Gospodine predsjedniče sukladno članku 225. Poslovnika Hrvatskoga sabora u ime kluba SDP-a tražim stanku od 10 minuta kako bismo iznijeli naš stav oko prilika ministra hrvatskih branitelja.
Naravno. Evo ga onda da zaokružimo … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, imamo također gospođu Nadu Turinu-Đurić u ime HNS-a.
U ime kluba HNS-a o istoj temi tražimo stanku od 10 minuta.
Dobro. Gospođa Nansi Tireli.
U ime kluba Hrvatskih laburista isto tražimo stanku, hvala.
Imamo još koji klub koji se želi javiti? U ime kluba HDZ-a vidim uvaženi zastupnik.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Vidim da se običaji mijenjaju. Oni koje je strašno 4 godine živcirala stanka pa su to proglasili nekakvom konferencijom za tisak prvu našu sjednicu započinju sa stankom. To je očigledno samo da jedno mislimo i ponašamo kad smo u oporbi, a drugo kad smo na vlasti. No, i klub HDZ-a iz istog razloga traži stanku.
Hvala lijepo. Dajem stanku do 9,45 sati. STANKA U 9,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 09,45 SATI]] Evo poštovane kolegice i kolege vrijeme za stanku je isteklo i u ime kluba SDP-a sada će govoriti uvaženi zastupnik Franko Vidović. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, pa evo krenut ću sa ovim javne osobe koje obnašaju visoke dužnosti da bi uopće došle na neku funkciju moraju poštivati Ustav, zakone RH, plaćati porez i plaćati prirez. Moraju biti također transparentni u potpunosti. Ovdje imamo slučaj ministra Crnoje kojem nitko, ama baš nitko ne spori njegovo učešće u Domovinskom rata, na tom djelu i njegovoj žrtvi smo mu zahvalni i taj dio nije ni predmet ovog slučaja. Događaji koji su sporni su kasnijeg datuma u momentu kad je Domovinski rat završio. Imamo u okviru jedne afere praktički tri afere i još mnoštvo neodgovorenih pitanja. Prvo je slučaj koji se dogodio 1999. na Autobusnom kolodvoru kad je po riječima samog ministra došlo do fizičkog obračuna između njega i dvije osobe u funkciji vozača autobusa. U svezi s tim je slučaj uhićenja povezan s tim događajem odnosno posljedica raspisane potrage do koje je došlo opet po riječima ministra Crnoje zbog nemogućnosti uručivanja sudskog poziva. Već tu kao što vidimo se pojavio problem sa prebivalištem. Drugo je slučaj maltretiranja udovice koja je k tome invalid, samohrana majka s djetetom s teškoćama u razvoju. Taj slučaj je još uvijek na sudu. Treće je slučaj dodjele zemljišta u Samoboru temeljem Zakona o pravima Hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. U okviru tog slučaja otvara se nekoliko pitanja na koje samo ministar može odgovoriti a nažalost to je propustio napraviti. Usko s tim je povezana i utaja prireza koji za Grad Samobor gdje evidentno ministar ne stoji iznosi 0%, a za Grad Zagreb gdje ministar stvarno stoji iznosi 18%. Otvara se u vezi s tim i pitanje da li je kredit koji je namjenski i dobiven za izgradnju obiteljske kuće na temelju 5 članova obitelji, na temelju invaliditeta od Ministarstva Hrvatskih branitelja temeljem zakona da li je utrošen namjenski ili nije uopće utrošen? Otvara se i pitanje zašto gospodin Crnoja sa kreditom od 56 tisuća eura dobivenih temeljem Zakona o pravim Hrvatskih branitelja još davne 2009.godine i zemljištem dobivenim temeljem zakona također od Grada Samobora s rokom od 3 godine da ga privede i svrsi nije do dan danas konzumirao to pravo. Ako su optužbe koje smo ovih dana čitali u medijima točne otvara se niz pitanja od kojih sam ja spomenuo ovdje samo neka. Nažalost ministar niti na jedno nije precizno odgovorio i to je razlog zbog kojeg ćemo zatražiti uskratu povjerenja ministru u ovom domu. I to je slika današnje Vlade pet dana poslije. Domovina se brani oružjem kad je to potrebno u ratu, u miru domovina se brani poštivanjem Ustava i zakona, plaćanjem poreza i prireza, poštivanjem njenih građana, pomaganjem osobama koje imaju teškoće. Ministar je po svemu što je i sam govorio postupio suprotno, sad se pokušava sakriti iza pravnih začkoljica i dokazati u principu ono što je nedokazivo. Neću ovdje spominjati pitanje otvaranja registra hrvatskih izdajnika s kojom inicijativom je izišao ministar u javnost kao najvećim projektom, o tom su već građani progovorili i pokazali svoje mišljenje kao jednoj apsurdnoj i opasnoj ideji. Zbog sveg navedenog, zbog potrebe da državni dužnosnici budu prvi u poštivanju zakona, zbog odgovornosti prema građanima ministar koji svojim izjavama i projektima izaziva nesigurnost u društvu, ministar koji nije transparentan, ministar koji je opterećen nakon samo jednog dana obnašanja dužnosti s više afera koje nije objasnio mada je imao priliku, treba otići. Onaj tko ne poštuje zakone RH a zakoni kažu da se i porez i prirez moraju plaćati ne može i ne treba obavljati funkciju državnog dužnosnika. Hvala.
Hvala lijepa. U ime kluba HNS-a govorit će uvažena zastupnica Nada Turina-Đurić.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, pa evo ova Vlada je četvrti dan obnaša dužnost a kroz vikend doslovno je dovedeno u pitanje, dovedeno u pitanje vjerodostojnost Vlade zbog jednog ministra koji sasvim je očigledno je imao namjeru prevariti sustav, prevariti državu, prevariti lokalnu samoupravu krivotvorenjem podataka, odnosno krivotvorenjem onog što je u Hrvatskoj obavezno a to je da se stvarno i istinito prijavite na određenom mjestu gdje živite, odnosno gdje prebivate i isto tako prijavite i boravište ako ga imate izvan tog mjesta iako je privremeno. Hrvatska narodna stranka nakon svih informacija koje smo uglavnom dobili ipak iz medija ali koji su svi temeljeni na dokumentima smatra da premijer je na potezu da nije dopustivo da ministar sa takvim optužbama a koje su kažem evidentirane i u nekim materijalnim dokazima, putem medija smo ih saznali, da premijer je na potezu i da premijer mora tražiti da ministar branitelja odstupi. Naime, neću prepričavati sve ovo što smo kroz jučerašnji dan u medijima čitali, međutim očito da iz dana u dan saznajemo nove informacije pa je jedna od zadnjih koja je jučer navečer došla do nas da je ta da je ministar Crnoja ustvari na prebivalište krivotvorio i u prethodnom vremenu. Znači da je negdje od 2010. godine, što je vidljivo iz vlasničkog lista bio defacto fiktivno, ali prijavljen prebivalištem u Samoboru. A isto tako znamo da je već 2010. imao probleme sa susjedima na mjestu svog stvarnog prebivališta u Zagrebu. Svime time će se naravno, ja se nadam, baviti netko tko je u ovoj državi, institucije koje su u ovoj državi za to zadužene. Mislim da ih treba istražiti kao što ih prema svakom drugom građaninu, trebamo svi biti jednaki naime pred zakonom pa tako i ministar. Međutim, ono što mi danas želimo reći javnosti i što želimo tražiti od našeg premijera koji je rekao i sam da će njegova biti i prva i zadnja riječ u Vladi da povuče potez i da smijeni ministra Crnoju temeljem ovih indicija za sada ali koje definitivno imaju i stvarno i faktičko uporište u dokumentima o kojima imamo saznanja. Mi smo naravno u raspravi o Vladi potegnuli i pitanja koja se odnose na svjetonazorski stav pojedinih članova, pojedinih ministara u Vladi koji su predloženi u petak. Adekvatnog odgovora nismo dobili, upozorili smo na to da će se vjerodostojnost Vlade narušiti i zbog toga. Evo u međuvremenu nažalost imamo i ustvari kaznena djela koja su isplivala u međuvremenu od pojedinih ministara, sigurno da sve to zajedno nije dobro za normalan nastavak Vlade. Vlada bi se naravno trebala i mi bi se trebali baviti puno važnijim pitanjima kao što su gospodarska pitanja i koja su sigurno u fokusu interesa i premijera. Međutim, za početak da bi mogli početi na normalan način raditi i baviti se pravim pitanjima ova Vlada mora biti prije svega poštena, transparentna i vjerodostojna u smislu da oni ljudi koji obnašaju najviše dužnosti nisu prevaranti ili oni koji su pokušali prevariti državu. Zato evo na kraju još jednom ponavljam, tražimo da premijer, tražimo da zamjenik premijera, odnosno prvi potpredsjednik Vlade koji je predsjednik i stranke čiji je član ministar Crnoja povuku poteze. A tražimo isto tako od koalicijskih partnera u Domoljubnoj koaliciji od gospode iz MOST-a koji su se tokom predizborne kampanje zaklinjali u pravednost, transparentnost i sve ostalo da interveniraju kod svojih kolega da se ispravno postupi u ovom slučaju i da se pokuša barem vratiti malo čistog obraza novoj Vladi i da početak ove Vlade ne bude već u startu zamrljan jednim, zamrljan sa ministrom koji očito nije dostojan to biti u hrvatskoj Vladi.
Hvala lijepa. Sljedeća će govoriti u ime kluba Laburista uvažena zastupnica Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, meni je uistinu žao što je evo prva sjednica u ovom tjednu počela sa stankom, ali zato imamo uistinu valjan razlog. I isto tako mi je žao što nakon nepunih 5 dana od imenovanja nove Vlade je stanka sazvana upravo zbog ponašanja, odnosno onoga što se otkrilo o jednom ministru. Ono što bih voljena naglasiti jeste to da ne smijemo generalizirati stvari, dakle niti su svi članovi Vlade ministar Crnoja i nije dobro da kažemo da Vlada u cjelini ne valja jer na taj način mislim da rušimo i ono što je dobro. Javne osobe, pojedinci, pogotovo saborski zastupnici, ministri, oni koji su dali prisegu da će poštivati i zakone i Ustav Republike Hrvatske moraju biti primjer svim ostalim građanima u Republici Hrvatskoj. Ukoliko se događaju ovakve stvari ti pojedinci moraju odgovarati. Stvar je vrlo jednostavna, ne radi se o političkom progonu, ne radi se o progonu prema Domoljubnoj koaliciji, prema članovima Velike koalicije koja obnaša vlast, ne radi se progon prema premijeru, prema prvom potpredsjedniku Vlade, potpredsjedniku Vlade ili bilo kom ostalom ministru, govorimo o osobi koja ima svoje ime i prezime, govorimo o činjenicama koje institucije trebaju istražiti. I svako polemiziranje oko toga dovodi do podjela, dovodi do nesuglasica. Ja mislim da i hrvatski branitelji u ovom trenutku u saznanju da je jedan hrvatski branitelj, njihov ministar radio suprotno zakonima, iskorištavao povlastice, dobivao novac a novac nije namjenski trošio, dobivao na korištenje, odnosno u vlasništvo zemljište za izgradnju svoje obiteljske kuće nije na čast niti jednom hrvatskom branitelju koji je isto tako to dobio i pošteno odradio ono za što je potpisao dokument da će takvo nešto i napraviti. Prema tome ova retorika koju doživljavamo i koju iščitavamo u izjavama političara da se radi o političkom progonu nije dobra. Fokusirajmo se na činjenice, fokusirajmo se na osobe koje imaju ime i prezime, koje su konkretne, nemojmo generalizirati stvari, tražimo od institucija da ispitaju sve ono što se navodi u medijima kao činjenično stanje i da budemo o tome obaviješteni. Sankcionirajmo osobe koje to rade i moći ćemo reći da radimo pravi posao. Ukoliko se bacamo blato u lice i ukoliko se skrivamo iza svih i iza Vlade i iza svih koji čine Domoljubnu koaliciju, koji čine većinu u Saboru radimo dodatne tenzije, dižemo dodatne tenzije, radimo dodatnu podjelu a to nije dobro. Govorim o činjenicama, govorimo imenom i prezimenom i neka odgovaraju oni koji ne poštuju Ustav i oni koji ne poštuju zakone. Svaki čovjek ima pravo na greške, ali činjenica jeste da ministri, mi ovdje u Hrvatskom saboru i sve javne osobe u Republici Hrvatskoj na te greške jednostavno nemaju pravo i toga moramo biti svjesni. Ja se uistinu nadam da će institucije čim prije odraditi ono što trebaju, da će isto tako i Domoljubna koalicija čiji je ministar Crnoja član kao ministar, ali i koalicijski partneri uistinu glasno reći ne takvim ljudima u Vladi kako ne bimo narušavali dodatno ono što je ionako krhko. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I sada riječ ima u ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Da, na žalost počeli smo zasjedanje Hrvatskog sabora danas sa stankom koja po prijašnjim uzusima i kriterijima nije bila primjerena za oporbu koja je tada tražila stanke zbog određenih javnih događaja koji su kao uznemiravali javnost ili koji su bili indicije ili stvarnost pisajući kroz novine, događajući se kroz tečajeve ili sve ostalo. Danas je na redu kao što vidimo indicije o navodnim nečasnim radnjama ministra Crnoje koji je 4 dana ministar u hrvatskoj Vladi. Kriteriji po kojima se te indicije serviraju stvarno danas ne mogu vjerovati, da čovjek koji je jučer prikazao i dokumentirao da postoji anex ugovora o njegovom građenju kuće i gradilištu i da je zbog toga anexa ugovora morao prijaviti boravište kako bi to zemljište u konačnici iskoristio u svoju konačnu svrhu, a to je izgradnja obiteljske kuće za svoje četvero djece i ženu danas kao hrvatski branitelj mora davati odgovore i danas klub zastupnika i Domoljubna koalicija kao i svi mi u Saboru moramo raspravljati o tome što je evidentno dokazano i dokumentirano. U nizu stvari koje su nabrojane danas nitko ne spominje dokumente koje su pokazali jučer i to je ono što me strašno zapanjuje da hajka koja je poslije njegove izjave, hajka svih mogućih i medija, ali i političara upućena prema njemu zato što je zatražio i rekao, naglasio da će napraviti registar izdajnika. Vjerodostojno ili nevjerodostojno o tomu će sigurno ili o toj temi koju je on najavio će raspraviti i Domoljubna koalicija i oni koji je podržavaju i svaki će reći svoje, pa će se vidjeti da li je to potrebno ili nije. Ali mi se čini da je to najviše izazvalo tenzija u društvu i da je to potaknulo lov na vještice kao i sav ovaj progon kao i današnju stanku u Hrvatskom saboru da bi se ministar Crnoja dodatno ocrnio na osnovu indicija. A takovih indicija o proteklom sastavu Vlade i samom početku kada su imenovani određeni ministri, ravnatelji i ostali bilo je da ne pričam ali puna kola. Ja sam upozoravao da je sigurnosna provjera jedna od momenata koji treba biti za svakoga dužnosnika na nivou ministra, državnog tajnika, pomoćnika, pa i ravnatelja. To sam u proteklom Saboru naglašavao, tada me aktualna vladajuća koalicija ismijavala. Čak su i zakon promijenili da to nije tako potrebno nego to treba biti lakša provjera, a ne ona najopsežnija koja bi govorila o svakom čovjeku. Danas je licemjerno kada govorite o čovjeku bez konkretnih dokaza i provjera samo na osnovu informacija koje ste pročitali u novinskim člancima ne uzimajući u obzir dokaze, rješenja, anexe ugovora i sve ono što prati čovjeka kroz njegov život. Teškoća hrvatskih branitelja je velika. U svakom od njih se krije jedan čovjek koji je kroz rat doživio i dobro i zlo, ushićenje pobjede i na kraju doživio je ono što nije htio, a to je doživio je osiromašenu Hrvatsku. To su momenti o kojima bi danas trebali raspravljati, to su momenti koje bi trebali slijediti, to su momenti koje ste zanemarili u proteklom vremenu, a danas ih potencirate kako bi difamirali i progonili čovjeka koji je bio spreman dati život za Hrvatsku. E to stvarno nije u redu i mogu reći prije svega, poštovane kolegice i kolege, uzmite argumente u ruke, uzmite rješenja, anexe ugovora, pravomoćna rješenja, presude i sve ostalo koje prati čovjeka kao hrvatskog branitelja, današnjega ministra, pa onda stanimo za ovu govornicu i u ovom Domu raspravljajmo argumentima, a ne indicijama. O indicijama danas, sutra i mi ćemo tražiti ako se ovako nastavi stanku za svakog ponaosob za koga je što zataškano od vas kolegice i kolege u proteklom vremenu kada su bili oni koji upravljaju danas prozivaju ili u ime klubova govore, govore nešto bez argumenata [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Evo s time smo iscrpili ono što su klubovi htjeli reći na početku pa bismo prešli na 1. točku po našem pročišćenom dnevnom redu. Kolega Grbin.
Poštovani gospodine predsjedniče, u ime Kluba zastupnika SDP-a tražim stanku od 15 minuta vezano uz gospodina ministra Hrvatskih branitelja gospodina Crnoju uz ponašanje Vlade i predsjednika Vlade u tom slučaju, te uz činjenicu da će se zbog toga morati, odnosno već se pokrenulo postupak glasovanja o povjerenju dotičnom članu Hrvatske vlade. Hvala.
Evo sada je zatražilo nekoliko zastupnika, prvi je bio uvaženi zastupnik Peđa Grbin, zatražio je uvaženi zastupnik u ime HDZ-a Ivan Šuker, zatražila je uvažena zastupnica Nansi Tireli, zatražio je uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani predsjedniče u ime kluba HNS-a tražimo stanku od 15 minuta vezano uz istu situaciju.
U redu. Imamo sada, koliko klubova je zatražilo? Znači ovako, dajem stanku do 11 sati i 50 minuta. STANKA U 11,40 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,50 SATI]] Evo kolegice i kolege, vrijeme nam je stanke isteklo pa vas molim da zauzmete svoja mjesta, a uvaženog kolegu Peđu Grbina ću zamoliti da u ime SDP-a iznese zbog čega je zatražio i stanku. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Jučer smo govorili o grijesima koji se stavljaju na teret ministru Crnoji, danas to ne moramo ponavljati. Ali moramo govoriti o tome kako je uvaženi ministar Crnoja umjesto da odgovori na optužbe koje mu se stavljaju na teret iznosio neistinu, da ne kažem da je lagao. Ministar Crnoja nije govorio istinu primjerice, da je podnio zahtjev za građevinsku dozvolu. Nije govorio istinu o stanu, o tome od kada živi u Samoboru, od kada je i zašto prijavljen na nepostojećoj adresi, kako je trošio namjenski dobiveni novac itd. Već samo ta činjenica da nije govorio istinu u demokratskoj državi recimo Kanadi bila bi razlog za njegovu smjenu. A koji je na to odgovor predsjednika hrvatske Vlade? Nikakav, nema ga. I mi se danas moramo zapitati zbog čega ga nema, a moramo probati dati i odgovor. Nema ga, jer premijer nije samostalan, jer premijer ne smije ništa bez svojeg prvog potpredsjednika Tomislava Karamarka i to onog Karamarka za kojeg čujemo da opet prijeti nekakvim ratom na ulicama, bez onog Karamarka u čijem se uredu, pazite ne u uredu predsjednika Vlade, u uredu prvog potpredsjednika Vlade sastančilo punih 11 sati. Gospodine Oreškoviću danas govorimo hrvatskoj javnosti, ali prije svega govorimo vama. Gospodine Oreškoviću za MMG ste imali sat vremena, za kadrovska pitanja Vlade Republike Hrvatske sastančili ste 11 sati bez odgovora i rezultata. Kada je legendarni kanadski premijer Pierre Trudeau suočen sa iznimno teškim odlukama u svojoj državi pitan da li će donijeti odluku on je odgovorio: "Just watch me!" Gledajte me. Gospodine Oreškoviću, ugledajte se u Pierra Trudea, a ne u Tomislava Karamarka. Gospodine Oreškoviću, ako nećete riješiti problem ministra Crnoje, ovaj Dom, Hrvatski sabor će. Kao što smo u SDP-u jučer i najavili danas smo i formalno pokrenuli postupak za glasovanje o povjerenju ministru u Vladi Republike Hrvatske gospodinu Crnoji. Gospodine Oreškoviću, spriječite vlastitu blamažu, spriječite vlastitu sramotu i smijenite gospodina Crnoju. Hvala.
Hvala lijepa. U ime kluba Laburista govorit će uvažena zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Uistinu je teško evo dva dana za redom vrtit se oko ove stvari, dijelit dodatno ono što je ionako već više nego podijeljeno. Ali činjenica koja jako žalosti jeste to što nam se u dva, tri dana u društvu dešavaju takve stvari za koje smo uistinu mislili da smo ih zaboravili i ostavili negdje daleko iza sebe. I u ovim današnjim raspravama pričamo puno više o podjelama nego što pričamo o točkama koje imamo na dnevnom redu. Možemo se mi prepucavati tko je što radio proteklih 4 godine a možemo se prepucavati tko je što radio prije 8 godina, 12 godina, kad je nešto počelo i kad je nešto krenulo. Ono gdje ja u svemu ovome vidim problem jeste taj što gubimo strašno puno vremena i strašno puno sati da bismo utvrdili nekakve zakonske činjenice da li netko jeste pravno dobio kućni broj, na koji način ga je dobio, da li jeste namjenski trošio sredstva koja je dobio na isti način kao što su ta sredstva morali trošiti svi ostali branitelji koji su ih dobili. Da li je ispoštovao ugovorne obveze sa jedinicom lokalne samouprave vezano za rok u kojem je trebalo nešto izgraditi na isti način kao što su to morali ispoštovati svi ostali branitelji koji su sklopili iste ili slične ugovore sa ostalim jedinicama lokalne samouprave. Ali temeljno pitanje u svemu ovome jeste moralna odgovornost. Ta moralna odgovornost i tu moralnu odgovornost neće ocijeniti da li postoji ili ne ni Vladini stručnjaci, ni vanjski eksperti koji evo rade već puna dva dana na rješavanju problema nego mora odrediti osoba, odlučiti osoba i reći jesam moralan ili nisam moralan. Ja ponavljam rečenicu koju sam rekla prilikom izglasavanja povjerenja Vladi, premijeru, a bila je otprilike ovakva da se nalazi na minskom polju i ovo jesu mine. Tko je kriv? Svi zajedno. Zašto? Zato što smo od početka radili greške. Zato što smo na brzinu uzimali ne struku nego podobne. Zato što se nismo dovoljno pozabavili pojedincima, njihovim povijestima i onome što su radili. Ja uistinu vjerujem i pozive koje dobivam u ovih nekoliko dana od branitelja da je veliki broj tih branitelja isto tako razočaran, žalostan, zato što su branitelji očekivali da prvi čovjek njihovog resornog ministarstva uistinu ima kredibilitet i da bude njihova slika i prilika i da se zagovara i bori za ono do čega je svima njima stalo. Ovo je loša slika, ovo je loša poruka i uopće ne ulazeći u sva rješenja i u sve ekspertize da li nešto jeste dobro, pošteno po zakonu ili nije pozivam se opet na moralnu odgovornost. Nažalost, prostorije Ministarstva branitelja su blagoslovljene ali ni taj blagoslov očito nije pomogao da one temeljne kršćanske vrijednosti koje svaki kršćanin ima u sebi budu ispoštovane i da se kaže ne lažem, ne kradem, ne uzimam, ne manipuliram i zato se mogu ove prostorije blagosloviti i želim da te blagoslovljene prostorije uistinu budu slika i prilika svih nas koji unutra jesmo i koji djelujemo u korist branitelja na čijem smo čelu. Vjerojatno će biti još polemika oko svega ovoga ali ako nešto žalosti žalosti spoznaja da pojedinci još uvijek u našem hrvatskom društvu, pojedinci koji obnašaju visoke funkcije, koji bi trebali biti na sliku i priliku svima ostalima tu sliku i priliku iskrivljuju i nisu ono za što smo očekivali da će biti. Gubimo povjerenje ponovno i ponovno i pitanje je kad ćemo konačno krenuti pošteno i na način na koji govorimo da želimo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime kluba HSU-a i Stipe Petrine govorit će uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege stvarno sam bio razmišljanja kad smo konačno formirali Vladu nakon 60 dana pregovaranja da je ovo iza nas. I teško mi je govoriti uopće o ovom ali jednostavno, dakle nije moja tema ali jednostavno moram jer imamo u HSU-u naš forum branitelja koji mi se javljaju, dakle članovi koji mi se javljaju na dnevnoj bazi i koji su zgroženi ovim spoznajama koje su u javnosti. Dakle, nikome nikako ne mogu objasniti kako je moguće da je netko na odgovarajući način stambeno riješen, a istovremeno je dobio kredit za izgradnju svoje kuće. Kako to da je netko dobio kredit a nitijedna banka, nijedna institucija nije provjeravala da li se novac namjenski troši? Znate i ja sam gradio kuću u stambenoj zadruzi u onom mraku još ali znate banka je došla provjeriti i sve specifikacije i utrošak svih sredstava i da li su ta sredstva na gradilištu. Ja ne mogu razumjeti da nešto može trajati 2, 3, 4 godine a da nitko ništa ne provjerava. Uzalud vam trud opravdati se za tu situaciju, jednostavno možemo tražiti bilo kakva opravdanja ali njih nema. Drugo, živim u kraju, živim u Istri kad nisam u Zagrebu, a Istra je poznata po odzivu na mobilizaciju kao najboljem odzivu u RH. Brdo ljudi se smrzavalo na ličkom ratištu mjesecima. Ne znam nijednog, imam ih dosta u članstvu, imam ih dosta kao susjeda, prijatelja itd. ali imali su i više djece nego što su imali odgovarajući stambeni prostor ali nije im palo na pamet da traže kruha pored pogače. Uredno ili primaju mirovinu ili rade, jednostavno smatrali su činjenicu da su bili na ratištu i da su dobili poziv na mobilizaciju svojom dužnošću prema domovini. Pa ja sam bio ljut dakle 2.8.1995. kad sam na prvi dan godišnjeg odmora dobio poziv za mobilizaciju, ali sam otišao, nisam se izvlačio ni na jednu funkciju, ni na jednu priču bio sam sa svojim ljudima, sa svojim tada članovima sindikata. Ne namjeravam tražiti ni jednu povlasticu, pa čak ni onu za neko besplatno liječenje itd. Isto tako imam status branitelja. Dakle nemojmo tražiti prava koja nam ne pripadaju, nemojmo tražiti kruha pored pogače. I ja mislim da ovo treba razriješiti doista kako je kolega Peđa rekao premijer i treba dokazati da idemo u smjeru razvoja jedne civilizirane države, jedne stabilne demokracije i da nas trebaju prestati potresati ovakve afere. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba HDZ-a govorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, nije mi ovdje namjera niti braniti gospodina Crnoju, niti ga napadati, ali namjera mi je ovdje progovoriti o pojavnostima ovome visokom domu. U prošlom sazivu zastupnici oporbe nisu mogli tražit stanku u pola 10 ujutro, nego su morali doći u 9 sati ujutro da bi zatražili stanku i iznesli određene stvari kao što je i sad kolega Grbin zatražio stanku i ostali kolege. Dakle nama to nije bilo dopušteno u redovnom sazivanju sjednice, nego je bivši predsjednik Sabora nazvao to kao nekakvu tiskovnu konferenciju. Vrlo je interesantno da se danas to može napraviti i tijekom sjednice i onda netko kaže kako je danas nekakva … vremena a prije je bila nekakva velika demokracija. Dakle da zaključim ovaj prvi dio. Tko je htio tražiti stanku u ime kluba morao je doći u 9 sati ujutro iako su sjednice službeno počele u pola 10. Međutim, ono što mene brine je da kolege iz SDP-a sjajno prate prostore gdje se održavaju sjednice, pa vjerojatno gospodin Orešković namjerno u svom kabinetu nije održao ovaj sastanaka jučer jer njegov prethodnik je tamo promijenio sve prozore i stavio je takve prozore preko kojih se ne može vršiti prisluškivanje, jer očigledno mu nije bilo u interesu da se ne čuje što se govori. Ali kad se govori o samostalnosti onda je vrlo interesantno da nečija prevelika samostalnost i kad je govorio i u ime Sabora i u svakog nikoga to nije smetalo. Međutim, svjedoci smo i u proteklim vremenima da mnogi zakonski prijedlozi nisu u ovom Saboru se našli zato što je netko stavio veto na to iz koalicije. Dakle neke stvari koje se u politici događaju kako hoće. Međutim, također ovaj kontekst stavljati misiju Međunarodnog monetarnog fonda je naprosto smiješno jer svi znaju da sastanci sa MMF-om, ne računamo one radne, traju u principu od pola sata do 45 minuta, ali kažem to je tako. Međutim, ono što mene zabrinjava kao dugogodišnjeg zastupnika u ovom Saboru je agresivnost koja je prisutna u proteklih desetak dana u ovom visokom domu. Agresivnost i etiketiranje. Vi ste imali kolega koji su silno etiketirani u prošlom sazivu od kolega sa iste ove strane sabornice. Neki od njih su i pravomoćno oslobođeni, pravomoćno, nitko im se čak nije našao za shodno niti ispričati. Pa svatko od nas ima obitelj, ima prijatelje, poznanike i kad se počne nekoga etiketirati nije ugodno tim ljudima. Pa ako se i pogriješi elementarna, kućni odgoj i pristojnost nalaže da bar kažem pa dobro oprostite ja sam pogriješio. Međutim, puno je kolega koji su etiketirani s ove strane i koji su pravomoćno oslobođeno, niko im se nije niti ispričao. I da završim, rekao sam da nemam namjeru niti braniti niti napadati, eto naprosto nije posao zastupnika u Hrvatskom saboru. Kolege su sukladno Poslovniku Hrvatskog sabora napravili ono što mogu napraviti, potkrijepljeno sa toliko potpisa i ne vidim čemu ovaj cijeli igrokaz. Ili ćete dobiti odgovor na neka pitanja danas ili sutra, ako ne dobit ćete ih u pisanom obliku ako ta točka bude na raspravi u ovom visokom domu. Međutim, očigledno se nastavlja ono što se je radilo i od 2003. do 2011. ne biraju se riječi, ne bira se vrijeme a istovremeno kad dođeš na vlast onda uzimaš elementarno pravo hrvatskim zastupnicima da govore. Sjetite se početka konstituiranja sjednice, dakle kad je klub HDZ-a zatražio stanku rečeno nam je da klub ne postoji, a istovremeno je nekakav odbor koji isto tako ne postoji donosio odluku o nekakvim mandatima. Prema tome, zbog javnosti koja nas gleda tumačimo akte onakvi kakvi jesu, zapravo ne tumačimo nego i provodimo onakvi kakvi jesu, nemojmo ih tumačiti onako kako nama paše ali ponavljam etiketiranje je vrlo opasna stvar, vrlo opasna stvar i nemojte zaboraviti da svatko od nas ima obitelj i prijatelje i da je to vrlo nezgodno. I dajte uvijek pomislite o onoj kako bi tebi bilo da tebe netko na takav način napadne. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime kluba HNS-a Liberalnih demokrata govorit će uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Šuker uvijek dade šlagvort. Dakle ja znam da vi volite nekim retoričkim figurama pokušati okrenuti priču, ali kad ste već rekli ovu zadnju rečenicu zamislite da je tako neko prema vama postupio. Ja ću vas samo podsjetiti i vas i javnost što je sve radila opozicija u prošlome mandatu da ocrni i sruši ministra Jovanovića. Dakle ta rasprava koja je ovdje vođena bila je primjer nekorektne insinuacije gdje se jako malo baratalo činjenicama a puno više političkim uvjetno rečeno argumentima. Pa dozvolite, to je mogućnost koja opoziciji je uvijek na dispoziciji. Mi je sada koristimo da bismo popravili ono što Vlada nije u stanju napraviti sama. Prošloga petka Vlada Republike Hrvatske u ovome Domu dobila je najveći mogući kredit. To je kredit bez ikakvoga ostatka i bez ikakvih kamata. A to da će se u 6 dana dogoditi da je taj brod probušen i da kroz njega taj kredit itekako curi to nismo vjerovali ni mi. Iako je još prošloga petka bilo jasno da je gospodin Crnoja jedan od kamenova koje je mandata, sadašnji premijer sam sebi svezao oko nogu. Ako je to već tako, ako cijela javnost punih 6 dana, svakoga dana iznosi nove informacije kojima zapravo dovodi i Vladu i ministra Crnoju ali jednako tako i premijera samoga u iznimno neugodnu situaciju postavlja se pitanje jesu li oni u stanju donositi odluke ili ne. Dakle ako je nekome potrebno 11 sati da bi razgovarao o tome da li netko ima moralnu i etičku odgovornost onda se postavlja pitanje koliko će im tek trebati sati oko drugih mnogo za državu važnijih stvari iako je ovo iznimno važna stvar jer se radi o nekim principima na kojima se mora temeljiti politika. Od svakoga državnog dužnosnika odnosno od onoga tko sam sebe ponudi ili prihvati dužnost javnu očekuje se da bude čestit, pošten, ne da bude anđeo jer takve Vlade na svijetu nema. Svi smo mi krvavi ispod kože i nema toga koji je bez grijeha ali od ljudi koji se prihvate takve dužnosti očekuje se da budu čestiti, pošteni i spremni da podnose konsekvence za sve ono što rade i za ono što su napravili. Dakle 5 dana se javnosti podastiru elementi, rekao bih čak i materijalni dokazi da čovjek nije govorio istinu, da je obmanuo ne samo mandatara nego i onoga koji ga je predložio, da je podnosio dokumente koji nisu adekvatni njegovim argumentima koje je verbalizirao, da je doveo cijelu Vladu u situaciju da cijela država o tome razgovara i da je Vlada zapravo talac njegove vlastite situacije. To nije dobro za niti jednu vladu pa ni za ovu našu. Čak štoviše rekao bih jako je teško za Vladu ako kreće iz takve pozicije zapravo blokiranih kotača. Ova je situacija između ostaloga pokazala da će trijumvirat kojega čine premijer i dva potpredsjednika Vlade iznimno teško funkcionirati jer očito mehanizmi dogovora ne funkcioniraju ali to je teret kojega nose oni i kojega će morati nositi ono vrijeme koliko budu obnašali dužnost. Hoće li to biti kraće ili puni mandat, to ćemo tek vidjeti. U susjednoj državi je za ministra predložen čovjek koji sjedi u pritvoru i to sa punim argumentima da to nije nikakva smetnja. Pa ne daj Bože da nam ikad takva jedna situacija bude model ili uzor. Mi moramo pokazati najvišu razinu i etičke i moralne sposobnosti u određivanju ovakvih važnih stvari kao što je imenovanje ministara i to u jednome resoru gdje se očekuje da se svojim primjerom zapravo pokaže da ono što si dobio od države, da subvencioniranu kamatu koju si dobio od države, dakle gdje drugi plaćaju za tebe, gdje si dobio ono što mnogi drugi nemaju zapravo si opravdao a ne zloupotrijebio. Postavlja se pitanje ako se već dovelo u ovu blokadu, gdje je sjedište Vlade je li na Markovu trgu ili u Savskoj. I na kraju budući da je sada pomodarstvo da se blagoslivljaju svi prostori, evo ja imam jednu sugestiju, nemojte zvati biskupa Košića da vam to obavi jer je očito nefunkcionalan i sada mu je pao rejting jer on je obavio blagoslov Ministarstva branitelja koje je prvo upalo u crnu rupu. Zovite bilo koga drugoga, vjerojatno ćete bolje proći. Hvala.
Hvala. Imamo povredu Poslovnika. Uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, mislim da ste kolegu Beusa Richembergha trebali upozoriti jer mislim bez obzira na sve da nema pravo vrijeđati visoke crkvene dužnosnike, pa može misliti o njima što god hoće. Ali mislim da se naprosto … … [[Upadica se ne čuje.]]
Molim vas, molim vas, nemojte sa mjesta dobacivati.
Samo neka još jedanput izargumentiraju svoju ljubav prema crkvi.
Mislim da Poslovnik nije izravno povrijeđen ali upozoravam i kolegu Richembergha ali i sve ostale da se klone takvih kvalifikacija, bilo kojih, bilo koga, bilo kakvih dostojanstvenika bilo koje vjeroispovijesti, to nije korektno u ovom Domu.
Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, na temelju članka 248. Poslovnika Hrvatskoga sabora tražim stanku u ime kluba Hrvatske narodne stranke Liberalnih demokrata. Povod je jučerašnji neviđeni pritisak na neovisno regulatorno tijelo Vijeće za elektroničke medije. Hvala.
Dobro. Jel' ima još neki klub? Gospodin Čačić. Dobro određujemo stanku 15 minuta. Nastavak u 11,15. STANKA U 11,00 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,15 SATI]] Evo poštovani kolege nastavljamo sa sjednicom. Javili su se znači klub HNS-a Goran Beus Richembergh, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Klub HNS-a tražio je stanku zbog jednog nevjerojatnog događaja koji se jučer zbio u Zagrebu, a to je otvoreni pokušaj ugrožavanja postulata pravne države. Ja ću odmah na početku reći odnosno podsjetiti da su svi zastupnici, sve zastupnice u Hrvatskom saboru položili prisegu, da su prisegnuli na Ustav i zakone i time su zapravo sebe obvezali da bez ikakve rezerve poštuju pravni poredak i štite pravni poredak u Republici Hrvatskoj. Jučer se u Zagrebu dogodila jedna velika manifestacija nezadovoljstva koja je u obliku prosvjeda se pretvorila u marš ulicama grada na kojemu je sudjelovalo kako mediji iznose oko 5000 sudionika. Navodni spontani prosvjed organizirala je zagrebačka HVIDRA sa vrlo jasnim ciljevima, organizacijom, pripremljenim parolama odnosno porukama i sa ciljem na Vijeće za elektroničke medije. Podsjetiti ću Vijeće za elektroničke medije je zakonom ustanovljeno regulatorno tijelo potpuno neovisno od politike koje je poštujući zakon koji je donio Hrvatski sabor izreklo mjeru kojom je privremeno na 3 dana suspendiralo izdavača, odnosno izlazak elektroničkog medija televizijskog kanala Z1 zbog obveze prijave Državnom odvjetništvu govora mržnje rekao bih i širenja panike, širenja dakle nespokojstva među građane. Ništa ne bi bilo čudno niti sporno da je taj prosvjed prijavljen, organiziran, mirno proveden bez cilja da vrši pritisak na institucije ove države. Međutim, dogodilo se upravo suprotno, jučer je zapravo instrumentalizirana većim dijelom braniteljska populacija ali i ostali prosvjednici jer umjesto da se na sve moguće načine i iz njihovih redova promiče ideja pravne države i zaštita pravnoga poretka zapravo ih se navelo da vrše neviđeni pritisak na jednu neovisnu državnu instituciju. Nadalje, osim ove instrumentalizacije to je zapravo bio jedan pokušaj da se prijetnjom isposluje abolicija govora mržnje, ne samo to nego da se abolira jedan neviđeni pritisak na jednu veliku vjersku zajednicu, na njene čelne ljude. Isto tako da se dozvoli osobno vrijeđanje čelnice Vijeća za elektroničke medije gospođe Mirjane Rakić, legendarne hrvatske novinarke koja je za svoj rad i za svoj profesionalni angažman tijekom čitavog radnog vijeka dobila čitav niz javnih priznanja i nagrada. Ono što nas zabrinjava je da je tom skupu dao legitimitet i naš kolega gospodin Tepeš kao potpredsjednik Sabora. Nije sporno i ne može biti zapriječeno nijednome zastupniku u Hrvatskome saboru da sudjeluje kao građanin i na političkim skupovima i na skupovima koji su prosvjednoga karaktera. Ali skup koji ima za cilj neposredni pritisak na neovisno odlučivanje državnog regulatornog tijela nije dopustiv saborskim zastupnicima. Jer na taj način se zapravo šalje poruka da ono što piše u propisima RH i način na koji rade institucije, neovisna tijela pogotovo ovo koje je imenovao Hrvatski sabor se može rušiti iz ulice. U tome smislu klub HNS-a najoštrije prosvjeduje protiv ovakve prakse i molimo sve kolegice i kolege zastupnike, sve državne dužnosnike da u tome ne sudjeluju jer je njihova zadaća čuvati dignitet Hrvatskoga sabora kao zakonodavca, kao najvišega zakonodavnog tijela u RH kojemu je obveza između ostaloga i čuvati dostojanstvo pravnoga okvira i pravne države i provođenje zakona koje smo donijeli. Ako neki od propisa u ovome konkretnom slučaju zakon po kojemu je postupilo Vijeće za elektroničke medije po bilo čijoj ocjeni nije dobar postoje mehanizmi, a i obveza onih koji to misle da se ti propisi promjene. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba SDSS-a i Reformista uvaženi zastupnik Radimir Čačić.
Hvala. Uvaženi kolege, uvaženi potpredsjedniče mi smo kod glasanja o povjerenju Vladi u raspravi krenuli na jedan način koji sam tog trenutka, u tom kratkom govoru koji sam imao, ocijenio potpuno promašenim ali isto tako u potpunosti razumijem zašto se to desilo. To je jednostavno nastavak jedne prakse, jednog slijeda koji traje 26 godina u Hrvatskoj a to je da ljudi koji nemaju mogućnosti, znanja, pameti, sposobnosti da ponude rješenja za probleme hrvatske budućnosti da se vraćaju u hrvatsku prošlost, otvaraju ideološke i sve druge sukobe samo kao alibi za svoju nesposobnost. To odgovora i lijevima i desnima. I jedni i drugi su strastveni u tome i ponovno barem meni, a i mnogim drugim građanima Hrvatske potvrđuju tu činjenicu jada i nesposobnosti. Rasprava u Hrvatskom saboru koja se svodila na to da li je antifašizam u Ustavu ili nije antifašizam u Ustavu, da li je ZAVNOH nešto što je proisteklo iz antifašizma ili ne. Odgovori ovakvi ili onakvi su na granici poštivanja zdrave pameti. Tada sam rekao da ta trećina, dobra trećina koja je jasno rekla ne želimo ideologiju kao alibi za nesposobnost, tražimo promjenu da ta trećina nije željela odmicanje od civilizacijskih standarda, jel odmicanje od ideoloških ratova ne znači odmicanje od onog što svijet, Europa i Hrvatska prihvaćaju kao abecedu, kao minimum a to ja antifašizam, osuda totalitarnih režima bez obzira crvenih ili crnih i priznanje prava na pijetet i poštivanje žrtve. To su ti minimumi oko kojih pretpostavljam da postoji konsenzus. Naravno da stvaranje takve klime se nastavilo i rađa i slijedeće stepenice takvog ponašanja. Neposredno nakon toga u društvu, neposredno nakon toga imamo i ovakve događaje o kojima ovdje govorimo. Mi smo igrom okolnosti, nažalost to nije plus za Hrvatsku, nacionalno najhomogenija država u Europi. Dobro, ja osobno sam dio tog uvjerljivo većinskog naroda, ali upravo zato sam duboko svjestan činjenice da treba voditi računa da vrlo pažljivo se odnosimo i da čuvamo vrijednosti manjina koje još imamo i odnose u društvu. To da li je trebalo vijeće ili nije trebalo reagirati sa sankcijom to je odluka vijeća, zato postoji ta institucija. To je neupitno. Ali da se ta odluka iskoristi za stvaranje atmosfere straha, dijeljenja, ponovno uništavanje svake mogućnosti da stvorimo jedan pozitivnu klimu, jedan pozitivni kapital za neke promjene u ovom društvu na startu jedne nove Vlade, to sasvim sigurno nije nešto što građanima Hrvatske može biti prihvatljivo i nije im prihvatljivo. Nitko ne voli strah, nitko. Ljudi se loše osjećaju kad im se prijeti, a naročito se svi zajedno moramo loše osjećati kad je točka prijetnji jedna osoba sa tako neupitnim profesionalnim, ljudskih, kakvim god hoćete dignitetom kako je gospođa Mirjana Rakić. O tome pak uopće ne možemo govoriti. Njezino djelovanje, bila je proglašena najboljom TV novinarkom, njezino četrdeset godišnje djelovanje na javnoj sceni to potvrđuje. Ljudi nije dobro da tako postupamo. Smirimo loptu, okupimo ono malo pameti i sposobnosti, tražimo rješenja za ovu zemlju, ne idemo u ideološke podjele a naročito ne izazivajmo strah, to je nešto što mi kao Reformisti i ja osobno ne želimo, nećemo prihvatiti a mogu sasvim sigurno reći da je najluđi u toj cijeloj priči da ako slučajno desni prostor misli da o tome može nešto postići, ne može jer ima vrlo tanku političku bazu i na taj način ih samo gubi jer je tu MOST koji si to ne može dozvoliti. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Vrijeme. Idemo dalje s raspravom.
Prva točka je - Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u 2014. godini Izvješće je podnijela Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti. Ono je podneseno sukladno članku 7. Zakona o Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti. Materijale ste primili u pretince. Raspravu je proveo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješće ste primili na sjednici. Želi li predstavnik podnositelja dodatno obrazložiti izvješće? Da. Izvolite, predstavnik predlagatelja akademik Pavao Rudan glavni tajnik Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora Republike Hrvatske, poštovane gospođe zastupnice, poštovana gospodo zastupnici, uvažene kolege gospođe i gospodo. Dozvolite mi kao prvo da vam u ime svih članova hrama kulture hrvatskog naroda i svih građana Republike Hrvatske, Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, čestitam na izboru u zastupnički Dom našega Sabora, najveće institucije naše države. S obzirom da je u tradiciji Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti podastiranje rezultata vlastitoga znanstvenoga i umjetničkoga rada Hrvatskom saboru i svekolikoj javnosti s obzirom na činjenicu da su joj glavni zadaci utvrđeni člankom 3. Zakonom o Hrvatskoj akademiji i umjetnosti sljedeći, navodim "Akademija potiče, organizira znanstveni rad i zalaže se za primjenu postignutih rezultata, razvija umjetničku i kulturnu djelatnost i brine se o hrvatskoj kulturnoj baštini i njezinoj afirmaciji u svijetu. Objavljuje rezultate znanstvenih istraživanja i umjetničkog stvaralaštva te daje prijedloge i mišljenja za unapređivanje znanosti i umjetnosti na područjima koja su od osobite važnosti za Republiku Hrvatsku.". Ističemo da je i u 2014. godini naša akademija promicala najviše vrijednosti nacije što nadilazi svaku dnevnu ideologiju i pristranost. U ovom izvješću kratko ću izložiti rezultate rada i djelovanja članova naše akademije tijekom 2014. godine za razdoblje u kojem je akademija bila uspješna na svim područjima, u znanstvenome, umjetničkom radu, u radu svojih razreda, zavoda i znanstveno-istraživalačkih jedinica, centara te znanstvenih vijeća, muzejsko-galerijskih jedinica, kabineta, jedinica u sastavu stručnih službi, odbora i drugih tijela Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, zatim na zasjedanju unutar akademije u radu uprave, predsjedništva te njegovih odbora kao i u nakladničkoj djelatnosti naše akademije. O dijelu aktivnosti tijekom 2014. godine istaknut ćemo samo nekoliko podataka koje uvijek navodimo u godišnjem izvješću, a koji su iscrpno prikazani u 118. knjizi ljetopisa koja vam je svima dostavljena. 118 godina akademija tiska svoj ljetopis i ovaj ljetopis koji ste svi primili nije rad naše akademije, ovo je samo popis djelatnosti članova Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Akademija je na dan 31. prosinca 2014. imala 146 redovitih članova, 133 dopisna člana te 88 članova suradnika, tj. akademija je navedenog dana imala ukupno 367 članova. Na redovitom zasjedanju, a ukupno je bilo 17 svečanih sjednica i skupštinskih zasjedanja koje je održano 3. travnja jednoglasno su prihvaćena podnesena izvješća o radu akademije u 2013. godini i donesen je prijedlog također rada za 2014. Sve je to tiskano u prethodnoj knjizi ljetopisa. 22. svečana sjednica u povodu Dana akademije održana je dana 29. travnja 2014. godine. 29. travanj je dan naše akademije kada je 29. travnja 1861. godine u nadahnutom govoru biskupa Josipa Jurja Strossmayera pred ovim Visokim domom, pred Hrvatskim saborom iznio je svoju i iznesena je prijeka potreba da se u jednom obrazovno zapuštenom narodu osnuje institucija pod nazivom Academia scientiarum et artium Slavorum meridionalium – dakle južnih Slavena. I nije točno govoriti o jugoslavenskoj akademiji već u ono vrijeme o akademiji južnih Slavena. Danom 29. travnja 2014. godine podijeljene su nagrade našim akademicima za društvene znanosti, nekim akademicima a i drugim kolegama. Za društvene znanosti dr. Omejec, za područje prirodne znanosti dr. Hamzić i dr. Zebec, za područje medicinskih znanosti dr. Petanjek, za filološke znanosti gospođa prof. Marija Turk, za književnost dr. Botica, za područje likovnih umjetnosti arhitekti Vinko Penezić i Krešimir Rogina, za područje glazbenih umjetnosti prof. i skladatelj Zoran Juranić, a za područje tehničkih znanosti Davor Romić. Meni je izuzetno drago što je 15. svibnja 2014. godine izabrano 11 novih redovitih članova akademije, 7 dopisnih članova akademije, 16 članova suradnika a na izbornom zasjedanju skupštine održane 13. studenog 2014. godine za sljedeće mandatno razdoblje od 4 godine, znači 1. siječanj 2015. do 31. prosinac 2018. izabrana je nova uprava. Za predsjednika uvaženi kolega gospodin akademik Zvonko Pusić, za potpredsjednike uvaženi akademici Jakša Barbić i Velimir Neidhardt, za glavnog tajnika Pavao Rudan pa ćete imati prilike da me još 3 godine vidite ovdje za ovom govornicom kada budem iznosio djelatnost naše akademije. Želio bi vam kazati da je predsjedništvo akademije održalo u 2014.godini deset sjednica i to devet redovitih sjednica ali i također jednu izvanrednu sjednicu. Na svim sjednicama točno je akademik Zvonko Kusić predsjednik naše akademije izvještavao što se je desilo tijekom mjesec dana. Sve to prikazano je u ljetopisu. Predsjedništvo je također i donijelo odluku da se osnuje i pokrene glasnih Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Izuzetno smo ponosni da 12.rujna 2014.godine predsjedništvo akademije donosi izjavu predsjedništva Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti o hrvatskoj etničkoj skupini Bunjevaca i to slijedećeg sadržaja: predsjedništvo Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti jedno je od temeljenih institucija hrvatskog naroda i svih građana RH čija je uloga i čuvanje identiteta naroda na sjednici održanoj 12.rujna 2014.godine donijelo je slijedeću izjavu: "Hrvatska etnička skupina Bunjevaca dijeli se u tri ogranka Dalmatinsko-hercegovački, Primorsko-lički i Podunavski ne zadirući u pravo pojedinaca da se izjašnjavaju o svojoj nacionalnoj pripadnosti, po podrijetlu, povijesti, tradicijskoj kulturi, običajima i jeziku zapadno novo štokavskom i ikavskom Bunjevci pripadaju hrvatskom nacionalnom korpusu. U akademiji djeluje 8 odbora, Odbor za nagrade, za suradnju sa hrvatskim sveučilištima i znanstvenim institucijama, za međunarodnu suradnju, za koordinaciju rada akademijinih znanstveno istraživačkih i muzejsko galerijskih jedinica, za obnovu i razvitak arboretuma trsteno, za zaštitu dobara od nacionalnog interesa te Povjerenstvo za definiranje i promicanje znanosti od nacionalnog značaja, uz njih također djeluje uredništvo Edicije Hrvatska i Europa, to petoknjižje hrvatskoga naroda koja će vjerujem ove godine tiskati i svoju petu knjigu. Odbori su izuzetno značajni i moram priznati da je među tim odborima dosta bila važna djelatnost Odbora za međunarodnu suradnju. Mi smo članovi Europske znanstvene zaklade koja nažalost prestaje sa radom ali zato još naši djelatnici djeluju u Odbor za reviziju znanstvene djelatnosti. Također djeluju u … grupama za humanističke znanosti. Mi smo i članovi Akademije Europe, Europske znanstvene zaklade. Akademik Zvonko Kusić je član upravnog odbora Europske znanstvene zaklade. Neki od nas su članovi Odbora za financije i reviziju European Science Foundation. Meni je čast biti predstavnikom Švicarske, Austrije, Češke, Slovačke, Mađarske, Slovenije i Hrvatske u tom tijelu. Također djelujemo u zajednici s Nizozemskom zakladom za znanosti i Irskim istraživalačkim vijećem. Sveukupno mi smo tijekom 2014.godine djelovali zajedno sa 27 drugih akademija svijeta. Jedna od dosta značajnih djelatnosti je djelatnost unutar EMAN-a Europe mediterranean network to znači Akademije znanosti Portugala, Španjolske, Francuske, Italije, Slovenije, Hrvatske, Bosne i Hercegovine, Crne Gore, Albanije, Grčke, Turske, Libanona, Izraela, Egipta, Tunisa i Maroka. I spremalo se je organizirati forum … Znači da pokušaj baštine čitavoga mediteranskoga regiona de facto bude predmet mogućnosti za razvoj tih zemalja. Stipendije iz Fonda Zlatko i Joyce Baloković za koju Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti predlože kandidate i 2014.godine je dodijeljena dodjeljuje se inače hrvatskim građanima za poslijediplomske studije na Sveučilište Harvard u SAD-u. To je za 2014.-2015.godinu dobila doktorica znanosti Maja Šoštarić koja pohađa poslijediplomski Studij Public, master in public administration na Harvard Kennedy School. Također postoji čitav niz obnova za naročito razvitak arboretuma u Trstenom koji je također dio naše akademije. Akademik Vladimir Marković je radio na realizaciji prethodne godine prihvaćenih programa. S obzirom na zgradu Ljetnikovca Vučetić, zatim Linice, gospodarske zgrade itd. U uredništvu edicije Hrvatska i Europa koje je inače izdala već četiri ogromna volumena od prapovijesti pa do 20. stoljeća u nakladništvu naše akademije zajedno sa Školskom knjigom. Urednici su bili akademik Ivan Supičić a sada posljednjih godina akademik Mislav Ježić. Na francuskom i na engleskom jeziku ta se djela također tiskaju. Postoji i odjel za zaštitu i održavanje imovine i kulturnih dobara, moram priznati da kao što znadete i Gliptoteka spada u djelatnost naše akademije i dio je naše akademije, dakle trebale su se obavljati neki popravci, hitni i nužni zahvati i u zgradi na Trgu Nikole Šubića Zrinskog i u Crkvici Svetog Jerolima u Arboretumu, nažalost sve je to bilo u smanjenim oblicima jer nam financijska sredstva nisu to dozvoljavala. Nakladnička djelatnost moram vam skrenuti pažnju da je do danas akademija tiskala ukupno 6 040 svezaka. U 2014. godini 118 svezaka, a uz pomoć i potporu zaklade akademije još 64 publikacije. Objavljeno je i 12 publikacija i 5 izdanja na cd romu ali pod pokroviteljstvom akademije. Hrvatska zaklada za znanost uključila se je također u financiranje djela znanstvenih projekata, moram priznati da je od predloženih 12 projekata samo 4 prihvaćeno i to je financiranje u 2014.godini prihvaćeno, započeto je 1.siječnja 2015.godine. Drago mi je što je kolega akademik Dario Vrtenar predsjednik Upravnog odbora Hrvatske zaklade za znanost. Naš Odbor za zaštitu dobara od nacionalnog interesa, njegovi članovi su akademici Neidhardt, Zelić, Ježić, Družić, Juračić, Leo Klasinc te prof. Božo Skoko također rade na strategiji onoga što bi trebala biti djelatnost toga odbora. Što se tiče akademijinih razreda i drugih jedinica akademiju čine zapravo 9 razreda, ali ovo je bitno istači, 24 znanstveno istraživalačke jedinice, 11 u Zagrebu na 16 lokacija i 13 izvan Zagreba. I to u Bjelovaru, Križevcima, Osijeku, Požegi, Splitu, Varaždinu, Vinkovcima, Vukovaru, Zadru te dvije u Dubrovniku i dvije u Rijeci uz područnu jedinicu u Puli. Potom 6 muzejsko galerijskih jedinica, 18 znanstvenih vijeća, 22 odbora, zatim Knjižnica akademije i Arhiv akademije te Arboretum Trsteno. Sve je to detaljno opisano u našem ljetopisu. U 14.-toj godini članovi akademije dobili su čitav niz različitih nagrada. Ja bih samo spomenuo neke, prof.dr. znanosti Ivan Golub, istaknuti svećenik i znanstvenik, dopisni član Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti primio je županijsku nagradu za životno djelo Koprivničko-križevačke županije. Zatim su nagrađeni bili čitavim nizom nagrada akademici Tomasović, Paljetak, Neidhardt, Paar, Dešpalj, Aralica, Pavličić, Paljetak, Damaška, Senker, Žić-Fuchs, akademik Gligo postavo je član akademije Europea, Vukičević, akademik Tonko Maroević primio je 18. lipnja nagradu Vladimir Nazor za životno djelo za književnost a gospođa akademkinja Vera Horvat Pintarić primila je od predsjednika Republike odlikovanje Red danice Hrvatske s likom Ruđera Boškovića. Potom Pečarić, Rukavina, Cambi, Dunja Fališevac, Vlasta Piližota, Kallay i Cifrić dobitnici su državnih nagrada za znanost. Akademik Stjepan Damjanović izabran je 2014. godine za predsjednika Matice Hrvatske. Zatim Josip Vaništa primio francusko odličje Viteza reda umjetnosti i književnosti dok je akademik Machiedo dobitnik dviju talijanskih nagrada za esej i prevođenje Premio lerili tea i Premio per la cultura Mediteranea. Potom Milko Kelemen, Cambi, Pavličić. Akademik Pavle Dešpalj izabran je za počasnog šefa dirigenta Zagrebačke filharmonije a 5. prosinca 2014. dodijeljena mu je Plaketa grada Varaždina za postignute uzorne uspjehe u osnivanju i umjetničkoj pomoći radu Varaždinskog komornog orkestra u svih 20 sezona. Potom kolegica Matanović, članica suradnica naše akademije, akademik Matić, akademik Pećina, akademik Zlatko Bourek dobitnik je nagrade za životno djelo Hrvatskog društva likovnih umjetnika. A na koncu moram spomenuti i akademika Viktora Žmegača i Borisa Senkera te gospođu Irenu Vrkljan koja je dopisna članica naše akademije, dobitnici su nagrade Kiklop, sajma knjiga u Istri. Što se tiče zaposlenika u akademiji. Što se tiče zaposlenika u akademiji. U akademijinim zananstveno-istraživalačkim, muzejsko-galerijskim i stručnim jedinicama 2014. godine bilo je zaposleno ukupno 237 djelatnika i 24 znanstvena novaka, odnosno ukupno 261 zaposlenik, po strukturi od 261 akademijinih zaposlenika, 91 je sa akademskim stupnjem dr. znanosti te 7 magistra znanosti. 45 zaposlenika u muzejsko-galerijskim, arhivskim i knjižničarskim zvanjima rade a 79 službenika u stručnim službama. Muzejsko-galerijske jedinice naše akademije su gliptoteka, kabinet grafike, Strossmayerova starih majstora i Hrvatski muzej arhitekture. Obogatili su djelatnost čitavim nizom izložbi, objavljenih knjiga, održanih koncerata, znanstveno-stručnih skupova, predstavanja itd.. Što se tiče knjižnice naše akademije, nastavljen je proces digitalizacije. Knjižnica također sva djela naše akademije koja su objavljena itekako zamjenjuje i izmjenjuje sa čitavim nizom različitih institucija u zemlji i svijetu. Osobito je važno istači da je 2014. godine u suorganizaciji sa turskim Institutom Yunus Emre u razdoblju od 12. do 31. svibnja održana jedna veličanstvena izložba pod nazivom "Riječ, pismo, slika iz riznice orijentalne zbirke Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti". Naime, nakon užasa koji se je zbio sa fantastičnom knjižnicom u Sarajevu gdje su uništeni mnogi materijali ili gotovo svi materijali iz orijentalne zbirke Bosne i Hercegovine, naša orijentalna zbirka je jedina koja je u ovom području Europe najbogatija. I zajedno sa institutom Yunus Emre ja se ovdje javno coran publico zahvaljujem kolega iz Turske, uspjeli smo 2100 svezaka orijentalne zbirke digitalizirati. Knjižnica inače isto održava čitav niz različitih izložbi a digitalizirano je u 2014. godini 200 tisuća 560 stranice. Zaklada Hrvatske akademije djeluje u sastavu, predsjednik je akademik Neidhardt a članovi odbora sa strane akademije su akademici, Strčić, Popović, Kaštelan, Wikerhauser, Novaković, Stamać, Dešpalj i Leo Budin. Ravnateljica zaklade dakle ona koja vodi stvarno zakladu je gospođa Marina Štancl diplomirani pravnik. Bitno je istači da iz fonda nagrade Dragutin Tadijanović kojega izdaje i daje naša zaklada akademije dodijeljena je pjesnička nagrada književniku Miroslavu Mađeru i dvije studentske stipendije svaka u iznosu od po 5000 kuna iz donacije gospodina Stipana Bilića Prcića dodijeljene su dvije potpore najboljim učenicima Imotske gimnazije svaka u iznosu po 20 000 kuna. Moram vam kazati što se tiče financijskog izvješća da je to uvijek vrlo delikatno pitanje. I ja vas molim gospođe i gospodo zastupnici da pomognete akademiju koliko god možete. Naime, od 2008. godine smanjena su sredstva iz donacije za otprilike 16 milijuna kuna. Ali smo pod vodstvom nove uprave akademije i pod vodstvom akademika Kusića savjesno, ozbiljno i odgovorno djelovali. Smanjivali smo troškove maksimalno i na žalost ipak smo ostali u određenom gubitku. Taj gubitak je međutim pokriven iz sredstava koja smo imali na neki način sakupljena do tada i na taj način smo 31. prosinca 2014. godine završili godinu kad nije bilo nepodmirenih obaveza s naslova redovitog poslovanja prema dostavljačima. U zaključku izvješća poštovani gospodine predsjedniče, poštovane članice i članovi Hrvatskog sabora želim istaći. Naša je akademija od dana osnivanja pa sve do danas bila jedna od naših temeljnih institucija, bila je i jest hram kulture hrvatskog naroda i svih građana Republike Hrvatske, hram znanosti, umjetnosti, retorike i stvaralaštva. Naša je akademija i pretprošle 2014. godine savjesno, ozbiljno i odgovorno izvršila zadaću koju joj je namijenio Hrvatski sabor još godine 1861. što smo jasno pokazali postignutim rezultatima tijekom 2014. godine. Otprilike isto čuti ćete i negdje u svibnju mjesecu kad budem podnosio izvještaj za 2015. godinu. Ali u 2014. godini u akademiji je održano 350 događanja i to 108 znanstvenih skupova, simpozija, škola, savjetovanja i okruglih stolova, 11 skupštinskih zasjedanja, 17 svečanih sjednica, dodjela nagrada i koncerata, 29 posjeta delegacija i događanja iz područja među institucijske i međunarodne suradnje, 63 predavanja, 56 predstavljanja knjiga, konferencija za novinare, predstavljanja programa i prikazivanja filmova, 64 izložbe, te dvije na žalost komemoracije preminulim članovima. Tijekom 2014. u akademiji je objavljeno ukupno 118 svezaka, raznih publikacija i to: 26 knjiga, 22 zbornika radova, 41 svezak časopisa, 17 kataloga izložbi, 3 knjige sažetaka, 1 svezak rječnika, 5 partitura i 3 spomenice našim preminulim akademicima. Potporom zaklade objavljene su 64 publikacije, dok su akademici izvan akademije objavili još 46 knjiga, naši članovi suradnici 9, dopisni članovi jednu knjigu, a zaposlenici akademije dvije što ukupno čini 58 knjiga objavljenih izvan akademije. Uz te objavljene naslove riječ je, gospođe i gospodo, o ukupno 590 događanja čak nekoliko tijekom jednoga dana. S pravom se ponosimo jer smo time našim zajedničkim radom i zahvaljujući nastojanjima svih članovima akademije našu instituciju otvorili javnosti, svim građanima Republike Hrvatske što je i prepoznato. Samo je tijekom "Dana otvorenih vrata" akademiju posjetilo preko 7000 naših građana. Svojim smo radom zastupali najviše kriterije kvalitete i slobode znanstvenog i umjetničkog stvaralaštva, poticali smo a i promicali znanstveni, kulturni i gospodarski napredak oslanjajući se ponajprije na priznati stvaralački i moralni autoritet naših članova. Zato je naša akademija i u 2014. godini znala buknuti čistim plamenom intelektualne i moralne savjesti. Ja vas molim gospođe i gospodo zastupnici prihvatite izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u 2014. godini. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala lijepa akademiku Rudanu. Imamo jednu repliku, onu uvaženog zastupnika Rajka Ostojića. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine tajniče, akademiče Rudan čestitam na izvješću koje ću naravno u potpunosti podržati. Citirat ću posljednjih par vaših rečenica: "HAZU je hram kulture, znanosti, umjetnosti, retorike i stvaralaštva, moralna i intelektualna vertikala Hrvatske domovine." Dakle, naš premijer je u svom uvodnom govoru citirao Pattona, poznatog antifašistu, generala koji je rekao: "Prihvatite izazov." Tad sam mu reko da očekujem da se poštuje druga uzrečica Pattona koja je vrlo jasna, a on kaže: "Postoji samo jedna vrsta discipline perfektna, savršena disciplina." Očekujem naravno i to od njihovih aktualnih ministara. Pa dozvolite da na osnovu vaše završne rečenice intelektualna, moralna vertikala, hram kulture, retorike i stvaralaštva, da sad citiram ponovno treći put generala Pattona. Citiram: "Ako si prolijevao svoju krv za ovu zemlju, da bi to kasnije do smrti naplaćivao, reci koliko ta ljubav košta da je platimo i kupi prnje odavde. Idi tamo gdje se domovina može kupiti za novac." Završen citat. Kao hrvatski branitelj '91. a ne '95. ili '99. imam potpuno pravo da citiram generala Pattona i nadam se da ćemo u ovom našem mandatu se sjetiti poznatih njegovih uzrečica iz kojih svi, pa i mi saborski zastupnici možemo puno naučiti. Hvala vam lijepa gospodine akademiče Rudan.
Hvala lijepa. Sada bih pitao da li izvjestiteljica odbora želi uzeti riječ? Da. Uvažena predsjednica odbora gospođa Gordana Rusak.
Gospodine predsjedniče akademiče Reiner, kolegice i kolege. Iznimna mi je čast što se u ime Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu mogu očitovati o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, intelektualne i kulturne perjanice ovoga društva. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskoga sabora razmotrio je na sjednici održanoj 26. i 27. siječnja 2016. Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u 2014. godini koje je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti aktom od 10. travnja 2015. godine. Odbor je sukladno odredbi članka 97. Poslovnika Hrvatskog sabora pitanje raspravio kao matično radno tijelo. U raspravi članovi odbora jednoglasno su podržali Izvješće o radu akademije za 2014. godinu i pozitivnim je ocijenjen rad akademije koji je vidljiv kroz brojne aktivnosti, primjerice brojnih sudjelovanja članova akademije u međunarodnim institucijama, radu akademijinih odbora i razreda u izdavačkoj djelatnosti te mnogim drugim aktivnostima. Također, pohvaljen je rad Odbora za suradnju s hrvatskim sveučilištima i znanstvenim institutima te angažman akademije u izradi Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije. Tema rasprave bilo je i jačanje uloge medija odnosno komunikacijskih programa akademije. Nakon provedene rasprave Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da prihvati Izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u 2014. godini. I na kraju da se zahvalim gospodinu akademiku Rudanu na ovako iscrpnom izvješću. Hvala lijepa.
Hvala lijepa predsjednici odbora. Otvaram raspravu. Prvi će na redu biti u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi zastupnik Miroslav Tuđman, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani glavni tajniče akademiče Rudan, kolegice i kolege. Rijetko kada se događa da zastupnici dobiju jedno Izvješće o radu tijela odnosno onome o čemu se govori na 1400 stranica ako se ne varam koliko je ovo izvješće sadržano u ljetopisu akademije. Doduše to su dobili zastupnici prethodnog saziva Sabora a ne i ovi koji su, mi koji smo danas ovdje. Ono što možda samo za uvod što vrijedi podsjetiti na ove brojke koje je i akademik Rudan ovdje iznio, radi se o 350 događaja, odnosno 108 znanstvenih skupova, 118 knjiga, publikacija u preko 50 tisuća primjeraka. To je samo dio od preko 6000 svezaka koje je akademija u svojem dosadašnjem radu objavila i obznanila. O jednoj mreži, Europskoj mreži akademija, o mreži znanstvenih institucija i sveučilišta u kojoj akademija participira kao vodeća i najuglednija znanstvena institucija. Sve to je produkcija nešto manje od 400 redovnih ili dopisnih članova, odnosno suradnika akademije. Pitanje je zapravo, da, još treba reći da je ovo izvješće ne samo prihvatila akademija nego je prihvatilo i Ministarstvo znanosti, prihvatio je čak i prethodni odbor ovoga saziva prema tome zapravo pitanje je svrsishodnosti ove rasprave i ovoga načina rada prihvaćanja ovoga izvješća. Što mi zapravo prihvaćamo? Mislim da Sabor ne treba preuzimati te ingerencije da ocjenjuje znanstvenu produkciju, da podcjenjuje znanstvenu produkciju akademije. S druge pak strane očito je i na temelju ovih elementarnih podataka da količina financijskih sredstava koji se izdvajaju iz proračuna, a to je negdje oko 74 ili 75% od ovih 70 milijuna s kojima se akademija i akademijini instituti financiraju, da je očito da je to sa time pokriveno. Zato bih možda ovdje sugerirao da možda otvorimo, da iskoristimo ovu priliku i vidimo koliko je svrsishodno post festum raspravljati o nekim stvarima. Danas raspravljamo o Izvješću za 2014. i raspravljat ćemo vjerojatno u dogledno vrijeme za 2015. Ali to je nešto što je iza nas i što samo trebamo primiti na znanje. Bilo bi puno uputnije, po mom mišljenju, da se raspravlja, ako ne u sabornici a ono u nadležnim odborima, o prijedlogu plana rada akademije sa ciljem da se znanstvena produkcija harmonizira sa strateškim ciljevima razvoja Hrvatske, sa planovima rada Vlade tako da ta znanstvena produkcija bude podloga boljim zakonskim prijedlozima i zakonima jer kao što znate mi naprosto nemamo u našem Poslovniku i nije obveza Vlade da daje analizu stanja zbog kojeg ili radi kojeg se donose pojedini zakoni. Kada je bilo u prošlom sazivu rasprave o Poslovniku ja sam predlagao da se unese obveza da zakon ne može doći u raspravu ako ne postoji analiza stanja, to je odbijeno i rečeno je da dosta samo ocjena postojećeg stanja zašto se neki zakon donosi. Ta ocjena stanja, neću reći uvijek, ili neću reći često ali se ipak nije rijetko da se donosi na temelju osobnih impresija ili osobnih iskustava što naprosto nije dostatno i nije dobro. S druge pak strane razlog za ovakav jedan pristup imamo i u jednoj činjenici koja je akademiju na neki način odmakla od one temeljen funkciju kojoj je i Strrosmayer 1861. zagovarao da bude hram kulture i znanosti naprosto zbog toga što u 21.stoljeću knjiga više nije osnovni medij komunikacije. A akademija de facto sa javnošću komunicira preko svoje znanstvene produkcije, a to su knjige i časopisi. Nama je, ako želimo tu znanstvenu produkciju staviti u svrhu ukupnog društvenog razvoja onda bismo upravo preko, trebali tražiti tu sponu da znanstvena produkcija bude u funkciji strateških ciljeva i ukupnog društvenog razvoja Hrvatske, a taj spoj se može osigurati upravo ovdje kroz Sabor na način da se prijedlozi i planovi rada akademije raspravljaju prethodno na nadležnim odborima kako bi te analize mogle u duljem ili kraćem vremenu biti podlogom za donošenje zakona, odnosno za prosudbu u faktografije zbog kojih ili radi kojih treba mijenjati određene zakone i zakonske odredbe. U tom smislu poštovani predsjedniče i akademiče, pardon ispričavam se došlo je do promjene predsjedniku Sabora koji je najavio da bi trebalo razmotriti kako modernizirati odnosno promijeniti određene pravila ponašanja u Saboru, mislim da bi i na temelju ovoga primjera, a bit ćemo, raspravljat ćemo i o još nekim drugim ovakvim izvješćima, da je dobro okrenuti obrazac, ne raspravljati o njima … nego o njihovim programima prethodno raspraviti kako bi svrha bila da znanstvenu produkciju stavimo u korelaciju sa strateškim razvojnim ciljevima. Na kraju, u ime kluba HDZ-a, klub HDZ-a će podržati ovo izvješće u potpunosti. Hvala.
Zahvaljujemo. Jedna replika uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Tuđman, podražavam vašu ideju i slažem se s time kada govorite da akademija treba biti uključena u društvene procese, u društvene promjene uostalom našeg društva, naše politike. Neki od akademika u ostalom su istaknuti političari pa i naš predsjednik Sabora, ali htio bi vam skrenuti pažnju na nešto drugo a to je da vjerujem da akademija već sudjeluje i to aktivno sudjeluje upravo u tome, dakle akademija je dio našeg društva, ne može biti izuzeta izvan toga i recimo po meni je nemjerljiv doprinos akademije upravo u izradi Strategije znanosti, obrazovanja i tehnologije. Dakle akademija je radila smjernice, članovi akademije su i dalje aktivno uključeni u proces i rasprave oko provođenja strategije, od donošenje strategije, modeliranja strategije. I mislim da upravo u tome se i očituje njezin doprinos. Tako da ovo je svako primjer kako se akademija uključuje i treba uključivati u društvene tokove o čemu ću nešto više govoriti u raspravi ali svakako podržavam vašu tezu da akademija treba biti aktivni čimbenik i u promjenama i u procesima koji se događaju u našem društvu.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Tuđman.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja ni u jednom trenutku nisam rekao da akademija nema tu funkciju da ne već ne djeluje prema javnosti, nego sam govorio o promjeni komunikacijskih obrazaca. Naprosto vi danas ako želimo reći i generalizirati pa da malo zaoštrimo stvari, danas parlamentarne stranke ili sve stranke su se lišile intelektualnih elita ili veza sa intelektualnim elitama, ne u smislu pojedinaca nego onoga što one predstavljaju u društvu. Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti je najuglednija znanstvena institucija i bilo bi normalno da ona osim ovoga o svojoj otvorenosti prema van bude isto tako participira sa svojom znanstvenom produkcijom i stavovima u svim znanstvenim, u svim zakonskim projektima ili u dobrom dijelu zakonskih projekata tako da ti projekti budu po difoltu ako hoćete sastavni, predmetom nepolitičkih odluka jer znanost nije za to, nego da bude podloga analizi postojećeg stanja. To je smisao bilo ove intervencije, a s obzirom da smo svjedoci kako se ti komunikacijski obrasci strahovito brzo mijenjaju mi danas nemamo načina kako uključiti znanstvenu produkciju ovdje. S druge pak strane, iluzorno je očekivati da bi ministri, članovi Vlade ili zastupnici u Saboru pročitali godišnju produkciju ili mogli pratiti godišnju produkciju akademije jer za to niti imaju vremena, niti smo svi mi osposobljeni da to možemo raditi. Prema tome potrebno je da se ta produkcija prilagodi osnovnoj zadaći Hrvatskoga sabora odnosno u pripremi tih zakona u Vladi.
Hvala. Sljedeći je gospodin uvaženi zastupnik Veljko Kajtazi u ime Kluba … [[Govornik se ne razumije.]]
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani glavni tajniče Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, poštovane kolegice i kolege. Prije nego što počnem svoje izlaganje vezano za izvještaj HAZU, imajući u vidu da danas obilježavamo Međunarodni dan sjećanja na žrtve Holokausta, kao predstavnik nacionalnih manjina i naroda stradalih u Drugom svjetskom ratu želim istaknuti i podsjetiti na par činjenica. Pored ostalih manjina i naroda koje ja predstavljam a koji su također bili žrtve terora i nasilja '40.-ih godina ističem kako predstavljam i Židovsku i Romsku nacionalnu manjinu u Republici Hrvatskoj koji su posebno stradali na našim prostorima. Holokaust u tzv. NDH bio je nažalost dio pokreta, sustavnog istrebljenja romskog i židovskog naroda koji je pokrenula nacistička Njemačka a koje su ustaške vlasti sljedbenici tog zla vrlo efektivno prodirali na našim prostorima. Rasistička politika protiv Roma i Židova koja je rezultirala sustavnim programom i desetkovanjem tih naroda na ovim prostorima nešto je čega se moramo prisjećati kako se ne bi ponovilo. Ne trebamo se upuštati u nepotrebne rasprave oko prošlosti i analize jer i za to postoje druge institucije. Međutim, nikako ne smijemo odustati od obilježavanja stradalih, autohtonih nacionalnih manjina hrvatskoga društva. Hrvatski sabor kao institucija sigurno zauzima mjesto na kojem se stradanje ovih naroda prepoznaje i ističe kao jedna od temeljnih vrijednosti na kojima se temelji naš cjelokupni politički sustav. U tom smislu je Hrvatski sabor 12. prosinca 2014. godine priznao i Međunarodni dan sjećanja na romske žrtve holokausta koje obilježavamo svake godine 2. kolovoza na lokaciji sela Uštica pored Jasenovca. Lokacija tog posebnog logora za Rome koji su na posebno brutalni način ubijeni i kao narod uništavani na nekad napušteno, neobilježeno i neuređeno groblje a sada je na primjeren način uređeno te se svake godine na lokaciju okuplja tisuće Roma i njihovih prijatelja kao i predstavnika najviših institucija. 2. kolovoz i današnji datum dio su tog istog obilježavanja ali ih nažalost treba razdvojiti. Kažem nažalost jer je sve to pokretanje posebno dana sjećanja na romske žrtve holokausta, o romskom stradanju se nije govorilo. Dublje analize i razloge zašto je to bilo zaboravljen genocid prepuštam akademskoj zajednici i predstavnicima institucije o kojoj ću sada govoriti a koja je već prepoznala suvremeni položaj Romske nacionalne manjine u Republici Hrvatskoj kao predmet svog istraživačkog interesa. Pored nas je Izvješće o radu HAZU za 2014. godinu. Žeo mi je što već ne raspravljamo o izvješću 2015. godine ali smo mi još na izvješću od pretprošle godine. Tijekom 2014. godine u HAZU održano je 350 događaja. Drago mi je vidjeti da je akademija zaključila kako je bila uspješna u svom djelovanju i da su sve aktivnosti održali bez većih problema. No ono što meni nedostaje u 2014. je ono što smo mi ostvarili u 2015. godini. Želim istaknuti ovu priliku da naglasim kako je tek u 2015. godini održana prva međunarodna znanstvena konferencija koja se bavila isključivo položajem jedne priznate nacionalne manjine u našem društvu Romske nacionalne manjine. Nažalost, tek je prošle godine romska tematika na velika vrata ušla u akademiju održavanjem međunarodnog znanstvenog skupa "Položaj Roma u Republici Hrvatskoj, jezik, kultura i književnost". Ovu inicijativu su bez rezerve podržavali predstavnici akademije, predsjednik akademik Zvonko Kusić, tajnik akademik Pavao Rudan zajedno sa ostalim osobljem akademije i profesorima sa Filozofskog fakulteta u Zagrebu. Podršku u organizaciji … [[Govornik se ne razumije.]] također pruža i Savez Roma u Republici Hrvatskoj Kali Sara kao krovna romska udruga u Republici Hrvatskoj na čemu im zahvaljujem te se nadam da će suradnja romske zajednice i HAZU biti nastavljena. Isto tako se nadam da ćemo u neko razumno vrijeme imati i prvog člana akademije iz redova Romske nacionalne manjine što zasada nažalost nije slučaj. Spomenuli smo skup je uspješno organiziran a njime je po prvi put u povijesti u radu akademije bila uključena i romska zajednica te predstavnici Romske nacionalne manjine na lokalnim razinama. Akademija je stoga pokazala da je institucija svih građana Republike Hrvatske i da promovira vrijednosti zapisane u našem Ustavu u punom smislu. Pokazala je riječi i dijelom da su vrata akademije otvorena za sve građane Republike Hrvatske. Ranijih godina je bilo govora o tome kako je akademija zatvorena institucija, institucija s kojom obični građani nisu pretjerano povezani. Međutim, s druge strane kada god je bila prilika akademija je svoj bogat rad otvarala prema javnosti. Bilo je to za vrijeme Noć muzeja ili Dan otvorenih vrata. Ili otvarajući se prema za nju novim područjima kao što je istraživanje suvremene romske problematike i položaja Romske nacionalne manjine u hrvatskom društvu. Na tome se posebno zahvaljujem predsjedniku akademiku Kusiću i tajniku akademiku Rudanu. Skup koji sam spominjao je održan u sklopu obilježavanja Svjetskog dana romskog jezika 4. studenog a sljedeći dan na centralnom obilježavanju ovog skupa okupilo se oko 2000 ljudi što je za romsku zajednicu ogroman broj imajući u vidu da je u Republici Hrvatskoj službeno samo oko 17000 Roma. Kad bi uzeli i realne ocjene da se u Republici Hrvatskoj živi od 40 do 45000 Roma i u tom kontekstu ovaj broj od 2000 pokazuje da romska zajednica pridaje veliki značaj svojim praznicima. Romski praznici su u prošlom sazivu Sabora priznati velikom većinom glasova zastupnika u ovom Visokom domu. Nadam se da će trend podržavanje romske zajednice i romskih praznika bit nastavljen i za vrijeme mandata ove nove Vlade i zasjedanje ovog saziva Sabora. Na tim temeljima se i Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti je uključila i u ovaj proces i pokazala kao što sam već rekao da je institucija svih građana. S obzirom da akademija izvješćem dokazuje svoj uspješan rad moram reći da sam iz prve ruke saznao da provedbu ovakvih skupova nije lako odraditi bez obzira na postojanje dobre volje. Akademija kao i mnoge druge znanstvene i kulturne institucije ne raspolažu sa dovoljnim sredstvima za potpuno uspješan rad. Moram istaknuti kako je vrlo bitno da se svi mi ovdje osvrnemo na tu činjenicu kad u ovom Visokom domu uskoro budemo izglasavali proračun Republike Hrvatske. Koristim ovu priliku da naglasim kako nema ni gospodarskog napretka ako društvo ne napreduje kao društvo znanjem. Neophodno je da institucije kao Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti budu obuhvaćeni tim reformskim planovima oporavka, te da se uz nužnu reorganizaciju potrošnje što više sredstva izdvoji za rad akademskih, znanstvenih i obrazovnih ustanova u našoj državi, a pogotovo oni koji svojim radom pokazuju i dokazuju da su stvarno nacionalne institucije, da su institucije svih građana ove države kao što to uspješno čini Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti. Kao predstavnik čak 12 nacionalnih manjina zalagat ću se da se manjinske teme što više istražuju i analiziraju osim romske nacionalne manjine i druge manjine u Republici Hrvatskoj koje imaju svoju tradiciju, kulturu i čine bogatstvo ovog društva. Na žalost u zadnje vrijeme se položaj nacionalnih manjina, pa čak i naš Ustavni zakon doveo u pitanje jer se manjine često doživljavaju kao teret ovog društva, kao neki vanjski faktor koji bi trebao umanjiti društvenu ulogu i značaj. Istraživanjem manjinske tematike i upoznavanje javnosti sa poviješću nacionalne manjine koja su isprepletena, odnosno dio hrvatske povijesti mora biti prioritet koji će podržavati i nova Vlada RH. To mora bit prioritet za nas koji ovdje radimo saborske zastupnike. Na samom kraju ponavljam i pozivam sve kolege da potvrde ovo izvješće akademije i da u predstojećem razdoblju na svaki način podrže rad ove institucije. Kao klub nacionalnih manjina i klub Hrvatske narodne stranke će u svakom slučaju i učiniti. Hvala.
Hvala. Idemo dalje s raspravom. U ime SDP-a uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani tajniče Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, kolegice i kolege uvijek me veseli prilika kada možemo u Hrvatskom saboru raspravljati o drugoj najstarijoj instituciji hrvatskog naroda i usudio bi se reći hrvatske države a to je upravo Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti. Jako mi je drago kad se naša druga najstarija institucija obraća najstarijoj instituciji hrvatskog naroda a to je upravo Hrvatski sabor. Čitajući Ljetopis i za 2014.godinu, pa pregledavajući i ovo sažeto izvješće koje smo dobili na klupama možemo utvrditi da je 2014.bila godina bogata događanjima i još jedna uspješna godina zabilježena u bogatoj i hvale vrijednoj povijesti Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. I gospodin Rudan i kolege prije mene govorile su koliko je to bilo događaja, čak 350 različitih događanja, financirali su se znanstveni projekti, 2728 različitih vrsta radova, publikacija, autorskih knjiga, uredničkih knjiga, znanstvenih radova itd. izašlo je iz bogate izdavačke djelatnosti naše akademije. Dakle, Ljetopis je kao i uvijek opsežan i temeljit. Ljetopis kao i uvijek pokazuje presjek rada naše akademije i uvijek je na ponos i nama koji ga čitamo ovdje ali vjerujem i časnim članovima akademije našim akademkinjama i akademicima. Mogao bih jako dugo pričati o radu HAZU-a no tri stvari bih posebno istaknuo, na neke od njih su me potakle i rasprave kolega prije mene a to je i o tome smo već prije raspravljali kada smo govorili o radu akademije to je projekt otvaranja akademije prema javnosti. Dakle uveden je projekt otvorenih vrata akademije. Sa zadovoljstvom ga mogu ocijeniti kao nečim uspješnim dakle da se i djelatnost akademije ali i blago akademije približava javnosti. Da se naši učenici, studenti informiraju o radu akademije, da se upoznaju sa kulturnim i povijesnim blagom koje akademija čuva, što je jako bitno posebice ovdje u Zagrebu gdje imamo i Strossmayerovu zbirku, gdje imamo i Arhiv akademije i sve ostalo što čuva veliko i umjetničko blago ali i povijesnu građu koja koristi našim povjesničarima. Tu bih posebno istaknuo i Zavod u Zagrebu kao primjer dobroga otvaranja prema javnosti budući da sam i sam imao prilike u tome sudjelovati i kao član županijske skupštine ali i kao zainteresirani građanin koji zaista puno energije ulažu u to upravo da populariziraju rad akademije, da učine rad akademije vidljivim i da naši građani dakle koji nemaju svakodnevnog doticaja ili se ne bave znanošću, umjetnošću da mogu vidjeti koliko je nemjerljiv zapravo doprinos akademije našem društvenom životu. Dakle mogu se složiti sa nekim kolegama kada govore da se akademija treba jače uključiti u društvena događanja ali mislim da je prvi korak k tome upravo ovo a to je upoznavanje građana i javnosti što akademija radi. Također druga stvar koju bih posebno istaknuo je uključenost akademije u diskusiju oko preustroja znanstvenog, visokoškolskog, srednjoškolskog i osnovnoškolskog sustava. Mislim da je tu doprinos akademije bio nemjerljiv. Prije svega i činjenicom da je upravo akademija radila na dokumentu koji smo nazvali smjernice za izradu Strategije obrazovanja znanosti i tehnologije ali naravno da se njihov rad i njihove sugestije cijene i dalje i prilikom izrade same strategije ali naravno i provedbi strategije i to je ono što i od akademije uostalom očekujem. Dakle odbora za suradnju sa hrvatskim sveučilištima i znanstvenim institutima u 2014. godini kako se da iščitati iz izvješća se bavi uglavnom ovim temama i tu bih se posebno zahvalio svim akademicima i akademkinjama koji su sudjelovali upravo u ovom segmentu jer držim da je to jedna od najvažnijh procesa koji je započeto u mandatu prošle Vlade i najbitniji za cjelokupnu Hrvatsku. Jer govorimo čak i kada je uvaženi akademik Rudan govorio o motivima koji su potakli Strossmayera na osnivanje akademija na osnivanje Akademije znanosti i umjetnosti je upravo kako smo tada rekli, kako je on tada rekao da je jedan narod školsko zaostao, nedovoljno prosvijećen, da mu treba jedna takva institucija. I upravo zbog toga očekujem i dalje aktivno sudjelovanje ove institucije koja je i zamišljena između ostaloga i sa ovom vizijom u artikuliranju i radu na strategiji i provođenju iste. Nadam se da smo apsolvirali rasprave da strategija, odnosno kurikularna reforma školstva ide dalje i da tu više nema dvojbi. Treća stvar koju bih posebno istaknuo je promicanje, isticanje uloge osnivača akademija, ali također i jednog velikog mecena koji je zadužio hrvatski narod, nas koji sjedimo ovdje u Hrvatskom saboru kao i sve građane pa i sama akademija to je njezinog osnivača Josipa Juraja Strossmayera. Imao sam čast nazočiti na obilježavanju 200 godina rođenja i 110 godina smrti Josipa Juraja Strossmayera u Osijeku i tu bih još jedanput podcrtao i zahvalio se zavodu u Osijeku i ponaosob akademiku Antunu Tucku koji je jako puno truda upravo u to uložio. Mislim da često zaboravljamo kakvog smo čovjeka imali u Strossmayeru koji je imao i viziju ali i energiju da tu viziju provede od same akademije, od prosvjete i svega ostaloga što je učinio za Hrvatsku i hrvatsko društvo 19. stoljeća i ranog 20. stoljeća. Pa ja bih se usudio reći da njegov utjecaj osjetimo i danas. I jako mi je drago da je jedan od ciljeva i zavoda u Osijeku ali i akademije kao takve, promicanja upravo njegovog rada i djelovanja, na tome im se zahvaljujem i u tome imaju moju osobnu svesrdnu podršku. Kada govorimo o financijama i o financijskom izvješću kao što akademik Rudan je rekao, akademija je naime dio društva, ne može biti ekskulpirana i izolirana od događanja i tijekova koji se dešavaju u društvu. A 2014. godina gospodarski i nije bila najsjajnija. To se nažalost odrazilo i na akademiji i na njezinom poslovanju međutim gubitke koji su ostvareni, oni su pokriveni prenesenim viškovima iz prošlih godina tako da tu problema nema. Ali ono što posebno valja istaknuti da su svi dobavljači plaćeni. Ja mislim da je to jako dobra poruka i naše najviše institucije u znanosti i umjetnosti. No trendovi se mijenjaju 2015. godina bilježi gospodarski oporavak, gospodarski rast tako da vjerujem da će u 2015. i financijski dio akademije izgledati bolje kada budemo raspravljali o tom izvješću. Čestitam i akademiku Rudanu ali i našoj akademiji na još jednoj uspješnoj godini, na još jednom ljetopisu na koji se ponosimo i naravno ovo izvješće ne možemo ništa drugo nego podržati. Hvala lijepa.
Jednu repliku, uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik.
Ja bih se osvrnuo na ove riječi gospodina Hajdukovića, koje su u svakom slučaju, dobro bi bilo da ih se ponovi, kada je govorio o Strossmayeru. Strossmayer je zapravo sinonim za HAZU. To je čovjek koji je živio samo 5 godina u 20. stoljeću ali ja bih ustvrdio da je to zapravo čovjek 20. stoljeća. Jer te poruke njegove su toliko snažne da su i danas vrlo aktualne i ovo je dobra prilika da se možda malo podsjetimo, da se vratimo njegovom geslu o prosvjeti i znanju, o požrtvovanosti prema vlastitom narodu ali i otvorenosti prema svijetu. Jer Strossmayer je upravo bio to, domoljub ali i veliki čovjek europljanin. A bojim se da nama nedostaje i domoljublja i okrenuti se prema Europi. Jer i jednoga i drugoga imamo ali bojim se na pogrešan način.
Hvala. Idemo na pojedinačnu raspravu. Prvi se javio gospodin, uvaženi zastupnik Željko Jovanović.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvaženi glavni tajniče akademije akademiče Rudan, kolegice i kolege. Ovo mi je negdje čini mi se osmo izvješće koje imam pred sobom i zaista mogu sa zadovoljstvom reći da se osjeća iz godine u godinu da akademija ima sve veće pomake u svom radu posebno pod vodstvom akademika Pusića i njegove desne ruke gospodina Rudana. Veliki dio toga rekao je kolega Hajduković, tako da ću skratiti svoju raspravu. Ono što želim dodatno danas reći, jer mislim da zaslužuje da to spomenem u sabornici, a na tragu je i ono kako je efektno završio akademik Rudan, da je akademija plamen moralne, intelektualne savjesti. Pa meni je evo zadovoljstvo danas kad raspravljamo o Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti reći jednu vijest koja će obići danas cijeli svijet, a to je da Hrvatska se više ne ubraja u korumpirane države. Mislim da je prigodno to uz raspravu o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti reći, jer je objavljen indeks Transparency internationala po kojem je Hrvatska skočila sa 61. na 50. mjesto, odnosno popravila se za 3 boda sa 48 na 51 i više se ne ubraja u korumpirane države. To je sjajna vijest. To je još jedno naslijeđe koje ostaje od prošle Vlade. Sjajna je vijest zato što i kad je u pitanju bruto domaći proizvod on jako ovisi o indeksu percepcije korupcije i samo jedan bod znači bolje uvjete za poslovanje kompanije i svijeta koje prate što se događa u Hrvatskoj. A upravo to je i jedna od vizija Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti koja kaže da je hrvatsko društvo, društvo znanja i znanosti, a misija je uključivanje hrvatske znanosti u europske i svjetske tokove znanosti trajnim poticanjem i sustavnim povećavanjem ulaganja iz državnog proračuna i drugih izvora u istraživanje i razvoj znanosti, te briga o hrvatskoj kulturnoj baštini i njezinoj afirmaciji u svijetu kao bitnih čimbenika duhovnog, gospodarskog, političkog i sveopćeg napretka Hrvatske. Gotovo da bi ovu viziju i misiju Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti trebali uzeti mi saborski zastupnici kao našu vlastitu viziju i misiju. Ono što posebno želim reći kad je u pitanju Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti a to je da je ona oslonac u ovim turbulentnim vremenima užurbanih promjena i da rad Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti pridonosi konsenzusu oko strateških nacionalnih ciljeva uz njegovanje svih onih temeljnih vrijednosti na kojima počiva ljudsko društvo, a o čemu smo i danas u nekoliko navrata čuli posebno kad je riječ o slobodi i o tome što je sloboda govora, a što je govor mržnje. Također želim još jedan dio uloge akademije citirati jer mi se također uklapa u trenutačno stanje u hrvatskom društvu, a to je da je uloga akademije okupljanje, mobiliziranje, vođenje i predstavljanje znanstvene, stručne i umjetničke elite u svim područjima, te provođenje analiza i procjena o svim važnim nacionalnim pitanjima u državi. Jedna od važnih uloga akademije je uz čuvanje identiteta promicanje jedinstva, a protiv podjela nacije po bilo kojoj osnovi. I naravno, akademija je jamac stabilnosti i jedinstva nacije i jedna od najvećih konstanti društva, te treba biti prepoznata kao referentno mjesto koje naciji osigurava jedan pouzdan pristup svim izazovima u društvu, ali ne na dnevnoj, političkoj osnovi. Dakle, naglasak je da to nije na dnevno-političkoj osnovi, pa i kad se događa promjena vlasti onda bi stav akademije mogao biti jedna polazna točka koja sprječava govor mržnje s kojim smo ovih dana suočeni. Također, ono što je posebno bitno o čemu se govorilo i u izvješću Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu i onom što je govorio kolega Hajduković, a to je učešće i sudjelovanje akademije u promišljanju razvoja obrazovanja, znanosti i tehnologije u Hrvatskoj upravo iz razloga što je akademija jamac stabilnosti kontinuiteta. Vlade prolaze, akademija ostaje, pa ću vas još jednom podsjetiti obzirom da jedne od glavnih zadaća, uloga i poslova koje su akademici Hrvatske akademije odradili u 2014. bila izrada Strategije obrazovanja, znanosti i tehnologije čemu se posebno zahvaljujem akademiku Rudanu, a to je da je upravo Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti izradila smjernice za izradu Strategije obrazovanja znanosti i tehnologije i tako udarila temelj upravo konsenzusu. Dakle, iz akademije je krenuo konsenzus za razvoj obrazovanja, znanosti i tehnologije i akademija je ta koja će očuvati da zaista tema u ovom Hrvatskom saboru i u hrvatskom društvu oko koje mora postojati konsenzus bez ideologija i političkih prepucavanja na dnevnoj bazi bude upravo obrazovanje i znanost. Čuli smo u nekoliko navrata, a to je zaista posebna zasluga rekao sam, čitao sam zadnjih 8 godina izvješća aktualnog vodstva akademije. To su "Dani otvorenih vrata" koji su veliki događaj i gdje veliki broj od mladih do starih upoznaje se sa time što radi Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti. I završit ću sa najmlađim zavodom Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti koji posebno promovira sve ovo što radi akademija. To je zavod u Rijeci. Obzirom da sam Riječanin osjećam potrebu pohvaliti i akademiju što je donijela tu odluku. Ta odluka je naime donijeta 19. prosinca 2013. kojom se pokreće Zavod za kliničku i transplantacijsku imunologiju i molekularnu medicinu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u Rijeci pod vodstvom akademika Danijela Rukavine koji je zapravo učinio to da Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti je povezala u jednom gradu sve ono što osigurava da imamo razvoj i obrazovanja i znanosti i svih vrijednosti u društvu, a to je da ovaj zavod na jednom mjestu okuplja sve ono što je najprogresivnije kada je riječ o znanosti i iz grada Rijeke i iz Primorsko-goranske županije i sveučilišta. U svega godinu dana taj zavod iako je najmlađi učinio je čitav niz vrlo atraktivnih i tribina i savjetovanja kojih je u 2014. bilo 4, u 2015. su nastavili daleko većom aktivnošću još, bilo ih je čak 7, ali o tome ćemo govoriti kada bude izvješće o radu za 2015. godinu. Prema tome, zaključujući ovu svoju raspravu zahvaljujem se gospodinu Rudanu i vodstvu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti na svemu što čine i nadam se da će i neki vrlo, vrlo kvalitetni stručnjaci koji još nisu članovi akademije u skorijim izborima osigurati to mjesto da akademija radi još bolje. Ti ljudi žive i u Hrvatskoj i inozemstvu i neki su od najvećih stručnjaka koji su možda i kandidati za Nobelovu nagradu. Hvala lijepa.
Na redu je uvaženi zastupnik Ivan Sinčić.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Sabora. Evo u ovoj raspravi htio bih se osvrnuti zapravo na ovo izvješće i na Zakon o Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti, na ovaj ljetopis koji nam je ovdje priložen. Moram reći da dugih desetljeća razvoja Hrvatske države i hrvatske demokracije od '90-ih na ovamo imali smo tzv. akademsku šutnju. Nažalost, nije bilo dovoljno reakcije na događaje u društvu, u mnogoj mjeri je nema ni danas iako vidim napredak otkada je akademik Zvonko Kusić došao na čelo Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti. Nije bilo dovoljne ili je bilo zakašnjele reakcije na pljačke pretvorbe i privatizacije, na iseljavanje hrvatskih građana zadnjih godina, isto tako na postupni ulazak u dužničko ropstvo. Vi ste ovdje spomenuli izjavu o Bunjevcima koju sam pročitao prije nekoliko dana u sklopu pripreme, međutim nama treba mnogo više izjava, mnogo više memoranduma, pohvala ili kritika od strane hrvatske intelektualne elite stoga vas molim kad se vratite u Hrvatsku akademiju znanosti i umjetnosti poručite kolegama da mladost ove zemlje očekuje mnogo jači društveni angažman o svim društvenim pitanjima, osobito to očekujemo od razreda za društvene znanosti. Nemojte to shvatiti kao napad, shvatite to kao konstruktivnu kritiku, shvatite to na kraju krajeva kao jednu opomenu. Nemojte ići maleni ispod hrvatskih zvijezda. U znak da kažem protesta zbog svega ovog što sam rekao Živi zid neće podržati vaše Izvješće za 2014. godinu. Nadam se da za 2015. hoće, to ovisi o vašem angažmanu u nadolazećem razdoblju. Hvala vam.
Hvala. Na redu je uvaženi zastupnik Ladislav Ilčić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovani akademiče. Ja ću podržati ovo izvješće iako imam nekakva pitanja. Naime, Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti je još od doba Strossmayera ili Franje Račkog bila jedna od savjesti hrvatskog društva. Spominjem ova dva imena, točnije reći ću biskup Josip Juraj Strossmayer i svećenik ili kanonik Franjo Rački, podcrtavam upravo ove činjenice da su svećenik odnosno biskup bili pokretači Hrvatske akademije odnosno južno slavenske kako ste rekli Akademije znanosti i umjetnosti zbog činjenice da danas mnogi u hrvatskom društvu, a neki i u ovom Saboru pokušavaju staviti znak suprotnosti između znanosti i vjere što ne samo da je teoretski i intelektualno netočno već predstavlja jedno civilizacijsko nazadovanje jer je povijest ne samo zbog ova dva velikana nego i recimo zbog Ruđera Boškovića jasno pokazala da vjera i znanost mogu ići zajedno. Kad govorim o Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti i savjesti hrvatskog društva zanima me ustvari prvenstveno što vi kao akademija mislite o tome, odnosno kako vi vidite poziciju akademije u hrvatskom društvu danas? Moram reći da sad smo čuli brojne pohvale ali sa strane prethodne vlasti o tome kako je akademiji super, kako je ona uključena u nešto ili nije u nešto uključena. Ja znam da je recimo predstavnik Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti nekad bio stalni član Vijeća HRT-a što danas nije slučaj. Sve to govorim ne zbog vas ili zbog vaše dobre volje nego zbog toga kako se mi kao Hrvatski sabor trebamo postaviti odnosno jesu li drugi društveni čimbenici odnosno državni čimbenici omogućili HAZU da ima ono mjesto u hrvatskom društvu koje bi po mojem mišljenju trebala imati. Ja neću ulaziti sad u to tko je u Vijeću HRT-a, kako je po tom zakonu došlo do toga. Imat ćemo raspravu nadam se nekad i o Izvješću o radu HRT-a. Ali to je samo jedan od primjera prema kojem ja smatram da HAZU nije pozicioniran na onom mjestu u hrvatskom društvu gdje bi trebao biti. Ponavljam, ne vašom krivicom nego možda baš krivicom Hrvatskog sabora. Jednako tako recimo čuli smo često prozivanja akademika kad su god iskazali neki svoj vrijednosni stav da oni na taj način gube svoju znanstvenu neutralnost što također smatram velikim udarcem na slobodu i širinu jedne intelektualne sfere koju bi trebala imati Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti. Dakle, nama treba HAZU, treba nam sa aktivnijim sudjelovanjem ne samo medijskim prisustvom većim o čemu su kolege govorile i u čemu mislim da imamo konsenzus. Ustvari moram reći da mi je drago kad kolege iz SDP-a ili Laburista pozitivno govore o biskupu Josipu Juraju Strossmayeru i vjerujem da taj konsenzus je i oko nekih kršćanskih vrijednosti i oko doprinosa koje su kršćanske vrijednosti i kršćanski ljudi imali za hrvatski narod bi zaista trebali imati konsenzus. Stoga ja bih rado čuo vas, dakle ne toliko da mi govorimo o tome što mislimo gdje bi sve HAZU trebala jače biti zastupljena u hrvatskom društvu. Evo rado bih čuo i od vas što vi mislite, čuli smo brojne pohvale. Recimo nisam čuo recimo od vas jeste li baš toliko zadovoljni ulogom akademije u reformi kurikula pogotovo za vrijeme ministra Jovanovića. Brojni su se akademici bunili upravo zato jer nisu dovoljno zastupljeni. Mislim da je ministar Mornar to donekle popravio. Ali dobro sad, bilo kako bilo, mene zanima ukupno, to je samo jedan primjer kad govorimo o Ministarstvu znanosti, obrazovanja i sporta, ali zanimaju me i druga ministarstva. Dakle, rado bih vidio uz ovo izvješće ili izvješće za sljedeću godinu ako to sad nije moguće i vaše prijedloge i na tragu onoga što je rekao gospodin Tuđman program rada odnosno neke prijedloge sa vaše strane kako bi bilo moguće HAZU bolje pozicionirati u hrvatskom društvu. Hvala lijepa.
Hvala. Na redu je uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedničke, poštovani glavni tajniče akademije akademiče Rudan, poštovane kolegice i kolege i ja se pridružujem zastupnicima koji su pohvalili rad akademije u ovom izvještajnom razdoblju za 2014.godinu. Doista je i iz Ljetopisa i izvješća akademije ukazano koliko je bogat, plodonosan, uspješan rad akademije o čemu je u ime kluba HDZ-a govorio profesor Tuđman i čijim se ocjenama o radu akademije u potpunosti pridružujem. No, nisam se samo zbog toga javio za riječ i za raspravu kako bi pohvalio rad akademije, već u prvom redu kako bih istaknuo rad Znanstvenog vijeća za znanstveno istraživanje Jadrana, a koje je obuhvaćeno u ovome Ljetopisu i čiji sam rad promatrao u to vrijeme i kao predsjednik saborskog Odbora za zaštitu okoliša i prirode. Naime, te 2014.godine 1.travnja je Znanstveno vijeće za znanstvena istraživanja Jadranka održalo okrugli stol na temu turistička izgradnja u Malostonskom zaljevu na području Malog Stona i Malog Mora, Malostonskog zaljeva i Malog Mora u Dubrovačko neretvanskoj županiji a kojim su okruglim stolom htjeli dati svoj znanstveni pristup mogućem onečišćenju Jadrana izgradnjom turističkog kompleksa u Malostonskom zaljevu. Ta se rasprava i taj okrugli stol održao u okviru izmjena i dopuna prostornog plana Dubrovačko-neretvanske županije pa usput budi rečeno još do dan danas dakle već evo dvije godine od održavanja tog okruglog stola nije se donio prostorni plan Dubrovačko-neretvanske županije pa čak ni ta izmjena koju je taj odbor ocijenio štetnim za mogući utjecaj na održavanje bioraznovrsnosti Jadranskog mora posebice Malostonskog zaljeva i Maloga Mora. I ja u cijelosti podržavam i takav stav znanstvenog vijeća. Kažem držim da je dobro došao i vijećnicima županije Dubrovačko-neretvanske koji će o tome odlučivati i za svaku je pohvalu. No, ono zbog čega sam se javio to je činjenica da je ipak ta 2014.godina bila prioritetna kada je u pitanju znanstveno istraživanje Jadrana, determinirana, određena sa jednim štetnim nezakonitim, ne transparentnim postupkom Hrvatske vlade kojim je raspisan javni natječaj za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika u Jadranu. Ja sam tada u ime kluba HDZ-a i podnio ovom Saboru interpelaciju o ulozi Vlade u tom nezakonitom i netransparentnom postupku kojim smo dokazali i pokazali a ja sam uvjeren i dokazali kako je taj postupak u cijelosti bio i nezakonit i netransparentan i štetan po nacionalne interese hrvatskog društva i hrvatske države. Tu interpelaciju su vladajući tada odbili, no drago mi je da je ipak epilog te interpelacije i cijelog tog postupka završio upravo onako kako je klub HDZ-a u svojoj interpelaciji i naznačio a to je da se obustave sve aktivnosti oko tog kažem štetnog, netransparentnog i nezakonitog postupka Hrvatske vlade koja je raspisala javni natječaj za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika u Jadranu. Na kraju krajeva i nova Vlada kao što smo čuli od predsjednika Hrvatske vlade gospodina Oreškovića je u ovom mandatu rekla da će utvrditi moratorij na daljnje aktivnosti oko istraživanja i eksploatacije ugljikovodika u Jadranu a ja držim da taj natječaj nije onako kako je raspisan, kažem onako kako je raspisan nije ni trebao biti raspisan i trebao je sadržavati kud i kamo više osjetljivosti za moguću havariju u Jadranskom moru što bi praktično mogu reći uništilo tu bioraznovrsnost Jadranskog mora, da ne govorim što bi značilo za turizam kao glavnu gospodarsku granu u RH. Stoga, moram reći da me iznenadilo kada je već Znanstveno vijeće za prirodno znanstvena istraživanja Jadrana raspravljalo o jednom segmentu turističke izgradnje u Malostonskom zaljevu čija bi izgradnja u kudikamo manjoj mjeri štetno utjecala na bioraznovrsnost Jadranskog mora, pa ako hoćete i Malostonskog zaljeva a u isto vrijeme u toj godini za koju sam rekao da je prioritetno bila određena jednim štetnim pokušajem eksploatacije i istraživanjem ugljikovodika u Jadranu to isto znanstveno vijeće nije provelo. Ja moram reći da bi i nama saborskim zastupnicima a prije svega Hrvatskoj vladi i resornom Ministarstvu gospodarstva koje je taj postupak provodilo itekako bila dobrodošlo da se u najvišoj hrvatskoj znanstvenoj instituciji kao što je Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti raspravilo upravo o tom projektu koji sam rekao i ponavljam po meni je bio štetan. Jer ako je znanstveno vijeće s pravom, i to podržavam raspravilo kažem mogući utjecaj izgradnje jednog manjeg hotelskog kompleksa na Jadranu, onda je za očekivati bilo da će se to isto znanstveno vijeće najviše hrvatske znanstvene institucije pozabavit tim poslom koji je i tim projektom zašto bi kao što sam rekao rezultati takvog okruglog stola, studije ili ne znam kog drugog proizvoda kojega je bila Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti napravila u dijelu koji se odnosi na očitovanje po tom projektu itekako bi dobro došao. U tom smislu posebno podržavam ono što je rekao gospodin Tuđman da bi za kvalitetniju ocjenu rada Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti i doprinos nas kao saborskih zastupnika u ocjeni rada zašto ja govorim da je sjajan rad i neovisno o ovoj mojoj primjedbi na rad znanstvenog vijeća u djelu u kojemu nije nešto napravilo a podržavam ono što je napravilo, mislim da bismo mogli bolje i kvalitetnije cijeniti rad Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti jer držim da bi onda uloga akademika u društvenom životu Hrvatske i u razvoju Hrvatske kao demotske države itekako bi bio velik jer bismo i mi kao zastupnici mogli onda koristiti sve one publikacije koje evo … o njima raspravljamo i koje pohvaljujemo, ali koje bi u radu saborskih zastupnika a svakako i još možda i što je važnije i u radu ministarstava odnosno Vlade RH dao i još veći utjecaj. Pa evo u tom smislu zaključit ću, znači uz podršku ovome što ste vi iznijeli ja moram reći da sam ipak onda od tog znanstvenog vijeća u tom trenutku kad se bavio jednom minornijom temom u djelokrugu svog posla za kojega je zadužen pri Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti što nije dao doprinos i ovoj kudikamo važnijem aspektu odnosno projektu koji je na svu sreću ipak zaustavljen aspekt odnosno projektu koji je na svu sreću ipak zaustavljen i u mandatu one Vlade a što je ova Vlada nova Vlada Republike Hrvatske i odredila. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo dvije replike. Prva uvaženi zastupnik gospodin Josip Leko.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani akademiče Rudan. Repliku koristim kao formu sudjelovanja u raspravi kolegi Bačiću jer je tema Jadrana za mene bila poticajna. S obzirom da mi danas raspravljamo o Izvješću akademije, Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti i nažalost kolege svi smo raspravljali što je bilo, o prošlosti raspravljamo. A meni bi zanimalo da akademija kada nemamo već od sveučilišta da ona pokaže da ima puno više znanja i znanosti u akademiji i hrabrosti nego u politici i političkim strankama što evidentno nije zapravo sporno. Pa bih ja volio da je danas akademija izišla, vezano baš za pitanje Jadrana kakvi su svjetski trendovi, šta se u svijetu događa na tom području jer ja kao zastupnik zaista ne mogu o tome kvalificirano raspravljati a moram odlučivati. Zbog toga očekujem od akademije da se više okrene na projektiranju, odnosno na istraživanju razvojnih pravaca nego šta smo prošli i tko je sve sudjelovalo. To nije loše ali to nam neće donijeti napredak. Mi ćemo se uvijek, što je i prirodno, razlikovati i razilaziti oko prošlosti. Ali konsenzus moramo tražiti u budućnosti. A akademija je sasvim sigurno institucija i još ako bismo mogli dobiti i sveučilišnu zajednicu koja bi mogla imati puno veći utjecaj na formiranje javnog mišljenja nego stranke koje sasvim različito i logično imaju stranački partikularni interes. Zato ja, sigurno ću poduprijeti, glasati ću za ovo izvješće, ali mi se čini da bi bilo dobro, da bi se i tenzije u društvu smanjile kada bi akademija izlazila sa vlastitim, nezavisnim stajalištima. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega zastupniče, lijepo je da ste moje izlaganje koristiti za uputiti nekoliko riječi glavnom tajniku akademije, ali ja bih evo koristio i ovu repliku da vama koliko mogu odgovorim na ono što ste vi zatražili od akademije. Ja sam kao saborski zastupnik upravo na tragu ovoga što ste vi govorili u prošlom mandatu ako govorimo o zaštiti Jadrana tražio da Hrvatski sabor prije nego što uopće raspravi o javnom natječaju za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika u Jadranu tražio da mi kao saborski zastupnici, odnosno Vlada koja je prema pojedinim zakonima dužna prije bilo kakvog projekta provesti u Saboru raspravu o određenim strategijama kao što je Strategija upravljanja morskim i obalnim područjem, kao što je Strategija upravljanja mineralnim sirovinama, kao što je donošenje prostornog plana Republike Hrvatske, koji su dokumenti trebali biti temelj Vladi da krene onda u postupak eksploatacije i istraživanja ugljikovodika u Jadranu. Da smo to napravili vjerojatno bi te tenzije koje ste vi naveli i međustranačke a i tenzije u društvu koje je Vlada takvim projektom izazvala bile sigurno manje i bile bi smanjene. U tom smislu jasno da bi doprinos akademije prilikom donošenja tih strategija za koje su ipak prvenstveno i prioritetno zaduženi saborski zastupnici bio velik i neprocjenjiv da je i akademija prilikom donošenja takvih dokumenata koji su ipak u obvezi donošenja Hrvatskoga sabora i nas kao zastupnika ali slažem se s vama da je akademija prilikom izrade takvih dokumenata kada bi se uključila da bismo donijeli kvalitetnije dokumente. Ali odgovornost je na sazivu Sabora i to onom prošlom sazivu koji takve dokumente nije donio zbog čega je onda jasno i takav projekt izazvao prijepor u hrvatskom društvu.
Hvala. Druga replika, uvaženi zastupnik Ivan Sinčić.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Sabor. Evo dobro je da je kolega Bačić spomenuo eksploataciju ugljikovodika u Jadranu, to je još jedan primjer gospodine Rudan gdje se je akademija znanosti i umjetnosti trebala mnogo jače angažirati. Tu se radi o jednome projektu koji bi uništili i uništio kako su pisali pjesnici i naše Jadransko more. A dokument kojime se to htjelo provesti, ta strategija bila je toliko puna krivih znanstvenih podataka, rekao bih čak apokrif da su se, jer sam imao priliku biti na Odboru za okoliš prije otprilike godinu dana, grozili su se predstavnici Agencije za zaštitu okoliša, grozili su se predstavnici Oceanografskog instituta, da ste vi bili uključeni taj dokument sigurno ne bi prošao toliko daleko i došao čak ovdje. Znači vi ste imunosni sustav hrvatskoga društva, vi biste trebali znati što valja a što treba odbaciti. Prema tome, očekujemo od vas puno veći angažman, molim vas što prije i što više inače ćemo nestati kao subjekt. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Sinčić, odgovornost za taj projekt ipak nije na akademiji. Akademija ima potpuno druge obveze koje je provodila tokom 2014. godine pa možda niste do kraja pročitali ali materijal je veliki i obiman pa ga nije lako ni pročitati. Znanstveno vijeće akademije za naftu i plin je doduše te iste godine i tog 1. prosinca provelo jednu raspravu na okruglom stolu a taj okrugli stol je bio na temu "Postupak istraživanja eksploatacije i opravdanost istraživanja eksploatacije nafte i plina na velikim dubinama. U okviru te rasprave Vijeće je raspravilo i Zakon o sigurnosti pri odobalnom istraživanju ugljikovodika kojega je ovaj Sabor donio u srpnju prošle godine. No, na tom okruglom stolu nije bilo ni riječi o svim onim opasnostima koji prijete po hrvatski Jadran, istraživanje, eksploatacije ugljikovodika na način kao što je to raspravljeno rekao sam od Znanstvenog vijeća za prirodno-znanstvena istraživanja Jadrana, pa na tom dijelu, dakle akademija je ipak mogla što sam i ja uvodno rekao dati svoj veći doprinos tom projektu. Hvala.
Hvala. Završno, akademik Pavao Rudan.
… [[Govornik naknadno uključen.]] poštovane gospođe zastupnice i gospodo zastupnici ja se uistinu najljepše zahvaljujem svima koji su uzeli učešća u raspravi. Posebno se zahvaljujem gospođi prof. Rusak, predsjednici Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu koja je sa svim članovima odbora vrlo detaljno prostudirala izvješće naše o radu 2014. godine. Zahvaljujem se i kolegama Ostojiću, Tuđmanu, Kajtaziju, Hajdukoviću, Jovanoviću, Sinčiću, Ilčiću, Bačiću i Leki. Želio bih međutim nešto nekima odgovoriti. Oduševio me kolega Sinčić s time da je rekao da bi akademija se trebala jače izjašnjavati po pojedinim pitanjima, pa ću samo kolegi Sinčiću reći da je akademija na svoj način jasno objavila izjave. Izjava Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u povodu presude Međunarodnog kaznenog suda za bivšu SFRJ u predmetu Gotovina, Markač. Izjava Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u povodu presude Međunarodnog kaznenog suda za bivšu SFRJ u predmetu Prlić i ostali. Izjava Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti povodom presude Međunarodnog kaznenog suda za bivšu SFRJ u predmetu Gotovina – Markač – Čermak. Izjava Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti o hrvatskoj etničkoj skupini Bunjevaca. Stav Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti o presizanjima srpske filologije. Izjava Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti o praćenju provedbe reforme obrazovanja. Izjava Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u vezi događanja na trgu Sv. Marka itd. itd. Ovo sve stoji na našim stranicama i mi smo bili čak prvi i prije Sabora i prije Vlade izjasnili smo se o nekim stvarima. Prema tome, mi vrlo dobro stojimo na braniku identiteta svih građana Hrvatske i bitke za našu ravnopravnost i za našu opstojnost u ovim prostorima Europe. Ovo govorim stoga što su Strossmayer i dobri mu genij Rački jasno shvatili da mi južnoslavenski narodi, a naročito Hrvatski narod stojimo pod velikim utjecajem i opasnošću od presizanja mađarskom mađaronskih, austrijsko nemškutarskih, talijansko talijanaških, pa koji puta i velikosrpskih u ono vrijeme. I Strossmayer je na tragu onoga što je prosvjetiteljstvo donijelo u ove prostore, pa je čak i duh slobode, bratstva i jednakosti, ali jednakosti u pravima, duh prava građana i čovjeka zapuhnuo i naše prostore još u 19 st. Ali vam moram reći da je Strossmayer kazao: "Prosvjedom do slobode, jer je jedino prosvijećen narod slobodan narod." Prema tome, ono što ste kazali o vjeri i o znanosti moram vam kazati da sam pred 44 godine studirao na svom doktorskom studiju u Parizu biološku antropologiju i jedan profesor iz Španjolske imenom Ožije došao je i govorio je fantastično predavanje o australopitecinima i o evoluciji. Nisam znao zašto moj stari profesor Francuz postavlja pitanje šta o tome misli Katolička crkva. Kasnije sam saznao da je profesor Ožije jezuit, profesor jezuita na Madridskom sveučilištu, ali je odgovorio nama svima koji smo bili u auditoriumu. Vjera i religija ima svoje probleme, a znanost ima svoje probleme. Nemojmo ih miješati. Što se tiče uvaženog kolege Tuđmana drago mi je da je rekao da će Hrvatska, odnosno zastupnici Hrvatske demokratske zajednice podržati Izvješće Akademije o radu u 2014. godini i osvrnuo se je na potrebnu analizu postojećih stanja. S obzirom na ono što je govorio kolega Bačić, ja ću se sada također osvrnuti na to i kazati kako u Akademiji djeluje 18 znanstvenih vijeća. Vi ste sudjelovali u radu jednoga. To su znanstvena vijeća: za kristalografiju, Znanstveno vijeće za daljinska istraživanja, Znanstveno vijeće za naftu i plin, Znanstveno vijeće za promet, Znanstveno vijeće za pomorstvo, Znanstveno vijeće za energetiku, Znanstveno vijeće za poljoprivredu i šumarstvo, Znanstveno vijeće za ekonomska istraživanja i hrvatsko gospodarstvo, za prirodno-znanstvena istraživanja Jadrana, za tehnološki razvoj, za mir i ljudska prava, za državnu upravu, pravosuđe i vladavinu prava, za turizam, za graditeljstvo, obnovu i razvoj, za zaštitu prirode, za antropologijska istraživanja. Tu sam jako zadovoljan jer u njemu djelujem. Za istraživalačku strukturu infrastrukturu Hrvatske, za kazalište, film, radio i televiziju, te dva odbora za narodni život i običaje i za koordinaciju rada akademijinih znanstveno-istraživalačkih i muzejsko-galerijskih jedinica. U tim znanstvenim vijećima sudjeluju u radu najbolji stručnjaci iz privrede i sa sveučilišta iz čitave Hrvatske kako bi se došlo do određenih rješenja. Ta rješenja postoje. Moram vam skrenuti pažnju da smo mi u zadnjih nekoliko godina, a temeljem obrade pojedinih predmetnosti koje su izuzetno značajne za naše društvo posebno za naše pravosuđe održali čitav niz tribina i sve što su tamo iznijeli ne samo članovi akademije već stručnjaci svih mogućih profila sa svih naših područja djelatnosti objavili smo odmah knjigu. To su knjige sljedećih naslova: "Strategija reforme pravosudnog sustava", "Reforma hrvatske državne uprave", "Nacionalni program suzbijanja korupcije", "Reforma upravnog sudstva i upravnog postupanja", "Reforma pravnog obrazovanja", "Modernizacija hrvatskog stvarnog prava", "Pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji, ograničenje suverenosti i afirmacija državnosti", "Građansko-pravna odgovornost u medicini", "Hrvatska država i uprava, stanje i perspektive", "Hrvatsko ustavno sudjelovanje de lege lata i de lege ferenda", "Nova hrvatska lokalna i regionalna samouprava", "20. obljetnica Ustava RH", "Izbori zastupnika u Hrvatski sabor i referendum", "Oblici demokracije", "Republika Hrvatska u EU", "Ustavi i demokracija – strani utjecaji i domaći odgovori", "Vrijednosti suvremenog društva Hrvatska u 21. stoljeću", "Hrvatski pravni sustav", "Ustavna demokracija i odgovornost", "Jezik u pravu", "Intelektualno pravo i sveučilište", "Profil hrvatskog kaznenog zakonodavstva", "Hrvatsko insolvencijsko pravo", "Konstitucionalizacija demokratske politike – novo uređenje obiteljskih odnosa", "Ustavno-pravna zaštita okoliša", "Nova upravno teritorijalna organizacija Hrvatske", "Pravna zaštita šuma", "Zaštita potrošača u Hrvatskoj". 29 knjiga nalazi se u knjižnici Hrvatskog sabora. U svakoj od tih knjiga 5 do 6 je pojedinih poglavlja koja se odnose upravo na ove probleme. Kolege, gospođe i gospodo zastupnici mislim da je akademija opravdala svoje djelovanje. Ali, treba čitati. A što se tiče holokausta uvaženog i dragog kolega Kajtazija ovdje nema, žao mi je što ga nema. Sramota je ono što se desilo romskom narodu, što se desilo židovskom narodu, što se desilo srpskom narodu, što se desilo hrvatskom narodu i svim ostalim ljudima u 2. svjetskom ratu. Navest ću vam samo da je 4. rujna 2015. godine u petak u komentarima izašlo: "Da kakav bismo mi bili narod koji se ne bi stidio nad zlom koje je počinjeno u njegovo ime." Tako je 1969. godine govorio emigrant Vinko Nikolić komentirajući Jasenovac. Ako su oni tako govorili onda mogu biti ponosan da je i akademija i o tome dala svoje mišljenje. Na prijedlog razreda za društvene znanosti 1996. godine kojim je član razreda bio akademik Franjo Tuđman, prvi predsjednik Republike Hrvatske, predloženo je bilo jedno djelo, ova knjiga gospodina dr. Branka Dubravice za nagradu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti i na prijedlog toga razreda u kojem je bio akademik Franjo Tuđman akademija je nagradila djelo "Vojska antifašističke Hrvatske '41.-'45." I nama hrvatskom narodu nitko ne može kazati da se nismo svrstali u veličanstvene pobjednike nad zlom koje je nekada vladalo svijetom. Prema tome, akademija je uvijek znala jasno reći i zauzeti svoje stajalište. Ja bih se samo najljepše zahvalio kolegi Pecniku a ne Pečniku jer Pečnik je slovensko prezime, a Pecnik je hrvatskog porijekla. To sam jučer čuo na odboru i hvala vam kolega da ste me zapravo na taj način podučili. I u mojoj 74. godini života čovjek treba učiti. Ali vam se zahvaljujem i na tome što ste spomenuli Strossmayerovo domoljublje. Domoljublje je jako, jako važno ali je Strossmayer spomenuo domoljublje i rodoljublje. Mi koji smo predstavnici ljudskoga roda moramo znati da smo i domoljubi jer volimo svoju domovinu ali smo i rodoljubi jer volimo svoj rod, a to je kod nas hrvatski narod ili svi drugi narodi koji žive u ovoj zemlji. I zato mi je drago da ste to spomenuli jer ste me potakli da kažem da je Strossmayer kazao za domoljublje i za rodoljublje. I na koncu zahvaljujem vam se svima što ste me eto imali prilike trpjeti nekoliko mogu sad reći gotovo dva sata. Vidjet ćemo se vrlo skoro, ja se nadam u akademiji. Jer u akademiji se u 18,00 sati u petak započinje sa velikom manifestacijom "Noć muzeja". Ove godine je "Noć muzeja" po Zagrebu zapravo posvećena Josipu Jurju Strossmayeru ali će mi biti čast da vas sve pozovemo, svakoga ponaosob na otvorene dane akademije koji će biti u negdje travnju ili u svibnju. Kada smo prvi puta pred nekoliko godina otvorili vrata akademiji moram vam priznati da mi se desila jedna prekrasna, prelijepa stvar. Došla je jedna stara gospođa, pogledala je i rasplakala se u mojoj radnoj sobi. Rekla je: "Ovo je prvi puta da sam, prolazila sam ovdje godinama i godinama a nisam znala što mi imamo. Bog vas čuvao.". Kad bi to moja pokojna mama čula bila bi sretna. Meni je bilo jako drago. I želio bih vam na koncu reći jadan je onaj narod koji ne poštuje svoje institucije, koji sam ili dozvoljava da mu drugi relativiziraju vlastiti sustav vrijednosti i identiteta. Hvala vam na pažnji.
Hvala lijepa. Ima jedna replika i na završno izlaganje akademika Rudana a to je uvažena zastupnica Gordana Rusak. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, ja bih na kraju rekla da je glas akademije jasan i artikuliran. Pitanje je samo koliko mi taj glas želimo čuti. Pa kolegice i kolege na nama je da ga čujemo i počujemo i da djelujemo u tom smjeru. A kada ćemo to moći? U onom trenutku kada odgoj i obrazovanje izdignemo iznad svih stranačkih interesa i iznad svih ideologija. To je jedini pravi put. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Evo s time bismo onda zaključili raspravu o ovoj prvoj današnjoj točci. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sada bismo pristupili glasovanju. Najprije ćemo pristupiti glasovanju o Izvješću o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u 2014. godini. Podnositelj izvješća je Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se izvješće o radu Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti u 2014. godini. Molim vas glasujte. Glasovanje je završeno. Od 120 119 za i jedan protiv. Prema tome, utvrđujem da je većinom glasova donesen zaključak kako ga je predložio saborski matični odbor.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjene uzvanice i uzvanici, gospodo i gospođe zastupnici i zastupnice ja ću samo ukratko naglasiti neke detalje o radu centra. Dobili ste skraćeno izvješće o radu našega centra, opširnije je objavljeno na web stranici i tamo je detaljno naveden i opis svake knjige i svih naših nastupa i naslova koje smo iznosili 2014.godine. Bilo je riječi o financijama, ja ću ponoviti ono što ponavljam svake godine mi smo dio sustava, neću se puno žaliti, možemo raditi. Svake godine dobijamo sve manje prihoda, ali ponavljam to je ono što je sudbina svih ustanova u kulturi i volio bi da se to može promijeniti. Ono što nam je gorući problem koji će uskoro biti to su spremišta u kojem se gradivo odlaže tako da bi o tome trebalo razmisliti. Želim reći da i dalje provodimo našu djelatnost sukladno strategiji. Mi smo osnovani 2005.godine relativno s malim vremenskim odmakom od završetka Domovinskog rata. Naravno da u tako malom vremenskom razdoblju nije bilo mnogo onih koji su se Domovinskim ratom bavili na znanstveni način i praktično od samoga početka u strategiji rada centra bilo je školovanje ljudi koji rade da bi se od profesora povijesti mogli dobiti doktori znanosti upravo na temama Domovinskog rata. Zahvaljujući i Ministarstvu kulture ali i prije svega vlastitim prihodima koje je centar ostvario mi smo do kraja 2014.godine uspjeli izdvojiti sredstva za šest doktora znanosti koji su doktorirali na temama iz Domovinskog rata, ostalo je još pet kolega koji su u stjecanju postupa. Svi oni ponavljam su za teme odabrali problematiku iz Domovinskog rata i mislim da je to vrlo važno za naglasiti. Od aktivnosti kojima smo bili podređeni naglasio bi da je tada bio u tijeku proces u Haagu, proces tužbe Hrvatske protiv Srbije i da je naš centar sa gradivom koje ima a to je uglavnom gradivo srpske provenijencije odigralo značajnu ulogu da se argumentirano dokaže tko je agresor i gdje su sve počinjeni zločini. I mogu reći u onom članku 426.presude Međunarodnog suda u Haagu koji je jasno naveo da su za rat u Hrvatskoj odgovorni Srbija odnosno vodstva Srbije i srba u Hrvatskoj zbog pokušaja stvaranja etnički homogene države. Mogu reći da je ta odluka dobrim dijelom utemeljena na gradivu koje je došlo iz našega centra. Ono što bi zamolio Hrvatski sabor to je da se malo više pozornosti posveti onom pitanju koje je i danas aktualno, pitanju o kojem ne ovisi samo sudbina šestorice Hrvata koji su trenutno u Haagu, niti sudbina samo njihovih obitelji nego i sudbina Hrvata u BIH pa evo ja bih rekao i budućnosti Hrvatske to je položaj i uloga Hrvatske i Hrvata u BIH tijekom Domovinskog rata. Očekuje nas drugostupanjska presuda glede toga. I ja bih molio da se pomogne da jedan ovakav centar zaživi i u Bosni i Hercegovini. On jest osnovan prije par godina, nažalost jedva ima pet stalnih zaposlenika i na taj način mi nećemo moći parirati onoj literaturi koja je trenutno, koja se distribuira u Bosni i Hercegovini i središta koja su osnovana davno prije iz Sarajeva i iz Banjaluke slični centri rade od 92.godine i imaju više od tridesetak zaposlenih. I mislim da je to jedna vrlo ozbiljna stvar koju Hrvatska bi trebala pomoći. Naš centar ne može sam pokriti i cijelo to područje. Želio bi izvijestiti zbog aktualnosti da mi radimo već dugi niz godina na popisu žrtava. To je vrlo ozbiljan popis koji ne smije imati pogreške. Želim izvijestiti da je popis poginulih branitelja gotovo pri kraju, da imamo malo veći problem sa popisom civila. Trenutno je taj popis na provjeri u Ministarstvu unutarnjih poslova. I želim naglasiti posebno da imamo vrlo dobro sređen popis poginulih osoba na okupiranom području Republike Hrvatske, riječ je o pripadnicima srpske vojske i Krajine i civilima koji su poginuli od izravnog djelovanja tijekom Domovinskog rata. Riječ je trenutno o 6203 osobe koje se nalaze u popisu, u bazi podataka našega centra. Nadam se da će taj popis biti uskoro gotov, kada kažem uskoro nemojte me hvatati za riječ, može biti za 3 mjeseca, može biti za godinu dana, ovisi o dinamici kojom ćemo uspjeti provjeriti podatke o civilnim žrtvama vezano za ovaj popis koji je trenutno, ponavljam u Ministarstvu unutarnjih poslova. Htio bih se zahvaliti ovom prilikom svim suradnicima, svim znanstvenim ustanovama i udrugama koje s nama surađuju. Želio bih se i posebno zahvaliti našim iseljenicima iz Australije i Kanade koji nam pomažu u radu. I za kraj od posebnosti želio bih samo napomenuti da smo u prosincu 2014. godine zajedno sa kolegama iz hrvatskog Instituta za povijest imali priliku predstaviti bitku za Vukovar u Muzeju Varšavskog ustanka u Poljskoj gdje smo održali jednu tribinu pod naslovom "Gradovi borci", bila je tribina vezana uz gradove koji su stradavali tijekom 20 stoljeća u ratovima. I ta tribina je bila iznimno dobro posjećena, imamo i dobre povratne rezultate ljudi koji su tamo slušali ta predstava, uglavnom su bili studenti. Javljaju nam se čak su i neki od njih odabrali radove na temu "Bitka za Vukovar". I mislim da je to jedan od načina na koji se na jedan znanstveno argumentirani način povijest Domovinskog rata može prezentirati i izvan Domovine. Organizator te tribine ili suorganizator bilo je naše veleposlanstvo u Varšavi sa gospođom Andreom Bekić. Evo ja bih u ovom uvodnom dijelu toliko, želio sam naglasiti neke pojedinosti, pa ako treba odgovoriti na neka pitanja nakon izlaganja klubova zastupnika vrlo rado ću odgovoriti. Hvala na pozornosti.
Hvala vam lijepo. Sada bih pozvao da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? A prije, pardon, imali smo jednu repliku uvaženog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine Nazor meni je drago da ste vi u svom uvodnom dijelu rekli, ustvari otvorili nekoliko pitanja o kojima se treba raspravljati u ovome Saboru. Drago mi je da ste spomenuli Dokumentacijski centar u Bosni i Hercegovini. I kada govorimo o Hrvatima u Bosni i Hercegovini i pomoći, ovo je možda jedna od krucijalnih pomoći koje moramo dati svojoj braći u Bosni i Hercegovini. Jer mi smo nažalost u Državni arhiv Republike Hrvatske pustili ljude iz Sarajeva, iz Banjaluke da čeprkaju i kopaju, a istovremeno pitanje je koliko smo dali pomoći u obrani 6 uznika u Haagu iz predstavnica hrvatskog naroda u Bosni i Hercegovini. Također nemojmo zaboraviti i ustrojbene promjene Hrvatskog memorijalnog dokumentacijskog centra koje su se događale u protekle 4 godine. I možda da su neke stvari koje ste vi ovdje spomenuli ranije istražene i ako se ranije objave podaci možda i ona rasprava oko predstavljanja članova Vlade će u ovom Visokom domu izgledati drugačije. A kada pogledamo prijavljene za današnju raspravu onda ćemo vidjeti koga istina o Domovinskom ratu zanima i kome je u interesu da se ta rasprava čim prije završi i da se kompletira na jednoj stručnoj, znanstvenoj razini i da to budu pravi podaci a ne da se sa žrtvama licitira kako kome paše onda je praktički svima sve jasno ali kažem neki dan je bilo jako zgodno diskreditirati i napadati gospodina Hasanbegovića. A danas o materijalu Domovinskog rata ne želimo govoriti.
Hvala lijepa. Evo u ime Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu riječ će uzeti uvažena zastupnica Gordana Rusak.
Najljepša hvala gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. S istim poštovanjem kao i u slučaju Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti očitovati ću se o radu Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata u ime Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskoga sabora razmotrio je na 1. sjednici održanoj 26. i 27. siječnja 2016. Izvješće o radu Hrvatsko memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata za 2014. godinu koje je predsjedniku Hrvatskoga sabora sukladno odredbi članka 9. Zakona o Hrvatskom memorijalno-dokumentacijskom centru Domovinskog rata dostavio Hrvatski memorijalno-dokumentacijski centar Domovinskog rata aktom od 21. rujna 2015. godine. Odbor je temeljem članka 27. Poslovnika Hrvatskoga sabora navedeno izvješće raspravio u svojstvu matičnog radnog tijela. U raspravi članovi odbora pohvalili su rad centra za 2014. godinu a posebno u onom dijelu koji se odnosi na rad odjela za arhivsko gradivo te aktivnosti vezane uz izdavačku djelatnost centra. Isto tako sa znanstveno-istraživačkog aspekta pozitivno je ocijenjen rad centra kojim se podiže svijest o vrijednosti Domovinskog rata. Shodno tome a s ciljem podizanja znanja o ulozi i značaju Domovinskog rata iznijeto je stajalište kojim bi navedena tematika trebala biti više nazočna u školskim ustanovama na razini Republike Hrvatske. Tema rasprave bila su i financijska sredstva centra koja prema mišljenju članova odbora trenutno nisu na zadovoljavajućoj razini. Zauzeto je stajalište, izražena je podrška članova odbora za njihovo povećanje. Nakon provedene rasprave Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da prihvati Izvješće o radu Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata za 2014. godinu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Odbora za ratne veterane sada riječ ima uvaženi zastupnik Miodrag Demo.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo Odbor za ratne veterane je na svojoj prvoj sjednici održanoj 27. siječnja 2016. godine razmotrio je Izvješće o radu Memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata 2014. godine i predsjedniku Hrvatskog državnog sabora 21. rujna dostavlja izvješće. Odbor je raspravu proveo u svojstvu matičnoga radnoga tijela sukladno odredbi članka 91. Poslovnika Hrvatskog sabora. Odbor nije raspravljao o mišljenju Vlade Republike Hrvatske o predmetnom aktu. U raspravi odbora, članovi odbora bili su jedinstveni u podršci rada centra tako i izvješća u radu 2014. godini, te je naglašeno da je osnovna zadaća centra širenje istine o Domovinskom ratu samim time i braniteljima. Sredstva namijenjena radu centra treba povećati u onom obliku da Memorijalni centar, tj. i njegovo vodstvo radi nesmetano i bez poteškoća koje nailaze, a pogotovo sada što se događa u našem evo centru dolje u Mostaru gdje su otežani uvjeti rada centra. Kako i sami znamo pošto sad dole se događa puno toga oko Haaga tako da možemo povećati sredstva za rad centra koji je osnovan i u Mostaru. Centar je pomogao samo sa 10 000 kuna naznačnom centru Mostaru i treba učiniti dodatne napore da mu se što više pomogne da što bolje radi i da što bolje tu građu skupi i pomogne našim ljudima koji trenutno brane se u Haagu i ostalim institucijama. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno sa 8 glasova za odlučio prihvatiti predloženo Hrvatskom saboru sljedeći zaključak Izvješće o Memorijalno-dokumentarnom centru za 2014. godinu. Još bih napomenuo da ovo je prva sjednica Odbora za veterane, a iduću sjednicu intenzivno ćemo raditi na svim ostalim točkama koje budu predložene. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu povredu Poslovnika. Uvaženi zastupnik Zdravko Ronko je digao ili je to neka greška? … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] A onda dobro. Tako mi je označeno, pa oprostite onda na tome. Onda ćemo krenuti na raspravu. I prvi se za raspravu u ime Kluba zastupnika Bandić Milan 365 stranka rada i solidarnosti i zastupnika nacionalne manjine Ermine Lekaj prljaskaj i Vladimira Bileka opet javio uvaženi zastupnik Miodrag Demo. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Rasprava o našem izvješću mislim da je sukladno zakonu i Poslovniku Hrvatskog državnog sabora, Izvješće o Memorijalno-dokumentacijskom centru doista evo je temeljito, jasno i glasno. S time opet kažem, ponavljam, povećati tendenciju, tj. financijska sredstva gospodi iz centra, tj. Memorijalno-dokumentacijskom centru na čelu sa gospodinom Nazorom koji to uredno vodi i koji promiče doista istinu o Domovinskom ratu onako kako treba. I ova ustanova mora saživiti još bolje i još više moramo poduprijeti sa nekakvih 2 milijuna i 924 500,28 kuna sa rashodima 2 milijuna 798 485 barem povećati još za neka dostatna sredstva ako to dozvoli proračun Vlade Republike Hrvatske. Kao što smo čuli gospođu iz prijašnje, kolegicu zastupnicu koja je prije izložila, da svi zajedno moramo pomoći da konačno, konačno istina o Domovinskom ratu bude na jednome mjestu i da sačuvamo vrijednosti Domovinskog rata na jednom mjestu, a to je naš centar, Memorijalno-dokumentacijski centar na čelu sa gospodinom doktorom Nazorom. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći se u ime kluba Hrvatskih laburista javio uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege, odmah da kažem da ćemo mi u klubu, da smo mi u klubu Laburista odlučili da podržimo ovo izvješće. Ali budući da sam ja i član odbora ovog matičnog čini mi se da bi bilo dobro da kažem i nekoliko riječi i ukažem na određene probleme koji mogu biti korisni ako se akceptiraju. Prije svega bih se založio da se doista pokuša pojačati financijska potpora centru i onome što se ovdje govorilo o uredu u Mostaru, jer doista centar mora surađivati hoće neće po prirodi posla sa sličnim institucijama širom bivše Jugoslavije gdje se rat vodio. I utoliko mislim da bi i potpora Mostaru bila dobra. Ovom prilikom valja naglasiti da bi tu potporu mogli dati Ministarstvo branitelja i Hrvati izvan Hrvatske, dijaspora jel'. Na koncu čuli smo da se to i radilo. Ali, ovdje također bi valjalo spomenuti, to sam ja čuo na odboru, da je odlukom ministra Matića rad centra je kako da kažem potpomognut sa pola milijuna kuna. To nije veliki novac ali u svakom slučaju znači neka namjera dobra postoji da se i na tom planu nešto učini. Kad govorimo o centru, centar sigurno ima prije svega znanstveno-istraživačku ulogu, on treba utvrditi znanstvene činjenice i kad imamo neke činjenice onda pristojni ljudi se oko činjenica ne spore. Oko njih mogu raspravljati ali se oko činjenica ne spore. Međutim, činjenica je da još teme o Domovinskom ratu još uvijek bilježe brojne ideološke, društvene, nacionalne prijepore i tenzije i utoliko mislim da bi rad centra upravo u tom smislu mogao pomoći. Ne samo znači da se ta neka smiri društvena tenzija u društvu već smo svjesni toga da se trebaju smiriti i odnosi u braniteljskoj populaciji. Ja govorim o onome što sam vidio i čuo u Vukovaru nedavno kad je predsjednica države Republike Hrvatske bila u Vukovaru i kada je zapravo došlo do velikog nesporazuma među vukovarskim braniteljima. Ja ću samo citirati ovako prema sjećanju riječi gospodina Totha jednog od ratnih zapovjednika obrane Vukovara koji je rekao da se zapravo na pitanje zašto nema "jastreba" Dedakovića i gospodina malog "jastreba" Borkovića on je odgovorio pa mi se stalno sporimo oko toga tko je veći heroj, tko je pametniji, tko je dao veći doprinos a zapravo zaboravljamo na neke ljude koji su doista bili bitni u toj cijeloj priči. Što ne znači da ostali nisu bili bitni naravno. U tom smislu mislim da i rad centra bi mogao pomoći da se takvi prijepori izbjegnu i da na koncu konačno počnemo racionalno o tome pričati. Mislim da bi također trebalo ukazati na koji način bi trebalo pomoći radu centra, odnosno proširiti, dopuniti, ojačati istraživačke projekte. Čini mi se da bi uloga, doprinos nacionalnih manjina u Domovinskom ratu bilo zgodno intenzivnije istraživati što ne znači da sve ovo što govorim i nije već prisutno ali mi se čini da bi to trebalo svakako pojačati. Naravno ovo ne govorim samo zbog ne znam uloge Talijana, Slovaka, Čeha nego prije svega zbog uloge Srba u Domovinskom ratu jer često smo svjedoci kojekakvih neprimjerenih izjava a dobar dio te populacije koji živi u Hrvatskoj je sudjelovao u Domovinskom ratu i naravno da mu nije ugodno slušati kojekakve riječi koje su često na razini incidenta. Također, jer bilo je govora i o tome, kako na koji način predstaviti Domovinski rat u školama? Centar bi mogao tu također pomoći da se pronađe prava mjera predstavljanja Domovinskog rata u školama. Kad kažem prave mjere to znači da ne treba naravno marginalizirati ni po koju cijenu ali ne treba ni ne znam pretjerivati u tome jer sve što se pretjerano nameće pa barem i tema Domovinskog rata može biti kontraproduktivno. Ja bih samo upozorio na bivši sustav. U bivšem sustavu ste imali neki pametnjaković je smislio da treba uvesti predmete ideološke, marksizam itd. i vi ste zapravo imali ljude koji su slušali to i naravno odgajali ste one koji su zapravo bili protiv toga. Jer čim se nešto nameće javlja se otpor. Toga ste imali i prije 2. svjetskog rata po pitanju vjeronauka. Nikada više nije bilo ateista negoli onda kad uvedete vjeronauk kao obvezni predmet. Naravno, tu ja govorim o svom mišljenju s kojim se vi ne morate složiti. I također bi bilo dobro da se razmisli koja je onda poveznica, jer danas je dan 27. siječnja, Dan sjećanja na holokaust, na žrtve holokausta, da vidimo koja je poveznica između Domovinskog rata i antifašizma. Jer antifašizam pretpostavlja i antisemitizam. Mi ćemo reći da u našem društvu nema antisemitizma ali antisemitizam ja bih podsjetio na riječi Umberta Eco često mijenja svoje forme, svoje oblike. Naravno imate evo recimo jedan poznati stav Paula Lendvaja jednoga čuvenog mađarskog novinara i istraživača koji govori o antisemitizmu bez Židova. Znači, ne mora biti samo Židov u fokusu antisemitizma jer to je jedna forma, jedan oblik ponašanja koji zapravo traži eliminaciju onoga drugoga zato što je različit, zato što navodno rasno ne odgovara određenim kriterijima itd. Znači u tom smislu mislim da je uloga ovoga centra višeznačna. Ali još samo bih se kratko osvrnuo na odnos centra i civilnoga društva. Taj odnos je počeo dobro, a nekako počeo je šepati sada u određeno vrijeme. Budući da sam ja dugo godina bio aktivista u civilnom društvu, civilnom sektoru, nevladinim udrugama ja se ne bih mogao složiti sa izjavom gospodina Nazora da je teško raditi s nevladinim udrugama koje ne zanimaju činjenice. Naravno teško je raditi sa onim udrugama koje ne zanimaju činjenice. Ali što je kriterij zanimanja činjenica, odnosno što je kriterij da mi procjenjujemo da li nekoga interesiraju ili ne interesiraju? Moj utisak nije, ja govorim barem o ovim nevladinim udrugama koje su respektabilne i koje imaju sigurno nekakvu ulogu u ovome društvu. Na koncu konaca možemo se složiti s tim ili ne, ali ja mislim da je u jednom periodu našeg društvenog razvoja poslijeratnoga naravno da su nevladine udruge bile savjest ovoga društva. Znači u tom smislu mislim da prigovori koji dolaze od centra i gospodina Nazora nisu a kako da kažem adekvatni, mislim da se ne radi u civilnom društvu i udrugama koje se bave istraživanjem ratnih zločina, stradanja, nestalih, poginulih itd. da se ne radi o zlonamjernim interpretacijama nego da bi zapravo trebalo uspostaviti jedan partnerski odnos između toga centra i nevladinih udruga koje se time bave. Jer ne vidim razloga zašto bi netko nekome smetao. Svatko radi svoj posao i oni se mogu u tom poslu samo nadopunjavati. Bolje je raditi registre nestalih i pobijenih znači da imamo točne podatke negoli praviti registre nacionalnih izdajnika. Vidimo kamo nas to vodi, a ovo su ipak pametniji poslovi koji mogu koristiti društvu. Osim toga nevladine udruge, prije svega Centar za mir i DOCUMENTA su jedina mjesta gdje zainteresirani mogu pratiti postupke od optužnice do presude koji se na stranicama pravosudnih institucija objavljuju samo parcijalno. Govorim o tome da je centar bio logistika za procese koji su se zbivali u Haagu i što je svakako za pozdraviti i na koncu konaca tu se pokazali kao uspješni. Ali činjenica je jedna da je ipak prije svega zadaća sada barem kada je to već za nama, istina govorim o šestorki iz BiH, ali ipak većina procesa je za nama i sada bi se trebali ipak baviti više i mislim da je to i ambicija gospodina Nazora i njegovih kolega znanstveno istraživačkim radom. Također bi valjalo reći da nije sporno nikome u ovom društvu našem ili barem ogromnoj većini tko je žrtva, tko je agresor, ali važno je napraviti taj popis na pravi način da se izbjegnu svi ti mogući ideološki i nacionalni prijepori koji su na neki način prisutni. Gospodin Nazor je na odboru rekao jednu stvar koju mislim da treba svakako poduprijeti, njega u tom nastojanju a to je da ured predsjednika otvori svoje arhive, dokumente i istraživačima sa područja Domovinskog radi ali koji rade u centru. Ali također bi onda trebalo eventualno uvažiti ove prigovore koji dolaze iz civilnoga društva koji idu na račun centra a to je da je centar preuzeo dokumentaciju ili barem veliki dio dokumentacije tzv. srpske provenijencije ali koji su djelomično stavljeni na uvid javnosti. Da li su razlozi tehnički ili najvjerojatnije jesu te prirode. Ali u svakom slučaju pitanje interesantno izbora kriterija dokumenata koji su dostupni. Pa ako se malo gospodin Nadzor podsjeti njegovog zahtjeva odnosno ambicije da uđe u arhive ureda predsjednika, predsjednice a s pravom o tome govori onda bi to na neki način trebalo i ovo respektirati. To su otprilike te neke stvari koje bi trebalo akceptirati naprosto stoga što bi se onda izbjegle i brojne rasprave o karakteru rata, ja ga naravno neću otvarati jer za mene je rat bio obrambeni ali činjenica jedna da su Hrvati, građani Hrvatske ubijeni, stradali itd. od JNA paravojnih srpskih postrojbi ali nažalost bili su i činjeni zločini i sa hrvatske strane pred time ne trebamo zatvarati oči, ne trebamo o tome sada naširoko razglabati ali mislim da je dužnost centra i o tome, i to istraživati i imamo uvjeravanja da se i to radi. Mislim da je to dobar put jer samo objektivnošću, objektivnim pristupom zapravo se može izbjeći svi mogući nesporazumi koji će još dugo vremena nažalost pratiti cijelu ovu priču. Hvala.
Hvala lijepa. Vaše izlaganje izazvalo je nekoliko replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Ivice Mišića. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovane dame saborske zastupnice u sabornici malo sam zbunjen. Moram nešto reći, nije mi jasno kod gospodina predsjednika kada je rekao da ne treba pretjerivati u školstvu o našem Domovinskom ratu. Pa bi mu postavio pitanje mi ne tražimo pretjerivanje mi tražimo istinu o ratu. Pa ne znam zašto stalno se ovdje tko god se javi sa te strane koji smatraju da ovaj rat po mom mišljenju oni ga ne doživljaju kao svoj rat, pa stalno postavljaju pitanje o tome da se ne treba pretjerivati, ne treba se znati. Ja osobno mislim da mi moramo istinu pričati, mi ne želimo laž da se piše a da naša djeca u našim školama trebaju to sve dobro znati i naučiti. Koliko ja znam pisalo se je puno i o Srbima koji su učestvovali u ovom Domovinskom ratu i mi stvarno moramo biti zahvalni na tome i ne mislimo ništa loše u tome, ali na ovakve načine kao što se diskutira u Saboru ja osobno vidim da ti ljudi ne žele i ne mislim da dobro žele Srbima koji danas žive u Hrvatskoj i koji su poštivani i smatram da i oni trebaju poštivati ovu državu i mi svakako njih. Ne treba stalno potezati pitanje da mi ne trebamo istinu pričati, pa valjda se trebamo i stidjeti. Gospodine Nazor zahvaljujemo vam se na svemu ovome i želio bi kada budete istraživati da pomognete Bosni i Hercegovini a posebno da obratite pažnju na protjerane bosanske hrvate iz Posavine o kojima nitko ne piše, nitko ne priča a nitko ih ne vraća a oko 200 tisuća ljudi je protjerano pa se nadam da će se i o tome povesti računa. Hvala.
Hvala. Na repliku uvaženog zastupnika Mišića odgovorit će uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik.
Ma ja samo bi kratko bih odgovorio. Budući da sam i sam pripadnik nacionalne manjine naprosto sam želio upozoriti na taj doprinos, a jasno je i da se prije svega misli onda na Srpsku nacionalnu manjinu ne da bi se ona izdvajala, nego da bi se upravo ti prijepore koji postoje. Ako vi zatvorite oči pa ne želite to vidjeti to je druga stvar, ali oni postoje. I da se o tome na neki način na objektivan način porazgovara. A kad sam govorio o Domovinskom ratu u školama, ja sam naglasio, vi ste možda prečuli mjeru. Pa i vi imate, sjedi ste pa imate vjerojatno godina ne kao ja, ali ja se sjećam jer sam i bio profesor u bivšem sustavu i u ovom sustavu, da se pretjerivalo, da je upravo pretjerivanje sa tom materijom zapravo doprinosilo odbijanju da se sluša ta materija. Samo to.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Đakića.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Jaroslav, dobro ste ustvrdili da je Memorijalno-dokumentacijski centar Domovinskog rata i njegov ravnatelj ti koji su bili logistička potpora obrani naših generala u Haagu. To je točna konstatacija ali ste krivo naveli kako je ravnatelj prozvao neke udruge civilnog društva koje to nisu zaslužile. Naime, te udruge civilnog društva su baš kontra ovoj logističkoj potpori, bili logistička potpora optužnicama, optužnicama i jasno se pokazivali kao pojedinci koji su zastupali optužnice i stavljali krimen i krivnju na hrvatske generale. I dokumenta i veritas, to ste propustili i zaboravili.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Pecnik.
U svakom slučaju ovaj vaš prigovor oko veritasa apsolutno mogu prihvatiti, i ne samo veritasa, ali nemojte zaboraviti da je veliki broj udruga u Srbiji i veći broj udruga ili dostatan broj udruga u Srbiji također bio vrlo koristan pri toj logističkoj potpori hrvatskim generalima i općenito govorimo o Srpskom helsinškom odboru, govorimo o Fondu za humanitarno pravo Nataše Kandić. A što se tiče dokumente, tu se s vama neću složiti, ali to bi išlo u široku raspravu, naprosto se radi o različitim svjetonazorima ako mogu tako reći.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Steve Culaja.
Poštovani predsjedniče. Gospodin Pecnik, moje shvaćanje povijesti neki neće možda razumjeti, ja sam povijest jako volio u školi ali mi se nije podudarala sa onim stvarima koje sam slušao od starijih ljudi preživjelih u selu, moje bake i mnogih drugih. Tako da nazovimo to forsiranje načina školovanja mladeži može polučiti svakakve rezultate. Ali ovdje je, pošto smo mi živi svjedoci toga vremena, prošloga rata, bilo bi jako poučno da u udžbenicima iz povijesti uđe dio velikoga materijala kojeg je gospodin Nazor prikupio direktno od sudionika Domovinskog rata. Isto tako obratiti se na ulogu Hrvatske vojske i hrvatskoga naroda u drugome ratu ja ću reći ovako, gospođa Židovka Esther Gitman je rekla, Hrvati su spasili tisuće Židova a Stepinac je svetac. Zaslugom Hrvata 9500 Židova preživjelo je NDH. Ja isto tako znam pošto je, moji korijeni su ovdje odmah preko brda iza Sljemena, isto tako znam da u Ilici je bilo jako puno židovskih stanova, kuća, isto kao u Beogradu koji su konfiscirani, oduzeti od tih istih Židova. Da li je ta pobjednička vojska ikada vratila jednome od njih njihov stan, njihovu kuću, njihovu imovinu ili nešto drugo? Govoriti o povijesti istinu a ne sjetiti se o načinu na koji se ta istina zloupotrjebljava. Evo vidim morati ću ubrzati. Recimo ima jedna istina, zašto sam jučer bio podrški Z1, govori se o četništvu na koji način, na taj način da se ona propagira u nekim predstavnicima naroda koji ne skrivaju i ne libe ponavljati ono zbog čega su mnogi od nas završili na grobljima. Hvala.
Odgovoriti će uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik. … [[Upadica se ne čuje.]] Niste tražili. Onda sljedeća replika je poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Poštovani predsjedniče, … [[Govornik se naknadno uključio.]] surađuje sa civilnim, nevladinim civilnim udrugama, udrugama civilnoga društva. Međutim, vjerojatno a pledirajući na ono što je dr. Nazor iznio na odboru, matičnom odboru na kojem smo to raspravljali. Mislim da ovdje treba povući razliku između onih udruga civilnog društva koji su godinama falsificirali podatke i o Domovinskom ratu i koji su naprosto, nisu ih radili na činjenicama jer ih činjenice nisu interesirale. Podsjetio bih samo ono na dvije stvari koje su se često ponavljale, s jedne strane da je za vrijeme "Oluje" ili nakon "Oluje" spaljeno preko 20 tisuća kuća a to uopće nije bilo niti u izvješću niti bilo gdje dokumentirano nego je tek u Hagu to odbačeno ili osporeno. Podsjetio bih na izjavu tadašnjeg predsjednika HHO-a u Hagu, u njegovom svjedočenju u Hagu da je od '95. HHO, tadašnji HHO u tadašnjem sazivu dobivao preko pola milijuna dolara godišnje da bi tendenciozno prikazivao podatke i izvješća koja je podnosio. Ili pak na činjenicu da je 5, 6 mjeseci prije presude oslobađajuće Gotovini i dokumenta okupila jedan skup na kojem je bio tadašnji predsjednik Republike sa svojim savjetnicima, državni odvjetnik sa svojim zamjenicima, predsjednik Vrhovnog suda sa tezom da neće biti katarze u hrvatskom društvu dok se ne osudi političko i vojno vodstvo Hrvatske iz '90.-tih godina. Sa takvim udrugama dosta je teško raditi i o tome je govorio doktor Nazor.
Hvala lijepa odgovoriti će uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik.
… [[Govornik naknadno uključen.]] i biti predmet ovoga razgovora. Ali činjenica je da ako se ponekad i pogriješi a recimo ja sam godinama bio u helsinškom odboru pa ne bih o toj udruzi više govorio ali činjenica je da kada su se i radili određeni projekti i ja sam recimo sudjelovao na projektu utvrđivanje civilnih žrtava u operaciji "Bljesak" mi smo manje-više popisali sve kako smo mogli popisati i manje-više je bilo objektivno. Kada kažem manje-više, uvažavajući sve okolnosti koje su tamo bile gledajući te grobove NN spomenike itd. A ako se ponekad pogriješi onda je valjda intelektualno odgovorno da onaj tko pogriješi se i ispriča za svoju pogrešku ali ne mislim da je itko to tendenciozno radio.
Hvala. Sada bih u ime kluba HDZ-a riječ uzeo uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege, gospodine ravnatelju Hrvatskog memorijalnog-dokumentacijskog centra. Pa ovo Izvješće za 2014. godinu jasno govori o vašoj djelatnosti i ulozi i Hrvatska demokratska i njezin klub će podržati i pohvaliti vas za uporan, ustrojan, konkretan, temeljiti i dosljedan rad na prikupljanju gradiva kao i na svim onim aktivnosti koje ste učinili kroz ovo izvješće i prikazali. Centar je osnovan kao što znamo 2004. godine odlukom Hrvatskog sabora, v.d. ravnatelj 2. ožujka 2005., zapošljavanjem zaposlenika kroz veljaču 2006. i dalje te prikupljanje arhivskog gradiva kao i svih onih materijala koji su bili prikupljeni od strane da li službi, da li pojedinaca, pa i danas se oni predaju u Dokumentacijski centar i oni su gradivo koje je sigurno od izuzetne vrijednosti i koje će u budućim generacijama trajno ostaviti istinu o Domovinskom ratu o svim događajima, pa i sudskim određenim postupcima pomažete i to je hvale vrijedno da su generali baš zbog striktne dokumentacije koja je proizašla iz Memorijalno-dokumentacijskog centra unatoč malim sredstvima koja dobivate od Ministarstva kulture za svoj rad 18 zaposlenika stekli doktorske titule, napravili toliko istražnih radova, toliko memorijalno-dokumentacijskog gradiva, toliko arhiviranog, toliko znanstvenih radova koji su zapravo sa tako malim sredstvima izuzetna vrijednost domovine Hrvatske, novije hrvatske povijesti i vjerujem da ovakav rad vas koji u datim momentima pokušan biti osporen sigurno treba biti dalje stimuliran, nagrađivan, prikazivan kao što ste to činili i do sada. Vidljivo je da kroz tri odjela i četiri odsjeka stvarno činite maksimalni napor, trud, intelektualni rad kako bi ovo gradivo koje je toliko vrijedno za potrebe istine o Domovinskom ratu, za potrebe budućih naraštaja koji čeznu i vape za stvarnom istinom. Jer dogodila se jedna povijesna zabluda i zbrka u raznim vlastima kako je prikazivano, pa puno puta i generali koji su pravomoćno oslobođeni doživjeli su od određenih visoko pozicioniranih dužnosnika da su i sami svjedočili o krivim konotacijama Domovinskog rata. Ali kada bi svi ti koji su puno puta stavili mrlju na Domovinski rat došli u vaš Memorijalno-dokumentacijski centar, kada bi pogledali gradivo kroz jasne arhivske građe, kroz sveske koje ste sastavili, sredili, nadopunili kroz 65 zbiraka i određenih prikaza postrojbi agresorskih kao i djelatnosti, te zapisa, zapovijedi, karta i načina kako su prikazani kroz ovo ogromno gradivo sigurno bi promijenili i oni koji puno puta iz špekulantskih odnosa napadaju, prikazuju Domovinski rat u negativnom smislu siguran sam da bi promijenili mišljenje kada bi se susreli sa argumentacijom i činjenicama koje su kod vas arhivirane i koje su kod vas u posjedu. Najnakaradnije se dogodilo u proteklom vremenu te 2014. godine kada je Ministarstvo kulture pokušalo promijeniti sastav upravnog vijeća, samog predsjednika upravnog vijeća, pa tako i člana, imenujući člana onoga tko je bio suradnik agresorske vojske i pobunjenih četnika. To se dogodilo baš kod vas. Jednako tako to Ministarstvo kulture je učinilo i sljedeći korak. Jedino vas i vaš Memorijalno-dokumentacijski centar, vas kao ravnatelja degradiralo u treći razred plaća kako bi vjerojatno pomogli nekom drugom, onim nevladinim udrugama ili centrima koji su se bavili sa djelatnošću neprimjerenom a financiranom od Republike Hrvatske. Vjerujem da kroz vaš znanstveno-istraživački rad Domovinskog rata, vjerujem da će takvi sažeci ući u udžbenike o Domovinskom ratu, da će istina napokon biti prije svega da će istina svjedočiti o pravednom, obrambenom, oslobodilačkom Domovinskom ratu jer je kod vas uvezano kroz sve ove knjige, kroz brošure, kroz istraživanja, kroz sve ono što ste učinili hvale vrijedno spomena i ne samo danas. Dok se izvješće nakon evo toliko vremena nalazi u Hrvatskom saboru nego kroz cijelo vrijeme treba prezentirati sve ono što se dogodilo. Publikacije, prezentacije i sve što činite kroz vašu djelatnost uz ovako skromna sredstva siguran sam da Hrvatski sabor, ali i Vlada u narednom mandatu će znati dovoljno cijeniti kao i svi oni koji Domovinski rat vole, koji ga gledaju pravednim očima, koji ga baziraju na istini i koji će u vašem arhivu naći stvarno činjenično stanje što se je na pojedinim područjima događalo i u obrani i u oslobođenju i u "Bljesku" i u ljetu, i "Oluji", u kakvim sporazumima su temeljene te odluke o djelovanju, da više nikada neće nitko u ovom hrvatskom Visokom domu nazvati odlazak ili pomoć Bosni i Hercegovini agresijom na Bosnu i Hercegovinu. Zbog toga ovaj centar vaš kao i onaj centar u Mostaru koji također prikuplja arhivsko gradivo, koji prikuplja argumente i činjenice koje su puno puta na oslobođenom teritoriju ostale i koje su od strane Hrvatskog vijeća obrane, Hrvatske vojske, pa i pojedinih bošnjačkih postrojbi prikupljene, date onima koji to znadu čuvati, koji iz toga znadu učiti, koji znadu jasno prezentirati što se događalo na određenom području. Vjerujem da će tako pomoć u obrani još šestorice Hrvata u Haagu kao i svima onima koji su u Domovinskom ratu časno braneći slobodu i teritorij danas pod sumnjom krivnje pomoći ovaj Dokumentacijski centar vaše opsežno gradivo kao i sve ono što je prikupljeno o Bosni i Hercegovini. Vjerujemo da kroz kulturnu, prosvjetnu i znanstvenu djelatnost vašega centra imat ćemo svijetlu i ponosnu budućnost. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvažene zastupnice Gordane Rusak.
Poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege zahvalila bih se kolegi Đakiću što je apostrofirao znanstveno-istraživački rad ovog centra koji smo mi apostrofirali i na sjednici našeg odbora. Mi obraz našeg Domovinskog rata možemo braniti samo istinom, a nema veće istine od one koja je znanstveno utemeljena. Toga su svjesni i djelatnici ovoga centra kao i mi u odboru. Puno hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Pa poštovana kolegice samo istina može biti pravedno mjerilo vremena i momenta te djelatnosti i događaja. Neki to ipak ne nazivaju tako. Neki iako akademski građani govore o ravnatelju centra da sa svojom nacionalističkom retorikom naziva pojedine građane ove domovine, no međutim ti isti u svojim srpskim "Novostima" mogu sve druge prozivati, sve druge izrugivati o svima drugima satirički se izražavati i nikome ništa. To je ona boljka u hrvatskom društvu koja ne priznaje istinu i zato sam naglasio da je dobro da svaki od tih intelektualaca zaviri u arhive Memorijalno-dokumentacijskog centra da zamoli gospodina Nazora i njegove kolege suradnike, njegove doktore znanosti koji će im prikazati što to zapravo govore i zašto govore, govore laži, obmane i uvrede umjesto istine koja je bazirana baš u ovom Memorijalno-dokumentacijskom centru.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika MOST-a govoriti uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Uvaženi gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine Nazor, kolegice zastupnice, kolege zastupnici. Gospodine Nazor vaša je uloga velike i vi je stvarno u okvirima financijskim i u okvirima društvenim u kojim ste se posljednjih godina nalazili odnos prema Domovinskom ratu stvarno ste sve dali od sebe da se kaže istina, ali istina o Domovinskom ratu a prije svega o hrvatskom vojniku. Hrvatski vojnik koji je stao '90-ih godina, '90. i '91. goloruk pred hordu JNA, pobunjene četnike koji su htjeli srušiti mladu demokraciju. Od tih vremena prošlo je 25 godina, ja sam tad evo imao 19, neki su bili i mlađi, neki stariji. Ima ovdje mnogo branitelja i među saborskim zastupnicima. Činjenice su se poslije rata iskrivljavale. Domovinski rat je bio ponosan i častan i dostojanstven, obrambeni kako na području Hrvatske Hrvatska vojska tako i na području BiH. Hrvatska vojska je spriječila genocid. Vi dokazujete da Hrvatska i morate se još više truditi ali ne samo vi da dokažemo da Hrvatska nije slučajna država. Hrvatska je stečena u krvi. Hrvatsku moramo braniti istinom o hrvatskom vojniku. I zato vam hvala, hvala u ime onih branitelja, suboraca koji su dali svoje živote, u ime njihovih obitelji. Jer istinom koju ćete vi istraživati i koju ste istražili kako je kolegica Rusak i kazala znanstveno kroz školske udžbenike poglavito ćemo ostaviti svojoj djeci za budućnost. To je jedino na čemu moramo raditi. Ali to ne možete vi sami, ne mogu sami zastupnici to morate uz Ministarstvo kulture, Ministarstvo znanosti, naravno poglavito Ministarstvo znanosti mora se uspostaviti znači ta koordinacija i da zajedno to što ste vi dosada radili napravite i prikažete našoj djeci. Nadam se da oni koji su mislili prekrajati povijest kroz raznorazne udruge pa čak iz Beograda su nam nekakve udruge slale dopise kako bi se trebalo raditi, ali i političke elite dosadašnje su se odnosile prema Domovinskom ratu u često sluganski i dodvornički prema raznoraznim činovnicima, europskim. Tako da su naše najzaslužnije sinove brojne i nezasluženo uhićivale i locirale i transferirale. Ali i to je dio povijesti koji ćemo morati istražiti i vidjeti. Bogu hvala što je Domovinski rat u Haagu kod presude znači našem generalu Gotovini i Markač pokazao da je Domovinski rat bio ispravan, obrambeni i da na tome trebamo i dalje graditi našu budućnost. Iz prošlosti moramo mnogo naučiti, ne se osvrtati jer nama ne trebaju, slažem se s nekima nama ne trebaju registri izdajnika. Stvarno nam treba istina o Domovinskom ratu, istina o tijeku Domovinskog rata i sve što se oko rata događalo. I istina će dati na važnosti hrvatskom branitelju, hrvatskom poniženom čovjeku, a i one bi se razotkrilo koji nisu baš bili časni tijekom Domovinskog rata. Ali to jedino možemo istraživanjem i istinom. Zato u ime kluba MOST-a mi ćemo podržati ovo. I još samo da napomenem da je vrlo bitno napomenuti ulogu također nacionalnih manjina, ljudi koji su stali u obranu Hrvatske države ali napomenuti one koji su digli pušku da nam ne mogu protiv nas, protiv Hrvatske mlade države, da nam ne mogu prekrajati povijest. Nije se moglo biti u agresorskoj vojsci i sada stvarati povijest hrvatsku. Ne gospodo, to nije u redu prema žrtvama koje su dale svoj život. MOST nezavisnih lista će podržati i poduprijeti sve što se tiče dokumentacije i arhiviranja oko Domovinskog rata. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Josipa Đakića.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Bulj, dobro ste sve rekli što se tiče ovoga izvješća za 2014.godinu. Ja bi samo vas htio podsjetiti i pitati kako se zovu oni koji su pobjegli pred imobilizacijskim pozivom, kako se zovu oni koji su protiv svoje domovine i časnih generala svjedočili, kako se zovu oni koji su bili suradnici neprijatelja, kako se zovu oni koji su na razne načine tu malu demokraciju rušili? To je pitanje svih pitanja, pitanje kako to nazvati, pitanje u koji registar to staviti?
Odgovorit će uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa gospodine Đakiću. Samo bi kratko kazao kako, dodao vam na taj popis, kako prikazati one sve koji su sudjelovali u pretvorbi i privatizaciji, kako prikazati one koji su nečasno radili do … Domovinskoga rata, koji su znači ratni profiteri? Naravno, ali jedino možemo istinom, istraživanje istinom i uređenom državom, a ne selektivnim ponašanjem. Moj popis izdajnika koji je izašao vama se sigurno ne bi svidio, jer svi koji su locirali, transferirali, uhićivali, možda bi bili na mome popisu. Ne mora značiti ali možda na vašem ne bi svi, možda bi određeni. Znači to je selektivno. Uglavnom uređena država i istina neka institucije rade svoje posao, govorili su mnogi pa su uglavnom štitili sebe. Ja se nadam da ćemo se izboriti da institucije rade svoj posao. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Poštovane kolegice i kolege, ja bih sada dao stanku. Mi još imamo što za raspraviti o ovoj temi, imamo jedan klub i imamo negdje sedam pojedinačnih rasprava, još uvijek je par minuta da se mogu javiti ako netko hoće. Napravili bi stanku uobičajeno do 3 sata kada ćemo nastaviti sa ovom točkom dalje. Hvala vam lijepo. STANKA U 13,20 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Evo nas, opet smo se skupili i mogli bismo nastaviti dakle sa zadnjim klubom, to je klub SDP-a i u ime kluba SDP-a govoriti će uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine Nazor, kolegice i kolege. Evo i u raspravama prije mene rečeno je što je to Hrvatski memorijalni-dokumentacijski centar Domovinskog rata, rečeno je nešto o ciljevima zbog kojih je osnivan, ja se zbog toga ne bi predugo na tome zadržavao. Ono kako ja promatram ovu ustanovu je da je ona javna ustanova znanstvenog karaktera i da za cilj ima arhivirati, istraživati i dokumentirati događaje u Domovinskom ratu, dakle i rezultate koji su iz njega proizašli. Dakle govorimo li o demografskim ratnim razaranjima i slično. Budući da vjerujem da postoji konsenzus o tome da ćemo prihvatiti ovo izvješće manje ili više ja bih se zadržao na nekoliko stvari koje smatram posebno važnima a koje bih posebno istakao i podcrtao kada govorimo o radu centra. Prije svega pohvalio bih centar što je orijentiran dakle pri prikupljanju i zaštiti arhivske građe, da je orijentiran na nove medije. Tu govorimo o CD-ima, govorimo o DVD-ima, dakle tu postoji i pisani video materijal i svakakav drugi ali CD-i i DVD-i su i prikladni mediji za čuvanje podataka upravo zbog toga što zauzimanju manje prostora, dakle fizički je to puno lakše, naravno osim one fizičke arhivske građe koja postoji to su zapisnici naredbe i slično što se također prikuplja, dakle kao arhivska građa. Vidjeli smo da je veliki dio rada centra zapravo usmjeren na sređivanje postojeće arhivske građe na njezinu klasifikaciju, katalogizaciju, popisivanje i zapravo činjenje tih dokumenata dostupnima, prije svega istraživačima onda i ostaloj zainteresiranoj javnosti budući da smo također iz izvješća mogli iščitati da je postojao i priličan interes za građu koju čuva centar, dakle ako se ne varam nekakvih 80-ak zahtjeva je bilo prema centru radi stavljanja određene građe na raspolaganje. Ono što je posebno bitan po meni čak i vitalan dio memorijalno-dokumentacijskog centra jest znanstveno istraživanje Domovinskog rata. Posebno su zanimljivi neki projekti koji su počeli u 2014. godini upravo zbog toga sa zanimanjem čekam i izvješće u ovoj godini da vidimo kako se ta istraživanja provode a to su primjerice izravni demografski gubici Republike Hrvatske u Domovinskom ratu. Dakle osim materijalne štete i demografska šteta je počinjena bilo kroz žrtve rate, dakle one koji su poginuli ali i kroz iseljavanje migracije. Sami tijekovi migracija su također zanimljivi i unutar Hrvatske i znači koje su se dešavale izvan Hrvatske, govorimo dakle o Hrvatima koji su dolazili iz Bosne i Hercegovine i Srbije i obrnuto dakle o Srbima koji su odlazili u Srbiju itd.. Dakle biti će vrlo zanimljivo to vidjeti i mislim da je to itekako jedan bitan doprinos da sagledamo potpunu sliku Domovinskog rata i koja šteta je zapravo Hrvatskoj tu počinjena. Također popis poginulih je nešto što valja pozdraviti i druge države, o ratovima čak i koji nisu bili obrambenog karaktera imaju slične popise, ne vidim zašto ih mi ne bi imali i zašto to ne bi bilo dokumentirano. Kao i hrvatski Domovinski rat, strukture sjećanja, mislim da je tu bilo i projekata koje su neki NGO-ovi radili također sakupljajući, dokumentirajući, arhivirajući sjećanja i sudionika Domovinskog rata ali i onih koji su u Domovinskom ratu sudjelovali na drugačiji način. Dakle bilo kao civili, kao ljudi sa radnom obavezom, kao djeca, dakle iz različitih perspektiva sagledati sve strahote rata i sve patnje kojima su naši građani bili izloženi. Također izdavačka djelatnost je kao što možemo vidjeti prilično plodna, možda kao mala sugestija a sve u smjeru popularizacije zapravo proučavanja Domovinskog rata, možda bi se bilo uputno malo više orijentirati na interaktivne medije, dakle tu govorimo i o materijalu za škole budući da se dosta pričalo o tome kako, neke kolege su izradile nezadovoljstvo sa načinom na koji se povijest Domovinskog rata poučava u školama. Ali također i približavanju zapravo ove tematike i učenicima i studentima koji bi onda na interaktivan način kroz različite dakle mape, tu svašta može biti, prezentacije, filmove kratke moglo vidjeti kako je to izgledalo, kako su tekle ratne operacije o stradanju stanovništva, o zločinima itd…. Dakle prije svega djelatnost memorijalno-dokumentacijskog centra je širiti istinu o Domovinskom ratu. Mislim da možemo se svi složiti oko toga da je Domovinski rat bio obrambeni, slobodarski i oslobodilački. I mislim da o tome ne trebamo više trošiti energiju i o tome raspravljati. Kada govorimo o Domovinskom ratu, mislim da nema mjesta niti ideologiji niti politici. Ideologija Domovinskog rata je upravo ta slobodarska, obrambena, demokratska. Mislim da je to ideologija koju svi dijelimo. Isto kao što niti jedna politička opcija ne može prisvajati ili odricati Domovinski rat, Domovinski rat je u nasljeđu svih nas, svih građana Republike Hrvatske upravo zbog ovih stvari koje sam malo prije naveo. Ljudi koji predano rade u Centru, koji istražuju, dokumentiraju, arhiviraju upravo rade na tome da našim braniteljima, da svim žrtvama Domovinskog rata, bilo vojnim, bilo civilnim odamo posebni pijetet, ako hoćete omaž, posebno mjesto kakvo zaslužuju u našem društvu. Oni nama i njima svjetlaju obraz. To se ne radi u različitim šatorima, ne radi se u različitim povorkama, nego mislim da se radi upravo ovakvim radom, znanstvenim radom koji dokumentira sve ono što je u Domovinskom ratu bilo dobro ali dokumentira također i podatke o zločinima i bez obzira tko ih je počinio. Na žalost i to se dešava, jer kažu civilizirani rat ne postoji. Ako mene pitate sam rat je negacija civilizacije. Iz ovih razloga naravno klub SDP-a će podržati izvješće i evo veselimo se izvješću za sljedeću godinu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sada bismo prešli na pojedinačnu raspravu i prva je ona uvaženog zastupnika Damira Krstičevića. Izvolite.
Hvala puno gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine Nazor, kolege i kolegice. Ja vas još jednom sve skupa pozdravljam. U svoje osobno ime ću govoriti o ovoj važnoj temi, o ovom važnom izvješću, a ja vjerujem i u ime hrvatskih branitelja, a i govorit ću i kažem još i kao general, umirovljeni general pobjedničke Hrvatske vojske. No i prvo na početku ja se još jednom zahvaljujem gospodinu Nazoru na svemu onome što ovaj Hrvatski memorijalno-dokumentacijski centar Domovinskog rata koji je i osnovan odlukom Sabora što je napravio i učinio u ovih desetak godina svoga postojanja. Mislim da svi skupa smo svjesni ovdje u ovoj cijenjenoj dvorani da je gospodin Nazor i cijela ekipa dali ogroman doprinos našim generalima u Haagu, našoj borbi za istinu o našem Domovinskom ratu i hvala dragom Bogu da je ona završila na ovaj način i sa tom konačnom presudom da mi svi skupa ovdje kažemo da je Domovinski rat temelj moderne Hrvatske države i da svi skupa zajedno u ovoj dvorani, mi ljudi koji su to napravili, naša mladež možemo biti ponosni na to vrijeme i na te događaje. I mislim da ova ustanova je strateška i da ona treba biti od posebnog državnog interesa i da mi još jednom svi skupa nikad ne smijemo zaboraviti našu noviju povijest, njeno nastajanje, te da generacijama iza sebe trebamo ostaviti i dokaze i dokumente. Mislim da nam je to obaveza svih nas ovdje. Kad pogledam ovo izvješće ono što je meni pošto dolazim iz realnog sektora, ali očito da je to praksa do sada, mi njega sada raspravljamo u siječnju 2016. a ono se odnosi na 2014. Po meni o.k. to raspravlja osmi saziv. Po meni bi bilo logičnije da to zatvara sedmi saziv ili bi bilo logičnije da preko tog izvješća i preko ovih svih rasprava koje mi obavljamo da ravnatelju to posluži kad bude radio plan rada za 2016., da je to mogao. Međutim, po ovome on to ne može postaviti, a tek će on to moći postaviti 2017. Tako da ja kažem ova rasprava, mislim kroz i ova izvješća ovog centra, a i druga izvješća trebala poslužiti da se priča poboljšava, da se gradi sustav i evo. Tako da ja vjerujem da će ovaj saziv Sabora malo ubrzati te aktivnosti i da ta izvješća idu iz godine u godinu da bi ona doprinijela poboljšanjima koje je potrebno napraviti. Kažem, potpuna potpora. Ja sada tu ne bih želio navoditi koliko su oni tih materijala, koliko tih knjiga i toga svega. Ali evo to je jedan podatak 1205 naslova, odnosno 1841 knjiga. Vidim da se krenulo sa procesom digitalne knjižnice što je za današnje vrijeme to je tih 367 knjiga. Znači, to je jedan proces. Mislim da na tome sada trebamo raditi. Jasno da su tu potrebna financijska sredstva, tako da i krenemo znači jedan proces, znači i digitalnih knjiga, digitalne dokumentacije, tako da stvarno u realnom vremenu to može poslužiti nama danas, budućim generacijama i mislim da apsolutno u tom smjeru treba ići. Ja još jednom želim podvući Domovinski rat je nešto. Ja razumim danas su drugi problemi, drugi su prioriteti u našoj Hrvatskoj – ekonomija, zaposlenost, radno mjesto, ljudi teško žive, ljudi teško sastavljaju kraj sa krajem. Međutim, to je naša povijest. Domovinski rat mislim da se treba posebno institucija koja je odgovorna za to, a i mi svi skupa. Kažem i on je temelj moderne Hrvatske države, da trebamo o tome i pisati, da trebamo o tome i pričati i dalje, skupljati podatke da još jednom, da se to nikad više ne dogodi, niti ponovi ali i odgovornost naša prema našim prijateljima koji su poginuli, koji su dali, bez kojih mi danas ne bi bili u ovoj dvorani da se to nikad i ne zaboravi. Prema tome, puna potpora, puno knjiga, puno zapisa, puno fotografija, izložbi. Sve to da bi naši mladi naraštaji nastavili tu priču i da bi im to ostavili mislim da je to naša odgovornost. Isto pohvalno je da i educirate vaše djelatnike i čestitka ovim doktorima. U tom pravcu također trebate nastaviti dalje. Ja razumijem i tu bih želio ako je moguće, a mislim da moramo naći načina kako da ta financijska sredstva, ja razumijem puno je prioriteta, puno je problema, puno je danas u našoj Hrvatskoj ljudi koji traže i zaslužuju puno više ali mislim da moramo naći načina kako da i ovaj centar koji je strateški da ga znači i sa tim malim financijskim sredstvima da mu omogućimo da može još bolje i kvalitetnije raditi. Jasno, tu je priča i ove arhive, da bi se to našlo spremište rekli smo idemo ukorak digitalizacije ali dok nije digitalizacije trebamo to spremište, arhivu također kvalitetno rješavati. I još jedna stvar to je apsolutna potpora našem centru. To je za istinu. Samo istina, mi ništa ne tražimo u ovoj dvorani, o našem Domovinskom ratu svi mi svak je na svoj način u njemu sudjelovao, svak je dao doprinos, samo istinu. I tu puna potpora znači za istinu o ratu u susjednoj BiH i puna potpora znači centru u BiH također koji nam je bitan, koji nam je potreban. I evo ja isto bih skrenuo pozornost i da se u tom pravcu također usmjerimo. Evo još jednom na kraju podržavam znači izvješće kao i naš klub HDZ-a. Radimo dobar posao ali kažem mislim da imamo prostora i da moramo naći načina kako još bolje, još kvalitetnije promicati istinu o našem Domovinskom ratu. Jasno, idemo u budućnost ali kažem i taj dio naše povijesti koji je častan, koji je ponosan da svi skupa se u tom dijelu da to pomognemo. Evo, još jednom hvala puno gospodine predsjedniče.
Hvala lijepa. Imamo 3 replike. Prva je uvaženog zastupnika Mire Tuđmana.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Krstičević suglasan sam s vama u ovim zadnjim tezama što ste govorili da treba dati punu potporu Centru u Mostaru koji se isto bavi ovim istraživanjima. Međutim, ne smijemo tu raditi jednu metodološku pogrešku da se promatra kao da su to bila dva rata neovisna jedan o drugome. To je bilo jedno ratište, jedna velikosrpska politika koja je radila i prema tome to trebaju biti zajednički projekti. A jasna stvar taj centar treba financijski osposobiti da može odrađivati onaj posao na prikupljanju građe u BiH. Naprosto ako tražite podatke recimo o tome da je tijekom '91. godine sa teritorija BiH se tuklo po Hrvatskoj vi takvih podataka naprosto nemate jer smo uvijek to proučavali sa nekog drugog stajališta i to ne možemo dobiti. Prema tome u svakom slučaju treba dati potporu tom centru, treba ga financirati ali isto tako treba inzistirati na metodologiji da se govori da je to bilo jedno ratište, jedna politika koja je ugrozila i izvršila agresiju i na Hrvatsku i na BiH i sa tog stajališta treba to istraživati.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Damir Krstičević.
Hvala puno na govoru gospodina zastupnika Tuđmana. Apsolutno se slažem sa vama, to je jedno ratište sa svim tim agresijama koje su izvršene i po meni vrlo je bitno u tom nekom dijelu potpore ono što smo rekli. Znači, taj naš centar Hrvatski memorijalno-dokumentacijski centar 10 godina otprilike, i tu je već jako puno lesson learn, naučenih lekcija i toga svega. Oni su sada znači krenuli u taj proces. Idemo znači ondje gdje smo mi izgubili vrijeme, koliko je nama trebalo, ajmo znači sada pokušati znači kroz naučene lekcije da bi kolege u susjednoj državi, u Mostaru, da bi taj njihov proces bio brži, bio bolji, bio kvalitetniji. I mislim da svi skupa to trebamo podržati i da je to vrlo bitno. Još jednom ponavljam ono samo što svi skupa tražimo i na čemu trebamo inzistirati to je istina, i ništa više. Evo, hvala puno.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Glasnovića.
Poštovani predsjedniče o Domovinskom ratu se puno govori ali o ratu u BiH malo se zna. Još se neke dezinformacije šire. Imamo 6 naših Hrvata koji su sad u BiH, ustvari iz BiH koji čekaju presudu u Haagu. I treba non stop ponavljati da nema Hrvata u BiH to bi bilo jedinstveno ratište što je već spomenuto ovdje i ne bi bilo Hrvatske države niti bi bilo Federacije BiH. Kad je stao rat, kad je potpisan Daytonski sporazum 51% sadašnje federacije držale su Hrvatske snage, to je HVO. A danas je HVO marginaliziran, on je kao ružna sestra koju ne smiješ odvesti na večeru a možeš je odvesti u krevet. Vodi se crna propaganda ovdje protiv Hrvata u BiH a malo se zna o Domovinskom ratu. Ima ljudi u ovom Saboru koji su optuživali Hrvatsku na agresiju u BiH. To je za mene nedopustivo! Bez ikakvih dokaza! I zamislite vi što bi bilo da su se iselili Hrvati iz onih rubnih područja Livno, Duvno, Bosanska Posavina? Vi nemate brigade u Bosanskoj Posavini između 500, manje od 500 poginulih. To strašno ljeto '92. godine 7000 pripadnika HVO-a je prebačeno preko Save u Bosansko-brodske bolnice. Bez tih ljudi ne bi bilo danas ni Hrvatske ni sadašnje Federacije. Stvara se osovina u BiH, osovina Beograd-Banja Luka-Moskva, također … [[Govornik se ne razumije.]] Turska jedan pravac, Saudijska Arabija, gdje su tu Hrvati? Bez snažne Hrvatske i bez strateške dubine, volio bi gospodin tamo ako će pričati nek čeka malo, 50 sklekova, ja neću pričati kada vi pričate. I to … dok nema rješenje za Hrvate u BIH nema snažne Hrvatske. Hrvatska je u plusu svake godine stotinu milijuna eura sa Hrvatima u Bosni i Hercegovini. Bez njih nema strateške dubine, opstanak tih ljudi je važan tamo i moramo se svi uključiti u jedne stabilne Bosne i Hercegovine gdje Hrvati nisu marginalizirani.
Hvala lijepa. Shvatili smo. Ja bih samo skrenuo svima pozornost da biramo malo riječi kad izričemo svoje tvrdnje kakve god one bile. Odgovorit će uvaženi zastupnik Damir Krstičević.
Hvala puno gospodine predsjedniče Sabora. Uvaženi general Glasnović, želim reći koliko je ono što smo, i prije gospodin zastupnik Tuđman, jedno je ratište, jedna agresija čisto da svi skupa u ovoj dvorani imamo dimenziju zašto trebamo pomoći susjednoj državi, zašto trebamo pomoći još više našem centru u Mostaru? Evo vidite ja sam bio zapovjednik 4.gardijske brigade. Kao formalno znači to je Splitska brigada. Ljudi su bili u toj brigadi iz cijele Dalmacije. Znate tko je prvi pripadnik 4.gardijske brigade u Zadru koji je poginuo? To je pokojni Nikola Đalta. Odakle je Nikola Đalta? Znači pogledajte prvi pripadnik 4.gardijske brigade koji je poginuo, odakle je Nikola Đalka? Iz srednje Bosne. Znači 91.godine u 7. mjesecu 91.godine. Povezana priča. Tako da mislim da svi skupa trebamo učiniti za tu istinu i u ratu susjednoj državi i puna potpora i ovo što je rekao general Glasnović i puna potpora Hrvatskom memorijalno-dokumentacijskom centru sa svim svojim znanjem, sa svim svojim sposobnostima koje ima, koje evidentno ima doktor Nazor koji ima sa iskustvom, sa naučenim lekcijama idemo zajedno svi skupa u ovoj dvorani pomoći da i ta priča u Bosni i Hercegovini završi na pravi način i završi sa istinom. Hvala.
Hvala. … [[Govornik se ne čuje.]] je ona uvažene zastupnice Sabine Glasovac.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega u vašem izlaganju spomenuli ste i potpuno se slažem s vašom tvrdnjom da je Domovinski rat temelj demokratske i moderne države i da nikad ne smijemo zaboraviti nastanak novije hrvatske povijesti i da je obveza zapravo svih nas ne samo u Hrvatskom saboru nego i u hrvatskom društvu da generacijama koje dolaze ostavimo dokaze o istini o Domovinskom ratu. I potpuno se slažem s vama. Vjerujem da sav ovaj hvalevrijedan rad, dakle i znanstveni pristup i dokazi koji će proizaći iz rada Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata će biti hvalevrijedan doprinos ovome za što ste i vi izrazili svoju želju. Mislim da je najbolji način da to postignemo upravo obrazovni sustav. Dakle to je vrijeme u kome oblikujemo danas djecu, sutra mlade odgovorne ljude, odgovorne građane ovoga društva. I evo koristim priliku zapravo spomenuti da je prije nekoliko dana na stranicama Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta su proizašla tri, šest radnih dokumenata predmetnih kurikuluma među kojima je i onaj predmetni kurikulum nastave povijesti. Svi se možemo složiti čuli smo to dosta puta ovdje u raspravi da je to gradivo zapravo nedostatno pogotovo u osnovnim školama i vjerujem da će se ovom objavom zapravo cijela stručna javnost, mediji, svi zainteresirani građani uključiti kako bi taj dokument bio što kvalitetniji i što obuhvatniji. Isto tako da će se nastaviti i projekt terenske nastave posjete Vukovaru koje je započelo Ministarstvo branitelja, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta gdje učenici zapravo po prvi put imaju priliku kroz jedan doticaj danas s Vukovarom, a sutra i s nekim drugim područjima zapravo osjetiti i naučiti svu trulež agresije, tugu rata, bol izgubljenih života, zahvalnost onima koji su dale živote za slobodu, razliku između dobra i zla i važnost građenja kulture, mira i tolerancije.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženi zastupnik Damir Krstičević.
Poštovani predsjedniče Sabora ja se zahvaljujem kolegici Sabini na ovim riječima. Apsolutno ih podupirem. Mislim da je to ta priča svih nas, kažem još jednom Domovinskog rata, da je on temelj i trebamo ponavljati moderne Hrvatske države. Priča ide dalje i apsolutno niko nema niti a niti bilo ko privilegij, znači to je za sve nas. I ono što sada i podupirem apsolutno trebamo nastaviti, to je priča tih, ne kažem priča tih nastavnih sadržaja. Ne trebamo mi o svemu i svačemu, život ide dalje, mi moramo pripremati mlade ljude za realan život i to sve skupa, a mislim da tu treba oko nekih vrijednosti, oko neke istine i ovo sve što ste sada krenuli i to sve apsolutno pozdravljamo, sve što je dobro napravljeno nema razloga da se ne nastavi i da se ta priča te povijesti, te istine da se ona još više oplemeni i da nam ona služi za jedan nastavak jednog dobrog, poštenog odgojnog procesa u našim školama. I ovo isto podržavam oko Vukovara, ovo što je isto napravljeno mislim da je to isto dobra stvar da ljudi uče o tome svemu na jedan način i dolazak znači tih svih škola i to sve skupa i to apsolutno podržavam i pozdravljam i ističem da je dobro napravljeno. Hvala.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava biti će ona uvažene zastupnice Sandre Krpan.
Poštovani predsjedniče, gospodine Nazoru, kolegice i kolege zastupnici. Iskoristila bih priliku govoreći o Izvješću Hrvatskog memorijalnog-dokumentacijskog centra, istaknuti da branitelji nisu teret hrvatskog društva i duboko mi je žao ako se tako osjećaju isključeno. Potresna je ova knjiga koju smo dobili na klupe koja govori o samoubojstvima hrvatskih branitelja. Od 1991. godine do 2014. ubilo se 21 tisuća 458 osoba u Republici Hrvatskoj. Ubio se cijeli jedan mali grad, siromašni, nezaposleni, usamljeni, otuđeni. 2734 hrvatska branitelja počinila su suicid. Kako se to uopće moglo dogoditi, gdje smo zakazali kao društvo svi zajedno? U predizbornoj kampanji doživjela sam iskustvo koje nikada neću zaboraviti. Prišla mi je jedna osoba, opsovala me, nazvala komunjarom i počela vikati "Ja sam hrvatski branitelj". Tada sam vrlo mirno, vrlo tužna odgovorila, moj tata je hrvatski branitelj i branio je Liku i njegova dva brata. Jedan je branio Baniju, drugi Slavoniju i sva trojca više nisu među živima. Tada sam shvatila kako je Hrvatska duboko podijeljena oko ove teme. Ni dan danas ja ne razumijem zašto su hrvatski branitelji podignuli šator, što su tako zamjerili časnom čovjeku Predragu Matiću i zar je Mijo Crnoja čovjek koji će vratiti ponos hrvatskim braniteljima? Mene je sram da je takav čovjek ministar hrvatskih branitelja. U Domovinskom ratu koji je bio veličanstven na kojem moramo biti zahvalni za svaku žrtvu, zahvalni za slobodu, zahvalni za državu, sudjelovalo je pola milijuna ljudi. Nakon rata nastavili su voljeti domovinu pošteno radeći, plaćajući poreze i prireze i nije im padalo na pamet mijenjati adrese stanovanja. Nisu očekivali ništa zauzvrat jer svaki pravi čovjek braniti će svoju domovinu jer to čini za svoju obitelj, za svoju djecu. U Domovinskom ratu dogodile su se i nečasne stvari i Hrvatska se i sa njima mora suočiti na miroljubiv i tolerantan način. Taj proces jest bolan, postojanje ovakvih centara pomaže nam u tome da ozdravimo. I citirati ću jedan navod iz knjige: "Od osjećaja ponosa do razočaranja i rezigniranosti za manje od 20 godina.". Ja kažem dosta tome. Svi smo mi pozvani štititi dostojanstvo Domovinskog rata jer nema nam do Hrvatske. Hvala vam.
Hvala lijepa. Repliku imamo uvaženog zastupnika Željka Glasnovića.
Poštovani predsjedniče, ovo upućujem mladoj dami. Kada Hrvatska ne bi bila kao čovjek koji se probudi svako jutro sa novim napadom amnezije zahvaljujući našim medijima, obrazovnom sustavu i onih starih struktura koji stalno koče rasvjetljavanje naše povijesti a recimo od 1912. na dalje od kada je počeo velikosrpski imperijalizam, nećemo puno o povijesti ali moramo skinuti … [[Govornik se ne razumije.]] sa drugog oka. U Lici je bilo nekada prije '41. godine … [[Govornik se ne razumije.]] Hrvata, sada ih nema 40 tisuća. U Bosni i Hercegovini ubijeno je 10% ukupnog stanovništva mladih ljudi od 18 do 21 godinu su ubijeni u Bosni i Hercegovini, mladi ljudi, ni jednog djeteta. Ja sam rođen u Zagrebu, znate gdje je nestao stari Zagreb? U … [[Govornik se ne razumije.]] tamo mi je djed bio, tamo je nestala zagrebačka elita. U Hrvatskoj još nisu riješeni temeljni problemi, nije riješeno, slobodu govora nemamo u hrvatskoj državi, imamo medijski linč od ljudi iz bivšeg sustava koji brane svoje interese a oni su umreženi u svim slojevima društva. Zašto je Hrvatska jedina država plus Slovenija post komunistička Europskoj uniji koji se protivi ilustraciji. Ta ilustracija je utemeljena na tri stupa. Prvi stup je istina, prvi stup je odgoj, da ljudi znaju šta se događalo, nema više tabu tema, niti o balkanskim ratovima, ni o velikosrpskoj agresiji između '18.-te i '21. kada se ubijeno samo na Kosovu oko 150 tisuća ljudi od velikosrpskog imperijalizma i u Albaniji. Nema šutnje od '41. do '45. itd..
Hvala lijepo. Vrijeme je isteklo, hvala lijepa.
Ima još 13 sekundi ovdje. I to treba raditi i onda ćemo imati Hrvatsku državu, lustracija, otvaranje arhiva i kadrovska promjena.
Odgovoriti će uvažena zastupnica Sandra Krpan.
Dobro da ja odgovorim gospodinu u najboljim godinama. Ja se doista slažem sa vama da je potrebno učiti i mislim da to i činim na svojem poslu kao ravnateljica škole gdje svoju djecu učim da prihvaćaju različite ljude u našoj domovini i učimo ih istinu o Domovinskom ratu, upravo ovo o čemu je govorila i gospođa Sabina Glasovac, svjedoči o tome da Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta zajedno sa bivšim ministrom Jovanovićem pokrenulo je jedan važan projekt da bismo naučili našu djecu istinu o Domovinskom ratu odveli smo ih u Vukovar, učenike 8. razreda. Mislim da nam je svima stalo do istine i da se Vlada Zorana Milanovića upravo zalagala za tu istinu. Hvala.
Uvaženi zastupnik Peđa Grbin digao je povredu Poslovnika.
Poštovani gospodine predsjedniče, prije svega člankom 236. Poslovnika Hrvatskoga sabora predviđeno je da će se zastupniku koji ispravlja povredu Poslovnika dati riječ odmah čim on to zatraži što znači da ste mi trebali dati pravo govoriti prije kolegice ali to nije bitno, samo vas upozoravam da ne bi takvu grešku ponovno počinili. Međutim, člankom 238. Poslovnika kojeg je uvaženi zastupnik Glasnović povrijedio, piše da zastupnik tijekom iznošenja rasprave ne smije omalovažavati itd. druge zastupnike. Uobičajilo se, nažalost uobičajilo se u ovom Saboru da se kolegama i kolegicama oslovljavamo patronizirajući i govoreći im mlada kolegice, mlada damo, mladi kolega itd. uz svo dužno poštovanje u ovom Saboru imamo samo zastupnike i bez obzira na životnu dob imali oni 18 ili 88 godina oni su svi u istom položaju. I molim vas da upozorite zastupnika da takve komentare više ne daje. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ja sam s vama suglasan da se treba kolege međusobno adekvatno oslovljavati, ali procjenjujem da to nije zapravo povreda Poslovnika jer nije bilo uvredljivo rečeno. Ali suglasan sam s time da se na adekvatni način međusobno trebamo oslovljavati. No, sljedeći će govoriti uvaženi zastupnik Božo Ljubić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Mnogo toga je rečeno i ovo izvješće je osvijetljeno u raspravama i replikama sa više strana. Međutim, ja ću o ovom izvješću ili povodom ovog izvješća progovoriti o istini i iskrivljavanju istine o Domovinskom ratu s pozicije Hrvata iz BiH, također s pozicije političkog predstavnika Hrvata iz BiH jer sam na čelu Glavnog vijeća Hrvatskog narodnog Sabora u BiH koji okuplja 12 političkih stranaka i preko 6 stotina izabranih, imenovanih dužnosnika. Prvo želim čestitati gospodinu Nazoru, ravnatelju centra na rezultatima koje su postigli sa 18 ljudi i u 150 kvadrata. Sličan bošnjački centar u Sarajevu ima najmanje duplo od toga. I ovdje zapravo ni na koji način nije sporno ovo izvješće i rezultati ovoga centra. Za mene je dakle sporna recepcija o ukupnoj hrvatskoj politici onoga što ovaj centar radi i što se zapravo, što je suština istine o Domovinskom ratu. Zato ću ja ovdje progovoriti o ovom pitanju iz pozicije iskrivljavanja istine o Domovinskom ratu. Naime, ono ima, dakle svoje duboke političke i povijesne implikacije. Ne radi se samo o tome da se tu radi o iskrivljavanju povijesti. Radi se o utjecaju na sadašnjost i kreiranju budućnosti, kreiranju budućnosti po volji onih koji iskrivljavaju tu istinu. Naime, uvriježila se percepcija u Bosni i Hercegovini, pa i u hrvatskoj javnosti dijelom u Međunarodnoj zajednici kako su Hrvati, pogotovo Hrvati ili politički predstavnici Hrvata BiH tijekom Domovinskog rata bili najmanje kooperativni kako u pregovorima i odnosu sa Bošnjacima, ranije Muslimanima, tako i u odnosu sa Međunarodnom zajednicom, a istina je zapravo potpuno suprotna. Hrvati su najmanje tri puta spasili Bosnu i Hercegovinu prvi puta glasujući za njenu neovisnost, drugi puta organizirajući obranu Bosne i Hercegovine kada to centralna vlast u Sarajevu nije mogla, a ja to mogu pouzdano svjedočiti, jer sam tada bio ortopedske klinike u Sarajevu koja je bila tada najveća ratna bolnica u Bosni i Hercegovini. I treći puta su spasili Bosnu i Hercegovinu kada je združenim akcijama Hrvatskog vijeća obrane i Hrvatske vojske u "Oluji" stvoreni uvjeti, slomljena kralježnica velikosrpske agresije, stvoreni uvjeti za potpisivanje Daytonskog mirovnog sporazuma i spriječen još jedan genocid koji bi bio stravičniji od onoga u Srebrenici, a odnosio bi se ne daj Bože na područje bosanske krajine, odnosno dijela Bihaća. Zato s druge strane hrvatski predstavnici i ovdje u Hrvatskoj i u Bosni i Hercegovini su prvi prihvatili sve ponuđene mirovne sporazume – Kutiljerov plan su Hrvati prihvatili. Vodilo ga bošnjačko vodstvo na čeku sa Alijom Izetbegovićem, ali su ga primarno bili prihvatili kako bi dobili međunarodno priznanje, a onda kad se vrati u Sarajevo odbili. Vance-Owenov plan odbili Srbi, Owen-Stoltenbergov plan odbili opet Bošnjaci, Hrvati prihvatili sve. I gdje su te sada percepcije koje se stvaraju u nekooperativnosti hrvatskog vodstva? Međutim što želim reći? Iskrivljavanje te istine, povijesne istine ima duboke posljedice. Dakle, nametanje stigme hrvatskoj politici u miješanju u unutrašnje stvari Bosne i Hercegovine, a onda imobilizacija te politike u odnosu na samu Bosnu i Hercegovinu ja ovdje želim reći jednu stvar s kojom se možda neće složiti čak ni neki članovi moga kluba ovdje u Hrvatskoj nije bilo strateškog odnosa prema Bosni i hercegovini pa niti prema hrvatskom pitanju u Bosni i Hercegovini nakon Tuđmana, a vrijeme je da se o tome vodi računa. Dakle, ja želim ovdje također posvijestiti jednu stvar koja se dešava u Bosni i Hercegovini. Hrvatska je potpisnica Daytonskog i … [[Govornik se ne razumije.]] sporazuma, Washingtonskog također. Hrvatska je jamac tih sporazuma. Upravo zbog te nametnute istine, stigme uprava zbog iskrivljavanja povijesne istine Hrvatska je bila imobilizirana za svoju aktivniju politiku u Bosni i Hercegovini Hrvatska se nije miješala dok su se svi ostali miješali. Dakle, pasivno se gledalo da se dešava u Bosni i Hercegovini na pragu države, već u trbuhu same države politički etnocidnoga naroda. I danas mi imamo situaciju da su prava Hrvata u Bosni i Hercegovini upravo i dijelom zbog iskrivljavanja povijesnih istina erodirana i odnosu na Washingtonski i Daytonski mirovni sporazum koji ni tada nisu bili idealni za nas. A mi bismo danas bili sretni da vam kažem da se možemo vratiti na izvorni Washingtonski i Daytonski mirovni sporazum i upravo se sada mi kao hrvatska politika u Bosni i Hercegovini i kao Hrvatski narodni Sabor Bosne i Hercegovine za to borimo. Dakle, Hrvatska je odlučila ne miješati se dok su se svi ostali miješali. Druge posljedice iskrivljavanja povijesne istine tiču se odnosa sudova prema suđenju pripadnicima Hrvatskog vijeća obrane, pa i Hrvatske vojske. Dakle, ja želim reći i na taj način možda se ne bih do kraja složio sa svojim kolegom Buljom, ali mu nisam replicirao tada kada je govorio sam bio prijavljen za raspravu, da je oslobađajućom presudom hrvatskim generalima Gotovini i Markaču skinuta stigma sa Domovinskog rata. Ne, ta stigma će biti skinuta tek ako takva kvalifikacija bude otklonjena i u suđenju hrvatske šestorke u Haagu na čelu koja se obično spominje u javnosti kao Prlić i ostali. Ja mogu reći ja od tih ljudi, šestorke sve ih znam, ali najbolje poznam gospodina Prlića jer sam s njim bio ministar i u Vladi Herceg Bosne i u Vladi Republike i Federacije BiH itd., itd. i pouzdano mogu tvrditi sa punom vjerodostojnošću da čovjek sa takvim političkim, etičkim i intelektualnim habitusom ne može biti dio udruženog zločinačkog pothvata niti to mogu biti Hrvati u BiH koji su najmalobrojniji narod i koji su se samo branili. Dakle, ta nametnuta stigma Hrvatima opterećuje, pogotovo ako bi ova prvostupanjska presuda ostala i u drugostupanjskom pravorijeku, imala bi ozbiljne posljedice ne samo za Hrvate u BiH već i za samu Hrvatsku. Za Hrvate u BiH ona bi se mogla koristiti kao opravdanje svega onoga lošega što nam se dešavalo u proteklom periodu. Da ne nabrajam, u dva mandata izabran član Predsjedništva hrvatskim glasovima Bošnjaka, u dva mandata od po 4 godine Vlada Federacije gdje su glavni resursi u BiH sastavljena od legitimnih predstavnika Hrvata itd., itd. Već i ono što slijedi u budućnosti, dakle oduzimanje samoga prava na BiH, a Hrvati su poznato je najveće žrtve u BiH. Danas se mi suočavamo sa činjenicom, popis još nije službeno objavljen, ali po određenim vrlo vjerodostojnim procjenama gubitak demografske supstance u BiH Hrvata je od 30 do 40%. A sa područja 49% teritorija BiH koji se naziva entitet Republika Srpska je hrvatski narod potpuno nestao što se čak može okarakterizirati i kao genocid. Dakle, to su te posljedice koje trpi narod kojemu se uz to još nameće jedna stigma udruženog zločinačkog pothvata. Dalje, ovih dana smo svjedoci da je otvoren pod navodnicima "lov" na hrvatske generale u BiH jer zašto? Zato što se Hrvatima u BiH sudi po tzv. objektivnoj zapovjednoj odgovornosti dok se drugima sudi po izravnoj odgovornosti. A da ne kažem da desetine stratišta Hrvata uopće nisu početi procesuirati i uopće nisu procesuirani naredbodavci. Od Grabovice, Uzdola, Trusine, Stipića Livada itd., itd. da dalje ne nabrajam. Da vam kažem ove kvalifikacije koje se mogu čuti i koje su dio haške optužnice za navodni udruženi zločinački pothvat već se sada u BiH koriste u optužnicama hrvatskim generalima. Pa ću vam reći da se u optužnici hrvatskom generalu gospodinu Miji Jeliću kojega dobro poznajem, dolazi iz moga mjesta Širokog Brijega, spominje kvalifikacija u okviru širokog i sistematičnog napada HVO-a i Vojne policije na bošnjačke civile. Molim vas lijepo! Tko je napadao civile? To je bio rat i dvije vojske koje su jedno vrijeme bile suradničke u BiH u borbi protiv velikosrpske agresije i onda kada su Bošnjaci izgubili najveći dio teritorija zahvaljujući nadmoći Srba podržanih JNA okrenuli su se da tako kažem drugom dijelu BiH, da to se nadoknadi. Dakle, to su istine i zato ja želim da se i ovdje u Hrvatskom saboru i hrvatskoj javnosti, a preko Hrvatskog sabora disceminira i komunicira istina o Domovinskom ratu i širom svijeta. I zato podržavam rad ovoga centra, čestitam gospodinu Nazoru, posebno mu čestitam što ulaže u ovaj rad ne samo profesionalne kompetencije i razum već i emocije što znači da mu je stalo. I želim da ova Vlada, da ovaj centar također surađuje sa sličnim Dokumentacijskim centrom u Mostaru da se pomogne i stručno i financijski jer istina o Domovinskom ratu je jedna. Domovinski rat je bio jedan, BiH se branila zajedno u sinergiji sa Hrvatskom. Hrvatska se branila u BiH jer je BiH i napadana. I da nije bilo doprinosa Hrvata iz BiH možda ne bi bilo ni pobjedonosne Oluje ili bi je bilo sa mnogo većim žrtvama. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Ljubiću ja ne znam gdje ste vi vidjeli da sam ja omalovažavao ili selektivno dijelio HVO i Hrvatsku vojsku. Ja to nemam pravo zbog toga što sam sudjelovao skupa u svim operacijama sa tim ljudima i smatram da je hrvatski vojnik i nikad ih neću dijeliti, bio u HVO-u ili bio u Hrvatskoj vojsci. Hrvatski vojnik je spriječio katastrofu koja bi bila slična Srebrenici i na području Bihaćke enklave. Tu sam sudjelovao kao pripadnik 4. gardijske brigade, evo tu je general Krstičević, da se ne ponavljam. I ponosan sam na svakog vojnika iz BiH, Hrvata koji je sudjelovao na jednoj i drugoj strani ili druge nacionalne pripadnosti koji su sudjelovali u obrani BiH. Osobno kao čovjek koji je sudjelovao tamo nemojte mi to više nametati i te generale iznimno poštujem i smatram dokle su god ti ljudi u Haagu da Hrvatska također i hrvatski vojnik i hrvatske institucije moraju raditi i dokazivati istinu. A istina je da su ti ljudi oslobodili BiH kao i Hrvatsku. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Božo Ljubić.
Kolega Bulj vjerojatno se nismo razumjeli. Dakle, ja sam uvjeren da ste vi ono što ste rekli izrekli u potpuno dobroj namjeri i uvjeren sam da se potpuno slažemo oko kvalifikacije. Međutim, ja sam samo htio dodati dakle da oslobađajuća presuda Gotovini i Markaču jeste veliki dobitak za istinu o Domovinskom ratu. Ali isto tako stigma sa Domovinskog rata koji je ponavljam jedan i neodvojiv će biti potpuno da tako kažem skinuta tek kada se slična kvalifikacija otkloni i sa presude hrvatskoj šestorci u Haagu na čelu sa gospodinom Prlićem. Dakle, to je bila moja namjera. A ono što ja želim dakle vidjeti od Hrvatskog sabora, od hrvatskih predstavnika na svim razinama, od Hrvatske vlade na kraju krajeva da se pomogne u obrani istine o Domovinskom ratu pa i kroz pomoć osumnjičenima i optuženima za ratne zločine u BiH jer ja vam želim reći jasno dakle srpski zapovjednici i osumnjičeni potpomognuti su od strane Vlade Republike Srpske, Bošnjački od strane jakih kantona u Federaciji BiH. Mi Hrvati nažalost smo dovedeni u poziciju da tu nismo sami, a ti ljudi su samo osumnjičeni pa čak i ako su optuženi po presumpciji nevinosti oni nisu krivi i Hrvatska ima potpuno pravo da i stručno i financijski pomogne tim ljudima u obrani.
Hvala. Imamo još jednu repliku uvaženog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo uvaženi kolega Ljubić, ovo što ste rekli da je Domovinski rat jedan odnosno a da zapravo nije završio kada se radi o suđenjima šestorki u Haagu to je potpuno točno, odnosno bilo bi normalno da je automatski s ovom presudom generalima, oslobađajućom presudom generalima Gotovini i Markaču stavljena ad acta i ova optužnica odnosno prvostupanjska presuda šestorci u Haagu. S druge strane, kad se radi o stigmatizaciji, da ne kažemo o informacijskom ratu protiv i hrvatske politike 90.tih godina u Hrvatskoj odnosno u Bosni i Hercegovini puno bi toga otpalo kad bi se naglašavala jedna činjenica koja se naprosto ne iznosi, a to je da hrvatska politika službena politika od prvoga dana međunarodnog priznanja Bosne i Hercegovine predlagala vojni savez predsjedništvu BIH protiv zajedničkog agresora. To je predlagano kad je potpisan prvi ovaj sporazum o prijateljstvu u 6.mjesecu 92.godine, pa je Alija Izetbegović odbio. Predlagano je i u 9.mjesecu 92.godine pri susretu u UN-u, predlagano je u onom sporazumu, u splitskom sporazumu, pardon u sporazumu 93.godine. Do toga je došlo tek u splitskom sporazumu dva tjedna prije Oluje. Da se znači ta politika jedna protiv zajedničkoga agresora naprosto je bila odbijana od bošnjačke strane cijelo vrijeme rata. I prema tome, sve ove konstrukcije koje idu nakon toga kad se gledaju sa te pozicije naprosto su jedan falsifikat i ne mogu izdržati ocjenu realnih zbivanja i realnih odnosa.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Božo Ljubić.
… [[Govornik naknadno uključen]] Tuđmanom koji je naravno o događajima koji se tiču pregovora i svega toga je bio sigurno vrlo blizu da je mogao svjedočiti tome, a ja također svjedočim dakle i realni život u Bosni i Hercegovini. Pa ćete vi upravo zbog te iskrivljene istine o Domovinskom ratu danas čuti od menstream politike u Banja Luci o agresiji RH na srpska područja u Bosni i Hercegovini, a u menstream bošnjačke politike u Sarajevu o dvostrukoj agresiji. A činjenica je da je Hrvatska najviše učinila za spas Bosne i Hercegovine ne samo kroz ono što sam maloprije rekao, sva logistika je prošla kroz Hrvatsku, Bosnu i Hercegovine i izbjeglice su sve zbrinute u Hrvatskoj ili su prošle kroz Hrvatsku. A što se tiče ove stigme o udruženom zločinačkom pothvatu ona će tek biti skinuta tada kada se ta ista stigma skine s vrata Hrvatima u Bosni i Hercegovini kroz presudu šestorci u Haagu jer ako to tako ostane, a dešavaju se simultano u Bosni i Hercegovini takve stvari da neki ciljevi koji nisu bili ostvareni u ratu danas se ostvaruju kroz nametnute zakone preglasavanjem pa se ne znam ni ja kroz Zakone o prostornom planiranju neko područje u Hrvatskoj većinskoj županiji ili općini proglasi od interesa za federaciju pa mu se obuhvat proširi deset puta, pa onda se podigne na nadležnost Sarajeva, pa se isto tako uradi u vodnim područjima, pa u šumskim područjima i na taj način se zapravo dešavaju one stvari koje se vjerujem ne bi dešavale da se ta stigma Hrvatskoj i Hrvatima kroz iskrivljenu povijest Domovinskog rata nije nametnula. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će ona uvaženog zastupnika Zdravko Ronka.
Hvala lijepo. Ja neću govoriti o onom što su govorili moji prethodnici dakle o smještaju, položaju, skupljanju arhivske građe i svemu onom što je onaj tehnički dio zato što su to rekli prethodnici, ne želim gubiti vrijeme na taj dio. Naravno da ću reći kako podržavam i podržavamo Hrvatski memorijalno-dokumentacijski centar u smislu podizanja svijesti o vrijednostima Domovinskog rata i čuvanju te naše kolektivne memorije. Podržavam i zalažem se i podržavam i zalaganje vaše za veću prisutnost te tematike u školskim ustanovama. Dakle iz tog kuta podizanja svijesti o vrijednosti Domovinskog rata i prisutnosti te tematike u školskim ustanovama želim reći odnosno podsjetiti, vjerujem da čak mnogi i znaju i čuli su za onaj projekt "Sat istine" podizanje znanja o Domovinskom ratu učenika osnovnih škola i srednjih škola. I taj projekt je prvi puta kao pilot projekt zaživio 2010.godine a njega su pokrenuli Udruga veterana i dragovoljaca Domovinskog rata i Grad Požega. I evo on je prihvaćen negdje više od pola županija i pola gradova u RH. Zašto sam to rekao? Upravo zato što i za taj projekt kao i za svaki drugi trebaju određena financijska sredstva, to su proračuni recimo gradova, županija, donatora itd. Ne vidim zašto se u jednoj možda jačoj, većoj suradnji i interakciji između centra i jedinica lokalne uprave i samouprave ne bi našla i ta financijska poveznica. Mislim da bi ona bila obostrano korisna i da bi donijela i plodonosnije rezultate. Rekao sam to i zato jer me rastužio i podatak iz financijskog izvješća Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra iz kojeg je vidljivo da je taj centar dobio čak ili samo kako god hoćete 10 tisuća kuna u 2014. godini. Kažem tužan sam posebno kada taj iznos stavim u korelaciju sa zaklinjanjima u vrijednosti Domovinskoga rata, sa zaklinjanjem u Domovinski rat, u hrvatske branitelje. Još tužniji sam kada raspolažem sa saznanjima koja govore koliko se novca usmjerava na donacije bilo koje vrste, bilo za čega i bilo za koga. Naravno da ne želim nikoga spominjati posebno ali evo da krenem od nas koliko je samo novca usmjereno i koliko su bili pojedini subjekti izdašni kada su u pitanju političke stranke. Pa si čovjek postavlja pitanje kako to da se nisu sjetili i Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra. Iz tog kuta koristim i ovu temu da ih pozovem da se iskažu i bar u istom omjeru doniraju i ovaj naš centar. I eto to im je i prilika da nešto i vrate našoj, svojoj, jedinoj domovini Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeći pojedinačni istup imati će uvažena zastupnica Margareta Mađerić.
Gospodine predsjedniče, evo na samome početku zahvalila bih se gospodinu Nazoru na upornom, profesionalnom, znanstvenom i istraživačkom radu koje ste i osobno i vaši suradnici proteklih godina i u 2014. i u 2015. ali i sve ono što ste radili kako bi se doista došlo do istine u Domovinskom ratu, kako bi se prikupila i arhivska građa ali i onaj dio u izdavačkoj djelatnosti kako biste učinili apsolutno sve i ostvarili cilj koji jest osnivanja ovog centra. Dakle cjelokupni smisao je dobro rečeni nekada, dakle u jednom vašem javnom istupu koji je cilj i smisao ovoga centra jest rekao ustvari jedan dječak poginulog hrvatskog branitelja da se zna, da se ne ponovi i da se ne zaboravi. Dakle to je ono što je cilj i što mora ostati i poslije nas i sigurno da se slažem sa kolegicama i kolegama zastupnicima koji su raspravljali vezano uz obrazovanje i izuzetno važnu ulogu kako osnovnih škola, srednjih škola i sveučilišta u Republici Hrvatskoj da se ta istina o Domovinskom ratu prenosi na našu djecu jer ja želim da i moja djeca osim što uče u obitelji od roditelja, od širih članova obitelji da uče i u obrazovnim institucijama što je bio Domovinski rat i koju smo dakle i mi imali privilegiju da smo kao sudionici bili svjedoci stvaranja tisućljetnog sna, svih naših predaka a to je samostalna i slobodna Republika Hrvatska. Prikupljanje, čuvanje publiciranje gradiva o Domovinskom ratu, čuvajući tako uspomenu ali i istinu o tom veličanstvenom dijelu hrvatske povijesti upravo ovaj centar radi za sve one koji će doći iza nas i za sve generacije kako bismo imali istinu a istina je jedina i često puta se kaže ako ćeš govoriti istinu ne trebaš pamtiti što si rekao jer istina je takva kakvu smo i imali i koju treba rasvijetliti. U svakom slučaju želim reći da ovaj specijalizirani arhiv za Domovinski rat koji je tek nakon 10 godina od završetka Domovinskog rata osnovan kao ured, dakle kao odluka Hrvatskoga sabora i Vlade ustvari pokazuje da iako je možda i prekasno ali da je on svrhu i cilj svoga postojanja itekako ispunio. Zašto? Zbog toga što kao što sam i napomenula i kolege zastupnice i zastupnici su napomenuli trebamo čuvati istinu o Domovinskom ratu za sve generacije koje će doći iza nas. Zbog svega toga istaknula bih da je Hrvatski memorijalni-dokumentacijski centar Domovinskog rata jedan od najvažnijih znanstveno istraživačkih ustanova koji svojim djelovanjem čuva uspomenu na rat, na žrtve, na sve naše poginule branitelje, na sve njihove obitelji koji su stali u obranu naše domovine. U svjetlu svega onoga što se događalo nakon rata, u svjetlu pokušaja nametanja teza o građanskom ratu, zajedničkim zločinačkim pothvatom, stvari koje su dolazile vezano za Domovinski rat, od jednakosti krivnje koja se pokušala nametnuti upravo je zato važno da se zna što se događalo i da generacije koje dolaze u ovome će centru imati istinu i argumente kako bi se prenosile i kako bismo doista bez obzira kada i u kojem periodu da li za 10, 50 ili 100 godina zbog žrtvi naših branitelja, svi oni koji su dali živote za Hrvatsku, za našu domovinu, svih njihovih obitelji, istina o Domovinskom ratu bude jedna, rasvijetljena i da imamo činjenice jer činjenice su te koje se ne mogu pobiti i to je ono što će ostati zauvijek. A bez memoarskog gradiva nije moguće u potpunosti i razumjeti povijest, prikupljanjem toga i te građe, povijesne građe u svakom slučaju i ukazujemo i ukazivati će se i poštovanje i zahvalnost prema našim hrvatskim braniteljima koji su svojim životima omogućili da živimo u slobodnoj i demokratskoj Republici Hrvatskoj. I svakako bih ovdje pohvalila ovaj dio u izvješću, nadam se da ste i vjerujem da ste to nastavili u 2015. godini. Dakle, nastavljen je rad na projektu izravni demografski gubici Republike Hrvatske u Domovinskom ratu, dakle unos podataka u bazu podataka centra o poginulim u Domovinskom ratu na okupiranim područjima Republike Hrvatske. Smatram to izuzetno važno posebice zbog demografskog potopa Hrvatske zbog iz godine u godinu pa mogu slobodno reći izumiranja Hrvatskog naroda. Dakle, 2015. godina je bila godina sa najvećim demografskim padom za vrijeme slobodne i demokratske Republike Hrvatske, pa i u tom dijelu treba rasvijetliti kako i zbog čega je to došlo znamo u posljednjih četiri godine koji su uzroci, kako iseljavanja pa tako i demografskog pada. Ali u svakom slučaju moramo imati istinu koju ćemo rasvijetliti i koja će se u budućnosti itekako i u školama i na sveučilištima svjedočiti našim generacijama koje dolaze iza nas. Stoga naš prijatelj, dakle i najveći prijatelj istine je vrijeme. Sigurna sam i vjerujem da ćete i u ovoj godini nastaviti vrijedno raditi kako bi istina o Domovinskom ratu bila potkrijepljena činjenicama i kako bi svake godine ta arhiva bila sve kompletnija i kako bi doista ostvarili cilj zbog kojeg ste i osnovani i podržavam ovo vaše izvješće. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo tri replike. Prva je ona uvaženog zastupnika Jaroslava Pecnika.
Evo ja bih samo kratko kolegici pokušao odgovoriti. Čujemo u nekoliko navrata već, pa se nisam htio javljati stalno o obrazovanju, moć obrazovanja, što treba obrazovanje učiniti. Na koncu i sam sam u ime kluba o tome govorio. Naravno da je ono vrlo bitno, ali mislim da malo podliježemo jednoj iluziji Jean Jasques Rousseaua o svemoći obrazovanja. Obrazovanje nije svemoćno. To vidimo naprosto iz svakodnevne prakse. Imamo ljude koji su završili fakultete, pa se ponašaju kao da to nisu nikada prošli. Zaboravljamo jednu bitnu činjenicu koju ovdje ako i spomenemo ne spominjemo u kontekstu u kojem bi trebalo, a to je odgoj. Mi znamo iz razvojne psihologije jer Domovinski rat pretpostavlja istinu, dobrotu, borbu znači za neke etičke, moralne vrijednosti, norme itd. Djeca od treće do šeste godine najviše usvajaju, ali to je već neka druga tema, to je tema predškolskog odgoja, to je tema odnosa države. Znamo tko financira predškolski odgoj. To je na jaslama lokalne uprave i samouprave. To znači zapravo koliko ima para toliko neka se tamo radi. Drugim riječima, u startu činimo jednu pogrešku, a onda je kasnije to vrlo teško premostiti i dosegnuti. Prema tome, ja jesam za obrazovanje, ali nemojmo zaboraviti na odgoj. To naravno nije tema koja se treba doticati gospodina Nazora. Ali ovdje o tome se stalno govori pa da shvatimo i tu činjenicu. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvažena zastupnica Margareta Mađerić. Ali ja bih molio da se držimo ipak teme, tema je Hrvatski memorijalni dokumentacijski centar, nije ni predškolski odgoj, ni ništa pa hajmo se držati teme. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Upravo sam to rekla. Dakle, uvaženi kolega zastupnik nije replicirao niti vezano uz moju raspravu niti uz temu o kojoj, niti izvješće koje sada raspravljamo. Ali predškolski odgoj, dakle dječji vrtići, pa i to je obrazovanje i odgoj. Ali prepustimo struci da procijeni kada i u kojem trenutku djeca trebaju učiti o Domovinskom ratu. Dakle, suglasni smo da moraju, da se mora uvrstiti u građe u udžbenike. Da li će to biti u dječjem vrtiću, osnovnoj, srednjoj školi to ćemo prepustiti struci. Dakle, to je na njima. Ja svoju djecu od malih nogu učim što se dogodilo u Hrvatskoj. I dakle, to je to, ono što će dobiti iz obitelji. Ali zajednica i društvo je to koje mora naučiti između ostalog odlučiti u kojem će trenutku djeca učiti u Domovinskom ratu u kojem trenutku njihovog obrazovanja.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Gorana Marića.
Hvala lijepa. Kolegice Mađerić, nije mi ova tema stručno bliska, ali zbog empatije možda mi je najbliskija. I referirat ću se samo na onaj dio koji ste spomenuli na ulogu Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra, jer svi znamo da život lista naše živote, lista naša sjećanja, a mi se itekako imamo čega sjećati. I dok su mnoge institucije u Hrvatskoj daleko od onoga što Hrvatska živi i proživljava i dok mnoge hrvatske institucije ponašaju se kao kazališta i žive neki svoj život, glume neki svoj život, neku svoju idilu, neke svoje aktivnosti i u svojim nazivima samo imaju pridjev hrvatski. Hrvatski memorijalno-dokumentacijski centar je istinski, profesionalno i institucionalno korisna institucija. To je primjer institucionalne korisnosti u Republici Hrvatskoj, a inače Hrvatska je institucionalno defektna. I kamo sreće da ima ovakvih institucija više, a sjetimo se samo prije nekoliko mjeseci ili godina pokrenuta je akcija za ukidanje Hrvatsko memorijalno-dokumentacijskog centra. Zar ćemo ostati samo na onima, na nekakvim havcima koji nisu uspjeli u 20 godina snimiti ni jedan film na ovu temu, koji su skrivali dokumente da ne bi pomogli generalima Hrvatske vojske u Haagu, u obrani a u tome je bio primjer ne samo Hrvatsko dokumentacijski centar, nego sav stručni i intelektualni napor doktora Nazora. I dok je na djelu, velikom djelu u Hrvatskoj intelektualna izdaja doktor Nazor je primjer odgovornog intelektualca. Hvala lijepa.
Hvala. Evo odgovor uvažene zastupnice Mađerić.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Apsolutno se sa vama slažem i zato jer što ste i vi naveli izuzetno važna uloga ovog centra. Jer kao što sam istaknula i u raspravi u Hrvatskoj imamo i imali smo ljude koji su željeli nametnuti da se u Hrvatskoj dogodio građanski rat, neke druge istine, željelo se zatomiti da smo imali agresiju. Mislim da je to jedan od glavnih ciljeva zašto ovaj centar treba postojati i zašto se treba na činjenicama i argumentima istražiti istina i prenositi našim generacijama.
I zadnja replika je uvažene zastupnice Sanje Putice.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa evo gospođo Mađerić nekako nastavno na vašu pohvalu ovom Memorijalno-dokumentacijskom centru o kojem danas govorimo osjećam dužnost kazati kako je u Dubrovniku za kojega ne trebam puno objašnjavati koliko je stradao u Domovinskom ratu u tijeku upravo i inicijativa i prikupljanje dokumentacije za pokretanje projekta Muzeja Domovinskog rata na Srđu. U tom smislu ovim putem apeliram i na naše novo Ministarstvo kulture, na novoga ministra, ali i na vas gospodine Nazor da pripomognete dvoje entuzijasta u Dubrovniku na čijim leđima je od početaka do danas bio cijeli stalni postav kojega danas imamo na Srđu koji iz godine u godinu broji sve veći broj posjetitelja, i to stranih posjetitelja, koji su se tako u prilici upoznati sa poviješću Domovinskog rata u Dubrovniku ali i u cijeloj Hrvatskoj. Sigurna sam i upoznata sam s činjenicom da oni prate vaš rad i da će im sigurno vaš rad u tom smislu biti dragocjen. Također je važno napomenuti da su se u Dubrovniku oko ovakve inicijative okupile i sve političke grupacije i sve braniteljske skupine i evo potrebna je dakle ta rekla bih logistička potpora Ministarstva kulture kako bi još jedan možemo ga slobodno nazvati Memorijalni centar Domovinskog rata na mjestu kao što je Dubrovnik zaživio. Hvala vam lijepa.
Hvala. I zadnja je diskusija ona uvaženog zastupnika Ivana Šukera, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] a kad bi možda pažljivije i sa više uvažavanja raspravljali o ovom izvješću možda ono što nikada ne bi trebala biti tema politikantskih rasprava u ovom Hrvatskom saboru nikad ne bi ni bilo. Međutim, nažalost mnogi su si uzeli za pravo da budu svjedoci nekog vremena gdje je istina kristalno jasna. I mnogi su si uzeli za pravo da prikazuju neke stvari onako kako oni misle da se prikažu. I sva sreća gospodin Nazor i njegova ekipa su to prihvatili se posla na jednoj sasvim drugačijoj osnovi, na znanstvenoj osnovi i jasno metodološki utvrđenom postupku gdje je žrtva žrtva bez obzira s koje strane bila, gdje je zločin zločin bez obzira s koje strane bio, gdje je agresor agresor i gdje je branitelj branitelj. Možda se to nekome ne sviđa, međutim mnogi su u ovom Saboru govorili da je Hrvatska bila agresor u BiH. Zaboravljajući povijesne dokumente koji su potpisani između Hrvatske i BiH. Mnogi zaboravljaju da u Hrvatskoj se dogodio obrambeni Domovinski rat i to je najsvjetliji trenutak moderne Hrvatske države i njene povijesti. Pa i prilikom izbora ministra kulture smo imali priliku vidjeti kako je netko pokušao eliminirati tu njegovu izjavu da je Hrvatska nastala, da su temelji moderne Hrvatske države u Domovinskom ratu nego su to htjeli prebaciti u neku drugu temu. Zašto ako svi kažemo da nam je potreban ovaj Hrvatski memorijalno-dokumentacijski centar zašto se on organizacijski maknuo iz jednog oblika u drugi gdje je praktički marginaliziran? Zašto ovaj memorijalni centar nema svoju jasnu poziciju u Hrvatskom proračunu? Zašto svi ne potaknemo i financijski i na bilo koji drugi način da se taj posao završi iz jednostavnog razloga da se prestanemo politički prepucavati oko stvari kojih se ne bi smjeli prepucavati. Međutim, kad kolege iz Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra završe ovaj posao onda će trebati napraviti i nekakve druge analize koje su po meni uz sve ono što se dogodilo, ljudske živote, ratne štete itd., daleko bitnije a to je koliko je povijesno demografski Hrvatska izgubila u Domovinskom ratu. Koliko je onih koji su poginuli koji su trebali biološki postati roditelji jednog, dvoje ili troje djece? I to je nešto znanstveno što jasno treba reći. Jer gledajte za dlaku smo izbjegli osudu u Haagu da je Oluja i Domovinski rat bio udruženi zločinački pothvat, za dlaku. Ista takva presuda prijeti 6 Hrvata iz BiH. I na kraju kad to sve skupa pogledate onda ispada po takvim nekakvim stvarima da su Hrvati jedini ratovali na ovim područjima. A niti su se Hrvati iz BiH a niti Hrvati iz Hrvatske maknuli sa područja gdje su vjekovima živjeli. Bili su tu i branili su se. Napadali su ih drugi i sad su najedanput Hrvati zločinci, stvarali su nekakve udružene zločinačke pothvate a drugi su bili sveci i nisu ništa radili. Gledajte, povijesna je činjenica i istina da bi se u Bihaću u Bihaćkom džepu dogodio najveći zločin u povijesti nakon 2. svjetskog rata da nije bilo oslobodilačke akcije Oluja i da Hrvatske vojne snage i redarstvene snage nisu deblokirali područje Bihaćkog džepa. Međutim, nitko to ne spominje. Dapače, politike u susjednoj državi vrlo često to zaboravljaju i Hrvatsku stavljaju u kontekst nekakvog agresora i nekoga tko je napadao BiH. Pa dajte mi recite da li je igdje u povijesti zabilježeno da jedna zemlja koja se optužuje da je agresor istovremeno iz te zemlje koja je navodno napala primi i brine o preko 400 tisuća prognanih i izbjeglih ne pripadnika svoga naroda nego pripadnika drugog naroda? I to je sve povijesna istina, povijesna istina koju mi u ovom Saboru kao sat povijesti moramo imati kad raspravljamo o izvješću o radu Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra. I druga stvar, ja se ne mogu nikako složiti da udžbenici u školama, hrvatskim školama su dovoljno obradili Domovinski rat. Upravo ovaj materijal koji je napravljen na znanstvenoj bazi, koji ima jasnu metodologiju treba biti podloga onoga što će se naći u udžbenicima. A ne da netko kaže ne smije biti ovaj ili ne smije biti onaj. Jer sjetite se pa nekada su nas fopali sa bitkom na Kozari, bitka na Sutjesci, bitkom na Neretvi, morali smo znati sve život. Da li danas imate i jednu akciju oslobodilačku Hrvatske vojske, ne smijete je spomenuti u knjigama. A zašto, kome smeta ta povijest? Kome smeta ta povijest? Zašto u hrvatskim školama na Dan pada Vukovara nemamo sat povijesti? Nije to nitko drugi kriv, to smo mi krivi, mi svi ovdje bez obzira kojoj političkoj opciji pripadali. To je dio naše povijesti i to je dan uz onaj mimohod kad bi u svim školama naša djeca morala dobiti informaciju što se tada dogodilo. I hvalevrijedan je ovaj potez da djeca iz osnovnih i srednjih škola idu u Vukovar i evo što je kolega Ronko govorio i da tamo na licu mjesta uvide strahote, jer šta je kad vidite te strahote odgajate se da nikad nikome više ne padne na pamet da tako nešto napravi. Dakle, o tome mi trebamo govoriti kada govorimo o ovome Hrvatskome memorijalno-dokumentacijskom centru o njegovom izvješću. I dat svu potporu kolegi Nadzoru da to napravi. I sad mi dozvolite da odem malo preko granice. Dakle mi u Ustavu imamo obvezu za brigu Hrvatima izvan Hrvatske, prije svega tu mislimo na Hrvate u Bosni i Hercegovini. Međutim, kad pogledate njihov dokumentacijski centar i kolegu Raguža koliko se muči da bi pripremio obranu za ovih šest generala ili da bi pomogao ovome što se sada u Bosni i Hercegovini događa a to je hajka na sve hrvatske generale, na sve hrvatske visoke časnike iz HVO-a, kako iz HVO-a tako i na generale Hrvatske vojske gdje se želi optužiti za nekakve zločine. I zato ne mogu nikako shvatit ni prihvatiti da je neko bez kontrole pustio nekoga u Hrvatski državni arhiv da kopa po njemu. Ja bih volio vidjeti da kolega Nazor i njegove kolege dobiju takvu dozvolu da mogu otići u Sarajevo ili da mogu otići u Banja Luku i na isti način crpiti dokumente i raditi, zapravo materijale za optužnice ili pripremati obranu. Meni je drago što izuzev možda jedne ili dvije rasprave danas ova rasprava je išla ka jednom zajedničkom cilju. Ja se iskreno nadam kad bude prijedlog proračuna da ćemo onda isto na isti način razmišljati jer gospodin Nazor i njegove kolege su došle do razine kad bez jače financijske i materijalne pomoći vrlo teško mogu napraviti nešto više. Međutim, svi smo bili ponosni i sretni kad je bila oslobađaju presuda za naše generale, a da nije bilo znanstvenog i metodološki jasno rada Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra to se ne bi dogodilo. Ja se iskreno tako nadam da će temeljem tih materijala i materijala Dokumentacijskog centra u Bosni i Hercegovini ista presuda biti i za šest generala koji čekaju drugostupanjsku presudu u ovom trenutku u Haagu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dosta replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo kolega Šuker je kazao da je politikantstvo nije potrebno u ovakvim temama. Naravno da nije, međutim vi ste odmah u prvom svom dijelu govora ispolitizirali sve. Ja se slažem u jednome djelu da trebamo biti zajedno i složno, da trebamo pomoći našemu centru, da trebamo pomoći ljudima koji promoviraju Domovinski rat kao npr. evo ratni snimatelj Petar Malbaša. Ali meni je žao što to niste govorili dok ste bili za vrijeme dva, tri mandata kad ste strašno loše odnosilo prema Domovinskome ratu i prema tim herojima koji su kasnije završili u Haagu, ali isključivo zbog toga što je se davala dokumentacija kome se davala iz ureda predsjednika, iz ureda tadašnje Vlade. Znači jedna sluganska apsolutno politika je se vodila i zbog toga su tu ti ljudi na taj način završili. Promociju Domovinskoga rata mogli su raditi ljudi međutim niti jedna Vlada dosada kao ni s ove strane, ni vaša nije davala toliku potporu poglavito ljudima koji su imali šta prikazati i istinu jer su bili ljudi s terena, bilo s kamerom ili bilo šta radi gospodin Nazor znači znanstveno. Pa vas molim ubuduće stvarno da ne bude politike oko ovoga jer ste imali vremena pomoći, a ovaj put zaista trebamo pomoći bez politikantstva i bez prebacivanja s lijevih na desne. Sličnu ste politiku provodili do nedavno. Hvala lijepo.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Bulj, ja sam čovjek koji raspravlja na fazi argumenata, a vi ste ovdje paušalno sad rekli što ste rekli. Ja se iskreno nadam da ćemo zajedno ubuduće se boriti da ove stvari se naprave kao što se naprave. Međutim, kad velite da netko nije vodio brigu o Hrvatskim braniteljima, dakle 2003., dakle krajem 2003., samo malo ja vas molim, ja vama nisam upadao u riječ, proračun Hrvatskih branitelja je bio 2 milijarde na kraju 2011.bio je preko 6,5 milijardi. Isto tako obrana hrvatskih generala se financirala iz hrvatskog proračuna, dakle na poziciji Ministarstva pravosuđa. I prema tome, nemojmo paušalno govoriti, a ja ako iznosim činjenice ja ne, politikantstvo je kad nešto komentirate bez argumenata, a kad iznosite političke stavove to je nešto sasvim drugo. Međutim, ja u ovom domu uvijek govorim sa argumentima i to i kolege znaju sa lijeve strane, zato se u principu nikad niti ne sukobljavamo, sukobim argumente i molim lijepo. Ali nikad se nisam bavio politikanstvom jer naprosto financije ne trpe politikanstvo ali dobro znam koliko se u određene stvari uložilo novaca i zato lijepo vas molim nemojte paušalno ocjenjivati.
Replika uvaženog zastupnika Bože Ljubića.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Osnovna misija i uloga ovog dokumentacijskog centra naravno jeste istraživanje, dokumentiranje i komuniciranje istine o Domovinskom ratu. Pa se naravno slažem sa kolegom Šukerom da treba ovaj centar pomoći i organizacijski i financijski i logistički i kadrovski da može odgovoriti ovoj svojoj misiji. Međutim, komuniciranje istine nije samo na ovom centru ni na sličnim centrima, komuniciranje istine je na svima nama, na ukupnoj čitavoj hrvatskoj politici i ovdje i u jednoj i u drugoj domovini i u iseljeništvu. Da je to tako i da nam vrijeme nije saveznik kao što sam mogao čuti u jednoj prethodnoj raspravi govore, realnost s kojom se mi suočavamo, dakle ponovno se vraćam dakle na presudu odnosno kvalifikacije iz presude u Hagu. Visoki odnosno jedan od najviših dužnosnika haškog tribunala prije nekoliko dana na pitanje zašto proces gospodinu Prliću i šestorki Hrvata iz Bosne i Hercegovine traje toliko dugo jer za vašu informaciju drugostupanjska presuda se prema novim informacijama očekuje tek 2017. godine … [[Govornik se ne razumije.]] odgovor. To je najkompliciraniji proces koji je haški tribunal imao. Molim vas lijepo. To je najkompliciraniji proces, dakle profesor ekonomije, oficiru za vezu za razmjenu zarobljenika a najkompliciraniji proces nije Slobodanu Miloševiću, njegovim suradnicima, promotorima i provoditeljima velikosrpskog projekta koji je priprema … [[Govornik se ne razumije.]] 10 godina prije samoga rata i koji je ostavio krvave tragove od Slovenije, Hrvatske, Bosne i Hercegovine i Kosova. Dakle ta činjenica sama o sebi govori da ta istina nije došla tamo gdje treba doći a da ne govorim dakle o kvalifikaciji u kojoj se u optužnici spominju dakle svi članovi HVO-a, HDZ-a i s njima povezane osobe, dakle i ja koji sam bio član HDZ-a, odnosno još uvijek jesam, koji sam, liječnik, najviši profesionalni kapacitet ulagao za liječenje svih, ne samo Hrvata, dakle svi smo mi na kraju krajeva ako bi ova kvalifikacija ostala pod nekakvom vrstom sumnje ako ne i optužnice.
Odgovoriti će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Ljubić, samo nekoliko stvari koje bih želio reći kada su u pitanju Hrvati u Bosni i Hercegovini. Dakle povijesna je istina da danas u Bosanskoj Posavini Hrvata praktički nema. Povijesna je istina da Kraljeva Sutjeska i središnja Bosna gdje su stolovali hrvatski kraljevi da su tamo Hrvati danas u manjini. Povijesna je istina da zbog svega toga, zbog osuda i pokušaja sotoniziranja hrvatskog naroda situacija sa hrvatskim narodom u Bosni i Hercegovini je danas takva. Pa nisu ljudi iz Bosanske Posavine otišli zato što se njima išlo, išli su oni za vrijeme Jugoslavije u Njemačku i diljem svijeta ali su se vraćali tamo a ovi su nažalost otišli i vratili se nisu. I kada prođete po području Republike Srpske onda ćete vidjeti da je netko tamo praktički ozakonio etničko čišćenje. Jer svi oni prostori, evo kolega Leko i ja smo imali priliku zajedno, on kao predsjednik Sabora je vodio izaslanstvo sve one prostore koje smo zajedno vidjeli, gdje su Hrvati stoljećima bili nažalost uvjeti se tamo nisu stvorili da se oni vrate, bilo je cesta koje su to jutros bagerom poravnate da bi mi sa autom mogli doći gore. Ali to je sve zbog tih osuda i presuda i zato je taj dokumentacijski centar u Bosni i Hercegovini vrlo bitan samo da napravi istinu jer mi se moramo suočiti sa istinom bez obzira da li nam ona odgovarala ili nam ne odgovara ali istina je istina jer da nam se ne događa ovo da dan danas u Hrvatskoj raspravljamo o '45. zbog toga što je netko servirao svoju istinu koja nema veze sa realnošću u životu, to nam se ne smije dogoditi sa Domovinskim ratom niti u Hrvatskoj niti u Bosni i Hercegovini zato briga oko tog Ddokumentacijskog centra mora biti posebno važna u uredu za Hrvate izvan Hrvatske.
Sada će replicirati uvaženi zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege. Poštovani zastupniče Šuker, naravno da u većem dijelu potpuno se slažem sa raspravom koju ste vodili međutim htio bih nešto naglasiti što vi niste naglasili dakle sva prošlost pripada povijesti. Ne vadimo segmente. Naše razlike, političke, interesne i bilo koje trebaju se ostvarivati u okviru interesa hrvatske kao konstante, ona nas drži na okupu. Ali uvažavajući sve procese njezinog stvaranja kroz povijest, sve procese njezinog stvaranja kroz povijest ne umanjujući ni jedan ni drugi ni treći. Mi se hvalimo u Hrvatskoj da imamo Sabor preko 1000 godina kao obilježje državnosti. Dakle svi su ljudi u svojem vremenu sudjelovali i radili na stvaranju Hrvatske. Naravno ni hrvatska politika, ni hrvatski zastupnici, ni Hrvatski sabor ne smije biti naivan, ništa se ne ostvaruje samo po sebi. Moramo djelovati u okviru nacionalnih interesa i državnih interesa, to naravno svi znaju da se ni nacionalni ni državni interesi ne mogu ostvariti u okviru same države. Zato se i ima vanjska politika. Da bi to mogli ostvariti zaista je važno doći do istine i sada se vraćamo na ovo. Neobično je važno da memorijalni-dokumentacijski centar radi po pravilima lege artis, struke, znanosti ma kako ona nama nekad išla u prilog. Zbog toga zaista je vrijedno da što češće dobijemo izvješće memorijalnog-dokumentacijskog centra i ono ne mora biti godišnje. Ono se nekad susretne sa nečim što za nas može biti od važnosti pa makar bilo tromjesečno. Može poticati politiku na aktivno djelovanje. Hvala lijepa gospodine predsjedniče.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Pa kolega meni je drago, kolega Leko meni je drago da se mi slažemo. Ne, ne ja govorim o ovome što smo sad govorili, dakle o tome i pričamo ne? To je bio predmet replike. Međutim, ja sam nekoliko puta u svojoj raspravi istaknuo visoki stupanj znanstvenog pristupa i mislim da je nešto promaklo ili se nije željelo apostrofirati, a to je kad je gospodin Nazor govorio o metodologiji. Jer kad vi jednu stvar postavite metodološki jasno, onda se tu ne može dogoditi nagađanje ovako, nagađanje onako nego naprosto gledate procese i događaje potpuno istim očima. I to je ono što je vrlo bitno, jer ako ćemo stvari promatrati na takav način onda će nestati prostora za politikantsko prepucavanje, a stvar je političke volje nekoga kome će dati ovakvo ili onakvo pravo. Međutim, ključni problem je što smo mi zaboravili da smo mi '91. ne kontra sebe imali jednu ogromnu silu, nego smo kontra sebe imali izučene ljude koji su itekako znali podmetati priču oko ratnih zločina. I to je po meni ključna stvar, a mi smo bili u tome neuki. Ja ću vam reći jedan primjer. Moja brigada tada deseta, a kasnije sto pedeset treća je prešla preko Kupe i došla u Pokupsku Slatinu i našla je tamo troje izmasakriranih staraca. Ja sam tada kao predsjednik Kriznog štaba sa tim slikama hodao od hotela "i" pa na dalje, međutim nigdje kasnije nisam vidio da je netko dao značaj i procesuiranju toga zločina. Dok istovremeno s druge strane su se neke stvari napuhavale do ne znam čega. I tu je sad možda problem određenih institucija u Hrvatskoj koji se bave s tim poslom, ali ne na znanstvenoj i ne na jasnoj metodološkoj osnovi i onda se događa ovo sve što se skupa događa. I onda kad se u to umiješa politika, onda je to stvarno kaos.
Hvala. Sad će replicirati uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović:
Kažete kolega i to je zaista istina da su svi u Hrvatskoj bili sretni kad su se generali vratili. I dakle to jedno, takav jedan osjećaj nije se dao zatomiti i zaista je bio iskren i u tome se svi slažemo. Međutim, da je generalima 1998. godine bilo dato da se očituju ne bi bili ni otišli. Generali iako su bili traženi neki za vrijeme Račanove Vlade nisu otišli, a za vrijeme vladavine Zorana Milanovića vratili su se slobodni u Hrvatsku i njihova obrana, vrsni odvjetnici zahvalili su se Vladi koju je dokumentaciju dostavila obrani i koja je bila od velikog značaja da doprinese oslobađajućoj presudi. Samo vi kimajte glavom, a vi se locirajte i koncentrirajte, nećete se transferirati. Ja volim da ovdje ostanete.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Kolegice Ingrid Antičević Marinović, ako se ne varam vaša koalicija se skoro raspala zbog odnosa tadašnje Vlade prema Haagu. I ako se ne varam gospodin Budiša i jedan veliki dio pripadnika HSLS-a je napustio Vladu zato što su bile određene muljaže sa materijalom. Druga stvar, ako se ne varam u predsjednički ured i u arhiv nije HDZ pustio nikoga i nije slao ni u London ni nigdje materijale. To su činjenice. A druga stvar gospođo Ingrid Antičević Marinović trebali bi znati da proces obrane hrvatskih generala je završio daleko prije dolaska Zorana Milanovića i to je financirao i pripremila jedna sasvim druga Vlada, sticajem okolnosti je bila HDZ-ova Vlada. Prema tome, pustimo sad priče ovakve onakve, tko je ovo, tko je ono. Ali kažem, sjetite se tada ste ili bili na pragu da postanete ministrica pravosuđa, bili smo tu zajedno kolege u Saboru kad je razloge zašto je Dražen Budiša napustio tadašnju koalicijsku Vladu Ivice Račana. Dobro znate zašto je to bilo. Isključivi razlog je bio zbog jedne netransparentne, iskoristit ću taj izraz, neću koristiti teži izraz politike tadašnje Vlade prema Haagu. I dobro znate kako su se dilali dokumenti i kako su dokumenti išli.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnica Dragica Zgrebec će replicirati.
Hvala lijepa predsjedniče. Kolega Šuker, vi ste pokrenuli u jednom dijelu svoje rasprave i pitanje kako je Domovinski rat predstavljen povijesno u našim udžbenicima, odnosno koliko naša djeca u školama uče oko toga. A ja ću se tu sa vama složiti, jer narod koji ne cijeni, ne poštuje svoju prošlost nema ni sadašnjost, nema ni dobru budućnost. Hrvati su među malobrojnim narodima koji nikada nisu u svojoj povijesti posizali za tuđim teritorijem. Dakle, uvijek ako su ratovali ili su ratovali za tuđe interese jer su bili pod drugim vladama ili pak su branili svoj teritorij. I zato mislim da politika ne bi trebala kreirati povijest. Mi ovdje možemo na različite načine ideološki ovako i onako pristupati, ali povjesničari su ti koji bi trebali realno ocijeniti povijest. I u svakoj zemlji djeca, odnosno narod uči o svojoj nacionalnoj povijesti najviše jer je to pitanje ne samo samobitnosti jednog naroda. To je i pitanje opće kulture. I zato bi trebalo bez određenih ideoloških rasprava, odnosno pitanja kada se rade udžbenici povijesti govoriti o hrvatskoj povijesti, od njezinih srednjovjekovnih država, od Pacte convente do narodno oslobodilačke borbe u kojoj su Hrvati istina bili na više strana, pa do Domovinskog rata u kojem su Hrvati po prvi puta u svojoj povijesti bili na jednoj strani.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Kolegice Zgrebec ja se u potpunosti s vama slažem. Ja sam samo spomenuo jedan segment što se tiče NOB-a koliko je to bilo zastupljeno u povijesnim knjigama, a koliko sad u povijesnim knjigama nemamo, naša djeca fakat nemaju otkud naučiti. I zato sam rekao hvalevrijedan potez ovo što se u Vukovaru događa. Jer naprosto mi to možemo pričati što god hoćemo ali ne dobiju sva djeca u kući potpuno iste informacije. Ali ja mislim da mi svi koji smo danas ovdje raspravljali što se tiče Domovinskog rata smo praktički na istim pozicijama. I zato ne vidim razloga ako smo na istim pozicijama da mi šaljemo udžbenike da nama netko njih u Beogradu pregledava da li je nekakva povijesna činjenica ili recimo ja ću sad ovdje reći otvoreno do kraja tragedija je, tragedija da Hrvatska država iz proračuna iz Ureda za Hrvate izvan Hrvatske financira prijevod knjiga u Subotici u kojima se kaže za Oluju da je bila zločinačka genocidna akcija. Dakle, to je tragedija. Mi ćemo financirati knjige djeci Hrvata u Vojvodini da ih imaju ali ne možemo financirati knjigu koju falsificira povijest. To je nešto što se naprosto ne smije dogoditi. Ali to se dogodilo da je Ured za Hrvate izvan Hrvatske i niti je Vlada reagirala niti je bilo tko reagirao. Mi smo na Odboru za Hrvate izvan Hrvatske to imali, ali to je činjenica. I ja mislim da kolege iz SDP-a koji su bili tamo na većini odbora nisu ništa imali protiv toga da se na to moralo reagirati. Dakle, mi smo sa svojim novcima platili da nam netko servira povijesnu neistinu i povijesni falsifikat. E to je ono što se ne smije dogoditi. Ali zato ajmo svojoj djeci u hrvatskim udžbenicima dati jednu povijesnu istinu zasnovanu dakle na znanstvenim proučavanjima na istoj metodologiji i onda naprosto nećemo imati nikakvih problema.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Šuker vi ste u vašoj raspravi spomenuli arhive, ulogu arhiva u utvrđivanju istine. Ono što je činjenica i što bi trebalo reći s tim u vezi, odnosno otvoriti vjerojatno jednu posebnu raspravu da se dogodilo to da je 2000. godine zapravo u tom periodu početka do kraja 2000. godine nema evidencije o tome što je dostavljeno Haagu iz Ureda predsjednika Tuđmana. Ono što se nadalje dogodilo to je da su pojedini mediji selektivno dobivali te materijale premda je zapravo Haag imao obvezu ne dozvoliti nikome te pristupe jer je to bilo regulirano odnosima između Republike Hrvatske i Haškoga suda. Činjenica je pak danas da znanstvenici i istraživači, povjesničari nemaju mogućnost pristupa tim dokumentima bez obzira što oni mediji koji su željeli s time manipulirati i koji su manipulirali sa istinom o Domovinskom ratu su imali na uvid te dokumente i objavljivali ih, ali naprosto službeno nemate pristup tim dokumentima. Koliko je meni poznato po tom ugovoru Haško tužiteljstvo odnosno Haški sud mora sve te dokumente vratiti Republici Hrvatskoj. Po mom mišljenju s obzirom da govorimo o tome da nema sumnje u tu politiku i kakva je ta politika bila i o sumnjivom Domovinskom ratu bilo bi dobro dogovoriti, pronaći zakonske okvire da se ti arhivi otvore javnosti odnosno da ti arhivi postanu jedno opće dobro za istraživanje suvremene povijesti. Ali isto tako bilo bi dobro da pravosuđe i Državno odvjetništvo pronađe snage da odgovori zašto je došlo do te manipulacije i tko je odgovoran sa manipulacijom tih dokumenata da se moglo godinama stigmatizirati i Domovinski rat i hrvatska politika '90-ih godina.
Odgovorit će na repliku uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Tuđman, pokojni predsjednik Tuđman kao povjesničar u tom svom bavljenju tom znanošću je naučio nešto, a to je da se svi događaji moraju bilježiti. Iz jednostavnog razloga da u nekim budućim vremenima netko to ne priča kako njemu paše. I ako je, da je netko želio nešto loše napraviti od rata preko privatizacije itd. pa ne bi svi ti fonogrami sa tih svih sastanaka bili uredno posloženi i klasificirani u Uredu predsjednika. Sad mi recite ako ste vi imali namjeru napraviti nešto loše pa koji će onda bedak to napisati i ostaviti da netko to sutra koristi i kaže on je to htio napraviti? Međutim, drugi je par cipela što smo mi dva puta u svojoj povijesti dozvolili da netko čeprka po našim arhivima bez kontrole i bez ičega i da to zlorabi protiv Hrvata. Jedno je bilo tada, a drugo je bilo kad smo ekipu iz BiH pustili u Državni arhiv koji su tamo iščeprkali i sad puno tih materijala koriste da bi dizali optužnicu protiv hrvatskih generala u BiH. To su činjenice od kojih se ne može pobjeći. A istovremeno naši znanstvenici ne mogu doći do tih papira. I to je naš problem. A naša budućnost i naše prepucavanje će nestati u onom trenutku kad znanstvenici znanstveno obrade određena područja i kad se to na takav način evidentira. Dok god to ne napravimo mi ćemo nažalost biti izloženi raznoraznim pritiscima i napadima prije svega kao narod. Bez obzira da li u Hrvatskoj ili u BiH.
I zadnja replika je ona uvaženog zastupnika Alena Preleca.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Šuker evo puno ste govorili o ovoj temi i ja se s većinom slažem ono što ste pričali, međutim ne mogu se složiti s vama kad ste rekli da se danas u društvu premalo govori o Domovinskom ratu. Nikako! Evo i u današnjem Domu vidimo koliko je bilo govornika i koliko smo govorili o Domovinskom ratu. Koliko znam u VII. sazivu smo puno govorili o svemu i toj temi. A i o ovoj temi sigurno će biti puno govora i u osmom sazivu jer vidim da ima evo tu dosta generala Domovinskog rata, puno ima veterana domovinskog rata, evo i ja sam u konačnici taj. I mislim da će i u ovom osmom sazivu puno o tome biti riječi. Kad ste govorili o tome i uspoređivali ono što smo mi nekad još za one države govorili i učili u povijesti o Sutjesci i o Neretvi vjerojatno su nas i pretjerivali o tim našim povijesnim činjenicama Drugog svjetskog rata, dobro to je bilo tako. Ali ne mogu se složiti da se danas među djecom i u školama ne govori puno o Domovinskom ratu. Mislim da se puno govori, evo tu su i kolegice i koje su i ravnateljice škole i učiteljice, mislim da se dosta govori. A da ne govorim o tome da svaka škola gotovo da je u pravilu ima obvezu godišnje jedanput ići u Vukovar što je apsolutno normalno i poželjno i tu mislim da se puno toga napravilo. Neću govoriti, ja govorim samo o zadnjih 4 godine, a apsolutno sigurno i ova Vlada podržava takve stvari. A i ne znam nekog ozbiljnog političara koji nije bio u Vukovaru ja bih rekao u tom svetom mjestu hrvatske povijesti. I mislim da o Domovinskom ratu puno govorimo i treba i dalje govoriti. Mislim da je to sveta stvar, a reći da je to nedovoljno uvijek se može više, uvijek se može više, ali mislim da sasvim dovoljno govorimo o Domovinskom ratu i djecu ne treba doslovno opterećivati s time. Hvala.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Prelec, mi se očigledno nismo razumjeli. Ja kad sam govorio o premalo onda sam govorio o udžbenicima u našim osnovnim školama. I ja osobno smatram da tamo Domovinski rat nije obrađen na adekvatan način. Da naša djeca iz tih udžbenika ne mogu dobiti temelje nekakvog svog temeljeno obrazovanje iz jednog dijela hrvatske povijesti koji bi po meni bio najblistaviji i najsvjetliji jer konačno smo došli do svoje države. Prema tome, ja smatram da je to premalo obrađeno u tim knjigama. Vi možete smatrati da nije. Dakle to je stvar razilaženja, ali se isto tako sjećate da su neki aktualni ministri spominjani u povijesnim knjigama RH. A valjda o svakom će povijest služiti nakon nekog vremena, međutim kažem ovo što se napravilo s Vukovarom je za svaku pohvalu. Ali ponavljam sat povijesti na Dan pada Vukovara mora biti obavezan u hrvatskim školama. To sam govorio i kad smo mi bili na vlasti da se razumijemo. To je moje mišljenje, ja za to govorim pojedinačno i to je moje razmišljanje. Što bi nas koštalo da taj dan u 10 sati ili kad krene kolona prema groblju iz bolnice vukovarske da u tom trenutku počne sat povijesti u svim hrvatskim školama? Jel bi nas to nešto koštalo? Jel bi možda s nekim toga povrijedili? Zar oni ubijeni na Ovčari koji su odvedeni iz Vukovarske bolnice, zar je to laž, neistina? Dakle, u trenutku kad krene kolona iz Vukovarske bolnice u tom trenutku treba početi sat povijesti u svim hrvatskim školama. To je moje mišljenje i razmišljanje.
Hvala lijepa. I sada evo riječ ima predstavnik podnositelja uvaženi docent doktor Ante Nazor, ravnatelj Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici evo ponosan sam kad god sam u ovom najvišem, u domu gdje je najviše tijelo hrvatskoga naroda. Malo sam žalostan kada se i o takvim temama kao što je Domovinski rat govori iz jedne drugačije perspektive ali ja ću se ovdje osvrnuti na neke stvari preko kojih ne mogu prijeći ni kao povjesničar ali ni kako čovjek. Govorit ću onim redom kako sam ih zapisivao i prije svega dopustite mi ako zaboravim da se zahvalim i predsjednici gospođi Rusak, predsjednici Odbora za znanost, obrazovanje i školstvo i svim članovima, predsjedniku Odbora za veterane gospodinu Demi i svim članovima, da se zahvalim svima vama koji ste govorili ali i svima vama koji ste pozorno slušali svo ovo vrijeme na podršci našemu centru i meni je zadovoljstvo biti ravnatelj jedne ovakve ustanove o kojoj postoji ja ipak vjerujem konsenzus u hrvatskome narodu da je riječ o problematici onom kojom se bavi čistoj i da je Domovinski rat zaista temelj suvremene RH. Svih ovih godina imao sam i naš centar je imao vašu podršku i ja vam na tome zahvaljujem. Sami ni ja osobno ni moje kolege ne bi mogli bez suradnje sa ostalim znanstvenim ustanovama, arhivskim ustanovama. Ovdje je spomenut muzej u Dubrovniku, ima u Vukovaru, da ne nabrajam, gospodin je Ronko spominjao udruge s kojima surađujemo i radimo. Prema tome, tema je takva da ima mnogo pitanja na koja još uvijek treba odgovoriti i prije svega odgovoriti na jedan znanstveni način. Ništa ne možemo bez dokumenata, veliki je problem i dan danas je doći do nekih dokumenata prije svega do dokumenata iz ureda predsjednika. Gospodin Tuđman je govorio o tome i to je problem i dan danas. Ja neću ovdje ulaziti ali zaista u pojedinim trenucima ova država se ili onaj koji je odlučivao o mnogim stvarima nije se ponio državnički. I mnogi dokumenti bili su dostupni tamo di nisu trebali biti i na način na koji nisu trebali biti, a mi koji se bavimo time da bi mogli donositi neke zaključke nismo mogli doći do tih dokumenata. Ja ovdje nikoga ne osuđujem samo konstatiram. I ovdje ću govoriti o činjenicama, često puta govorimo o istini i ja upotrijebim tu riječ istina ali zapravo kako znanstvenik i na meni kao ravnatelju ovoga centra je odgovornost za činjenice da ono što je u izvorima prezentiramo a onda ćemo na temelju toga donositi zaključke pri tom moramo razlikovati pisane izvorne dokumente dakle primarno gradivo od memoralskog gradiva. Tamo može biti nešto rečeno što je možda i subjektivno ali mi jednostavno i taj dio gradiva moramo prikupljati i zbog toga što je i sekundarno gradivo važno ali i zbog poštivanja svih onih koji su se borili i dali nešto za ovu Hrvatsku imaju pravo reći na koji način su to radili. Što želim reći? Da su nam izvori temelj ali da se i u tim izvorima može potkrasti poneka greška. Ovdje se ograđujem dakle od odgovornosti da smo mi danas ili da ćemo sutra donositi neku konačnu istinu ali da ćemo i raditi na tome da prikupimo što je moguće više činjenica odnosno izvora, to ćemo dalje nastaviti raditi. Bilo je govora o žrtvama i tu moramo biti vrlo jasni. Žrtve treba poštivati, tu kriteriji moraju biti jednaki i tu moramo biti vjerodostojni. Jednako i to sam nekoliko puta govorio i ovdje i na ovom mjestu, jednako kao za '41., tako i za '45. kao i za '91., tako i za '95.. I ovdje je već rečeno da sve zločine moramo osuditi. Mi možemo govoriti o okolnostima ali zločin je zločin i s time se slažemo. I danas kada je dan sjećanja na žrtve holokausta možda je to prigoda posebno naglasiti, mislim da je akademik Rudan rekao sve o tome i da nemam šta dodati ali naš Ustav je tu vrlo jasan. Ali jednako tako dužan sam upozoriti a to je već od '90.-te godine, '91. godine nazočno u hrvatskoj javnosti da je netko pokušavao i danas pokušava stvari prikazati onakvima kakve one nisu bile. Mi smo svjesni da je grupa Labrador ne slučajno stavila eksploziv upravo pred židovsku općinu pred, na židovsko groblje da bi Hrvatsku pokazala kao nekakvu antisemitističku državu. I mi sa takvim radom se suočavamo svih ovih godina i kada govorimo o iskrivljavanju povijesti što je ovdje bilo riječ možemo je pratiti upravo kroz dio medija i tu ću se sada posvetiti i dijelu udruga koje rade i tu želim biti vrlo jasan. Govorim o činjenicama koje su iskrivljene. Mnogo puta sam rekao da podržavam rad nevladinih udruga i da smatram da su one potrebne svakom društvu kao korektiv društva. Ali mi smo došli u situaciju da nam se one nametnu kao glas znanosti i da u medijima ili djelu medija a pogotovo onim medijima koji su imali najveću tiražu i koji su bili, koji su javni mediji, gotovo da znanstvenika nije ni bilo. Možemo provjeriti to vrlo lako u najgledanijim emisijama, u udarnim emisijama pogledajte koliko je bilo znanstvenika, koliko je bilo sudionika događaja, govorili smo ovdje o BiH. Zašto ti generali nemaju priliku Nedjeljom u 2 hrvatskoj javnosti objasniti što se događalo u Bosni i Hercegovini? Zašto su nam nametani ljudi koji nemaju kvalifikacije za ono što govore, koje nisu zanimale činjenice, koje nisu zanimali izvori, koji su imali izvore u rukama ali su govorili drugačije. Ja ovdje ne govorim na temelju predrasuda, naglašavam nego na temelju iskustva rada sa pojedinim udrugama. I kada prozivam udrugu kao što je Documenta onda to ne činim zbog predrasuda nego zbog vrlo jasnih odnosa koje smo imali. Ne znam da li je vama poznato upravo je Hrvatski memorijalno-dokumentacijski centar Domovinskog rata udruzi Documenta dao DVD sa popisima žrtava srpskih vojnika i civila na prostoru Banovine. Imamo i zapisnik o primopredaji. Kada je to ta udruga navela u svojim izvješćima? Ja ovdje govorim o odgovornosti i profesionalnom odnosu, ne generaliziram govorim vrlo jasno, govorim vrlo precizno. Kako je moguće, tu je bilo spomena da se medijima i kroz čelnike te udruge vrti broj od 22 tisuće zapaljenih kuća kada izvor vrlo jasno pokazuje da je riječ o promatranim kućama. Gdje je nastala takva zamjena i kako je tako dugo ostala prisutna u javnosti? Kako je moguće da se vrtjela priča o neselektivnom i prekomjernom granatiranju Knina a na uvid smo dali dokument Glavnog štaba srpske vojske Krajine koliko je u 10 sati ujutro palo granata na Knin i gdje su pale. Ja govorim vrlo jasno, vrlo precizno, ne generaliziram i ne govorim sa predrasudama. Tako da bih te stvari morao uvijek ponovno naglašavati. Tu je i taj popis, oprostite mi, imam malo problema sa grlom, popis žrtava, naš centar je osnovan 2005. godine, netko je radio nešto prije nas, mi smo samo prikupili gradivo iz svih ministarstava i pokušavamo ga ažurirati, pokušavamo doći do konačnog broja i vrlo smo oprezni jer riječ je o poginulim ljudima. I ponavljam, zahvaljujući Ministarstvu branitelja, zahvaljujući Ministarstvu unutarnjih poslova, Ministarstvu zdravstva koje je radilo na tome mi danas imamo taj popis branitelja gotovo 100% riješen, problem je sa civilima, rješava se. I strašno mi je smetalo sve ove godine kada su gle čuda opet isti ljudi iz iste udruge stalno ponavljali da srpske žrtve nikoga ne zanimaju. Od prvoga dana rada našega centra pokrenuta je baza podataka gdje se svaki poginuli pripadnik srpske vojske Krajine ili civil upisivao dakle od 2005. godine oni to znaju ponavljam jer su dobili, dobili su za jedno područje izvješće o tome. Znači nismo protiv suradnje, ali jednostavno ne možemo, ipak smo ozbiljna institucija ne možemo surađivati s onima koje ne zanimaju činjenice a htjeli bi nas navodno suočiti sa činjenicama. Sva sreća haška presuda je bila vrlo jasna i kako je rekao akademik Zvonko Kusić predsjednik HAZU na jednoj obljetnici 10 godina rada našeg centra ta haška presuda je satisfakcija radu našega centra pa tu ne bih više oko toga obrazlagao. Uostalom, izvrsna je suradnja upravo sa srpskim helsinškim odborom, gospođa Sonja Biserko je primjer kako se radi. I zanimljivo je da smo mi rečenicu da je Srbija odgovorna za rat i agresiju čuli od predsjednice srpskog helsinškog odbora a za takvu rečenicu nikada čelnica udruge Documenta nije rekla. Zato je moj fokus usmjeren na to, ponavljam, ne zbog predrasuda nego zbog negativnog iskustva koje smo imali u radu i odnosima sa tom ne vladinom udrugom. Vrlo jasno bih naglasio da je ovaj arhiv koji mi imamo dostupan svima koji žele istraživati povijest Domovinskog rata, nikad nitko nije imao problema za kada je zatražio uvid u gradivo koje čuva naš centar. Istina je, ništa nije crno bijelo, o svemu treba raspravljati i naš centar nikad nije bježao od negativnih podataka, od zločina pripadnika hrvatskih snaga. Ono čemu smo se odlično suprotstavili to je pokušaj da se incidenti prikažu udruženim zločinačkim pothvatom. Bili smo svjedoci toga i to treba također jasno naglasiti. Naravno da će ovaj popis žrtava kad bude konačan, ponavljam molim vas vrlo jasno može biti gotov za tri mjeseca, a može potrajati i godinu dana. Riječ je o ljudima i o podacima koje treba vrlo jasno i precizno usporediti. Ali radi se na tome i radi se odgovorno i rade ne samo naš centar. Radili su mnogi. Kultura sjećanja o kojoj se mnogo govori, da. Dužni smo čuti sve strane, ali ne možemo graditi kulturu sjećanja a zanemariti temelje. I to je ono što stalno ponavljam i što je na žalost ušlo u javnost kao neki, kao neka gotova stvar. Nećemo govoriti o uzrocima, govorit ćemo samo o posljedicama, pa će nam svoje sjećanje ispričati jedan stradalnik sa jedne strane, druge strane i treće strane i eto mi ćemo na temelju toga nešto poručiti. Nećemo, mi moramo prvo odrediti uzroke. Mi moramo jasno reći danas je 2016. a mi se još čak i u znanstvenim krugovima raspravljamo oko toga je li bio građanski rat ili je bila agresija na Republiku Hrvatsku, je li uzrok ratu velikosrpska politika ili kontinuitet ili konglomerat loših politika, a to su činjenice zbog kojih mi stalno moramo ponavljati neke stvari i ponavljat ćemo ih dok god to ne sjedne svima. Jer ponavljam činjenica je da se rat u Hrvatskoj vodio ne da bi se promijenila vlast, nego da bi se promijenila vlast, nego da bi se dio teritorija Republike Hrvatske odvojio i pripojio Republici Srbiji. Meni je žao što ja moram vama to, ovdje ne govorim to zbog vas, jer vjerujem da vi to znate, ali zbog onih koji slušaju i koji ne žele prihvatiti te činjenice. I ovo je vrlo važna tema, gradivo HVO-a koje je bilo u Hrvatskom državnom arhivu, onda smo ga preuzeli mi kao centar. Mi ne odlučujemo o njemu. Mi dobijamo nalog izvršne vlasti. Jedino što možemo kontrolirati što je tu, ali zna se tko odlučuje o tome i tu prestaje moja odgovornost, postaje odgovornost politike i države da se postavi kao država prema onima koji negiraju dokumente ili iz dokumenta vade selektivno neke dijelove i nastoje optužiti Hrvatsku za agresiju. Ovdje je rečeno, ja ću ponoviti, da nije bilo Hrvatske, da nije bilo Hrvata ne bi bilo ni Bosne i Hercegovine, ne samo zbog izlaska na referendum. Hrvatska je priznala međunarodno Bosnu i Hercegovinu, Srbija nije tijekom rata. Hrvatska je obranila zajedno sa pripadnicima bošnjačkog muslimanskog naroda. Na žalost bila je ta etapa nesretnog rata između armije BiH i HVO-a i bilo je oslobađanje Bosne i Hercegovine s pripadnicima hrvatskih snaga. 5000 km2 samo u '95. godini oslobodile su hrvatske snage. Zašto o tome hrvatska javnost ne zna ništa? Zašto o tome hrvatska javnost ne zna ništa? Zašto o tome na javnoj televiziji, udarnom terminu ne može govoriti netko od Hrvata koji su branili i oslobađali Bosnu i Hercegovinu. To su stvari koje treba vrlo jasno pitati i postaviti. Istina je, Nikola Đaltov prvi poginuli pripadnik četvrte gardijske bio je iz središnje Bosne. Zadnji poginuli hrvatski vojnik u Domovinskom ratu opet je bio s prostora Bosne i Hercegovine 18.10. iz okolice Mostara Toni Dragoja i mislim da o tome treba jasno govoriti. I evo kad smo na kraju kad smo govorili o očekivanju drugostupanjske presude ja ću ponoviti ono što je i gospodin Ljubić naglasio. Dakle, to nije samo sudbina šestorice ljudi koji se brane u Haagu ni njihovih obitelji. Riječ je o sudbini Hrvata u Bosni i Hercegovini, ali tu je riječ i o budućnosti Hrvatske. Ta presuda može biti itekako teška ako se njoj ne posvetimo. Gospođa je rekla, ja ću je citirati: "Od osjećaja ponosa do osjećaja rezigniranosti to je bolna istina." Sjetimo se '95. godine, sjetimo se 5. kolovoza, a pogledajmo gdje smo danas. Samo bih ja postavio pitanje tko je za to kriv? Branitelji su svoje odradili, oni su obranili Hrvatsku, oslobodili Hrvatsku, Hrvatska je prepuštena politici, a tu gospodo onda ostaje odgovornost nekoga drugoga. Hvala na pozornosti i hvala na podršci i oprostite ako sam odužio malo.
Hvala lijepo. Imate dvije replike. Jedna je ona uvažene zastupnice Gordane Rusak. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Netko je danas rekao obrazovanje nije svemoguće. Da, nije svemoguće, ali sve ono bez obrazovanja je zapravo nemoćno. Mi imamo prilike kroz kurikulum koji se upravo izrađuje, ne samo kurikulum povijesti, nego i drugih predmeta popraviti ono što možda nismo napravili najbolje. I sve ono što budemo radili moramo raditi na znanstveno utemeljenim činjenicama. Mislim da je to konstatacija s kojom su se danas svi složili. Najljepše se zahvaljujem gospodinu Nazoru i svima koji su pridonijeli ovoj diskusiji. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovorit će uvaženi docent Nazor.
Dobro, kad sam već ovdje samo da nadopunim. Mi smo u 2014. skratio sam da nam ne bi više oduzimao vrijeme pokrenuli smo jedan projekt zajedno sa Školskom knjigom priručnika za nastavnike povijesti u Domovinskom ratu. I taj je projekt realiziran, tako da su i nastavnici dobili sredstvo pomoću kojeg mogu predavati, a naravno da pomno pratimo što se događa sa kurikulom i da je on sada objavljen, objavljen je na web stranicama. I naravno u narednih desetak, petnaest dana mi ćemo pogledati što je točno. Ono što načelno mogu pozdraviti to je da je broj sati u Domovinskom ratu povećan, a ostale detalje ćemo proučiti pa ćemo vidjeti što tu treba još popraviti.
I zadnja replika je uvaženog zastupnika Jaroslava Pecnika.
Ma ja ću stvarno kratko. Možda je neprilično sve završilo i ne bi trebalo kvariti ovaj ugođaj ali samo dvije kratke stvari. Civilno društvo ipak treba shvatiti kao partnera. Naravno ono može pomoći i treba pomoći u prikupljanju podataka. Nitko nije govorio o znanstvenoj verifikaciji i nekom radu znanstvenom tih udruga niti one imaju kapacitet niti to trebaju raditi. Zna se tko to treba raditi. Ali ne vidim u čemu je problem ako se pomaže pri radu i različiti izvori, više i više izvora može samo više pomoći. To je jedno. Drugo, gospodin Nazor je rekao da ništa nije crno-bijelo. Ja se s tim slažem, kad je govorio o odnosu uzroka i posljedica. Samo znate onda je staro pitanje da li smo … [[Govornik se ne razumije.]] istinu pa tražimo dokaze za tu istinu ili tražimo istinu? Ja mislim da bi trebali tražiti istinu.
Odgovorit će docent Nazor, izvolite.
Dakle prezentiramo činjenice, na temelju toga donosimo zaključke a ono što ću ipak reći na kraju ovoga, što ne mogu prešutjeti kao čovjek. Ovdje je bilo govora i o tome, mislim da je to završena priča, zaista je bilo pokušaja da se u naš centar ubace neki ljudi kojima tamo nije mjesto. Ja ih nisam ni imenovao niti je stvar bila osobne naravi, čak sam pokazao razumijevanje za njih, ali mislim da je bezobrazno ili neodgovorno ako se taj događaj stavlja u Izvješće o diskriminaciji i nasilju nad Srbima u 2014. godini. Odgovorno tvrdim za osobu, ovdje sam govorio o tome, imamo dokumentaciju i ja ne mogu dopustiti da se i ravnatelj ovakve ustanove proziva za nacionalističku retoriku. Volio bih da postoji odgovornost kod autora takvih uradaka a to je Izvješće Srpskog narodnog vijeća, da se jasno kaže gdje, kada i što je ravnatelj govorio a da je riječ o nacionalističkoj retorici. I što je to lažno u navodima koje sam ja iznio? Jer ponavljam sve je to utemeljeno u dokumentima. I mislim da na takav način mi nećemo moći uspostaviti povjerenje. Upravo vam govorim o onom dijelu civilnog društva i nevladinih udruga koje ne zanimaju činjenice, koje imaju svoju istinu a onda nama predbacuju da nešto pokušavamo iskonstruirati. Hvala.
Hvala lijepa. S time bih zaključio raspravu o ovoj točci. Mi ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Mi bismo sada završili sa današnjim radom. Sutra ćemo započeti u 9,30 i biti će kako je i po redu kojeg ste dobili treća točka od početka, dakle potvrđivanje Poslovnika povjerenika za informiranje. Hvala vam lijepo, ugodno popodne. SJEDNICA PREKINUTA U 17,10 SATI. Zatim, sljedeća točka je o kojoj ćemo glasovati Izvješće o radu Hrvatskog memorijalnog dokumentacijskog centra Domovinskog rata za 2014. godinu. Podnositelj izvješća je Hrvatski memorijalno-dokumentacijski centar Domovinskog rata. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za ratne veterane i Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se izvješće o radu Hrvatskog memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata za 2014. godinu. Molim vas glasujte. Glasovanje je završeno. Jednoglasno, dakle utvrđujem 120 glasova donesen je zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.