstvenog stanja i jačanje zdravstvenog potencijala stanovništva, da predlaže mere za ravnomerno ostvarivanje zdravstvene zaštite svih građana Republike, da predlaže mere za funkcionisanje zdravstvenog sistema zasnovanog na principima održivosti i efikasnosti, da vrši postupak procene kvaliteta programa kontinuirane edukacije zdravstvenih radnika, da daje mišljenje na predlog plana razvoja kadrova u zdravstvu, da daje mišljenje o upisnoj politici na fakultete, itd, dakle, do tačke 11. Hajde da vidimo šta je stanje zdravstva danas u Srbiji. Zbog čega bi ministar bio preko potreban da bude u sali? Dakle, prva stvar oko izbora članova Nacionalnog saveta, čuli ste, već nekoliko puta je ponovljeno da je na jedan potpuno neregularan i protivzakonit način izvršen izbor predstavnika Stomatološke komore Srbije. To je početak. Mi smo na to upozoravali više od godinu dana. Kad dobijete zapisnik sa te održane sednice, videćete da su na tim glasačkim listićima, što je protivzakonito, imena dopisivana olovkom, da su čak na toj skupštini glasali i oni ljudi koji nisu članovi Skupštine, da se prilikom izbora direktora Komore pojavila čak i krivična prijava, oko imenovanja direktora Komore za redovnog profesora Medicinskog fakulteta u Banjaluci, o falsifikatima diploma, o nepostojanju pečata Stomatološke komore Srbije, o čemu je izvestilo Ministarstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu. Dakle, to je jedna stvar, a ima ih, pobrojaću ih, tačno onoliko koliko ima nadležnosti, koje Zakon predviđa, Nacionalni savet za zdravlje. Šta je bilo sa zahtevom i dopisom lekarske komore, s obzirom na član 277? Koji je bio odgovor Ustavnog suda na to pitanje? Da se Zakon usaglasi sa Ustavnim zakonom. Da li je to urađeno? Nije, upravo iz tih razloga, jer nepojavljivanje ministra zdravlja pokazuje kakav je odnos i kakva je namera ministra zdravlja da i dalje vodi zdravstvenu politiku u Srbiji. Šta je sa nabavkom lekova na teret Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje? Kako se formira ta cena? Na osnovu prosečne cene lekova, a uzet je paritet za tri države, za Hrvatsku, Italiju i Sloveniju. Hajde da vidimo koliki je doprinos i koliko novca ima po glavi stanovnika u tim državama, a koliko ima kod nas. U Hrvatskoj je to preko 1.100 evra, u Italiji 1.700 evra, u Sloveniji preko 2.000 evra, a kod nas 250 evra. Zar se to uzima kao paritet za nabavku lekova? Pre neki dan je poslanik gospodin Vladan Batić pokazao jedan ugovor, ne znam na koji iznos, koji je zaključen između Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje i jedne kuće, veledrogerije, koja se bavi distribucijom i prodajom lekova. Taj ugovor je zaključen u decembru mesecu pre usvajanja budžeta i pre usvajanja računa Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje. I, nikom ništa! Taj iznos je preko milijardu dinara. Šta da kažemo o odnosima u zdravstvu? Svi smo bili svesni jedne polemike koja se vodila između dvoje čelnih ljudi u zdravstvu, odnos između gradskog sekretara zdravlja grada Beograda i ministra zdravlja, gospodina Milosavljevića. I, oko čega se vodila ta polemika preko štampe i na čemu se završila, na optužbama, na pretnjama podnošenja krivičnih prijava i posle toga ništa. Čudan je taj odnos da na lokalnom nivou imate dva koaliciona partnera koji čine vlast, lokalnu vlast u Beogradu, a koji iznose takve optužbe. Šta je sa upisnom politikom na našim fakultetima? Opet jedan od zadataka Nacionalnog saveta za zdravlje. Ko to kontroliše? Koliko ima državnih fakulteta? Koliko ima privatnih fakulteta? Onda dolazimo u jednu situaciju da nam se pre par meseci pojavljuje grupa studenata sa privatnog medicinskog fakulteta koja je imala zaključen ugovor sa dva kliničko-bolnička centra za obavljanje praktične nastave. Taj ugovor je raskinut jednostrano. Šta se dešava sa tim mladim ljudima? Na koji način će da nastave školovanje? Da li će školovanje prekinuti na pola puta? Čijom odlukom? Odlukom Ministarstva, odnosno ministra zdravlja, gospodina Milosavljevića. Da vidimo šta se dešava po štampi. Da li je moguće da predsednik Upravnog odbora jedne vrhunske ustanove kakva je Univerzitetska dečija klinika u Tiršovoj bude uhapšen zbog utaje poreza, a da predsednik Upravnog odbora i članovi Upravnog odbora budu u nelegalnom statusu nekoliko godina? Čiji je to posao da takav upravni odbor promeni? Posao Ministarstva zdravlja i ministra zdravlja. Mi danas u Srbiji imamo tri paralelna sistema zdravstvene zaštite. Imamo civilni koji je podeljen na državni i na privatni i imamo vojni. Ustavno je pravo i Ustav garantuje svakom slobodu izbora rada. Deklarativna politika ministra zdravlja jeste ta da će privatni sektor integrisati u sistem. Koliko je privatnih ordinacija ili klinika integrisano u sistem? Koliko se tih klinika i ordinacija našlo na spisku da može naplaćivati svoje usluge preko Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje? Ali, imamo jednu drugu stvar, imamo pojavu večernjih klinika. Otvoreno pitanje za ministra zdravlja – da li sistem ne može da odgovori prevelikom broju pacijenata? A verovatno ne može kad se pojavljuju večernje klinike, pa, ne mogu u redovno radno vreme da se svi pacijenti pregledaju. Zašto onda privatni sektor nije integrisan u zdravstveni sistem ili se radi o nečemu drugom? Zašto godinama nemamo nacionalni zdravstveni račun? Zašto ne znamo koliko je novca u opticaju u zdravstvenom sistemu? Šta će se desiti sa zdravstvenim sistemom u vreme ove svetske ekonomske krize? Kakav će biti priliv sredstava u Republički zavod zdravstvenog osiguranja kad ljudi masovno ostaju bez posla? Ko će uplaćivati taj doprinos? Od čega će se isplaćivati plate zdravstvenih radnika? Šta se dešava sa finansiranjem onih zdravstvenih ustanova koje su prešle u lokalnu nadležnost? Da li te lokalne samouprave mogu u ovom trenutku, u ovoj krizi, da podnesu taj teret? Nema nijednog odgovora od Ministarstva zdravlja. Da li postoji informacioni sistem u zdravstvu, a sredstva su dobijana od međunarodnih institucija? Ne postoji. Ko je bio nadležan da to uradi? Ministarstvo zdravlja. Ministar zdravlja je ministar u pet vlada. Slika trenutnog stanja u zdravstvu govori da je zdravstvo prepuno afera. Bruje novine, naslovi. Šta je sa Nacionalnom farmaceutskom industrijom? Šta se dešava sa ''Torlakom''? Zašto nemamo domaćih proizvoda vakcina? Sve su to pitanja na koja nemamo odgovore. Nepojavljivanje ministra zdravlja danas ovde da kaže i da otkloni probleme i da ohrabri te ljude koje će poslanička većina verovatno izglasati, da kaže šta je zadatak, da daju odgovore, jeste odnos dela Vlade, odnosno Ministarstva zdravlja prema Narodnoj skupštini. To je ponižavajući odnos. Sve u svemu, ovaj savet je mrtvo slovo na papiru. Taj savet neće odgovoriti svojim zahtevima, a kada je to tako, a tako je, nikakve promene, nikakav boljitak u zdravstvenom sistemu Srbije se neće dogoditi. Nažalost, građani Srbije će i dalje morati iz svog ionako praznog džepa da izdvajaju dodatna sredstva ne bi li potražili zdravstvenu zaštitu na drugom mestu. Zahvaljujem. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem, gospodine Dimitrijeviću. Dajem reč narodnom poslaniku Mići Rogoviću.
U setu spojenih tačaka dnevnog reda u svom obraćanju ću se najviše zadržati o Agenciji za borbu protiv korupcije, tj. imenovanju članova Agencije za borbu protiv korupcije, ali ne pojedinačno o članovima ovog tela, iz razloga što je u Srbiji u poslednjih osam godina naovamo mnogo ljudi, koji su čak i sad na vrlo odgovornim funkcijama, ministara, učestvovalo u raznim i brojnim aferama, tipa ''Sartida'', tipa ''cementare'' i da ih sve ne navodim i da ne navodim lično njihova imena. Pa, s obzirom na sve te poznate detalje i činjenice u javnosti ne bih da se lično zadržavam na imenima o kojima je sada reč iz razloga što ova skupština ne predlaže članove Agencije za borbu protiv korupcije, a u postupku glasanja odlučuje o njihovom izboru. Mislim da je zaista ništavno pričati na tu temu, s obzirom na to da je ovo navedeno, jedno sa drugim, u kontradiktornosti. Hoću da podsetim građane Srbije da je o Zakonu o Agenciji za borbu protiv korupcije teško pričati uz ovakve komentare u Skupštini i, molim vas, da preduzmete bilo šta da nas udostojite da možemo da govorimo.
Gospodo poslanici, molim vas, da omogućite narodnom poslaniku da nam se obrati i da vodimo svi računa o dostojanstvu. Upozoravam sve poslanike da su u obavezi da poštuju dostojanstvo Skupštine. Nastavite, gospodine Rogoviću.
S obzirom na to da to ne možete da mi omogućite, odnosno da niste u mogućnosti da to uradite, moram da odgovorim na deo komentara. Ovde predstavnici nekih partija kada izađu na medije pričaju o sastancima na opštinskim odborima i tamo kako ih dočeka jedan čovek ili ko zna koliko ljudi, a ovde zaista mogu da dobacuju i da ometaju poslanike Poslaničke grupe Napred, Srbijo, nije im to prvi put, i bez obzira na to, navikli smo se, bilo bi iluzorno da u nekoj normalnoj priči nastavimo dalje kao što imaju priliku poslanici drugih partija. Verovatno mi moramo u ovakvom ambijentu da nastavimo dalje i s obzirom na tu činjenicu nastaviću svoje izlaganje. Hoću da podsetim da ovaj zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, koji je u toku prethodne godine donesen, stupa na snagu 1. januara 2010. godine, na predloženi amandman gospodina Đorđa Milićevića, i verovatno je jedan od razloga zbog svega toga i izbor članova Agencije za borbu protiv korupcije i sve ostale neophodne tehničke pripreme koje je potrebno sprovesti u ovakvom roku, bez obzira na to što je na cvetanje kriminala i korupcije, i tada, a i sada, bilo velikih primedbi, ne samo pripadnika opozicije već i kompletne javnosti. Moram zbog javnosti da se osvrnem na nadležnosti Agencije, a to su: rešavanje sukoba interesa, vođenje registra funkcionera i imovine funkcionera, kontrola finansiranja političkih stranaka, međunarodna saradnja u borbi protiv korupcije itd. izbor direktora i devet članova Agencije, pri tome se decidno napominje da direktor, a podrazumeva se i članovi Agencije, ne mogu biti članovi odgovarajućih političkih stranaka i podležu svim zakonima kojima podležu i ostali funkcioneri, ne mogu vršiti nikakvu drugu javnu funkciju, učestvovati u privatizaciji, ili eventualno moraju Agenciju obavestiti o tome, osnivati privredna društva i slično. Savet za borbu protiv korupcije dostavljajući dopis Vladi izneo je da je jedan od najznačajnijih generatora krupne korupcije u Srbiji privatizacija. U gotovo svim slučajevima uočeno je da se radi o kršenju zakona, propisanih procedura, postojanje sukoba interesa kod osoba koje su bile odgovorne za donošenje odluka tj. korupciono ponašanje državnih službenika. Vlada ni do dan-danas nije preduzimala nikakve korake za eliminisanje ovih problema i s obzirom na te činjenice da smo i mi ukazivali, skoro na kraju prve godine od trenutka imenovanja ove vlade, verovatno istoj nije na listi prioriteta poštovanje zakona i suzbijanje korupcije. Moram da vas podsetim na sve nepravilnosti vezane za ovaj segment mog obraćanja, a vezano je za Agenciju za privatizaciju, to je da ista ima prevelika ovlašćenja, tj. prvenstveno se misli, ne na Agenciju nego, na direktora Agencije, zatim nepostojanje i daljih kriterijuma po kojima će se preduzeća prodati. Odluke uglavnom nisu transparentne, a trebalo bi da budu, jednostepenost u odlučivanju o otpustu ili o otpisu duga prilikom kupovine određenih preduzeća i firmi, provizija od privatizacije prirodnog monopola, privatizacija javnih preduzeća, privatizacija državne svojine i privatizacija nacionalne imovine dakle, sve su to evidentirane neregularnosti koje su u opisu delovanja i razlozima u delovanju Agencije za privatizaciju uočene i koje i dan-danas postoje. Ono što posebno hoću, a žao mi je što nema predstavnika Ministarstva, ali vama postavljam pitanje, to je, takođe, jedna od bitnih neregularnosti u stečajnom postupku, a radi se o uvođenju licenciranih stečajnih upravnika i njihove velike uloge koju im ovaj zakon dozvoljava. Evo primera, dolazim iz sredine u kojoj je jedna firma, trgovina "Ineks napredak'', 12. decembra 1999. godine ušla u stečajni postupak i do dana današnjeg se nalazi u stečajnom postupku. Ovo želim da napomenem iz razloga što se deo zaposlenih, a njih je oko 260, još uvek nije namirilo iz stečajnog postupka firme, a pomenuta firma ima preko 10 miliona na računu. Tema jeste korupcija, stečajni postupak je, takođe, korupcija, a vi kada izađete za govornicu možete da birate teme o kojima ćete da pričate. Hvala lepo. [[Aplauz.]]
Narodni poslanik Momir Marković ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre svega upućujem jednu primedbu predsedniku. Sa ove govornice se čulo toliko neprimerenih reči, da budem najblaži, od poslednjeg govornika i dva govornika pre njega, upućenih SRS, a vi niste reagovali. Meni ste svojevremeno izrekli opomenu zato što mi je ruka bila ispod klupe, a ovde može poslanike da vređa bilo ko, ako su poslanici SRS i, naravno, njima se ništa neće desiti. Kada sam vam rekao sa govornice "gospođo predsedavajuća, da li čujete šta priča", vi ste rekli "ne čujem od buke", a vrlo ste dobro čuli. Tražim da uzmete stenogram, da vidite šta su govorili i na osnovu toga da postupite u skladu sa Poslovnikom. Da krenemo po tački dnevnog reda. Imamo ovde Predlog odluke o prestanku sudijske dužnosti za troje sudija, dvoje njih zbog ispunjenja uslova za penziju, jedna starosna, jedna godine staža, a jedan kandidat zbog utvrđene radne nesposobnosti. Dakle, kad neko napuni 65 godina starosti i ispuni uslov za penziju, a radi u pravosuđu, onda, po sili zakona, odbor Boška Ristića donese odluku o prestanku sudijske dužnosti. Sa druge strane, kada pogledate ovaj predlog Liste kandidata za člana Odbora Agencije za borbu protiv korupcije, vidite nešto što je mene bar na trenutak zbunilo. Imamo Milevu Gajinov, sudiju Vrhovnog suda Srbije. Gospođa je rođena 1936. godine, ima 73 godine, član je Vrhovnog suda Srbije i istovremeno je predlažete u Agenciju za borbu protiv korupcije. Sa druge strane, Jelisaveta Vasilić, advokat i član Saveta za borbu protiv korupcije, gospođa je rođena 1940. godine. Toliko se razumem u matematiku, to je 69 godina. Gospodine Ristiću, vi možete predložiti razne zakone i, s obzirom na to da imate apsolutnu većinu, ti zakoni će biti usvojeni i moći ćete da dokažete da je zemlja četvrtasta, možete da izigrate i sve zakone koji već postoje, ali zakon prirode ne možete izigrati. Zato me iznenađuje da ovakve ljude, koji su na kraju i životnog i radnog doba, predlažete u Agenciju koja će morati da se uhvati u koštac i da uđe u žestoku borbu sa korupcijom, koja rak-rana Srbije. Bukvalno je čitava država korumpirana, od vrha vlasti. Ukoliko zaživi Zakon o borbi protiv korupcije, koji smo pre neki dan imali na raspravi, vidim da će bar trećina Vlade morati da potpadne pod udar tog zakona. Imamo ovde dosta onih koji su predloženi. Zadržaću se samo na dva. Jedan je Zoran Stojiljković, docent na Fakultetu političkih nauka. Već smo čuli od gospođe Vesne Pešić da on ima pet funkcija i čuli smo da poslanik, ukoliko bi radio neki drugi posao, mora da traži od Agencije dozvolu, dakle od Zorana Stojiljkovića, koji ima pet funkcija. Zoran Stojiljković se proslavio žestokim napadima na opoziciju, prvenstveno na SRS. Kada sam razmišljao zašto predlažete takvog čoveka, koji je već preokupiran i profesurom i sa ovih drugih pet funkcija, na poslednjoj strani njegove biografije se kaže – "u oblasti studija države, demokratije i civilnog društva, Stojiljković je, kao član Istraživačkog tima CeSIDA..." Šta mislite, dame i gospodo narodni poslanici, zašto je ovolika povika u poslednje vreme u sredstvima javnog informisanja i dezinformisanja na RIK, osim onoga što su imali velike prinadležnosti? Upravo DS sprema taj CeSID, već ga nekoliko godina priprema, jer već se čuju ovde najave da će se RIK birati po drugačijem principu. Sada će CeSID postati "žuta RIK". Gospodine Ristiću, mislim da neće. Žao mi je što gospođa Kolundžija nije tu, njoj da se obratim, ali i vi ste jedan od predlagača i zagovornika upravo ovoga. Biće vrlo nezavisni od svih ostalih, osim od DS. Naročito će gospodin Stojiljković biti nezavisan! On samo po svoje mišljenje dolazi u okružni odbor DS. To svi znaju i to svi vide. Sledeći vrlo simptomatičan prelog je predlog predsednika države. Predsednik države predlaže gospođu Sonju Liht, predsednicu Beogradskog fonda za političku izuzetnost. Ko razume, shvatiće. Smatra "da predloženi kandidat poseduje stručne i lične kvalitete na osnovu kojih može obavljati funkciju na koju sam je predložio". Jedina veza između predsednika države i predloženog kandidata može biti, naravno, ne tvrdim samo pretpostavljam, zajednički gazda. Ako se setimo da je vlasnik svega što je Sonja Liht uradila, dakle, gazda Sonje Liht, Soroš, dolazim u situaciju da pomislim da nije možda gazda naredio da se ovako uradi i da se ona predloži. Neću ponavljati sve funkcije koje je gospođa Sonja Liht obavljala ili obavlja u državi Srbiji, ali, pored ostalog, predsednik Upravnog odbora "Politike", dakle, Sonju Liht predlažete za člana Odbora Agencije za borbu protiv korupcije. Da vas podsetim na ona, gospodine Ristiću "mračna vremena", kako vi kažete, od 90-e godine naovamo, na ona vremena kada je Sonja Liht počela da deluje u Srbiji, da vas podsetim na sve podrške, materijalne i ostale, koje je upravo preko Sonje Liht gospodin Soroš uputio onda DOS-u, u svim agregatnim stanjima DOS-a, kako god da ste se zvali. Da vas podsetim i da vam je onih šest milijardi ostao dužan, kada ste govorili "samo da 2000. godine ''buldožer revolucija'' uspe, onda će šest milijardi iz Mađarske". Vidi čuda iz Mađarske, a Soroš je Mađar. Kada ste ovde uradili njegov posao, on je spakovao to koferče sa šest milijardi i vratio se. Zašto da vam plati, kada ste to mogli da uradite i džabe. Dok imamo ovakvu smenu sudija, jer lako se proglasi da neko nije poslovno sposoban, to vrlo dobro znate, vi ste advokat, doduše, ugledan advokat. Čujem da ste i poslednja dva lokala "Borelia" predali Hrvatskoj, iako 30 hiljada stanova i nekoliko stotina milijardi dolara Hrvatska duguje državi Srbiji, odnosno prognanim Srbima iz Republike Srpske Krajine i gradova izvan teritorije Republike Srpske Krajine. Srbi se tamo ne vraćaju, ali vi vrlo uredno vraćate imovinu "Borovu". Upravo zbog toga što se takve stvari dešavaju, može se desiti, ako je neki sudija malo manje zavisan ili nezavisan od vas, on će doneti odluku kako je doneo Okružni sud u Leskovcu vezano za odborničke mandate i SO Vlasotince i doći ćemo u situaciju da Đilas, jurišnik i verovatno naslednik Borisa Tadića, samo što Borisa Tadića još niko nije obavestio, obavestite ga o tome i to vrlo brzo, preuzima polako kormilo i počinje da oštri zube, i naravno, na kome će, na SRS. Iako je SRS uradila sve u skladu sa zakonom, veće koje nije imalo pravo, na način na koji je donelo odluku, donosi odluku da se u opštinu Zemun uvedu privremene mere. Podneli smo Ustavnom sudu Republike Srbije i Vladi Republike Srbije dva zahteva, odnosno Ustavnom sudu smo podneli inicijativu, a Vladi Republike Srbije zahtev. Vlada Republike Srbije mora hitno da reaguje i da razmrsi ovaj Gordijev čvor, ovaj galimatijas koji ste vi napravili. Ustavni sud mora pod hitno da oceni ustavnost onih odluka koje ste doneli, a dotle ćete malo pričekati sa preotimanjem opštine Zemun, kakva bude odluka Ustavnog suda tako ćemo se i mi ponašati, a dotle ćete morati da sačekate. Dame i gospodo narodni poslanici, sa ovim završavam, a vas, gospođo predsednice, molim da ubuduće imate isti aršin za sve poslanike, jer je jutros izrečeno 15-ak opomena poslanicima SRS. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem. Naravno da imam isti aršin za sve poslanike. Narodni poslanik Dušanka Plećević, izvolite. Imate reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ovim spojenim tačkama govoriću o Predlogu odluke o izboru članova Zdravstvenog saveta Srbije. Već sam u izdvojenom mišljenju na Odboru za zdravlje i porodicu govorila o problemima u vezi sa Stomatološkom komorom Srbije jer se tu postavlja pitanje, legitimiteta člana Stomatološke komore Srbije, predloženog za Zdravstveni savet Srbije. Zbog čega se postavlja pitanje legitimiteta? Zato što jedan deo članstva te komore preko Stomatološke sekcije Društva lekara Vojvodine, ogranka Srpskog lekarskog društva osporava kandidaturu dr Milorada Kovačevića za člana Zdravstvenog saveta iz te komore. Odbor za zdravlje i porodicu i mi, narodni poslanici, članovi Odbora dobili smo pismo od primarijusa dr Branislava Kardaševića ispred Stomatološke sekcije Društva lekara Vojvodine, ogranka Srpskog lekarskog društva, u kome se navodi niz neregularnih stanja u Stomatološkoj komori Srbije. U tom pismu se, između ostalog, govori da su održani nezakoniti izbori 13.10.2007. godine na kome je nelegalno izabran direktor Komore, da je o tome obavešteno Ministarstvo zdravlja i tom prilikom je dostavljen dokazni materijal o kršenju Zakona, Statuta i Poslovnika te komore, da su zatražene mere upravnog nadzora radi vraćanja rada u legalne tokove u skladu sa Statutom i drugim aktima Komore. Na više dopisa Društva lekara Vojvodine Stomatološke sekcije nije dobijen odgovor od Ministarstva zdravlja, pa je krajem 2007. godine podneta tužba Vrhovnom sudu Srbije protiv Ministarstva zdravlja zbog ćutanja administracije. U pismu se dalje navodi da je Odbor za zdravlje Skupštine Srbije upoznat sa ovim nezakonitim radnjama, pa je 8.11.2007. godine održao sastanak sa pravnikom iz Ministarstva za zdravlje. Odbor je tom prilikom odbio da primi nelegalnog direktora Zorana Stajčića, ukazao na falsifikate u njegovoj biografiji i zatražio pismeni izveštaj od Ministarstva zdravlja, o čemu su izvestili i mediji. Zatim se u tom pismu navodi da se 22.11.2007. godine pojavljuje lažni pečat Stomatološke komore Srbije kojom je overen poziv za sastanak Skupštine za decembar mesec, u Kraljevu. Lažnim pečatom i overom, zatim, zapisnik sa nezakonitih izbora Stomatološke komore Srbije iz oktobra 2007. godine, koji je poslat članovima Skupštine Stomatološke komore, doveli su članove Skupštine u zabludu od strane nelegalnih organa, da je Ministarstvo zdravlja zvanično overilo zapisnik lažnim pečatom, a sve u cilju usvajanja ovog dokumenta i pokušaja legalizacije nezakonitih izbora, otvaranja računa i otpočinjanje i naplaćivanja troškova za obaveznu licencu od 4.500 stomatologa. Dopisom od 28.1.2008. godine Ministarstvo za državnu upravu saopštava da saglasnost na pečat ne postoji u evidenciji, što znači da je ranije korišćen lažni pečat. Stomatolozi Društva lekara Vojvodine, Srpskog lekarskog društva, šalju 18.2.2008. godine pismo Ministarstvu zdravlja u kome traže uvođenje nadzora nad radom ove komore i poništavanjem pravnih akata i pravnih radnji overenih lažnim pečatom. Komisija Stomatološke komore za praćenje propisa 26.5.2008. godine šalje Ministarstvu zdravlja zahtev za sprovođenje mera nadzora, s obzirom na to da nisu formirani odgovarajući organi ove komore. Zatim, u junu 2008. godine obavešteno je Ministarstvo zdravlja o krivičnoj prijavi protiv finansijskog izveštaja Stomatološke komore sa rashodima nepostojećih organa i lažnog predstavljanja. U međuvremenu, nelegalno sazvana Skupština vrši izmene Statuta i ukida demokratsko načelo izbora za skupštinske organe i odgovarajuće organe. Javna ovlašćenja ogranka nezakonito se prenose na Centralnu komoru, a nadležnosti direktora se drastično jačaju i nastavlja se trošenje stotine hiljada evra prikupljenih članarina. Predsednik Skupštine Stomatološke komore Srbije pismeno je 29.10.2008. godine ... (Predsednik: Gospođo Plećević, izvinite samo momenat, nama je stigao dopis od RTS tokom dana, nisam bila u sali kada je stigao, ali svejedno, da neće biti direktnog već odloženog prenosa, zbog utakmice ''Crvena zvezda'' – ''Azovmaš'', koja upravo počinje sada, tako da će tokom večeri biti odloženog prenosa. Nastavljamo normalno sa radom. Izvolite. Nastavite.) U pismu se kaže da je predsednik Skupštine Stomatološke komore Srbije pismeno 29.10.2008. godine upozorio direktora Stomatološke komore na njegove brojne nezakonite radnje od četiri ogranka koja nisu formirali ili su nepotpune, i ukazuje da Komora ne funkcioniše po Zakonu. Kandidat za člana Zdravstvenog saveta, a što je u ovoj tački dnevnog reda, kaže da je arbitrarno predloženo od strane neovlašćenog lica mimo organa iz Skupštine Srbije, ne ispunjava kriterijume, pa je realna opasnost da poslanici Narodne skupštine budu dovedeni u zabludu prilikom biranja Saveta. Na kraju, u pismu govore, "vrlo smo zabrinuti zbog uporne pasivnosti Ministarstva zdravlja po pitanju očiglednog kršenja zakona, tim pre što je blagovremeno upoznato. Rizik da se potpis kompromitovanog lica, a koji se lažno predstavlja kao profesor, direktor Komore, nađe na licencama hiljade stomatologa je neprihvatljiv, s obzirom na imedijatnu diskreditaciju stomatologije kao dela zdravstva Republike Srbije. Stoga vas molimo da zatražite hitno sprovođenje upravnog nadzora nad radom Stomatološke komore Srbije zbog brojnih nezakonitih radnji po članu 49. i nadzor nad nenamenskim trošenjem sredstava, po članu 50. Zakona o komorama zdravstvenih radnika, kako bi se sprečile dalje štetne posledice". S obzirom na ovako ozbiljne i dokumentovane primedbe jednog dela članstva na rad Stomatološke komore i nerešavanje istih od strane nadležnih organa, dovodi se u pitanje izbor, kao i doprinos u oblasti javnog zdravlja kandidata Stomatološke komore Srbije za Zdravstveni savet, te stoga ne mogu da podržim ovaj Predlog o izboru člana ispred Stomatološke komore Srbije. U slučaju da i pored toga dođe do toga da se usvoji, od strane Skupštine, Predlog odluke, Ministarstvo zdravlja bi moralo da, u skladu sa članom 49. Zakona o komorama zdravstvenih radnika, izvrši nadzor nad radom Komore, da istraži nepravilnosti naknadno, s obzirom na to da to nije urađeno blagovremeno, kako bi Komora mogla, shodno članu 153. stav 2. Zakona o zdravstvenoj zaštiti, predložiti drugog stručnjaka koji ispunjava kriterijume.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Petar Jojić ima reč. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo, poštovane kolege, s obzirom na to da su spojene tačke dnevnog reda pod br. 13, 14, 15, 16. i 17, malo je vremena da možemo da ukažemo građanima Srbije šta treba da sadrže ove norme i da li će te norme od neke 'vajde ili koristi za građane Republike Srbije. Kada je u pitanju Predlog o izboru članova Zdravstvenog saveta Srbije, podsetio bih, jer dolazim iz Južnobanatskog okruga, da naši sugrađani iz osam opština muku muče, iz Pančeva, Kovina, Bele Crkve, Vršca, Plandišta, Alibunara, Kovačice i Opova. U čemu se sastoji ta njihova muka? To zaista jeste muka kada je u pitanju pružanje zdravstvenih usluga. Oni su obespravljeni, njima je oduzeto pravo da se mogu lečiti u zdravstvenim ustanovama Republike Srbije, tj. u Beogradu. Jedan od tih, jutros sam napomenuo, jeste i naš sugrađanin iz Kovina, Pavo Zagorac, koji je išao pet puta od Kovina do Pančeva, od Pančeva do Beograda i nije mogao da dobije uput da mu se ukaže lekarska pomoć koja mu je izuzetno potrebna, njegovo zdravlje je teško narušeno, ali pomoći nema. Građani Pančeva, umesto da idu 15 kilometara od Pančeva do Beograda da im se ukaže lekarska pomoć, odlukom koja je u suprotnosti i sa zakonom i sa Ustavom, koju je doneo neki nadležni organ, neka republička komisija, u saglasnosti sa Pokrajinskim izvršnim većem da se građani južnog Banata mogu lečiti i da im se može ukazivati lekarska pomoć u Novom Sadu, tj. u Sremskoj Kamenici, pa su teški bolesnici kojima je potrebna dijaliza i koji su oboleli od najtežih bolesti prinuđeni su da idu tamo, a veliki je broj obolelih u ovom području. Kada je u pitanju Državna revizorska institucija, podsetimo se da je Zakon o Državnoj revizorskoj instituciji donet 2005. godine, a da Državna revizorska institucija još uvek ne radi. Nedavno je, posle skoro dve godine, tek usvojen pred ovim parlamentom i Poslovnik o radu Državnog revizora i javnih revizora, dakle, Državne revizorske institucije. Aktuelna vlast ne želi da vidi Državnu revizorsku instituciju da ulazi i da kontroliše javne nabavke i korisnike budžetskih sredstava. Uzmimo u obzir da imamo 25 ministarstava, a imamo 111 raznih agencija, uprava, direkcija i komisija koje, prema broju zaposlenih, odgovaraju ministarstvima zemalja EU. Dakle, u malome, imamo preko 130 ministarstava. U njima je zaposlen ogroman broj birokratije i oni troše budžetska sredstva, ali njih niko ne kontroliše. Naime, Državna revizorska institucija je trebalo da zaživi i da počne da radi još 2005. godine. Vlada kaže – nema kadrove, što nije tačno. Imamo ljude koji su veoma stručni, pogotovo kada je ukinuta Služba društvenog knjigovodstva 2003. godine. Imamo stručne ljude u poreskoj upravi, koji mogu sa uspehom da obavljaju te dužnosti. Imamo stručne ljude u policiji, koji su radili u poslovima privrednog kriminaliteta. Imamo stručnjake, međutim, aktuelna vlast nije raspoložena i ona sprečava rad Državne revizorske institucije. Borba protiv korupcije i kriminala, to je samo jedno ništa, to je samo golo slovo na papiru. Šta to znači? Imamo formiranje saveta, odnosno Agencije za borbu protiv korupcije i kriminala. Gde je korupcija i kriminal? Duboki koreni korupcije i kriminala, poštovani građani Srbije i drage kolege, jeste upravo u onim institucijama koje imaju najveću vlast i onim koje imaju najveću moć, kao i onim koje imaju najviše para. Tamo je najveća korupcija. Hajde da vidimo da li će Državna revizorska institucija da podnese izveštaj narodnim poslanicima, jer je Državna revizorska institucija po zakonu i po Ustavu dužna da obaveštava Narodnu skupštinu, tj. narodne poslanike. Dame i gospodo, Državna revizorska institucija mora da kontroliše 25 ministarstava, u proširenom delu njih ima 130. Međutim, tu kontrolom treba obuhvatiti oko 8,5 hiljada korisnika budžetskih sredstava. Da li će to moći da uradi budžetska inspekcija? Da li će hteti? Da li će joj aktuelna vlast dozvoliti? Postavlja se to pitanje, jer iz dosadašnjeg iskustva vlast nije želela i nije dozvolila, pre svega, Državnoj revizorskoj instituciji, da obavlja svoje poslove. Kada vidite ko vrši kontrolu budžeta i da li mi imamo kontrolu javnih nabavki, a u zemljama EU i u zemljama anglosaksonskog prava, od pertle do izgradnje mosta i fabrike, sve se kontroliše od strane državne revizorske institucije. Imamo samo 12 budžetskih inspektora, a imamo 7 hiljada poreskih činovnika koji deru kožu građanima Srbije i naplaćuju poreze. Ministar za finansije danas ovde kuka, plače i moli – dajte, treba nam još ovih poreznika koji treba da vide kako će da namaknu još malo para u budžet Republike Srbije. A što ne reče – 'ajde da vidimo da popunimo sistematizaciju, pre svega Budžetske revizorske institucije koja će vršiti kontrolu budžetskih sredstava, javne nabavke. Međutim, od toga nema ništa. Nema ovde kontrole. Pogledajte ko je predložen u Savet za borbu protiv korupcije i kriminala, vidi se da to nisu stručnjaci, vidi se da su ljudi u sukobu sa interesima, obavljaju po deset funkcija, vidi se da su neki penzioneri, vidi se da neki nemaju nikakve veze sa kriminalitetom, vidi se da nisu imali nikakvo stručno iskustvo, nemaju iza sebe određenu potvrdu, niti kapaciteta, da mogu da budu članovi Saveta za borbu protiv korupcije i kriminala. Dame i gospodo, niko nije reagovao šta je sa ''Azotarom'' u Pančevu. Da li je tu bilo korupcije prilikom privatizacije? Jeste. Tu je ukradena jedna fabrika od strane mafijaša koji su došli iz inostranstva, koja je prodata, ukradena, demontirana, a trebalo je da bude puštena u proizvodnju. Međutim, dame i gospodo, ona je ukradena i ukrcana u vagone i prodata u inostranstvo za 32 miliona evra, a država je ostala oštećena, radnici na ulicama, ne primaju danas plate. Kada je u pitanju pravosuđe, i kada je u pitanju razrešenje ili postavljenje nosilaca pravosudnih funkcija, imam podatak, koji iznosim, da je parnica trajala 33 godine. Ne znam da li su sudije koje su primile prvi put ovu parnicu žive. Naime, o kome se radi? Radi se o Dušanu Milinkoviću iz Nikojevića i njegovoj supruzi Radi. Vođena je parnica 33 godine protiv države i nedavno je sudija u Beogradu presudio u njihovu korist, posle 33 godine. Održano je 33 rasprave, 30 je odloženo, 40 je bilo otkazano. Nikojević Rade od Užica star je 91 godinu. Dakle, ne znam da li je živ sudija koji je prvi put primio ovaj predmet u rad. Želim mu zdravlje i dug život, ali čisto sumnjam ako je vodio parnicu 33 godine. Postavlja se pitanje da li je jedan sudija vodio ovu parnicu ili više sudija? O čemu se radi? Podneta je tužba za naknadu nematerijalne štete, jer je njihov sin poginuo kao vojnik gardista pre 33 godine tj. 1972. godine, samo deset dana pre nego što je odslužio vojni rok. Ovo je jedan primer kako ne treba da se dozvoli da se ovako nešto događa u našem pravosuđu, treba voditi računa o tome koga treba primiti za sudiju. Tu mora da dođe do izražaja nadležni skupštinski odbor i nadležni organi, da se ovo ne bi ponovilo. Izvinjavam se, mogao sam da govorim još 2-3 sata, ali šta mogu. Hvala vam. [[Aplauz.]]
Gospođa Gordana Paunović-Milosavljević. Još 37 minuta ima vaša poslanička grupa.
Od svih predloženih zakona govoriću o Predlogu odluke o izboru članova Zdravstvenog odbora Srbije. Zakonom o zdravstvenoj zaštiti, "Službeni glasnik" broj 107 iz 2005. godine, obrazovan je Zdravstveni savet Srbije. Zdravstveni savet Srbije je stručno i savetodavno telo, koje se stara o razvoju i kvalitetu sistema zdravstvene zaštite, organizuje zdravstvene službe i sistem zdravstvenog osiguranja u Republici Srbiji. Prošle godine, 24. oktobra je Vlada Republike Srbije podnela Narodnoj skupštini Predlog odluke o izboru članova Zdravstvenog saveta Srbije sa predlogom da se, na osnovu člana 161. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, donese po hitnom postupku. Iza toga piše – za predstavnika Vlade u Narodnoj skupštini određen je dr Tomica Milosavljević, ministar zdravlja. Pitam predsednicu Skupštine – zbog čega je napisano da je za predstavnika Vlade određen gospodin Tomica Milosavljević, ako nije bilo potrebno da bude ovde i da sa jedne strane uvaži poslanike vladajuće koalicije, koji su ga izabrali, a sa druge strane da obrazloži koji su članovi predloženi od strane Ministarstva zdravlja? Imamo ovde dokaze da je najmanje pet članova predloženo od strane Ministarstva zdravlja i da je tu pomenuti ministar on bi mogao sigurno to da opovrgne ili da potvrdi. Zakonom o zdravstvenoj zaštiti, njegov član 151. koji se odnosi na sastav Zdravstvenog saveta, kaže – da Zdravstveni savet ima 15 članova koje bira Narodna skupština na predlog Vlade. Znamo da Vladu čine ministarstva, a jedno od tih ministarstava je i Ministarstvo zdravlja. Na osnovu ovih predloga mogli smo da zaključimo da je po jednog predstavnika birala Komora zdravstvenih radnika, da je jednog predstavnika biralo Srpsko lekarsko društvo, da je jednog predstavnika biralo Udruženje zdravstvenih ustanova, ali nam nije jasno, i ovde u Zakonu ne piše, ko je izabrao dva predstavnika iz reda istaknutih stručnjaka za oblast zdravstvenog osiguranja i finansiranja zdravstvene zaštite? Takođe, nije nam jasno ko je taj ko je predložio jednog istaknutog stručnjaka koji je vrhunski naučni radnik sa međunarodno priznatim radovima ili sa osvedočenim doprinosom za unapređenje i razvoj oblasti javnog zdravlja? Nije nam jasno da li su medicinski fakulteti ili pomenuto Ministarstvo zdravlja izabrali dva istaknuta stručnjaka iz redova redovnih profesora Medicinskog fakulteta, jednog istaknutog stručnjaka iz reda redovnih profesora Stomatološkog fakulteta i jednog istaknutog stručnjaka iz reda redovnih profesor Farmaceutskog fakulteta? Zato SRS smatra da je bilo neminovno da se ministar zdravlja pojavi ovde i da objašnjenja da na ova postavljena pitanja. Odboru za zdravlje i porodicu Narodne skupštine Republike Srbije 3. novembra 2008. godine je dostavljen predlog članova ovog saveta. Međutim, na tom odboru se nije raspravljalo o predloženim članovima, jer su samo taksativno navedena imena i prezimena tih članova, njihove generalije uopštene, međutim, njihova biografija nije bila dostavljena, pa zbog toga nismo mogli da o tim članovima diskutujemo. Članovi Zdravstvenog saveta biraju se u skladu sa kriterijumima propisanim Zakonom o zdravstvenoj zaštiti, član 159. Međutim, ovi kriterijumi su, kao što su istakli i predstavnici Ministarstva koji su kasnije bili na Odboru za zdravstvo, vrlo subjektivni, nejasno definisani i skloni proizvoljnoj proceni o tome ko je kompetentan da bude član ovako visokog saveta za zdravstvo. Izgleda da je prilikom izbora članova Saveta najmerodavniji kriterijum bila politička podobnost, odnosno politička pripadnost. Zbog svega toga, SRS smatra da je ovaj predlog članova Saveta loš, nekvalitetan, neadekvatan, krajnje diskutabilan i protiv interesa građana Srbije. Od 15 predloženih članova, brojala sam, šest ili sedam članova se bave fundamentalno naukom, istraživačkim radom. Ostali članovi su, jedan je ekonomista, jedna je viša medicinska sestra, nije važno. Ima samo četiri kliničara. Svi koji radimo u zdravstvu znamo da su kliničari ti koji najbolje mogu da vode i rukovode zdravstvenom zaštitom. Nažalost, danas su hronične zarazne bolesti u 85% slučajeva uzrok mortaliteta, a u predloženom zakonu nemamo nijednog kardiologa, hirurga, onkologa, nemamo nijednog stručnjaka iz vitalnih grana, iz kojih najveći broj ljudi umire. Zbog toga smatramo da je trebalo malo kompetentnije i malo stručnije raspravljati o članovima ovog saveta. Takođe, među ovim članovima nema ni mojih kolega, nema nijednog neuropsihijatra, a prema izveštajima Svetske zdravstvene organizacije procenjuje se da mentalni poremećaji, posebno depresija, predstavlja globalni uzrok invalidnosti i da će do 2020. godine biti drugi uzrok mortaliteta i u Srbiji i u svetu. Zbog toga smatramo da je na ovaj način klinička grupa medicinske nauke ponižena i uvređena. Ovaj sastav članova saveta ne može adekvatno i kvalitetno da se stara o razvoju zdravstvene zaštite i na taj način ovaj predlog je protiv zdravstvenog interesa građana Srbije. Hvala. [[Aplauz.]]
Narodni poslanik gospodin Dušan Marić ima reč. Izvolite. Samo informacije radi, gospođo poslanice, htela sam da vam kažem da je Zajednica medicinskih fakulteta dala predlog za dva profesora, dakle, vrlo kompetentno telo.
Dame i gospodo, u Razlozima za donošenje odluke o izboru članova Zdravstvenog saveta Srbije, između ostalog, piše sledeće da – Zdravstveni savet je stručno i savetodavno telo koje se stara o razvoju i kvalitetu sistema zdravstvene zaštite, organizacije zdravstvene službe, predlaže mere za očuvanje i unapređenje zdravstvenog stanja stanovništva, predlaže mere za ravnomerno ostvarivanje zdravstvene zaštite svih građana, kao i mere za unapređenje zdravstvene zaštite. U skladu sa ovim zadacima i ciljevima, iskoristiću ovu priliku da zatražim od članova Saveta da u narednom vremenskom periodu, u narednih godinu-dve dana, više pažnje u svom radu posvete zdravstvenoj zaštiti na području opštine Velika Plana. Ovo iz razloga što smatram da postojeća zdravstvena zaštita nije adekvatna potrebama stanovništva. Velika Plana ima skoro 50 hiljada stanovnika, među njima više od 7 hiljada dece. Prošle godine brigu o njihovom zdravlju vodila su četiri pedijatra. Sva četiri su bila raspoređena u Dom zdravlja koji se nalazi u gradu Velika Plana. Zbog manjka lekara, zdravstvene stanice u velikim seoskim sredinama, kao što su Veliko Orašje, Lozovik, Miloševac, Krnjevo, Markovac, Staro Selo, koji u proseku imaju oko 4 hiljade stanovnika, praktično nemaju ni jednog jedinog pedijatra. Posebno je drastičan slučaj u naselju Lozovik. Lozovik ima negde oko 6 i po hiljada stanovnika i najveće je selo u Srbiji, veće i od nekih opština, od Velike Plane udaljen je 25 km. Lozoviku gravitiraju i sela Miloševac, sa više od 4 hiljade stanovnika i Trnovče sa više odhiljadu i pet stotina stanovnika, znači, otprilike između 12 hiljada i 13 hiljada ljudi. Negde po nekim računicama koje su približno tačne, oko hiljadu i pet stotina dece. U ovom trenutku brigu o njihovom zdravlju ne vodi nijedan pedijatar. Ovo je posebno teško shvatiti ako se ima u vidu činjenica da se u Miloševcu nalazi jedan od najvećih kolektivnih centara za smeštaj napuštene dece. Pre tri dana na sednici SO Velika Plana, odbornik Slaviša Miladinović iz Lozovika, obavestio je Skupštinu da je Savet roditelja OŠ u Lozoviku doneo odluku da deca iz tog sela, iz tog naselja sa 7 hiljada stanovnika, ubuduće neće dolaziti na zdravstvene preglede, na obavezne sistematske preglede u Dom zdravlja u Velikoj Plani. Znači, u pitanju je jedan veliki problem. Koristim ovu priliku da apelujem na članove Saveta da izvrše pritisak na Ministarstvo zdravlja da izdvoji dodatna sredstva iz budžeta i obezbedi zapošljavanje jednog ili dva pedijatra u Domu zdravlja u Velikoj Plani koji bi se brinuli o zdravstvenoj zaštiti dece u ovim seoskim sredinama. Ono što dodatno otežava zdravstvenu zaštitu stanovništva u Velikoj Plani jeste nedostatak vode za piće, o čemu sam ovde govorio više puta. Već pet godina skoro 50 hiljada ljudi u Velikoj Plani umesto vode za piće iz vodovoda pije otrovnu vodu. Naime, zbog velike koncentracije nitrata, voda iz gradskog vodovoda ne samo što nije zdrava za piće i za kuvanje, nego nije zdrava čak ni za pranje sudova i za kupanje. Sam grad Velika Plana, o tome sam, takođe, govorio, koji ima oko 20 hiljada stanovnika, vodom za piće snabdeva jedna cisterna stara više od 30 godina, zapremine 5 hiljada litara, koja više nije u voznom stanju nego što jeste. Građani Velike Plane uglavnom nemaju vremena ni mogućnosti da jure tu cisternu po gradu, nemaju novca da kupuju flaširanu vodu i onda im preostaje jedino mogućnost da piju ovu otrovnu vodu iz vodova, što većina njih i čini. Naravno, to ostavlja izuzetno štetne posledice po zdravlje stanovništva, posebno po zdravlje organa za varenje, nervni sistem i bubrege. Inače, verovatno zahvaljujući ovom problemu, Velika Plana je po bolestima bubrežnih organa, po bolestima bubrega, među prvim opštinama u Srbiji. Jedino način da ovaj problem bude rešen jeste izgradnja fabrike vode u Velikoj Plani. Zbog toga koristim još jednu priliku da apelujem na ovaj zdravstveni savet i na Ministarstvo zdravlja i na Vladu Srbije da se zabave ovim problemom, da obezbede sredstva, kako bi izgradnja fabrike vode u Velikoj Plani što pre počela i kako bi što pre bila završena. Hvala. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem. Narodni poslanik gospodin Zoran Krasić ima reč, izvolite. Vaša poslanička grupa ima još 23 minuta.
Povodom ove objedinjene rasprave osvrnuti ću se samo na jedan deo, a to se odnosi na izbor članova odbora Agencije za borbu protiv korupcije. Odmah na početku moram da kažem da je na svojevrstan korupcionaški način i ova tačka došla na dnevni red i, takođe, na sličan način je objedinjena rasprava povodom, čini mi se, četiri ili pet tačaka dnevnog reda, kako bi se pokazala poslovnička efikasnost ovih koji srljaju u Evropsku Uniju nekritički, pa nisu u stanju ni da pogledaju ni koji je dan, ni da li pada kiša, samo evro, evro, evro. Ako ovako važnu temu svrstavate sa prestankom sudijske funkcije, sa Zdravstvenim savetom i drugim tačkama, onda ste na taj način pokazali šta očekujete od budućih članova Agencije za borbu protiv korupcije. Ovde ima devet kandidata. Ukratko ću o većini ovih predloga da iznesem ove stavove SRS. Prvo i osnovno, mi smo se uvek protivili ugrađivanju nekih odredbi u zakone kojima se daje ovlašćenje radnom telu Narodne skupštine, da li je u pitanju Odbor za pravosuđe, da li je u pitanju Odbor za finansije, da li je u pitanju Prosvetni odbor, nije bitno, bitan je načelni stav. Mi smo se uvek protivili da odbori Narodne skupštine, kao radna tela, imaju status predlagača nečega, da li je predlog neke odluke ili predlog kandidata, kao što je ovo slučaj, jer smatramo da to izlazi izvan okvira zakonodavnih nadležnosti Narodne skupštine i da radna tela Narodne skupštine imaju samo tu prethodnu propusnu moć za sve ono što dolazi do Narodne skupštine, a da radno telo Narodne skupštine ne može imati status predlagača. To je naš stav koji zastupamo već nekoliko godina. To je krenulo od one prve verzije Zakona o Narodnoj banci Srbije, kada je prvi put konstituisana nadležnost Odbora za finansije da može da predlaže, da podnosi predlog odluke o izboru guvernera Narodne banke Srbije. Tada je to ''nekažnjeno'' prošlo, i onda je to sad postao manir, jedan presedan je postao pravilo. Uvek kada nedostaje neka ideja kako da se nešto predloži u Narodnoj skupštini, a što je neophodno da bude zastupljena, recimo, struka u predlogu, onda brže-bolje neka ide na odbore, hajde neka predlagači tog odbora budu poslaničke grupe i opet se vrši neko parcelisanje. Prvi na ovoj listi koji je predložen, to je kandidat Administrativnog odbora Narodne skupštine, to je dr Zoran Stojiljković, docent na Fakultetu političkih nauka u Beogradu. Samo da vas podsetim, mlad čovek, ima neku bradu. Po njegovoj biografiji on bi više mogao da bude savetnik u ovom centru za mirno rešavanje radnih sporova, jer kompletna njegova profesionalna karijera na fakultetu i ovi naučni radovi ukazuju da je bio medijator između sindikata i poslodavaca. Odbor ga je predložio da se uhvati u koštac i da se bori protiv korupcije. Smatram da on ne može taj zadatak da ispuni, ne može nijedan koji je sa Fakulteta političkih nauka. Taj fakultet je odavno leglo nekih koji su sa strane osmislili njegov rad i odatle izlaze nekakvi stručnjaci, predsednici komisije za pridruživanje EU. Gde god se okrenete neki njihov kadar dolazi. To je fakultet gde su studenti daleko napredniji od svojih profesora. Studenti na svojim tribinama gde razmatraju pojedina pitanja pokazuju daleko veću opredeljenost prema Ustavu Republike Srbije i prema poštovanju Ustava Republike Srbije nego njihovi profesori ili gostujući predavači. Po pravilu, tamo izađu isprašeni od strane studenata. Nedavno je vrlo loše prošao Rasim Ljajić, jer gotovo da nije mogao da odgovori deci na vrlo razumna pitanja ni sa svojim površnim odgovorima. Kasnije ću o svim tim kandidatima. Sledeći kandidat je kandidat predsednika Republike Srbije. Zamislite, žena Milana Nikolića. To je neka privatna funkcija. Milan Nikolić, onaj čuveni SPO-ovac, nekada ispitivač javnog mnjenja. Znate, u ovoj zemlji kada nemate šta da stavite ispod imena i prezimena vi kažete politički analitičar, jer to niko ne može da proverava šta znači, ili kažete sociolog itd. Njegova supruga Sonja Liht, ne znam više koju funkciju ona još nema u ovoj državi, ali nikada ne ide na proveru kod građana, da izađe imenom i prezimenom – ja, Sonja Liht, kandidujem se za to i to, pa da građani biraju. Ne, mora da bude skriveno. Onda, imamo preko nje posebne kontakte vezane za Ameriku gde idu na školovanje neki kadrovi, pa Radovan Jelašić, pa onaj Nenad Lj. Stefanović. Mogao bih spisak da vam ređam koliko ih je. Dulić, onaj što je bio predsednik Skupštine, ortoped koji se sada razume u ekologiju i građevinu. U građevinu se razume tako što kaže – sve šahte treba da imaju poklopac, jer kad padnu – ljudi slome nogu. Njena kadrovska struktura, ono što je ona iznedrila, jeste loša za Srbiju. Sad je u ''Politici'', u novinskom listu, pa se nalazi u Ministarstvu inostranih poslova, svuda se nalazi. Gde treba nagrada, evo je Sonja Liht da dobije nagradu. Ona će da se bori protiv korupcije, a ona nam instalisala sve one službe da postanu sastavni deo strukture Republike Srbije. Stičem utisak da se Boris Tadić plaši nje. Ako ona pomisli da joj je potrebna neka funkcija, on mora da je predloži. Mi treba da donesemo zakon da oslobodimo Borisa Tadića od straha. Kod njega je evidentan strah. Da li je prosto moguće da ne postoji niko drugi osim Sonje Liht? Mi imamo taj problem što u kreiranju javnog mnjenja u Republici Srbiji najmanje utiču poslanici u Narodnoj skupštini, a najviše kolumnisti, najviše nevladine organizacije, slobodoumni intelektualci i ko zna ko nam je sve došao iz inostranstva. Sledeći kandidat, kandidat Vlade Republike Srbije, Tanja Miščević. Opet Fakultet političkih nauka. Kuma jednog iz „Velikog brata“. Kako ne možete da se oslobodite tih kadrova? Po čemu je ona iskreni borac protiv korupcije u zemlji? Sama ideja pridruživanja EU ovako, nekritički, da se sve uzme, sve što leti može da se jede. Vidite da ste vi iz EU doneli korupciju ovde i ona je postala sistemska kod nas. Sledeći kandidat, ovo je interesantno, jeste kandidat Vrhovnog suda Srbije. Predložena su dva kandidata, jedan je iz Vrhovnog suda, drugi je član Saveta za borbu protiv korupcije, advokat i član Saveta za borbu protiv korupcije. Sad se postavlja jedno pitanje – kako bi mogao Vrhovni sud da predloži sudiju za člana ove agencije? Samo da vas podsetim, mi imamo neke zakone koji dozvoljavaju sudijama da pored angažovanja u Vrhovnom sudu ili u nekom sudu budu angažovani i u još nekom državnom ili paradržavnom organu. Predsednik Ustavnog suda je pokrenuo postupak za ocenu ustavnosti Zakona o sudijama, a mediji su već osudili čoveka, sudiju. Njih uopšte ne interesuje da li je to u skladu sa Zakonom o sudijama. Ne, novina je rekla da to mora na stub srama i ide na stub srama, nema veze šta piše u zakonu. Onda se sete da piše u zakonu i onda sad cenimo ustavnost tog zakona. To je neverovatno šta se kod nas dešava. Dalje, kandidat Socijalno-ekonomskog saveta, to vam je isto kao kandidat radnog tela Vlade Republike Srbije, Čedomir Čupić – ''Otpor''. Kako može ''Otpor'' da se bori protiv korupcije u Srbiji? Kako ''Otpor'' može da se bori protiv korupcije, ''Otpor'' koji je finansiran od strane američke ambasade, bio kandidat na izborima i zastupa neke svoje političke stavove? On bi da se bori protiv korupcije. Po čijem nalogu? Šta će njega da obaveže, stav Manterov ili zakon koji reguliše borbu protiv korupcije? Naravno da će da ga obaveže stav američkog ambasadora u Srbiji ili bilo kog drugog ambasadora. Kod njega u njegovom misaonom procesu ne postoji zakon Republike Srbije. Znam da jednom delu ''žutog'' preduzeća odgovara ovakva diskusija i znam da ste vi protiv nekih kandidata. Nagazio sam baš ovog Čedomira Čupića. Znam da ste spremni da nekoliko njih padnu na glasanju, ali imate rezervni potez. Pošto se sve to zna, ukoliko oni kojim slučajem i prođu, onda moraju da idu na onu adresu tamo po svoje mišljenje kako da primenjuju zakon. Imate ovde Slobodana Beljanskog. Mislim da se taj advokat svuda muva, svuda ga imate. Gde god treba nešto da se zameša on dolazi, tu nema nikakvih problema. Na kraju se postavlja centralno pitanje – i da su od Boga dati ovi sa ovakvim biografijama, ovako politički predstavljeni javnosti u Srbiji, da li ste vi sigurni da oni predstavljaju ''bič božiji'' primene Zakona o borbi protiv korupcije? Mene ne možete da ubedite. Ne znam kog građanina u Srbiji možete da ubedite u ovo, možete samo nekoga ko je voljan da ima prolaz kada su u pitanju ovi kandidati. Prolaz može da ima ukoliko ovi kandidati kažu za neke da poznaje evropske vrednosti, prihvata evropske vrednosti, opredeljen je evroatlantskim integracijama, sve fino, lep, mazan, tri puta dnevno se tušira, ljubi ga majka, sve to može da prođe, ali ovi ljudi da primene zakon i da primene duh zakona koji ste doneli pre nekoliko meseci u ovoj Narodnoj skupštini, apsolutno sam siguran da oni to ne da ne mogu, nego, oni to neće da urade. Predsednik tog njihovog saveta nije u Srbiji. Stičem utisak da su svi ovi ovde strani eksponenti, a ima ih pet od devet, znači većina, da u stvari njih ne želite, ali morate da prihvatite zbog onih kontrolora iz inostranstva koji žele da vas kontrolišu preko ovih ljudi, pa čim malo dignete glavu, sastao se Savet Agencije za borbu protiv korupcije i doneo zaključak. Dinkić je nešto napravio, da bi se on, puć, smirio. To je cela poenta. Znači, jedna krajnje selektivna nazoviprimena Zakona, čak ne ni primena zakona. To je ta ideja. Naravno, od tog koncepta ne odustajete. Verovatno ćemo uskoro imati nešto slično kada su u pitanju ova dva saveta, jedan vezan za tužilaštvo a drugi je vezan za sudstvo, isti je princip, sve da bude pod nekom vrstom kontrole, a ovo je samo jedan način kako da se to uvije u neku oblandu, da se završe neki poslovi. Moram da skrenem pažnju, pre svega javnosti, koja će ovo valjda imati prilike da vidi u odloženom prenosu. O čemu se radi? Radi se o sistemu tzv. policentričnog delovanja. Godinama je pripreman, negovan, eskalirao je 5. oktobra 2000. godine, a kasnije se ponavlja. Sistem je sledeći: veliki broj medijski poznatih ličnosti koji su na čelu nečega, da li nevladinih organizacija, da li neka asocijacija, da li, ako nema šta drugo, politički analitičar, sociolog medija, ne znam ovog, ne znam onog, promovišete ih medijski, vrlo često upadaju u opozicioni medijski prostor, kritikuju DS, ali kada dođe vreme za izbore kažu, pa naravno, za DS, kako za ove druge. Znate, nisu oni najbolji ali su manje zlo nego ovi drugi. To je taj uticaj. Sada morate da zadovoljite apetite onih koji su bili u prvoj borbenoj liniji, koji su duboko bili u rovu. Oni formalno-pravno možda i nisu članovi DS i DS upravo računa na tu jačinu, ne jačinu na osnovu članske karte nego ta sinergija koja dolazi, interesna sinergija, in-posao-pozicija. Moram da vas podsetim, 2003. godine Čupić kako je kritikovao DS kada je ''Otpor'' išao sam, pa je taj projekat propao, pa zato je onaj bivši ambasador otišao u Cavtat jer je promenjen, jer je garantovao da će ''Otpor'' da uđe, da utrči u prostor DS, pa posle izbora sa DS da se nastavi sa novom vladom. Katastrofalno loša procena. Sada ste ubacili ''Otpor'' tu – Srđan, Jagoda je pobegla, jadnica, kada je videla o čemu se radi, Konstantinović, Homen, on je digao ruke od advokature, on i još jedan prepustili advokatsku kancelariju svojim prijateljima i zastupaju Borisa Tadića u sporovima. U privatnim sporovima Borisa Tadića Homen ga zastupa, njegova kancelarija, a on je državni sekretar. On sada pametuje. Ljudi, ''Otpor'' nam drži predavanja! To je katastrofa u Srbiji. ''Otpor'' drži predavanja?! Oni su se posvađali oko para, sećate se kada su hteli da se kolju, tukli se. Tokom onog studentskog protesta ''jedan Čeda je premlatio drugog Čedu'' i sada oni, to su novi kadrovi, novoprojektovani kadrovi i sada se instališe jedna nova grupa oko 1970. godišta, na nivou grada, Đilas i pajtaši koji treba da zamene Tadića i druge. Pripremaju se, prvi ešalon, drugi ešalon. Ko je pravio te ešalone? Sonja Liht! Veliki doprinos je dala stvaranju tih novih kadrova. Pročitajte njenu biografiju i videćete koga je sve ona promovisala. Nema funkcije koju nije uzela. Nikad nije bila na proveri povodom tih javnih funkcija i tog uticaja kod građana Republike Srbije. Ko stoji iza nje? Ko nju to gura? Kako je postala planetarna sila da ne sme ni Tadić da joj kaže – pomerite se malo, gospođo, pa, dosta vam je tih silnih funkcija, 'ajde, smanjite malo! Ne, ne sme. Zašto? Vladu je formirao stranac, dobija zadatke od stranca, Vlada mora da sluša stranca, mora da ga poštuje bogataše koji su finansirali ovakav izgled Vlade i Vlada mora da trpi i vi, većina, morate da trpite ovo. Vrlo precizno znam protiv kojih ste sve kandidata ovde. Neću zbog elementarne korektnosti prema vama kao ljudima da kažem, ali znam, i vas bode ovo, ali ne možete da se otrgnete. Pogledajte malo u vašoj poslaničkoj grupi ko je sve radio sa radnom knjižicom u Institutu bezbednosti, resora državne bezbednosti u to vreme? Strah i trepet. Ne smete ni da pomislite da pogledate. Morate da trpite, morate da trpite i kritiku, jer oni koji su vam naredili da glasate, pobegli su, vode pozitivnu kampanju, dolaze u porodilišta, slikaju se sa glumcima, sa gradonačelnicima, ne prljaju ruke, treba da bude pozitivna kampanja, a vi glasate i vas komšije hvataju za gušu kada odete kući da vas pitaju – pa, je li, bre, kako ''Otpor'' da nas kontroliše, da li ste vi normalni ljudi? Nemate odgovor. Ja imam odgovor! [[Aplauz.]]
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja pretresa, pitam, da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o izboru članova Zdravstvenog saveta Srbije; predlozima odluka o prestanku funkcije i izboru člana Saveta Državne revizorske institucije; Predlogu odluke o razrešenju sudijske dužnosti; Predlogu odluke o prestanku sudijske dužnosti i Listi kandidata za članove Odbora Agencije za borbu protiv korupcije. Sa radom nastavljamo sutra u 10.00 časova. Zahvaljujem na saradnji. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 128 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 98 narodnih poslanika, odnosno više od jedne trećine narodnih poslanika, i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici: Nenad Čanak, Velimir Ilić, Milan Lapčević i Radojko Obradović. Prelazimo na 18, 19, 20. i 21. tačku dnevnog reda – PREDLOZI ODLUKA O RAZREŠENjU ČLANOVA NACIONALNOG PROSVETNOG SAVETA AKADEMIKA MIHAILA ĐURIĆA I PROF. DR ALEKSANDRA LIPKOVSKOG, ZBIRNA LISTA KANDIDATA ZA IZBOR ČLANOVA NACIONALNOG PROSVETNOG SAVETA I PREDLOG ODLUKE O RAZREŠENjU DR ALEKSANDRA JOVANOVIĆA FUNKCIJE PREDSEDNIKA NACIONALNOG PROSVETNOG SAVETA (zajednički jedinstveni pretres) Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstven pretres o predlozima odluka i o Zbirnoj listi kandidata za članove Nacionalno-prosvetnog saveta, tačke 18. do 21, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, shodno članu 163. stav 3. i članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Poslanička grupa Za evropsku Srbiju – jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; Poslanička grupa SRS – jedan sat, devet minuta i 36 sekundi; Poslanička grupa G17 Plus – 28 minuta i 48 sekundi; Poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica – 25 minuta i 12 sekundi; Poslanička grupa "Napred Srbijo" – 24 minuta; Poslanička grupa SPS-JS – 18 minuta; Poslanička grupa LDP – 14 minuta i 24 sekundi; Poslanička grupa Nova Srbija – 10 minuta i 48 sekundi;Poslanička grupa manjina – osam minuta i 24 sekunde i Poslanička grupa PUPS – šest minuta, a saglasno članu 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanik Vladan Batić, koji nije član nijedne poslaničke grupe, ima pravo da govori jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe da podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika, ako to već nisu učinile. Obaveštavam vas da su poslaničke grupe ovlastile da ih predstavljaju: Zoran Šami, narodni poslanik DSS-a, narodni poslanik Žarko Korać, LDP, i gospodin Dejan Mirović, SRS. Da li predstavnik predlagača, dr Zoran Šami, predsednik Odbora za prosvetu, želi reč? Izvolite, gospodine Šami.