Idemo na drugu raspravu, Klub zastupnika Hrvatskih suverenista i poštovani kolega Željko Sačić, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, predsjedniče, tajniče, poštovani kolegice i kolege, hrvatska javnosti. Svakako da smo šokirani istupom nedavnim g. Mamića iz druge države koje je pravomoćno osuđen, potvrđena mu je presuda, međutim, šokantni detalji koji govore, sumnje koje on iznosim odnosno činjenice, nedokazane zasad, a koje utvrđuje USKOK od listopada prošle godine kako imamo priliku saznati, šokirali su i skandalizirali cjelokupnu hrvatsku javnost i naravno da mi kao saborski zastupnici najmanje što možemo učiniti jeste ohrabriti sve institucije ovog društva koje se time bave, od USKOK-a, PNUSKOK-a i svih mogućih represivnih tijela, da u potpunosti istraže sve činjenice, a slijedom toga, da se primjenjuje zakon, a ono kao saborski zastupnici, što možemo učiniti, a što ću ja osobno učiniti kao član Odbora za nacionalnu sigurnost hitno zatražit sjednicu u vezi sa stanjem u našem hrvatskom pravosuđu i oko cjelokupne situacije funkcioniranja pravne države i vladavina prava u ovom društvu. A također pozivam sve kolegice i kolege da razmisle i da stvorimo uvjete, oni su zapravo tu pred nama, da ih iskoristimo, da formiramo, ako je u ičemu bilo potrebno saborsko istražno povjerenstvo onda je to u ovom slučaju oko cijelog skandala. Također u drugom dijelu svog ovog istupa iznijet ću svoje iznimno nezadovoljstvo sa današnjim rasporedom i redoslijedom tema za raspravu u HS jer pred nama su danas za 15-20 minuta 3 prevažne i značajne točke od kojih su jedna rasprava o prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o hrvatskim braniteljima, druga je ona dugo očekivana, zakon, prijedlog Zakona o civilnim stradalnicima Domovinskog rata, svaka od tih točaka, i na kraju još Zakon o turističkoj djelatnosti, svaka od tih tema zavrjeđuje cjelodnevnu raspravu. Budite uvjereni, vidjet ćete danas kako će se i u kom smjeru hrvatsko društvo i hrvatski branitelji i hrvatski narod je iznimno zainteresiran za ove teme. Ključno je pitanje, mi Hrvati, mi hrvatski narod, mi koji smo se borili, branili i oslobađali domovinu Hrvatsku nikome ne osporavamo i ne želimo spriječiti bilo kakvu satisfakciju ako je i sat vremena s puškom u ruci branio domovinu Hrvatsku, al ćemo istodobno učiniti sve što je u našoj moći da nitko tko nije ostvario te slavne, časne i neponovljive, daj Bože, uvjete ne može koristiti prava koja su propisana Zakonom o hrvatskim braniteljima. Također, nitko tko je digao ruku na RH, nitko tko je mišlju, djelom, propustom, političkim djelovanjem bio protiv stvaranja i oslobađanja suverene demokratske neovisne države Hrvatske ne može ostvarivati apsolutno nikakva prava iz Zakona o civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata, kako god to kome bilo potrebno radi bilo kakvih političkih probitaka, radi bilo kakvih ruku, nećemo dozvolit da neprijatelji Hrvatske baštine na teret hrvatskog naroda i njihovih teških financijskih uvjeta da njihovim leđima ostvaruju lagodnu svoju starost i da liječe svoje rane koje su dobili u borbi protiv Hrvatske. E to neće proći i oko toga se danas daj Bože moramo svi udružiti, pa makar ova rasprava trajala neprekidno sutradan do 7 sati ujutro.
9. rasprava Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovani kolega Vilim Matula, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedniče. Kolegice i kolege, upravo ovo što je kolegica Puljak počela, da imam potrebu o tome nešto reći. Danas je glavna vijest svjedočenje odnosno presica Mamića nakon presude i ono što je on govorio o vrhovnom sucu Sessi i o drugim sucima o količinu novca koju, koju je njima dao. Ono što je činjenica to je da N1 televizija je televizija koja nam pruža sve te informacije u stvarnom vremenu i zapravo radi ono što bi javni servis trebao raditi, to radi komercionalna televizija. E sada, ovo što se dogodilo između „A1“ i „N1“ to se zove neuspjeh tržišta. Vi ste nam uvjeravajući nas kada nam donesete tržište da će tržište sve riješiti, međutim ne događa se, to je poznato po cijelom kapitalističkom svijetu, da market feler, da upravo to se dogodilo, desi se da tržište ne radi u ovom slučaju i tada je politika dužna intervenirati, dužna. U kom smislu? Naravno, pitanje je sada kako ćemo u drugom čitanju tog zakona, prošli puta je Zakon o elektroničkim medijima imao naglasak na pitanju govora mržnje i sve to s pravom, sve to s razlogom, ali ovo sada je prilika da vidimo može li onaj koji proizvodi sadržaj ujedno ga distribuirati i u najmanju ruku je prejasno da „Vodofon“ odnosno „A1“, a moguće i „HT“ koriste ovu priliku da nas dovedu u tjesnac i da nam nametnu nekakve cijene druge i da krajnji korisnik, građanke i građani budu ukinuti za ovaj jedini mogući, zapravo komercionalnu televiziju koja vrši javnu funkciju. Zbog čega? Zato što nakon čak 3 sjednice Odbora za medije, e prije toga, prije nego što krenem na javni servis i na HRT koju riječ reć, želim reći da je ipak glavni urednik Tihomir Ladišić maloprije, moguće da ste vi to slušali, izjavio da je „N1“ spreman privremeno besplatno pružati ovaj sadržaj privremeno i nadam se da onda neće to do lokalnih izbora, koliko god možda vi to možda procijenili da to vama ide na ruku, činjenica je da nakon tri sjednice Odbora za medije, u vrlo kratkom vremenu koje su iznijele na vidjelo stanje na HRT-u, pod upravnom ravnatelja Bačića i poslovnog ravnatelja Stipića jer taj poslovođa je vrlo važan na televiziji i nakon svega toga, ništa. I zapravo samo pokazuje kako premijer Plenković i HDZ se grčevito i panično se držite da uzde i poluge vlasti a pritom gušite institucije u Hrvatskoj, pa tako u HRT. I eto, vjerojatno vaš besprijekorni osjećaj za tajming politički, ja ne znam da li to predsjednik kluba ili predsjednik Sabora ili ne znam, tajnik HDZ-a, ko to zajedno, vi odlučite, da odjednom to izvješće odlazi na hlađenje, na ko zna koliko vremena. Vi šaljete ravnateljstvu jasne znakove da mogu nastaviti dalje sa tim lošim programom, jedino što su obnovili, napravili su novi studio, međutim da su oni stvarno prisutni, nisu. Premijer Plenković sve je više u grču a HRT kojemu je namijenio Vladinog biltena, to jasno pokazuje. Niti jedno kritičko pitanje novinara upućenog premijeru vi nećete čuti na HRT-u. Isključivo nabacivanje unaprijed pripremljenih pitanja, to znači biti u paničnom grču, takav panični grč od premijera i od HDZ-a, širi se dalje na ustanove, pa tako i na HRT, taj panični grč pretvara se u nasilništvo, zastrašivanje i sve oblike zlostavljanja, kako na HRT-u, tako na sveučilištu, tako u sudstvu a pod krinkom premijer Plenković, Vlada, HDZ, [[Upadica predsjednik: Hvala vam lijepo.]] ne upliću se u autonomiju sveučilišta [[Upadica predsjednik: Hvala vam lijepo.]] autonomiju ... [[Govornik se ne razumije.]]
Kolega Matula, vrijeme je isteklo… …/Upadica Matula: Ispričavam se, predugo ... [[Govornik se ne razumije.]] /… … vi ćete vjerojatno reći da ću vas nasilno sada prekinuti ali ne, nego zato što ne poštujete proceduru [[Upadica Matula: Je, je, je, imate pravo.]] Dakle, vi silujete proceduru [[Upadica Matula: Je, imate pravo.]] Izvolite, kolega Bačić, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem, g. predsjedniče. Kolega Matula je povrijedio čl. 238. Poslovnika. Bez iti jednog argumenta, neopravdano proziva HDZ, mene kao predsjednika kluba, vas kao predsjednika Sabora, tajnika HDZ-a aludirajući kako mi na bilokakav način utječemo na odnos između dvije pravne osobe, između teleoperatera A1 i nakladnika United grupe vezano za status N1. Ja vas molim, kolega Matula da prestanete [[Upadica predsjednik: Hvala vam, kolega Bačić.]] neutemeljeno iz vama politikantskih razloga [[Upadica predsjednik: Kolega Bačić, hvala vam lijepo.]] prozivati HDZ.
Prvo, nije bilo povrede Poslovnika iako sve ono što je kazao kolega Matula, smatram neistinitim i nepotrebnim ali to nije povreda Poslovnika, tako da vi isto to znadete i dat ću vam opomenu. Kolega Hrelja, izvolite. Kolega Bulj, povreda Poslovnika, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi predsjedniče, povrijedili ste vi čl. 238. gdje vi etiketirate saborskog zastupnika kao predsjedavajući da su izrečene neistine ili istine. Znači, vi nemate pravo donositi tu kvalifikaciju kao saborski zastupnik, vi ste predsjednik Sabora i većine i predstavnika koji su ovdje u oporbi. Prema tome, vi vrijeđate Poslovnik i time koristite ovu svoju ulogu predsjednika Sabora sasvim neprimjereno. Hvala.
Ja sam kolegi Bačiću dao opomenu zato što to nije bila povreda Poslovnika, ali budući da sam bio izravno spomenut u jednom vrlo neugodnom i neistinitom kontekstu, bio sam dužan osvrnuti se na to. Šesta rasprava Klub zastupnika Domovinskog pokreta, poštovani kolega Ante Prkačin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, ja sam ranije rekao da ću o ozbiljnim političkim temama govoriti onako i onoliko koliko bude trebalo da se sve bitno kaže, a ne vidim bitniju političku temu od Srpske pravoslavne crkve iz nekoliko razloga. Prvo, ona je u zadnjih 100 godina najpodmukliji i najuporniji neprijatelj hrvatskog naroda i u tih 100 godina nitko nam nije toliko zla i štete nanio kao Srpska pravoslavna crkva, a nažalost javnost o tome malo zna, a hrvatska politika još manje. Ja sam prošli put govorio nešto posebno o ugovoru koji je prije 18 godina ondašnji premijer Ivica Račan u ime hrvatske vlade potpisao sa Srpskom pravoslavnom crkvom. I izazvalo je to dosta pažnje. Posebno su mi zanimljiva 2 pisma nažalost nemam vremena pročitati ih ovdje, gdje me ljudi pitaju vjerujem li ja zaista da je puko neznanje jedini razlog potpisu tog ugovora, ne radi li se tu uz neznanje pomalo i o zloj namjeri sa okusom veleizdaje. Rekao sam kad hrvatska politika procjeni da je problem Srpske pravoslavne crkve značajan neka institucije sustava urade svoj posao. A ja ću se sada zahvaliti dvojici hrvatskih povjesničara koji su mi poslali jedan vrlo značajan dokument i pročitati nešto iz njega. Zahvalit ću se Stjepanu Lozi i Stipi Biliću koji su mi dali tzv. Dankelmanov ili Valerijanov memorandum. To je memorandum koji je nastao odmah pri početku prvog odnosno Drugog svjetskog rata u Hrvatskoj. Dakle, kad je Hitler razorio Jugoslaviju hrvatski nacionalisti reagiraju na jedan način, osnivaju svoju državu, srpski nacionalisti reagiraju na dva načina. Nedić čisti kvisling odnosno Aćimović prije njega vezano uz Njemačku osniva srbijansku vladu, a Draža Mihajlović se veže na izbjegličku vladu u Londonu. Međutim, Srpska pravoslavna crkva i ostaci crne ruke rade posebno. Paralelno rade dva memoranduma. Jedan je memorandum Stevana Moljevića o homogenoj Srbiji koji predviđa veliku Srbiju na način da se pokolju Hrvati, da se pokolju Muslimani u BiH, čitavoj BiH i na 80% teritorija Hrvatske, a usput će ga Srpska pravoslavna crkva podržati na način da će 14 dana su raspravljali u komitetu laži da smisle najbolje i najuvjerljivije laži da ih pošalju Europi. Prvo su ih poslali Dankelmanu, njemačkom vojnom zapovjedniku u Beogradu, a nakon toga to isto šalju po cijelom svijetu. I zanimljivo kako sam opisao prošli put zločine srpske vojske u drugom balkanskom ratu nad Muslimanima i nad Albancima to pripisuju, još groznije zločine pripisuju Hrvatima i hrvatskoj vojski u ovome ratu. Dakle, u ovom memorandumu kome je ime, uvaženi povjesničar Lozo ispravno izmijenio on se ne zove Danklmannom nego Valerijan, po Valerijanu koji ga je napisao. Zapravo ga nije Valerijan napisao nego izvjesni Pero Slijepčević, ali Valerijan je potpisao. Tu stoje nevjerojatne stvari, ako se sjećate kada sam opisivao zločin nad Hrvatima 27.7. u Srbu, to je isto opisano ovdje, ali pazite na kakav način, dokazao sam nitko me nije demantirao, da je samo 10 hrvatskih domobrana bilo za vrijeme tog masakra i pokolja nad hrvatskim nedužnim stanovništvom, a Srpska pravoslavna crvka u ovome, ovo ću u 150 primjeraka kopirati i svima vam podijeliti, piše kako je došlo 600 ustaša i u jednome danu zaklalo 3.000 Srba i nakon toga su poklali sve Srbe u Lapcu. A u izvješću u popisu stanovništva '48.g. stoji da u Lapcu ima 10.099 Srba, a samo 143 Hrvata, a prije rata bilo Hrvata oko 2.000. Ista stvar je za Glinu, ista stvar je za Gospić. Dakle, ta Srpska pravoslavna crkva toliko privilegirana kod nas i ne samo Srpska pravoslavna crkva nego i Srpska manjina u Hrvatskoj državi, to za posljedicu ima jedno divljanje od strane Srbije jer oni ne znaju biti zahvalni na tome. Ovo što Hrvati u Vojvodini doživljavaju to je samo zbog naše popustljivosti prema srpskoj manjini i Srpskoj pravoslavnoj crvi u Hrvatskoj, a mi da smo pravi Sabor mi bi sazvali [[Upadica predsjednik: Hvala kolega Prkačin.]] izvanrednu sjednicu i Vladi naredili da povuče …/Govornici govore u isto vrijeme./…
Kolega Prkačin, hvala vam lijepo vrijeme je isteklo već 10 sekundi. Osma rasprava Klub zastupnika Centra i GLAS-a, poštovana kolegica Marijana Puljak. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući, poštovane kolegice. Jučer jedna zanimljiva vijest se pojavila koju se odmah krenulo povezivati s političkim ratovima pred lokalne izbore. Što se dogodilo? Dakle, „A1“ operater najavio je da više neće prenositi kanale United Media grupe, Sport klub i N1 televiziju. Ugovor naime ističe krajem ožujka i koliko saznajemo iz medija neće ga obnavljati. Ista stvar se po najavama događa ili dogodit će se i sa drugim operaterom s „HT“-om koji će također nakon isteka ugovora, dakle neće produžiti ugovor i nastaviti prijenos ovih kanala. Tako će ljubitelji nogometa ostati bez utakmica engleske, ruske, nizozemske, portugalske lige, a dobit će u zamjenu španjolsku, talijansku, francusku i HNL, neće više biti „Formule 1“, moći će gledat u drugom paketu američku košarku NBA i regionalnu ABA ligu i razna druga natjecanja, dakle mijenja se sportski paket. No pravi problem i žrtva ove odluke je zapravo N1 televizija koju evo mogu pohvalit i vjerujem i većina vas ovdje prisutnih, kao jedan izvrstan informativni program. Budući da N1 program nema nacionalnu koncesiju poput „Nove tv“ i „Dome“ koja je u vlasništvu te iste United grupe jednostavno dakle kako stvari sada stoje neće biti dostupan korisnicima „A1“ operatera. Ovo sve skupa smanjuje tržišnu konkurenciju koja je uvijek na dobrobit svim korisnicima u Hrvatskoj. Ima li ovaj potez neku političku pozadinu i ograničavanje jednog od slobodnih medija u Hrvatskoj, medij koji je do sada zaista i obavljao funkciju javnog servisa kakvu, onaj javni servis kojeg plaćamo iz pretplate, mogu slobodno reći i nije pružao na razini koju nije pružao ili je ovo čisti komercionalni rat na tržištu operatera i borba dva operatera protiv dolaska trećeg na tržište. Operateri svakako imaju svako pravo samostalno odlučiti koji program će ponuditi svojim korisnicima, to je svakako njihovo pravo i dio neke komercionalne odluke, nije upitno. Međutim, ono što je kod nas drukčije u odnosu na ostatak Europe to je Zakon o elektroničkim medijima koji bi trebao biti liberalniji u ovom dijelu. Po sadašnjem zakonu operateri kao „A1“ i „HT“ dakle ne mogu biti ujedno i vlasnici medija, dakle distributeri ne mogu biti i vlasnici medija. U zemljama Europe to je dozvoljeno, međutim kod nas nije, to je nekakav relikt starih vremena u kojima se strahovalo da bi to moglo dovesti do korupcije ili neprimjerenog poslovanja. Međutim, pokazalo se je li u praksi u Europi da tome nije tako, dakle većina ili sve gotovo zemlje u EU su to promijenile u svojim zakonima, jedino mi nismo. Da je zakon dakle malo liberalniji United grupa bi kao mogla funkcionirati kao jedan operater i onda kroz svoje pakete pustiti N1 televiziju svojim korisnicima. Uglavnom očekujemo, prvo čitanje ovog zakona smo prošli, čeka nas drugo čitanje i očekujemo dakle da u tom drugom čitanju Zakona o elektroničkim medijima nadamo se da će se ovaj dio zakona konačno uskladiti sa europskom praksom i omogućiti ta tzv. vertikalna integracija. Evo, zahvaljujem.
I idemo na zadnju, jedanaestu raspravu u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Ivan Ćelić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, proteklih mjeseci raspravljalo se u ovom visokom domu o korona semaforu, ljudskim pravima i nalazili smo se stalno u rasponu od restrikcije do liberalizacije po pitanju epidemioloških mjera. Europska komisija je 17. Lipnja 2020.-te godine donijela Europsku strategiju za ubrzavanje razvoja proizvodnje i primjene cjepiva protiv Covida-19. Gotovo sav novac iz instrumenta za hitnu potporu, dakle 2,7 milijardi EUR-a potrošen je za ubrzavanje proizvodnje cjepiva. Obično taj postupak traje 10 godina. Mi smo nakon samo 10 mjeseci od izbijanja pandemije u Europi došli do toga da imamo različite vrste cjepiva i EU je tu reagirala na najbolji mogući način. Bez obzira što ova tema trenutno izaziva kontroverze, pitanje cjepiva upravo predstavlja primjer da EU ima smisla i da se ona uspješno nosi s pandemijom virusa korona. Da nisu udružena sredstva za istraživanje vjerojatno danas ne bi imali cjepivo protiv korone. Činjenica je da je to uradila EU premda to nije u njezinoj nadležnosti. A da je bila situacija da je svaka zemlja članica išla u pojedinačna istraživanja ne bi bilo niti dovoljno novaca, a niti snage. Problemi proizvodnje i distribucije dodatna su tema kojoj također treba posvetiti pozornost. EU je reagirala solidno s obzirom na nadležnosti koje ima, a sukladno ugovorima o osnivanju EU. To uvijek moramo imati na umu jer su nacionalne države suverene i one imaju pravo odlučivanja unutar država članica. To je ponekad prednost, a ponekad nedostatak. Nije lako biti strpljiv, nije lako biti pod kontinuiranim psihičkim stresom, ali moramo razumjeti mehanizme kako funkcionira EU. EU je ugovorila 2,5 milijarde doza cjepiva, a bez Velike Britanije EU ima 445 milijuna stanovnika. Dakle, ako računamo i duplu dozu cjepiva opet ima više što je vezano za KOVAKS mehanizam. Predsjednik Vlade Andrej Plenković je jučer održao sastanak sa 5 premijera zemalja članica EU. Dogovoreno je da se stvori jedan korektivni mehanizam u vezi s distribucijom cjepiva. Naime, Hrvatska je naručila dodatne doze cjepiva od Pfizera, a slijede i dodatni razgovori s komisijom kako bi se korektivnim mehanizmom pokušalo kompenzirati zastoj koji su pojedine zemlje doživjele zbog sporije proizvodnje i distribucije cjepiva AstraZeneca. Naime, tek je u prosincu prošle godine bilo vidljivo da će Pfizer i Moderna biti prvi registrirani, dobit uvjetnu dozvolu, a AstraZeneca je u samome početku davala najveća obećanja. Vezano uz pojavu informiranja o slučajevima stvaranja krvnih ugrušaka i obustavljanju cijepljenja cjepivom AstraZeneca u nekim zemljama članicama EU iz predostrožnosti važno je vidjeti što kažu nadležna regulatorna tijela. Prema izvješću povjerenstva za ocjenu rizika od prije 5 dana koja se nalazi pri Europskoj agenciji za lijekove, nema uzročno posljedične povezanosti između primjene cjepiva Covida-19 vakcine AstraZeneca i poremećaja zgrušavanja. Korist primjene predmetnog cjepiva nadmašuje rizike i cjepivo ste treba nastaviti primjenjivati. Jučer je izvršna direktorica Europske agencije za lijekove Emer Cook također rekla da je u ovome trenutku korist primjene predmetnog cjepiva i dalje nadmašuje rizike te se za vrijeme trajanja ocjene cjepivo može nastaviti primjenjivati. Očekujemo sutra konačni zaključak Europske agencije za lijekove. Hrvatska je naručila 5 miliona i 600 tisuća doza cjepiva, najviše od AstraZenece 2 miliona i 700, milijun od Moderne, milijun od Pfizera i 900 tisuća od Johnson & Johnson. Prema podacima od 15. ožujka do sada je utrošeno 105 690 doza cjepiva AstraZeneca, 189 656 doza cjepiva Pfizera i 26 330 doza cjepiva Moderna. Ako bismo gledali što govori oporba u ovom Visokom domu, na pitanje maske, nedovoljno, na pitanje testova, prekasno, na pitanje cjepiva, nedovoljno. Ja mislim da Vlada RH u zadanim okolnostima uspješno provodi plan i program [[Upadica: Hvala vam.]] cijepljenja i zaštitu zdravlja [[Upadica: Hvala kolega Ćelić.]] sugrađanki i sugrađana u RH.
Hvala vam lijepo [[Upadica: Hvala.]] Došli smo do kraja sa slobodnim govorom, sa slobodnim raspravama, pa prelazimo na dnevni red. Hvala vam lijepa. Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Kao i svake srijede, započinjemo iznošenjem stajališta. Prvi na redu je Klub zastupnika Mosta i poštovani kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Hvala. Poštovane kolegice i kolege, hrvatski narode. Dakle, imali smo prekjučer potvrdu Vrhovnog suda presude protiv braće Mamić i ostalih okrivljenika i ta presuda odnosno potvrda te presude izazvala veliki interes javnosti. Ali još veću buru u javnosti izazvala je jučerašnja konferencija za medije osuđenika Zdravka Mamića koji je jako precizno, dakle imenom i prezimenom, vremenom, načinom na koji je to učinio, teretio suce Županijskog suda u Osijeku i predsjednika Vrhovnog suda za navodno primanje mita. Ako je Mamićev iskaz istinit, on je na sebe navalio možda i teža kaznena djela od onih za koje je osuđen. Ako su Mamićeve tvrdnje istinite, ako bi se pokazale istinitim, to bi bio jedan od najsnažnijih udara u same temelje ove države, znači u hrvatsko pravosuđe. Ako bi se te optužbe pokazale istinitim, one ne bi Mamića učinile žrtvom ili nevinim čovjekom nego još većim kriminalcem koji je, ne samo izvlačio novac iz Dinama, nego i novcem potkupljivao suce i što je još strašnije, pokušavao kadrovirati u našem pravosuđu. Ako bi se Mamićeve tvrdnje pokazale točnima, one bi potvrdile ono što smo ovdje često govorili, a to je da na udar hrvatskog pravosuđa ne dolaziš dok imaš političku zaštitu ili znači ne dolaziš dok ne dođeš u sukob s nekim tko je moćniji od tebe. To je ono što sve hrvatske građane zabrinjava, to je ono zbog čega mladi odlaze iz Hrvatske, govorio sam u više navrata da je Hrvatska, i to je jedna zastrašujuća činjenica, ja ne znam kako kolega Bačić s tim može zaspati, kako premijer Plenković s tom činjenicom, kako uopće mogu zaspati da je Hrvatska viceprvak Europe po percepciji korupcije. Gora od nas po percepciji korupcije je jedino Slovačka, ali znate što se u Slovačkoj dogodilo? Osnovan je posebni sud za suce i državne odvjetnike i u procesima koji se tamo vode na udaru su dva bivša ravnatelja policije, glavni državni odvjetnik u čijem je mobitelu pronađena korespondencija s kriminalcima, niz sudaca, zamjenica predsjednika vrhovnog suda, dva tajkuna, znači slovačka i niz političara. Tako Slovačka rješava činjenicu da je prvak Europe po percepciji korupcije. Kako Hrvatska rješava tu činjenicu? Iz dana u dan, znači ovo što se dogodilo i ova konferencija za medije, zapravo samo pogoršavaju tu situaciju, a snažnog odgovora iz Vlade, iz HS-a na to nema. Imamo samo šutnju. Imamo samo nekakve kvazireforme, izmjene zakona, što smo mi mijenjali u hrvatskom pravosuđu? To za izbor vrhovnog .../nerazumljivo/... predsjednika Vrhovnog suda imamo javni poziv pa sad imamo sukob između predsjednika države i premijera oko toga, a zapravo je samo borba za zauzimanje bolje pregovaračke pozicije prije nego što sjednu njih dvojica za stol. Ono što nas može izvući je jedino snažan obračun s korupcijom i jedan antikorupcijski paket zakona i odlučnost da se s korupcijom obračunamo. Ili možda najjednostavnije, da za sve državne odvjetnike, za sve koji rade u Državnom odvjetništvu i u sudstvu, da odredimo da sa 45 godina idu u mirovinu i da ih se tako riješimo i provjetrimo taj sustav. Od onih bivših kadrova iz komunističkog režima do onih koje je kadrovirao, ne znam, Šeks i Bačić. To je jedini, jedini način, izgleda. Jer snažnog odgovora nema, a mi ćemo taj snažan odgovor zahtijevati i ja pozivam Zdravka Mamića da ovaj stick koji je poslao na DORH da ga pošalje Antikorupcijskom vijeću čiji sam predsjednik. Hvala.
Idemo dalje, sada je na redu poštovani kolega Veljko Kajtazi u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina. Izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovani predsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege. Za dva mjeseca u Hrvatskoj će se održati prvi krug lokalnih izbora. Mišljenja sam da se te izbore kao što ćemo napraviti sa popisom stanovništva, možda smo mogli malo pomaknuti, što da je tu je. Izbori su tu koji tradicionalno imaju najslabiji odaziv birača, a bojim se da će situacija sa koronom taj odaziv još dodatno smanjiti. Moram priznati da se često zapitam zašto je to tako, obzirom da se o izborima koji se u biti najviše dotiču života građana. I kad kažem života, pod tim mislim one svakodnevne stvari s kojima se svi susrećemo kao što su odvoz otpada, stanje prometnica, cijena vodovoda, odvodnje, javni prijevoz i sl. Upravo stoga svakom bi trebalo biti stalo da iziđe na izbore i odabere one za koje misli da će najbolje voditi mjesto gdje živi. Kao saborski zastupnik sad već 10 godina surađujem i surađivao sam sa čitavim nizom lokalnih čelnika, bilo župana, gradonačelnika ili načelnika, na stotine puta bio sam na sastancima s njima i njihovim pročelnicima i moram reći da sam stekao prilično dobru sliku o tome kako funkcionira lokalne i regionalna samouprave. Stoga mislim da slobodno mogu reći kako postoje ogromne razlike u pristupu tih čelnika u tome kako rade u tome i kako se brinu za svoje stanovništvo i u tome kako pristupaju projektima. Sa pojedinim od kojih uistinu je pravo zadovoljstvo surađivati, radi se o ljudima koji razumiju svoju ulogu i koji shvaćaju da bi njihovi glavni cilj isto tako kao i svih nas u ovoj sabornici trebalo biti unapređenje kvalitete života građana i uređenje društva. I dok je razumljivo da među saborskim zastupnicima postoje velike razlike među svjetonazorima i mišljenjima, a samim time razlike u tome što misle o ponekom zakonu na razini lokalne samouprave te razlike su manje. Naravno, i kod lokalnih proračuna i donošenja lokalnih dokumenata postoje razlike u prioritetima odnosno u tome što koja politička opcija smatra manje ili više važnim, ali generalno govoreći što je niža razina te razlike su manje. I razumljivo je da je tome tako jer je logično da je svima u interesu da njegovo mjesto ima uređenu cestu, izgrađenu kanalizacijsku mrežu ili funkcioniranje javnog prijevoza. No, kako postoje lokalni čelnici s kojima je kako sam i rekao, zadovoljstvo raditi kao što je primjerice gradonačelnik Belišća Dinko Burić ili gradonačelnik Belog Manastira Tomislav Rob kojima ovom prilikom još jednom zahvaljujem na svemu što smo zajedno realizirali, tako postoje i oni drugi. Pod tim mislim na pojedine načelnike i gradonačelnike i župane koji ne pristupaju svim građanima jednako već gledaju selektivno. Ne znam što je u podlozi tome i ne bih htio koristiti neke teške riječi, no činjenica je da neki jednostavno ne gledaju na sve građane jednako jer kako drugačije objasniti da imamo situaciju da neke jedinice lokalne samouprave odbijaju realizirati određene projekte u kojem smo i ja i državne institucije uložili vrijeme, energiju i novac, čak i vraćaju sredstva u državni proračun kako se radi o programima kojim bi se uredila romska naselja u pojedinim mjestima. No jednom sam čuo ovakav odgovor, pa šta će meni reći građanin ako uložim novac u romskom naselju, kao da Romi nisu građani i kao da oni nemaju pravo na infrastrukturu kao što imaju drugi građani RH jer kada se uređuje cesta ili vodovod u naselju sa većinskim stanovništvom nitko ne kaže evo uređuje se cesta za Hrvate. No kada se uređuje nešto u naselju gdje je većina Roma odmah se govori uređuje se za Rome. To me čini vrlo tužnim i moram priznati da živim za dan kad ću čuti da se u čast kada se bude uređivalo nešto za moje Rome da netko kaže, uređuje se za građane jer pojedina romska naselja su stara i preko 70 godina, a još nemaju niti osnovnu infrastrukturu kao što su voda, struja i kanalizacija, a javni prijevoz je znanstvena fantastika. Stoga ću iskoristiti ovu priliku da još jednom apeliram na sve čelnike lokalne i regionalne samouprave da ih podsjetim da je Hrvatska članica EU zajednice koja se temelji na jednakosti i poštivanje prava svih građana jednako. Hvala.
Idemo na četvrtu raspravu, Klub zastupnika SDSS-a, poštovana kolegica Anja Šimpraga, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, uvažene kolege i kolegice. Jučer su osvanule poruke mržnje i ustaško znakovlje na srušenom spomeniku na brdu Spas iznad Knina. Većina spomenika antifašističkoj borbi podignute su 60-ih i 70-ih prošlog stoljeća. Mjesta sjećanja u međuvremenu su najčešće postale mjesta zaborava. Sagrađeni su na lokacijama značajnih historijskih bitaka iz II. svj. rata i djela su tada vrsnih domaćih kipara i arhitekata. Takav je i spomenik na brdu Spas u Kninu. Betonski obelisk modernističkih linija, podignut je '69. g. u slavu poginulih u bitci za oslobođenje Knina koja je trajala oko mjesec dana i završila 4. decembra '44. godine. Partizanske jedinice 8. dalmatinskog korpusa oslobodile su grad a završetak ove bitke obilježava se i kad Dan oslobođenja Dalmacije. Ali je i ključna bila ova bitka za okončanje II. svj. rata na ovim prostorima. U to ime, na brdu Spas iznad grada podignut je spomenik iznimnih dimenzija visok 25 metara ali stropoštao se na tlo u godinama nakon '95. kada je organizirano miniran u dnu eksplozivom. Iako je riječ o spomeniku historijske važnosti i od državnog značaja, jedino što je Ministarstvo kulture 2007. g. napravilo jeste da je dalo načelnu suglasnost o njegovoj obnovi. Od tada nije učinjeno ništa. Krajem prošle godine, splitska udruga veterani Domovinskog rata i antifašisti pokrenula je njegovu obnovu. Njihov plan vratit je srušeni spomenik na listu povijesne—kulturne baštine i samim tim obnavljati ga. Kroz program javnih radova grada Knina očišćen je plato kod spomenika kao i sam spomenik. I nije kao što čujete, drugo trebalo da netko svoju frustriranost i netrpeljivost iskaže na ovakav način. Grad će ovaj slučaj prijaviti nadležnoj policijskom postoji, očistit će se spomenik ali ono što ostaje jeste spoznaja kako i nakon svih pokušaja u našem društvu nismo uspjeli naučiti nove generacije o pravim vrijednostima i poštovanju. Moramo se kao društvo zabrinuto zbog sve prisutnijeg rasističkog i netolerantnog govora mržnje u javnom diskursu a usmjeren je prije svega prema Srbima, LGBT populaciji i Romima kao i u zabilježen fizičkim napadima na pripadnike ovih navedenih skupina ali i na njihovu imovinu. SDSS nikad nije bio nijemi svjedok i nije promatrao samo strane, jasno i nedvosmisleno osudili smo svako nasilje, svaki govor mržnje i ukazali da jedno demokratsko društvo ne smije tolerirati ovakve obrasce ponašanja. Javni dužnosnici i političari prvi su pozvani na odgovorno ponašanje kreiranjem javnih politika. Ne možemo dozvoliti da ljudi, pogotovo mladi, prihvaćaju ovakve društvene pojave i da na njih nitko ne reagira. Kome u 2020. su upućene ovakve poruke? Da li učenicima srpske nacionalnosti koji na državnim natjecanjima osvajaju prva mjesta iz hrvatskog jezika? Da li mojim Kninjanima koji zbog ovakve društvene klime, iseljavaju u druge zemlje? I nije ovo drage kolege i kolegice, raspirivanje mržnje i podizanje tenzija. Ovo je poziv da ne okrećemo glavu i da govorimo o tome što je društveno neprihvatljivo i da usprkos razlikama, mi smo ljudi koji zajedeno žive i zajedno se moramo zalagati da se zaustavi revizija prošlosti i da doprinosimo stvaranju kulture mira i sjećanja. Hvala.
Idemo na 3. raspravu, poštovana kolegica Katarina Peović, neovisna zastupnica, izvolite.
Dobar dan svima. Ajmo nešto reći iz ovog sabora o tajkunima. Osvrnula bi se na jedan intervju koji je dao Danko Končar neki dan koji kada pročitaš pomisliš vjerojatno Franjo Tahi bi ranijim riječima govorio o kmetovima nego što Danko Končar govori o radnicima „Brodotrogira“ čiji je vlasnik. Danko Končar koji je od države dobio za jednu kunu brodogradilište „Brodotrogir“ i to brodogradilište koje mu je pokriveno, dakle s kojim su pokriveni svi dugovi, Danko Končar koji je državne novce ulagao u privatnu marinu iako je imao obavezu ulaganja u brodogradilište, Danko Končar kojem je ugovorno omogućeno totalno uništavanje „Brodotrogira“ u kojem je radilo 1200 radnika, sada radi niti 400, a najavljuje se 150 novih poslovno uvjetovanih otkaza, vlasnik pola Pulskog zaljeva kojeg zanimaju nekretnine, luksuzne marine, Hotel „Medena“ koje se dočepao u Trogiru, taj Danko Končar u tom intervjuu kaže za propast „Brodotrogira“ krivi su radnici, 40 radnika kaže samo nije dobilo plaću, 40 radnika samo nije dobilo plaću, osuđeni kriminalac u Jugoslaviji, poduzetnik kojem se klanjaju filantrop, što više govori o onom i ovom sustavu nego samom Končaru, tvrdi da su radnici „Brodotrogira“ odgovorni za propast „Brodotrogira“. Pa kolegice i kolege, mi ovdje trebamo konačno reći da je tome dosta, da radnici ne mogu biti odgovorni za propast brodogradilišta koje uništavaju tajkuni koji izvlače državne novce u vlastite privatne džepove. Taj Končar kojeg je u intervjuu donedavno dakle su ga slavili, optužuje radnike za propast „Brodotrogira“ tvrdeći da je riječ o neradnicima. 40 radnika koje spominje su upravo dobili od tih Agencija za naplatu potraživanja pozive i sa lihvarskim kamatama će morati tim agencijama isplaćivati svoje dugove, dok Danku Končaru ništa se neće desiti, a državna odvjetnica je meni i radnicima odgovorila da privatni, dakle privatni, privatna osoba ne može biti odgovorna niti će se išta desiti zbog blokada tvrtki koje su nastale zbog dugovanja, ništa mu se neće desiti. Tim radnicima koji duguju 15.000 kuna otprilike jer su morali nešto jesti 6 mjeseci koliko nisu dobivali plaće, agencije sjedaju na račune. A što zapravo Končara uopće zanima i radnici tu dobro govore što će se desiti. Znači nakon što je državne novce uložio u marinu, zanima ga dakle prodaja te marine i to nekom nepoznatom investitoru za kojeg se ne zna ni tko je ni kako se zove, pa se s pravom pretpostavlja da je riječ o Končaru odnosno njegovim drugim firmama, pa će se sam sebi prodati tu marinu, zanima ga znači koncesija na pomorsko dobro koju će dobiti pretpostavlja jel nakon totalnog uništenja „Brodotrogira“ koji dakle ima pravo na tu koncesiju izgleda kako bi je se dočepao, a vjerojatno dakle i samog nekretninskog biznisa koji se može pokrenuti nakon što Brodotrogir ode u likvidaciju odnosno u stečaj pa likvidaciju. Sada kada je Končar uništio Brodotrogir, pazite u tom intervjuu, cinično odgovara da bi on sasvim slobodno tim radnicima dao da upravljaju Brodotrogirom. Pa njemu treba odgovoriti kolegice i kolege, da sada on treba dati luksuznu marinu radnicima na upravljanje, to je ta marina u kojoj je i ulupao novce koje su došli za spas Brodotrogira, umjesto devastiranog brodogradilišta, dajemo radnicima da upravljaju tom luksuznom marinom. Trebalo je dakle tehnološki osuvremeniti brodogradilište, trebalo je pokrenuti proizvodnju, trebalo povećati produktivnost, ništa od toga se nije desilo s razlogom. Država pak treba intervenirati, osigurati financijski okvir za financiranje brodogradilišta ali ne tako da se te subvencije daju u džep privatnim tajkunima nego tako da se uistinu osigura mogućnost tehnološkog razvoja a ne kratkoročni profit i interes Danka Končara da se omogući povećavanje zaposlenosti dohotka. Još ću samo za kraj reći, Končar u tom intervjuu govori da su radnici u Brodotrogiru na pravom putu da završe kao stožeraši u Puli jer su osnovali stožer za obranu brodogradnje u Trogiru, [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] svi radnici trebaju Končaru odgovoriti „No pasaran!“
Izvolite, kolega Hrelja.
Poštovani g. predsjedniče, cijenjene kolegice i kolege. Moram sa ove govornice jasno i glasno svima reći da ne sudjelujem u pregovorima u COVID dodatku pa ne mogu umirovljenice i umirovljenike informirati o napretku pregovora no smatram da taj proces treba biti javan i transparentan a ne zaogrnut velom tajne pa da onda imamo izjave da su umirovljenici već zadovoljni činjenicom da se razgovara. Pa umirovljenice i umirovljenici zovu, zovu ustvari, osjećaju se kao suha, žedna zemlja koja čeka kišu, napaćeni strahovima i neimaštinom svih ovih godina. Da, točno je, promovirao sam COVID dodatak sa ove saborske govornice i u dogovoru s novim predsjednikom HSU-a, predložio da svi umirovljenici s mirovinama do 25002 kn, dobiju jednokratnu isplatu od 2500 kn radi povećanih troškova života za vrijeme pandemije. Onima s mirovinom od 2501 do 4000 kn, predložio sam 1500 kn, također za umirovljenike na potresom pogođenom području, predložio sam u ovoj godini 2 isplate po 2500 kn bez dohodovnog cenzusa. Sudjelovao sam u izradi prijedloga pa mi troškovi i proračun nisu bili nepoznanica. Očekivao sam da će netko ozbiljno razmotriti problem i prvo odlučiti ima li i koliko mogućnosti za stvarnu pomoć umirovljenicima. Za mene je od prve pomisli ovo bio socijalni dodatak najveći za one s najmanjim primanjima i ne možete biti kompenzacija za malo usklađivanje čega je djelomično uzrok i promjena metodologije izračuna od pred godinu dana na štetu umirovljenika. Kao dugogodišnji pregovarač, znam da ciljeve treba postaviti dosta visoko jer je neisplativo, neisplativo je boriti se na niske ciljeve. Pri predlaganju nisam znao tko će biti uključen i kako će inicirati pregovore o dodatku ali znam da se temeljna pregovaračka platforma ne smije mijenjati, ne umanjuje se na prvom susretu sa stranom od koje se nešto traži. Niti u pregovorima smije postajati impresioniranost ili dogovori ispod žita s drugom stranom. Nažalost, to se dogodilo. Moj zahtjev je prepolovljen i jedan dio pomoći umirovljenicima s potresom pogođenih područja izostavljen je te je predložena nova kategorija umirovljenika iznad 5.000 kuna što nema veze sa socijalnom ugroženošću. Postoje pitanja na koje su pregovarači trebali već dati odgovore, ja im neću soliti pamet, oni pregovaraju na svoju odgovornost, ali samo jedan ću im sugerirati jedno pitanje. Hoće li Covid dodatak biti pribrojen prihodima pa će građani gubiti pravo na besplatno dopunsko osiguranje? Prema mojim izračunima ovo košta milijardu, oko milijardu i 100 miliona kuna što sam predložio. Ja želim, iskreno želim pregovaračima da izbore što veći dodatak jer umirovljenici, umirovljenici su napaćeni, ponavljam od straha i neimaštine i oni to zaslužuju. Isto tako od ove početne pozicije temeljem pregovaračkog iskustava sve što bi bilo manje od 2/3 polazne platforme, polaznog prijedloga mislim da je pregovarački neuspjeh i obmanjivanje javnosti. A Vlada, oni ne daju ništa svoje samo preraspodjeljuju ono što dobiju u proračun i uvijek žele sa što manje novaca kupiti što više naklonosti. Dakle, moja poruka je slijedeća. Umirovljenice i umirovljenici cijene dionica vam u ovom trenutku rastu, podignite svoju cijenu, ne prihvaćajte mrvice i ne dajte da vas opet prevedu žedne preko vode. Hvala lijepa.
Peta rasprava, Klub zastupnika IDS-a, poštovana kolegica Katarina Nemet, izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Osvrnut ću se na problematiku koja je doslovno od životne važnosti za stanovnike Istre, posebno njezinog sjeverozapadnog djela. Riječ je o inicijativi da se životno ugroženi pacijenti iz tog područja prevoze i zbrinjavaju u bolnicu i slovenskoj Izoli umjesto u udaljene bolnice u Puli i Rijeci. Naime, zbog blizine izolske bolnice koji su usput rečeno, u vrijeme bivše zajedničke države, svojim sredstvima gradili i žitelji današnjeg hrvatskog djela Istre, pokrenut je tijekom 2019. g. pilot projekt Emergency EU region u sklopu programa Interreg Slovenija-Hrvatska. Glavni partneri u projektu bili su Nastavni zavod za hitnu medicinu Istarske županije i Opća bolnica Izola koji su dogovorili protokol prijevoza i pravovremenog zbrinjavanja životno ugroženih pacijenata iz sjeverozapadne Istre u izolsku bolnicu. Time se značajno promijenio ishod njihova liječenja i smanjila potencijalna smrtnost. Rezultati projekta mjere se u spašenim ljudskim životima i spriječenim posljedičnim invaliditetima. Ova suradnja značila je i bitno manje kadrovsko opterećenje istarskog Zavoda za hitnu medicinu zbog manjeg vremena odsustva medicinskih timova kojima se intervencija i put do Rijeke i nazad trebala oko 4 sata dok intervencija i put u Izolu najčešće se rješavala u vremenu od pola sata. Treba ovdje naglasiti kako je ovdje troškove liječenja u okviru spomenutog EU projekta snosila Istarska županija jer je HZZO odbio sudjelovati u projektu odnosno snositi troškove za hrvatske građane. Razumijevanja za taj važan projekt nije nažalost bilo ni od strane nadležnog ministarstva. Podsjetit ću kako je tadašnji ministar Kujundžić gotovo doslovno prepisao protokole koje su izradili liječnici iz Istarske županije i njihovi kolege iz Izole te ih primijenio na uspostavu suradnje Metkovića i Mostara dok su troškovi zbrinjavanja hitnih pacijenata iz Istre u Izoli ostali na Istarskoj županiji. No i taj projekt završio je s prošlom godinom. Kako se žitelji sjeverozapadne Istre ne bi ponovno našli u nepovoljnom položaju, kako ne bi opet spali na neodgovarajuće zbrinjavanje životno ugroženih pacijenata s lošijim ishodom liječenja i nepotrebnim smrtnim ishodima Istarska županija pokrenula je inicijativu za sklapanje bilateralnog sporazuma o prekograničnoj zdravstvenoj suradnji između RH i Republike Slovenije. Sve naravno s ciljem spašavanja života građana Istre, ali i brojnih turista koji ovdje borave značajan dio godine. Ova inicijativa podrazumijeva prije svega koordinaciju zdravstvenih ustanova koje su uključene u zbrinjavanju hitnih medicinskih slučajeva. Istaknuti ću još jednom da se identičan protokol već primjenjuje na jugu Hrvatske i odnosi se na cijelu zemlju. Dakle, potpisivanjem ovog bilateralnog sporazuma stvorili bi se preduvjeti da se životno ugroženi pacijenti iz sjeverozapadne Istre imaju jednako dostupno zdravstvenu zaštitu kakvu imaju i ostali stanovnici RH. Sporazum bi trebali potpisati i HZZO i slovensko zdravstveno osiguranje radi plaćanja troškova liječenja u bolnici u Izoli koji nisu značajno veći od onih u primjerice KBC-u Rijeka. Početkom prosinca prošle godine, ministru Berošu upućena je informacija o ovoj inicijativi, a kako nije bilo odgovora istarski župan početkom veljače zatražio je sastanak na tu temu, no i dalje nažalost bez odgovora. Apeliram stoga i ovim putem na ministra Beroša, ali i na premijera Plenkovića da posvete dužnu pažnju ovoj inicijativi, da se s njome upoznaju te da podrže sklapanje sporazuma koji će žiteljima Istre omogućiti jednako pravo na zdravstvenu skrb kakvu imaju i ostali stanovnici Hrvatske. Ništa više ali ni manje od toga. Hvala.
Prva točka: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji, prvo čitanje, P.Z. br. 122; Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za ratne veterane. Molio bih sada predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje zakona. S nama je poštovani potpredsjednik Vlade i ministar hrvatskih branitelja Tomo Medved. Prije toga, samo malo potpredsjedniče, kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. U ime Kluba Mosta tražim stanku po pitanju prijedloga zakona o hrvatskim, izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskim braniteljima. Prije 3 godine se donosio Zakon o hrvatskim braniteljima. Tada je rečeno da je to cjelovit zakon koji će riješiti probleme hrvatskih branitelja, nakon 30 godina od početka Domovinskog rata. Međutim, kolegice i kolege, tada sam upozoravao i ministra i predstavnike Vlade da je zakon neprovediv. Da je zakon neprovediv i danas vidimo, nakon 3 godine, hrvatska Vlada je se sjetila da je zakon neprovediv, a rezultat zakona donesenog prije 3 godine je 500 umrlih hrvatskih branitelja koji su dali zahtjev, a nisu ostvarili svoje pravo. Tada sam upozoravao, uvaženi ministre, da nije odrađeno u praksi u stvarnosti, u provedbi infrastruktura za rješavanje problema hrvatskih branitelja, ali govorimo nakon 30 godina od početka Domovinskoga rada i još danas u isto vrijeme kada donosimo zakon koji je potreban, o civilnim žrtvama Domovinskog rata jer oni koji su stradali od granata srbočetnika, nije pitanje koje je nacionalnosti, ali su stradali od srbočetnika, međutim, a što je riješeno da ne dobiju ti srbočetnici koji su granatirali, ubijali i palili Hrvatsku da oni neće ostvariti to pravo civilnih žrtava Domovinskog rata. Nemamo popis srpskih agresora, njihovih postrojbi, njihovih dragovoljaca, i u isti dan rješavati ovo vrijeme, još se postavlja jedno pitanje. Zbog čega uvijek u predizborno vrijeme davati obećanja? Vrijeme je davno tribalo riješiti da zakonom riješimo probleme hrvatskih branitelja i civilnih žrtava [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] međutim, nažalost ... [[Govornik se ne razumije.]]
Stanka će biti odobrena. Kolega Sačić, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani potpredsjedniče, g. Medved. Kolegice i kolege, hrvatska javnosti. Svakako izražavamo u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista i zahtijevamo stanku i izražavamo ogromno nezadovoljstvo sa predloženim točkama dnevnog reda danas. Neshvatljivo je, nedopustivo da o tako važnim, složenim pitanjima od značaja za hrvatsku braniteljsku populaciju, za stradalničku populaciju u istom danu raspravljamo, o čemu? O 2 zakona, a treći tek negdje oko 4, 5 ujutro, a svaki za sebe, znali smo, traje i zahtijeva barem pažnju 10 do 12 sati. Prema tome, protivimo se tome, želimo se dodatno konzultirati sa ostalim klubovima, sa oporbom, moramo nastupati zajedno, ne želimo manipulaciju sa hrvatskom javnošću i zlouporabe na štetu hrvatskog proračuna.
Kolega Sačić, samo su 3 točke dnevnog reda. Ja ne znam što bismo trebali svoditi radni dan na jednu točku dnevnog reda. Ako će se razgovarati i ako ćemo trajati dulje od nekih noćnih sati pa ćemo prebaciti za drugi dan, nije problem, ali ne mogu ja na dnevni red stavljati jednu točku dnevno. Zašto? Pa ja ne znam, zato što ih ima 100 u dnevnom redu, onda bi vjerojatno, ne znam kako vi to zamišljate. Javio se sada i kolega Stipo Mlinarić, izvolite.
Tražim stanku u ime Kluba Domovinskog pokreta radi ove točke koja je danas prva, ali i radi druge točke o civilnim žrtvama rata. Mislim da je ovo nekorektno dolaziti u Sabor 2 mjeseca prije lokalnih izbora i gurati 2 zakona, prvi zakon o ratnim vojnim invalidima koji pogoduje vama iz HDZ-a i drugi zakon o civilnim žrtvama rata koji pogoduje SDSS-u gdje će se pokušati kroz taj zakon provući ljudi koji su napadali Hrvatsku, koji su razarali Hrvatsku, koji su zapravo stvorili invalide o kojima raspravljamo u prvoj točki. Ako je to vaš koalicijski sporazum, onda i recite javno da se previše ovdje danas cijeli dan ne zamaramo, recite da ste to dogovorili s SDSS-om da prođe jedan zakon, a vi njima pustite drugi zakon pa tako da skratimo ovu raspravu da ne budemo previše se tu do noćnih sati navlačili jedni s drugima. Hvala lijepo.
Četvrti se javio kolega Đakić, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče HS-a, pa ja tražim stanke u ime Kluba HDZ-a kako bi još jedanput ponovili što to zakon o pravima hrvatskih branitelja i njegove izmjene i dopune donose. Što je rezultiralo sveobuhvatni zakon koji je napravljen, koje su tehničke problemi u njemu pa koje danas mijenjamo i da nabrojimo sve ono što je zapravo u proteklih 3 godine učinjeno u stabilizaciji braniteljske populacije, u njihovom dostojanstvu, u njihovom zbrinjavanju, u njihovim pravima koja proizlaze iz zakona i što sada treba popraviti kako bi on bio potpuno provediv u ovim dijelovima koji se tiču vještačenja i u ingerenciji Ministarstvo hrvatskih branitelja. Jednako tako, da definiramo i to što su to civilni stradalnici, tko to može dobiti pravo i status civilnog stradalnika, a ko to ne može, koliko ih ima do sada i koliko se predviđa u skorijoj budućnosti. Tako da ja predlažem da ovu stanku iskoristimo kako bi članovi HDZ-a i koalicijski partneri jasno poručili onima koji ne čitaju, ne znaju, ne vjeruju i nisu upućeni što sve ova dva zakonska prijedloga donose.
Stanka će biti odobrena. Javlja se kolega Sačić za povredu Poslovnika. Izvolite.
Mislim da je apsolutno nedopustivo da jedan predstavnik kolega iz HDZ-a g. Đakić sve nas koji razmišljamo svojom glavom etiketira da ne znamo, da nismo informirani i da smo bezveznjaci. Sramotno, opomenite ga.
Kolega Sačić, svašta se izgovori ovdje u HS-u i danas u slobodnim govorima pa nisam nikog opomenuo, pa neću ni kolegu Šakića. A vas molim isto tako da ne zloupotrebljavate povredu Poslovnika. Sada ćemo napraviti stanku do 10,50 sati, pa onda nastavljamo. STANKA U 10:36 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,51 SATI]] Kolegice i kolege, molim vas da zauzmete svoja mjesta kako bismo mogli nastaviti s radom, pa bih sada ponovo pozvao potpredsjednika vlade i ministra hrvatskih branitelja poštovanog Tomu Medveda da uvodno predstavi navedeni prijedlog zakona, izvolite. Držite samo, molim vas da držite samo pločice kako bi pohvatali sve koji su se javili. Izvolite potpredsjedniče.
Hvala lijepa g. predsjedniče HS, gospođe i gospodo zastupnici. Za uvod u prijedlog izmjena i dopuna Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji želim se osvrnuti na Zakon o hrvatskim braniteljima koji je donošen 14. prosinca 2017.g. Donošenje zakona u 2017.g. pristupili smo nakon što je provedena sustavna analiza pokazala slijedeće stanje. Statusna i materijalna prava hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji, te stradalnika Domovinskog rata bila su disperzirana u niz različitih zakona, što je stvaralo pravnu i egzistencijalnu nesigurnost korisnika. Bio je zatvoren rok za ostvarivanje statusa hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata, pa dio hrvatskih branitelja koji po prijašnjim propisima iz različitih razloga nisu ostvarili status hrvatskog branitelja zapravo ostali su izvan sustava. Kod dijela braniteljske populacije posljedice ratnih trauma pojavile su se puno godina kasnije, a zbog zatvorenog roka za priznavanje statusa HRVI po osnovi bolesti onemogućeno im je bilo ostvarivanje statusa HRVI iz Domovinskog rata i pripadajuća prava. Nezaposlenost hrvatskih branitelja bila je na visokoj razini, tada je bilo 85.000 hrvatskih branitelja koji su bili nezaposleni i nisu imali nikakva primanja. Zakon iz 2017.g. rezultat je bio međuresorne suradnje sa nadležnim tijelima, a ono što želim naglasiti, po prvi puta u izradi zakona sudjelovali su hrvatski branitelji kroz rad projektnih timova. Tim zakonom uređeno je slijedeće. Otvoren je rok za priznavanje statusa hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata i statusa HRVI iz Domovinskog rata po osnovi bolesti i donošenjem zakona, od trenutka njegovog stupanja na snagu podneseno je 18.665 zahtjeva od čega je 3.873 zahtjeva riješeno pozitivno, 6.531 negativno. Uvedena je naknada za nezaposlene hrvatske branitelje iz Domovinskog rata i članove njihovih obitelji umjesto ranije opskrbnine koja nije bila u nadležnosti Ministarstva hrvatskih branitelja i trenutno je 7.665 korisnika ove naknade. Viši iznos najniže mirovine ovisno o duljini sudjelovanja u borbenom sektoru osigurali smo za 36.000 korisnika naknade. Snizili smo dobnu granicu za odlazak u starosnu mirovinu ovisno o duljini sudjelovanja u borbenom sektoru. Organizirali smo sistematske preglede za 66.614 hrvatskih branitelja, a od tog broja samo kod 8,3% hrvatskih branitelja nije potreban daljnji dijagnostički postupak. Medicinsku rehabilitaciju za hrvatske branitelje iz Domovinskog rata sa oštećenjem organizma kao posljedicu sudjelovanja u obrani suvereniteta RH koristilo je 2.133 hrvatska branitelja i HRVI. Intenzivirali smo stambeno zbrinjavanje u suradnji s tijelima državne uprave koje upravljaju stanovima i kućama u vlasništvu RH, stambeno smo zbrinuli 2.066 članova obitelji hrvatskih branitelja stradalnika i dragovoljaca Domovinskog rata. Putem Središnjeg državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje stambeno je zbrinuto ukupno 2.258 obitelji hrvatskih branitelja, dakle ukupno je putem mjera Ministarstva hrvatskih branitelja i Središnjeg državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje stambeno zbrinuto 4.324 braniteljske obitelji. Proširili smo prava na prednost pri zapošljavanju, te uveli porezne olakšice za poslodavce koji zaposle djecu smrtno stradalih ili nestalih hrvatskih branitelja. Omogućen je rad hrvatskih branitelja uz mirovinu i trenutno je u radnom odnosu 7.503 hrvatska branitelja korisnika mirovine. Uspostavili smo Evidenciju hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata koja više nije javno dostupna već je dostupna tijelima koja provode postupke priznavanja statusa i ostvarivanja prava. Značajno smo administrativno ojačali, opremili i informatički povezali sve područne odjele u županijama, čime smo uslugu ministarstva učinili još dostupnijom, što je vidljivo kroz broj od 187.510 postupanja prema korisnicima kojima je pružena pomoć u našim odjelima. Sredstvima iz EU osigurali smo primjerene službena vozila područnim odjelima u županijama zbog mobilnih intervencija. Glavni razlozi izmjena i dopuna zakona nakon donošenja u 2017. g. i kao što ste mogli vidjeti iz prethodno izloženog, može se zaključiti, da smo zakonom u 2017. g. postigli veliki napredak u skrbi za braniteljsko stradalničku populaciju, međutim, nakon 3 godine primjene zakona uočeno je kako je određene mjere potrebno dodatno prilagoditi potrebama korisnika kako bi one u potpunosti rezultirale planiranim učinkom. Te izmjene su poglavito tehničke i organizacijske naravi. Glavni razlog izmjena je ubrzanje postupka za ostvarivanje statusa HRVI-a. Naime u postupku ostvarivanja statusa HRVI-a iz Domovinskog rata postoje normativni i organizacijski problemi koji utječu na trajanje postupka daleko izvan zakonskih rokova, a tiču se većinom provođenja stručne procjene. Zakon o općem upravnom postupku je propisano da je službena osoba dužna u slučajevima vođenja ispitnog postupka na zahtjev stranke rješenje donijeti i dostaviti ga stranci najkasnije od 60 dana od dana podnošenja urednog zahtjeva, a postupak priznavanja statusa HRVI-a traje i do 3 godine. Zbog dugotrajnosti postupka potrebno je izostaviti prethodnu stručnu procjenu iz postupka ostvarivanja statusa HRVI-a. Osim dugotrajnosti, razlozi zbog kojih je potrebno izostaviti prethodnu stručnu procjenu iz postupka ostvarivanja statusa HRVI-a su i sljedeći, nakon prethodne stručne procjene slijedi vještačenje u Zavodu za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom koje ponovno utvrđuje uzročno-posljedične veze između bolesti i sudjelovanja u Domovinskom ratu, ali i postotak oštećenja organizma. Isto tako, važno je napomenuti da mišljenje dano u prethodnoj stručnoj procjeni ne obvezuje vještake u Zavodu. S obzirom na mišljenje dano u postupku stručne procjene nije obvezujuće na daljnji postupak vještačenja, a isto se kasnije utvrđuje u daljnjem postupku vještačenja, nema opravdanosti za provođenje stručne procjene. S obzirom da se prethodna stručna procjena obavlja u zdravstvenim ustanovama, a želim podsjetiti i poteškoće funkcioniranja zdravstvenog sustava, a u svezi pandemije Covid-19 i da je time dodatno otežano provoditi prethodnu stručnu procjenu, isto tako, do sad je za provođenje navedene stručne procjene utrošeno 15 milijuna kuna. Radi dodatnog ubrzanja postupka vještačenja hrvatskih branitelja, u postupku ostvarivanja statusa HRVI-a, koji sada obavlja Zavod za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju potrebno je vještačenje staviti u punu nadležnost Ministarstva hrvatskih branitelja. Želim podsjetiti da je ovakav model bio sve do 2015. g. Naime, u postupku utvrđivanja statusa HRVI-a ne utvrđuje se samo stupanj oštećenja organizma, već i uzročno-posljedična veza tog oštećenja organizma sa sudjelovanjem u Domovinskom ratu, što predstavlja specifičnosti i zahtjeva posebnu metodologiju rada koja se razlikuje od ostalih postupaka vještačenja u nadležnosti ZOSI-ja. Vještačenja će se obavljati, odnosno obavljat će ih neovisni medicinski vještaci u 4 prvostupanjska liječnička povjerenstva koja će biti osnovana u Ministarstvu hrvatskih branitelja. Isto tako, u Ministarstvu hrvatskih branitelja osnovat će se drugostupanjsko liječničko povjerenstvo. Ovime će se rasteretiti ZOSI sa napomenom da je trenutno na vještačenju čeka oko 3 tisuće hrvatskih branitelja, a hrvatski branitelji čine ukupno oko 10% ukupnog broja predmeta za vještačenje u ZOSI-ju. Nekoliko napomena vezanih za ostale izmjene u ovom zakonu. Kako bi se dodatno ubrzao postupak stambenog zbrinjavanja, predviđeno je mogućnost kupnje stanova na lokacijama na kojima nije isplativa organizirana stanogradnja. Dakle, tamo gdje ne možemo provoditi organiziranu stanogradnju, a gdje se ukaže potreba. Isto tako, predviđeno je pojednostavljivanje i ubrzavanje postupka prijenosa stanova za stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja na temelju sporazuma između tijela državne uprave bez donošenja posebne odluke Vlade RH. Izmjenama se želi ubrzati postupak ostvarivanja prava namijenjenim socijalno ugroženima, a uvjete dodatno pojednostaviti njihovih potrebama. Kod naknade za nezaposlene hrvatske branitelje i članove njihovih obitelji kao zasebne zapreke o kojima se mora pribaviti poseban dokaz, više neće biti propisana mirovina korisnika koja je veća od 33% utvrđene proračunske osnovice, dakle bilo je do sad zapreka. Isto tako, i registrirano trgovačko društvo ili obrt jer je navedeno već obuhvaćeno uvjetom da korisnik i članovi njegovog kućanstva u prethodnoj kalendarskoj godini ili u razdoblju od 3 mjeseca prije podnošenja zahtjeva nemaju ukupno novčane prihode mjesečno po članu kućanstva veće od 30% od utvrđene proračunske osnovice. Osim prethodno navedenog, od jednokratne novčane pomoći, zbog nemogućnosti podmirenja osnovnih životnih potreba, zapreku za ostvarivanje više neće predstavljati zajamčena minimalna naknada ili naknada za nezaposlene iz ovog zakona iz razloga što se radi o egzistencijalnom minimumu koji u izvanrednim situacijama kao što su bolest ili elementarna nepogoda, nije dovoljan. Odredbe zakona uskladit će se sa propisima iz mirovinskog osiguranja. Dodatna prilagodba prava iz mirovinskog osiguranja za najugroženiju braniteljsku populaciju koja dosad nije mogla ostvariti prava prema Zakonu o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata. Napomena vezana za primjenu zakona i osiguravanje financijskih sredstava za implementaciju svih mjera koje su predviđene zakonom, kao podsjetnik da je Ministarstvo hrvatskih branitelja 2015. g. imalo proračun od 972 milijuna a da je u 2021. milijardu i 376 milijuna, dakle povećanje za više od 404 milijuna kn kao preduvjet za primjenu parametara odnosno primjenu svih elemenata predviđenih ovih zakonom. Predviđeni financijski učinak izmjena i dopuna zakona na poziciji Ministarstva rada, mirovinskog sustava, obitelji i socijalne politike osigurano je za 2021. dodatnih 12 milijuna kn ali dakako da to ovisi o datumu stupanja na snagu ovog zakona. U 2022. dodatnih 15 milijuna kn, u 2023. dodatnih 17 milijuna kuna. Na poziciji Ministarstva hrvatskih branitelja, poglavito vezano za angažman liječnika u liječničkim povjerenstvima, naknade za nezaposlene jednokratne novčane pomoći osigurano je u 2021. g. dodatnih 2 milijuna kuna, 2022. doda tnih 3 milijuna i u 2023. dodatnih 3 milijuna kuna. I kao zaključak, uvažavajući uočene potrebe tehničke i organizacijske prilagodbe Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji, pozivam sve vas zastupnice i zastupnike u Hrvatskom saboru za jedinstven pristup radi usvajanja zakona kojim bismo najzaslužnijima za obranu domovine, omogućili dostojno ostvarivanje zasluženih statusnih prava.
Zahvaljujem, ministre. Možete ostati jer imamo sada replike i to poprilično velik broj. Vidim ih 27. Prvi je na redu kolega Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem, g. predsjedniče. Poštovani g. ministre, jedan slučaj iz resora Ministarstva branitelja okupirao je hrvatsku javnost tijekom siječnja i veljače, citirat ću jedan tekst iz medija „Stambena komisija Ministarstva branitelja ne može riješiti zahtjev sisačko-moslavačkog župana Ive Žinića u zagrebačkom naselju Borovje dok Sabor ne izglasa izmjene i dopune sadašnjeg zakona o braniteljima.“ Ovaj Sabor, ovaj zakon, onaj Žinić, obzirom da se može steć dojam da se Ministarstvo branitelja nije baš pretjerano pretrglo u rješavanju pravosudnog aspekta tog slučaja, a da ste čak i vi doveli bili u pitanje autoritet predsjednika Sabora ne odgovarajući na zastupnička pitanja, imamo vrlo jednostavno pitanje. Hoćete li vi ovim zakonom riješiti problem g. Žiniću ili nećete? Hvala.
Izvolite, odgovor.
Hvala lijepa, uvaženi g. zastupniče. Ovdje želim a vezujuć se uz konkretan slučaj, kazati da je 67 sličnih predmeta, to su dugogodišnji predmet od '94. pa na ovamo koji se vežu uz Ministarstvo hrvatskih branitelja, tu se radi o stanovima koji su dodijeljeni u ranijem vremenskom periodu, uglavnom od Ministarstva obrane i u ovom konkretnom slučaju važno je naglasiti i to da je u tijeku sudski postupak i dok traje sudski postupak, Ministarstvo hrvatskih branitelja tu ne može pristupiti deložaciji.
Drugi je na redu kolega Sačić, izvolite.
Poštovani ministre i potpredsjedniče Vlade, g. Medved, hrvatski generale. Kao što vam je poznato, Predsjednik RH, g. Franjo Tuđman je ovdje '96. g. rekao u ovom saborskom domu da je ukupno Domovinski rat od '91 do '95. izvojevalo pobjedonosno 33 527 hrvatskih branitelja. Danas ih imamo u registru 504 000, preko 504 000. Recite mi, u vašem mandatu, koliko ste hrvatskih branitelja, što borbenog ili neborbenog sektora, vi proizveli?
Izvolite, odgovor.
Hvala lijepa, uvaženi g. zastupniče. Vjerujem da vam je poznata procedura i da dobro poznajete zakone, nadležnosti pa tako vam je poznato i da status hrvatskog branitelja ne regulira Ministarstvo hrvatskih branitelja već Ministarstvo obrane za one hrvatske branitelje koji su bili pripadnici Ministarstva obrane a MUP za one osobe koje su bili njihovi pripadnici. Dakle, zakon je omogućio nadležnim tijelima postupanje u skladu sa zakonom, omogućio je onim hrvatskim braniteljima koji zbog ograničenja vremenskog perioda, tada dakle, zbog ukidanja tog odnosno unošenjem roka u razdoblju koje je od stupanja na snagu, Ministarstvo hrvatskih branitelja pratilo je i prati i nadalje postupanje i Ministarstva obrane i MUP-a a glede reguliranja statusa.
Treći je na redu kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Ministre, nakon 30 g. od Domovinskog rata, početka velikosrpske agresije, ovo je peta izmjena zakona. Kad smo donosili zakon prije 3 g., tada sam upozoravao tj. davao amandmane da je neprovediv. Možete li kazati nama ovdje koliko je hrvatskih branitelja dalo svoj zahtjev za svoga statusa, a nisu doživjeli taj svoj ostvarenje svoga statusa što znači ako je imamo određeni broj da nije znači zakon bio provediv. I to je osnovni problem što imamo 5 zakona do sada izmjena, a oni nisu provedivi. Uz to rokove je također zadala vlada HDZ-a Jadranke Kosor kao ministrice branitelja tada il ne znam tko je bio Ivo Sanader, tako da još jednom pitanje. Koliko je hrvatskih branitelja umrlo, a da je dalo zahtjev po ovome zakonu, a da nisu ostvarili [[Upadica: Hvala vam.]] svoja prava? Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa gospodine zastupniče, ovo je vrlo važno pitanje i vrlo osjetljivo pitanje. Dakle, zbog vremena provedenog u Domovinskom ratu i strahota koje su proživjeli hrvatski branitelji u obrani svoje domovine nažalost izrazito je velika smrtnost prisutna kod hrvatskih branitelja. I informacija dakle sa 1.1.2017. godine bilo je živih 445.000 hrvatskih branitelja. Sa 1.1.2020. godine je 430.000 hrvatskih branitelja. Dakle, to oslikava veliku smrtnost hrvatskih branitelja kao posljedicu sudjelovanja u obrani domovine. Između ostalog to i jest jedan od povoda zašto ovdje predlažemo izmjene i dopune zakona sa ciljem da se ubrzaju svi procesi koji su vezani za ostvarivanje njihovih statusa.
Kolegice Nađ, izvolite.
Poštovani potpredsjedničke Vlade i ministre hrvatskih branitelja, mislite li da ste zapravo iznevjerili svoje suborce s kojima ste 555 dana prosvjedovali u šatoru protiv tadašnjih dužnosnika jer ste zapravo donijeli zakon koji je neprovediv, a birali ste si suradnike koji nemaju etički integritet pa ćemo podsjetiti Stjepan Sučić, Nevenka Benić, Ivan Vukić, dakle državni tajnici koji su morali otići. Dakle, pitanje je da li ste iznevjerili svoje suborce?
Izvolite odgovor.
Uvažena gospođo zastupnice ja sam od vas očekivao puno više obzirom da ste vi dugi niz godina proveli u Ministarstvu hrvatskih branitelja, da ste bili državna tajnica i ono što rastužuje činjenica da ni danas ne možete prihvatiti činjenicu da ste vi bili državna tajnica kad su Hrvatski ratni vojni invalidi pred vašim vratima prosvjedovali 555 dana što je zasigurno jedinstven primjer u povijesti. Da pobjednička vojska prosvjeduje pred svojim ministarstvom tražeći razgovor, a koji nisu dobili. Isto tako očekivao sam od vas osvrt na mjeru koju ovdje predlažemo jer vi ste od '98. do 2015. godine bili ključna osoba vezana za model koji mi upravo sad predlažemo vratiti, a niste se 2015. godine suprotstavili isključenju takvog oblika nego ste prihvatili činjenicu da se potpuno neopravdano cijeli sustav grupira u jedinstveno tijelo vještačenja i ZOSI.
Hvala vam. Kolega Prica, izvolite.
Poštovani ministre, postavljam pitanje zašto obitelji preminulih branitelja, znači koji su preminuli nakon 2009. godine ne mogu ostvarivati prava? Hvala.
Izvolite odgovor.
Na ovako načelno pitanje teško je dati konkretan odgovor, dakle mi na dnevnoj razini zaprimamo na tisuće zahtjeva vezano za reguliranje statusa. Svjedoci ste i 2017. godine kad smo ovdje predstavljali zakon i ove mjere koje danas ovdje predlažemo da su upravo usmjerene prema svim predmetima osoba koje nisu ranije ostvarile pravo, a vjerujem da je i ovaj konkretan predmet prouzročen upravo mjerama dok je gospođa Nađ bila državna tajnica u Ministarstvu hrvatskih branitelja zbog svoj zastoja koji je dugi niz godina bio ograničen vremenski za podnošenje reguliranja bilo kakvog oblika statusa.
Kolegica Grman Kizivat, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre, kao prvo želim naglasiti da ne želim svojim pitanje dovesti u nikakvu sumnju prava branitelja koje oni imaju, ali sam vam 15.10. pošle godine postavila zastupničko pitanje vezano za dodjelu automobila ratnim vojnim invalidima I kategorije. Naime, znamo da oni dobivaju svakih 7 godina novi automobil. Tada sam u svom zastupničkom pitanju postavila zašto ti automobili ne bi recimo bili dodijeljeni roditeljima ili njegovateljima, udrugama itd. Odgovor vašeg ministarstva je bio da su to ortopedska pomagala. Pa ako znamo da će naši branitelji i trebaju to dobiti, svakih 7 godina dobiti novo ortopedsko pomagalo, zašto ti stari, ortopedska pomagala, stari automobili 7 godina ne bi mogli biti dodijeljeni civilnim invalidima na primjer, jer budimo realni automobil star 7 godina nije star automobil kad je prosječna starost automobila 15 godina u Hrvatskoj.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Dakako da razumijem vaše pitanje i da smo u nekoliko navrata sa svim udrugama razmatrali ovo pitanje. Uvijek u konačnici je slijedeći zaključak i koji proizlazi iz stava članova povjerenstava, a članovi povjerenstva su osobe sa invaliditetom. Dakle, zasigurno svako to motorno vozilo koje je posebno prilagođeno spada u red odnosno u kategoriju ortopedskog pomagala jer se ono kao takvo posebno prilagođava oštećenjima organizma odnosno konkretno toj osobi i iz tog razloga nažalost nije moguće, dakle nije moguće ponovno vratiti vozilo u prvobitno stanje i pripremati ga odnosno za potrebe oštećenja te druge osobe. Ali mi ćemo, ja vjerujem danas tijekom rasprave i o civilnim stradalnicima Domovinskog rata također se osvrnuti na ovo pitanje gdje smo također predvidjeli kao mjeru i za civilne stradalnike Domovinskog [[Upadica: Hvala.]] rata uređenje vozila.
Kolegica Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani ministre rekli ste da je do sada obavljeno 66.814 preventivnih sistematskih pregleda branitelja. Do 12. 2019. obavljeno je 45.800 što znači da u 2020. nije obavljeno niti 21.000 što je manje čak negoli 2018. i 2019., a plan je bio 24.000. zašto se tu smanjio broj? Drugo, 29 bolnica i KBC-a sudjeluje u provedbi pregleda, to je nedovoljno, pogotovo u nekim županijama Splitsko-dalmatinska, Primorsko-goranska nisu obuhvaćene, kako ćete riješiti taj premali broj uključenih bolnica? I sljedeće, ja sam i sama kao zdravstvena djelatnica u nekoliko navrata obavljala sistematske preglede, na neke se odaziva više, neki se branitelji više puta odazivaju, a neki se uopće ne odazivaju, kako mislite poboljšati tu javnozdravstvenu kapanju i motivirati ljude? Recimo 2018., 70.000 poziva obavljeno, a 21.000 se svega odazvala. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala vam na lijepo na ovom iznimno važnom pitanju. Dakle, kratki podsjetnik, ministarstvo u ranijem razdoblju dok je gospođa Nađ bila državna tajnica je na godišnjoj razini provodilo oko 1000 pregleda za sve hrvatske branitelje, dakle otprilike 10 milijuna kuna, potpisivanje ugovora sa privatnom poliklinikom i to je bilo na godišnjoj razini 1000 hrvatskih branitelja. Osobno sam nadzirao i usmjeravao ovaj proces kao osnovni preduvjet potpisali smo sa 29 ustanova ugovor, razvili sa zdravstvenom strukom model i pokrenuli taj postupak. Činjenica je da smo do sada proveli da je na godišnjoj razini to bilo oko 20.000 pregleda, ali zbog pandemije i ograničenja koja imamo vezano za opterećenje zdravstvenog sustava, nažalost u 2020.g. taj broj je smanjen. Ali ipak u određenim bolnicama se odvija koliko god je moguće u ovim okolnostima i nastavit ćemo zasigurno čim se za to stvore uvjeti.
Hvala ministre. Idemo dalje, kolega Pavić. Izvolite.
Poštovani ministre. Imam jedno pitanje vezano za sudionike Domovinskog rata. Naime, znate i sami da je '91., '92.g. velik broj naših sugrađana koji su i krenuli na frontu i koji su već bili na zbornim mjestima zapravo bio povlačen sa tih zbornih mjesta i bili su vraćeni na radna mjesta zbog toga što je trebalo raditi na uspostavi nezavisnosti i suvereniteta naše Republike. Bilo je važnih zadataka u ministarstvima, bilo je važnih poslova u lokalnoj samoupravi i ti su ljudi dobivali zapravo radnu obvezu. Da li ste u čl. 15. starog zakona odnosno u čl. 3. ovog prijedloga u stavku koji ste dodali stavak h i nakon toga još jedne odredbe koje ćete vi kao ministar donijeti, mislili na te ljude ili na neke druge?
Izvolite odgovor.
Ako sam vas dobro shvatio govorite o statusu sudionik Domovinskog rata, dakle to je jedna od mjera koje smo predvidjeli 2017.g. ovdje moramo razdvojiti status hrvatskog branitelja od statusa sudionik Domovinskog rata. Naime, ovdje jest upravo kategorija ljudi koji nisu bili hrvatski branitelji, koji nisu sa oružjem branili domovinu i za koje nema osnove da dobiju status hrvatskog branitelja, ali pokušali smo kroz zakon prepoznati one ljude koji su na određeni način dali svoj doprinos u obrani domovine i na simboličan način iskazati im zahvalu. Izdvojit ću npr. vatrogasce koji su gasili požare za vrijeme granatiranja, izdvojit ću i određene posade brodova koje su prevozile postrojbe hrvatske vojske i dakle neke druge službe i dakako da je to važna kategorija, sa napomenom da ovdje uvijek moramo imati na umu da to nisu hrvatski branitelji već sudionici domovinskog rata.
Kolega Bakić, izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče. Poštovani ministre. Kao izvor potrebnih sredstava za provedbu ovog zakona u dijelu koji se odnosi na mirovine, navodi se aktivnost A 7530-10 mirovine hrvatskih branitelja, ali i aktivnosti A 688-046-047 i 048 što su mirovne na temelju osiguranja starosne, invalidske i obiteljske. Ne bi li međutim sav dodatni mirovinski trošak koji proizlazi iz ovog zakona, ne bi li međutim sav taj trošak trebao teretiti isključivo aktivnost mirovine hrvatskih branitelja? Ne čini li se ovime novi pritisak na radničke mirovine, tj. na mirovine stečene osiguranjem? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa na pitanju. Često puta se u javnosti provlači ovo pitanje. Kada govorimo o hrvatskim braniteljima moramo biti svjesni činjenice da se radi o ljudima koji su najzaslužniji za slobodu koju danas imamo, ali da se radi o ljudima koji su veći dio svoga života proveli radeći na nekim drugim poslovima prije Domovinskog rata i da ti ljudi u najvećoj mjeri imaju puni radni staž, da se radi o radnom stažu oko 30 godina. Dakle, ukoliko ste zainteresirani mi vam možemo dostaviti cjelokupnu strukturu starosti i cjelokupnu strukturu po radnom stažu pa možete se osobno uvjeriti u kojoj mjeri su ti hrvatski branitelji kroz svoj radni vijek odradili svoj puni radni staž.
Kolegica Vlašić Iljkić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani ministre. Koliko je broj novih branitelja odnosno onima kojima je status branitelja priznat po osnovi sudioništava u narodnoj zaštiti, a koji su već otišli u mirovinu prema ranijim propisima odnosno Zakonom o mirovinskom osiguranju i sada nemaju pravo na ponovni izračun mirovine odnosno koliki je broj odbijenih rješenja od strane HZMO-a za ponovni postupak unatoč tome što su prakse odnosno presude upravnih sudova koji poništavaju rješenja u HZMO u prvom i drugom stupnju? Pretpostavljam da su vam te informacije poznate, budući ste sad rekli koliko još postoji postupaka za vještačenje u Zavodu za vještačenje i to je vrlo važan podatak jer zapravo govori o tome u kojem broju se ne poštuju sudske presude, a broj je po naši saznanjima jako velik?
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa. Jedan od razloga zašto bismo sve nadležnosti, a u pogledu postupanja prema hrvatskim braniteljima odnosno u potpori i realizaciji svih mjera iz zakona jesmo predvidjeli ovu izmjenu i dopunu zakona. Vi ste ovdje spomenuli čitav niz nadležnosti HZMO-a. Dakako da mi sa Mirovinskim osiguranjem na tjednoj razini razmjenjujemo saznanja i informacije. Isto tako bi vas pozvao, u konkretnom slučaju za konkretne pokazatelje, zatražite od Ministarstva hrvatskih branitelja i dostavit ćemo vam sve pokazatelje.
Kolegice Peović, izvolite.
Kako je to rekao Winston Churchill, ako ne želiš riješiti neki problem, onda osnuj povjerenstvo. Meni se čini da je osnivanje povjerenstva u Ministarstvu branitelja upravo taj korak, dakle prema većoj netransparentnosti i nerješavanju problema koju u javnosti izazivaju sumnju i u Ministarstvo branitelja i u prava branitelja koja se ostvaruju preko tog Ministarstva. Dakle na koji način ćemo riješiti problem, kao što je problem uzurpacije stana u Zagrebu župana Žinića koji odbija izaći iz tog stana. Nije li povjerenstvo upravo jedan korak prema nerješavanju tog problema odnosno na koji način vidite takva povjerenstva kao korak prema većoj transparentnosti, većoj učinkovitosti, većoj stručnosti i većoj neovisnosti?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Ne znam o kakvoj vi i gdje ste ovdje iz mog izlaganja, a vjerujem da ste temeljito proučili prijedlog zakona, vidjeli povjerenstvo, dakle ja nisam ni jednom riječju spomenuo povjerenstvo, već vijeća koja će se osnovati u Ministarstvu hrvatskih branitelja sa ciljem preuzimanja hrvatskih branitelja u procesu vještačenja za razliku od postojećeg modela koji se provodi u jedinstvenom tijelu za vještačenje, u ZOSI-ju. Stoga sve ovo što ste naveli ne vidim apsolutno nigdje u prijedlogu zakona ništa na što biste se mogli osloniti kad spominjete ovakva povjerenstva. Ponovit ću i vama. Dakle Ministarstvo hrvatskih branitelja djeluje transparentno, postupa zakonito, a u pogledu eventualnog bespravnog korištenja stanova postupamo promptno, ali poštujemo i sudske odluke i tamo kad se donose sudska presuda, Ministarstvo promptno postupa.
Hvala. Kolega Mlinarić, izvolite.
Poštovani g. ministre Medved. Recite mi, je li se osjećate i vi suodgovorni što se ovakvim čestim izmjenama zakona, dopuna o hrvatskim braniteljima stječe dojam u javnosti da je to privilegirana skupina i da javnost već počinje, usudio bi se reći i mrziti te ljude koji su dali sve za ovu Hrvatsku, a jedini koji u ovoj državi privilegiran, to je vaš koalicijski partner SDSS i molio bih vas da mi kažete, koliko je iz SAO milicije koristilo status dragovoljca Domovinskog rata, ako znamo da ih MUP '97. g. preveo miliciju u MUP. Recite mi koliko ih koristi to, prava iz Zakona o dragovoljcima Domovinskog rata.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Dakle, odnosu društva i države prema hrvatskim braniteljima i percepciji gdje se hrvatske branitelje gleda iskrivljenom slikom, u najvećoj mjeri doprinose neistinite i insinuirajuće izjave u pogledu odnosa prema hrvatskim braniteljima. Ne znam što smatrate prečestim, dakle ovaj zakon je donešen 2017. g., danas smo 2021. g., pratimo na mjesečnoj razini, analiziramo procese, vidimo gdje dolazi do zastoja i upravo s ciljem otklanjanja tih zastoja i zakonitog postupanja predlažemo izmjene i dopune ovog zakona kako bi se u prihvatljivom vremenskom periodu mogle odraditi odnosno konzumirati sve mjere, a vezano za ovo pitanje oko tih osoba koje su bili pripadnici neprijateljskih formacija, i sami ste rekli da znate, [[Upadica: Hvala vam.]] stoga ne trebam vam ja dodatno pojašnjavati.
Kolega Kirin, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre. O problemima braniteljske populacije često raspravljaju i oni koji nisu bili branitelji, a još manje dragovoljci. Mislim, ovaj izmijenjeni zakon će definitivno riješiti probleme te populacije koliko je maksimalno moguće. Jedan bivši ministar rada i mirovinskog sustava izjavljuje, građani će imati manje, a veterani više mirovine. Mislim da je to kazano nekritički. Može biti da će veterani imati više mirovine, ali to je pravedno, ali građanima neće biti smanjene njihove mirovine. To je unošenje nemira i animoziteta prema braniteljima. Što mislite o tome?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Dakle, ponovit ću da smo 2017. g. i od tada pa do danas da je naša Vlada učinila snažan iskorak u pogledu ispravljanja mnogih nepravdi vezanih za odnos prema hrvatskim braniteljima, ovo o čemu danas govorimo, izmjene i dopune zakona su upravo na tragu toga da oni postupci koji su trajali predugo, pronalazimo mehanizme i rješenja da se oni mogu provesti u zakonom predviđenom roku, dakle i u pravu ste, jedan od bivših ministara jest 2015. g. stvorio kaos u pogledu ovog sustava formirajući to jedinstveno tijelo vještačenje, taj ZOSI, dakle gdje su, gdje se nalaze tisuće i tisuće ljudi koji čekaju po nekoliko godina da dođu na red za vještačenje.
Idemo dalje. Kolega Mažur, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, poštovani potpredsjedniče Vlade RH i ministru hrvatskih branitelja, pred nama su danas izmjene i dopune Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskoga rata i jedna od namjera tih izmjena je i ubrzanje procesa stambenoga zbrinjavanja hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Kako možemo vidjeti u samim izmjenama, osim mogućnosti otkupa stanova na slobodnom tržištu, vezano za one dijelove države gdje nije napravljeno da se ide u stambenu izgradnju odnosno nije profitabilno. Također se spominje izmjena i u dijelu međuresorne suradnje između tijela državne uprave odnosno donošenja sporazuma, kao i odluka na Vladi RH, pa bih vas molio da nam pojasnite u proceduralnom smislu koliko će to ubrzati sam postupak i omogućiti povećan broj stambenoga zbrinjavanja na godišnjoj razini naših hrvatskih branitelja, naših junaka? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Mažar. Dakle dobro ste naglasili i uočili i kroz izvješće u kojoj mjeri je postignut napredak u pogledu intenziviranja stambenog zbrinjavanja. Odnos Ministarstva hrvatskih branitelja sa svim tijelima državne uprave, poglavito i sa Središnjim državnim uredom na čijem čelu ste bili donedavno je rezultirao sa zaista respektabilnim brojem preko 4.000 stambenih zbrinjavanja, stambenih dakle obitelji stradalnika Domovinskog rata. Ovdje u ovim predloženim izmjenama smo dodatno predvidjeli pojednostavljenje odnosno ubrzavanje procedure kako bi se između tijela koje ima raspoložive stambeni fond i Ministarstva hrvatskih branitelja po listi prioriteta u jednom ubrzanom postupku regulirali odnosno rješavali dodjelu tih stanova obitelji koji dug niz godina čekaju stambeno zbrinjavanje.
Kolega Barbarić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče HS, poštovani ministre. Nacionalna razvojna strategija, dokumenat nedavno usvojen u ovom saboru važno poglavlje posvećuje odnosu prema Hrvatima izvan RH, zagovara se jedinstvo domovinske iseljene Hrvatske i akcenat daje na odnos prema Hrvatima u BiH. U zahvalu na svemu što ova vlada i vi osobno činite za Hrvate u BiH informiram vas da Odjel za branitelje pri Hrvatskom narodnom saboru podržava izmjene i dopune ovog zakona u dijelu koji se tiče prava pripadnika HVO-a. Cijenjeni ministre, i mi imamo obavezu štititi dignitet Domovinskog rata, skrbiti o braniteljima, pitanje istine o Domovinskom ratu nama je pitanje pune jednakopravnosti i skrbobraniteljima pitanje opstanka Hrvata u BiH, možemo li i dalje računati na vašu potporu u rješavanju i brojnih problema braniteljske populacije koje ne uspijevamo sami riješiti?
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa uvaženi zastupniče. Dakle opet podsjetnik na zakon iz 2017.g. koji smo radili u partnerstvu sa udrugama iz Domovinskog rata gdje je sudjelovao jako veliki broj udruga pripadnika HVO-a i stradalnika iz reda pripadnika HVO, kao i suradnja sa Hrvatskim narodnim saborom i u tom zakonu vrlo jasno smo definirali odnose i poziciju pripadnika HVO-a i na tom tragu ćemo nastaviti naše napore i ubuduće i hvala vam na suradnji i potpori.
Kolega Deur, izvolite.
Poštovani predsjedniče i potpredsjedniče, ministre hrvatskih branitelja. I sami ste rekli i kroz sve ovo vrijeme preuzimanjem Ministarstva hrvatskih branitelja ušli ste u jednu, jedan haos kako je to Mirando Mrsić nazvao hrvatske branitelje „spaljena zemlja“. Od vještačenja do prava hrvatskih branitelja do sistematskih pregleda da li ovo danas možemo nazvati ne novim pravima, ne novim zakonima nego jedinstven zakon koji su nažalost bio raspačan po svim ostalim ministarstvima i da shvatimo i naši kolege da ih vi pozovete na uistinu jedno savjetovanje u Ministarstvo hrvatskih branitelja na čelu sa našim generalom Sačićem da im date jedno savjetovanje da uistinu svi zajedno zašto se i što se dešavalo ispred Ministarstva hrvatskih branitelja i da je ovo danas jedno kvalitetno i dobro napravljeno jedinstvo za cjelokupan zakon. Hvala vam.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče Deur. Dakle uvijek svi zastupnici u HS, kao i svi zainteresirani dobro došli su u Ministarstvo hrvatskih branitelja s ciljem dobijanja punih informacija o svim naporima koje provodimo u našem ministarstvu. Činjenica je i dobro ste naglasili da ovdje govorimo o još jednoj mjeri koja je kroz raniju povijest disperzirana i izdvojena iz Ministarstva hrvatskih branitelja i da ju sada ponovno opravdano vraćamo u nadležnost Ministarstva hrvatskih branitelja, a podsjećam dakle da je ovaj oblik, ovakav model vještačenja bio od osnivanja Ministarstva hrvatskih branitelja do 2015.g. kad se kao i neke druge mjere izdvajaju iz ministarstva i stavljaju u neka druga tijela, ovime stvaramo pretpostavku za normalno i nesmetano funkcioniranje i primjenu zakona.
Kolegice Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče, poštovani ministre. Pozdravljam ove izmjene koje su danas ovdje o kojima raspravljamo i prije svega želim zbog javnosti naglasiti da ovim izmjenama ne uvodimo nova prava za hrvatske branitelje, samo uvodimo ponovno da tijela za procjenu invalidnosti budu pri Ministarstvu hrvatskih branitelja kako je to bilo, kako ste i sami rekli do 2015., a to je iz razloga ubrzanja postupka jer to naši hrvatski branitelji zaslužuju. Ja moram reć jer sam i sama bila dio tog sustava da je i u ratno vrijeme, a i sve do 2015.g. ta povjerenstva koja su bila zasebna funkcionirala su puno brže, čekalo se na poziv nakon što bi predmet bio poslan otprilike između 30 i 60 dana, vidimo koliko se danas čeka i zato mislim da je ovo opravdano. Zanima me samo da li ćete po stupanju na snagu zakona odmah osnivati povjerenstva kako bi što prije i ovi koji sad čekaju došli [[Upadica: Hvala vam]] u proceduru? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa zastupnice Jelkovac. Dakako, dakle stupanjem na snagu zakona započet ćemo onaj proces javnog poziva izbora specijalista liječnika koji će biti angažiran na ovim poslovima propisivanjem metodologije i početak njihovog rada kako bismo što je prije moguće stvorili preduvjete da hrvatski branitelji koji dugi niz godina čekaju provedbu ovog postupka što je prije moguće dođu na red i da prođu postupak vještačenja. Dakle, apsolutno hvala vam na potpori i vjerujem da ćemo sa implementacijom mjera koje smo predvidjeli kroz ove izmjene i dopune zakona postići željeni efekt.
Sada je na redu kolega Dretar, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući. Poštovani g. ministre. Eto kako uvaženi zastupnik Deur otvara vrata ministarstva pa i vi tako za jedno dobro savjetovanje, dajte onda hrvatskoj javnosti jedan mali savjet. 29. svibnja 2015.g. prosvjednici su vikali pa je vikao i jedan od njihovih vođa „Ostojiću dozvoljavaš da u Borovu Selu stoji spomenik ubojici 12 hrvatskih policajaca“, dajte molim vas sada savjetujte hrvatsku javnost, što se to dogodilo jer naime spomenik Veselinu Šoškočaninu i dalje stoji? Što se to sa vama dogodilo da vas odjednom taj spomenik ne smeta ili ste ga možda čak i zavoljeli? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Uvaženi g. zastupniče, tema današnje rasprave je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskim braniteljima i vjerujem da ste ga proučili i da ste pročitali i vidjeli na što se odnosi ovaj sadržaj predloženog teksta. I dalje sam stava da je taj spomenik neprihvatljiv, ali tu ću vas lijepo ljubazno moliti obratit se nadležnom tijelu, a to je komunalno poduzeće koje je nadležno za upravljanje objektima koji se nalaze na grobljima. Hvala vam lijepo.
Kolega Šimičević, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče HS-a. Uvaženi potpredsjedniče, ministre hrvatskih branitelja. Vi ste istinski junak Domovinskog rata i za pravo najbolje znate potrebe hrvatskih branitelja. Ovdje ću polemizirati dvije stvari, dakle prva, provlači se teza da nije vrijeme donijeti ovaj zakon. Ja mislim da ne može vrijeme biti ispred hrvatskih branitelja, znači pravo je vrijeme ispraviti ono što je uočeno da nije dobro. I dakle, u zakonu iz 2017. vi ste uočili onaj zakonodavac prije vas suočili ste da ima nelogičnosti i sad se želi ispraviti to i dati hrvatskim braniteljima doista ono što im pripada. Znači hrvatski branitelji nije otišao u Domovinski rat da bi ostvarivao svoja prava, on je otišao u rat zato što je volio domovinu, zato što je želio neovisnu Hrvatsku državu, zato što je želio slobodu svom hrvatskom narodu. Hvala lijepo.
Hvala. Izvolite odgovor.
Točno i dobro ste opisali sami postupak. Dakle, tada 2017.g. ozbiljnom analizom, sveobuhvatnom analizom sagledali smo sve poteškoće s kojima se susreću hrvatski branitelji. Niz godina do tada pravu su disperzirana u različite sektore u različite nadležnosti i tada smo 2017.g. prepoznali ključna pitanja, otvorili rokove i započeli sa primjenom tog zakona. Stalnim praćenjem i evaluacijom prepoznali smo gdje dolazimo do poteškoća u implementaciji odnosno konzumiranju zakonom predviđenih prava i upravo s tim ciljem sada predlažemo izmjene i dopune kako bismo u organizacijskom svjetlu stvorili preduvjete za punu implementaciju zakona.
Kolega Đakić, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče HS-a. Potpredsjedniče hrvatske Vlade i ministre branitelja. Donošenjem Zakona o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji 14.prosinca 2018.g. prekinuta je pravna nesigurnost i egzistencijalna nesigurnost hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji, invalida Domovinskog rata, zatočenih i nestalih. Molim vas lijepo vratili ste u zakon matični zakon sva ona prava koja su bila disperzirana u socijalnu skrb, pa je dio hrvatskih branitelja bio socijalni slučajevi koje je Milanka Opačić vodila. Dio onih branitelja koji su bili u mirovinskom gdje je Mirando htio da se razdvajaju mirovine ono što si zaradio u radnom odnosu, a što si zaradio od države Hrvatske kao branitelj i to ste sve stavili u ovaj zakon koji je rezultirao rezultatima koji su neviđeni. Opisani su na nekoliko stranica pa vas molim ponovite što je to sve učinjeno u protekle tri godine.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče Đakić. Dakle, svakako da je iznimno važno u donošenju ovog zakona bilo stvoriti pravnu sigurnost i vratiti povjerenje hrvatskih branitelja u tijela koja su nadležna za odnos prema hrvatskim braniteljima, ali i u cijelo društvo. Ono što je izdvojit ću samo ove parametre i ponoviti dakle bili su zatvoreni rokovi za priznavanje statusa hrvatskog branitelja, zatvoreni rokovi za priznavanje HRVI, izdvojena ona socijalna mjera iz ministarstva prebačena u socijalu, ali tu valja naglasiti i činjenicu da polovica tih ljudi koji prebačeni u socijalu nisu imali priliku niti primati tu socijalnu naknadu, da su donešena bila rješenja o razdvajanju mirovine što je u najvećoj mjeri bilo stvorilo pravnu nesigurnost i jedna od prvih mjera koje je učinila naša Vlada jest vratila model i spojila ta rješenja u jedinstveni iznos.
Hvala. Kolega Klariću, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče hrvatske Vlade i ministre hrvatskih branitelja. Ovaj tjedan sastao sam se sa predstavnicima Udruge specijalne policije Ajkule kojima je sjedište na području moga grada, sve ovo što ste u uvodu govorili i ovo što ste sada rekli upravo potvrđuje vaše riječi. Oni su neizmjerno zahvalni i sve njihove riječi upućuje na pohvalu dobre suradnje Ministarstva hrvatskih branitelja i podršku vas osobnu realizaciji njihovih projekata. Ono što je bit ovoga zakona je što svakako svako od nas treba poduprijet je upravo skraćenje tih rokova jer život je kratak, dvije godine čekanja je nešto abnormalno dugo. I ono što bi ovdje trebalo istaknuti da svi oni branitelji koji su stekli prava mirovine prema općim propisima mogu ovim zakonom očekivati i rast svojih mirovina. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Upravo tako, dakle ovdje uz sve ove mjere organizacijske za ubrzavanje cijelog procesa imamo i usklađenje određenih oblika mirovine. Ja vjerujem da će hrvatski branitelji, poglavito oni hrvatski branitelji koji su u mirovini po općim propisima sagledavajući sadržaj predloženih mjera u ovom zakonu biti iznimno zadovoljni. Sve ono što činimo u pogledu potpore, razumijevanja stvarnoga stanja i pomoći prema hrvatskim braniteljima. Dakle, ovdje se ispravlja još jedna od niza ranije postavljenih nepravdi, a poglavito vezanih za mirovinska prava i za mirovine koje su hrvatski branitelji zasluženo primili. Još jednom podsjetimo da su hrvatski branitelji najveći dio svoga života proveli radeći, a dio svog života su proveli braneći domovinu.
Kolegice Balić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani potpredsjedniče Vlade i ministre hrvatskih branitelja, u svom uvodnom izlaganju rekli ste kako je nužno odnosno predmetnim prijedlogom zakona predlažete da se zbog dugotrajnosti postupka vještačenja, a uzimajući u obzir da je prethodna stručna procjena obavljena u zdravstvenim ustanovama koja u vrijeme pandemije Covid-19 dodatno otežana, dakle predlažete da se ona ukine odnosno vrati u nadležnost Ministarstva hrvatskih branitelja kao model koji je funkcionirao do 2015. godine. Možete li molim vas pojasniti tko bi u tom slučaju obavljao ta vještačenja, po kojem točno modelu i koliko je trenutno predmeta na čekanju? Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa zastupnice Balić. Dakle, predloženim izmjenama i dopuna zakona predviđeno je osnivanje 4 vijeća u nadležnosti Ministarstva hrvatskih branitelja koja bi djelovala u Splitu, Rijeci, Osijeku i Zagrebu. Nakon donošenja izmjena i dopuna zakona pristupili bismo javnom pozivu za izbor liječnika specijalista koji bi provodili vještačenje, samim time i cjelokupna organizacija vezana za njihov rad i tim bi se stvorila pretpostavka za ubrzavanje cijelog procesa, a trenutno je u Zavodu za vještačenje oko 3.000 hrvatskih branitelja koji duži period čekaju na vještačenje.
Kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine potpredsjedniče zanimljivo je da upravo danas raspravljamo o Zakonu o izmjenama i dopuna Zakon o hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji i Zakonu o civilnim stradalnicima Domovinskog rata, upravo na današnji dan kad vi slavite rođendan. Pa evo koristim priliku u ime Kluba zastupnika HDZ-a čestitati vam i rođendan, a i na svemu što ste napravili za poboljšanje statusa hrvatskih branitelja. Ono što bih ja želio vas pitati, to je da li će izmjenom Zakona o pravima hrvatskih branitelja i Zakonom o civilnim stradalnicima Domovinskog rata doći do značajnog povećanja i broja hrvatskih ratnih vojnih invalida i civilnih žrtava Domovinskog rata kako to neki govore. Ako će i doći, imate li podatke koliko bi toga bilo i koji su razlozi koji se doduše mogu i iščitati iz zakona koji bi doveli do takvog povećanja? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Bačić i hvala lijepa na čestitkama, dakako da imamo i kao i 2017. godine kad smo iznosili ovdje procjenu fiskalnog učinka i kad smo iznosili projekcije vezano za mogući broj konzumenata i korisnika ovog zakona i tada smo jasno pokazali da smo detaljno sagledavajući stanje imali vrlo precizne pokazatelje. Dakle, trenutno je kad govorimo o brojčanim pokazateljima 3.000 osoba koje čekaju na Zavodu za vještačenje. Kroz moj uvodni dio izlaganja iznio sam koji broj hrvatskih branitelja je do sada prošao kroz tijela vještačenja, koliko je od toga riješeno pozitivnih, koliko negativnih. Što se tiče Zakona o civilnim stradalnicima Domovinskog rata iako je to druga točka dnevnog reda naša projekcija je da će se raditi o oko 2.500 novih korisnika [[Upadica: Hvala vam.]] prava.
Kolega Pavliček izvolite.
Poštovani ministre, jadno smo mi društvo, a bojim se i vlast koja i dan danas dopušta spomenike četnicima i to nema veze ni sa nikakvim komunalnim poduzećem u općini Borovo, to ima veze sa Vladom RH i sa Zakonom o grobljima koje ova Vlada ili neka druga treba riješiti. No, vratimo se na ovaj današnji Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskim braniteljima, smatram da je korektno što želite one teškoće koje su se pokazale u praksi izmijeniti. Zanima me, evo u zadnje 3 godine koliko je ovaj postojeći zakon na snazi, koliko ste imali zahtjeva za priznavanje statusa i koliko je od toga pozitivno riješeno, a koliko je odbijeno?
Izvolite odgovor.
Uvaženi gospodine zastupniče nisam vas dobro shvatio o kakvim statusima govorite, dakle jel govorimo o statusu hrvatskog branitelja ili govorimo o statusu hrvatskog ratnog vojnog invalida. Ako govorimo o statusu hrvatskog branitelja podsjetit ću vas dakle da je zakon predvidio da status hrvatskog branitelja reguliraju Ministarstvo obrane za ljude koji su dio svog ratnog puta proveli kao pripadnici Ministarstva obrane, a za status MUP odnosno MUP za pripadnike koji su bili u njihovom sastavu. Podsjetit ću vas i ponoviti na ukupnu brojku hrvatskih branitelja dakle 2017. godine u vrijeme kad smo donosili ovaj zakon bilo je živih 445.000 sa 1.1.2021. godine 430.000 živih hrvatskih branitelja i vjerujem da razumijete odnose odnosno broj hrvatskih branitelja.
Hvala vam. Kolegice Petir izvolite.
Hvala vam predsjedničke Hrvatskog sabora. Gospodine potpredsjedniče Vlade RH, hrvatski branitelji zaslužni su za stvaranje hrvatske države, njihova požrtvovnost i njihova hrabrost trebaju nam svima biti na neki način poticaj i uzor i stoga bi im trebali kroz aktivnosti koje provodimo, iskazivati poštovanje. Svjesni smo da to i nije baš uvijek tako, da pojedinci a čuli smo i kroz neke rasprave danas ovdje, to oni osjećaju tako u srcu pa bih voljela da vi kažete što ministarstvo u tom smislu poduzima i može još poduzeti kako bi se svi upoznali sa žrtvom i doprinosom hrvatskih branitelja u stvaranju hrvatske države i kako bi se svi prema njima odnosili s poštovanjem? Također bih pohvalila aktivnost korištenja europskih fondova za izgradnju 4 veteranska centra kojima je cilj pomoći braniteljima, dati im podršku, u Sisku, u Sinju, u Šibeniku i Daruvaru [[Upadica predsjednik: Hvala.]] pa me zanima u kojoj je fazi izvedivosti taj projekt?
Hvala. Izvolite, odgovor.
Hvala lijepa, uvažena zastupnice Petir. Prvo ovo pitanje vezano za veteranske centre i dinamiku, dakle tijekom jučerašnjeg dana, predsjednik Vlade i ja smo izvršili obilazak izgradnje veteranskog centra u Daruvaru gdje smo se uvjerili da radovi napreduju u skladu sa predviđenom dinamikom, isto se odnosi i na Šibenik i na Sinj, u Petrinji imamo određene poteškoće a koje su posljedice potresa i vjerujem da ćemo i tamo otkloniti te posljedice i postići tu dinamiku. Predviđeni završetak 4 veteranska centra je prosinac ove godine a do 2023. opremanje i stavljanje u punu funkciju sva 4 veteranska centra, što je zasigurno snažan doprinos u potpori svim aktivnostima koje provode udruge iz Domovinskog rata i ponaosob svakom hrvatskom branitelju i stradalniku u Domovinskom ratu.
Hvala. Kolega Milanović Litre, izvolite.
Hvala vam, poštovani predsjedavajući. Poštovani ministre Medved, kao ratnog zapovjednika i generala hrvatske vojske, postavit ću vam konkretno pitanje pa bi očekivao i konkretan odgovor. 15. siječnja 1996. predsjednik RH dr. Franjo Tuđman u izvješću o stanju hrvatske države i nacije, izvijestio je ovaj Visoki dom kako je podijeljeno 337 579 spomenica Domovinskog rata iz borbenog i neborbenog sektora. 2017. kada je zatvoren registar za javnost, bilo ih je ukupno 505 694. Kako kolegi Pavličeku, niste odgovorili na pitanja, ja ću postaviti još jedanput pitanje. Otpočetka kad ste postali ministar branitelja, koliko je novih slučajeva zaprimljeno, koliko ih je odobreno? Hvala.
Izvolite, odgovor.
Uvaženi g. zastupniče, i vama ću ponoviti. Dakle, danas je živih 430 000 hrvatskih branitelja. 1.1. 2017. bilo je živih 445 000 hrvatskih branitelja. Ponovit ću, dakle danas imamo 430 000 živih hrvatskih branitelja i to je odgovor na vaše pitanje.
I idemo na zadnju repliku na izlaganje potpredsjednika Vlade i ministra hrvatskih branitelja, poštovani kolega Hrvoje Zekanović.
Poštovani ministre, pitanje je jednostavno, niste maloprije dali odgovor, ja ću ga ponoviti. Koliko je od donošenja Zakona o braniteljima, branitelja steklo status? Znači, koliko je steklo status branitelja zadnjih 3 godine? Jel komplicirano pitanje?
Izvolite, odgovor.
Dakle, uvaženi g. zastupniče, nije komplicirano pitanje, štoviše, vrlo je jednostavno i podsjetit ću vas na zakon a zakon je propisao tko rješava statuse, ponovit ću. Dakle za osobe koje su dio svog ratnog puta proveli u postrojbama hrvatske vojske, za priznavanje statusa hrvatskog branitelja, nadležno je Ministarstvo obrane. Za osobe koje su svoj dio ratnog puta proveli u MUP-u, nadležno je MUP. Sve upravne postupke koji su se provodili sa osnove podnešenog zahtjeva za priznavanje hrvatskog branitelja, ta ministarstva koja su nadležna za reguliranje statusa, po reguliranju statusa, dostavljaju Ministarstvu hrvatskih branitelja na daljnje postupanje.
Hvala vam, ministre, možete se vratiti na mjesto, gotovi smo s replikama. Sada ću pozvati izvjestitelje odbora, žele li uzeti riječ? Da, predsjednik Odbora za ratne veterane, poštovani kolega Đakić, izvolite.
Hvala lijepo, g. predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji koje je odbor za ratne veterane na svojoj drugoj sjednici raspravio 20. siječnja. Prema riječima predstavnika predlagatelja, potrebno je temeljni zakon koji je donesen prije 3 g. unijeti određena poboljšanja radi prilagođavanja potreba korisnika. Prvenstveno je potrebno ubrzati postupak ostvarivanja statusa hrvatskog ratnog vojnog invalida iz Domovinskog rata koji trenutno traje i preko 2 g. zbog normativnih i egzistencijalnih problema. Organizacijski problemi također su prisutni, isto tako potrebno je ubrzati i stambeno zbrinjavanje branitelja stradalnika, omogućiti ostvarivanje svih prava iz mirovinskog osiguranja za hrvatske branitelje koji su status stekli nakon stupanja na snagu zakona odnosno ponovno otvaranja roka za stjecanje statusa Hrvatskog branitelja, omogućiti ostvarivanje naknade za nezaposlene, jednokratne novčane pomoći za sve socijalno ugrožene hrvatske branitelje a potrebno je pojedine odredbe novotehnički doraditi radi ujednačenog tumačenja i jasnoće. Za provedbu ovog zakona potrebno je osigurati u razdjelu Ministarstva rada, mirovinskog rada, obitelji i socijalne politike kroz 3 g. 45 milijuna kn a u razdjelu Ministarstva hrvatskih branitelja 8,4 milijuna kn u 3 godine. U raspravi, članovi odbora uglavnom su podržali predložene izmjene i dopune kojima se otklanjanju problemi uočeni u provedbi važećeg zakona. Ovim prijedlogom sigurno nisu otklonjeni svi problemi jer se mora voditi računa o financijskim mogućnostima RH. Od primjedbi koje su kolege zastupnici i zastupnice iznijeli, prijedlogi i mišljenja iznesenih u raspravi možemo reći da su se očitovali o tome da je kratko trajao rok za javno savjetovanje od 15 dana što je tako i evidentirano u ovom izvješću. Problem usklađivanja osobne invalidnine za HRVI iz Domovinskog rata sa rastom prosječne plaće svih zaposlenih u RH, ubrzanje postupka za stjecanje prava na invalidsku mirovinu, ubrzati ostvarivanje prava na stambeno zbrinjavanje za HRVI iz Domovinskog rata nižeg stupnja oštećenja organizma, pravo pripadnika HVO-a treba proširiti dodatnim aneksom ugovora sa BiH kojim se rješavaju prava pripadnika HVO-a i članova njihovih obitelji. Umjesto osnivanja novih povjerenstava Zavod za vještačenje unaprijediti odnosno ojačati i organizacijski i kadrovski čime bi profitirale i ostale kategorije osoba, osobito iz područja socijalne skrbi, a sam postupak bi se ubrzao. Članke zakona koji propisuje pravo na prednost pri zapošljavanju po jednakim uvjetima treba dodatno urediti tako da se pravo može konzumirati kada se netko pozove na čl. 22. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, prijava smrti hrvatskog branitelja radi ostvarivanja prava na troškove ukopa treba ići po službenoj dužnosti, a ne po samoj prijavi. Evo Odbor za ratne veterane sa većinom glasova podržao je izmjene i dopune ovog zakona kako bi bile na korist hrvatskim braniteljima. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo. Nema. Otvaram raspravu. Prva je Klub zastupnika Mosta zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Ministre sa svojim suradnikom, kolegice i kolege. Poštovani hrvatski branitelji u HS-u i oni koji ste pred malim ekranima. Mi danas govorimo o petoj izmjeni Zakona o hrvatskim braniteljima nakon 30 godina od početka Domovinskog rata tj. velikosrpske agresije Crne Gore i JNA. Kada govorimo o ovom zakonu koji je 2017. tj. zadnji koji je donesen tada sam s ove govornice govorio da jednostavno da zakon će biti neprimjenjiv. Davao sam amandmane, dio je ministar usvojio, međutim ne dovoljno. Tada sam govorio da jednostavno ćemo hrvatske branitelje, evo ja sam '72. godište i kada je počeo Domovinski rat imao sam 19, već sam dobro posidio, znači to je već starija populacija. I zaista je kada gledate rezultate donesene ovoga zakona prije tri godine kojega vi sada minjate nakon tri godine, 500 hrvatskih branitelja je umrlo koji je dalo zahtjev uvaženi ministre. Ja sam vas pitao koliko je hrvatskih branitelje koje je temeljem ovoga zakona važećega dalo zahtjev za ostvarivanje prava, što znači da ste donijeli zakon koji je neprovediv i nakon tri godine i šta je najgore uvijek u predizborna vremena, uvijek u predizborno vrime, a temelj države su hrvatski branitelji i u postrojbama policije i u postrojbama MUP-a tada, postrojbama hrvatske vojske i postrojbama HOS-a i dragovoljačkih odreda ne zaslužuju predizborne igre jer ovo je zaista ozbiljno vrime. Ako isključivo minjamo zakone da bi slali poruke u predizborno vrime onda se doslovno sa onim šta bi se trebali senzibilizirati rugamo se temeljima države sa ljudima koji su u temeljima države. Jel hrvatski branitelj i hrvatski vojnik i istina o hrvatskom vojniku je vrlo bitna, međutim manipulirati i sve zakonske koje izlaze posljedice su vrlo bitne i one moraju biti i sadržajom i provedbom izvedive. Ja mogu kazati jedan primjer, spomenuo je ministar zdravstvene probleme hrvatskih branitelja i velika smrtnost naših suboraca nažalost, ja ću reći jedan primjer kolika se nebriga vodi primjer Knina, grada pobjede. U Kninu vam postoji Veteranska bolnica i Opća bolnica Hrvatski ponos, jedina u Dalmatinskoj zagori tj. u zaleđu Dalmatinske zagore, bezbroj puta sam upozoravao o problemima te značajne bolnice za veterane jer nosi ime Veterani i opća bolnica, možete li vjerovati da u toj bolnici medicinsko osoblje ne prima putne troškove koje skrbi o našim veteranima, možete li vjerovati da bazen za fizikalne terapije nije obnovljen, to ministar dobro zna. Znači mi jedino se pojavljujemo na Oluji u gradu koji je moj grad, mislim u kojem sam ja 13 godina radio od Oluje pa do 2008.g. i to je najsretniji moj dan kad smo bili kad smo vidili Knin sa proplanaka Dinare, ali sjetimo se tih krajeva, hrvatskih branitelja u te dane. A bolnica koja nosi ime u Kninu Hrvatski ponos je zaboravljena gdje bi tribala vodit se briga o hrvatskim veteranima, zaboravljena. I danas kada gledam ovaj zakon i primjenu i kada se sjetim rasprave prije tri godine mogu ponoviti isto. Tada sam ovdje govorio, nemojmo donositi zakon ako nismo omogućili provedbu. Provedba nije omogućena, sredstva su za vještačenja uložena, o točno uloženim sredstvima bi više mogao reći ministar. Predvještačenja, vještačenja ljude je dovelo u još goru situaciju nego što su bili. Zakon im je davao lažnu nadu i vjeru u ostvarivanje njihovih prava. A lažnu nadu davati ljudima koji su stvorili temelje države, lažnu nadu davati sad ako i u predizborno vrijeme, to isto radimo, to je katastrofa jer hrvatski branitelji su temelj države. Temelj. Ovdje nije pitanje kolege i kolegice u kojoj smo stranci i hrvatski branitelji koje sjede ovdje bez obzira slijeva ili s desna, ovdje je pitanje temelja države. Jer hrvatska država i ovaj Hrvatski sabor je nastao na temeljima Domovinskog rata, na temeljima Domovinskog rata, jedinstva hrvatskog naroda i najistaknutijih njihovih sinova. Zato uvaženi ministre, izmjenom 70-ak članaka doslovno izgleda kao da se promijenio cijeli zakon koji je donesen 2017., tj. prije 3 g., 2018. Znači mi doslovno cijeli zakon sad mijenjamo. Isti dan, danas, žao mi je šta se nije uključio vaš koalicijski partner ovdje jer veliki broj ljudi srpske nacionalnosti je sudjelovao u Domovinskom ratu. U svim postrojbama HOS-a, Hrvatske vojske, policije. I tih 10 000 ljudi zaslužuje posebno mjesto u svim našim sjećanjima, govorima a poglavito oni koji su izgubili živote. Zato bi volio i njihov stav ovdje. I njihov stav međutim vrijeme je i nije vrijeme danas da govorimo o zakonu o civilnim žrtvama, to je jedan zakon koji je potreban, koji je bio potreban, riješen odmah poslije Domovinskog rata. Ja se sjećam, prvi moj amandman je ovdje bilo ukidanje sredstava, skidanje sredstava Stjepanu Mesiću sa ureda. Znate li gdje su otišla prva sredstva koje sam ja dao amandman, do tada nisu imali kune? Udrugama koje se bave civilnim žrtvama Domovinskog rata. Sredstva koja su skinuta, ja kad sam došao, prvi moj amandman je bilo skidanje sa ureda Stjepana Mesića, bivšeg Predsjednika na civilne žrtve Domovinskog rata. To je prvi put da su bile u proračunu međutim ne bira granata srbočetnička je li Hrvat, je li Srbin je li bilokoji drugi građanin ili Rom, ljudi koji su sudjelovali u Domovinskom ratu, također moram spomenuti i tu, evo vidim ovdje kolegu Kajtazija, znači nije birala četnička granata koga će raniti i te žrtve civilne zaslužuju zakon ali ne zaslužuju četnici koji su ispalili tu granatu, koji može u Banja Luci riješiti dokumentaciju, koji može u Beogradu riješiti dokumentaciju. Takav kompromis ne smije biti. Ne smiju agresori zakonom o civilnim žrtvama dobiti prava, ne mogu dobiti ali hrvatski branitelj, kad govorimo danas o ovome i hrvatska javnost mora znati, da iz ovoga zakona, a ja to smatram da moram reći, da moram reći baš tijekom ove rasprave, koji se predlaže, da oni jurišnici, srbočetnici, koljači, mi nemamo njihove sve popise. Tih postrojbi, zločinaca. I to je taj loši kompromis sa ljudima koji su napadali RH. Katastrofalan. I to je ponižavanje civilnih žrtava Domovinskog rata i vojnih žrtava. Ako je to koalicijski sporazum, uvaženi ministre, onda je to katastrofa. Ako je to kompromis da zločinci preko zakona o civilnim žrtvama koji slijedi iza ovoga, ostvare svoje prava, to je katastrofa. Vrijeme je da vi uvaženi ministre, premijer Plenković, Milorad Pupovac, ... [[Govornik se ne razumije.]] koalicijskim partnerom u Europskoj pučkoj stranci, tj. vašim članom, Aleksandrom Vučićem, riješite ratnu štetu i da oni plate a ne da mi plaćamo one koji su bacali granate ovdje. Vrijeme je da jasno kažemo svoje stavove zbog istine o Domovinskom ratu, temelju hrvatske države.
Slijedeća je rasprava u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista, uvaženi zastupnik Željko Sačić.
Poštovani predsjedavajući, g. ministre, suradnici, kolegice i kolege, hrvatska javnosti. G. predsjedavajući, ja bi vas podsjetio da je vrijeme antikorona pauze nastupilo, žao mi je što je niste proglasili, ako se već držimo svih ostalih mjera i prijenos sjednica Hrvatskog sabora i prekinuli zbog Stožera civilne zaštite, onda bi trebali mi u Saboru ovdje imat da se ne zarazimo dodatno više ako ta bolest hara pa vas molim da probate poslije mog izlaganja malo prozore otvoriti. Govorimo danas o iznimno značajnoj temi, o jednom snažnom zakonu koji dira u same temelje ovog hrvatskog društva i već smo rekli i u uvodu i kroz replike da predsjedništvo Hrvatskog sabora nije trebalo dozvoliti, nije trebalo popusti izvršnoj vlasti i premijeru Plenkoviću i ministrima i potpredsjedniku Vlade da utječu na redoslijed i raspored tema u dnevnom redu. Danas nikako nije smio bit u jednom danu raspravnom sabit i Zakon o pravima hrvatskih branitelja i Zakon o civilnim žrtvama Domovinskog rata. On bitno utječe na kvalitetu rasprave, s druge strane hrvatska javnost ga ne može pratit, to su ogromni deficiti demokracije u Hrvatskoj. Šta reći sada i naravno da ćemo uvijek ukazivati na taj propust, a najviše u petak kada ćemo glasat o tome. Pokazat ćemo vam dragi kolegice i kolege iz HDZ-a da niste bili u pravu i da zloupotrebljavate tih svojih 76 ruku na štetu hrvatske javnosti i demokratičnosti. Što se tiče ovog zakona g. ministre Medved i državni tajniče, svakako pohvaljujemo sve dobro što ste učinili od 2017.g. na ovamo, slažem se sa svima koji kažu da ste otvorili vrata, učinili i pravnu sigurnost i socijalnu i financijsku sigurnost za mnoge kategorije hrvatskih branitelja. Međutim, ono što niste učinili 2017. sa početkom na 2018. stupanjem na snagu, napravili ste jedan kompromis iz ničega, dozvolili ste to što sada s punim pravom moj kolega Bulj ističe, tad je već trebalo bit zatvorena ta knjiga, sve što se znalo da koči u sustavu ostvarenja prava potencijalnih i stvarnih hrvatskih ratnih invalida ili branitelja, već tada ste vi to imali nakon 505 dana odnosno ovaj tamo konzultiranja zajedno u protestu pred Ministarstvom branitelja, već tada ste znali gdje su ta uska grla i već tada ste to trebali zaustaviti i pod određenim pravnim okvirima u skladu sa Ustavom RH poštivajući jednakost i zakonitost postupanja zaštititi te kategorije koje sad čujem imate 3.000 kolko sam shvatio na Zavodu za vještačenje ovaj potencionalnih hrvatskih ratnih invalida koji čekaju svoj pravorijek, a u međuvremenu je 500 tih potencionalnih hrvatskih ratnih invalida umrlo ne dočekavši svoj status. To se nije smjelo dogodit. Zašto to niste napravili? Na vašu odgovornost dragi. S obzirom na te okolnosti, znači referiramo se da vas je ipak motiviralo u najvećoj mjeri na ovaj korak danas jedna politika, izbori su tu pred nama, teško je shvatljivo, ali ne možemo se otet dojmu da vas motiviraju najviše ovim zakonodavstvom i izmjenama lokalni izbori koji su pred nama s jedne strane, a s druge da prikrijete duboke, duboke dubioze samog prijedloga Zakona o civilnim žrtvama Domovinskog rata gdje ću vam posebno posvetit pažnju i argumentirat i jasno precizirat i članke i zakone gdje ste jednim ezopovskim jezikom, jednim nerazumljivim nekakvim izričajem pokušali i želite uvesti u blagodati korištenja prava iz tog zakona ljudima koji to ne zaslužuju. Tu smo mi da vas spriječimo i podsjetim da to ne valja. Sad kad gledamo sam članak recimo 15. ovog sudioništvo u Domovinskom ratu, vi ste ga obrazložili, to su ljudi koji nemaju status, nisu ostvarili status hrvatskog branitelja, ali su pridonjeli na neki način slobodi, suverenosti itd. Pa mislim g. ministre, neprihvatljivo je da vi pored te postojeće i važeće odredbe čl. 15. idete to proširivati, ali čime? Jednom krajnje suspektnom, jednom neodređenom paušalnom ocjenom i stavkom ovlasti vašom gdje ćete vi kao ministar pravilnikom nešto mimo ovog sabora propisivat tko će bit sudionik Domovinskog rata, a već znamo sad da je to vatrogasac, civilna zaštita, medicinsko osoblje, ratni izvjestitelj, pomorac, član posade broda, pa ko je još, ko je još g. ministre dajte mi ga javno recite, a vi ste stavili st. 2. i druga osoba koja je temeljem ovaj zapovijedi ili odluka nadležnih tijela državne vlasti ili odluka pravnih osoba u pretežitom vlasništvu državne vlasti pridonijela suverenosti RH i da ćete to riješiti pravilnikom. Nećete to riješit, to je jedna nepotrebna diskreciona ocjena vaša gdje vi radite šta, nekome ćete dat plaketu sudionika Domovinskog rata. Znate šta? Ja sam bio u prilici kao i mnogi od vas u Domovinskom ratu, konkretno su mi negdje rekli moji zapovjednici joj pazi tu ulaziš ovaj u jedno područje, tu je, tu se nešto događa, moramo vidjet za neke ljude itd., okej, bile su ratne okolnosti, koji su to ljudi bili, šta i kako, nećemo u detalje, ali meni se nameće sada pitanje vrlo opravdano što je sa Veljkom Džakulom dragi moj ministre? Oće li on postat sudionik Domovinskog rata kojim slučajem? Ministar odnosno bivši predsjednik ovaj RH g. Josipović ga doveo na pozornicu u Kninu prije nekoliko godina, ministar Matić je tada bio, on je neki dan u „Budnici“ reko da trebaju i svi srpski, njegova srpska oružana braća dobit status hrvatskog branitelja. Molim vas lijepo, da li je to moguće, jedna vrata, da li su to vrata za ulazak Veljka Džakula da dobi status za početak sudionika Domovinskog rata? Znamo jako dobro o čemu pričam, a taj je, taj je prvi na listi za odgovaranje za teške ratne zločine, a mi ga aboliramo. Da li je taj članak i za neke druge abolirane četnike ulaz na mala vrata? Borit ćemo se protiv toga, nećemo to dozvolit, a molio bi i vaše obrazloženje. Zatim, imamo čl. 9., imamo Zakon o civilnim žrtvama o kojima ćemo raspravljat poslije, također svima koji su doista nevine civilne žrtve bez obzira na rasu, vjeru, nacionalnost, to ćemo mi podržat argumentirano. Al rekli smo oni koji su digli ruku na RH neće proći. E sad, mi ćemo dati ovaj pravac tim civilnim žrtvama Domovinskog rata ovaj međutim dragi moji u čl. 9. imamo kategoriju zatočenih, zatočenih hrvatskih branitelja. Poslala nam je pismo, predsjednica udovica umrlih i zatočenih hrvatskih branitelja gđa. Tanja Polić Marković gdje jasno kaže pa ne mogu vjerovati da je naše ministarstvo .../nerazumljivo/... okrenula leđa od tih kategorija. Okrenula je naše sudstvo, tu je pitanju nekoliko tisuća naših logora srpskih koncentracijskih logora koji nemaju nikakva prava u odnosu na naknadu štete ni od strane naših sudova, a vidimo, R. Srbija neće čuti da im obešteti, a mi poštovani potpredsjedniče Vlade, ministre, također, smo krenuli njihovo, glave od njih, u e-Savjetovanju niste saslušali njihove prijedloge, odbacili ste to protivno europskoj praksi, a sada u članku 9. st. 2 niste uvažili da ta, da ti ljudi, logoraši, zatočenici srpskih koncentracijskih logora, pa nisu oni tamo pali zato što su bili loši vojnici, svojom krivnjom, pa oni su zarobljeni na braniku domovine ili tko zna kakvim okolnostima, najveću žrtvu podnosili i danas kad taj čovjek umre ili kada ne daj Bože izvrši suicid, ništa, k'o da je umro ne znam tko. Njihova obitelj nema status, zamislite, smrtno stradalog hrvatskog branitelja. Bez ikakvih daljnjih, ako bi želio ostvariti, to su sudski procesi koji traju i traju. I na kraju, želim da ostane odredba čl. 165., nema nikakvog razloga, ministarstvo troši milijardu i nešto tisuća milijuna hrvatskih kuna, a [[Upadica: Vrijeme.]] vi želite izbaciti da Hrvatski sabor jednom raspravlja o stanju, o izvješću o hrvatskim braniteljima [[Upadica: Vrijeme.]] To nećemo dozvoliti, molim kolegice i kolege, [[Upadica: Vrijeme.]] ta odredba mora ostati, g. ministre, unutra. Hvala lijepo.
Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka uvaženi zastupnik Damir Bakić.
Hvala vam g. potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege, poštovani ministre. Ovaj zakon je štetan. Ovaj zakon je štetan i loš. Štetan je jer uvodi na više načina neke nove dodatne, i ne nužno potrebne pogodnosti materijalne i nematerijalne, pogodnosti za branitelje i njihove obitelji čime ih dodatno udaljava od svih ostalih građana, od društva i od realnog života. Time mi kao da stvaramo jednu novu kastu za koju vrijede posebna pravila, koja ima posebna prava, koja se na razne načine stavlja iznad ili izvan zakona i čije i probleme i poslove i nedače, u konačnici, i bolesti, evo, sad više neće rješavati institucije nego posebna povjerenstva. Čl. 23, prema čl. 23 sad se omogućuje da obitelji smrtno stradalih hrvatskih branitelja koje su već stambeno zbrinute do 2010. g., dakle koje već jesu stambeno zbrinute, da sad svaki član te obitelji iz istog nasljednog reda, svaki pojedini član te obitelji bude za sebe stambeno zbrinut. Isti članak sada omogućuje, njime se omogućuje što prije nije bilo moguće, da stambeno zbrinuta budu i djeca smrtno stradalih branitelja, čak i ako u svom vlasništvu imaju kuće ili stanove. Ostaje nejasno u čemu se sastoji stambeno zbrinjavanje osobe koja u svom vlasništvu već ima kuću ili stan. Čl. 39 uklanja dosadašnje razumne zapreke na pravo na jednokratnu novčanu pomoć. Zapreka sad više neće biti posjedovanje registrirane tvrtke ili obrta ili primanje kakve druge tekuće naknade. Čl. 30, njime se dodatno širi krug osoba koje kao branitelji ili članovi uže i šire obitelji smrtno stradalih branitelja ili umrlih branitelja imaju pravo na prednost pri zapošljavanju, a taj instrument, prednost pri zapošljavanju ionako štetan. Pervertirao je do te mjere, da npr., npr. prema Zakonu o odgoju i obrazovanju, čl. 127 st. 10 branitelji i članovi obitelji preminulih branitelja imaju prednost čak pri izboru ravnatelja osnovnih i srednjih škola. Dakle, ne u zapošljavanju, nego pri izboru ravnatelja. Prema čl. 41 i 53 na neke od aktivnosti i vidova djelatnosti Ministarstva, Ministarstva branitelja, neće se više primjenjivati Zakon o državnim službenicima. Za neke aktivnosti i vidove djelovanja Ministarstva branitelja, izrijekom se izuzima čl. 62 st. Zakona o državnim službenicima te će te izdaci za pojedine usluge, vanjske usluge Ministarstva, više neće podlijegati nikakvom limitu. Prema čl. 51 Ministarstvo branitelja neće više biti dužno HS-u podnositi godišnje izvješće o provedbi ovog zakona, ukida se dakle trenutno važeći čl. 165., a propos volio bih znati, zapravo nisam uspio saznat kad je zadnji put to izvješće HS-u to podnijeto? Koliko je meni poznato podnijeto je za 2018. te je povučeno iz procedure. Prema čl. 47. braniteljsku socijalnu radnu zadrugu sada mogu osnovati i djeca dragovoljaca Domovinskog rata. Braniteljske socijalne radne zadruge osnivaju se inače radi ostvarivanja psihosocijalnog osnaživanja, radi zdravstvene rehabilitacije, radi socijalne reintegracije branitelja. Kao takve te su zadruge uistinu vrijedan instrument i vrijedan su projekt i s pravom dobivaju ne malu pomoć i potporu i podršku ministarstva. Čl. 47. dakle sad pravo na osnivanje tih zadruga, s tom svrhom daje i djeci dragovoljaca. I konačno čl. 57., on u bitnom mijenja mehanizam i proceduru utvrđivanja stupnja tjelesnog oštećenja ili invaliditeta ili narušavanja radne sposobnosti. To više neće činiti kao do sada, kao za ostale građane Zavod za vještačenja, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanja osoba s invaliditetom, to će sada prema ovom prijedlogu zakona činiti posebna povjerenstva koja će imenovati ministar. Čuli smo kaže ministar, a tako i piše u uvodnom dijelu zakona, da je to zato što je postupak dugačak i neefikasan pa ga valja ubrzati i institucije su spore. Prijedloge ovog zakona da taj postupak ubrzamo i učinimo efikasnijim, ali ne unapređenjem institucija nego zaobilaženjem institucija. Istovremeno, ko da nismo ista Vlada, kao da nismo isti Parlament i kao da nismo ista država jer ne zabrinjava nas to što su te iste institucije spore, a taj isti postupak dugačak i neefikasan za sve druge građane s tjelesnim nedostatkom ili smanjenom radnom sposobnošću. I točno tu je temeljni problem jer savršeno je jasno svima da i u braniteljskoj populaciji ima mnogo onih kojima je potrebna pomoć, još veća nego do sada čije je psihofizičko ili socioekonomsko stanje ili oba ta stanja su teška i oni i njihove obitelji trebaju pomoć i našu solidarnost kao što pomoć i našu solidarnost trebaju svi drugi, stotine i tisuće svih drugih naših građana sa sličnim potrebama. I u tom smislu dužnost nam je kreirati mjere koje su prikladne za sve, dostupne svima i primjenjive za sve. Zakoni poput ovog tome ne pomažu, upravo suprotno ovakvi zakoni osiguravajući u stvarnosti ne nužno potrebne pogodnosti, ne pomažu onima kojima je pomoć stvarno potrebna, a štete svima.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina i uvaženi zastupnik Veljko Kajtazi.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani Vlade sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Kao što vidimo ovaj prijedlog zakona koji je pred nama jasno je da će on izazvati dugačku raspravu tijekom cijelog dana. Kako govorim u ime kluba Nacionalnih manjina iskoristit ću ovu priliku da govorim o temi koja se rijetko spominje u javnim raspravama, a to je o ulozi nacionalnih manjina u Domovinskom ratu. No prvo bih želio kazati jednu stvar o izmjenama u zakonu, a za što mislim da je jako pozitivno. Radi se o tome da je definicija sudionika Domovinskog rata proširena kako bi se odredbama obuhvatili svi koji su doprinijeli obrani suvereniteta prilikom obavljanja vojnih ili drugih dužnosti po nalogu nadležnih tijela državne vlasti RH ili pravnih osoba u vlasništvu RH. Kad gledam iz perspektive Romske zajednice jedne od nacionalnih manjina koju ja predstavljam to je posebno važno jer je i dalje puno Roma koji su sudjelovali u obrani Hrvatske, a nikad nisu došli do statusa branitelja. Vratio bih se malo na ono o čemu sam govorio u početku, a to je činjenica kako obrana RH od nametnute ratne agresije nije bila … odnosno ekskluzivni hrvatski poduhvat te su u njoj sudjelovali hrvatski građani različitih nacionalnosti. Iako službeno ne postoji pregled sudionika Domovinskog rata po nacionalnosti, povjesničari koji se bave tom tematikom dali su svoje procjene. Tako su prema njima dostupnim podacima oko 10% od pola milijuna hrvatskih građana, dakle njih oko 50.000 koji su stekli status branitelja pripadnici manjina. To je značajan broj koji treba uvažiti i koji treba ponavljati. Oko 14 500 poginulih i ubijenih hrvatskih vojnika, policajaca i civila, čak 14% bili su Bošnjaci. Ukupno se u Hrvatskoj vojsci i policiji borilo i ginulo 25 000 Bošnjaka, 10 000 Srba, 3 000 Čeha, 2 500 Albanaca, bili su tu i Slovaci, Mađari, Talijani i drugi. Dakle, brojke potvrđuju ono što sam i rekao, a to je da nacionalne manjine nisu bile samo usputni sudionici Domovinskog rata te su činile velik dio ljudstva u hrvatskim postrojbama. Dodatni je to dokaz da je najveći dio pripadnika nacionalnih manjina Hrvatsku od početka doživljavao kao svoju državu i branio je kao takvu. Ističem to jer se često u javnom diskursu pa i ovdje od ponekih struja u sabornici i kroz rasprave koje potenciraju nacionalnu isključivost, govori o ratnim zbivanja bez uzimanja u obzira, Hrvatska nije samo zemlja Hrvata već svih njenih građana, Roma, Srba, Bošnjaka, Talijana i svih ostalih nacionalnih manjina. Puno Roma koji su sudjelovali u ratu, doživjeli je isprva veliko nepovjerenje pošto je drugima pored njihove romske nacionalnosti bila sumnjiva i pravoslavna vjeroispovijest koju je imao dio romske zajednice u redovima Hrvatske vojske. I sam sam bio među onima koji su gledali nepovjerljivo, gotovo dva desetljeća bio sam bez stalnog zaposlenja i vrlo dobro znam što znači diskriminacija. Stoga vjerujem da će ove izmjene i dopune pomoći da se i ta nepravda Romima i svim ostalima ispravi i to ne zato što bi statusom nešto posebno dobili, već da bi država odala taj minimum priznanja a to je da prizna ulogu koju su imali u samom ratu. Kao arhivski dokumenti, nisu još sređeni i dostupni, jedino je preko usmenih iskaza moguće ustanoviti na koji su se način odnosno pripadnici većinskog naroda na bojištu prema pripadnicima manjina, tako je nastala i monografija o istinitom filmu Romi u Domovinskom ratu nastali na moju inicijativu a koji govore upravo o toj temi a prvi su takve vrste koji obrađuju upravo tu temu. Među svim udrugama proizišle u Domovinskom ratu, nema niti jedne jake nacionalne udruge koja bi okupila značajan broj Roma branitelja. To je sigurno jedan od glavnih razloga zbog koji smo se suočili sa nedostatkom zabilježenih informacijama o Romima u Domovinskom ratu što je otvorilo prostor za razne neistine. Upravo romska zajednica nosi težak teret povijesne nepravde kao skupina koja se gotovo u svim oblicima povijesnih zapisa, svodi na prikaz koji su podupirali isključive i štetne stavove o romskoj zajednici. Nedostatak pisanih tragova o romskoj zajednici doprinio je objektivizaciji romske zajednice i daljnjem širenju dezinformacija o Romima. To se pokazalo posebno opasnim u ratnim sukobima za čije pokretanje Romi nikad nisu bili odgovorni. Pored toga što su Romi kao i ostali građani trpili u ratnom stanju, za takvo razdoblje, tipično je i jačanje stereotipa te planirano širenje glasina i dezinformacija. Za trajanje sukoba, tako i nakon njih bilježe intenzivnije šikaniranje, obespravljivanje i diskriminacija Roma a takve situacije su posebni pogodile Rome na Balkanu. Primjer zato ponajviše je na Kosovu gdje su Romi krajem 90-ih godina 20. st. naišli između dvije vatre, ... [[Govornik se ne razumije.]] jedne od sukobljenih strana. Nažalost, završetkom sukoba na Kosovu, romska zajednica nije prestala biti meta napada i daljnje diskriminacije iako službena politika takve informacije odbacuje. Niz namjerno plasiranih dezinformacija o ulozi Roma o ratu na Kosovu, kreiralo je negativno javno mnijenje čije posljedice Romi osjećaju i danas. Moram reći da općenito mislim da se ne cijeni dovoljno sudjelovanje nacionalnih manjina u Domovinskom ratu, nacionalne manjine su jednako branile svoju domovinu Hrvatsku kao i većinski narod stoga su sve publikacije i druga djela koja se tiču pojedinih nacionalnih manjina i njihovo sudjelovanje u Domovinskom ratu iznimno vrijedni. Zato je važno nastaviti sa znanstvenim povijesnim istraživanjima jer sama sigurno da ona doprinosi rasvjetljavanju činjenica i da bi mogli pridonijeti i smirivanju strasti odnosno širenju netolerancije i prozivanjem koje često možemo čuti i sa ove govornice. Hvala vam.
Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, uvažena zastupnica Martina Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem, poštovani potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnikom. Nakon 3 g. primjene Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji, pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama. Kao razloga ovih izmjena navode se organizacijski problemi koji utječu na trajanje postupka daleko izvan zakonskih rokova u postupcima ostvarenja statusa hrvatskog ratnog vojnog invalida iz Domovinskog rata gdje postupci traju i do 2 godine. Smatramo da nije potrebno da se stručna procjena izbacuje iz postupaka i niti smatramo da je ona prepreka u dužnico trajanja postupaka nego se dugotrajnost odnosi na vještačenje pri Zavodu za vještačenje i profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom gdje vještačenje zaista traje do godinu i pol dana pa i duže. U praksi se pokazalo da pri stručnoj procjeni u 90% slučajeva, doktori su mišljenja da postoji povezanost sadašnjeg zdravstvenog stanja branitelja sa onim iz stradavanja tijekom rata dok u radu zavoda za vještačenja dolazi do oprečnih stajališta u vještačenju i to u nemalom broju slučajeva te smatramo da je tu najveći problem za ministra. Ovim izmjenama i dopunama vještačenja koje je obavljao ZOSI će biti prebačeno u punu nadležnost Ministarstva hrvatskih branitelja. Sigurno da bi to doprinijelo do bržeg postupanja vezano za ostvarenja prava Hrvatskih ratnih vojnih invalida, no što je sa drugim resorima koje Zavod za vještačenje vještači. Zavod za vještačenje vještači i u svom radu postupa prema Uredbi o metodologiji vještačenja u resorima socijalne skrbi, mirovinskog osiguranja, profesionalne rehabilitacije i zapošljavanja osoba s invaliditetom, prava po osnovi rodiljnih i roditeljskih potpora, zaštite ratnih i civilnih žrtava rata te u svrhu utvrđivanja psihofizičkog stanja djeteta pri ostvarivanju prava u sustavu obrazovanja. Moje pitanje za vas poštovani ministre i kao potpredsjednika Vlade, u sustavu socijalne skrbi također postupci priznavanja prava traju i do 2 godine. Radi se o osobnim invalidninama i doplatcima za pomoć i njegu osobama s invaliditetom, djeci sa poteškoćama, priznavanje statusa roditelja njegovatelja i statusa njegovatelja te također dolazi do slučajeva da osobe preminu, nikad ne ostvare pravo, a koja novčana pomoć bi im uvelike dobrodošla za njihovo zdravstveno stanje. Zavod za vještačenje obavlja poslove vještačenja za sve osobe sa invaliditetom od 2015. godine i smatramo da bi pravilnije i pravednije bilo za sve da su se područne službe ZOSI-a ojačale kadrom, liječnicima specijalistima iz područja za koje se vještače kako bi svim korisnicima bila dostupnija usluga vještačenja i nastavili sa radom bez posebnih izdvajanja branitelja. Takva organizacija je u skladu sa preporukom UN-ovog odbora za prava osobe s invaliditetom da se prava po osnovi invaliditeta izjednače za sve osobe sa invaliditetom. Slažemo se da rad zavoda treba poboljšati jer dolazi do problema gdje se ljudima ne isplaćuju putni troškovi na koje imaju pravo. Zavod treba imati bolju suradnju prema resornim ministarstvima koji obavljaju poslove te uvažavati specifičnosti skupine za koju vještače. U slučaju branitelja kako ste naveli i smatram da ne bi bio problem jer kako kažete da se u 10% ukupnih predmeta zapravo radi u, koji su u obradi ZOSI-a. Ista dijagnoza kod različitih osoba može značiti različito funkcioniranje kako se koja osoba nosi s njom, no sigurno da oštećuje zdravlje svima i da pomoć osobama treba biti pravednija i jednako dostupna. Dugotrajnost u vještačenju nije novost kao ni određene nepravilnosti u radu. To je nešto što već traje 5 godina. Primjerice osobe se vještači bez pozivanja stranke, samo na osnovu medicinske dokumentacije. Brojni žalbeni postupci u resorima mirovinskoga osiguranja i socijalne skrbi Ministarstvu branitelja su pokazatelj da zavod unatoč petogodišnjoj praksi treba unaprijediti i ojačati stručnim kadrom, praksu ne trena ukidati ako je sad već imamo nego poboljšati za dobrobit svih građana jer ako povjerenstvo osnivamo za branitelje sa velikim opravdanjem druge skupine mogu također očekivati osnivanje povjerenstava i pri drugim ministarstvima. Dozvolili ste već treću godinu za redom da se donose rješenja o priznavanju prava na status branitelja sudionicima Narodne zaštite, a ako su isti ostvarili mirovinu po prijašnjim propisima nemaju pravo na ponovni izračun i na obnovu postupaka prema znači Zakonu o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Unatoč brojnim pravomoćnim presudama Upravnog suda u Osijeku i Visokog upravnog suda u Zagrebu u kojem se rješenja poništavaju u prvom i drugom stupnju HZMO-a i nadalje mirovinski sustav univerzalno u svim područnim službama donose rješenja gdje se odbijaju zahtjevi za ponovni izračun mirovine i tako se zapravo propušta izvršenje sudske prakse. Ovim izmjenama se sada te nepravde ispravljaju no te nepravde ste uzrokovali vi svojom ne koordinacijom svih ovih godina. I ostaje pitanje kako ste dozvoli da sustav sudstva se toliko optereti i da se budžeti branitelja toliko opterete za podnošenje svih tih tužbi koje mahom dobivaju u svoju korist, a i dalje su odbijeni pri HZMO-u. Pravne praznine ili nedovoljno jasne odredbe koje su se mogle riješiti dobrom koordinacijom na razini Vlade, suradnjom i dogovorom resornog ministarstva mirovinskog sustava i ministrom nadležnim za branitelje, moje pitanje je zašto to niste ranije učinili. Dozvolili ste pravnu nesigurnost i neprovođenje sudskih presuda te doprinijeli negativnom dojmu pravne države koji je ionako loš. Koliko je zagušen sustav upravnih sudova dovoljno sada govori da su sudovi počeli donositi presude i bez rasprava na osnovi sudske prakse Visokog upravnog suda RH. Dodatno se proširuju prava, a naše pitanje je do kad će se takva praksa provoditi da se nakon četvrt stoljeća proširuje krug branitelja i priznaje status i dalje Hrvatskim ratnim vojnim invalidima. U intenciji da zadovoljite pojedinačne interese uvodite dodatna prava i članovima njihovih obitelji, a postojeći zakon ionako nije provediv. Naveli ste poražavajuće podatke da je u posljednje 3 godine preminulo 500 branitelja koji ni svoj status nisu ostvarili, a ja bi ovdje dodala da je poražavajuće što je velik broj branitelja preminulo, a svoje stambeno pitanje nije riješilo 25 godina. Svoj život nakon rata su proveli čekaju bolje stambene uvjete živeći u neadekvatnim podstanarskim stanovima ili malo bolje uređenim garažama. Svoju mladost, svoju budućnost i život su dali za obranu domovine, a za uzvrat su dobili veliku nejednakost da neki imaju sve, a drugi žive na marginama društva. Što se tiče proširenje prava dosadašnjih prava za ratne veterane i članove njihovih obitelji smatramo da dodatna proširenja nisu potrebna, da su branitelji u okvirima državnog proračuna dovoljno zbrinuti, a pogotovo ako se uzme u obzir druge društvene skupine kao što su civilni invalidi, umirovljenici, socijalno ugroženi, nezaposleni i mladi. Uvažavajući veliku žrtvu naših ratnih veterana interes Ministarstva hrvatskih branitelja smatramo da su sada okolnosti koje traže pomoć gospodarstvu, očuvanje radnih mjesta uslijed pandemije koronavirusom i pomoć potresima pogođenim područjima i to je ono što zahtijeva u ovom trenu poseban interes države. Zaključno, smatramo da je zakon neprovediv te ovisno o prihvaćanju naših prijedloga, takvo će biti i stajalište kluba. Zahvaljujem.
Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HSS-a i HSU-a uvaženi zastupnik Silvano Hrelja, a imamo prije toga jednu povredu Poslovnika. Uvaženi zastupnik Željko ... [[Govornik se ne razumije.]] izvolite.
Poštovani predsjedavajući, evo, prijavljujem vas za kršenje Poslovnika. Čl. 238 jer svojim ponašanjem odstupate od općih pravila ponašanja u Saboru. Niste proglasili antikorona pauzu, a proteklo je više od 2 sata. Molim vas, nemojte kršiti, proglasite pauzu, nemojte kršiti odluku Predsjedništva Sabora.
Evo, stručni službe kažu da je u 10 i 50 bila zadnja pauza. ... [[Upadica se ne čuje.]] [[Upadica: Tražili ste stanku. Tražili ste stanku. Bila je stanka, o čemu pričate?]] Izvolite, zastupnik Hrelja.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege. Da se razumijemo, nemam ja ništa protiv da naši hrvatski branitelji budu u ovoj zemlji građani prvoga reda, uvaženi i poštovani, ali imam itekako protiv da umirovljenici u ovoj lijepoj našoj budu građani drugog reda. I sad da bi umirovljenici postali građani prvog reda, predlažem da s ovim izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskim braniteljima istovremeno promijenimo i Zakon o mirovinskom osiguranju pa da se primjerice, za izračun visine mirovine uzima opet 10 najpovoljnijih uzastopnih godina, da nepravedno i od oka određenu premalu startnu aktualnu vrijednosti mirovine u 1999. g. povećamo za barem 20%, da ukinemo trajno umanjenje prijevremene starosne mirovine, da udovicama izglasamo pravo na obiteljski dodatak i omogućimo im da rade uz korištenje mirovine, kao i svim ostalim umirovljenicima, da majčinski dodatak vrijedi za sve majke, da korisnici najniže mirovine uz rad i dalje koriste najnižu mirovinu, da povećamo cenzuse za dopunsko zdravstveno osiguranje i smanjimo RTV pretplatu. Što mislite koji je odgovor Vlade na ove prijedloge? Ne može. Da, smijete se vi koji imate vladajuću većinu, likujete, ne može nam nitko ništa. E, pa dok se vi smijete, meni se plače. Ali ne zato što nam radničke, obrtničke i poljoprivredne mirovine jesu male, jer umirovljenici imaju svoje dostojanstvo i koliko god im ga vi pokušali uzeti, nego zato što u ovoj državi imamo građane prvoga i građane drugoga reda. Građane koji mogu dobiti sve i građane koji ne mogu dobiti ništa. I zato gospođe i gospodo zastupnici, što u ovoj zajedničkoj nam Hrvatskoj imamo „Lijepu našu“ i „Prelijepu vašu“. To me smeta. I to nije dobro za ovu Hrvatsku. Rekao je netko jednom, politika je umijeće traženja problema, pronalaska tog problema, postavljanja krive dijagnoze i primjene pogrešnog lijeka. E taj mora da je došao i navratio u Hrvatsku. Tako je ovdje uočen problem presporog ostvarivanja nekih prava. Umjesto da se gleda kako ubrzati taj proces, miče se stručna procjena. Neovisna, objektivna stručna procjena. Znate, i druge skupine građana imaju problem sa hrvatskom tromom birokracijom. Možemo li poduzetnicima maknuti koji papir? Koji parafiskalni namet? Koji pečat? Možemo bilo što učiniti da ubrzamo ostvarivanje njihovih prava? Nadalje, sporo vještačenje. Izbaci struku, zanemari objektivnost, bude to već ministar napravio. Branitelj nije riješio stambeno pitanje do 2021.? Nema problema, evo, ministar će naći koji prazan u jedinicama lokalne samouprave, više ne mora pitati ni Vladu. Sve se može kad se hoće. Kako se može? Tako da polomiš sve prepreke koje postoje u važećem zakonu, da priznaš prava i da daš beneficije onima kojima ti hoćeš, kome si obećao, onome tko će ti dati glas, onome tko će se držati na vlasti. Koliko to košta? Neka košta koliko košta. Cijena vlasti nije na tržištu, uvijek se daje koliko treba iako ne daješ svoje nego naše, ono što si uzeo kroz sve namete ovom prestrpljivom narodu. zašto je do ovoga došlo? zato što dosadašnji zakon nije dozvoljavao povlastice i prava neprimjerena ovom društvu, koja svima idu na živce jer vrijeđaju zdrav razum, vrijeđaju i same branitelje. Ja, osobno, pred vama želim sačuvati uspomenu na prave istinske branitelje, za koje smo svi dnevno strepili slušajući dnevna izvješća sa bojišta, skupljajući za njih hranu i odjeću i obuću živjeli za njih i proživljavali sve što su i oni proživljavali. Zato vas pitam ovdje svih sa punom odgovornošću, zašto o ovome govorimo 25 godina nakon rata? Tko snosi odgovornost za sve one branitelje koji su učinili samoubojstvo zbog nedostatne psihosocijalne pomoći? Da li i pitam vas da li se ovdje ipak samo utvrđuje ponovno cijena vlasti jer kako u Istri kažu, šoldi su za potrošit i oni ća imamo i oni koje nimamo, to je nepodnošljiva lakoća dijeljenja tuđih novaca. Poručujem zaključno sljedeće, svakome tko je napisao da dosadašnji zakon nije dobar, mogu otvoreno reći da se zalaže za bezakonje, da devalvira vrijednosti zakona u uređenom društvu i da se svim građanima smije u lice. Gospođe i gospodo zastupnici, važeći zakon je dobar, a ovo što se sada predlaže, u koš s njim. To su prije mene trebali reći Ured za zakonodavstvo Vlade RH i Odbor za zakonodavstvo HS-a ako im je stalo do posla koji rade i časne dužnosti koju obnašaju. Gospodo iz vladajuće koalicije vi ćete prije izbora ovaj prijedlog progurati u prvom čitanju, no znajte da svaki glas koji dobijete ovom lakrdijom od zakona gubite 500 glasova poštenih građana jer što je previše, previše je. Zato klub HSS-a i HSU-a za ovaj prijedlog zakona neće dignuti ruku jer su branitelji i HRVI časni i pošteni građani vrijedni poštovanja svih građana i svih generacija bez posebnih povlastica i beneficija. Hvala vam lijepa.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta uvaženi zastupnik Stipo Mlinarić.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvaženi ministre Medved. Prvo bi se htio ovdje u ime Domovinskog pokreta ispričati majkama, očevima, braći i sestrama naših nestalih suboraca jel ovdje smo donijeli skup lijepih želja i dobrih namjera ministre da se poboljša status HRVI, ali nažalost ni tisuću naših suboraca s kojima smo bili '91.g. još držimo negdje u zemlji i ne znamo gdje su oni. Njihove obitelji kad slušaju ovo gdje mi sada govorimo o pravima, o đačkim domovima, o djeci možete mislit kako se osjećaju i kakva je gorčina u njima da nismo poduzeli, ustvari vi niste poduzeli da se pronađu ti ljudi i da se bar dostojanstveno sahrane. E sada želim se osvrnuti na ovaj Zakon iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji. Prvo želim ukazati na činjenicu kako je javno savjetovanje trajalo tek 14 dana, a smatram da mi hrvatski branitelji zaslužujemo duži rok odnosno uobičajenih 30 dana kao recimo za Zakon o civilnim stradalnicima. Ulazimo u treću godinu provedbe ovoga zakona u kojoj je zakonodavac shvatio ono što mi znamo od početka primjene, a to je da rokovi i postupci za ostvarivanje određenih prava premašuju rokove zadane u zakonu. Njih 500 nikada neće ostvariti svoja prava jer su nakon pokretanja ovog dugotrajnog postupka nažalost umrli. No prije nego krenem sa svojim izlaganjem, želim da se ustaljena praksa izglasavanja zakona uoči izbora, pa bili oni kao sada i lokalni, zaustavi te postave novi standardi da se pred izbore ne donose zakoni koji utječu na veće društvene kategorije odnosno biračko tijelo. Naime, uvijek je moguća manipulacija i zloporaba određenih nakana, a vi ste tu ih HDZ-a i SDSS-a maheri. Prema Zakonu o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i novog Prijedloga zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata kao temelj priznavanja statusa hrvatskog branitelja i statusa HRVI iz Domovinskog rata bio je izbačen ključni dokument ratni put. Smatram da je ratni put temeljni dokument za ostvarivanje statusa, stoga mi je drago da ste odustali od te odredbe jer dokumentacija o hrvatskim braniteljima koje posjeduje Ministarstvo hrvatskih branitelja nije relevantna za potpuni uvid u tijek aktivnosti i zadaće koje je hrvatski branitelj obnašao te terenima i akcijama u kojima je sudjelovao. Na taj način izbjegava se moguća manipulacija podnositelja zahtjeva jer je iz ratnog puta vidljivo jel je u vrijeme stradavanja ili nastanka bolesti boravio na ratom zahvaćenom području, sudjelovao u borbenim djelovanjima ili je boravio u uredu gdje ratnih djelovanja nije ni bilo. Vezano uz imenovanje liječničkog povjerenstva koje se navodi u čl. 57., a koji se odnosi na čl. 181., mišljenja sam kako nije dobro da ministar imenuje cijelo liječničko povjerenstvo nego samo predsjednika povjerenstva, a ostali moraju ići na javni natječaj. Davanjem ovlasti ministru da sam imenuje cijelo povjerenstvo daje se mogućnost manipulacije i pogodovanja. Ne vidimo u bitnom uštede ako se na izdatke za rad liječnika specijalista ne primjenjuje na Ugovor o djelu ograničenje izdatka za pružatelja stručnih usluga kako stoji u čl. 58., a koji se odnosi na čl. 182. ovog zakona. Hoćemo li stvarati nove kaste nedodirljivih? Da je postojala iskrena intencija skraćivanja roka za ostvarivanje statusa HRVI u ovom slučaju zbog bolesti smanjio bi se rok od 3.g. propisan za mogućnost ostvarivanja trajnog statusa HRVI. Činjenica je gospodo da ste zakasnili, jako ste zakasnili jer njih 500 kako sam rekao nikad neće ostvariti svoja prava, a pitanje je koliko će to uspjeti njihove obitelji. Želim ukazati na događanja koje nažalost je sve češće i češće, a odnosi se na preminule hrvatske branitelje. Svakodnevno svjedočimo smrtnosti istih koji često budu ispraćeni na posljednje počivanje na način nedovoljno dostojan za osobu koja je sudjelovala u stvaranju države, često bez počasti koja mu po zakonu pripada. Zato vam želim predstaviti prijedlog Mirka Horvatina, umirovljenog ratnog zapovjednika specijalne policije. U Zakonu o pravima hrvatskih branitelja bi u obvezu zaposlenicima ureda državne uprave na razini županija i općina trebalo staviti u obvezu da ostvare kontakt sa obitelji umrlog ili smrtno stradalog branitelja, te da istu obitelj upute u prava koja mogu ostvariti po navedenom i pomognu im u organiziranju posljednjega ispraćaja. Do sada su ta prava participirali samo ukoliko netko od obitelji ista zatraži, pa se događalo da ih određeni broj obitelji i ne ostvari ili ih ostvari naknadno, materijalni dio, a počasni ispraćaj i ne bude. Svi zaposlenici ureda državne uprave su u mogućnosti da ostvare kontakt sa obitelji umrlog ili smrtno stradalog branitelja jer posjeduju i službene telefone, službena vozila, dok poneki članovi obitelji umrlog branitelja ne mogu iz raznih razloga doći do njih i podnijeti zahtjev da bi se posljednji ispraćaj organizirao na dostojan način. Mišljenja sam da bi se moglo organizirati da jedina osoba koja može utvrditi činjenicu smrti područni mrtvozornik po službenoj dužnosti obavijesti preko nadležnih državnih službi područnog zaposlenika ureda državne uprave koji bi po saznanju bio dužan ostvariti kontakt sa obitelji branitelja ukoliko je ima i pomoći u organizaciji posljednjega ispraćaja, a ukoliko nema obitelji da se pobrine osobno o dostojnom ispraćaju preminulog branitelja u dogovoru s jedinicom lokalne vlasti. I za kraj nešto vezano uz čl. 101. koji pada u vodu pri pokušaju provedbe jer stvarnu prednost pri zapošljavanju ostvaruju pripadnici nacionalnih manjina temeljem Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina i to jednostavnim pozivom na čl. 22. u odnosu na kandidata s istim uvjetima. Kako Zakon o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji nije ustavna kategorija već se dogodilo da dijete poginulog hrvatskog branitelja nije dobilo posao nego ga je dobio abolirani četnik. Sve dok Zakon o braniteljima ne postane ustavna kategorija, sve odredbe o prednosti zapošljavanja i druge nemaju smisla, kao ni odredba po kojoj se kažnjava pravna ili fizička osoba koja nije postupila sukladno ovome zakonu. Nadalje, sramotno je kako se regulira čl. 103. dužnosti osobe koje se prijavljuju na javni natječaj. To je ne samo sramota nego i diskriminacija u odnosu na pripadnike nacionalnih manjina za koje je dovoljno da se pozovu na čl. 22. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Zato inzistiram da se iz čl. 103. izbace sramotne odredbe, te da je za prijavu odnosno ponudu na javni natječaj dovoljno pozvati se na čl. 101. ovoga zakona. Također postavljam pitanje, zašto se odustalo od proglašenja ovoga zakona ustavnim kada vidimo iz prakse da nacionalne manjine, a ponekad ti pripadnici su i osobe koje su sudjelovale u agresiji na Hrvatsku imaju veća prava od hrvatskih branitelja. Za mnoge je već sada prekasno, ali još nas živih ima i još nas peče nepravda koju nam nanosi ova vlada. Hvala lijepo.
Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvažena zastupnica Marijana Balić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovani potpredsjedniče vlade i ministre hrvatskih branitelja sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Danas je dakle pred nama Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji. Na samom početku treba podsjetiti kako je ovaj visoki dom Zakon o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji izglasao 30. studenog 2017.g., te je on stupio na snagu 14. prosinca 2017.g. s jednim ciljem, a taj je najzaslužnijima za obranu domovine pružiti sveobuhvatnu skrb prilagođenu njihovim potrebama. Time je učinjen značajan iskorak u uređenju najvažnijeg prava, poglavito u području otvaranja roka za priznavanje statusa hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata i statusa HRVI iz Domovinskog rata po osnovi bolesti. Zatim uvedena je odnosno vraćena je naknada za nezaposlene hrvatske branitelje iz Domovinskog rata i članove njihovih obitelji, snižena je dobna granica za odlazak u starosnu mirovinu, organizirani su sistematski pregledi, prilagođena su prava iz mirovinskog osiguranja, te je između ostalog intenzivirano stambeno zbrinjavanje u suradnji s tijelom državne uprave koje upravljaju stanovima i kućama u vlasništvu RH. Iz uvodnog izlaganja predlagatelja čuli smo kako je nakon 3.g. primjene zakona uočeno kako je određene mjere predviđene zakonom nužno korigirati odnosno dodatno prilagoditi kako bi one u potpunosti rezultirale planiranim učinkom. sveobuhvatnim rješavanjem svih pitanja odnosno problema braniteljske stradalničke populaciji i članova njihovih obitelji. Ono što valja posebno istaknuti je kako je i ovaj današnji prijedlog zakona temeljen upravo na analizi provedene prethodnoga zakona te aktivnostima Ministarstva hrvatskih branitelja u neposrednom kontaktu i radu s braniteljskom populacijom te udrugama koje okupljaju upravo skupinu koja je njima obuhvaćena, hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji. Naime, isključivo takvim neposrednim aktivnostima postoji mogućnost izravnog uvida u daljnju potrebu izmjena koje je neophodno učiniti kako bi kreirali krajnje pravedan sustav vrednovanja što se posebno odnosi na pitanje ostvarivanje zasluženih prava i njegovo izuzetnu usmjerenost na osiguranje adekvatnog odgovora na sve poteškoće koje negativnu utječu na kvalitetu života braniteljsko stradalničke populacije. Međutim donošenjem usklađeno i standardizirano postupanje koje je u svom sastavu u mandatu ove Vlade uspostavilo Ministarstvo hrvatskih branitelja, a kako bi isti bio proaktivan, održiv, učinkovit, koordiniran i usmjeren na ključne potrebe cjelokupne braniteljske populacije, i dalje postoje određeni izazovi i rizici postupanja koji su često vrlo složeni i međusobno povezani. Uvidom u njihovo djelovanje stvorena je potreba za stalnim razvojem te unaprjeđenjem normativnog okvira koji će biti sposoban odgovoriti na potrebe braniteljsko stradalničke populacije a koje se mijenjaju sukladno vremenskom kontekstu. Tako se predmetni prijedlogom zakona uz određene novotehničke preinake pojedinih odredaba radi ujednačenja tumačenja i jasnoće predlažu slijedeće ključne izmjene koje je potrebno učiniti. Ubrzanje postupka ostvarivanja statusa hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata. Zatim dodatna prilagodba prava iz mirovinskog osiguranja. Zatim ubrzanje postupka stambenog zbrinjavanja te ubrzanje postupka i dodatna prilagodba ostvarivanje prava namijenjenim socijalno ugroženim skupinama korisnika. Dakle, ono što je potrebno istaknuti, da ovdje nije riječ o novim pravima, ovdje je isključivo riječ o tehničkoj organizaciji u pogledu konzumiranja prava iz zakona koji je kako sam već spomenula, usvojen 2017. godine. Kada govorimo o postupku ostvarivanja hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata, njega ne nužno dakako ubrzati. Naime, postoje normativni i organizacijski problemi koji utječu na trajanje postupka koji je daleko izvan zakonskih okvira. A tiče se većinom provođenje stručne procjene u zdravstvenim ustanovama i vještačenja u Zavodu za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom. Prema rezultatima sustavnog praćenja stanja rješavanja zahtjev za priznavanje statusa hrvatskih ratnih vojnih invalida, postupak traje u prosjeku godinu i pol dana što je neprihvatljivo iz moralnog i sa zakonskog gledišta a poglavito imajući u vidu podatke o smrtnosti hrvatskih branitelja. Značajan udio hrvatskih branitelja koji su podnijeli zahtjev za rješavanje statusa hrvatskih ratnih vojnih invalida, taj status nažalost nije dočekao stoga se zbog dugotrajnosti postupka u zakonu predlaže ukinuti odnosno izostaviti prethodnu stručnu procjenu iz postupka ostvarivanja statusa hrvatskih ratnih vojnih invalida te uvesti novi model vještačenja. Čuli smo kako je ukupan trošak provođenja stručne procjene do sada iznosi gotovo 15 milijuna kuna. Treba ovdje također podsjetiti kako je Ministarstvo hrvatskih branitelja od Domovinskog rata do 2015. g. imalo svoja vijeća za vještačenje. Slijedom toga a u cilju dodatnog ubrzanja postupka vještačenja hrvatskih branitelja u postupku ostvarivanja statusa koji sada obavlja kako sam već rekla, znači Zavod za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom, potrebno je vještačenje staviti no može se reći i na svojevrstan način vratiti u potpunu nadležnost Ministarstva hrvatskih branitelja odnosno potrebno je osnovati posebna povjerenstva u kojima će vještačenje obavljati vještaci, ovdje posebno ističem kako je riječ o neovisnim medicinskim stručnjacima, specijalistima u svojim područjima koji će se javiti na javni poziv i koji će vještačiti u skladu sa metodologijom koja će biti propisana od strane Ministarstva hrvatskih branitelja. Nadalje, predmetnim prijedlogom zakona predlaže se ubrzanje stambenog zbrinjavanja branitelja i stradalnika. To je moguće učiniti kroz kupnju stanova na pojedinim lokacijama na kojima nije isplativo provođenje postupka organizirane stambene izgradnje. Jednako tako je nužno i pojednostavniti postupak prijenosa za stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja između tijela državne uprave. Treba naglasiti kako je analizom provedbe zakona u protekle 3 g. stambeno zbrinuto 2 066 članova obitelji smrtno stradala hrvatskog branitelja, hrvatskog ratnog vojnog invalida i dragovoljaca iz Domovinskog rata. Dodijeljeno je 329 stanova, isplaćeno je 944 stambena kredita, 740 financijske potpore u ukupnom iznosu od gotovo 194 milijuna kuna. Ako ovoj brojci dodamo i brojku Središnjeg državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje koji je zbrinuo kroz modele davanja u najam i darovanja stanova i kuća te darovanjem građevinskog materijala za obnovu ili izgradnju kuće 2250 obitelji branitelja, dolazimo do ukupne brojke od 4324 stambeno zbrinute braniteljske obitelji u mandatu ove Vlade putem Ministarstva hrvatskih branitelja i dakle Središnjeg državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje. Također, potrebno je i omogućiti ostvarivanje svih prava iz mirovinskog osiguranja za hrvatske branitelje koji su stekli status nakon stupanja na snagu Zakona odnosno ponovnog otvaranja roka za stjecanje statusa hrvatskog branitelja. Kada govorimo o ostvarivanju prava namijenjenih socijalno ugroženim skupinama korisnika kao što su naknada za nezaposlene hrvatske branitelje iz Domovinskog rata i jednokratne novčane pomoći, treba naglasiti kako će ta prava biti dodatno prilagođena potrebama korisnika te će se također ubrzati i pojednostaviti postupak ostvarivanja prava. Ovdje treba naglasiti kako zapreku za ostvarivanje prava na naknadu za nezaposlene prema ovom zakonu više neće predstavljati činjenica da korisnik ima registrirano trgovačko društvo ili obrt. Iz uvodnog izlaganja smo jednako tako i čuli kako je za provedbu ovog zakona potrebno osigurati u razdjelu Ministarstva rada, mirovinskog sustava, obitelji i socijalne politike kroz 3.g. oko 45 milijuna, a u razdjelu Ministarstva hrvatskih branitelja 8,4 milijuna kuna u 3.g. s tim da iznosi za prvu godinu odnosno 2021. ovisit će o trenutku donošenja zakona. U skladu sa značajem braniteljske stradalničke populacije za RH i nužnosti osiguranja kvalitete i trajne skrbi koju zaslužuju odnosno osiguranje njihove pravne sigurnosti s tim u skladu je i ovaj današnji prijedlog zakona koji će slijedom svega navedenog Klub zastupnika HDZ-a podržati. Hvala lijepa.
Slijedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a, uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Poštovani, predložene izmjene i dopune Zakona o braniteljima rješavaju upravo one probleme braniteljske populacije na koje je ukazala bivša pučka pravobraniteljica Lora Vidović u svom izvješću za 2019.g., jednom od nekoliko izvješća koje vladajući nisu imali hrabrosti i poštenja raspraviti u HS na vrijeme. To je konkretan primjer koji pokazuje da je Lora Vidović branila i zastupala prava, slobode i interese svih građana i svih dijelova populacije, a to govorim radi svih onih zastupnika koji su prilikom rasprave nedavno o izboru nove pučke pravobraniteljice kritizirali rad i iznosili neistine o njezinom mandatu. Dakle, pritužbe branitelja iz Domovinskog rata pučkoj pravobraniteljici odnosile su se na nepriznavanje statusa hrvatskog branitelja, na nepriznavanje statusa hrvatskog ratnog invalida iz Domovinskog rata, na probleme pri stambenom zbrinjavanju, na dužinu trajanja postupka o utvrđivanju materijalnih i drugih prava, na nemogućnost ostvarivanja prava prednosti pri zapošljavanju i teško socijalno stanje. Neovisno o tome braniteljska populacija ističe i to da bi cijelo društvo trebalo više pažnje posvetiti zaštiti vrijednosti Domovinskog rata i dostojanstvu njegovih sudionika. S tim se zahtjevom mogu složiti. No istovremeno treba priznati da postoji i druga strana medalje. Činjenica je da postoji i određeni broj branitelja koji nisu uopće ili nisu na odgovarajući način riješili svoj status i pripadajuća prava. Međutim, činjenica je i da određene, određena prava na temelju braniteljskog statusa i sudjelovanja u Domovinskom ratu ostvaruje velik broj osoba nesrazmjerno veći od naše borbene snage u vrijeme rata. Zbog toga se u široj javnosti stvara dojam da tzv. Registar branitelja predstavlja zapravo popis onih koje je prvenstveno HDZ-ova vlast na ovakav način zbrinula, kupila njihov mir i naklonost, a usuđujem se reći i glasovanje. U očima onih koji u tome ne sudjeluju trajan rast broja osoba uvrštenih u Registar branitelja bila je potvrda da se dodjelama tog statusa i pripadajućih prava stvorila nova nejednakost i društvena nepravda. Upravo je takva situacija stvorila negativan stav i odnos dijela javnosti prema populaciji branitelja, što je dodatno bilo potaknuto njihovim utjecajem na politička zbivanja putem šatora i plinskih boca. Stoga ne treba čuditi da to što se na broj od 5.700 zahtjeva za ostvarivanje statusa hrvatskog branitelja podnesenih MORH-u te 2019.g., te 1.300 zahtjeva podnesenih MUP-u, te daljnjih 14.000 zahtjeva za priznavanje statusa hrvatskog vojnog invalida koji su bili podneseni uredima državne uprave u županijama i Gradu Zagrebu u 2019.g. gleda sa skepsom, dakle neovisno o tome je li ta skepsa opravdana ili nije. Dužnost je svih nas da braniteljima osiguramo sva prava i dostojanstvo koje im trajno pripada. No dužnost nam je da pri tome zaštitimo i dostojanstvo i dignitet svakoga od njih osobito misleći pri tome na one kojih više nema, a upravo su dignitet Domovinskog rata poštovanje i zahvalnost prema braniteljima ugroženi sumnjom da u Registru branitelja ima previše onih kojima tamo nije mjesto. Za generacije koje dolaze branitelji ne smiju ostati u sjećanju kao plaćenici, ponajviše zbog onih koji na frontu nikada nisu bili. Prethodni zahtjevi da se provede revizija statusa branitelja nisu postigli svoj cilj. Registar je jedno vrijeme bio javan, no to je ukinuto prilikom prethodnih izmjena zakona koju je provela ova vlast i to vrlo neobično s obzirom da se sa svih strana iz HDZ-a i njegovih koalicijskih partnera čuje, čuju pozivi i kletve u transparentnost. Ponižavajuće je prema svim hrvatskim braniteljima, prema stvarnim hrvatskim braniteljima, a ponižavajuće je i za hrvatsku budućnost i jako je loše to što se ovim novim izmjenama zakona ta transparentnost dodatno ruši i to budi nove sumnje. Naime, iz Registra branitelja koji ionako više nije javno dostupan odnosno iz Evidencije hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata kako glasi puni zakonski naziv brišu se i nestaju čitave kategorije podataka i tome se moramo snažno suprotstaviti. Ukoliko ovakav prijedlog zakona prođe, Registar branitelja bit će dodatno okljaštren do neupotrebljivosti. Suprotno tome mi predlažemo da se u cilju zaštite digniteta Domovinskog rata kao i radi zaštite poštovanja i zahvalnosti prema braniteljima napokon provede revizija samog registra, ali ovog puta na način kako se to stvarno i trebalo provesti da nas se naraštaji koji dolaze ne bi posramili, dakle ovu reviziju treba provesti učinkovito i odlučno prije nego što bude prekasno. I mi predlažemo da se ta revizija provede na slijedeći način. Prije svega predlažemo ne samo da se opseg podataka u Registru branitelja zadrži u postojećem obujmu već dodatno predlažemo da se uvedu i neke nove kategorije jer moramo imati jednu jedinstvenu i vjerodostojnu bazu podataka. Država mora imati sustavne i pregledne podatke o svim članovima obitelji smrtno stradalih branitelja koji ostvaruju prava na temelju ovog zakona o članovima obitelji nestalog hrvatskog branitelja, o djeci hrvatskog ratnog vojnog invalida, o djeci dragovoljaca, dakle o svima onima koji na temelju ovog zakona ostvaruju nekakva prava negdje mora postojati jedinstvena sustavna baza podataka koja se može pregledavati neovisno o tome što više nije javna. Dakle, mi predlažemo da se u zakonu Ministarstvo branitelja obveže da u roku od 6 mjeseci od stupanja zakona na snagu provede sveobuhvatnu provjeru osnovanosti stjecanja statusa branitelja i dragovoljaca iz Domovinskog rata s obzirom da ionako već ima podatke i dokumentaciju od Ministarstva obrane i MUP-a, a po potrebi može zatražiti i dodatne. Umjesto da se oslanja na postupanje po prijavama Ministarstvo branitelja bi se trebalo obvezati da samo izvrši provjeru organizacijske strukture branitelja i dragovoljaca iz Domovinskog rata i to na način da od živućih zapovjednika postrojbi i neposredno nadređenih zatraži pisanu potvrdu o točnosti podataka o osobama koje su bile u sastavu postrojbe, a u cilju utvrđivanja njihove istovjetnosti sa podacima uvrštenim u evidenciju hrvatskih branitelja. Ujedno predlažemo da se Ministarstvo branitelja obveže da po proteku tog roka od 6 mjeseci izvijesti Hrvatski sabor o tome je li izvršena provjera i kakvi su rezultati provedene provjere. A u slučaju da ona nije dovršena u tom roku tada bi ministarstvo bilo dužno izvijestiti Hrvatski sabor o razlozima gdje su nastali problemi i nakon svaka slijedeća 3 mjeseca izvijestiti ponovno o tome što se u međuvremenu riješilo, a što nije. Na temelju dobivenih podataka ministarstvo bi bilo dužno provesti i sve potrebne radnje i postupke da se iz evidencije izbrišu oni kojima tamo nije bilo mjesto, a ujedno i pokrenuti postupke za vraćanje stjecanja, stečenog bez osnove u državni proračun. Druga stvar na koju želimo ukazati je činjenica da je veliki broj osoba koje su stekle status branitelja taj status stekao po nekoj osnovi koja se ne odnosi na borbeni dio, a opseg onih kojima su se kao neborbenom sektoru priznavali statusi branitelja širo se sa svakom novom izmjenom zakona. I od tuda zapravo geneza stalog rasta broja branitelja. Iako mi u stečena prava sada više ne možemo zadirati, naslućujemo da čitav sustav nije u cijelosti pravedan i činjenica je da su brojni branitelji koji su stvarno sudjelovali u ovom borbenom sektoru do dana današnjeg nije riješio svoja statusna prava. Iako kao što sam već uvodno rekla prijedlog izmjena rješava upravo one probleme na koje je ukazala i sama pučka pravobraniteljica predloženi način rješavanja tih problema je sporan. Naime, u cilju ubrzavanja postupka predloženo je ukidanje prethodne stručne procjene u postupcima ostvarivanja statusa po osnovi bolesti, a vještačenje koje je do sada obavljao Zavod za vještačenje i profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom dano je u nadležnost Ministarstva branitelja i to na način da je ministar taj koji će osnovati posebna tročlana povjerenstva u kojim će vještaci raditi temeljem ugovora o djelu i to na temelju pravilnika kojeg će donijeti sam ministar. Također drugostupanjskog povjerenstvo od 5 vještaka je isto formirano na način da ga imenuje svojom odlukom sam ministar. Takve izmjene daju ministru veliku moć nad kojom nema gotovo nikakve kontrole, a transparentnost je u potpunosti ukinuta. Samo po sebi to će unijeti i dodatne sumnje da će se na ovakav način doći do brojnih situacija u kojima će jedan legitiman cilj, a to je ubrzavanje procedure i rješavanje statusa onih branitelja koji do sada to nisu riješili biti zasjenjen nekolicinom neprincipijelno i neosnovano dodijeljenih prava. I umjesto tog zatvorenog sustava u kojem se sve instance odlučivanja [[Upadica: Vrijeme.]] vrte oko ministra mi predlažemo zadržavanje vještačenja unutar [[Upadica: Vrijeme.]] zavoda uz propisivanje jasnih rokova.
Slijedi pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Ministre hrvatskih branitelja, poštovani hrvatski branitelji koji ovo pratite, kolegice i kolege, kao što sam rekao u ime kluba Zakon o hrvatskim braniteljima da se po peti put mijenja nakon 30 godina od početka Domovinskog rata ili 25 godina tj. 6-ta godina od Oluje oslobodilačke operacije i velike uloge hrvatskih snaga u oslobođenju RH ne samo na području Hrvatske od velikosrpskog agresora prije svega ovdje moramo reći da se radi o vrlo osjetljivom zakonu. I kad se nešto mijenja 5 puta, a 30 je godina od Domovinskog rata postavlja se pitanje tko je odgovoran što se 5 puta mijenja zakon. Ja mogu vjerovat da more biti izmjene određene, međutim ne mogu vjerovati kad se sjetim da sam bio ja u Hrvatskom saboru koji je davao amandmane o nemogućnosti provedbe ovoga zakona i tada kad naše amandmane, ministar ih je djelomično prihvatio u to vrijeme. Nadam se da će u drugome čitanju ovaj zakon naći napokon nekakav svoj smiraj i da će poglavito hrvatski branitelji koji su zaboravljeni, ja vam mogu reći da Ministarstvo hrvatskih branitelja trebalo bi se decentralizirati, a ne centralizirati jer na ruralnim područjima ima ljudi koji su hrvatski branitelji moremo spomenuti zaleđe, moju Dalmatinsku zagoru, brojne druge krajeve gdje hrvatski branitelji nemaju istu mogućnost doći uopće do određenih informacija, prava kao što mogu u većim sredinama, a pogotovo gdje je centralizirano, u Zagrebu. Još jednom bi rekao da danas kada donosimo, kada raspravljamo o ovome zakonu u 3 godine je umrlo temeljem, kad je ovaj zakon znači stupio na snagu tj. 2 godine kad je stupio na snagu i nešto mjeseci je prema informacijama koje sam dobio na odboru od državnog tajnika umrlo je 500 branitelja koji su dali zahtjev da ostvare svoje pravo. Znači mi smo prije tri godine, ista Vlada isti ministar uz dobru volju da se riješi problem u biti donijeli zakon koji je bio neprovediv. Ne znam točan iznos koliko se potrošilo sredstava za vještačenja, za sve te procese i što se događa, mijenjamo zakon nakon tri godine kada smo vidjeli da je neprovediv. I zaista nije ovo zakon ne smije biti zakon u vrijeme predizborno, ovo ne smije biti zakon ministre vi ste ministar svih hrvatskih branitelja i moj ministar i ministar SDP-ovih branitelja članova i nestranačkih i ovi zakon je strašno osjetljiv i upozorio sam još jednom i opet ću napomenut, ono što je najbitnije, zdravstvena skrb za hrvatske branitelje koji se u zakonu davao kao nešto najznačajnije jel hrvatski branitelje ulaze u najsmrtonosniju skupinu sa najnižom dobi umiranja. Još ću jednom spomenut, ministre imamo Hrvatski ponos veteransku bolnicu u Kninu koja je zaboravljena kako od osnivača županije koje su rak rane hrvatskog društva, te županije su štetočine, koje nanose štetu i evo vidite Veteranskoj bolnici u Kninu i nije baš tako, ta bolnice, evo ja ću vam reći u toj bolnici medicinsko osoblje koje putuje iz Sinja, Splita po 200, 300 km dnevno u jednom i drugom smjeru ne primaju mjesecima putne troškove. Imamo bazen ali nije, ja sam davao amandman, nije omogućeno da se to odradi, da se odradi bazen za fizikalne terapije da se završi i brojne druge stvari i drugim zakonima i drugim ministarstava u biti se ne odrađuju prema hrvatskim braniteljima. Ovaj zakon se ne smije donositi u predizborno vrijeme, ne smije. Sad će neko reć svaki je put u predizborno vrijeme jer što se dogodilo, imamo pet izmjenama znači pet izmjena zakona, imamo izmjena zakona mijenjamo ih kako koji ministar dođe tako ih mijenjamo. Kolega Đakić će to bolje objasnit, ovoga sada, ali zakon je o hrvatskim braniteljima. Znači mi imamo toliko problema da je to nevjerojatno, da nakon 30 godina i tri godine ministre, ja sam podržao ovaj zakon [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] ali uz amandmane, a niste ih prihvatili sve, da ste ih prihvatili danas bi imali rješenje.
Replika Marija Selak Raspudić.
Uvaženi zastupniče Bulj. Prošlo je 30 godina od kada se, ajmo reći 25 od kada se trebao urediti status hrvatskih branitelja koji da je bio pravodobno uređen ne bi danas doveo do toga da moramo nažalost doslovno brojati mrtve. Kada radimo ovakve zakone koji uređuju temeljna prava hrvatskih branitelja na 30 godina od kada je rat počeo, postavlja se pitanje služi li ovaj zakon doista tome da uredi nečija prava ili je njegova svrha zapravo drugačija, da bude jedan bilo predizborni, bilo politički pamflet kojim će se mahati tako da se zapravo pokušava pokazati nekakva briga za branitelje odnosno da se kupuju njihovi glasovi.
Ja bi bio najsretniji kad bi se napravio zakon jedinstven što se govorilo kada se donosio ovaj zakon, jedinstven zakon, znači jedinstveni zakon da je on provediv bio, ja bi bio najsretniji, da je se tada poslušalo amandmane koje smo davali. Moram priznati još jednom da je ministar tada uvažio određene amandmane, ali ne sve, a žalosno je što je rezultat, znači mi govorimo o rezultatu ovoga neprovedivoga zakona 500 hrvatskih branitelja koji su dali da riješe svoj status nisu doživili da ga se riješi. A mi čekamo znači od donošenja tri godine da izmijenimo taj zakon, tri godine. I ne samo to kolegice, još je lošija, gora stvar što iza ovog zakona donosimo Zakon o civilnim žrtvama koje je trebalo davno donit, ali činjenica je da se tu želi provući oni koji su granatirali i stvarali žrtve, to su srbočetnici koji nisu nemamo popise tih ljudi koji se mogu vrlo jednostavno provuć da ostvare to pravo.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Pa kolega Bulj morali bi za istinu reći da je pet zakonskih prijedloga opskrbljivalo potrebe hrvatskih branitelja, samo neki su i stvarno uvažavali dok su ih drugi devastirali, obespravljivali i stavljali u kategoriju socijale. Znači od Ministarstva obrane kada je skrb za hrvatske branitelje bila u njemu, valjda se sjećate, od prvog ministra Njavre koji je prvi zakon donio, pa onda devastirajući zakon Pančićev, pa Matićev itd., popravljali smo u trku što smo mogli popraviti, dogodile su se strašne eskapade, tisuće i tisuće obespravljenih je bilo poslije Pančića, to bi trebali naglasiti i reći. Današnji sveobuhvatni zakon siguran sam da je najbolje mjerilo, ove tehničke stvari koje u njemu nedostaju idemo ih popraviti kako bi satisfakcija prema hrvatskim braniteljima bila potpuna, a sve drugo je stvarno u okvirima zakona koje vrijede i koji se primjenjuju.
Vrijeme. Odgovor.
Kolega Đakiću ja bi ovdje samo kratko rekao, znači 70 točaka se mijenja ovoga zakona, 70, ovo je gotovo drugi zakon. Ja bi bio najsretniji, ponavljam još jednom, ja sam podržao ovaj zakon bio, ovaj važeći, podržao, davao sam amandmane, prijedloge, međutim on je bio neostvariv. Taj dio niste prihvatili, znači mi da bi prihvatili određeni zakon on mora biti provediv. Bila Jadranka Kosor ministrica, vi ste se onda hvalili da će ona sve riješiti probleme, u biti ona je zakočila određene stvari, vi to dobro znate bili ste uz nju. Znači ako spominjemo Pančića ajmo spomenuti i Jadranku Kosor. Znači mi ovdje se prepiremo kao evo hrvatski branitelji ko je više ko je manje. Jedinstven zakon hrvatskim braniteljima mora biti provediv, znači provediv, a ne neprovediv jel to onda predizborni pamflet ako je neprovediv.
Sada ćemo napraviti pauzu za provjetravanje 10 minuta, nastavljamo u 13,50. [[STANKA U 13:40 SATI]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 13,50 SATI]] Evo nastavljamo dalje, slijedeća je pojedinačna rasprava Marija Selak Raspudić.
Kolegice i kolege saborski zastupnici, načelno možemo reći da su u političkom dijalogu dva pristupa ovom zakonu i problemima hrvatskih branitelja. Oba na neki način promašuju bit i intrumentaliziraju branitelje. Jedni kupuju njihove glasove, a drugi kupuju glasove njihovih kritičara. Jedni im obećavaju neostvariva prava, a drugi kada govore o braniteljima govore prvenstveno kroz jezik pogodnosti i kroz kaste. Osobno mislim da branitelji nisu potkapacitirani sebični pojedinci čiju ljubav treba kupovati. Oni su prvi dokazali da su nesebični i požrtvovni, ta riskirali su živote za svoju domovinu. Zauzvrat ostali su zaboravljeni od institucija, inače im se prava ne bi uređivala sada 30.g. nakon početka rata. Prvo pitanje koje se nameće kada sada govorimo o ovom zakonu je kome će uopće ovaj zakon sada pomoći, kolike su šanse da će netko sada doista uređivati svoj status. Zašto postavljam to pitanje? Zato što se stječe dojam da se radi za branitelje, a da se za njih doista radilo, pa ne bi ni Banovina izgledala kako sada izgleda, pitanje nestalih i sva ostala pitanja koja se posredno ili neposredno vežu uz branitelje odavno bi bilo riješeno jednako kao i pitanje dokumentacije vukovarske bolnice i sažeto, ne bi im ona ista vlast koja im je uzrokovala sadašnje probleme nudila, glumila da nudi rješenje. Osnovni problem sadašnjeg zakona vidim u tome što daje preveliku ovlast ministarstvu. Branitelje treba štititi zakon, a ne politika jer što kad dođe neka vlast koja nije toliko sklona braniteljima, kada dođe vlast koja smatra da su njihova prava prevelika ili da je taj problem odavno završena priča? Hoće li onda takva vlast imajući u vidu sve ovlasti koje se daju u ruke trenutne politike, u ruke ministarstva, raspuštati liječnička povjerenstva, postrožavati liječnička povjerenstva ili otežavati braniteljima da dođu do svoga statusa? Upravo zato je važno da struka odlučuje, a ne podobni. Postojeće institucije trebamo popraviti ukoliko su učinkovite ili ih ugasiti. Naravno da je prvenstveno potrebno ubrzati postupak, to je trebalo biti prepoznato i ranije kroz postojeće institucije i zato što su te postojeće institucije tu bile. Postavlja se otvoreno pitanje odgovornosti ministarstva i političke vlasti za sudbine onih branitelja koji nisu dočekali rješenje svoga statusa jer da oni nisu bili u postupku i da nisu bile institucije na čijem je čelu ova vlast onda to ne bi bila ničija odgovornost, ali u situaciji u kojoj su postojale institucije, ali su predugo držale određene predmete postoji politička odgovornost onih koji nisu dovoljno prstom uprli u te iste institucije da bi riješili status tih branitelja u čija se prava sada nominalno predizborno kunu. Sredstva za stambeno zbrinjavanje kupnjom stana na tržištu planirana su na izvorima 43 i 71, te će se trošiti sukladno raspoloživim prihodima i ponudi stambenih objekata na tržištu. To je nedovoljno jasno. Znači li to samo nominalno da će branitelji nešto dobiti, dok u praksi možemo otkriti da nemamo novaca? Čl. 3., čl. 7. i čl. 57. sve jedan govore da će se odredbe iz tog članka razgraditi pravilnikom koji donosi ministar hrvatskih branitelja. Znači da je oko ključnih pitanja rasprava u ovom zakonu farsa, a ministarstvu će se omogućiti svevlast. Tom istom ministarstvu ili toj istoj vlasti koja je dozvolila da se ne riješe predmeti koji su ostali u ladicama i čije rješenje nisu dočekali branitelji koji su preminuli. Stojim i uz zdravstvene radnike i djelatnike u zdravstvu koji traže da se regulira njihov status unutar ovog zakona, a koji su sudjelovali u ratnim zbivanjima. Uz ono o čemu govori Vesna Bosanac, podsjetit ću da je upravo vukovarska bolnica podnijela jednu od najtežih žrtava za vrijeme ovog rata, a ova vlast se još uvijek nije potrudila da vrati njezinu dokumentaciju što je trebao biti njezin temeljni zadatak ukoliko joj je doista stalo do prava branitelja.
Imamo nekoliko replika, prva je uvaženi zastupnik Ante Deur.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana zastupnice vjerujem da je sve vaše plemenito, iskreno prema Domovinskom ratu i hrvatskim braniteljima, tog sam uvjerenja, a rekli ste jednu ključnu riječ, dođe neka druga vlast. Baš zbog toga, zbog te rečenice koju ste i sami iznesli ministar Medved je u sve ovo vrijeme patnje hrvatskih branitelja od ministra Pančića, da ne govorim o Mirandu Mrsiću, Fredu Matiću, napravio da se stavi u jedinstveni zakon, zakon gdje će hrvatski branitelji i članovi njihovih obitelji uistinu probati da se napravi jedan najkvalitetniji zakon koji postoji. I druga stvar molio bih …/nerazumljivo/… ili vas da uistinu odete i u Ministarstvo hrvatskih branitelja da malo budete dublje, iskrenije, potpunije, a i kod udruge nestalih hrvatskih branitelja gospođe Alvir da uistinu dobijete osobni dojam osim političkog. Hvala vam lijepo.
Odgovor.
Zahvaljujem na vašem komentaru, moram upozoriti da načelno gledano ukoliko nam je doista stalo do prava branitelja onda moramo paziti da se ta prava kvalitetno riješe kroz zakon i da se izmjeste iz ruku trenutne politike tko god bio sada na čelu ministarstva. Mi možemo sada hipotetski imati najboljeg ministra na svijetu, no za 4 godine, za 3 godine može doći netko drugi kome neće biti u interesu ta ista prava, tko će možda raspuštati ta liječnička povjerenstva, tko će možda pooštravati kriterije, tko će razrađivati neke druge pravilnike, tko se neće obratiti Hrvatskom saboru sa izvješćem o rezultatima svoga rada. I tko će se onda moći boriti za prava tih istih branitelja? Upravo je zato važno, a to je i cilj hrvatskih branitelja pa ono su dali život za ovu domovinu, da ova domovina ima vlastite institucije, da se te institucije ojačaju i da budu neovisni o politici i da provode njihovo pravo u djelo, institucije, a ne politika.
Slijedeća replika Nino Raspudić.
Poštovana zastupnice, naš posao zakonodavca nosi veliku odgovornost barem onima koji su je svjesni. To se prije svega odnosi na saborsku većinu koja može uvijek donijeti zakon kakav hoće. Ta odgovornost je velika zato što zakoni koje donosimo, ako su loši i ako su nedostatni stvaraju veliku štetu u praksi. Činjenica da danas raspravljamo o ovom zakonu je i činjenica priznanja da prije 3, 4 godine ista ova vladajuća većina nije donijela dobar zakon, jer što se bitno dogodilo u zadnje 3 godine u stvarnosti da se sada mijenja 50 ili 70 članaka zakona koji je donesen samo prije 3 godine. Ja primjećujem jedan nedostatak i političke i stručne odgovornosti da se kaže ispričavamo se, nismo dobro sagledali stvarnost, nismo dobro sagledali prije 3, 4 godine potrebe hrvatskih branitelja i probleme koje imaju u praksi pa sada nakon samo 3 godine trebamo mijenjati taj zakon. Evo to bih volio čuti. Oprostite, nismo odradili dobar posao prije par godina, ali evo trudimo se sada to [[Upadica: Vrijeme.]] popraviti.
Odgovor.
Slažem se s vama kolega Raspudić, inače ispada doista da se branitelje tretira kao potkapacitirane sebične pojedince kojima se može isključivo dobiti i nekakvom argumentacijom na tragu toga da, mi radimo na vašim pravima, mi ćemo vam dati još, još prava, nije bitno što se događalo proteklih 30 godina u praksi, nije bitno što prava nisu zaživjela, što neki nisu ni doživjeli ostvarenje svojih prava, što nismo pravovremeno popravili institucije koje nisu dovoljno brzo provodila vaša prava u djelo. To je sve nevažno, mi ćemo opet raditi još jedan zakon, mi ćemo opet se busati o prsa s pravima hrvatskih branitelja i to će hrvatskim braniteljima biti dovoljno. Žrtva za domovinu je sveta i nitko je ne smije koristiti da bi na njoj politički profitirao. I treba doista biti pošten i gledati ono što se dogodilo u praksi i da stvorimo zakonski okvir koji će ojačati institucije, a maknuti od moći politike prava hrvatskih branitelja.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Bojan Glavašević.
Hvala gospodine predsjedavajući. Kolegice, interesantna mi je bila opaska, imali ste ih nekoliko, o dokumentima iz vukovarske bolnice. Jedna od stvari koju tu treba reći da nije bilo zapravo jednog ono konstruktivnog i zajedničkog angažmana Ministarstva branitelja, ne mislim sad nego općenito sa primjerice Ministarstvom vanjskih poslova. Bilo je nekakvih razgovora u prošlosti sa srpskom stranom o povratu tih dokumenata, međutim nekako nije, to se nikako nije dogodilo. Boris Tadić je mislio da ih je donio pa je onda ispalo da ipak nije, pa onda prilikom posjeta Aleksandra Vučića relativno nedavnog predsjednici isto na kraju nije bilo to u pitanju. Dakle, da li imate nekakav možda evo za ministra konstruktivan prijedlog o tome kako bi se moglo na tome bolje raditi jer to definitivno jeste jedno od važnih pitanja i za Hrvatsku općenito cijelu Hrvatsku ne samo za branitelje.
Da, složit ću se s vama dokumentacija vukovarske bolnice koja je izuzetno važna i koja je vrlo detaljno vođena unatoč teškim uvjetima i dalje nije dostupna jer su je pripadnici JNA odnijeli i nisu je vratili. Podsjetit ću da je vukovarska bolnica bila otvorena za sve čak i za neprijateljske vojnike i da je doživjela jako velike napade. Jedna od njih kada su bačene 2 atomske bombe teške 250 kg tzv. krmače, srbijanski mediji govorili su o dvogodišnjoj zalihi artiljerije koja je išla na vukovarsku bolnicu i slala su se izvješća Europskoj komisiji, još uvijek nismo dobili dokumente vukovarske bolnice. Da bismo znali što je sa sudbinom onih koji su u to vrijeme bili u Vukovaru, što je sa sudbinom nestalih i svih ostalih. Svemu tome pomoći će nam doista ukoliko ministar učini nešto jasnije i ne samo deklarativno na zahtjevu da se vrati dokumentacija vukovarske bolnice jer se o njoj uopće ne govori dovoljno.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Raspudić, govorili ste o tome kako su hrvatski branitelji i žrtve Domovinskog rata svetinja u RH i ja bi samo naglasio da ovim izmjenama i dopunama želi se samo njihov status poboljšati i provedljivost zakona je dostupnija. No reći ću vam da političke opcije kako su se mijenjale senzibilitet ili ne senzibilitet, odbojnost ili mržnja prema braniteljima je bila očito vidljiva. Pa tako iz jedne političke opcije jedan ministar o svom prethodniku govori slijedeće, znači Matić govori o Pančiću, Pančić je bio nadobudan, napravio je puno pogrešaka, na kraju nije napravio ništa, imao je dobre namjere, ali nije dobro radio, govorio je Matić. A mi bi mogli reći i za jednoga i za drugoga da nisu napravili ništa nego su prouzrokovali najveći prosvjed u povijesti Hrvatske.
Odgovor.
Ljudi često ne razumiju kolika je to žrtva biti hrvatski branitelj, a ne mislim ni da sam ja ovdje osoba koja ima pravo docirati ili govoriti o tome. Ali bojim se da mnogo toga u hrvatskom društvu oko prava hrvatskih branitelja dolazi doista iz nerazumijevanja, recimo kada se govori o pogodnostima koja imaju hrvatski branitelji ili o kasti koja se dodatno stvara i pogodnostima koja imaju njihova djeca. Dijete jednog hrvatskog branitelja izvršilo je ovaj napad koji se kasnije prozvao terorističkim činom. Poznajem hrvatske branitelje kojima su se nažalost djeca ubila, dakle posljedice rata nisu samo direktne nego indirektne i na mnogo široj razini. Ali da bi se taj problem riješio i da bi društvo razvilo senzibilitet prema hrvatskim braniteljima za koji smatram da im doista pripada onda se ne mogu iskorištavati njihova prava u političke svrhe nego se treba raditi na pravima, a ne političkim bodovima.
Slijedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Damir Bakić.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani ministre. Spomenuo bih na početku najprije dvije stvari o kojima sam danas već imao priliku nešto reći. Prvo, nešto o sredstvima potrebnima za, za provedbu ovog zakona. Spominju se, spominju se dakle rezervirana sredstva u razdjelu Ministarstva hrvatski branitelji o aktivnostima A558041 konta 3237, zatim o aktivnosti A753008 konto 3721 i u A522027 konto 3721 spominju se dakle predviđeni troškovi, spominje se novac rezerviran na ta tri konta i za ovu 2021.g. i za 2022. i za 2023.. Problem je međutim u tome što zapravo projekcije za '22. i '23. za ta konta, u stvari ne samo za njih, nego za čitave pozicije koje unutar kojih su ta konta, projekcije ne postoje. Nema dakle tih projekcija u posebnom dijelu proračuna, nema dakle u dokumentima, proračunskim dokumentima koje smo mi ovdje u saboru za 2021. usvojili. U tom smislu sredstva za provedbu ovog zakona nisu, nisu na formalan način osigurana u državnom proračunu. Vratio bih se još jedanput i čl. 23. o kojem sam već imao priliku govoriti. Podsjetit ću, taj članak podrazumijeva da za obitelji smrtno stradalih hrvatskih branitelja koje su stambeno zbrinute prije 2010.g., dakle u vrijeme kad još članovi obitelji nisu trebali pri stambenom zbrinjavanju postići prethodni međusobni dogovor, zakon sada predviđa dakle da za te obitelji svaki član obitelji u istom nasljednom redu može, ima pravo svaki za sebe pojedinačno biti stambeno zbrinut. Ovime se zapravo otvara pandorina kutija i ako usvojimo zakon s ovakvom odredbom, ja mislim da je samo pitanje dana kad će se otvoriti mogućnost da doslovno svaka obitelj smrtno stradalog hrvatskog branitelja bude stambeno zbrinuta s nekolicinom stanova. Zato mislim da je ovakva odredba vrlo štetna. A evo sad još 2 ili 3 primjedbe. Za početak spomenuo bih čl. 7. u kojem se uvodi novi skup u zasebnom novo uvedenom stavku, uvodi se novi skup za sad nedefiniranih zdravstvenih prava. Kakva će ta prava biti pored svih onih koje zakon dosad i to s pravom naravno predviđa, kakva će dakle ta prava biti to u ovom prijedlogu zakona ne piše. Ne znamo. Ali pravo na ta prava dodjeljivat će opet povjerenstva koja će imenovati ministar. Svakako mislim da to nije dobar put na koji, na koji ovakav i slični zakon trebaju biti pisani. Onda još jedna primjedba koja je, možda nije odviše važna, ali, ali je indikativna. Čl. 44. spominje pripadnike HVO-a državljana RH koji od RH primaju invalidsku mirovinu, u stvari kao razliku invalidske mirovine koju bi dobili kao državljani RH po našim pravilima i invalidnine koju dobivaju u BiH, sad čl. 44. kaže ako se dakle pravomoćno utvrdi u BiH da je nastupilo smanjenje postotka tjelesnog oštećenja tada za razliku od odredbi trenutno važećeg zakona neće se u RH provesti ponovno vještačenje već će invalidnina ostati ista. Posve je misteriozno zbog čega to tako treba u zakonu stajati. I na kraju, i to je danas već spomenuto i reći ću i to, u čl. 46. bitno se nepreciznije i manjkavije definiraju podaci koje sadrži evidencija hrvatskih branitelja Domovinskog rata i smatramo također da to nije dobar put. Evo tu bih zasada stao. Hvala lijepo.
Vrijeme. Imamo nekoliko replika, prva je uvaženi zastupnik Željko Sačić.
Poštovani Kolega Bakić, meni je recimo doista neshvatljivo da se Ministarstvo hrvatskih branitelja, predlagač, odlučio ukinuti postojeći čl. 165. i da se jednom godišnje ovdje u sabornici raspravlja o svim aspektima prava, obveza i ostvarenja zapravo naših intencija, raspolaganja našim novcima hrvatskih poreznih obveznika koji su u samom ministarstvu preko milijardu kuna ali ministarstvo odnosno HZMO još više. Pa kako vi to doživljavate, da li je to vama, kako se to vama čini ta intencija? Na što to, kud to cilja, zašto je to?
Hvala vam lijepa, kolega Sačić na ovom pitanju. Dakle, da, ja sam zaista već i u izlaganju i u ime kluba spomenuo da se protivimo tom čl. 51. kojim se dakle dokida čl. 165., kojim se dokida obveza ministarstva da jednom godišnje podnese izvještaj Hrvatskom saboru o upravo izvršenju Zakon o hrvatskim braniteljima. To je tim čudnije, to je tim čudnije u svjetlu intencije kojom je ovaj zakon pisan, to je tim čudnije u svjetlu toga što je govorila i kolegica Raspudić, rastućih ovlasti ministarstva i samog ministra, to je tim čudnije i u svjetlu odredbi koje npr. kažu za pojedine aktivnosti ministarstva više neće biti primjenjivan Zakon o državnim službenicima, dakle čak štoviše, čak štoviše, imaju više razloga i više temelja da zapravo ministarstvo i ministar podnose ovom Saboru izvještaj o radu ministarstva. Začuđujuće, međutim mi ovim novim zakonom predlažemo da se takva odredba dokine.
Slijedeća replika, Marija Selak Raspudić.
Uvažena kolega, jedno je pitanje kolika je odgovornost dosadašnje vlasti za činjenicu da Zavod za vještačenje nije dobro radio po pitanju rješavanja status branitelja jer ako je to doista bio slučaj, onda je postojao sjajan argument da se ide direktno prema Vladi i prema zavodu da se ubrza postupak i rad zavoda učine kvalitetnijim da bi na kraju branitelji od toga profitirali a posljedično i svi ostali. No ipak mislim što se tiče nekih drugih stvari i intencije ovog zakona, da imate pravo i koristiti ga, nisu dvije identične stvari. Da ovo pravo stvara na neki način i poticajni okvir za branitelje uvažavajući njihovu žrtvu i da je činjenica o kojoj ste vi govorili, ono što vi nazivate Pandorinom kutijom, da će ne znam, djeca sada sva biti stambeno zbrinuta ili tako nešto, mislim da je situacija na terenu drugačija i problem obrnut, da se nedovoljno uvažava obiteljska trauma koja je prouzrokovana ratom i da nema te privilegije koju neki zakon može dati da bi se ona poništila.
Odgovor.
Hvala vam lijepa. Pa meni se čini da su naša mišljenja o ovom prilično podudarna, ja sam zapravo u izlaganju u ime kluba dakle, ja sam vrlo jasno rekao da smo savršeno svjesni potrebe i dužnosti društva u cjelini da pomogne mnogim braniteljima i njihovim obiteljima, s jedne strane. S druge strane, upravo ovo što govorite a ono što citira čl. 23., dakle nudi neke nove pogodnosti koje upravo zapravo ne idu tim smjerom, koje ne pomažu tamo gdje trebaju pomoći. Potpuno je apsurdno da neka obitelj, da neka obitelj smrtno stradalog branitelja bude stambeno zbrinuta ili zbrinjavana tako da dobije N stanova dok s druge strane neki drugi branitelji, zapravo nemaju ono elementarno psihosocijalnu ili medicinsku pomoć. U tom smislu ovaj zakon zapravo ne pogađa tamo kamo treba. Hvala.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani kolega, meni se čini da prema Zakonu o upravnom postupku nije dopustivo da ministarstvo ugovara poslove po ugovoru o djelu oko procjene nečije zdravstvene sposobnosti, kao prvo ... [[Govornik se ne razumije.]] organu a da onda dakle s jedne strane ima ugovor sa izvršiteljem i onda da u drugom stupnju isto to ministarstvo ocjenjuje to rješenje ispravnim ili neispravnim. Mislim da se to kosi sa Zakonom o upravnom postupku ali upravo se to predlaže u prijedlogu ovog zakona.
Odgovor.
Da, hvala vam na ovoj intervenciji, ja vjerujem da je tako ali zaista ne bih bio u stanju decidirano to potvrdit to što lažete, zaista ne mogu reći da, da raspolažem precizno tim podatkom. Mislim da ste u pravu ali ne mogu reći više.
Slijedeća replika, uvažena zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem vam se. Poštovani kolega, čuli smo i ove druge replike, mnoge od njih idu u smjeru da postoji kritika činjenice da će o svemu zapravo velikom broju prava sada odlučivati zapravo direktno ministar, budimo realni jer on je taj koji osniva povjerenstvo i da to sigurno otvara priču i povećava zapravo koruptivne rizike i svi smo toga svjesni i ne možemo pred time zatvarati oči da korupcije u postupcima utvrđivanja primjerice i invaliditeta, sada ne govorimo samo o braniteljima nego i inače, u postupcima stjecanja određenih statusa i prava, korupcije nije bilo. Ovime zapravo otvaramo put da je ima više. Mene zanima koji bi bili i vaši prijedlozi šta moramo u ovaj zakon ugraditi kao sigurnosne, kao osigurače da bi smanjili te koruptivne rizike o kojima zapravo ovdje govorimo?
Odgovor.
Hvala vam. Dakle, ja naprosto mislim da je dakle smjer kojim je ovaj zakon krenuo, smjer koji je dakle krenuo, kojim je krenuo rješavati braniteljske probleme na način da se umjesto da se institucije unaprjeđuju, da se zaobilaze, da je taj smjer zapravo teško popraviti. I on u sebi nosi još jednu opasnost na koju je nekolicina kolega u svojim izlaganjima ukazala, ne radi se samo o koruptivnim rizicima, radi se o nečem što je implicite, implicite zapravo neću reći potiče, ali omogućuje dodatnu podjelu u društvu i dodatnu antagonizaciju za što nema nikakve potrebe i zapravo često time činimo i nepravdu gledajući braniteljsku populaciju u cjelini, a pri tom misleći na one koje svoje privilegije kojima su dodijeljene, nezaslužene privilegije ili koji privilegije uopće ničim ne zaslužuju. Hvala.
Sljedeća replika Nino Raspudić.
Poštovani kolega. Samo bih malo nadopunio kontekstom ovu činjenicu gdje ste istaknuli čuđenje zašto ako u BiH smanje invalidninu pripadnicima HVO-a u Hrvatskoj se neće smanjivati. Vaše stajalište je potpuno razumljivo ako bismo pretpostavili da u BiH imamo fer komisije i normalan kontekst. Međutim, nažalost tamo ne vrijede ni zakoni matematike na isti način za sve. Sjetit ćete se primjera od prije par godina kada je Valentin Inzko poništio odluku centralne izborne komisije da pet nije trećina od 17 i rekao u BiH je pet trećina od 17 kada treba izabrati vlast bez legitimnih predstavnika Hrvata jer nisu uspjeli unatoč promjenama zakona koje su s polovice to smanjili na trećinu potrebnih glasova iz Doma naroda i unatoč tome što iz bošnjačkih županija se bira šest, ali Elvira Abidć Hrvatica je odbila glasati za to pa je falio jedan. Dakle, tamo gdje se mogu mijenjati zakoni matematike možemo pretpostaviti i zakonodavac je to očito uzeo u obzir, evo da ih malo i obranim, da komisije iz institucija bez legitimnih predstavnika Hrvata se mogu na taj način iživljavati na pripadnicima HVO-a. dakle, razumijem vaše iznenađenje kada ste to vidjeli [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] ali treba uzeti u obzir kontekst nažalost koji je u BiH.
Odgovor.
Da, hvala vam. Naravno dakle savršeno sam svjestan da su takve stvari moguće, međutim naprosto kada se čita zakon postojeći tekst i kad se čita ova predložena izmjena onda to ne djeluje logično. Zato što zapravo zakon trenutno važeći zakon, ne podrazumijeva automatsko prihvaćanje takve nove ocjene organa BiH, postojeći zakon zapravo podrazumijeva naprosto mirno, objektivno ponovno vještačenje ovdje u RH. Nema nikakvog razloga ako za to postoji vanjski poticaj da se to ponovno vještačenje ovdje i ne provede. Dakle, ne dovodim u pitanje niti vjerodostojnost, niti ne vjerodostojnost organa BiH nego naprosto mi nije jasno zbog čega u situaciji kada vanjski poticaj postoji odustajemo od nečega što je naprosto logičan i razuman korak administracije. Hvala.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Željko Sačić.
Kolegice i kolege. Danas smo jako puno čuli o različnim aspektima ovog prevažnog značajnog zakona i koliko sam vidio svi smo ishvalili ono i potaknuli da se ide u zaštitu prava najvećih žrtava i najzaslužnijih za slobodu domovine Hrvatske, ali isto tako nesmiljeno smo ukazali na sve ono što po našem mišljenju nije dobro, što vodi u jedan raskorak sa hrvatskom javnošću, sa hrvatskim ljudima, u ono što nas hrvatske branitelje istinske koji smo iz različitih motiva, prije svega iz domoljublja bili spremni žrtvovati vlastito zdravlje i život da danas nam neko prigovara, ne to ste radili radi novaca. Ne, ne želimo to. Mi želimo da bude pravedno, da bude tako kako je u svim ostalim državama svijeta koje imaju slične probleme, sličnu populaciju pa na kraju krajeva to smo i zaslužili i znači idemo putem da dademo sve što treba da ispravimo nepravdu koja se u dosadašnjim vremenima nakupila, ali da ne prelazimo određena prava, određene mogućnosti koje nas konfrontiraju sa hrvatskim narodom. To ne želimo. Mi ne želimo biti nasuprot hrvatskog naroda jer smo solidarno za njega želili poginut, a ne trebamo sada da nas neko konfrontira i s nekakvih usko stranačkih, političkih i bilo kakvih razloga, e vi ste sada počašćena kasta, a ovi drugi će služiti, uplaćivat da vi ljetujete mirno, ne to ne želimo. Slijedom toga ostaje začuđujuća činjenica znači nije samo kruha, nije samo život o tome što ćemo pit i jest, mi hrvatski branitelji željni smo pravde. Gospodine ministre, potpredsjedniče Vlade vas kao ministra kog smo podržavali, koji ste naš predstavnik osobno sam se borio itekako mnogo da vam je fino u ministarstvu prije šest mjeseci, evo vam svjedoka ovdje. Htjeli su vam ministarstvo utopit, zamislite. To smo mi spriječili Bogu hvala. I sada šta od vas očekujemo? Pa od vas očekujemo ne samo da nam dadete 50 kuna na mirovinu nego da vi ključne stvari rješavate za hrvatske branitelje, a to je a nažalost nije, niste učinili ništa da se postigne pravda, da oni, a to je vaša dužnost također, da oni koji su činili zločine, zlo na štetu hrvatskog branitelja, hrvatskog stradalnika da bude procesuiran. Nažalost, od abolicije od svih ovih vremena mi smo svjedoci, dapače čak je svojedobno gradonačelnik Penava u Vukovaru velebni skup organizirao, a vi ste eto ko Poncije Pilat ne bi se štel mešati. Pa tu ste prvi govornik trebali biti tada. Također znači to je ono što kaže ne samo kruha i vode nego moralnu satisfakciju, pravde smo žedni gospodine ministre, to nam morate dati. E sad, ove godine su prošle u Vladi ste, šta ste učinili sa ministricom kulture, sa predsjednikom Vlade, sa institucijama, pa mi smo morali imati 5 filmova za Oskar nominira, koji će biti nominiran za Oskar, platit to i da stavi žrtvu. Naša draga kolegica Raspudić jasno primjećuje, Selak Raspudić da je to ta žrtva kako smo ju materijalizirali kroz ovih godina od detuđmanizaciji govorim od 2001., od izdajnika Mesića itd., itd., kad su nam sve pobacali, kriminalizirali i stavili lance šta smo napravili da dođemo našoj hrvatskoj djeci reći evo to su naši heroji. To je između ostalog, koliko ste odličja i medalja dali, medalja za akcije, ključne akcije u povijest moraju ući, one su zanemarene, malo smo na Odboru za ratne veterane sasvim sam siguran da će gospodin Đakić to podržati, išli na diskusiju oko toga da te medalje dademo ključne koje govore o herojstvu. Pa nije nakon 900 godina sloboda pala s neba i vi to znadete. I vi to znadete jako dobro ali nemojte zaboraviti i to je također tema ovog Zakona o hrvatskim braniteljima. I o tome moramo pričati. I o tome moramo posvećivati pažnje. I o Gigiju Bišćanu koji je umro pokoj mu duši to je onaj dragi heroj što nas je pratio u kolicima [[Upadica: Vrijeme.]] sa zastavicom na svim protestnim skupovima za Gotovinu, branitelje, on je umro 18 dana kasnije, da je 18 dana ranije pokoj mu duši [[Upadica: Vrijeme.]] obitelj bi mu imala ono što, 18 dana kasnije i nemaju. To su strašne stvari.
Prva replika zastupnica Marija Selak Raspudić.
Protiv sam toga da se bilo koja prava koja dobivaju branitelji i njihova djeca nazivaju privilegijama. Imam tu sreću da imam živog oca i oni koji nemaju tu sreću čije su obitelji ili članovi obitelji poginuli za vrijeme rata sigurno ne shvaćaju kao privilegiju činjenicu da mogu dobiti, da mogu dobiti jedan, dva, tri, pet ili pedeset materijalnih stanova ili dobara. Nema tu privilegije koja može kompenzirati žrtvu člana obitelji koji je u ratu nestao. Dakle, mislim da tu svi trebamo paziti kada govorimo o tome da to ne nazivamo privilegijama, možemo to eventualno zvati pravom, a kao takvo je slaba kompenzacija za tu žrtvu. No, isto tako složit ću se s vama da je temeljni zahtjev onih koji primjerice imaju u obitelji nestalog člana taj da se riješi njegova sudbina, a ne da im se da jalova materijalna kompenzacija za nerješavanje onog temeljnog problema koji ih muči.
Odgovor.
Da, ja vam se zahvaljujem, sasvim sigurno da podržavam vaš stav, a stoga ovaj trebali bi mi pitati naše supruge znate, našu djecu, naše supruge su posjedile u roku od sat, dva, od 10 sati. One su isto žrtve, one su stradalnici Domovinskog rata, za njih nitko ne pita. Za te obitelji koje vi kažete, za djecu koja su izgubila svoje očeve, koji su invalidi koje gledaju dnevno, a mi njima moramo, kako ćemo ih nahranit, ne možemo ih materijalno nahraniti, mi moramo njima pristupat i na druge načine u duhovnoj sferi, a to su kulturna identitetska, umjetnička djela, sve moguće vi ste pametniji od mene vi to znadete što se sve treba napraviti da to dijete kad dođe u osnovnu školu, srednju školu, na fakultet da s ponosom kaže e to je moj otac stvarao, to je moja majka, to je moj brat, a ne to su sve ratni zločinci kriminalizirani, to su PTSP, takvu klimu moramo stvoriti. Hvala vam lijepo.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Stipo Mlinarić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi zastupniče pošto ste bili u specijalnoj policiji što kažete na to da je krajinska policija '97.-me godine prevedena u MUP i da koristi sva prava o dragovoljcima Domovinskoga rata. Što kažu vaši suborci, vaši policajci da su u istom rangu sa četnicima protiv kojih su se borili na Dinari, u Slavoniji, na Dubrovniku ili bilo gdje drugdje? Zašto se ne rade takve promjene zakona da se takve devijacije koje su se dogodile nažalost da se isprave? Zašto ne idemo na te promjene zakona da izbacimo te ljude da ne mogu koristiti znači prava hrvatskih branitelja?
Odgovor.
Apsolutno vas podržavam, razumijem. Svojedobno 2003. godine kad sam bio predsjednik Udruge specijalne policije, časne imali smo kad se govorilo i kasnije o registru hrvatskih branitelja upravo je to tema u MUP-u bila jer u MUP-u postoje sve evidencije svih tih Martićevaca jer su oni '90.-te godine bili u MUP-u zaposleni. '90.-te 1., 2., 3., 4. i 5. mjesec do '92., do '91. do 1., 2. mjeseca čak su neki bili ovaj s nama u tim posebnim jedinicama policije, Bogu hvala da nas nisu ponoći pobili jer je s nama bio u sobi, a ujutro s oružjem pobjegao na drugu stranu. Eto, znači mi u MUP-u i borio se naravno protiv ovaj svojih kolega, mi u MUP-u znademo tko je, to je potez pera. To je ono što se treba zatvoriti, a ne otvarati im vrata u Zakonu o civilnim žrtvama Domovinskog rata i abolicijama i eto u ime pomirbe koju ćemo u Gruborima ovaj svečano za hrvatsku javnost i srpsku napravit, sve zaboraviti. Nećemo zaboraviti, ne smije zaboraviti [[Upadica: Vrijeme.]] što je nepravda.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Ante Deur.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani zastupniče sigurno da u sve ove godine vi kao dionik Domovinskog rata, a i dionik vlasti koje su imali ste priliku dugo godina i sudjelovati u mnogim stvarima i sad ste neke činjenice iznesli, svjesni ste kroz koje su tegobe hrvatski branitelji, članovi njihovih obitelji, obitelji nestalih i branitelja i civila prošli, a i Zakon o civilnim žrtvama. I sami to u neformalnom našem razgovoru priznajete i ministru Medvedu i predsjedniku Plenkoviću koliko su puno napravili. Ja bi volio da na isti način kad dođete za govornicu date to priznanje i kao naš suborac, kao prijatelj, a i istinski ono što ministar hrvatskih branitelja napravio u jedinstvu ovog zakona da on bude bolji, a svi smo ovdje zajedno da bude još bolji. Hvala vam.
Odgovor.
Pa nemam nikakav problem reći da je u ovom zakonu koji je gospodin ovaj predlagač u ime predlagača g. Medved predložio je izvrsna stvar i ja se tome klanjam, odredba da dragovoljstvo Domovinskog rata odnosno brigadisti, specijalci, svi ostali, samo činjenicom da su prošli Domovinski rat zbog Božje volje nije dobio geler ni granatu ni metak, nit ga zarobilo nit je obolio, da sama ta činjenica ako je bio 3 g. takav snažan heroj a znate koliko ih je, da mu se to prizna 20% kada će ostvariti pravo na stan jer dosad to nije imao pravo. Džabe mu bilo što se borio 5 g. hrabro, znate kako, lav, ali nisi invalid, neš dobit stan i eto, živi ko zna di, podstanar. Sad ste to ispravili, isto tako onaj koji je bio 4 g., to je izvrsno ali ste mi tu specijalce, pričuvni sastav zakinut jer ste njima proveli, cjepidlačili, 5 dana si bio na Velebitu a onda te mjesec dana nije bilo, pa opet bio 10, e ne može, to za pričuvni sastav specijalne policije, to je posebna tema i njih morate jer svi drugi pričuvni sastavi imaju u kompletu [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] priznamo, a nama ste cjepkali [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] a znate koji su heroji bili. Znate kakvi, da bar znate.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Rade Šimičević.
Zahvaljujem, potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi zastupniče, evo mi smo svjedoci da je kontaminirani prostor kad su u pitanju branitelji i da pišu, govore o Domovinskom ratu oni koji za to zapravo nemaju pravo a mi znamo da rat nije bio piknik, da je u rat trebalo otići, uzeti pušku i boriti se protiv četnika i stvarati neovisnu državu Hrvatsku. Moje pitanje vama, da li ovaj zakon iz 2017. je bio toliko dobar da on nije trebao biti mijenjan ili pohvaljujete ministra Medveda što se odvažio promijeniti one stavke koje nisu prihvatljive da bi se doista ubrzao postupak rješavanje prava hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata? Hvala.
Kao što sam u uvodu reko, ovaj zakon iz 2017., stupio na snagu 2018. je bio dobar u djelu kojem je objedinjeno proširio odnosno na cjelokupan način, jedinstven regulirao prava hrvatskih branitelja i tu je on izvrstan iskorak u odnosu na razdoblje prije međutim nisu, tu su napravili polukorak. Zašto nisu kako kaže kolegica gđa. Vlašić Iljkić, i ostali kolege, zašto on nije kad je vidio da je problem u Zavodu za vještačenje, zašto nije poduzeo određene mjere da taj zavod kadrovski, stručno, materijalno, ne znam kako ojača, da naši hrvatski branitelj nema dojam odnosno hrvatska javnost, e vi ste sad privilegirani partizani, kasta, vas ćemo posebno rješavati u našem ministarstvu i to kako ja ministar odredim po ... [[Govornik se ne razumije.]] a vi ostali dalje čekajte, vi ste manje bitni. To ne treba raditi. To je ono što mislimo da se moglo bolje, trebao je ministar ove milijune kuna [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] osigurat da taj zavod stavi u punu funkciju recimo kad me baš pitate zašto.
Hvala lijepa. Imamo repliku slijedeću poštovanog zastupnika Pavličeka, izvolite.
Poštovani kolega Sačiću, dobro ste rekli jednu rečenicu u vašem izlaganju da ste vi branitelji žedne pravde. I naravno da ste žedni pravde jer živimo u državi kada pitate mlađe generacije nek nabroje tri heroja Domovinskog rata, ne znaju ih nabrojati. A sjetimo se svi mi one bivše države, svi znamo ko je bio Boško Buha i svi znamo koji su bili narodni heroji, svi znamo sve ofenzive partizana. Hrvatsko društvo i hrvatska vlast je zakazala, ne ova nego sve prethodne. Mi ne učimo svoju djecu o svojoj povijesti, sramimo se svoje vlastite povijesti. Pa imamo apsurd da danas u hrvatskoj državi imate četničke spomenike, navedite ministre jednu državu u EU-u gdje imamo spomenike neprijateljskim vojnicima. Zato je kriva hrvatska Vlada, nitko drugi. Ona može mijenjati zakone. Ja ne mogu, ja ću uvijek podržat ono što je dobro, ali isto tako ću reć da ovo nije dobro i ovo što se danas radi i ovaj zakon koji će poslije ovoga nas vodi i otvara Pandorinu kutiju i slijedeće generacije će zbog toga ispaštati [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] zbog koalicije vas i SDSS-a.
Hvala lijepa, odgovor poštovanog zastupnika Sačića.
Slažem se s vama apsolutno, što je i očekivano, dakle zakazalo je društvo, elita od 2001. g. da ne kažem od smrti Predsjednika Tuđmana ovamo, kad nas je bagra detuđmanizirala, okrenuo se kotač povijesti nazad i sve što smo dobro odradili mi i živote žrtvovali i hrvatski narod ostvario stoljetne težnje se bacilo u blato, sustavno se išlo ... [[Govornik se ne razumije.]] a ne da se uči. I danas mi imamo kurikule koji u školi uče, daju model ministre Medvedu, prvi posao za vas, da se u Hrvatskoj građanski rat vodio. Pa ljudi moji, o čemu pričamo? Pa šta HTV radi, ministre Medved? To je vaše, tu unutra krenite, imate ovdje najmanje 100 000 gardista i specijalaca ispred ili iza vas koji će reć prekinite s tim. To sam i vama poručio.
Hvala lijepa. Imamo slijedeću repliku poštovanog zastupnika Zekanovića, izvolite.
Poštovani kolega Sačiću, temelji hrvatske države su Domovinski rat a ti temelji su napravili upravo hrvatski branitelji. EU u kojoj se trenutno nalazimo, možda se raspadne kao Rimsko Carstvo a što su temelji naše države jači, što više u njih ulažemo, hrvatska država je čvršća. Toga ste svjesni vi i vjerujem da su svjesni svi hrvatski branitelji i hrvatski domoljubi. Postavit ću vam jedno konkretno pitanje, jednostavno je. Nismo ga čuli, odgovor na ovo pitanje nismo čuli od ministra a to je, evo želim vaš komentar na činjenicu da je ministar tri puta izbjegao odgovor na pitanje koliko ima novih hrvatskih branitelja odnosno koliko hrvatskih branitelja je po novom zakonu ostvarilo status? Mene zanima vaš stav zbog čega ministar izbjegava odgovor na ovo pitanje.
Poštovani zastupnik Sačić.
Da, ja sam isto ostao doista neugodno ... [[Govornik se ne razumije.]] nije bilo potrebe to g. ministre eskivirat, vi ste rekli koliko je broj pokoj im duši je bilo kad ste došli, 400 044, 45, a 15 000 je pokoj im duši umrlo, sad je 4030, ali mogli ste reći bez ikakvih problem ada ste u međuvremenu 6000 novih ovaj u registar zapisali niste ih vi kadrovirali što bi se reklo nego Ministarstvo HV-a i unutarnjih poslova, ali vi ste ti završno koji, zašto o tome, pa trebali ste reći da imate 14.000 zahtjeva ovaj za hrvatske ratne invalide, sad nakon što 2018. su otvorena vrata. E sad, to je nepotrebno ovako, mi možemo onda zaključit da nešto manipulirate, a to se ne smije, hrvatska javnost mora znati, mora znati, a uvijek možemo o tome, predsjednik Tuđman je ovdje reko da nas je bilo 327.529.
Hvala, hvala lijepa. Slijedeća replika poštovanog zastupnika Ćelića.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani zastupniče Sačiću, vi ste u vrlo emotivnom nastupu, što ja potpuno razumijem, spomenuli određene probleme s kojima se svakodnevno susreću hrvatski branitelji. Promičete i kulturu zahvalnosti. Nisam od onih koji sada trebaju nekakve panegirike prema ministru hrvatskih branitelja Medvedu, no morate se složit da otkad je on ministar hrvatskih branitelja da hrvatski branitelji lakše dišu. Ja bih ovdje spomenuo problem s kojim se i vi svakodnevno vjerojatno susrećete, to je pojam „socijalne isključenosti“, govori se o privilegijama, a zapravo ta socijalna isključenost itekako pridonosi da hrvatski branitelji budu rizična populacija ne samo za zdravstvene probleme, postoje brojni hrvatski branitelji koji još uvijek nisu riješili stambeno pitanje, koji su faktički beskućnici, tu prije svega mislim na samce i ja vjerujem da je i ove izmjene i dopune zakona korak naprijed prema boljoj kvaliteti života tog rizičnog dijela.
Hvala, hvala lijepo. Poštovani zastupnik Sačić.
Apsolutno da podržavam ovo upravo ispravljanje tih nepravdi prema ljudima koji su, sad prošlu subotu sam bio sa njih, u epidemiološkim mjerama, ovaj sa nekoliko njih sam pričao, hoću reć u jednom druženju, al poštivajući epidemiološke mjere, gdje vama srce stane kad čujete te priče koji su aktivni i pričuvni djelatnici specijalne policije i heroji, odradili u ratu, to je za, ne za oskara, nego ne znam za isklesat što se tu zbivalo i on danas meni kaže nakon te priče di sam danas, šta ja od toga imam. To se ne smije dogodit, to se ne smije, to se mora ispravit, da, a ministra ćemo hvalit za ono što treba da ga hvalimo, al ćemo ga isto tako kritizirat opravdano za ono što smatramo da je otišo tamo gdje, gdje nije interes, a nećemo danas o tome, bit će prilike.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Stričaka.
Hvala. Uvažene kolegice i kolege, poštovani zastupniče Sačić, ratni načelniče stožera specijalne policije MUP-a, ulazimo u 30-te obljetnice početka Domovinskog rata. Rođeni ste u varaždinskom kraju i smatram da vam je poznat doprinos varaždinskih policajaca u obrani domovine, 37 poginulih od čega 31 u Vukovaru poginuo ili nestao, u samom Vukovaru ili kod pokušaja proboja. Tek ove godine, znači od 30.g. od prvih stradavanja varaždinski policajci će dobiti svoj spomenik, do ove godine nije bilo inicijative. Ove godine će tek dobiti počast za svoju žrtvu koju su podnijeli na samim počecima Domovinskog rata i smatram da je to briga i poštovanje prema braniteljima, a pogotovo prema našim poginulim kolegama.
Poštovani zastupnik Sačić.
Samo se mogu s vama složiti i duboku zahvalnost izrazit čelnicima lokalne vlasti i regionalne lokalne samouprave i grada da su izrazili tako zasluženu jednu i ministra oprostite svakako ko je sudjelovao, da su dobili zasluženu pažnju. E to pridonosi da naša djeca se vesele i skakuću oko onog parka „Pume“ da znaju da su tu jedni od najvećih heroja Domovinskog rata i „Pume“ i „Rode“ i policajci vukovarski koji su ogromnu žrtvu. To je to o čemu ja govorim, al to je prvi mali korak, trebamo daleko više, to je, mislim samo po sebi čini mi se da je to 30.-ta godina, pa smo došli, već sve govori, da smo negdje debelo spavali, debelo u krivom smjeru išli, dal sad to možemo ubrzanim tempom? Moramo, moramo to radi naše djece i da ostavimo Hrvatsku takvu kakva treba bit, pa ona mora vječno živit, a ne kao što nam g. Pupovac prije 2-3.g. najavljuje da će završit ko NDH. Neće završit kao NDH ova hrvatska država.
Hvala lijepa, hvala. Slijedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Vesne Nađ, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovani potpredsjedniče vlade i ministre sa državnim tajnikom, kolegice i kolege. Zakon o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji po mjeri branitelja je jedan od stalno isticanih razloga zbog kojih se podigao šator u Savskoj 66 i bio tamo 555 dana. Tražili su da se hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata vrati dignitet. Đuro Glogoški jedan od voditelja prosvjeda nakon završetka prosvjeda rekao je da otkada smo počeli s prosvjedom kroz šator su prošle stotine tisuća branitelja i onih koji su nam se obraćali s povjerenjem jer su izgubili povjerenje u hrvatske institucije i zbog toga možemo reći da je ovaj šator postao institucija. E iz te i takve institucije proizišao je Zakon o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji pod palicom Đure Glogoškog koji je očito neprovediv. Hvalili su se otvaranjem rokova za priznavanje statusa HRVI i s osnova bolesti, a sada su priznali da su toliko zakomplicirali postupak da se samo pred vještačenje odnosno stručna procjena u zdravstvenim ustanovama traje gotovo 2.g. jer tu su problemi nedostatka liječnika, upućivanja branitelja u udaljene bolnice koje raspolažu s ljudstvom i kapacitetom, pa sad predlažu izbacivanje te stručne procjene iz postupaka priznavanja statusa HRVI. Dakako da je to izvan svih rokova koje predviđa Zakon o općem upravnom postupku. Sada se predviđa i ukidanje vještačenja u Zavodu za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom opet zbog dugotrajnosti postupka, o čemu je govorila i kolegica Vlašić-Iljkić u ime Kluba SDP-a i umjesto da se reorganizira rad tog zavoda traži se da se vrati vještačenja u okrilje Ministarstva hrvatskih branitelja i uz metodologiju koju će propisivati ministar branitelja. Sad pitam potpredsjednika Vlade i ministra, pa zar vi kao potpredsjednik Vlade niste mogli doći predsjedniku Vlade i reći, postupak predugo traje, branitelji predugo čekaju, dajte riješite reorganizaciju toga zavoda. Dakle, ponovo se ocjena oštećenja organizma vraća u Ministarstvo hrvatskih branitelja. Očito ministar Medved ima zadatak da još malo pribavi političke poene HDZ-u prije lokalnih izbora. Moram čestitati ministru na tajmingu, dva mjeseca prije lokalnih izbora. Ne treba više niti ratni put kao prikaz ratnih zadataka, dovoljan je uvid u evidenciju hrvatskih branitelja. Pa tko će nakon 25 godina od završetka Domovinskog rata utvrditi uzročno-posljedičnu vezu bolesti i sudjelovanja u Domovinskom ratu, koji će to liječnik moći učiniti bez da ima ratni put odnosno prikaz gdje je taj branitelj bio, gdje je sudjelovao i kako u Domovinskom ratu? Tim više što nakon toga, nakon sudjelovanja bilo niz traumatskih iskustava, možda je bio i gubitak posla i gubitak člana obitelji, sada je i pandemija i potres i sve ostalo. Dakle, osim toga vidimo da ministar branitelja ne zna ili neće da kaže koliko je novih branitelja ušlo u evidenciju odnosno registar. Od kad je registar postao nevidljiv, mi zapravo ne znamo koliko branitelja ima i koji su u registru. Briše se nacionalni i regionalni centri za psihotraumu područne jedinice i centri za psihotraumu i sada će vanjski stručnjaci ocjenjivati odnosno raditi na psihosocijalnoj pomoći, a za njih neće vrijediti ona ograničenja kao i za Zakon ostale za državne službenike. Ovo je očito radi skupljanja političkih poena prije lokalnih izbora, ali je atak na državni proračun. Atak na državni proračun u vrijeme pandemije kad ne vidimo kraj te pandemije, u vrijeme kada imamo dakle poslije potresa obvezu da obnovimo zgrade i kad državni proračun dakle je samo lani bio u padu 8,9%. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo nekoliko, prvo povreda Poslovnika, prva je poštovanog zastupnika Deura.
238., poštovana zastupnice vi kao dionik najvećih stradanja hrvatskog vojnika i policajca od ministra Pančića dionika do Freda Matića koji su stvarali da 100%-tni invalidi na čelu sa Đurom Glogoškim stoje ispred svog ministarstva i vape i mole svoju državu i institucije. Oni su za svoju državu i institucije dali svoje živote, tijelo, oni što vi niste razumjeli, ono što ste stavili bacili u stranu [[Upadica Reiner: Hvala.]] ta institucija koju ste vi predvodili je nešto najstrašnije što se hrvatskom branitelju dogodilo.
Hvala. To nije bila povreda Poslovnika nego replika pa vam moram dati opomenu to znate i sami. Sljedeća povreda Poslovnika je poštovanog zastupnika Đakića.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Također 238. članak je povrijeđen jer gospođa Nađ kolegica Nađ govori neistine, da ste pomno pročitali zakon i njegovu raspravu u javnom savjetovanju vidjeli bi da je prihvaćeno da ratni pust ostaje kao takav, kao glavni dokument. Znači vi kao profesionalka koji ste radili toliko godina u Ministarstvu za hrvatske branitelje niste se ni educirali kako bi vidjeli što je to prihvaćeno, a što nije prihvaćeno.
Hvala lijepo. Isto tako pitanje istine i neistine nije stvar Poslovnika pa onda moram i vama dati opomenu jer nije prekršen Poslovnik bez obzira na to da li netko govori ili ne govori istine. Sljedeća povreda Poslovnika isto poštovanog zastupnika Glavaševića. Izvolite. U čemu je povrijeđen?
Poštovani g. potpredsjedniče odustajem od povrede Poslovnika budući da ste iznimno dobro reagirali i evo hvala vam na tome.
Ja mislim da ja uvijek isto reagiram, ali molim. Imamo replike sad, prva je poštovane zastupnice Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice. Vidim da vas i danas još uvijek smeta prosvjed i šator koji je bio pred Ministarstvom branitelja nažalost, a bio je zato što su bili nezadovoljni statusom koji su tada imali u vrijeme kada ste vi bili državna tajnica u tom ministarstvu. Tada se pokazao odnos prema hrvatskim braniteljima, nažalost onakav kakav nikad nije trebao biti, tada je hrvatski policajac upućen na hrvatskog branitelja ovdje na Markovom trgu, tada ste vi kao dužnosnici tog ministarstva koji ste trebali biti prvi na usluzi hrvatskim braniteljima ulazili na stražnji ulaz u ministarstvo i niste ih htjeli primati na sastanke i s njima dogovarati kako poboljšati rješavanje njihovih problema. Ovaj ministar i HDZ-ova vlada donijeli su zakon koji je provediv, ali nažalost kroz vrijeme provođenja ustanovljeno je da se može poboljšati da se može i treba ubrzati procedura [[Upadica Reiner: Hvala.]] i zato se predlažu ove izmjene.
Hvala. Poštovana zastupnica Nađ.
Zahvaljujem. Dakle, očito HDZ ima privatizaciju na javne politike prema braniteljima. Nije bilo dovoljno što je vlada SDP-a otvorila Memorijalni centar Domovinskog rata Vukovar, što smo započeli izgradnju i gotovo izgradili Dom hrvatskih veterana u Lipiku, što smo osigurali sredstva za četiri veteranska centra, riješili imovinsko-pravne odnose, projektnu dokumentaciju, što smo započeli izgradnju spomenika za 402 djece poginule u Domovinskom ratu, to ništa nije vrijedilo važno je da nismo bili HDZ-ovci. Hvala lijepa.
Slijedeća je replika poštovane zastupnice Peović.
Evo kolegice Nađ zanima me zbog vašeg iskustava kojeg imate, a uz želju da svi naši ljudi u Hrvatskoj budu privilegirani, jedno pitanje. Znači vrijeme provedeno u Domovinskom ratu računalo se kao staž osiguranja u dvostrukom trajanju pod određenim uvjetima, možemo li taj staž osiguranja u dvostrukom trajanju osigurati i zdravstvenim radnicima koji su u respiratornim centrima koji se bore protiv korone, svi koji su uključeni protiv korone? Ono što negdje mi se čini kao dobar prijedlog i koji smo uputili dakle prema u obliku zaključka, a odbijen je nažalost od naše Vlade, uspostavlja nekakvu znak jednakosti ovih vremena u kojima danas živimo koji su stvarno iznimni u odnosu na ono što se zbivalo u ratu ne bismo li dakle mogli naše ljude koji su sada na toj prvoj liniji obrane kako se kaže u respiratornim centrima, zakonski izjednačiti i omogućiti im taj staž osiguranja [[Upadica: Hvala.]] u dvostrukom trajanju.
Zahvaljujem. Svakako da bi to trebali učiniti kao zahvalu zdravstvenim radnicima za sve ono što su učinili u ovoj pandemiji Covida-19. Ali naravno ne u ovom zakonu nego u lex specialisu koji će to regulirati.
Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Pavića.
Poštovana zastupnice, evo u našoj državi gdje se kunemo u digitalizaciju, gdje se kunemo u registre koje ćemo, koje ćemo oformiti, gdje se kunemo u to da ćemo imati točne evidencije dešava nam se zapravo da se evidencije gube i da se ne zna da recimo jedan branitelj ima istovremeno stan u Zagrebu koji je dobio od države, da ima istovremeno kuću na Baniji koju je dobio od države, takve se evidencije ne prate, takve se evidencije ne vode. Istovremeno branitelji koji stvarno trebaju, koji stvarno trebaju dobiti ih, kojima je to potrebo, oni to nemaju. Zašto? Zbog toga jer su to dobile elite. I onda vas se tu kritizira da vi nešto niste napravili. Stvarno dečki ne fer i nepošteno.
Poštovana zastupnica Nađ.
Hvala lijepa. Dakle, sveobuhvatna evidencija ili registar prava i statusa hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji trebao bi javno biti dostupan sukladno Zakonu o zaštiti osobnih podataka i općoj uredbi o zaštiti osobnih podataka. Nije potrebno ništa tajiti, branitelji i članovi njihovih obitelji smatram da ne žele da budu tajni.
Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Klarića.
Uvažena kolegice, svatko tko je sada sluša ovu vašu raspravu je jasno zbog čega su branitelji bili tolike dane ispred ministarstva i noćili u šatoru. Vi se usuđujete prozivati ministra koji ispravlja sve vaše pogreške da nešto nije napravio, da je nešto propustio napravit i zašto nešto nije napravio. Vi koja ste 4 godine sjedili tamo i mogli to odraditi i niste. I sad ste tu došli među nas i pričate o tome što nije napravio ovaj ministar nakon svega onoga što ste zbrljali prije. Vi. I mi vas slušamo. I još se usuđujete kritizirati ministra koji radi i kojeg podržavaju hrvatski branitelji.
Poštovana zastupnica Nađ.
Zahvaljujem. Da je ministar tako dobro radio onda mi ne bi danas bili tu na raspravi. Onda bi taj zakon, onda bi taj zakon bio provediv, onda bi bio ministar zadovoljan zakonom koji je donio 2017. godine, ne bi danas raspravljali o tome. Danas bi imali otvorene 4 veteranska centra, danas bi hrvatski branitelji slavili ministra Medveda.
I posljednja replika poštovane zastupnice Grba Bujević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče sabora, uvaženi ministre, draga kolegice, slušam tako što vi to ste sada rekli u svojoj pojedinačnoj raspravi i nameće mi se misao da ste zapravo 4 godine bili državna dužnosnica, da je osobni dohodak vam je osiguravala država i bili ste tamo isključivo zato da branite prava hrvatskih branitelja. Pa me onda to sad muči dalje kakav je to osjećaj kada, sami ste rekli 100.000 branitelja i svakako veliki broj branitelja toliko puno dana prosvjeduje protiv vlastitog ministarstva, a još mi je teže poimati kad je tamo umrla Nevenka Topalović. Evo to bi volila čuti vaš osjećaj kako to mora da izgleda kad ti zapravo onaj tko te tamo stavio, za kog služiš, služiš tom narodu kad prosvjeduje pred tvojim prozorom. Pred ministra Medveda prozorom ne prosvjeduje nitko.
Poštovana zastupnica Nađ.
Zahvaljujem na replici. Dakle, nije bilo ugodno, ali s obzirom da smo znali tko iza toga stoji i zašto su ti branitelji prosvjedovali, mi smo i dalje radili svoj posao, dakle provodili zakone koje donosi, donio Hrvatski sabor.
Hvala lijepa. Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Silvana Hrelje. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnikom, kolegice i kolege, jedno od najboljih prava u hrvatskoj državi je pravo na drugo mišljenje. O ovoj problematici ovi s ove strane, s ove druge strane imamo različita mišljenja i to je u redu i trebalo bi to izricati u kulturi dijaloga, ali prava dobit je kad imamo mišljenje strukture branitelja. Svi ste imali u e-savjetovanju mišljenje komentara branitelja odnosno komentar branitelja Saše Debeljaka. Ono je različito, ali zaslužuje da ga se ovdje pročita da uđe u zapisnik rasprave Hrvatskog sabora kom se sviđalo, kome ne. Komentar glasi citiram: Molim vas da povučete prijedlog izmjena, izmjene zakona iz procedure. Svaki put kad ste nešto mijenjali napravili ste nove podjele i među braniteljima i među narodom koji sve to gleda kroz prizmu medijske hajke kojoj nazočimo. Doista vam nije namjera ispravili nepravilnosti i nepravde jer ste na njih upozoravani prilikom donošenje prethodnih promjena zakona. Sve što ste učinili je jednako onom što vidimo svaki dan u ovom smeću zvanom parlamentarna demokracija. Neki imaju sva moguća prava, pa i više od toga, a neki se za mrvice neće izboriti ni za dva života. Ugušili ste birokracijom i podjelama jedan mlad i kvalitetan dio društva, koji je bio spreman na žrtvu i vlastitog života, za boljitak svih i zavadili ga s narodom koji je danas uvjeren da svi branitelje sjede na grbači proračuna i po kladionicama. Toliko ste nas branitelje šikanirali i ponižavali da nam je potreban zakon o dignitetu Domovinskog rata, kao da će nas poštivati više jer zakon tako kaže. Ništa prema nama niste učinili pošteno i sve radite sa figom u džepu. Moje je cijelo zapovjedništvo u invalidskim mirovinama. Svi su zakačili PTSP od straha dok su pravili spiskove koga će poslati na stražu, no oni su znali što nas čeka, zato i jesu bili zapovjednici. Bivši ministri po potrebi mijenjaju rješenja i postotke invalidnosti, kao ja čarape, i ne moraju čekati godinama na vještačenje. Dodjeljujete privremena rješenja o HRVI-ima 30 godina nakon rata. Omjeri uzroka invalidnosti se dijele i prodaju kao salata na placu. Izmišljaju se nebuloze poput kontinuiteta pripadnosti i uskraćivanje prava, šikaniraju se ljudi koji su propustili jedan dan između postrojbi, ne svojom voljom nego propustima birokratskog aparata. Niti jedan registar nemate uređen, a niste bili u stanju niti pošteno razdijeliti borbeni od neborbenog sektora. Svima je poznat primjer da čistačica u MUP-u ima više dana borbenog sektora od vojnika ili policajca. Dodijelili ste nam dionice bodujući ratovanje od sredine '90. g. sa 8 bodova. Dajte mi jedno ime čovjeka koji je tada ratovao. Možda Branimir Glavaš koji je slao novake u JNA sve do ožujka 1991. g. i zato si uredno upisao borbeni sektor i dionice, a specijalcima za onu muku na Velebitu 1. Takvih i sličnih primjera ima stotine, mogao bi ih do sutra nabrajati. Branitelji su već navikli da od rata imaju samo muku. Prestanite nam čačkati po ranama, prestanite nas spominjati, ostavite nas već jednom na miru. I da, još nešto. Jeste li ikad dobro pogledali nekog klinca od 18 godina? Je li vam uopće jasno što ste im učinili dajući im pušku u ruke. Da, jasno vam je jer njihova je budućnost omogućila vašu. Ne dajte nam ništa, ali nam bar jednom ljudski od srca recite hvala. Hvala vam lijepo.
Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Pavića. Izvolite.
Poštovani zastupniče, nije čudno ovo pismo s obzirom da je Franjo Tuđman '96. g. iznio brojku od 336 tisuća branitelja, nakon toga, krajem godine je iznio brojku od 360 tisuća branitelja i znali smo koji su kriteriji za te branitelje. Zašto su oni branitelji. Nakon toga, danas dolazimo, 25 godine kasnije do brojke od preko 510 tisuća branitelja. To znači da smo u 25 godina dobili novih 150 hiljada branitelja, ne znamo koji su kriteriji, a istovremeno smo izgubili između 400 i 600 tisuća ljudi. Pa kako vas ljudi ne zbune? Pravi branitelj stvarno ovako reagiraju.
Poštovani zastupnik Hrelja.
Šta reći, šta reći nego da ne znam za koje je ovo branitelje i ne znam dokle ćemo imati stalno novih branitelja i ja mislim da njima treba dati, onim pravim braniteljima sve najbolje što im ovo društvo može dati, ali definitivno, definitivno i vjerujem da imam puno istomišljenika, da treba raščistiti što je žito, a što kukolj. Hvala vam lijepo.
Hvala. Sljedeća rasprava biti će poštovanog zastupnika Stipe Mlinarića. Izvolite.
Hvala vam lijepo predsjedavajući. Pa prvo se moram osvrnuti na ovdje na HDZ i na SDP kako prisvajaju branitelje. Od vašeg prisvajanja branitelja 3500 ljudi je napravilo suicid, od vašeg prisvajanja branitelja 1600 ljudi još niste našli, od vaše te silne brige za braniteljima je masa ljudi po kontejnerima ide od branitelja koji nemaju, koji imaju minimalne mirovine od 2500 kuna, tako prestanite se više vi brinut od braniteljima, branitelji nisu ničije vlasništvo nijedne stranke, pa ni Domovinskog pokreta, oni su ljudi koji su čestito i pošteno krenuli da stvore ovu državu, stvorili su je, ali nažalost krivi ljudi je vode. A pošto nema koalicijskog partnera cijeli dan u sabornici jer njih ovaj zakon ne zanima, evo malo ću ja sad i o njima ovaj, tako da i oni se nađu jer i oni su korisnici ovog zakona od HRVI-ima. Vjerujem da malo tko zna što se dogodilo 15. prosinca '97. g. Naime, toga datuma Ministarstvo unutarnjih poslova RH integriralo je točno brojkom i slobom 834 Srbina, pripadnika SAO milicije u svoj sastav. Zašto je ovo važno? U Zakonu o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji u čl. 3 jasno je definirano tko su hrvatski branitelji, pa tako taj status ima i policija. Pod sudjelovanjem u obrani neovisnosti, teritorijalne cjelovitosti, suvereniteta RH odnosno vrijeme neposredne ugroženosti suvereniteta republike, podrazumijeva se oružani otpor agresoru i djelovanje u izravnoj svezi s tim otporom, odlazak u postrojbe, na borbeni položaj i povratak te obuka i priprema za odlazak na bojište. U vremenu od 5. kolovoza '90. do 30. lipnja '96. g. Zašto je ovo bitno? Vlada i ministar potrgaše se od uvjeravanja kako pobunjeni Srbi i agresori ne mogu participirati u pravima hrvatskih branitelja. Evo, ja ću ih sada javno demantirati i s vrlo jednostavnom pričom koju većina onih koji za njih zna, želi zaboraviti. Dakle, status dragovoljca Domovinskog rata regulira čl. 5. u kojem stoji, dragovoljac iz Domovinskog rata je hrvatski branitelj iz Domovinskog rata koji je sudjelovao u obrani suvereniteta RH kao pripadnik borbenog sektora najmanje 100 dana u razdoblju od 5. kolovoza '90. do 15. siječnja '92.g. '90.-te i '91.g. nakon prvih slobodnih izbora u RH pripadnici policije potpisali su izjavu o vjernosti MUP-u RH odnosno Hrvatskoj. No krajem ljeta i početkom jeseni '91.g. odlazi veći broj Srba iz sustava MUP-a RH u SAO Krajinu gdje su sudjelovali u agresiji i zločinima nad hrvatskim narodom i tako dolazimo do datuma kojega sam spomenuo na početku kada su milicajci SAO Krajine postali i policajci u sastavu MUP-a RH. Zašto je ovo bitno? Pa zato što ovi transformeri uživaju u pravima koja im ne samo ne pripadaju nego moraju biti zabranjena. Ne govorim o mogućim događajima, govorim o onome što se uredno događa u ovom slučaju sa milicijom SAO Krajine koja zbog propusta i zakonskih nedorečenosti ostvaruje status ni više ni manje nego dragovoljca Domovinskog rata. Može li biti nakaradnije? Može li nam se, može li nam se koalicijski partner Plenkovićeve vlade i stranke koju je osnovao osuđeni ratni srpski zločinac više narugati? Gopodo ispravite nepravdu. Znate li koga ste najviše oštetili ovim zakonom, a niste unijeli promjene koje zaustavljaju njihovu diskriminaciju? Pripadnike HVO-a. Oni su najpodcijenjenija i najdiskriminiranija skupina koja je tako puno dala za Hrvatsku, a od Hrvatske tako malo dobila. I ove promjene koje se navode u izmjenama i dopunama dobrodošle su, ali su nedostatne. Žao mi je što ova vlada nije našla dovoljno sluha i sućuti za našu braću i sestre pripadnike HVO-a, a mogli su i morali su. Ovako ostaje samo čekati neke nove izmjene i dopune, a nadam se i nove izbore kako bi ukinuli sramotnu diskriminaciju pripadnika HVO-a. Hvala vam lijepo.
Hvala, imamo i na vaše izlaganje replike, prva je poštovanog zastupnika Sačića.
Poštovani kolega i ratni heroju g. Mlinariću, nažalost eto upoznali ste nas, stavili ste nam ogledalo pred lice svima i tu činjenicu da imamo tih milicajaca SAO Krajine koje slavimo danas kao dragovoljce, nažalost to je istinito i što je najgore o tome je Džakula u „Budnici“ neku večer govorio da on želi, a valjda je to taj korak, da hrvatski branitelji postanu i neprijatelji Hrvatske. E sad volio bi vaše mišljenje šta vama predstavlja ovaj stavka sudionik Domovinskog rata i to u onom diskrecijskom pravu našeg ministra kad je već prije sve nabrojeno, nabrojeno je da je to vatrogasac, civilna zaštita, ratni … [[Govornik se ne razumije]] , šta sad, šta vi mislite ko je taj sudionik?
Odgovor poštovanog…
Hvala lijepo na pitanju g. Sačić.
Mogu vam ja dati riječ ili je irelevantno što ja tu sjedim? Izvolite kolega Mlinarić.
Dobro. Hvala, hvala, g. predsjedavajući, nisam znao da vam to tolko to znači, al dobro ovaj. g. Sačiću, u pravu ste, nažalost pod tim sudionik Domovinskog rata provlači se sve i svako i bojim se da pravi i čestiti branitelji koji nažalost umiru svakodnevno, vidite po, novine koje god otvorite kolko ima osmrtnica sa hrvatskim braniteljima, bojim se da će se i kroz ovakve zakone probati nadopuniti neki ljudi koji nisu zaslužili i nisu bili sudionici Domovinskog rata i nisu nikad pušku uzeli u ruku, nikad četnika nisu vidili, ni na televiziji, ma u stvari nisu ni na televiziji jer ih hrvatska televizija ne snima četnika, oni to ne smiju, prema tome bojim se da će tu bit isto manipulacije, da će biti zapravo kupovine glasova pred izbore s ljudima koji nemaju uopće veze sa ratom. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Dretar.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovani g. zastupniče, primijetio sam u prijedlogu ovog zakona da se pretpostavljena odnosno već određena proračunska sredstva gotovo pa udvostručuju za iduću i za 2023.g.. Budući da sasvim sigurno rast mirovina neće pratiti tako intenzivan rast novaca odnosno količinu očigledno da se radi o povećanju broja korisnika. Što mislite o kojim bi se to korisnicima moglo ovdje raditi? Hvala.
Poštovani zastupnik Mlinarić.
Hvala lijepo g. predsjedavajući. Hvala na pitanju g. Dretar. Da, primijetio sam da se podižu ovaj stavke, mirovine se ne isplaćuju iz Ministarstva branitelja nego iz mirovinskog fonda. I mene zanima silno koji će to ljudi bit za godinu, za dvije dana, koji su to novi ljudi i ja se slažem s ministrom da imalo je nepravdi i ja podržavam ministra u stvarima koje dobro radi i koje želi dobro za branitelje, nikad neću biti protiv dobrih prijedloga, ali bojim se s tim povećanjem da će tu završit jel nema tolko ljudi koji, pravih ljudi koji su se borili do '91.g., a da nisu 2021.g. ostvarili pravo na status dragovoljca ili status ratnog vojnog invalida, bojim se da će opet bit manipulacija da će biti tiskanja novih, tako da bi se zapravo svoja glasačka mašinerija nadopunjavala nažalost ljudi koji neki koji umiru. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Hrvoja Zekanovića, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege. Govorimo o Zakonu o hrvatskim braniteljima. '90.-te su nekako iz današnje perspektive daleke, sjećanja blijede, o '90.-tima se sve manje govori, čak je postalo u hrvatskim medijima u javnom prostoru i nepoželjno govoriti o tim '90.-tim, pa čak je počelo u današnje vrijeme, u najnovije vrijeme jedna rativizacija zapravo svih događanja koja su bila bitna za stvaranje hrvatske države, a hrvatska država za one koji ne znaju je stvorena Domovinskim ratom i da nije bilo Domovinskog rata i da nije bilo ovih hrvatskih branitelja o kojima danas raspravljamo ne bi bilo Hrvatske države. Dakle, temelji Hrvatske države, hrvatske državotvornosti počivaju na Domovinskom ratu, a te temelje su napravili hrvatski branitelji. I to je ono što se jednostavno nekako ne ističe u medijima, djeca to u školi ne uče. Danas mi na televiziji, na hrvatskoj televiziji, HRT-u imamo više vijesti iz regiona, konkretno iz Srbije nego što imamo npr. nekakvih vijesti ili sjećanja na ovo slavno vrijeme. S vremena na vrijeme dogodi se neki događaj poput npr. našeg heroja Slobodana Praljka koji nas malo zatekne. I sad taj Slobodan Praljak heroj, nama šalje poruku iz dalekog Haaga i kaže ja mogu ići na slobodu za godinu dana, ali ne, ja želim vama poslati poruku koliko je važno ono što sam ja i što su moji kolege branitelji radili u Domovinskom ratu. Međutim, kada govorimo o tom Slobodanu Praljku evo možda i ovaj govor, ne možda nego sigurno i ovaj govor neće nigdje biti objavljen jer se Slobodan Praljak ne smije spominjati u hrvatskim medijima, istina o njegovom činu se ne smije isticati. I onda danas raspravljamo o hrvatskim braniteljima i ministar evo donio je prijedlog zakona, on ga je tu i branio, međutim na sva pitanja nije odgovorio, na jedno ključno pitanje, ali jednostavno pitanje nije htio odgovoriti, iako smo ga kolega Pavliček, kolega Milanović i ja postavili istovjetno, koliko ima novih hrvatskih branitelja u ovom periodu od kada ste vi ministar? Kasnije i kolega Sačić postavio to pitanje, opet niste uzeli sebi mogućnost koju imate i dođete ovdje i kažete. Sad mene zanima je li problem izgovoriti da mi imamo tisuću, dvije, tri, pet ili šest tisuća hrvatskih branitelja koji su ostvarili taj status u proteklom periodu, je li problem? Jesu li ti ljudi ostvarili status prema zakonu? Bojite li se vi možda naslova na Indeksu hr. 6.000 novih hrvatskih branitelja u proteklom razdoblju? Ako su ti ljudi ostvarili svoj status prema zakonu i zbog toga što su bili hrvatski branitelji u čemu je problem? Zašto vi ne izgovorite tu brojku? Ja ne vidim tu problem. Pošto vi tu brojku ne izgovarate, izbjegavate odgovor ja se bojim da vi nešto krijete, da nešto ne valja. Dakle, ovo će sada biti peti put u tijeku ove rasprave da vas zastupnici pozivaju da odgovorite na pitanje koje je jednostavno, ako niste sigurni uzmite telefon, nazovite ministara obrane on zna pa neka on kaže točnu brojku. Hrvatska javnost mora znati jer ti ljudi koji su ostvarili status to su hrvatski heroji, jeste vi njih sramite, jel to neki problem, zašto to ne izgovoriti ili nešto ne valja sa zakonom? Ajmo se dogovoriti. Čemu kriti broju novih hrvatskih branitelja ako je sve u redu? Ali ja bih ipak završio u onom tonu kako sam i započeo. Hrvatska država je nastala na čvrstim temeljima Domovinskog rata, a te čvrste temelje su napravili hrvatski branitelji i da nije bilo hrvatskih branitelja ne bi bilo Hrvatske države. Za razliku od svih europskih, novih europskih država koje su nastale, osamostalile se i srušile socijalizam i komunizam, jedino je Hrvatska nastala na čvrstim temeljima i nemojte to nikada zaboraviti.
Imamo dvije povrede Poslovnika, poštovani zastupnik Deur. U čemu je povrijeđen Poslovnik? Ostanite kolega.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani zastupniče. Vi sigurno dolazite iz Šibensko-kninske županije koja je izuzetno sa ratom bila, prvo niste se držali teme 238., i vjerujem da st puno mogli veći obol dati Domovinskom ratu i biti dionik toga dijela. Danas svo vrijeme postajete Papa veći od Pape, HDZ vas je uveo da budete suverenist i da počnete promišljati kao pravi domoljub o Domovinskom ratu. Budite bar malo realniji i uistinu ono što Ministarstvo hrvatskih branitelja [[Upadica Reiner: Hvala.]] i ova Vlada radi.
Hvala lijepa. To znate da nije bila povreda Poslovnika pa vam moram temeljem čl. 240.st.1. izreći opomenu. Sljedeća povreda Poslovnika je poštovanog zastupnika Đakića. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Povrijeđen je potpredsjedniče čl. 238., jel zastupnik tijekom iznošenja rasprave ne smije govoriti o temi koja nije predmet ove rasprave. Trebali ste ga prekinuti, upozoriti i dati mu opomenu. Govorio je o nečemu što nije predmet ovog zakona i cijelo vrijeme je iskoristio kako bi maltretirao ministra koji nije nadležan za izdavanje potvrda o novim braniteljima nego je to ministar obrane i ministar unutarnjih poslova, to bi trebao znati i Sačić koji vjerojatno zna o svojim tajnicama koje je stavio u registar.
Hvala lijepa. Točno je da je kolega izašao iz teme, međutim kad bi svakome ja davao opomenu zato što izađe iz teme, bojim se da bismo jako brzo završili ovu raspravu. Kolega Zekanović vi imate povredu.
Dakle, poštovani potpredsjedniče HS-a. Naravno 238., kolega Đakić je kao prvo dok sam ja govorio čitavo vrijeme pričao na mobitel, niste ga upozorili, njega nije briga što ko govori, ali on mora čisto dati neku repliku da bi se malo svidio svome mentoru Andreju Plenkoviću. Kolega Deur, ja sam bio maturant 1992.g. i kao 50.000 studenata moje generacije išao sam '93.g. studirati, jesam i nisam bio u Domovinskom ratu. Jel vam to problem? Jel vam to problem? Jel vi prozivate sve studente … što nisu ratovali? [[Upadica Reiner: Kolega Zekanović prvo vam je vrijeme isteklo.]] jel prozivate?
Ne derite se. Vrijeme vam je isteklo, dobivate opomenu.
Uvlačite se Andreju Plenkoviću na neki drugi način.
Temeljem Članka 241. izričem vam opomenu s oduzimanjem riječi kolega Zekanović.
Uvlačite se Andreju Plenkoviću na neki drugi način. Moj otac je stvarao ovu stranku, a ne Andrej Plenković.
Temeljem Članka 240. stavak 2. izričem vam opomenu s oduzimanjem riječi do kraja rasprave o ovoj temi kolega Zekanović.
Dobro, šta sada?
Izvolite otiđite odavde.
A kako ću odgovoriti na replike?
Neće odgovoriti, izvolite otiđite.
Jel, neću odgovoriti, al ima procedura 1, 2, 3, jedno, drugo, treće.
Vi ste dobili samo ste se derali cijelo vrijeme, ne slušate šta vam ja govorim uopće. Slijedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Katarine Peović. Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Sačić.
Vrlo …/nerazumljivo/… gospodine potpredsjedniče, sigurno će vam se svidjeti jer kolega saborski zastupnik gospodin Đakić je povrijedio sve moguće odredbe i duh Poslovnika mene spominjući u nevezanom kontekstu da ne znam kako se stvara status branitelja, a znam da ministar Medved mora iz MUP-a i iz MORH-a kod njega se slijevaju svi podaci i on zna jedino. Gospodine Đakiću nisam nikad dao taj, samo u borbenom sektoru za razliku od vas i vaših kolega harmonikaša i ostalih itd., itd.
Dobro, hvala lijepa, ovaj to naravno nije isto bila povreda Poslovnika pa dobivate opomenu. Imamo repliku poštovane zastupnice Orešković, ali Zekanović vam nažalost neće moći odgovoriti. Izvolite.
Hvala predsjedavatelju. Sročit ću repliku tako da nije ni potrebno na nju odgovoriti. Kolega Zekanović započeli ste sa jednom tezom da se o '90.-tima sve manje govori pa ću ja nastojati pojasniti zašto je tome tako. A zato što su s vremenom kvarne namjere i kvarne radnje HDZ-ovih vlasti natjerale prave i poštene branitelje da se sve više povlače u sebe. Zbog onoga što se događalo, zbog branitelja neki od njih su i sada ovdje, a prve asocijacije koje se svakom našem građaninu pojave uz njihovo ime sve korupcijske afere, sav kriminal, sva pogodovanja i privilegije pretvorili su te osobe u sve ono što jedan pošten branitelj nikada nije bio niti je smjeo biti. Branitelji su se povukli u sebe zato što ih je bilo sram države, nepravde i korupcije u koju ju je, Hrvatsku, HDZ-ova vlast pretvorila, a nitko od nas se ne srami branitelja niti im je ikada htio oduzeti [[Upadica: Hvala lijepa.]] ili smanjiti njihova prava.
Hvala lijepa. Imamo prijedlog stanke, poštovani zastupnik Glavašević. Izvolite.
Nije prijedlog stanke poštovani predsjedavajući, htio sam samo pitati, na temelju, jeste li izrekli opomenu kolegi Zekanoviću temeljem nekog članka u Poslovniku pa mu oduzeli riječ, zašto ne može odgovoriti na repliku?
Zato jer sam ja oduzeo mu riječ do kraja rasprave o ovoj temi. To sam sve rekao.
A ok, promakao mi je taj dio, ispričavam se, pa sam samo htio ponovo ovaj čuti da je kolegi oduzeta riječ, samo to, evo.
A tko sluša, sluša, tko ne sluša i priča svoje ionako priča svoje, jel. Slijedeća rasprava je poštovane zastupnice Peović. Izvolite.
A stanku čovjek je tražio, šta?
Ne, ne, očito nije.
A nije tražio stanku? U čemu je problem? Puše Bukarica nešto otraga, puše, puše.
Izvolite.
U tonu onoga što je već prije prethodno rečeno, ali sa nekim još dodatnim naglascima rekla bih da ove izmjene i dopune Zakona o hrvatskim braniteljima ne bi smjele diskriminirati iako mnogi danas smatraju da je veteranska populacija disproporcionalno privilegirana i da u podređeni položaj stavlja druge u Hrvatskoj. A mnogi koji sami pripadaju veteranskoj populaciji smatraju da ta populacija ne podnosi proporcionalan dio tereta koji podnose radnici i radnice na prvoj liniji obrane od korone, kao i radnici koji su izgubili radna mjesta, ne primaju plaće ili su im prihodi smanjeni. U vremenu koje dolazite će razlike biti sve izraženije, a time će i animozitet prema privilegiranima se sigurno povećati. Ako govorimo o diskriminaciji reći ću vam još jednu stvar koju sam danas već, o kojoj sam danas već govorila. Znači radnici okupljeni u stožer za obranu Uljanika i radnici okupljeni u stožer za obranu Brodotrogira mnogi od njih su bili branitelji i danas kažu da je ono što ih izuzetno muči i ono što ih vrijeđa kada im Danko Končar tajkun u novinama daje izjavu da su sami krivi za uništenje Brodotrogira, a ne on koji je dobio sve privilegije i uništio Brodotrogir na svoju korist.
Poštovana zastupnice Peović ja vas molim da se držite teme. Nije ni Uljanik tema, niti tajkuni nisu tema. Tema su izmjene i dopune Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji, molim vas držite se teme.
Nije bila digresija, znači ono što se ovdje, o čemu se ovdje govori su privilegije. Reći ću vam još dakle neke podatke koji smetaju ljudima koji govore o privilegijama. Znači prosječna mirovina u RH iznosi oko 2.500 kuna, a braniteljska oko 6.000 kuna. Mirovinu veću od 8.000 kuna među 1,1 milijun običnih umirovljenika ima svega nekih 3.600 umirovljenika, a među 70.000 branitelja njih preko 11.000. Sada će se za provedbu ovih izmjena zakona trebati u vremenu korona krize kada se traže uštede osigurati preko 50 milijuna kuna u 3 godine. Znači nisu toliko niti privilegirani dakle branitelji koliko su obespravljeni ostali da tako to kažem. Postavila sam pitanje ministru o najproblematičnijem dijelu ovih izmjena zakona, dijelu prema kojemu će se za ostvarenje statusa hrvatskog ratnog vojnog invalida vještačenje koje je dosada obavljao Zavod za vještačenje i profesionalnu rehabilitaciju biti prebačeno u punu nadležnost Ministarstva hrvatskih branitelja odnosno osnovat će se posebna povjerenstva u kojem će vještačenje obavljati vještaci koje će osobno i vjerojatno i to su mnogi ovdje naglasili, vrlo netransparentno imenovati sami ministar. Je li nečije narušeno zdravlje posljedica sudjelovanja u ratu koji je završio od prije 25 g., o tome će odlučivati samo povjerenstvo koje će imenovati ministar branitelja. Mnogi izražavaju sumnju i tu se slažem s tim da to može biti veća transparentnost tu, da može biti procedura koja je uvjerljivija. Ministar mi je odgovorio da se neće osnovati povjerenstva već vijeća. Toliko o tome i ozbiljnosti tog prigovora koji ovdje svi ponavljamo, nije bitno ministre jel su to vijeća ili su povjerenstva nego je bitno da nije riječ o transparentnoj proceduri, da nije riječ o proceduri s kojom se ovdje zastupnici i zastupnice slažu. Uvodi se dakle ozbiljna diskriminacija koja već i ovako dugi niz godina potkapa povjerenje i samih branitelja u poštenoj proceduri. Ako Zavod za vještačenje i profesionalnu rehabilitaciju nije učinkovit, ako su institucije spore, treba li se to rješavati zaobilaženjem tih institucija ili poboljšanjem tih institucija? Ako su te institucije neučinkovite za druge ljude s tjelesnim nedostatkom ili smanjenom radnom sposobnošću, ne bi li ih trebalo reformirati da budu učinkovite a ne izdvajati jednu populaciju kao privilegiranu od rada tih neučinkovitih institucija? Isto tako, iako je u potpuno prihvatljivo i poželjno da se neka prava daju ratnim veteranima koji omogućuju njihovom lakše uključivanje u društvo i rad, psihosocijalna i ekonomska pomoć, nejasno je zašto bi takve privilegije imale i djeca i članovi obitelji veterana. To se napose odnosi na povoljnosti prilikom osnivanja braniteljske socijalno-radne zadruge kao i na prednost prilikom zapošljavanja. Nejasno je zašto bi svi članovi obitelji trebali pojedinačno biti stambeno zbrinuti dok to pravo nemaju svi drugi u Hrvatskoj. Kada govorimo dakle o pravima i privilegijama, ponovit ću još jednom, nisu toliko branitelji privilegirani koliko su drugi obespravljeni i ono što će se povećavati socijalnim razlikama koje će biti sve veće i veće, sigurno će udarati i na status i na to doživljavanje braniteljske populacije.
Molim vas ostanite kolegice, jer imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Šašlina, izvolite.
Poštovana kolegice, evo vaša diskusija doista me jako puno podsjeća na ono vrijeme iz 2000. g. kad se tražilo načina da se diskreditira branitelje na sve moguće načine. Tražilo se s vijećem negativne primjere i onda se to isticalo u medijima, ako je bilo šta negdje neko napravio, obavezno je pisalo, to je hrvatski branitelj itd. Ja znam da je vama teško prihvatiti činjenicu da mi nakon 30 g. evo i sada, uređujemo zakone o hrvatskim braniteljima, da poboljšavamo, da pokušavamo naći načina da im pomognemo a sve u cilju kako ova naša država i ovi naši branitelji ne bi prošli onako kako je prošla ona država koju vi na neki način, za kojom žalite, evo hvala.
Poštovana zastupnica Peović.
Stvarno ne znam gdje ste čuli bilo što od ovog što ste sada izgovorili. Ono što je meni bio cilj je da upozorim da je stvarno većina u Hrvatskoj itekako obespravljena i da ta većina treba dobiti i bolje plaće i bolja radna mjesta i mogućnost da stvarno bude u situaciji dobiti i stanove i osnovati zadruge itd. A što se tiče neke bivše države, mislim da tu bi bila vjerojatno kritičnija od vas i članova vaše stranke koji su tu tranziciju i izvršili.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Mlinarića.
Hvala lijepo, g. predsjedavajući. Gđo. Peović, evo slušao sam vaše izlaganje, vidim da ste si dali truda da o braniteljima kažete sve i kažete i podatke kolika im je mirovina. Evo ja ću vam reći da je najniža mirovina braniteljska 25550 kn, to vam može ministar posvjedočiti ali me čudi da niste se sjetili istražiti koliko JNA oficira prima iz mirovinskog našeg fonda, koliko prima mirovina, ljudi koji su sa crvenom zvijezdom petokrakom razarali moj Vukovar. Ne, nije to priča, ja sam to doživio, ja sam to vidio, evo vidio je g. Deur tu koji sjedi, prema tome, ti vam ljudi ne smetaju, a vjerujte mi da crpe više mirovinski fond nego hrvatski branitelji svi zajedno. Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Peović.
Pa kolega, ja bih zbilja voljela da vi mene demantirate i da pogledate statističke podatke i da u tim statističkim podacima nađete nekakve nepravilnosti i netočnosti u onome što sam ja ovdje iznijela. Znači to su činjenice, prosječna mirovina je 2500 kn, braniteljska 6000 kuna. I da se razumijemo, znači kad je radio sindikat 2011. tu potrošačku košaricu, preko 6000 kn je uistinu bio minimum za preživljavanje četveročlane obitelji i 6000 kn bi stvarno trebala biti mirovina za sve, ne samo za branitelje. I ja mislim da bismo trebali izjednačiti dakle sve u pravima i obavezama.
Slijedeća replika je poštovane zastupnice Vlašić Iljkić.
... [[Govornik se ne razumije.]] Poštovane kolegice, nije li apsurd da se sad problematizira rad Zavoda za vještačenje nakon 5 g. njegovog rada i govori se o neadekvatnom postupcima i neadekvatnim specijalistima i da se sad treba vještačiti na drukčiji a ako znamo da se od ukupnog broja predmeta pri Zavodu za vještačenje samo 10% je zapravo se radi o predmetima što se tiče branitelja? Nije li apsurdno? Kako komentirate da dosada sve skuša to nije valjalo i 5 g. se takva praska dopuštala a sad odjednom i u ovom trenu sad to nije dobro i sad mi trebamo to sve porješavati?
Poštovana zastupnica Peović.
Pa upravo tako, mislim, ne bi li, sigurna sam da bi velikom djelu branitelja to bilo sasvim logično da ako taj zavod nije dobro radio svoj posao, ako je bilo nekakvih teškoća u radu tog zavoda, da se taj zavod reformira a ne da imamo izdvojenu, i stvarno moramo reći privilegiranu skupinu koja će se sada imati nekakva svoja povjerenstva druga i ostvariti svoja prava nekim drugim načinom, znači to je stvarno potpuno nepotrebno i stigmatizira, da se razumijemo tu populaciju, pogotovo u ovom trenutku kada ćemo imati sve veće socijalne razlike kao posljedica korona krize i tih turističkih sezona koje su loše, takav tip pozitivne „diskriminacije“ stvarno nikom nije potrebno.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Josipa Đakića. Izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče HS, kolegice i kolege. Pa evo, puno smo toga danas o ovom zakonu rekli i pred nama je jedan izmjene i dopune zakona koji pristupamo kako bismo najzaslužnijima za obranu domovine pružili da mogu lakše ostvariti svoja statusna i materijalna prava kroz ovaj zakon. Naime, vještačenje koje se ovdje često spominje jasno smo imali definiciju, no međutim išli smo kako bi zadovoljili svekoliko naše građanstvo, naše sve ljude iako su stručnjaci za vještačenje u svojim ekspertizama i probnim savjetovanjima jasno rekli, sjećate se gđo. Nađ, da je to neprovedivo nad hrvatskim braniteljima. Stoga su se stvorili čepovi iako je samo 10% ili koliko je hrvatskih branitelja koji čekaju na vještačenja, no međutim ili ih namjerno zanemaruju i ne žele ih vještačiti i odugovlače sa procedurama ili ne mogu primijeniti civilne standarde na stradanje u Domovinskom ratu. Vjerujem da nešto od toga dvojega postoji. Ja kao čovjek koji također kroz svoju pravnu službu u HVIDRA-i dobivam primjedbe onih koji su bili na vještačenju. Nelogično je da vještaci procjenjuju ljude koji 15.g. se liječe od PTSP koji su cijelo vrijeme pod sedativima, koji su dva put godišnje po 15 dana ili mjesec dana u našim rehabilitacijskim centrima, ne mogu ostvariti pravo na 20% trajne invalidnosti. To je za mene nevjerojatno. Piju konstantno lijekove, stalno su pod psihoterapijama, stalno su na liječenjima, u referalnom centru za psiho traumu i ne mogu ostvariti svoja prava. Danas smo se susretali baš sa takvima, njih je najviše u našoj populaciji koji nisu ostavili svoja prava, oni čekaju na svoja prava i te dve godine koje čekaju, a 3.g. od primjene zakona i podnesenih svojih zahtjeva nisu ostvarili do sada. U tablicama koje smo dobili vidimo kako će to biti puno transparentnije i jednostavnije i neće biti sigurno nikakvih muljaža jer oni koji se liječe toliko dugo vremena nemaju šta skrivati, oni su stvarno stradali, oni su stvarni stradalnici Domovinskog rata, oni su stvarno u psihičko teškim stanjima. Pobol i smrtnost naših branitelja je prisutna cijelo naše vrijeme. Nekada je veća, nekada je manja. Oscilacije se kreću onako kako se događaju i politički poremećaji u RH i kako se događaju stanja kada ih neko uvažava ili ne uvažava, kada ih neko vrijeđa ili omalovažava, kad ih neko obespravljuje ili kada im pojedine kategorije političkih ljudi žele staviti teret da su lažni branitelji, lažni invalidi, da su lažni nestali i sve one kategorije koje se spominju. Svi smo mi svjedoci kroz silne rasprave, a ja sam pogotovo tu predugo da ne bi shvatio ko je kome majka, a ko je kome maćeha. Stoga i u ovoj raspravi pojedinačnoj želim naglasiti dobro došle su i ove promjene koje će pomoći da što prije steknu svoj trajni status oni koji su to zaslužili, oni koji su se stvarno razboljeli gledajući smrti, gledajući stradanja svojih prijatelja, sudjelujući u njihovom izvlačenju, sudjelujući u njihovom zbrinjavanju kao pokojnih prijatelja. Vjerujem da svi zajedno budemo na tragu toga da ovaj zakon treba prihvatiti, da ga treba staviti što prije u funkciju i da nisu nikakvi predizborni trikovi nego stvarna potreba hrvatskih branitelja, invalida koji iščekuju svoju satisfakciju za ono što su dali RH. Vjerujem da ministar koji je iznikao iz hrvatskih branitelja i koji je kao vojskovođa i general HV-a sigurno ne želi nikome zlo nego želi dobrobit svakome ponaosob kako bi u daljnjem slijedu doživjeli svoju starost uz svoju familiju i uz svoje najbliže i bili satisficirani od države Hrvatske za ono što su dali u Domovinskom ratu. Vjerujem da svaki onaj koji je iskren i dobronamjeran ne postavlja pitanje jel i ja bi mogao postavit pitanje koliko je to novih. Možda smo ga i postavljali u nekim vremenima, 501.006 je bilo ako se dobro sjećam kad je registar otvoren, na kraju mandata bilo je 505.800. Da, kroz vrijeme kada su ostvarivali svoja prava i dokazivali neki su rekli šta će nam to, nema, šta će nam ta potvrda, nisu uzeli ni novu knjižicu, nisu napravili nikakve svoje statusne dokumente zato imaju pravo… [[Govornik se ne razumije]]
Hvala lijepa, imamo više replika, ostanite, ostanite kolega Đakić. Ovako, prva je poštovane zastupnice Nađ.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Uvaženi kolega Đakiću, smatrate li da smo trebali u ovom prijedlogu izmjena i dopuna zakona osnažiti i centre za psihosocijalnu pomoć, pogotovo u tretmane uključiti i djecu HRVI koja su očito neka od njih traumatizirana kao i njihovi roditelji, pa možda onda ne bi ulazili u neke neprimjerene situacije u prometu i u kafićima ili ugostiteljskim objektima? Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Đakić.
Da, hvala vam lijepo potpredsjedniče. Kolegice Nađ, dobro je pitanje centri za psihosocijalnu pomoć rade, rade puno bolje nego u vaše vrijeme, rade puno bolje nego bilo kada, formulirani su na svim teritoriju RH i u Zagrebu gdje ga niste i u Zagrebačkoj županiji bili kadri otvoriti ni ekipirati u vašem mandatu.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Peović.
Primijetila sam, a demantirajte me ako sam čula pogrešno, ali vi ste upravo iskazali sumnju prema Zavodu za vještačenje i profesionalnu rehabilitaciju da branitelje namjerno zanemaruje, zanima me optužujete li vi to državne institucije za diskriminaciju, rekli ste da sada neće biti nikakvih muljaža. Smatrate li da je onda bilo prije muljaža? Pa pripadate vladajućoj stranci. Nije li ta stranka trebala urgirati ukoliko postoje muljaže i ukoliko postoje zanemarivanja nekih skupina.
Poštovani zastupnik Đakić.
Hvala lijepo. Kolegice Pejović, naime kroz pravnu službu HVIDRA-e RH stotinu i tisuću je tih koji su se došli obratiti i zamoliti za pomoć jer su baš doživjeli svašta od tih vještaka koji su imenovani u Zavodu za vještačenje. O tome bi mogli napisati cijeli roman, možda i knjigu, a možda i hoćemo. Pa ćete vidjeti poimence što su doživljavali dolazeći na vještačenje.
Repliku ima poštovana zastupnica Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Gospodine Đakiću, nije problem u onima koje sada želimo na ovaj način kroz ovaj zakon zbrinuti, a riječ je o pravim braniteljima. Već je problem u tome što su neki branitelji navodni svoje domoljublje višestruko naplatili, a svoju imovinu nezakonito i koruptivno stekli. I ja vjerujem da se svaki socijalno ugroženi pravi branitelj teško može poistovjetiti upravo sa vama, jer ste vi ogledni primjer branitelja kakav ne bi trebao biti, netko s kim se privilegirana skupina poistovjećuje. Dakle, znamo da je Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa utvrdilo da ste imatelj velike imovine za koju niste mogli osnovano dokazati kako je stečena. I problem ove države je što nema institucije koje to mogu sravniti i tome stati na kraj, to je problem branitelja. Percepcija koja se veže uz ljude poput vas nasuprot onih koji nisu mogli ostvariti svoja prava.
Poštovani zastupnik Đakić, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa kolegice Novaković, vi ste prvi koji ne bi trebali govoriti o tome kako ste transparentno opremali vaše povjerenstvo o čemu sam vam govorio tu u Saboru i trebali ste za to odgovarati. Kao drugo, ja sam svoju imovinu svu dokazao jasno i transparentno. U mojoj rastavi braka dogodilo se moj propust da nisam imenovao par čestica vinograda od jutro i pol. Pa zar je to moj grijeh? Što radim i stvaram u vinogradu za svoju obitelj? Pa to nije moj grijeh. To su vaši nasljednici koji su jednaki kao i vi.
Zastupnica Orešković je digla povredu Poslovnika. U čem je povrijeđen Poslovnik?
Povrijeđen je članak 236., znam da ćete mi dati sada opomenu, a neosnovano jer ovo doista jest ne samo napad na mene, nego i napad na jednu neovisnu instituciju. Gospodine Đakiću, da ja jesam prva ali na žalost i posljednja koja govori o tome da je HDZ-ova vlast uništila ovu državu uništavanjem i urušavanjem institucija koje lopovluku i korupciji ne mogu stati na kraj.
Naravno da ćete dobiti opomenu to znate i sami jer to nije bila povreda Poslovnika, pa ćemo ići na sljedeću repliku poštovanog zastupnika Ćelića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani zastupniče Đakić, vi ste bili dugogodišnji predsjednik jedne braniteljske udruge i problematika PTSP-a je nešto što se s vremena na vrijeme više pojavljuje definitivno. Društvena nepravda i kategorija branitelji kao jedna posebna skupina koja u određeno vrijeme trpi nepravdu može biti jedan stresor za retraumatizaciju PTSP-a. Mislim da danas treba spomenuti dr. Mladena Lončara koji je bio jedan od prvih logoraša, liječnik koji je proboravio u zloglasnom logoru koji je bio mučen i koji se poslije bavio različitim oblicima zlostavljanja koja su se dogodila za vrijeme Domovinskog rata.
Poštovani zastupnik.
Hvala lijepo. Kolega Ćelić, da dobro ste se sjetili PTSP je strašna bolest koja prati naše branitelje koja ne zna se kad će ekspandirati, a vi se pogotovo kao stručnjak bavite i tim problemom. Dr. Lončar je bio taj koji je puno puta spašavao one koji su bili na rubu suicida, žrtvovao se je i našao je uvijek načina i riječi kako im pomoći u najtežim trenutcima rastrojstva. Vjerujem a i danas poznajem i svakodnevno mi se obraćaju jer i danas sam još čelnik HVIDRA-e i nisam još nikad napustio branitelje, imam još uvijek njihovu potporu kao i u stranci, tako i u braniteljskoj populaciji bez ikakvog nametanja.
Repliku ima poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Đakiću, složit ćete sa mnom da je pravo na rad također jedno od prava koje hrvatski branitelji trebaju i mogu realizirati u odnosu na proteklo razdoblje. Povećane su za sto posto potpore za zapošljavanje branitelja, njihovih članova obitelji s tim da moram reći da se po prvi put koriste i europska sredstva za samozapošljavanje što je korak prema naprijed. Također je uspostavljena i suradnja sa Podravkom za otkup proizvoda, poljoprivrednih proizvoda koje branitelji proizvode i otvorena trgovina u Zagrebu gdje oni te proizvode mogu plasirati. Zanima me vaš stav koliko takvi programi mogu pridonijeti samozapošljavanju hrvatskih branitelja i osiguravanju njihove egzistencije upravo kroz bavljenje poljoprivredom.
Poštovani zastupnik Đakić.
Hvala lijepo kolegice Petir. Da naravno, samozapošljavanje hrvatskih branitelja je preokupacija radom i služenjem svojoj obitelji i društvenoj zajednici sigurno pomažu svima. Puno manje ima sredstva, programi su jako dobri. Zadruge hrvatskih branitelja također 400 i nešto ih obitava u RH. Pretežno se bave poljoprivrednom proizvodnjom na našim pustopoljinama koje su stavili u punu funkciju i vjerujem da tako kao i kroz zakonske odredbe koje je donio ovaj zakon na četiri sata da mogu invalidi koji su u mirovini i oni koji su, mogu raditi četiri sata i ostaje im ista mirovina. A kad rade u punom radnom vremenu onda im se umanjuje mirovina. To su pravi programi koji potiču na rad, koji potiču na zadovoljstvo kroz rad i stvaranje uvjeta za normalan život hrvatskih branitelja.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Borića.
Hvala lijepo. Kolega Đakić, čuli smo danas od naših kolega nekoliko teških riječi na ovaj zakon. Prvo da je šteta, ako ste čuli, mislim da jeste, pa da ne valja, da je nepravedan, da smo mi ti koji zloupotrebljavamo itd., na svakakve načine pogotovo u predizborne svrhe. Što je to tu štetno u tom zakonu molim vas? Evo, vi kažite, da li je to ubrzavanje stambenog zbrinjavanja, da li od određenih prava koje će se steći nego što je to sada ili bilo što drugo? A na drugoj strani velika briga za te iste branitelje od tih istih koji su i u razdoblju od 2000. do 2003. i od 2011. do 2015. pa da ne govorimo dalje pokušavali poniziti prije svega. I što sada imamo? Opet priču i pokušaj da se u među toj populaciji love politički poeni. Ali to čujemo i od naših kolega koji se nazivaju desnijim od nas. Koji također kažu da general hrvatske vojske nije dobar ministar, da je nepravedan, da ne zna stvoriti, da ne zna pomoći. Je li to istina, je li to ovaj zakon donosi ili je to samo jal, hrvatski jal i pokušaj da se među toj populaciji opet [[Upadica: Hvala.]] stvaraju podjele.
Hvala. Poštovani zastupnik Đakić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Borić naravno da ovaj zakon nosi samo dobre pretpostavke kojih također do drugog čitanja sigurno će biti još dopuna i onih prijedloga koji su upućeni od strane hrvatskih branitelja, od nas zastupnika koji razumijemo problematiku, koji se svakodnevno sučeljavamo s njime. Sigurno da ne možete očekivati od onih koji su hrvatske branitelje nazivali teroristima kao što je to bio ministar Matić i njegova državna tajnica, oni koji su bježali kroz zadnji izlaz ministarstva i preko polja išli kući, to je ono dno dna, koji ne mogu stati sa hrvatskih braniteljima i porazgovarati kako treba ja ne znam što bi rekao kad oni danas govore o ovom zakonu.
Imamo 2 povrede Poslovnika. Prva je poštovanog zastupnika Dretara.
Hvala vam gospodine predsjedavajući. Nikada u životu neću sa većim zadovoljstvom primiti povredu odnosno opomenu po Članku 238., kada ću sa velikim guštom reći gospodine Borić lupetate. Hvala lijepa.
Hvala, naravno da ćete dobiti za to opomenu ovaj. Poštovana zastupnica Nađ isto je digla povredu Poslovnika.
… [[Govornica nije uključena.]]
Govoriti neistine nije povreda Poslovnika ovaj, prema tome, a niste se ni pozvali na točku, prema tome ja vas molim, ajde idemo se prestati igrati sa tzv. povredama Poslovnika koje nisu povrede Poslovnika. Ja vas lijepo molim. Možemo mi tu naravno ostati i do ponoći danas, govoriti o stvarima koje imaju i nemaju veze sa temom, ali nemojmo se igrati povredama Poslovnika, molim vas. Kolega Šimičević vi stojite pri tome da je povrijeđen Poslovnik? Izvolite.
Da, da, zahvaljujem potpredsjedniče pa povrijeđen je Članak 238., uvaženi kolega može misliti ali ono što je izrekao nije mjesto ovdje u Hrvatskom saboru i ja ga molim bez obzira da drugi put vodi računa o tome na kojim način se ophodi sa kolegama odnosno kolegicama. Hvala lijepo.
Ja moram i vama dati opomenu iako se slažem sa time da je nažalost često u ovom saboru način komunikacije ispod bilo koje razine. Ali to narod nas sve gleda, sve nas narod gleda, dapače neki jako inzistiraju da nas gledaju ovaj pate kad se ne prenosi izravno neko vrijeme sjednica sabora, pa će znati procijeniti tko kako govori, tko se odnosi prema kolegama sa odgovarajućim poštovanje, a tko ne. Ja nažalost ne mogu nikoga učiti tome. Imamo slijedeću repliku poštovane zastupnice Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani zastupniče jeste vi svjesni da ste sad upravo dali obećanje sa ovim izmjenama zakona da ćete u roku od 2 mjeseca znači izvještačiti sve postupke sukladno Zakonu o općem upravnom postupku prema znači sa novim povjerenstvima i tko će onda biti odgovoran jer se ministar pozivao na to da je rok za donošenje upravnog postupka 2 mjeseca, tko će onda biti odgovoran da kada tome tako ne bude i da li ćemo imati onda mogućnost saznati u kojem vremenu koliko je odrađeno predmeta i u kojem roku očekujemo da se svi predmeti koje će po vama biti opravdan rok, ako je sad neopravdan rok 2 godine, hoće biti opravdan rok 6 mjeseci, a sigurna sam da za 2 mjeseca nećete prema Zakonu o općem upravnom postupku donijeti sva ta rješenja koja namjeravate.
Poštovani zastupnik Đakić.
Hvala lijepo. Kolegice Iljkić meni će biti drago da vi glasate za ovaj zakon koji će sigurno doprinijeti što bržem rješavanju, ja nisam rekao 2 mjeseca da će biti riješeno, to možda piše, rješenje se donosi nakon svih ovih obrada i onih komisija koje treba proći koje su smanjene sada i koje nemaju prethodno mišljenje. U tome je cijela stvar. Ne znam koliko razumijete tu problematiku, ali bit će mi drago da svi skupa ga donesemo kao što sam tražio u prijašnjim raspravama jer samo tako pokazujemo hrvatskim braniteljima da ih cijenimo, da ih uvažavamo i da želimo dobro.
I posljednja replika poštovanog zastupnika Mažar.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskim braniteljima danas govorimo i vezano za postupak ubrzanja stambenoga zbrinjavanja i kroz sporazume koji će biti na nivou resora državnih tijela, ali isto tako nam je bitno za naglasiti da zahvaljujući donošenjem Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskoga rata i Zakona o stambenom zbrinjavanju na potpomognutim područjima u proteklome mandatu smo za više od 100% povećali stambeno zbrinjavanje branitelja sa 1.000 na preko 2.000 obitelji godišnje i ono što je bitno za naglasiti, a danas smo mogli čuti oprečne izjave i Hrvatsko vijeće obrane je izjednačeno sa hrvatskim braniteljima vezano za stambeno zbrinjavanje, dakle i članovi njihovih obitelji imaju pravo ne samo na stambeno zbrinjavanje nego i na darovanje državnih nekretnina i time su isto izjednačeni zajedno sa svim hrvatskim braniteljima.
Odgovor poštovanog zastupnika Đakića.
Hvala lijepa kolega Mažar, da učinjeno je puno truda i veliki iskorak kako bi stambeno zbrinulo što više hrvatskih branitelja jer one kategorije sa najmanjim postotkom su najoštećenije i one čekaju kako bi što prije bili, djeca su odrasla, ne stvaraju više pravo na otplate kredita za njih i tu su glavni problemi koji se događaju jednako kao i stavljanje HVO-a u zakone i njihova pomoć kao i međudržavnim sporazum koji se treba doraditi sa BiH-om kako bi što više zbrinuli onih koji su se borili u RH ali jednako i u BiH-u koja je bila od vitalnog značaja u interesu da bude oslobođen i da hrvatski narod bude tako siguran.
Hvala lijepa, slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Rade Šimičevića, izvolite.
Zahvaljujem, potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Potpredsjedniče hrvatske Vlade, ministre branitelja, državni tajniče. Evo prije nego što kažem, želio bi ovdje reći da branitelji nisu ni lijevi ni desni ni centar nego da su to istinski domoljubi koji su '91 g. uzeli pušku i krenuli u stvaranje hrvatske države jer ispada po ovoj logici da su branitelji samo vladajuće opcije jer se danas provlači ovdje teza da se donosi zakon pred lokalne izbore. Po toj logici mi nikad zapravo ne bismo ni donijeli zakon jer su uvijek neki izbori tako da ostavimo branitelje, one koji stvarali državu Hrvatsku i dajmo im ono što im pripada jer ovaj zakon izmjenama i dopunama za hrvatske branitelje Domovinskog rata iz 2017., on nije dobar i zato ga se treba mijenjati. Iako je već prošlo 30 g. od početka Domovinskog rata, i za očekivati je bilo da će se riješiti sve poteškoće na koje su nailazili hrvatski branitelji i njihove obitelji, ove izmjene i dopune želi se omogućiti konačno rješenje svih zahtjeva koji su još neriješeni. Rat nije piknik, kako se i zove perspektive nekim nostalgičarima čini već teška i krvava borba za slobodnu i neovisnu državu Hrvatsku i to sa neprijateljem koji nije prezao ni od čega i zato ne smijemo dozvoliti da nam veća prava imaju predstavnici minhenske bojne ili ne daj bože neprijateljski vojnici od istinskih i čestitih dragovoljaca Domovinskog rata. I ne dobivaju branitelji, hrvatski branitelji nikakve privilegije nego se njihova prava uređuju zakonom. Ovim zakonom učinjen je iskorak u uređivanja braniteljskih prava, otvaranje roka za priznavanje statusa hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata i statusa hrvatskog ratnog vojnog invalida po osnovi bolesti, uvođenje novčane naknade za nezaposlene hrvatske branitelje iz Domovinskog rata i članove njihove obitelji. Povećavaju se najniži iznosi mirovine, snižava se dobna granica za odlazak u starosnu mirovinu, pravo na obiteljsku mirovinu za bračne i izvanbračne drugove, pravo na stambeno zbrinjavanje, pravo na prednost pri zapošljavanju, uvođenje olakšica za poslodavce koji zaposle djecu stradalih ili nestalih hrvatskih branitelja, omogućen rad hrvatskih branitelja u mirovini i zaštita stečenih prava i proširenje prava iz mirovinskog osiguranja. Izmjene i dopune ovog zakona ima za cilj poboljšati uspostavu ostvarivanja statusa hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata koji traje preko 2 g., potrebno je izbaciti prethodnu stečenu stručnu procjenu iz postupka ostvarivanja hrvatskog ratnog vojnog invalida, određena prava iz mirovinskog osiguranja potrebno je dodatno ubrzati stambeno zbrinjavanje, pružiti socijalno ugroženim braniteljima mogućnost za jednokratnu novčanu pomoć, neke odredbe zakona nužno je novotehnički doraditi radi potpune jasnoće i jednakog tumačenja. Ovo ministarstvo na čelu s istinskim junakom g. Medvedom to će i učiniti. Čovjek koji je prošao sve značajne operacije u Domovinskom ratu, zna na koji način učiniti hrvatskog branitelja ponosnim. G. Medved zna da hrvatski branitelj ništa ne traži već želi da ga domovina voli onako kako je on volio domovinu kad je krenuo u rat. Mnogi nažalost nisu dočekali slobodu i zbog njih koji su dali svoje živote za Hrvatsku, trebamo učiniti sve da branitelji ostvare sva svoja prava koja im pripadaju zakonom da bi oni kojih nema, počivali u miru Božjem. Hvala i Vladi g. Plenkovića koja je osigurala sredstva za primjenu zakona na način da je u državnom proračunu RH za 2021. te projekcijama za 2022. i 2023. osigurano preko 50 milijuna kuna. Svakako ovdje na kraju treba voditi računa o potpunoj transparentnosti te učiniti sve [[Upadica Reiner: Hvala.]] da se istinske branitelje ne stavlja u kategoriju onih koji to nisu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, poštovani zastupnice Petir.
Hvala lijepo., g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Šimičević, rekli ste da ovaj zakon nije vezan uz privilegije već uz prava i ja se slažem sa vama premda smo danas ovdje čuli svakojake rasprave i da su te rasprave izrečene u nekim drugim državama i u nekim drugim demokracijama, oni političari koji se na ovakav način odnose prema svojim ratnim veteranima, vjerojatno više nikad ne bi dobili pristup ni politici niti javnosti jer se u drugim državama, tu mogu posebno istaknuto Ameriku i Izrael, svi ponose sa svojim ratnim veteranima. Ovdje slušamo svakojake primjedbe, neistine i to je sasvim sigurno bolno, bolno je za sve one obitelji poginulih hrvatskih branitelja, bolno je za sve one obitelji umrlih hrvatskih branitelja, umrlo ih je 72.000 do sada, bolno je za sve one obitelji zatočenih i nestalih, a takvih je gotovo 1.870. Dakle, što vi mislite kolega Šimičeviću, kada ćemo mi ovdje u HS konačno postići konsenzus da se vrednuje i poštuje one koji su stvarali hrvatsku državu?
Hvala. Poštovani zastupnik Šimičević.
Hvala, hvala kolegice. Da, ja bi želio isto da se to ovdje dogodi, međutim hrvatski branitelji su u našem medijskom prostoru definirani na jedan način koji nije primjeren. Temelj hrvatske države su hrvatski branitelji, oni su je stvorili, poginulim hrvatskim braniteljima dugujemo ovu slobodu koju sad imamo. Međutim, ovaj otklon od 30-tak godina kolko je bilo od Domovinskog rata do danas zapravo kroz medije i kroz, pa mogu reći i u sustavima odgoja i obrazovanja da se ne čini ono što bi se trebalo činiti, da bi se trebali promijeniti i nastavni planovi i programi da bi naši mladi zapravo shvatili koju je žrtvu dao njihov otac, djed, baka, da bi mi mogli ovdje sada sjediti u HS. Nažalost, bojim se da će još biti zasjedanja, a da nećemo postići konsenzus jer jednostavno žrtva hrvatskog branitelja još uvijek se ne cijeni dovoljno u hrvatskoj državi. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Stipana Šašlina, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Zakonom o hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji iz 2017.g. praktički sistematizirana su u velikom dijelu prava hrvatskih branitelja koja su do tada bila da kažem disperzirana u više odnosno nekoliko zakona i na taj način je bila znatno otežana njihova provedba i doista mnogi branitelji jednostavno do dana današnjega nisu uspjeli ostvariti i realizirati svoja, svoja prava. Upravo zato ove izmjene i dopune zakona imaju za cilj tehničke odnosno organizacijske mjere i metode da se na neki način ispravi ono što se pokazalo da još uvijek nije dorečeno, da još uvijek nije provedivo i da još uvijek na neki način otežava realizaciju prava hrvatskih branitelja. Težište odnosno neke od najznačajnijih mjera odnosno pitanja koja se trebaju definirati ovim, ovim izmjenama zakona su praktički uvjeti za stjecanje prava na invalidsku mirovinu, zatim ubrzanje odnosno ubrzavanje stambenog zbrinjavanja HRVI i dragovoljaca Domovinskog rata, zatim pojačati psihološku i zdravstvenu skrb istih. Kroz program preventivnih zdravstvenih pregleda od 2016.g. do danas pregledano je negdje preko 66.000 branitelja i doista nažalost preko 90% tih pregleda odnosno ljudi pregledanih su upućeni na dodatne zdravstvene preglede i dijagnostičke postupke i to govori u prilog odnosno govori o činjenici koliko je populacija hrvatskih branitelja ranjiva, kolko je ona zdravstveno u teškoj situaciji, a velikim postotkom odnosno velik dio upravo tih zdravstvenih problema uzrokovani su odnosno posljedicama boravka odnosno statusa hrvatskog branitelja provedenih uvjeta na ratištu, znamo ne samo onih vremenskih loših uvjeta od zime, hladnoće, vlage itd., nego i onih psiholoških i svega što su prošli na, na bojištu jel. Prije donošenja ovog zakona iz 2017.g. hrvatski branitelji koji praktički nisu imali status HRVI imali su vrlo mala odnosno gotovo nikakva prava, a ja znam to reći imali su samo pravo na vojne počasti prilikom sahrane i zastavu RH. To se ovim prijedlogom odnosno ovim izmjenama i dopunama zakona bitno sada mijenja, poglavito u segmentu koji se odnosi na stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja na način da oni ljudi koji su proveli 2 do 3.g. u borbenom sektoru praktički izjednačuju se sa invalidima kategorije do 20%, a oni koji su preko 3.g. i više proveli na prvoj crti odnosno borbenom sektoru imaju prava odnosno stječu status kao invalidi od 30% i više jel. Činjenica je i to moramo spomenuti da velik broj hrvatskih branitelja nakon demobilizacije odnosno nakon Domovinskog rata kad se vratio kući ostali su bez praktički svojih radnih mjesta. Znamo da je paralelno sa time išla i pretvorba itd., svi procesi koji su išli i nažalost jedan velik dio njih se nije odnosno vrlo teško se uklopio u nove uvjete, u novi, novi život, u normalan nekakav tijek, životni ovaj. Kako je vrijeme odmicalo normalno da je bilo sve teže takve ljude na neki način uključiti u normalan život, sve teže je bilo pronaći adekvatna mjesta radna za njih i, jer im se u međuvremenu i zdravstveno stanje još više pogoršavalo i iz tog, upravo iz tog razloga je vrlo važan ovaj socijalni aspekt ovih izmjena i dopuna zakona gdje se kroz jednokratne novčane pomoći, gdje se kroz naknade nezaposlenim braniteljima pokušava pomoći toj da kažemo najugroženijoj skupini odnosno populaciji hrvatskih branitelja. Nažalost to su ljudi već sada i u godinama koji doista jednostavno očekuju i moraju imati nekakvu skrb od strane države jer inače sami će, će teško, teško kažem svoja, svoja prava realizirati. Još jednom na kraju želim istaknuti osnovni cilj i smisao ovih izmjena zakona. Znači nije cilj stvaranje novih branitelja, stvaranje nekakvih lažnih invalida itd. nego je cilj olakšavanje odnosno pojednostavljenje procedura da oni pojedinci koji nisu uspjeli ostvariti svoja prava na neki način to ostvare dok ne bude prekasno. Evo hvala.
Hvala. Sljedeća rasprava biti će poštovanog zastupnika Marijana Pavličeka. Izvolite.
Poštovani ministre, poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Evo ja vjerujem ministre da ste vi stvarno ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskim braniteljima i članovima njihove obitelji predložili ovdje u Hrvatskom saboru upravo zbog toga da bi se one manjkavosti koje su se pokazale u praksi u buduće ispravile. Međutim, u zadnjih nekoliko dana sam razgovarao sa nekoliko hrvatskih branitelja koji su me upozorili da i dalje imaju problem oko priznavanja statusa branitelja za određeno razdoblje. I bojim se da i ovim izmjenama i dopunama ovog Zakona se taj problem neće riješiti. Naime, ovdje pred sobom imam dokument vremena, kasnije ću vam ministre ovo predati čisto da vidite, radi se o Zboru narodne garde Republike Hrvatske, Mjesna zajednica Mitnica, Vukovar, 22. kolovoza 91. godine, zapovjednik bataljona Ivo Šoljić. Poginuo. Radi se o 3. četi, upisana su sva tri voda, svaki vod sa tri odjeljenja, imamo ovdje oko 80-tak imena. Među njih 80-tak, njih 10-tak ni dan danas nema status hrvatskog branitelja ili nema status hrvatskog branitelja za ovo razdoblje. Znači radi se, još jedanput ponavljam, o službenom dokumentu vremena Ministarstva obrane Republike Hrvatske, ti isti su sukladno novim izmjenama i dopunama Zakona koje su stupile na snagu prije tri godine podnijeli zahtjev za priznavanje statusa hrvatskog branitelja, predložili su potrebite svjedoke koji su s njima bili i sudjelovali u obrani Grada Vukovara i nalaze se isto tako na ovom popisu, međutim, svi su redom odbijeni. Razlog tome je što je zapovjednik dao izjavu da je ovaj dokument autentičan, međutim radi se o tome koliko se on sjeća o ljudima koji su privremeno bili tamo i da nisu aktivno sudjelovali u obrani grada Vukovara. S druge strane pa, znači imamo ovaj službeni dokument koji bi trebao nešto značiti u pravnoj državi. Nažalost zbog ovakvih sličnih dokumenata ljudi su kasnije završavali u logorima, dobijali batine, neki i smaknuti, slična situacija, evo upravo sam dobio prije nekoliko minuta od jedne gospođe koja je iz Vukovara, danas živi u Rijeci, koja kaže, moj muž ima status branitelja ali 4 mjeseca koja je proveo kao dragovoljac mu nisu priznata. Slučajno je to otkrio 98. godine, te je sukladno ovom Zakonu predao zahtjev uz dva svjedoka, odbijen je, da bi ponovo pokrenuo zahtjev i drugi put je odbijen i podnio je tužbu Upravnom sudu. Tužbu je dobio i Upravni sud je vratio sve na početak i njen suprug je igrom slučaja uspio doći do dokumenta vremena, naime, ima potvrdu izdanu od povjerenika Vlade da je bio pripadnik pričuvnog sastava 204. vukovarske brigade. Znači resorno Ministarstvo obrane taj dokument nije uvažilo. Sad se postavlja pitanje hoćemo li uspjeti ovim izmjenama i dopunama Zakona riješiti ovaj problem, ja vjerujem da je prvenstveno vama kao sudioniku Domovinskog rata i ratnom generalu cilj da svi oni koji su sudjelovali u obrani Republike Hrvatske dobiju taj status ukoliko su ga zaslužili, a ja vjerujem da evo ima ovdje ljudi koji su to zasluženo, nažalost, zbog ovakvog načina dobivanja statusa, taj isti nisu dobili. Mislim da je apsurdno uopće tražiti svjedoke pored ovakvih dokumenata, pa evo ja se nadam da tu možemo nekako naći neko rješenje za ubuduće kako bi takvim ljudima izašli u susret. Hvala vam lijepa.
Hvala. Sljedeća rasprava biti će poštovanog zastupnika Ante Deura. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani potpredsjedniče Vlade, ministre hrvatskih branitelja, poštovane kolegice, kolege evo sve vas pozdravljam Evo sigurno da već cijelo popodne raspravljamo o nečemu što ne bi smjeli na ovaj način uopće predstavljati, jedan, dopunu zakona koji je jako potreban, koji kroz sve ove godine kad uzmemo Zakon o hrvatskim braniteljima, koji je počeo negdje narušavanjem 2000. godine, poštovana gospođa Nađ će se jako dobro toga sjetiti, gdje je počelo uništavanje vrijednosti temelja Hrvatske države. Gdje je tada kroz Ministarstvo hrvatskih branitelja prolazilo sve ono što nije dobro. Onda idemo dalje, dolazimo u egzadu ministra Mrsića i Freda Matića. Dolazimo do što je sam ministar Matić priznao da su to Ministarstvo razdijelili, da su mu sve uzeli, od ministrice socijale do raznih ministarstava. Dolazi do prosvjeda gdje 100%-tni invalidi pokazuju svojim institucijama da nešto nije dobro. Mi oko toga danas poštovana gospođo Nađ postavljamo pitanje. To je opomena svima ovdje nama zajedno, bez obzira iz koje smo političke stranke, bez obzira na naša uvjerenja, da je taj hrvatski čovjek u 90-tim godinama dao najveći obol za svoju domovinu da su to vrijednosti koje proizlaze od Boga. Dolazi ministar Medved, preuzima ministarstvo u jednom izuzetno teškom trenutku gdje prosvjed još traje, gdje je ministarstvo razdijeljeno, gdje je zakon sam da ga sad ne spominjemo jer nakon ovoga imamo civilne žrtve koji je bio strašan pokušaj, jedno izuzetno, izuzetno. O njemu ćemo nakon ovoga pričati. Pregledi, liječnička povjerenstva. Sve to hrvatska javnost je viđala, umiranje hrvatskih branitelja. Umiranje emocija gdje institucije nisu prepoznale onu najveću vrijednost čovjeka. Mi se oko toga tu nadopunjujemo, umjesto da predlažemo i da dajemo Ministarstvu hrvatskih branitelja ideje kako da što bolje bude skrb hrvatskog čovjeka, tj. hrvatskog branitelja. To je ministar Medved i ova Vlada sa svim svojim suradnicima, ovo nije novi zakon, ovo nije zakon koji ulazi u jednu disperziju koštanja. Ovo je ujedinjenje da se pokuša što bolje sjediniti i da hrvatski branitelj danas i članovi njihovih obitelji uistinu mogu do što bolje informacije i statusa doći. Ako je netko bio hrvatski branitelj, a nije do tog vremena tražio svoj status zašto ne bi imao to pravo danas napraviti. Koja je to vlast i tko to može zaustaviti? I sigurno slažem se da moramo svi zajedno, uvijek može biti situacija koje nisu i nelogične i koje nemaju realnost. Zato smo tu i zato je čovjek tu koji želi to napraviti i to ministarstvo danas je hrvatsko Ministarstvo hrvatskih branitelja koje je uistinu na poziciji svakom hrvatskom branitelju. I moramo to jedno od najvećih sigurno stvari koje su napravljene to su liječničke komisije i sistematski pregledi gdje je uistinu i ministar u nekoliko navrata gdje je jako malo i javnost upoznata, gdje je stvarno nešto što je jako potrebno, što mnogi hrvatski branitelji u raznim županijama nisu bili na žalost u poziciji da naprave te liječničke preglede. Smrtnost, da na žalost to je ta žrtva koja se devedesetih dala bez presedana.
Hvala. Imamo više replika. Prva je poštovane zastupnice Nađ.
Zahvaljujem. Kolega Deur, slažem se s vama. Dok SDP i HDZ se ne slože oko zakona neće biti mira. Jer svaki puta kad dođe SDP-ov ministar vi budete digli šator neće biti mira. Ali ako govorimo o vraćanju digniteta hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata onda referiram se na kolegu Ćelića koji je spomenuo dr. Lončara. Dr. Lončar je jedan od osnivača psiho socijalne pomoći i nacionalnog centra za psihotraumu. Umro je 27.2. Umro je nakon što su ga iz Ministarstva branitelja mu dali izvanredni otkaz. Pa kakvo je to vraćanje digniteta jednog hrvatskog branitelja koji je još došao sa ministrom Njavrom i logorašem. Kakvo je to vraćanje digniteta?
Poštovani zastupnik Deur.
Poštovana zastupnice, vi uvijete dajete. Dobra misao. Žao mi je našeg doktora i slažem se sa vama i žao mi je to što se desilo. Nisam upoznat sa cijelom situacijom, pa ne mogu je točno komentirati ali na žalost u pravu ste. 2000. godine je bilo toliko žrtava koje su završile na ulici od Haaga do raznih zatvora koji danas temelje tu crtu. Razmislite malo o tome pa ćemo, možete me javno pitati to. Hvala vam.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Ćelića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani zastupniče Deur, Dom hrvatskih veterana u Lipiku je jedan ogledni primjer kako bi trebalo na adekvatan način pristupiti stradalničkoj, braniteljskoj populaciji. Tu možemo još istaknuti i svijetli primjer ustanove za sveobuhvatnu skrb u Rakitju koja je vezana za Prvu gardijsku brigadu Tigrovi i za specijalne postrojbe MUP-a RH Rakitje. Dakle, premalo je još uvijek toga i mislim da u ovome periodu i prethodne i sadašnje Vlade sve se čini, dakle da taj osobito vulnerabilni dio braniteljske populacije od kojih su nerijetko ljudi koji su sada već u određenoj životnoj dobi, koji žive sami. To su sve neki projekti na kojima treba raditi i tu vidimo zapravo kolika je potreba takvih institucija kao što je recimo Dom hrvatskih veterana u Lipiku.
Odgovor poštovanog zastupnika Deura.
Hvala poštovani zastupniče. Sigurno da ste spomenuli Lipik, sigurno jedno ogledno i dobro mjesto gdje su hrvatski branitelji jako zadovoljni i sretni. To je nešto što se pokazuje, što je ministar i spominjao da se veteranski centri koji tek trebaju biti gotovi, ali jedna stvar koja se na žalost desila hrvatskim braniteljima to je na žalost puno godina smo se morali baviti sami sa sobom što na žalost institucije nisu na najbolji i najkvalitetniji način reagirale i što se bavimo i danas sa nekim stvarima koje moramo ispravljati i nadopunjavati nešto što je već davno trebalo biti riješeno.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Gorana Ivanovića.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče, uvaženi ministre. Gospodine Deur, danas se kroz raspravu provlačila teza kako su ove izmjene zakona rađene u svrhu nekakve lokalne kampanje i nadolazećih lokalnih izbora, pa čak i na Odboru za veterane se protezala ta teza. Smatrate li vi da je to stvarno zakon koji se radi zbog, odnosno izmjene zakona zbog izbora koji su nadolazeći ili da se ispravi nepravda koja će bitno ići na ruku koja je ta nepravda dočekala jer mijenjali smo zakon, odnosno mijenjamo zakon iz 2017. upravo da bi pomogli onima koji su najviše dali za Hrvatsku državu.
Poštovani zastupnik Deur.
Hvala poštovani zastupniče. Pa kao što je i ministar u svom izlaganju Ministarstvo branitelja i udruge iz Domovinskog rata imaju partnerski odnos i u samom zakonu, izradi njegovoj su svi sudjelovali. I sigurno to pokazuje koliko je bilo u prošlosti situacija i u samom zakonu koje nisu kvalitetno napravljene i što se mora nadopuniti i staviti u jedinstveni zakon za što bolju skrb, za kvalitetniju. Mislim da su to ovako od naših prijatelja njihove političke komunikacije koji nažalost u trenucima gubljenja izbora pokušavaju sve napravit da bi došli u poziciju javnosti i medija i da je to sve u svrhu jedne političke manipulacije koju oni pokušavaju nametnuti na žrtvi, a to nije dobro jer mnogi od njih su svjesni da to ne smiju raditi.
Slijedeća je replika poštovanog zastupnika Šašlina.
Poštovani kolega evo htio bih vas na neki način potaknuti malo odnosno vjerujem da ćete se složiti sa mnom da je ono što najviše smeta braniteljima u veći slučajeva taj jedan nekorektan da ne kažem i nekada i podcjenjivački odnos prema njima. Mogu vam navesti jedan konkretan primjer ovaj gdje jedan vojnik moj prilikom obilježavanja godišnjice brigade, tražili smo odličje za njega. Tadašnji ministar Matić na temelju tog našeg zahtjeva tražio je da u on osobno donese svu papirologiju potrebitu za to. Čovjek je 19.12.'91. ostao bez noge, pogođen je zoljom u vozilu i ostao je bez noge i dan danas čovjek radi u gospodarstvu, zna ga gospodin Klarić tamo je kod njega u Rijeci. Ovaj je tražio da dođe iz Rijeke da donese papire tamo. To je ono što ljude boli, to je ono što ljudima jednostavno stvara grč, jednostavno on je rekao ne treba vam ništa od vas. Hvala.
Poštovani zastupnik Deur.
Hvala lijepa. Pa vi ste manje-više rekli i sam odgovor u to pitanje, mi još dan danas odlikovanje iz Domovinskog rata nismo do kraja definirali i to se sad pokušava. Ministar Medved kad je došao u ministarstvo pokušavao je to na najkvalitetniji način da bude što brže i kvalitetnije da se stvarno na inicijativu udruga iz Domovinskog rata koje predlažu za odlikovanje, međutim to je jedan nažalost dugotrajan posao koji još uvijek se treba kvalitetno napraviti i za postrojbe još uvijek i za određene kao što se svi znaju smo rekli da određene operacije moraju dobiti svoj status i svoje priznaje. I mislim da je to, svi zajedno moramo na tome poraditi da ta činovnička forma bude negdje iza nas.
I posljednja replika poštovanog zastupnika Borića.
Hvala lijepo. Kolega Deur, evo slušali smo danas te rasprave i vi ste se i osvrnuli na dio njih koji su pokušali ovaj zakon, dobar zakon, izmjene i dopune, svesti na to da se uspoređuje sa smanjenjem rtv pretplate ako ste pratili raspravu. Znači zašto ne smanjujemo rtv pretplatu, a dajemo neka nova prava hrvatskim braniteljima. Mi kao HDZ i članovi, nikada barem ja što znam ovdje u Hrvatskom saboru nismo dovodili u pitanje prava recimo onih koji su ih ostvarili svojim sudjelovanjem u Drugom svjetskom ratu, pa i naslijeđenim obiteljskim mirovina itd., temeljem tog sudjelovanja. Zašto se to stalno radi prema hrvatskim braniteljima? To je ono osnovno pitanje. Tko želi na tome sebi stvarati političke platforme? I ne čudi nas kad to možda dolazi s lijeve strane, nego smo čuli da danas dolazi i s desne strane, od onih koji kažu da su veliki zagovornici tih prava itd., baš kad ih trebaju u kampanjama itd. Što je to što mi danas kroz ovaj zakon nudimo da je novo ili da je ne znam što što će izazvati ne znam kakve [[Upadica: Hvala.]] pomake u tim brojevima?
Hvala. Poštovani zastupnik Deur.
Hvala. Poštovani zastupniče sigurno da mene raduje kad vidim naše prijatelje suverenist ili kad su u jako dobrim, u jako dobrom dijalogu sa SDP-om ili sa Radničkom frontom, to je jako lijepo i to je sigurno jedan napredak u društvu. Ali hrvatski branitelji i Domovinski rat ne smiju biti temelj takvih dijaloga na žrtvi u Domovinskom ratu. Hrvatski branitelj mora biti simbol, snaga ono što je bilo najveća blagodat stvaranja hrvatske države. I to je nešto što se oko stvari koje se ne bi smjele raspravljati ovoliko sati bez obzira na naše različitosti, predsjednik Tuđman vrhovni zapovjednik je stvarao hrvatsku državu sa cjelokupnim hrvatskim narodom, sa svim njihovim dionicima i prepoznao je tog hrvatskog čovjeka i želju za svojom domovinom. I mislim da bi to svim našim kolegama trebao biti jedna snaga i u budućnosti promišljanja u ovom Hrvatskom saboru. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sada ćemo dosta je već sati prošlo pa ćemo napraviti jednu stanku radi provjetravanja i vidimo se za 15 minuta, dakle u 16,45. [[STANKA U 16,29 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 16,46 SATI]] Kolegice i kolege, evo stanka nam je istekla, pa će sada govoriti poštovani zastupnik Nevenko Barbarić, izvolite.
... [[Govornik nije uključen.]] [[Upadica Reiner: Evo ga, ja sam vas uključio.]] Zakonom o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji od prije 3 g., po mnogima je najsilovitije riješio status hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Kako se u prijedlogu izmjena i dopuna zakona i navodi a o kojem raspravljamo, određene mjere predviđene zakonom, potrebno je dodatno prilagoditi potrebama korisnika kako bi one u potpunosti rezultirale planiranim učinkom, daje silovito objašnjenje ovih izmjena i dopuna. Dakle, svrha izmjena i dopuna postojećeg zakona jeste otklanjanje uočenih nedostataka. Izmjene i dopuna Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji jeste dio Nacionalnog plana skrbi za hrvatske branitelje kako to stoji u Nacionalnoj razvojnoj strategiji u idućih 10 g. a koja je nedavno usvojena u ovome Saboru. Zaštita digniteta Domovinskog rata i trajna skrb o hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji jesu temelj moderne hrvatske države kako se u pomenutoj strategiji navodi, jedna od prioritetnih područja javnih politika. Kratko ću u svom izlaganju osvrnut se na izmjene i dopune Zakona o braniteljima u koje se dotiče prava pripadnika HVO-a. Zahvaljujem na sastanku u Mostaru, predstavnika resornog ministarstva s predstavnicima odjela za branitelja Hrvatskog narodnog sabora. Dakle to je tijelo kojeg čine predstavnici svih udruga iz Domovinskog rata, predstavnici političkih strana i nositelji izvršnih funkcija koji se bave pitanjima o skrbi braniteljskoj populaciji a iz reda su hrvatskog naroda, ukupno 38 članova odbora. Sastanak se može smatrati djelom javne rasprave. Nakon dodatnih pojašnjenja, odjel HNS-a za pitanje branitelja, podržava izmjene i dopune ovoga zakona kojima se ubrzava procedura, uklanjanju određene nejasnoće u provedbi o kojima sam i ja u ovome Saboru ali i na matičnom odboru govorio. Uistinu su kompleksne političke prilike u BiH-u, pokušaju oduzimanja konstitutivnosti hrvatskom narodu. Nelegitimnost zastupanja, uskraćivanje jednakopravnosti za posljedicu ima oduzimanje, umanjenje svih drugih prava pa i prava općenito statusa pripadnika HVO-a i članova njihovih obitelji. Uz navedeno, uz lošu ekonomsku situaciju, postavlja se pitanje kako štititi dignitet Domovinskog rata, kako skrbiti o pripadnicima HVO-a, Hrvati u BiH-u su istina i dignitet Domovinskog rata, ključna pitanja opstanka kao konstitutivnog naroda. Stoga su se na pomenutom sastanku otvorile i druge teme, kako pomoći pripadnicima HVO-a koji su iz različitih razloga stalno nastanjeni u RH u pristupu jednokratnim pomoćima, kako pomoći roditeljima poginulih hrvatskih branitelja koji su stalno nastanjeni u RH ali i djelu BiH-a, primjerice Republici Srpskoj ili pojedinim sredinama u Federaciji, u teškoj materijalnoj situaciji su, tko će im pomoći a davali su najveću žrtvu. Kako pomoći studentima djece stradalnika rata, kako pomoći oboljelima u liječenju o slično. Imamo puno potreba, problema koje sami ne možemo riješiti, imamo razumijevanje i za sveukupnu situaciju u RH. još jednom, zahvala poštovanom ministru Medvedu i ovoj Vladi na sve što čine za Hrvate BiH-a.
Hvala lijepa. Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Ćelića.
Zahvaljujem, g. potpredsjedniče, poštovani g. ministre sa suradnicima. Početak 90-ih godina obilježio je Domovinski rat i on je sa sobom donio određene posljedice pa tako i psihološke posljedice, dakle '92., '93. počinju dolaziti prvi hrvatski branitelji na različite psihijatrijske odjele pa tako i u Kliniku za psihijatriju Vrapče, prvo se postavljaju dijagnoze, psihoneuroze, depresije, tek poslije se postavlja dijagnoza PTSP-a po uzoru na ratne veterane iz Izraela, SAD-a, prvi spomen PTSP-a opisan je 1974. u Izraelu kada se to zvalo ratna neuroza kod vojnika koja je poslije prešla u PTSP. Već smo čuli neke statistike, neke brojke koje je ministar u uvodnom izlaganju spomenuo, ja bih ovdje htio dakle govoriti malo detaljnije o tim brojkama. Temeljem Zakona o zdravstvenoj zaštiti, HZJZ nadležan je za izradu zdravstvenih pokazatelja o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata. Temeljem sporazuma s Ministarstvo hrvatskih branitelja, HZJZ ima mogućnost koristiti Registar hrvatskih branitelja. Najčešći razlozi hospitalizacija kod branitelja muškog spola dolaze iz skupine bolesti krvožilnog sustava, to su podaci za 2019. koji su objavljeni u prosincu 2020., dok su kod žene to bile zloćudne bolesti. Psihički poremećaji kod muškaraca su na trećem a kod žena na šestome mjestu. PTSP jedan od najkompleksnijih psihičkih poremećaja, Domovinski rat je bio obrambeni rat za neovisnost i cjelovitost hrvatske države protiv agresije udruženih velikosrpskih snaga. Hrvatska je pobijedila i u tzv. psihološkom ratu jer je donoseći istinu o Domovinskom ratu i razaranjima uspjela međunarodnoj zajednici pokazati tko je agresor a tko žrtva u čemu su važnu ulogu imali i mediji. U prvim danima rata kada je to bilo najpotrebnije bio je presudan i visoki moral hrvatskih branitelja koji su branili domovinu. Psihološke posljedice Domovinskog rata, bolesti i trajne posljedice hrvatskih branitelja i njihovih obitelji, ali i građana koji su pretrpjeli ratne traume ostale su sve do danas, a prema brojnim publikacijama objavljenim proteklih godina hrvatski branitelji češće obolijevaju zbog posljedica rada. U razdoblju od 1990.-1996. poginulo je 7 609 hrvatskih branitelja, a 1 013 hrvatskih branitelja umrlo je od posljedica bolesti, pogoršanja bolesti ili pojave bolesti ili su počinili samoubojstvo kao posljedicu psihičke bolesti uzrokovane sudjelovanjem u obrani suvereniteta Republike Hrvatske. Hrvatski branitelji suočeni su s različitim rizicima i problemima, poput siromaštva, invaliditeta, nezaposlenosti, bolesti, ali se mogu izdvojiti i kao posebno ranjiva skupina zbog dugotrajnih i teških posljedica proizašlih iz ratnog stradanja. Prema podacima CEZIHA i baze hospitalizacija 2019. u Hrvatskoj zabilježeno gotovo 37 tisuća osoba koje su zbog PTSP-a i trajnih promjena ličnosti nakon tzv. kroničnog PTSP-a koristile zdravstvenu zaštitu. Najveći broj oboljelih, njih gotovo 40% dolazi iz Splitsko-dalmatinske, Osječko-baranjske županije i Grada Zagreba. Nakon PTSP-a druga skupina su depresivni poreme aji. Prema podacima Registra uzroka smrti Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo i Registra hrvatskih branitelja u Hrvatskoj je 2019. godine zabilježeno 4 888 umrlih hrvatskih branitelja Domovinskog rata. Ako pogledamo prosječnu starost umrlih branitelja u 2019. godini ona je bila 63,2 godine, što je u odnosu na opću populaciju itekako značajno jer je prosječna dob umrlih stanovnika Republike Hrvatske 77 godina. U studenom 2016. započela je provedba sistematskih pregleda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, do početka prosinca pregledani su 56 363 branitelja i po završenom sistematskom pregledu branitelji su dobili određene preporuke. Hvala.
Hvala lijepa, imamo više replika. Prva je poštovane zastupnice Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, na sistematskim pregledima branitelja svih prethodnih godina psihološka testiranja se nisu radila u svim ustanovama. Nadalje, kad gledate novopostavljene dijagnoze, mentalni poremećaj i poremećaj ponašanja iznenađujuće su bili svega na nekom 8. mjestu. Znači broj jedan su endokrine, metabolički poreme aji, dakle hiperlipidemije itd. Činjenica je da naši branitelji imaju potrebu za psiho-socijalnom pomoći, za pomoći i stručnjaka, dakle psihijatara, psihologa, imate li podatak koliko ih je uopće na području Republike Hrvatske, govorim o stručnjacima, i smatrate li da je taj broj dovoljan? Jer i ako vidite ove ljude koji se odazivaju na sistematske preglede, tu su ljudi koji dolaze i par godina za redom, a oni koji zaista imaju potrebu za pomoći možda se uopće niti ne javljaju pa se niti ne detektiraju kao takvi. Hvala.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Poštovana kolegice Marić, dakle, 44,4% branitelja se odazvalo na sistematski pregled, od toga je njih 49% upućeno na pregled nekog specijaliste, neki su dobili preporuke o promjeni životnog stila, dakle, kada govorimo o skupini psihičkih poremećaja i poremećaja ponašanja oni nisu na prvome mjestu, dakle nego su na prvome mjestu bolesti krvožilnog sustava, različiti metabolički poremećaji, zlo udne bolesti, nažalost u pravu ste, dakle, puno puta oni koji su najugroženiji oni ne odlaze na sistematske preglede, njih je vrlo teško dobiti, prije će otići neki branitelji koji su uključeni u različite braniteljske udruge i tu je sad zapravo pitanje i liječnika obiteljske medicine da pokušaju animirati i lokalne zajednice da pokušaju animirati te ljude da odu na preglede kod liječnika.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Stiera.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolega Ćelić, dio oporbe, a i dio javnosti ako hoćete kritizira Zakon kojim se proširuju prava hrvatskih branitelja i ta argumentacija bi možda i imala logiku kada bi iz tih krugova, kad bi se tražilo da se otvori rasprava općenito o reformi države, proračuna, pa onda naravno u sklopu toga i prava svih društvenih skupina. Međutim ja imam nekako dojam da samo se problematiziraju prava hrvatskih branitelja, barem ovako strastveno. Da li i vi imate takav dojam i na temelju i vaše struke i stručne rasprave koju ste sad imali, kakav je utjecaj i na populaciju hrvatskih branitelja upravo takav tijek rasprave ovdje u Hrvatskom saboru?
Poštovani zastupnik Ćelić.
Poštovani kolega Stier, osoba može bolovati od zloćudne bolesti ali može imati subjektivni osjećaj zdravlja. Dakle, unatoč činjenici da boluje od neke teške bolesti, ako ju trenutno ne boli ona može imati subjektivni osjećaj zdravlja, kolega Šašlin je govorio o tome kako su hrvatski branitelji kroz određeno vremensko razdoblje doživljavali društvenu nepravdu, koja je mogla biti kao okidač i koja je mogla poslužiti za retraumatizaciju, osobito kod onih kojima je bio dijagnosticiran posttraumatski stresni poremećaj. Mi govorimo danas o određenim skupinama, vulnerabilnim skupinama i u Nacionalnoj strategiji koja je vezana za zaštitu mentalnog zdravlja u prvom nacrtu uopće hrvatski branitelji nisu bili navedeni kao ciljana skupina. Recimo, bile su navedene nacionalne manjine, osobe s invaliditetom, ali hrvatski branitelji kao jedna vulnerabilna populacija, to je naravno uz veliki angažman Ministarstva hrvatskih branitelja pomaknuto i sad je to itekako važna stavka u toj Nacionalnoj strategiji.
Hvala. Sljedeća replika, poštovanog zastupnika Stričaka.
Kolega Ćeliću, u svojoj raspravi dotakli ste se oboljevanja hrvatskih branitelja od PTSP-a, ja ću reći ranjavanja duše. Naime, kad ste vi ranjeni od metka, granate, mine, ta ozljeda je vidljiva jer je fizička, međutim rane na duši koje su često i daleko teže su nevidljive. Spomenuli ste da je prvi put bolest registrirana 1974. u Izraelu i da je pogodila brojne naše branitelje. Međutim, mi govorimo o braniteljskoj populaciji, a daleko manje o obiteljima tih istih branitelja koji pate zbog PTSP-a, njihovim majkama, očevima, suprugama, djeci koji su također pogođeni kad vide kolko njihov najbliži tata, mama, brat, otac, djed, sin, pate zbog toga. Hvala.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala. Poštovani kolega Stričak, nažalost imali smo situaciju kada se pokušavala dijagnoza PTSP na neki način relativizirati i politički instrumentalizirati. Naravno da su uvijek moguće zlouporabe, ali kao što ste rekli one duševne patnje koje su puno puta skrivene, sada živimo u vremenu epidemije covida i u prvom planu su naravno tjelesne posljedice, dakle vezane za dišni sustav, a psihološke posljedice bilo kratkoročne, bilo dugoročne su na neki način u drugome planu. Postoje ljude koji trpe ozbiljno duševnu patnju i koji ne žele o tome razgovarati. To je određena poteškoća ako im želimo pružiti određenu terapijsku intervenciju. A dobro ste utvrdili, dakle kada govorimo o PTSP-u on ima implikacije ne na samog pojedinca koji je doživio tu intenzivnu traumu nego i na članove njegove obitelji.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Glavaševića.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolega Ćelić, zapravo ste u replici kolegi Stieru ste mi dali naznaku onoga na čemu sam vas želio pitati, a moje pitanje se odnosi na to koji su odnosno da li je vaše istraživanje pokazalo, ovo o kojemu govorite, koji su glavni izvori retraumatizacije, dakle koje su to pojave, da li je, da li imate podataka o tome koje za hrvatske branitelje i članice i članove njihovih obitelji su glavni izvor retraumatizacije i koji su to neki faktori društvenog rizika na koje bismo, koje bismo zapravo ovdje trebali čuti i o njima voditi računa? Hvala.
Poštovani zastupnik Ćelić.
Dakle ako govorimo o PTSP, dakle to je jedan kompleksan sindrom koji sadrži brojne psihičke smetnje, vrlo bi bilo jednostavno govoriti jednoznačno sada to je posljedica zato što je na vlasti opcija A ili opcija B, dakle čitav je tu niz faktora, ali percepcija općega mijenja je definitivno vrlo važan čimbenik, prognostički čimbenik. Tu je pitanje statusa dakle zaposlenosti recimo jedna vrlo važna komponenta i tu je bez obzira na određeni invaliditet bilo da se radi o tjelesnom ili psihičkom invaliditetu sigurno će i ovaj radno terapijski aspekt biti od koristi, u tom smislu je dobro da se razvijaju različite braniteljske zadruge, OPG-ovi, ekološki uzgoj, dakle to mogu bit određeni protektivni faktori, protektivni faktor je i funkcionalna obitelj odnosno funkcionalna okolina, dakle tu nisu potrebne nikakve posebne povlastice nego samo uvažavajući određene aspekte da ljudi imaju mogućnost razvoja u društvu jednakih mogućnosti.
I slijedeća replika poštovane zastupnice Grba Bujević.
Poštovani g. potpredsjedniče sabora, ministre. Uvaženi kolega Ćelić, iz zdravstvenih pokazatelja koje ste nam sad ovdje iznijeli jasno je da su hrvatski branitelji visokog rizika za nastanak bolesti, 56.000 branitelja je sistematski pregled obavilo, međutim ostalo je puno onih i slažem se sa svima koji su rekli da zaista dio ljudi je ostao izvan tih sistematskih pregleda. Mislim da tu ima mjesta za pomak kroz Ministarstvo branitelja, kroz sve udruge koje postoje braniteljske, kroz braniteljske zajednice puno se radilo na senzibilizaciji branitelja da je sistematski pregled za njihovo dobro, što je zaista točno. Možemo li mi kao društvo, mi ovdje kao zastupnici, svi oni koji ovaj imaju utjecaj, pa kroz medije, pa kroz bilo šta, možemo li mi još šta poboljšati da branitelje ajmo reći ovako privedemo na sistematske preglede kako bi ovaj zapravo sačuvali njihovo zdravlje?
Poštovani zastupnik Ćelić.
Hvala. Poštovana kolegice Grba Bujević, mislim da je javni diskurs itekako bitan. Ako pogledamo opću populaciju i nacionalne preventivne programe Županijski zavodi za javno zdravstvo odnosno njihove službe mogu odraditi određeni dio, Ministarstvo hrvatskih branitelja će sa svojim stručnim službama odradit određeni dio. Ako pogledamo podatke, samo 8% pregledanih hrvatskih branitelja nije bio potreban neki dodatni dijagnostički postupak, što također oslikava cjelokupno opće psihofizičko stanje te ciljane populacije RH. Mi kao političari isto tako sa jednim afirmativni pristupom prema vrednoti Domovinskog rata, prema hrvatskim braniteljima koji su temelj neovisne hrvatske države možemo doprinijet da se oni osjećaju bolje u svojoj koži i to isto tako možda indirektno, ali ipak može pridonijeti da taj njihov osjećaj i za potrebom za odlazak na sistematski pregled može biti bolji rezultat.
Hvala lijepa. Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Anđelka Stričaka, izvolite.
Izvolite uvaženi zastupniče.
Poštovana potpredsjednice HS, potpredsjedniče vlade, ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Danas je već bilo dosta toga rečeno tijekom današnjih rasprava o materijalnim pravima hrvatskih branitelja, te načinu stjecanja tih istih prava, o poštovanju prema hrvatskim braniteljima i naravno o dignitetu Domovinskog rata. Međutim, s obzirom da dolazim iz Varaždinske županije malo bi se osvrnuo na područje sjevera Hrvatske. Smatram da je sjever Hrvatske u obrani i oslobađanju naše domovine dao mnogo. Najprije je zarobio cijeli korpus JNA odnosno 32 korpus tadašnje JNA i time naoružao našu domovinu te dao najelitnije postrojbe hrvatske vojske i policije. Petu bojnu prve A brigade Tigrova koja '92. godine prerasta u Sedmu gardijsku brigadu Pume, 104. brigadu hrvatske vojske te specijalnu jedinicu policije Rode koja sutra obilježava svoju 30-tu obljetnicu. Stoga odavde svim pripadnicima Roda čestitam njihovu 30-tu obljetnicu. Dva simbola, dva grada odnosno dva simbola Domovinskog rata Knin i Vukovar vezani su uz varaždinske policajce odnosno vojnike. Vukovar uz kao simbol stradanja uz policajce, a Knin kao simbol slobode, oslobađanja upravo uz vojsku odnosno 7. gardijsku brigadu Pume. Stoga, a prije kojih sat, dva sam replicirao uvaženom zastupniku Sačiću odnosno ratnom zapovjedniku sektora specijalne policije MUP-a da me veseli da nakon 30 godina upravo zahvaljujući potpredsjednicima Vlade Medvedu i Božinoviću varaždinski policajci napokon dobivaju svoj spomenik. Iz Policijske uprave Varaždin poginulo je ukupno 37 policajaca od toga 31 u obrani Vukovara i pokušaju proboja za Vukovar. Obljetnicu ćemo sutra obilježiti naravno sukladno epidemiološkim mjerama. A te mjere nam govore dovoljno u kakvim izazovnim vremenima živimo. Upravo Vlada premijera Plenkovića i u ovom, a i u prošlom mandatu vodi iznimnu brigu o hrvatskim braniteljima, a o tome nam govore podaci da je u proteklom mandatu Vlade donesen cjelovit Zakon o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, da je po prvi puta donesen Zakon o osobama nestalim u Domovinskom ratu, da je donesen Zakon o proglašenju Vukovara mjestom posebnog domovinskog pijeteta, da je 18. studeni proglašen danom sjećanja na žrtve Domovinskog rata i danom sjećanja na žrtvu Vukovara i Škabrnje, a da danas po prvi puta raspravljamo o novom cjelovitom Prijedlogu Zakon o civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata. Smatram da upravo svi ovi zakon imaju za cilj da se oda prvenstveno poštovanje hrvatskim braniteljima, a potom da se vodi briga o dignitetu Domovinskog rata. Također u svojoj raspravi ovdje prisutan naš kolega Sačić spomenu je da se raspravljano na Odboru za veterane čiji ja nisam član o dodjeli spomenica i medalja braniteljima. S obzirom da sam '91. godine kada je počela agresija na RH bio srednjoškolac odnosno polazio srednju policijsku školu, 5. kolovoza te '91. došao je naputak da svi punoljetni pitomci se stave u obranu domovine. To smo učinili svi, ne samo punoljetni, nego i maloljetni. Dan danas nitko od nas nije dobio satisfakciju da dobije spomenicu ili medalju ili zahvalnicu iako su nam prava priznata, imamo status, ali i to nije do premijera, to nije do potpredsjednika Vlade, to nije do ministra, to je do ratnog načelnika srednje policijske odnosno upravo ratni zapovjednici postrojba su dužni predložiti svoje policajce vojnike za dodjelu odličja i medalja i voditi brigu o njima. Hvala, evo isteklo mi vrijeme.
Hvala uvaženi zastupniče. Imate dvije replike. Prva uvažena zastupnica Andreja Marić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice. Poštovani kolega, evo i ja se pridružujem čestitki za obljetnicu specijalne jedinice policije Roda. Kako ja jel dolazim sa područja sjevera onda jedno pitanje iz tog zapravo područja. Naši branitelji i veterani su mnogi uključeni u različite udruge, društva branitelja itd., neki jesu, neki nisu. I sad kad sam razgovarala s nekim od tih ljudi na području Međimurja mnogi su mi se požalili da u slučaju da imaju potrebu rješavati svoj socioekonomski status, zdravstveno pitanje ili samo razgovor da se jednostavno ovi obični članovi nemaju kome obratiti. Što biste vi poručili tim ljudima na području Međimurja kome da se obrate? I kad sam malo gledala društvene mreže jedne od tih grupa, onda je bila reakcija na poziv ministra Medveda da se preda ilegalno oružje. Neki su to stajali iza toga [[Upadica: Hvala.]] neki su kritizirali. Kakav je vaš stav oko ilegalnog oružja? Hvala.
Izvolite odgovor na repliku.
Evo hvala. Samo da još malo pojasnim sutrašnju obljetnicu. Znači Varaždinska županija i Međimurska, a znamo da su županije formirane '93. su imale zajednicu, zajedničku specijalnu jedinicu policije Roda, pa tako da nam je evo to zajednički datum. A kad govorimo o braniteljima, gledajte pa nakon rata mnoge postrojbe su rasformirane i jedino gdje sad se branitelji mogu okupljati je u udrugama branitelja. Veći dio tih ratnih postrojbi ima svoju udrugu i najlakše je rješavati upravo preko tih udruga. Ja smatram da je na području Varaždinske županije sve postojeće udruge od 7. gardijske brigade Puma, specijalne jedinice policije Roda, 104. brigade hrvatske vojske, udruge dragovoljaca, veterana, društva logoraša, HVIDRE rade dobro i maksimalno izlaze u susret svojim kolegama. Pa između zbog decentralizacije i racionalizacije troškova uredi državne uprave su spušteni u nadležnosti županija [[Upadica: Hvala.]] tako da je to smatram još jedan korak približavanju terena.
Hvala. Slijedeća replika uvažena zastupnica Maja Grba Bujević. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice sabora, ministre, kolega Stričak, i ja se naravno pridružujem Rodama i njihovoj čestici za sve ono što su učinili, ali se u ovo preduskrsno doba sjetiti jednog drugog događaja. To je krvavi Uskrs, on će sada biti obilježen isto tako 30 godina od krvavog Uskrsa gdje se zapravo jasno pokazalo kako stvari stoje i koliko toliko neutralnosti tzv. JNA. S obzirom da sam bila učesnica događaja na Plitvicama bila sam okružena sa ljudima iz cijele Hrvatske, sa puno motiviranih ljudi, jako mladih ljudi pitomaca, specijalaca dakle to je bio jedan odgovor koji je bio na brzinu organiziran, ali svakako je pokazao tada već što Hrvatska država zapravo misli o JNA. S obzirom da se sad približava taj krvavi Uskrs, složit ćete se sa mnom da i to treba na nekakav način vrednovati i spominjati to u HS-u.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Naravno da se slažem s vama da je bitno poštivati i obilježavati sve te bitne obljetnice od Pakraca, Plitvica, Borovog Naselja to su bili prvi napadi srbočetničkih snaga na hrvatske položaje i kod pokušaja stvaranja velike Srbije na relaciji Vukovar-Karlovac-Karlobag sve istočno su svojatali i htjeli prisvojiti za veliku Srbiju. Ali isto tako bitno je podsjetiti se da mi tada kada je izvršena … agresija na RH nismo imali svoju vojsku, naše oružane snage bile su u sklopu policije, posebnih postrojbi policije koji je poslije prerastao jedan dio u specijalnu policiju, a jedan dio u Zbor narodne garde koji je potom prerastao u osnovnu hrvatsku vojsku. 21. rujna '91.g. je tek izdana zapovijed o formiranju odnosno o imenovanju načelnika Glavnog stožera hrvatske vojske, do tad je sve bilo.
Hvala vam lijepa nemate više replika možete na mjesto. Mi nastavljamo s pojedinačnim raspravama. Sljedeći na redu je uvaženi zastupnik Nino Raspudić. Izvolite uvaženi zastupniče.
Poštovana potpredsjednice Sabora, poštovani ministre, poštovani suradnici ministra, kolegice i kolege zastupnici. Svi ste vjerojatno imali u životu tu situaciju, ja sam je na moju žalost susreo više puta kada zovete majstora da vam nešto složeno popraviti što sami ne možete riješiti i dođe majstor i suoči se s tim problemom i kaže ma ko ti je ovo radio taj veze nema sa životom. Jednom mi se dogodila zgodna situacija gdje sam pozvao majstora da nešto riješi i naravno on pred problemom kaže ko ti je ovo radio taj veze nema, ja velim pa vi majstore, vi ste to radili zadnji. Pa sad ili tada niste imali veze pa ste u međuvremenu naučili ili sada prosipate demagogiju. Govorio sam danas nešto u replici o našoj odgovornosti, nas kao zakonodavaca, pogotovo o odgovornosti kolega iz vladajuće većine koji imaju tu mogućnost donijeti zakon ovakav ili onakav. Zakoni u kojima ima propusta, zakoni koji nisu dobri, zakoni koji ne rješavaju u praksi ono radi čega su doneseni stvaraju štetu. Puno ljudi nije moglo ostvariti svoja prava, braniteljska prava jer zakon koji je donesen prije samo tri godine nije bio dovoljno dobar. Tko je donio zakon? Pa isti ministar, isti suradnici su bili tada prije samo tri godine koji ga dopunjuju i popravljaju zajedno sa svima nama ovdje danas. Ja sada ne likujem, nisam tu da solim pamet niti da vučem za uho ministra Medveda i kažem kako ste mogli tada propustiti činjenicu da su ta vještačenja prekomplicirana da će ljude frustrirat i da će mnogi odustajati u toj komplikaciji, kako niste vidjeli prije tri godine da je to možda bolje centralizirati vještačenje u ministarstvu, a ne u zavodu itd., itd. nismo tu da dijelimo packe. I mislim i zadovoljan sam jako današnjom raspravom sa svih strana, čuli smo jako puno dobrih i konstruktivnih prijedloga, mi smo tu svi skupa danas da donesemo izvrstan Zakon o hrvatskim braniteljima koji će našim braniteljima omogućiti da na najjednostavniji mogući način i najpouzdaniji ostvare sva svoja prava, zato smo tu danas. No treba nešto naučiti iz bliske prošlosti. Kako to da se ti problemi nisu vidjeli prije tri godine? Jel to bio nedostatak stručnosti, stručne procjene, je li to bio možda nedostatak komunikacije sa terenom sa braniteljskim udrugama, sa braniteljima konkretnima koji su slali prijedloge ili možda nedostatak sluha za ono što je u dobroj mjeri oporba tadašnja konstruktivno predlagala? Konkretno da znam, tad sam bi izvan politike, ali današnje moje kolege iz kluba Mosta konkretno zastupnik Bulj i zastupnica Strenja Linić su dali nekih 13 amandmana tada. Bulj je tada grmio ovdje da su neke stvari neprovedive što se u praksi pokazalo da jeste. Ponovit ću, nismo tu sada da sebi pripisujemo poene nego da izbjegnemo činjenje istih pogrešaka. Dakle, zakon je sada u prvom čitanju, imali smo dugačku, dugačku i jako dobru raspravu, čuli smo i od strane vladajućih i od strane oporbe jako dobrih stvari i prijedloga, doći će sigurno i kvalitetni amandmani u drugom čitanju. Apeliram na sve nas, posebno na vladajuću većinu da otvorimo uši na sve strane odakle mogu doći dobri prijedlozi kako bismo na kraju izglasali ovdje zajedno zakon koji nećemo mijenjati ni za tri godine, ni za pet, ni za 10 nego nadam se ni za 20 godina koji će predvidjeti sve moguće poteškoće koje se mogu dogoditi u praksi pri realizaciji prava naših branitelja i dati takav zakonodavni okvir koji će da tako kažem pomoći da se premoste sve te poteškoće i da branitelji konačno imaju jedan siguran, pouzdan zakonodavni okvir koji se neće krpati svako par godina nego koji će trajno rješavati njihova prava. Hvala.
Hvala vama uvaženi zastupniče. Imate jednu repliku onu uvaženog zastupnika Mira Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjednice. Uvaženi kolega. Naravno da nama svima treba biti interes bez obzira s koje dolazimo strane ove sabornice interes jedinstvenog pravičnog zakona prema hrvatskim braniteljima koji mora biti provediv. Zbog toga ja i govorim cijelo vrijeme, ja sam zadnji zakon podržao ovaj jel smatram da će biti, tada sam davao amandmane kada sam rekao osobno da neće biti provediv. Dio je prihvaćen, dio nije zbog čega? jel ako nakon 30 godina kolega RAspudiću, 30 godina da nemamo zakon koji je provediv za hrvatske branitelje i pravičan to je strašno loša poruka za one koji su stvorili temelje hrvatske države, a to je Hrvatska. Zbog toga ovdje nema politizacije i samo u predizborne svrhe donositi određene zakone [[Upadica: Hvala.]] ovdje moramo biti i SDP i HDZ i MOST i Možemo il ne znam tko jedinstven.
Hvala vam, hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Nemam šta posebno ni dodatni, ni oduzeti, nego apelirati još jednom, a vidio sam danas dakle kroz sve ove sate da doista tu postoji kod svih i dobra namjera i da su se zastupnici potrudili i iznosili konkretne prijedloge, da u drugom čitanju sa još dodatnim senzibiliziranjem pozivom javnosti i braniteljskim udrugama da još jednom razmotre prijedlog i daju eventualne sugestije i dopune, da doista donesemo izvrstan zakon koji će braniteljima dati sigurnost, stabilnost i jednostavan i pouzdan način na koji mogu ostvariti svoja prava i da ga nećemo mijenjati ni za 10 ni za 20 godina jer neće za tim biti potrebe. Hvala.
Hvala vama, nemate više replika. Nastavljamo dalje s pojedinačnim rasprava. Slijedeća na redu prijava za sudjelovanje u pojedinačnoj raspravi je ona uvaženog zastupnika Josipa Borića. Izvolite kolega.
Hvala lijepa uvažena potpredsjednice. Uvaženi potpredsjedniče hrvatske Vlade sa suradnicima, uzeo sam si evo raspravu danas da i ja nešto kažem o ovim izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji jer smo svjedočili raspravi koja je bila živa i koja je iz različitih kuteva pogledala ovaj prijedlog zakona i mislim da smo ponavljali po mom osjećaju, a već dugo sam ovdje neke rasprave koje su se pojavljivale na istu temu i u prethodnim godinama kad god je o hrvatskim braniteljima riječ. Ono što me nije, što nisam razumio je, što nisam razumio je to su primjedbe na ovo što nam zakon nudi, a sve ide u smislu poboljšanja. Pa smo čuli i zašto treba biti protiv takvog zakona, pa smo čuli i riječi da je on štetan, da je on loš, da on ne doprinosi, da od branitelja stvara posebnu populaciju, da ih izolira, da im daje prva koja možda nisu zaslužili, da temeljem prava oni ne zaslužuju opet nekakve nove mogućnosti kako bi ostvarili takovo pravo. To je ono što ja smatram da u ovom domu, naravno svatko može govoriti što želi govoriti, ali priča o toj populaciji uvijek je osjetljiva. I zbog toga kad se o njoj govori mislim da ipak sa dozom emocija i razuma trebamo gledati ovo što ovdje piše. Čuli smo da popravljamo, uvijek popravljamo zakone ili pišemo iznova nove ili ih popravljamo ako smo utvrdili nešto da nije bilo kako treba. Ja sam pogledao program Vlade 2020.-2024. jasno piše u onom dijelu gdje se navodi priča o braniteljima, branitelji kao čvrst oslonac domovinske Hrvatske. Jasno piše na toj stranici što ćemo raditi. Navedena su i dva zakona o kojima ćemo danas raspravljati. Ova Vlada ima svoj program i provodi ga. I to su naše obveze. Rekli smo, to smo ponudili i građanima, oni su to prihvatili, na izborima su prihvatili. I zato pokušaj da se svede ova rasprava i neka prava koja se tiču ubrzanja procesa već prije danih prava na razinu smanjenja rtv pristojbe kako su neki ovdje rekli je za mene neprihvatljiva jer govorimo o ljudima koji nisu rođeni 2020.-te ili možda čak '90.-te pa će ostvariti prava 2021. kakav se dojam pokušava stvoriti u hrvatskoj javnosti. Da mi ponovno 2021. dajemo nekakva prava ljudima koji ih nisu trebali steći. Je li mogu dobiti ovdje pravo neki hrvatski branitelji ili branitelji koji nisu bili u Domovinskom ratu? Ja mislim da ne. Koji ne mogu dokazati da su bili sudionici Domovinskog rata. To nigdje ne piše. Stvarno se stvara dojam o brojkama, 500.000 hrvatskih branitelja i svi su samo zato što su dobili status već ostvarili i mnoga prava. Pa pogledajmo kolika su ta prava. Imamo mi brojke. Ako govorimo o mirovinama imamo brojke, ako govorimo o nekim naknadama imamo brojke, ako govorimo o stambenom zbrinjavanju itd., nema tu 500.000 ničega. Neki se nažalost u toj populaciji nisu snašli ili su procjenjivali ili su se naknadno prošli su vremena i naravno da nisu uspjeli moguće stvoriti uvjete da mogu ostvariti pravo. Zašto bi im to zabranili ako su u onom vremenu kad su trebali bili ti koji su htjeli dati svoj život da stvorimo ovu našu domovinu. I zato mi je to neprihvatljivo. Da o njima razmišljamo na taj način kao populaciji privilegiranoj da ostvaruje samo isključivo prava. Ja sam u svoj replici rekao nikada nisam sebi dozvolio da dovodim u pitanje prava iz Drugog svjetskog rata, a i danas imamo 7.000 ja mislim i 700 mirovina koje se isplaćuju po tim po Zakonu o mirovinskom osiguranju za ljude koji su dali svoj obol u tom ratu pa su naslijedili i neki njihovi u obitelji i takvu mirovinu jer je ona zakonita. Ali mi sebi bez obzira koliko se pozivali na desne, lijeve itd., uvijek s jedne strane pokušavamo, uvijek jedna opcija pokušava na neki način tu populaciju branitelja staviti u red privilegiranih, uvijek ih treba propitivati, uvijek ih treba na neki način posramiti što su zaslužili svoje pravo i kad ga trebaju dobiti. Da li 2021., '22. ili '23., hoćemo li 30 godina nakon rata stambeno zbrinuti sve hrvatske branitelje i to je pitanje naše države. I ne samo države i lokalne samouprave i svih onih koji mogu tu pomoći. Ali zašto to dovodimo stalno u pitanje? E to je pitanje. Da li su razlog izbori, da li želimo biti ne znam [[Upadica: Hvala.]] drugačiji, e to su pitanja kažem koja ovaj zakon rješava, ubrzanje. Temeljna poruka.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Imate jednu repliku, uvaženi zastupnik Stipan Šašlin, nadam se da sam dobro prezime izgovorila.
Poštovani kolega Borić, pa evo koliko pratimo danas ovu raspravu i replike sve, doista možemo zaključiti da praktički i predstavnici oporbe se slažu sa time da su ove predložene izmjene dobre zakona i potrebite. Jedini problem po njima je to što mi nakon 3 godine ponovno raspravljamo o Zakonu o hrvatskim braniteljima. Po meni ako je potrebito i za 2 godine ponovno ćemo raspravljati o tome i ako ćemo ovim izmjenama pomoći jednom hrvatskom branitelju da ostvari svoja prava koja nije uspio do sad ostvariti, mislim da smo postigli ovaj cilj. Zato jesu zakoni da se donose, da se korigiraju, da se mijenjaju, da se ispravljaju. Evo molio bi vaše mišljenje o tome.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepa kolega Šašlin. Ja sam, slažem se s vama u potpunosti kad dobijemo direktivu iz Europske unije i moramo se uskladiti tu puno pitanja nema. Imamo primjedbi, ali uskladit ćemo se, ako sami primijetimo da nešto ne ide kako treba, e zašto to sada radite? Radimo zato jer želimo ili smo primijetili da to treba riješiti, ubrzati postupak za ostvarivanje, ne znam, statusa hrvatskog ratnog vojnog invalida ili preuzeti vještačenja da to više jedanput riješimo. Čujemo, 3 000 zahtjeva čeka, ne možemo riješiti, moramo ubrzati postupak ili ne znam, stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja, ubrzanje postupka, to smo i zapisali u programu i to ćemo rješavati i ovaj Zakon to omogućava i mislim da je u prvom čitanju, mislim svima prihvatljiv i vjerojatno bi ga trebalo podržati od svih. Govorimo o populaciji hrvatskih branitelja, tu nema ni lijepo ni desno ni centar ni ne znam što, to su hrvatski branitelji.
Hvala vam lijepo. Nemate više replika. Idemo dalje. Sljedeći zastupnik koji se prijavio za sudjelovanje u pojedinačnoj raspravi je uvaženi zastupnik Erik Fabijanić. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice, poštovani kolegice i kolege. Ovim izmjenama i dopunama Zakona o braniteljima shvatio sam jednu stvar. Da od, četvrt stoljeća od rata još imamo nezaposlenih branitelja, stambeno nezbrinutih branitelja i da još uvijek imaju problema sa svojim statusom. Ispada kao da smo još uvijek država u nastajanju. Kao branitelj reći ću vam, molim vas prestanite branite moje dostojanstvo i moj dignitet jer ga time što govorite de facto ugrožavate. Ali doslovno. Ako ću bit branitelj, bit ću branitelj po vokaciji, neću biti branitelj po profesiji. To namjerno govorim, jer ako smo mi temelji ove države onda sustav u ovoj državi mora funkcionirati, a to znači da Zavod za vještačenje mora funkcionirati. I onda se ne bi čekalo dvije godine ni da su branitelji ni da su neki drugi invalidi. Zbog čega naši građani kad odlaze radit u inozemstvu de facto gube pravo na mirovinu zbog koncentracije staža? O tome sam isto govorio za ovom govornicom. To je jedan od razloga. Dakle, ako sustav ne funkcionira loša je poruka, daleko od toga da to neće ubrzati braniteljima postupak, hoće, ali samo braniteljima i onda pred očiju javnosti, a ja mislim da smo se borili za sve građane Hrvatske, a ne samo za nas branitelje, šaljemo lošu poruku, branili ste se samo za sebe. Niste se branili za ovu državu, ni za obranu ovih građana. I to je loša poruka, nažalost ali je tako. Kad mi govorimo o mehanizmu ostvarivanja prava, ako smo mi uređena država, evo igrom slučaja sam navršio 50-tu, bližim se 60-toj godini, zar ja moram pitat za sistematski ili država koja se brine o meni će reći Fabijaniću imaš pravo na sistematski, druga stvar da li ćeš ti to svoje pravo iskoristiti ili ne. Zašto bi ja kao branitelj trebao nekoga moljakati, ako imamo sustav koji funkcionira, ako imamo Registar koji je javan i koji je poznat? Iz kojeg razloga, pa nije problem potpisati GDPR, ja ću javno priznati da sam hrvatski branitelj, ja se toga ne sramim. Ali mnogi su hrvatski branitelji koji ne žele da im se javno ime objavi, prije svega zašto? Jer je bilo pitanje, a i sustav kad mi govorimo o Udrugama branitelja napravljen je tako da nitko ne zna tko je s kim bio na ratištu. Jedino Udruge koje su proizašle iz Domovinskog rata o njima ni riječi u Zakonu o braniteljima jer ne rješavaju statusni dio nego ratni put postrojbe, ono što je najvrjednije od hrvatske pobjedniče vojske. O tome ni riječi. Zašto? Jer ovako imamo ljude raspršene po Udrugama iz razno, raznih postrojbi gdje se ne zna tko je što bio i tko je što radio, pa to je sustav koji najviše odgovara, to je sustav onda koji najviše odgovara. I to je tome tako. Ima i dobrih stvari unutra, ali onda imamo i kontradikcije, kad mi govorimo o smanjenju dobne granice za mirovinu tu imamo pomak, jer prije se zaokruživalo na godinu dana, sad se to smanjuje ipak po, a i kolegica Nađ me upozorila, kaže tu ti nema veza sa da si ti bio na prvoj crti, nego to je bilo da li je tvoja postrojba proglašena borbenom. Pa borbena postrojba je imala i čistačicu isto tako. O čemu mi pričamo? Dakle izjednačavamo one koji su bili na prvoj crti s onim koji nije bio na prvoj crti. Gdje toga ima? Pa vodili su evidencije, ako se nisu vodile 91. vodile su se kasnije. Vodile su se. Kad je meni Norac dolazio u nadzor imali smo i knjigu ranjenika i knjigu umrlih i isto tako tko je na vojnoj skrbi, to se zna. Ili ćemo ko za vrijeme SUBNOR-a gdje će se naći tri svjedoka, koji će reći e ovaj je bio na Srijemskom frontu, mi pišemo Zakon ko da radimo za SUBNOR, od prije 45 godina. A svi smo to mrzili, nitko to nije htio. Liječnik preko reda, ovo preko reda, svi su loše gledali na te ljude, nisu dobro gledali na te ljude. Baš 92. godine sam bio na Skupštini, jedne od prvih Udruga veterana u Rijeci, to sam rekao kolegi, pa sam reko šta radimo novi SUBNOR ljudi moji, pa smo se mi za takvu državu borili, zato da bi mi bili privilegirani? A ne da konačno imamo demokraciju i da svi imaju barem, da svi imaju barem jednaku šansu, jednaku šansu. Nažalost, evo ga ono što je najgora poruka, što nakon četvrt stoljeća još nismo zbrinuli invalide, još nismo ljude zaposlili koji su bili na ratištu, to je poruka, to je loša poruka.
Hvala, hvala vam lijepo uvaženi zastupniče. Imate jednu repliku, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi kolega Erik, ja se slažem s vama da sve daljnje rasprave i sva dodatna prava stigmatiziraju hrvatske branitelje i loša je poruka u kontekstu ovoga što ste govorili. Jedino vam želim da mi odgovorite, jel vi znate kada je formiran ZOSI, kad je počeo sa radom? Koliko se ja sjećam negdje u drugoj polovici 2014.g. Koje su vlade nadležne za rukovođenje i uspostavu sustava ZOSI-a nakon toga 2015., 2016., '17., '18., '19., '20., '21.? Dakle ne možemo govoriti o nečijoj drugoj odgovornosti dok imaš i škare i platno u okviru ove Vlade u nadležnosti tvog ministarstva.
Dakle, ZOSI je osnovan koncem mandata vlade Zorana Milanovića, njega je preuzeo poslije toga i razgovarao sam dosta o problemima koji su već onda postojali vezano za ZOSI sa Nadom Šikić koja je bila ministrica rada u Oreškovićevoj vladi i ona je meni pojasnila da te poteškoće postoje, ali da treba raditi na unapređenju sustava, ali da se od ZOSI-a ne može pobjeć zato što je to napravljeno u dogovoru sa Svjetskom bankom. Evo, to je ono što ovako ukratko da odgovorim na ovu repliku, bez da ulazim u neke veće detalje i razmatranja.
Hvala hvala lijepo. Nemate više replika možete na mjesto. Idemo dalje, ali prije nego što krenemo s pojedinačnim raspravama povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Josip Đakić. Ja vas samo upozoravam da imate već dvije opomene i ukoliko sada povrijedite Poslovnik morat ću vam oduzeti riječ do kraja rasprave. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice HS-a. Povrijeđen je čl. 238., zastupnik tijekom iznošenja rasprave ne smije govoriti o temi koja nije predmet rasprave. Kolega Erik je govorio o registru hrvatskih branitelja što nije predmete ovoga zakona i stoga sam htio reći da niste dobro pratili njegovu raspravu te mu niste izrekli opomenu. S druge strane kolega Erik gledao sam vaš životopis, toliko se busate u prsa braniteljska, a niste to naveli u svojem životopisu da ste bili hrvatski branitelj.
Hvala lijepo. Izričem vam temeljem čl. 240. st. 2., izričem vam opomenu sa oduzimanjem riječi do kraja rasprave o ovoj temi jer ste prekršili Poslovnik, prvo vremenski, a onda zloupotrijebili ste ga koristeći institut povrede Poslovnika kao repliku. A kolega Fabijanić moram obrazložiti, po mojoj procjeni nije povrijedio Poslovnik, on je možda malo samo izašao iz okvira, ali ne i iz teme jer je ova tema itekako povezana s temom o kojom danas raspravljamo. Idemo dalje, sljedeća povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Erik Fabijanić. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
… [[Govornik naknadno uključen.]] prvo, moj životopis možete naći na službenim stranicama Primorsko-goranske županije, a mogu vam dati i OIB pa možete vidjeti moj braniteljski status.
Kolega Fabijanić izričem vam opomenu jer ste povrijedili Poslovnik i niste pratili ja sam već izrekla opomenu uvaženom zastupniku Đakiću tako da nije bilo potrebe za daljnjim intervencijama. Idemo dalje, aha još jedna uvaženi zastupnik Stipan Šašlin. Koji članak je povrijeđen?
238 [[Upadica Glasovac: U čemu?]] g. govori očito o nečemu što ili ne razumije ili namjerno obmanjuje javnost i sve nas.
Molim vas zaustavite se, ja sam već izrekla opomenu i kolegi Fabijaniću i …/Govornici govore u isto vrijeme./… molim vas izričem vam opomenu [[Upadica Šašlin: Ja imam pravo.]] Ne, ali ja sam već samo malo [[Upadica Šašlin: On je govorio o tome da čistačica u postrojbi nije bila u borbenom sektoru. Očito on to govori iz svog kuta.]] ma o čemu vi pričate? Molim vas, temeljem čl. 239. izričem vam opomenu, sjednite i zaustavite se, sjednite molim vas. …/Govornici govore u isto vrijeme./… Molim vas, izreći ću vam, vi sad koristite povredu Poslovnika da bi replicirali na njegovo inicijalno izlaganje. Molim vas. Hajmo dalje. Zadnja pojedinačna rasprava, prijavljen je uvaženi zastupnik Nikola Mažar. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Nije mi evidentirano. Ja sam povrijedila Poslovnika pretpostavljam? Dobro, u kojem članku?
Uvažena potpredsjednice HS-a, vi ste povrijedila Poslovnik jer ste kolegi dala opomenu, a niste mu dozvolili da iznese svoju tezu o povredi Poslovnika. Znači kolega Šašlin uopće nije imao mogućnost da iskoristi 30 sekundi da veli u čemu je povrijeđen Poslovnik.
Izričem i vama opomenu temeljem čl. 239. zato jer bi ste trebali znati da ako ja nekoga kaznim nazovimo to tako pedagoškom mjerom kao što sam učinila u ovom slučaju kod kolege Fabijanića onda nema potrebe zapravo da se dalje intervenira i da netko ukazuje na povredu Poslovnika od navedenog zastupnika jer je isti već sankcioniran za isto. Evo. Idemo dalje, uvaženi zastupnik Nikola Mažar. Izvolite kolega.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice. Poštovani potpredsjedniče Vlade RH i uvaženi ministre branitelja, državni tajniče, suradnici. Danas su pred nama izmjene i dopune Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i iznimno mi je drago da je Ministarstvo hrvatskih branitelja ponovno kao resorno ministarstvo iznjedrilo zadovoljavajuća rješenja, rješenja koja će upotpuniti sustav brige o svim ljudima koji su sudjelovali i dali svoj obol u Domovinskom ratu. Izmjenama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji ispravljaju se nelogičnosti, unapređuju se procesi i čine se zakonska rješenja smislenima, jednostavnijim, kompletnijim u odnosu na prethodna rješenja. Nastavljajući u tom smjeru donošenjem ovoga zakona nastavljamo sa stvaranjem sustava skrbi koji treba i koji želi i koji hoće adresirati sva stradanja iz Domovinskoga rata. Stvaranjem takvog komplementarnog sustava, sustava koji jasno razlikuje agresora i žrtvu, sustava koji je utemeljen na činjenici da je Domovinski rat u samim temeljima hrvatske neovisnosti i suverenosti, sustava koji i nakon proteka 10-ljeća ne zaboravlja i ne želi zaboraviti ijednu žrtvu danu u postupku stvaranja države, sustava koji ispravlja nepravde, gradimo hrvatsku budućnost na pravednim temeljima, na zdravim temeljima. Imali smo priliku danas čuti da je u proteklome mandatu stambeno zbrinuto ukupno 4.324 članova obitelji smrtno stradalog hrvatskog branitelja ili HRVI i dragovoljaca iz Domovinskoga rata. Tom brojkom možemo, a i ne moramo biti zadovoljni, osobno nikad nisam zadovoljan i po toj temi uvijek smatram da moramo biti puno učinkovitiji jer dom, krov nad glavom je i ustavno pravo, ali i briga o braniteljima je također ustavno pravo. Iz toga razloga je bitno možda i reći da ta brojka nije takva bila 2016. kada smo preuzeli odgovornost za upravljanje RH. Osobno i u središnjem uredu je tada bilo stambeno zbrinjavano 400 obitelji godišnje, a sada je to oko 1000. Isto tako je i u Ministarstvu hrvatskih branitelja za preko 100% je povećano stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja. To je napravljeno na način da je zahvaljujući prije svega Vladi RH povećani proračuni i izdvajanja za tu mogućnost, ali isto tako i izmjenama i donošenjem novih zakona, zakona koji su prije svega hrvatskim braniteljima i članovim njihovih obitelji kroz uredbu o bodovanju zahtjeva za stambeno zbrinjavanje dali 100 bodova, ali isto tako su u to uključili i pripadnike HVO zajedno sa njihovim članovima uže obitelji i time izjednačili pričadnike HVO-a i HV-a. Osim toga, stvorili smo uvjete međuresornom suradnjom koja je donešena kao posebna glava u Zakonu o stambenom zbrinjavanju na potpomognutim područjima da cjelokupnu onu državnu imovinu, prije svega na područjima od posebne državne skrbi obnovimo i stavimo u funkciju. Dakle, jednom sinergijom rada svih državnih tijela, jednom transparentnom politikom kroz donošenje novih zakona, ali i jednom pravom kvalitetnom i učinkovitom politikom pokazujemo da se neke stvari koje su nažalost dugi niz godina, a možda i 10-ljeća neriješene mogu rješavati. Iz toga razloga podržavam i ove predložene izmjene i dopune Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskoga rata koje nastavljaju ubrzavati proces stambenoga zbrinjavanja, prije svega kroz sporazume među državnim tijelima koji će omogućiti još veću sinergiju svih državnih tijela kako bi iskoristili stambene jedinice koje postoje na određenim dijelovima RH da se stave u funkciju stambenoga zbrinjavanja, a isto tako i kupnjom dakle gdje nije moguće odnosno nije oportuno graditi višestambene objekte ukoliko postoje samo pojedinačni slučajevi da se riješe jer moramo biti svjesni da iako je zakon jedan općeniti akt da mi ovdje govorimo o ljudskim sudbinama, da govorimo o obiteljima i da svaka ta obitelj ima svoju specifičnu situaciju. Svaka to obitelj živi u specifičnim okolnostima i nisu sve u jednakoj situaciji. I stoga upravo ovim izmjenama i dopunama omogućit ćemo rješavanje tih posebnih specifičnih pojedinačnih situacija, a mislim da to svima nama mora biti u fokusu čovjek, jedan čovjek, ako je on samac i zaslužuje krov nad glavom onda mu mi to moramo i omogućiti. Iz toga razloga još jednom podržavam izmjene i dopune ovoga zakona. Zahvaljujem.
Hvala vama. Nemate replika. Ovime smo završili pojedinačne rasprave, set povreda Poslovnika, opomena, replika i imamo 3 prijavljena kluba zastupnika za sada, pardon, 3 prijavljena kluba zastupnika koji žele govoriti završno o prijedlogu zakona. Prvi je Klub zastupnika HSS-a i HSU-a, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovana potpredsjednice, cijenjeni ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Reći će kolega Ćelić da mi retraumatiziramo hrvatske branitelje, pogotovo one koji imaju dijagnozu PTSP. Bogme, ja vam mogu potvrdit da mi psihički traumatiziramo sa našim nesuvislim i neargumentiranim raspravama puno puta sve naše, naše građane, a ne samo oboljele branitelje od PTSP-a. Dakle, budite uvjereni u to da smo svima dozlogrdili. Zato ću ja govoriti ono što imam primjedbe na ovaj zakon u ovom dijelu. U zakonu se briše planirani nacionalni centar za psiho traumu i piše samo da imaju pravo na zdravstvene usluge čiji opseg se utvrđuje nacionalnim programom psihosocijalne i zdravstvene pomoći za braniteljsku populaciju, što znači da nikad nećemo imat registar svih oboljelih od PTSP-a, pogotovo nećemo imati javno, javno dostupan. Ne znam zašto jel to nije, to nije za javnu upotrebu, ali ljudi koji, koji se time bave bi morali to znati i nama bi to trebalo biti dostupno. Dodan je cijeli članak koji ističe dodano palijativnu skrb jer naravno jedan dio branitelja već umire, a mi još nismo proces priznavanja novih završili. Ima jedna interesantna stvar, e sad se predlaže da se usklađuju polazni faktori za određivanje prijevremene starosne mirovine koji su izričito, koji su u trenutku donošenja važećeg zakona bilo povoljniji od onih prema tada važećem Zakonu o mirovinskom. Znači tada 2017. su bili bolji uvjeti po Zakonu o hrvatskim braniteljima. U međuvremenu 2018. se dogodilo da oni koji su uplaćivali u drugi stup su za te uplate dobili povećanje mirovine iz prvog stupa za 23% i sad je povoljniji Zakon o mirovinskom. Gledajte, ovo pravo nije imo niko, 2014. smo uveli kategoriju osiguranika za dugogodišnji staž 60:41. Netko kome bi trebala mirovina biti 4000 kuna on prima 3300 jer ima 18% penalizacije. Zašto i na njih ne primijenimo istu mogućnost da mogu birati povoljnije pravo zato što je ta kategorija uvedena 2014. Novčanu naknadu za nezaposlene branitelje mogu dobivati i oni koji nemaju prebivalište u RH. Dvojbene, za nas će to biti uvijek dvojbene odluke, dvojbene odredbe zakona. Obnova postupka za pripadnike borbenog sektora HVO-a kojemu je invalidnina smanjena na zahtjev korisnika određuje se bez ponovnog vještačenja. Vrlo diskutabilno. Ukida se prethodna stručna procjena te se uvodi novi model vještačenja. Hajmo stati tu. 2014. je osmišljen taj ZOSIH. Da li vi znate zbog čega? Da, točno je što je rekao kolega Erik Fabijanić uzet je zajam od Svjetske banke. Ali zašto? Zato što smo u tom trenutku imali među umirovljenicima 270 000 invalidskih mirovina i dobili smo nalog da moramo pooštriti kriterije za odlazak u invalidske mirovine bez obzira što nitko nije obrazložio Svjetskoj banci da se to nakupljalo, da su to posljedice rata. 60 000 ih je otišlo u invalidsku mirovinu političkim odlukama 1999. ljudi moji nemojmo prebacivati jedna Vlada drugoj zašto si ti ovo napravio, zašto si ti ono napravio. Sve ima svoje razloge i sve ima svoj kontinuitet. Nitko pa ni vi nećete napraviti nešto idealno, niti ste 2017. napravili, niti će sada, niti ćemo ako bude u prilici netko drugi nešto napraviti idealno. Sve će biti roba sa greškom jer čovjek radi, proizvodi učinke sa greškom pogotovo u zakonima jer ne može se sagledati područje primjene i sve kako će ona djelovati na pojedinca. Zato vas molim da uvažite svako mišljenje, pa i ono koje je pozitivno i dobronamjerno, ali suprotno. Hvala vam lijepo.
Hvala vama. Nastavljamo dalje. Sljedeći tko se javio za završnu riječ je Klub zastupnika Zeleno-lijevog bloka. U ime navedenog, pardon Klub Zastupnika Hrvatskih suverenista u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Željko Sačić. Ispričavam se. Pobjegao mi je pogled malo predolje.
Kolege evo Bogu hvala 17:52 došli smo mi do kraja ove rasprave konstruktivne u dijelovima, dramatične i svakako iscrpljujuće i ulazimo takvi slomljeni u još veću sad bitku o Zakonu o civilnim stradalnicima Domovinskog rata što je za mene veliki stres. Ja sam već iznad 58 godina, u 30-tim sam mogao jurišati 24 sata po šumama i gorama i ne spavati. Sada to ne ide. Ne znam kako ću izdržati do tri, četiri sata. Probat ću neke stimulanse. Došli smo do kraja ove rasprave i zaključili da ste propustili 2017. godine predvidjeti sve što bi moglo biti od štete za rješavanje kompletnog statusa. Velik dio ste učinili na korist, ali ostao je još jedan mali dio koji niste i sada je to frustrirajuće iz razloga što stvara dojam prema hrvatskoj javnosti da smo mi hrvatski branitelji na žalost neću neku grubu riječ reći, ali da stalno tražimo nekakva dodatna svoja prava, a to nije točno. To nije istinito nego je razlog u određenim političkim ciljevima na žalost, jer nije, meni nije normalno, meni nije prihvatljivo da mi iz godine u godinu sve veći broj hrvatskih branitelja se javlja. Realno mi je da su ljudi bolesni i da mogu postati hrvatski ratni vojni invalidi, to mi je realno, to mi je očekivano jer starost nosi svoje. Ali da je netko čekao 30 godina od proteka, od početka Domovinskog rata i sad se sjetio da bi mogao biti hrvatski branitelj ne znam. I već su mu i zapovjednici, tko će to utvrditi. Velik je problem, ostavljam vama. Ključno je oko te bolesti, oko hrvatskih ratnih vojnih invalida da smo mi kao društvo napravili strahovito velik problem, strahovito velik rez kada je 2000. godine učinjena tzv. detuđmanizacija, kada su hrvatski heroji u naponu snage izbačeni iz sustava represivnog domovinskog sustava, obrane, unutarnjih poslova i kada smo ih marginalizirali i kada smo takve u snazi bacali i kriminalizirali oni su preko noći postali van potrebe umjesto da kao svako normalno društvo Izrael, Amerika, Rusija, Engleska sve zemlje svijeta takvo ključno iskustvo da iskoristimo te ljude, da ih obrazujemo ako nisu bile, da ih ubacimo u jugoslovensko Ministarstvo vanjskih poslova, da ih ostavimo u MUP-u, da ih ostavimo u Ministarstvu obrane, da ih educiramo u ekonomiji, da ih educiramo u poduzećima ne bi prvo bilo tako velikog kriminala i korupcije jer ti ljudi nisu krali. Oni nisu mogli krasti, jer da su krali i bili kriminalci ne bi išli svoj život žrtvovati. To je broj jedan. Broj dva, bili bi civilizirani svijet koji najzahvalnijim, kojima jesmo mi najzahvalniji. Evo tu piše, ali nismo prema njima okrenuli jednu ružnu priču, ne fer, da su nas jedno doba i djeca i rodbina gledali sa jednim čudnim, čudnim očima, čuđenjem i sad takve ljude smo natjerali da su ostali bez egzistencije i onda su neki od njih morali čak tražiti PTSP, a moguće su ga i imali, ali još on bi se mogao izliječiti i mi se sjećamo našeg ministra Freda Matića koji je, Bogu hvala, izliječio svoj PTSP za 6 mjeseci kod u uredu ministra Josipovića, ja bi volio ako je to, idemo vidjeti tim putem. Idemo probati, pa vidite vi to, znači, otvorimo vrata i gospodin Plenković neka vidi da se branitelj koji se stavlja u funkciju, kojem se daje prilika da dalje radi, on liječi svoju psihu, jel. Ja bi mogao samo na vlastitom primjeru reći da ja sad isto tako, isto ja vidim da pojedine frustracije rješavam. Prema tome, otvorite vrata hrvatskim braniteljima da rade. Uposlite ih, u Civilnoj zaštiti, potres je bio, koliko je branitelja je bilo, vrlo malo, nitko ih nije organizirao [[upadica Sabina Glasovac: Hvala.]] koliko je kad gori Hrvatska, nigdje, ništa. Koliko kada treba [[upadica Sabina Glasovac: Hvala.]] oprostite, hvala vam lijepo.
Vidim da ste u zanosu, žao mi je što vas moram prekinuti, ali vrijeme je isteklo. Hvala vam, uvaženi zastupniče, nastavljamo dalje. Sada je na redu Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka. Završnu riječ u ime navedenog Kluba uzet će uvaženi zastupnik Damir Bakić. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani ministre, poštovane kolegice i kolege. Što god je tko danas govorio, iz kojeg god kuta, i o kojem god partikularnom problemu isti su nam bili motivi, ista nam je bila želja. A to je ta da se ljudima pomogne i materijalno i brigom za njihovo psihičko i fizičko zdravlje i društvenom potporom. I mislim, ministre da je to glavna poruka s kojom danas možete otići s ove rasprave. Ono u čemu se razlikujemo to su modaliteti i mehanizmi tih pomoći. Što se nas iz zeleno-lijevog bloka tiče i jasno smo to rekli, mislimo, jasno smo rekli što mislimo, protivimo se, protivimo se nepotrebnim pogodnostima koje nikom ne trebaju, poput višestrukih stambenih zbrinjavanja unutar iste obitelji ili zbrinjavanja već zbrinutih ili obećanja novih, nedefiniranih zdravstvenih prava. Protivimo se zaobilaženju institucija i osnaživanju diskrecijskih prava ministra i Ministarstva. Protivimo se kreiranju i institucionaliziranju posebnih puteva i mehanizama za rješavanje problema branitelja, ako ti isti problemi postoje u društvu u cjelini i tište sve građane, jer time, umjesto da zdravstveni sustav i sustav socijalne skrbi unaprjeđujemo mi, na korist svih, mi kreiramo rješenja koja na kraju ne dopiru do onih koji pomoć trebaju najviše, a kompletnu braniteljsku populaciju izlažu rastućem animozitetu. Zato se tome protivimo. Protivimo se i degradaciji vrijednih projekata čiji je cilj psiho-fizička rehabilitacija i društvena reintegracija branitelja, poput braniteljskih socijalno-radnih zadruga. To su naši stavovi, to su naše poruke. A što se samog Ministarstva tiče, apsolutno se protivimo odredbama koje ovo Ministarstvo izuzimaju od djelovanja drugih Zakona. Neprihvatljiv nam je i prijedlog da se ukine obaveza ovog Ministarstva da Saboru podnosi godišnji izvještaj o primjeni Zakona o braniteljima. Ne samo da ta odredba treba ostati u Zakonu, nego štoviše, pozivam Ministarstvo da u najkraćem mogućem roku tu svoju zakonsku obavezu izvrši i dostavi Saboru izvještaje koje duguje za 2018., 2019. i 2020. godinu. Hvala vam.
Hvala vama uvaženi zastupniče. Idemo dalje. Sljedeći Klub koji će govoriti u završnoj riječi je Klub zastupnika HDZ-a u ime Kluba govorit će uvažena zastupnica Marijana Balić. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovani potpredsjedniče Vlade i ministre hrvatskih branitelja sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Dopustite me da se nakon današnje, gotovo cjelodnevne rasprave o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji osvrnem, odnosno podcrtam ono najvažnije iz predmetnog prijedloga Zakona, budući da smo danas imali prilike čuti puno toga što je točno, ali i onoga što nije. Predloženim izmjenama i dopunama ne otvara se ponovna mogućnost za stjecanje statusa hrvatskog branitelja i hrvatskog ratnog vojnog invalida. Nego se nastoji ubrzati postupak koji se u praksi dokazao dugotrajnim, budući mnogi branitelji koji su podnijeli zahtjev za stjecanje statusa hrvatskog ratnog vojnog invalida nažalost nisu doživjeli dovršetak tog postupka. Kada govorimo o nužnosti ubrzavanja postupka, ostvarivanja statusa hrvatskog ratnog vojnog invalida važno je napomenuti kako to nipošto ne znači neutemeljeno ostvarivanje tog statusa, nego isključivo eliminiranje normativnih i organizacijskih poteškoća koje utječu na trajanje postupka znatno izvan zakonskih rokova. Treba istaknuti kako unatoč tome što je donošenjem Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji prije nešto više od 3 godine otvoren rok za stjecanje statusa hrvatskog branitelja i hrvatskog ratnog vojnog invalida. Nije došlo do sloma sustava kako je to u dijelu javnog prostora bilo najavljivano. I jednako tako, ovdje nikako nije riječ o novim hrvatskim braniteljima niti hrvatskim ratnim vojnim invalidima, nego osobama koje zbog normativnih uređenja ili različitih osobnih razloga nisu svoj status regulirale ranije. Na žalost ovi koji su tvrdili kako će doći do sloma sustava, a kao što je i tada ministar Medved tvrdio, nije došlo do nikakvog sloma. Čak niti značajnijeg opterećenja proračuna. Niti postoje novi hrvatski branitelji, nego je dio njih napokon dobio priliku regulirati svoj status koji su zaslužili svojim sudjelovanjem u Domovinskom ratu. Znači, činjenica da netko svoja prava nije regulirao ranije, nikako ne znači da ih ne treba ostvariti sada kada su za to stvorene mogućnosti. Ali naravno pod uvjetom da je zahtjev utemeljen i da za to postoje svi potrebni dokazi odnosno medicinska dokumentacija koja dokazuje kontinuitet liječenja. Dakle i dalje će se u postupku reguliranja statusa hrvatskih ratnih vojnih invalida zahtijevati odgovarajuća dokumentacija te će liječnički tim procjenjivati je li određena bolest u uzročno-posljedičnoj vezi sa sudjelovanjem u Domovinskom ratu. Samo što se neće čekati nekoliko godina na završetak postupka bilo da je rješenje pozitivno ili negativno. Danas opet slušamo oporbu koja nemilice pokušava zadati udarce. Ali čuli smo naravno i potpredsjednika Vlade i ministra hrvatskih branitelja koji kaže zašto i čemu služe ove današnje izmjene Prijedloga zakona. A vjerujem da će nam jednako tako i ponovno ponoviti u svojem završnom izlaganju. Uvažene kolegice i kolege zastupnici, sve vas uvažavam ali njemu vjerujem, a mišljenja sam da bi trebali i vi svi kolege zastupnici koji ste bili direktni sudionici Domovinskog rata, jer njemu vjeruju hrvatski branitelji koji znaju kako se borio i bori za njihova prava. I na kraju uvažene kolegice i kolege, nisu to niti privilegije, niti povlastice kako to neki vole reći, nego prava koja su zaslužili. Hvala lijepa.
Hvala vama uvažena zastupnice Balić. I posljednja prijava za sudjelovanje u raspravi kada govorimo o završnoj riječi u ime kluba zastupnika je ona uvažene zastupnice Dalije Orešković, koja će govoriti u ime ime Kluba zastupnika Centra i Glasa. Izvolite uvažena zastupnice.
Hvala predsjedateljice. Istaknut ću one osnovne i glavne primjedbe koje smo naveli i u uvodnom izlaganju u ime Kluba. Prva je ta da se ovim izmjenama i dopunama Zakona smanjuje opseg podataka koji su upisani u Registar branitelja odnosno formalni naziv je Evidencija branitelja iz Domovinskog rata. I time će zapravo za sva buduća preispitivanja ostati skriveno ono što će se se danas-sutra možda trebati ponovno istražiti. Smatramo da smanjivanje opsega podataka koji su do sada bili upisani u ovu evidenciju predstavlja jedan opasan i zabrinjavajući korak unatrag i to ne bismo ni na koji način smjeli dopustiti. Druga primjedba odnosi se na ovu izmjenu da se vještačenja koja su prije bila u nadležnosti Zavoda prebacuju na tročlana povjerenstva u prvom stupnju odnosno peteročlana povjerenstva u drugom stupnju, a i jedna i druga svojim rješenjem, svojom odlukom imenuje izravno ministar. S time da će ta povjerenstva funkcionirati na temelju Pravilnika kojeg određuje, definira i kroji sam ministar. Takva situacija ministru daje veliku moć i velike ovlasti. Mogućnost kontrole nad njim je sve manja, a transparentnosti gotovo i nema i time se zapravo otvara prostor za nove zlouporabe i nove sumnje, a to nikako ne ide u prilog samim braniteljima neovisno o tome što se zapravo predloženim izmjenama navodno htio postići jedan legitiman cilj, a to je da branitelji u nekom bržem postupku uspiju dokazati svoj invaliditet i tako ostvariti svoja prava. Ponovno se radi nejednakost za različite kategorije naših ljudi. Bilo bi puno primjerenije da ovaj problem dugotrajnosti postupka riješimo na način da se taj rok fiksno propiše, a da se nadležnost ostavi tamo gdje je bila i do sada. No, jedna misao posebno se nameće s obzirom da cijeli dan raspravljamo o jednom zakonu i čuli su se brojni stavovi, različita razmišljanja, a ta misao je da mi danas već imamo djecu djece koja su rođena nakon rata i koja se rata zapravo i tih dana i stradanja uopće ne sjećaju. U čitavom tom razdoblju dakle u tih 25, 30 godina mi još uvijek nismo riješili pitanje statusa onih koji su državu branili. I sramotno je za sve naše hrabre i poštene branitelje, a danas veterane da je ostao makar i jedan jedini od njih koji svoja prava nije ostvario ne zato što to nije htio, nego zato što ova država u 25 godina nije bila sposobna propis sročiti onako kako treba. Tu smo kao država sramotno podbacili svi skupa. To dovoljno govori u prilog tome kakva je naša vladavina prava, ali ujedno kakva je i kvaliteta zakona koji se usvajaju u Hrvatskom saboru. Očito nedostaje kvalitetna podloga. Očito nedostaje pravno znanje, a pogotovo i nomotehnika. A drugi pojam koji je problematičan i gdje smo kao država zakazali je to što se u javnosti pojavljuju i negativne emocije vezane za pojam branitelja i to zbog onih koji su svoje domoljublje višestruko naplatili, zbog onih koji su pozivajući se na status branitelja ostvarili i ono što im ne pripada. Oni koji su zagrezli u koruptivne i druge afere zgrčući bogatstvo i imovinu koja vrlo često nema zakonsko opravdanje i uporište, a pravna država, institucije ove države, tijela kaznenog progona nisu mogle utvrditi i dokazati ništa. Poistovjećivanje i izjednačavanje tih branitelja i onih drugih o kojima smo danas govorili i o kojima smo trebali davnih dana bolje brinuti dovelo je do toga da se ne samo jedan dio braniteljske populacije, nego jedan dio javnosti ovakve države i ovakvog pristupa prema braniteljskoj materiji opravdano srami. Hvala.
Hvala vama uvažena zastupnice. Ipak ovo nije bila posljednja rasprava, u međuvremenu se prijavio još i uvaženi zastupnik Miro Bulj. Znači on će govoriti završno u ime Kluba zastupnika MOST-a. Izvolite uvaženi kolega.
Hvala lijepo. Ministre, kolegice i kolege, evo nakon ove duge rasprave na predložene izmjene Zakona o hrvatskim braniteljima nadam se da smo svi došli do zaključka da 30 godina od početka Domovinskog rata, 25 od Domovinskoga rata da još nismo riješili problem onih kojih smo morali, a to su hrvatski branitelji koji minimalno, svih, znači svi hrvatski branitelji bez obzira u kojim postrojbama bilo i na kojim se ratištima nalazili, a poglavito oni koji su bili u borbenim postrojbama, bilo MUP-a, bilo HOS-a, bilo Hrvatske vojske ili nekim drugim specijalnim postrojbama. I još jednom nadam se da ova rasprava koja je bila i konstruktivna možda u ponekom trenutku i mučna mora iznjedriti nešto što je ostvarivo za hrvatske branitelje one koji su zaslužni što imamo Hrvatsku, nadam se, što imamo slobodnu Hrvatsku, nadam se da će u budućnosti o ovim problemima tj. ljudima da će biti riješeni njihovi problemi tako da hrvatski branitelji koji i sada kad je teška situacija, maloprije je kolega Sačić spomenu i kad su poplave i kad su ugroze druge oni su oni koji su prvi i potresi i požari, oni su oni koji se među prvima organiziraju i po pitanju humanitarne pomoći, a i sami ovaj tih aktivnosti i zaista hrvatski branitelji još su uvijek potencijal i triba ih motivirati da budu socijalizirani u društvu, treba raditi na tome i nadam se da sve naše zajedničke želje zajedno sa ministarstvom svima nama saborskim zastupnicima, rasprava da će se doći do najboljeg rješenja za hrvatske branitelje i trud naravno koji ulaže i sam znači ministar, ministarstvo da bude u biti ono koje će na kraju riješiti ovaj problem, znači svi skupa zajednički. I to je ona moja osnovna poruka, osnovna poruka je da hrvatski branitelji zaslužuju ono što im zakonski okvir daje da se provede. Ako se ne može nešto provesti unutar zakona …/nerazumljivo/… situaciju, još više oči prema hrvatskim braniteljima negativno upirući, upiru, prema tome nadam se da zakon i ove izmjene će biti u biti ajmo reći posljednje izmjene koje će biti ovolkog sadržaja i da će biti riješeni do ijednoga hrvatskoga branitelja koji je sudjelovao u borbenim operacijama tijekom Domovinskog rata. Mi moramo misliti na buduće generacije, moramo misliti na našu djecu, moramo misliti na tešku situaciju u RH u kojoj se nalazi država zbog loših politika, ne krivnjom hrvatskih branitelja. Hrvatski branitelja su stup i temelj hrvatske države, da moramo misliti i o budućnosti, a naravno da je temelj hrvatske države i to tribamo ponavljati to je istina o Domovinskom ratu, da je hrvatski vojnik, istina o hrvatskom vojniku, uloga u Domovinskom ratu i da triba te ljude staviti u biti hrvatske branitelje držati do njih, naravno a sve što je negativno i što nije dobro triba odstraniti. Tako da još jednom ovaj nakon ove rasprave nadam se da ćemo do drugog čitanja svi više ovaj upregnuti snage i sile i moći da riješimo ovaj problem. Evo, hvala lijepo.
Hvala vama uvaženi zastupniče, a sada će nam se nakon ove desetosatne rasprave obratiti potpredsjednik hrvatske Vlade i ministra hrvatskih branitelja gospodin Tomo Medved. Izvolite, završno.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice. Gospođe i gospodo zastupnici želim se zahvaliti svima vama na vašem doprinosu u ovoj raspravi iako je u prijedlogu izmjena i dopuna zakona bilo jasno naglašeno da se ovdje ne ulazi i ne stvara niti nova obveza, niti nova prava, da je ovo zakon odnosno izmjene i dopune zakona tehničke naravi koji je usmjeren u cilju intenziviranja i stvaranja dodatnih pretpostavki puno konzumiranje odnosno ostvarivanje zakonom propisanih prava, a što nas obvezuje i Članak 213. iz zakona od 2017. godine koji smo donijeli u kojemu jasno stoji da će Ministarstvo hrvatskih branitelja 2 godine od stupanja na snagu provesti procjenu učinaka kao i svih postignuća koja je zakon predvidio i upravo to činimo i upravo u tom cilju nakon sadržajno i temeljite analize smo sačinili ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona uočivši koje su to pozicije koje su to mjere i koje su to radnje gdje dolazi do usporavanja cijelog procesa kako bi hrvatski branitelji mogli u punom opsegu konzumirati prava koja je predvidio zakon. I tu je kazat ću kao odgovoran ministar, dakle i ja sam mogao i Vlada je mogla ignorirati tu činjenicu i ostaviti postupanje onako kao što ono jest, svjestan okolnosti da zakon ne ide u konzumiranje u svjetlu u kojemu treba ići u konzumiranje, ali kao odgovorni dužnosnici, kao odgovorna Vlada, kao i u drugim resorima vidimo poteškoće u primjeni, u implementaciji iz tog razloga smo išli sa ovim prijedlogom izmjena i dopuna ovog zakona. Ono što a priori odbijan je puno puta danas spomenuto politiziranje, politikantstvo i donošenje zakona u političke svrhe, apsolutno odbijam takvu pomisao jer naglašavam da je ovaj prijedlog izmjena i dopuna koncipiran tako da se intervenira u izvorni sadržaj zakona i da se stvore preduvjeti kako bi zakon u punom opsegu mogao biti konzumiran. Ono što još jednom želim naglasiti iako je danas bilo jako puno govora o tome, postignuća. Posjetit ću vas samo danas je bilo puno govora vezano za zapošljavanje i vezano za odnos prema hrvatskim braniteljima u tom segmentu, dakle preuzimanjem dužnosti imali smo prije pet godina 85.000 hrvatskih branitelja koji nisu imali primanja, koji su bili nezaposleni, koji nisu imali mogućnost konzumiranja ni zajamčene minimalne naknade, kojemu je tada u ministarstvu oduzeta i naknada za nezaposlene hrvatske branitelje, da smo vratili mjeru naknade za nezaposlene u resor Ministarstva hrvatskih branitelja, da smo od tada do danas smanjili taj broj za 12.285 dakle da su ti ljudi danas zaposleni. To je politika naše Vlade i to je odnos prema hrvatskim braniteljima. Obzirom da je često puta spomenuto danas 30 godina, 30 godina je od početka Domovinskog rata, ali žalosti me činjenica da nisam danas niti jedan put čuo ovdje u ovoj sabornici kako je 2006.g. koja nije bila baš tako nedavno, dakle 2006.g. je zakonom onemogućeno stjecanje statusa HRVI na osnovu bolesti, ponovit ću 2006.g., da je 2009.g. zaustavljena mogućnost reguliranja statusa hrvatskog branitelja. I svima koji nisu zapazili taj detalj i danas postavljaju pitanje kako je moguće da se 30 godina poslije to rješava ovdje je odgovor, dakle 2006.je zaustavljen jedan proces, 2009.drugi proces sve do stupanja na snagu 2017.g. I zato danas i sve ove protekle godine od stupanja na snagu ovog zakona imamo toliko intenzivno rješavanje svih ovih nagomilanih pitanja i problema. I s tim ciljem i na tragu naše osnovne vizije, misije i ciljeva omogućiti hrvatskim braniteljima konzumiranje svih njihovih zakonom propisanih prava, zato smo pokrenuli ovaj postupak. U drugoj točci današnje rasprave uslijedit će po svemu sudeći rasprava o civilnim stradalnicima Domovinskog rata i tu ćemo doći do ove mjere, ovih vijeća koje će također imati tu ulogu vještačenje tih civilnih stradalnika Domovinskog rata i dijelom obrazloženje o izdvajanju ovih vijeća i ZOSI-a leži i u toj činjenici. Svakako želim naglasiti i činjenicu pune suradnje sa udrugama iz Domovinskog rata. Na mjesečnoj analiza partnerski odnos pronalazak rješenja i sve ovo što je u prijedlogu izmjena i dopuna zakona se temelji upravo na punom partnerstvu, razumijevanju, shvaćanju stanja na terenu i prijedloga konkretnih mjera. Ponovit ću, dakle mogli smo kao Vlada pratiti ne učinkovitost, zastoj dugi niz godina iščekivanja rješavanja statusa, odgovorna Vlada pristupa na način da predlaže izmjene tamo gdje vidimo da su te izmjene nužne, da ćemo na ovaj način rasteretiti taj ZOSI koji ima veliki broj svih ostalih zahtjeva za provedbu vještačenja, s time pomoći upravo i svim tim ostalim korisnicima odnosno tražiteljima tog programa odnosno tog postupka provedbe vještačenja u ZOSI-u. Kada je u pitanju izbor vijeća, imenovanje vijeća, pitam jesmo li zaista iščitali zakon i što se to mijenja u odnosu na postojeći sustav formiranja vijeća? Je li netko negdje vidio ili prepoznao bilo kakav oblik improvizacije ili nesigurnost u pogledu izbora vijeća i tko kaže da postojeći članovi vijeća dijelom neće biti članovi vijeća u Ministarstvu hrvatskih branitelja koji će biti po javnom pozivu i javno objavljeni upravo s ciljem da zadržimo oblik transparentnosti kakav smo imali i u našem dosadašnjem radu. Još jednom vam se zahvaljujem na konstruktivnoj raspravi i ponavljam, ni na koji način inicijativa izmjene ovog zakona nije vezana ni za kakve izbore, ni za kakav oblik politiziranja ni politikantstva nego samo i isključivo sa ciljem uspostave sustava koji će garantirati punu primjenu propisanih zakonskih mjera. Hvala vam lijepa.
Hvala vama. Idemo na replike. Prva na redu je uvažena zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Hvala predsjedateljice. Dakle, cijenjeni ministre, kada dva branitelja po potpuno različitoj proceduri i po različitim kriterijima pokušavaju ostvariti svoja prava to dovoljno govori o tome da u Hrvatskoj nedostaje temeljna pravna sigurnost i to stvara sumnju da se legitiman cilj pokušava ostvariti nelegitimnim sredstvima. Samo po sebi, ne bi vam to toliko uzela u obzir i ne bi bila toliko skeptična da ujedno u izmjenama ovog Zakona niste predvidjeli smanjivanje opsega podataka koji su sada navedeni u Registru branitelja. Ne vidim apsolutno nikakav razlog niti povod za ukidanje podatka koji su u tom Registru bili sadržani, a itekako su bitni, ne samo za Hrvatsku sadašnjost nego i za Hrvatsku budućnost. Zašto?
Izvolite, odgovor na repliku.
Uvažena gospođo zastupnice, ja uz puno razumijevanje ne razumijem gdje ste vi prepoznali i vidjeli da se smanjuje opseg sadržaja službene, podataka u službenoj evidenciji? Dakle, službena evidencija je sačinjena definirana je u Zakonu, sačinjena je u Ministarstvu hrvatskih branitelja i ona u svom sadržaju ima apsolutno sve potrebite pokazatelje i podatke koji su nužni za odlučivanje svih tijela državne uprave. Ovdje želim naglasiti još jedan detalj koja je naša Vlada u našem mandatu pokrenula, a to je proces digitalizacije arhivskog gradiva, gdje smo do sada na milijune dokumenata iz Domovinskog rata digitalizirali i oni će u vrlo kratkom vremenu biti dostupni svim služenim tijelima u digitalnoj formi, za razliku od svih onih ranijih aktivnosti.
Hvala lijepa, sljedeća raplika, uvaženi zastupnik Hrelja.
Poštovani gospodine ministre. Slažem se s vama da nema novih prava, ali otvaranjem novih mogućnosti događaju se povećanja razine prava, koje drugi građani nemaju. Konkretno, ponovno preračun prema Zakonu o mirovinskom koji je povoljniji. Ok, na drugi način vještačenje, dakle imate, okrenuli smo, dakle smanjili smo kriterije da bi lakše došli do pove anja razine prava. Nisu nova prava, s time se s vama slažem, 2009. što je blokirano, tko je blokirao, 2009. premijerka Jadranka Kosor je smanjila svima iznad 3,5 tisuća kuna Zakonom koji je usvojen ovdje 10% mirovine, nije nikad vra eno i samo vas zadnje pitam. Nemojte riskirati spor sa svjetskom bankom radi toga što je njezin projekt … [[govornik se ne razumije]] prema tome samo vas upozoravam, nemam nikakve namjere na prava branitelja.
Hvala, izvolite odgovor na repliku.
Prije svega, kad govorimo o statusu ZOS-ija, ovdje se izdvaja sastavnica hrvatskih branitelja iz ZOS-ija. ZOS-i kao takav koji je pravdan kao takav Svjetskoj banci, ostaje. Pod uvjetom izdvajanjem dijela korisnika normalnu i protočnu djelatnost provedbe vještačenja cjelokupne populacije i to je odgovor na pomoć, odnosno sagledavanje i osjetljivost braniteljske populacije prema cjelokupnoj populaciji. Neće čekati 5 godina, imat će priliku riješiti u Zakonom predviđenom roku, dakle to je naš doprinos funkcionalnosti ZOS-ija, to je prvo, i drugo, kad sam spomenuo 2009. godinu, spomenuo sam zakonsko ograničenja za stjecanje statusa hrvatskog branitelja i uslijed toga danas, 30 godina poslije moramo rješavati statuse jer to ranije nije bilo moguće, jer je bilo zakonom ograničeno.
Hvala vam lijepo. Sljedeća replika, uvažena zastupnica Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice, poštovani ministre. Važe im zakonom stavili smo ponovno sva prava hrvatskih branitelja 2017. godine u jedan Zakon. I valja reći da je to ono što smo obećali hrvatskim braniteljima, da smo to i napravili. Danas stvari koje smo uočili protekom vremena da ne funkcioniraju onako kako bismo željeli i mi i hrvatski branitelji, što je i njima i nama u interesu da ih mijenjamo što čini svatko tko je odgovoran. Ono što još želim naglasiti, a što je ovdje danas spominjao i kolega Sučić. Radite. Sačić, oprostite. Radite i na tome da se naša djeca odgajaju u duhu da znaju o temeljima naše državotvornosti, a to ste i dokazali pomoći financijskom koju ste dali za Muzej Domovinskog rata, 500 tisuća kuna, a Vlada gospodina Milanovića nije mogla dati ni 50 tisuća kuna za taj projekt. Hvala.
Hvala lijepo. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala vam lijepo uvažena zastupnice Jelkovac. Dakle, obećali smo i to provodimo, obećali smo da ćemo donesti jedinstveni pravni okvir, jedinstveni Zakon o hrvatskim braniteljima iz svih resora, vratili u jedinstvenu nadležnost Ministarstva hrvatskih branitelja, sve mjere i sve programe. Ovim činom danas, i ovim Izmjenama i dopunama Zakona obzirom da smo prepoznali zastoj u određenim procesima, kao odgovorni dužnosnici reagiramo, mijenjamo Zakon, upravo stvarajući osnovnu pretpostavku kako bi Zakon bio u punoj primjeni u prihvatljivom vremenu. Važno je i ovaj detalj koji ste naglasili, dakle, one napore koje Ministarstvo hrvatskih branitelja čini u pogledu obrazovanja mladih. Memorijalni centar Domovinskog rata Vukovar na godišnjoj razini preko 40 tisuća učenika, proširili smo na Knin, na Pakrac, na Oku ane, na Karlovac i u vrlo kratkom roku ćemo doći do Dubrovnika.
Hvala, hvala lijepo. Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Klarić. Izvolite.
Napokon. Treba li danas ikoga uvjeravati da su svi oni, a tu ubrajamo i sebe, koji su pod cijenu vlastitog života branili i obranili Hrvatsku slobodu, nisu to činili zbog nekih prizemnih interesa ili privilegija nego iz najviših ideala je na bojišnici su jedine privilegije bile smrt i neizvjesnost. To je citat iz pisma koji su hrvatski generali 2020. godine napisali, potpisali i zbog kojih su bili umirovljeni. Hvala vam gospodine ministre vama, našoj hrvatskoj Vladi, svima nama koji ćemo izglasati ovaj zakon, što je ovo još jedan u nizu pokušaja vraćanja dostojanstva hrvatskim braniteljima, hrvatskom Domovinskom ratu koji je stvorio ovu državu jer to je jedini temelj na kojem možemo graditi zajedništvo i vaš trud u svemu tome je prepoznatljiv. I ja vjerujem da će svi ovdje, svi klubovi bez obzira na ton rasprave koji je bio podržati ove izmjene i dopune zakona. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Dakako da je svaka rasprava dobra ukoliko je usmjerena ka cilju, odnosno doprinosu kvaliteti sadržaja koji će ona iznjedriti. Na žalost ponovit ću, mogli smo danas čuti i određena politikantstva i demagoške određene teze i ja vjerujem da ćemo u konačnici i kod donošenja izmjena i dopuna zakona više biti koncentrirani, da ćemo ga malo temeljitije iščitati i više biti koncentrirani na sadržaj zakona. A obrazloženje koje se nalazi u prilogu zakona jasno opisuje svaki članak pa između ostalog i onaj članak gdje se govorilo o nekakvom dupliranju prava na stambeno zbrinjavanje i želim vam vrlo jasno kazati da se tu radi o desetak djece koji su izgubili oba roditelja.
Hvala vam lijepo. I posljednja replika uvaženi zastupnik Stričak. Izvolite.
Hvala potpredsjednice. Ministre u svom izlaganju naglasili ste da ste ostvarili jednu dobru suradnju sa braniteljskim udrugama. Smatram da je to iznimno bitno ostvariti jedan dobar dijalog, razgovor, suradnju sa braniteljskim udrugama ne samo stradalničkim već i zaista sa udrugama koje nose naziv ratnih postrojbi. Naime, nakon Domovinskog rata mnoge postrojbe su ugašene i jedini kontakt sa braniteljima koji su sudjelovali u obrani u tim postrojbama je putem udruga, njihovog ratnog puta, zastave i svega ostalog. Stoga smatram da je to iznimno bitno i na tome vam čestitam.
Hvala lijepo. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala vama uvaženi zastupniče Stričak i čestitam vam sutrašnji dan vaše ponosne Specijalne jedinice policije „Rode“ i na svemu onome što ste u Domovinskom ratu učinili. I hvala vam na partnerstvu koji kao udruga pružate u suradnji sa Ministarstvom hrvatskih branitelja. Uvjeren sam da ćemo tako nastaviti i u buduće. Hvala vam.
Hvala vama uvaženi ministre. Ovime smo iscrpili sve replike na vaše završno izlaganje. Hvala vam lijepo. Ovime zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. I sada prelazimo na drugu točku dnevnoga reda, a to je - Prijedlog zakona o civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata, prvo čitanje, P.Z. br. 92. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za ratne veterane, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku i Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Ponovno potpredsjednik hrvatske Vlade i ministar branitelja gospodin Tomo Medved. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice, gospođe zastupnice i zastupnici. Kako bismo zaokružili normativni segment rješavanja problema braniteljsko-stradalničke populacije a nastavno na Zakon o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji i Zakon o osobama nestalima u Domovinskom ratu donesen 2019. godine po prvi puta u RH preostalo nam je uređenje pravnog okvira za civilne stradalnike iz Domovinskog rata. Od početka prošloga mandata ostvarili smo partnerski odnos sa udrugama iz Domovinskog rata kako hrvatskih branitelja, tako i civilnih stradalnika Domovinskog rata. Kao kod izrade prijašnjih zakona tako smo i tijekom izrade ovog zakona uspostavili izrazito kvalitetnu komunikaciju i suradnju sa udrugama koje predstavljaju civilne stradalnike, odnosno sa zajednicom udruga civilnih stradalnika Domovinskog rata i ovom prigodom im se zahvaljujem na suradnji i na potpori. Kratki podsjetnik na trenutno zakonsko rješenje za civilne stradalnike. Prava civilnih stradalnika iz Domovinskog rata trenutno su regulirana Zakonom o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata koji je donesen 1992. godine i od tada je mijenjan 12 puta i to većinom na način da su prava smanjivana. Prema Zakonu o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata prava ostvaruje 1884 civilna invalida iz Domovinskog rata, te 145 članova obitelji poginulih civila u Domovinskom ratu. Zakonom o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata regulirana su prava ratnih i civilnih invalida iz Drugog svjetskog rata, mirnodopskih vojnih invalida i civilnih invalida iz Domovinskog rata kao i članova njihovih obitelji. Dakle, trenutnim zakonskim rješenjem su regulirana prava različitih grupa stradalnika različitih dobnih struktura, različitih potreba iz različitih vremenskih razdoblja. Unatoč brojnim izmjenama tim propisom i dalje nisu obuhvaćeni svi civilni stradalnici iz Domovinskog rata, a prava nisu prilagođena potrebama ove populacije. I tako imamo situaciju da ni nakon 25 godina od završetka Domovinskog rata nemamo odgovarajući pravni okvir za civilne stradalnike iz Domovinskog rata. Nakon toliko godina čekanja pravde naša je Vlada ta koja će konačno stradalima i članovima njihovih obitelji omogućiti reguliranje statusa. Što donosi ovaj Prijedlog zakona? Zakonom o civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata omogućit će se ostvarivanje statusa i prava onim civilnim stradalnicima Domovinskog rata koji to nisu mogli po važećem zakonu te uvesti nova prava odnosno postojeća prava dodatno prilagoditi potrebama korisnika. Definirat će se tko je civilni stradalnik iz Domovinskog rata. U praksi se pokazalo da postoje slučajevi stradalnika koji iz formalnih razloga ne mogu ostvariti odgovarajući status ni prava iako sve okolnosti upućuju da se radi o civilnom stradalniku iz Domovinskog rata. Tako će uz do sada obuhvaćene kategorije biti obuhvaćeni civilni stradalnici uslijed eksplozije minskoeksplozivnih sredstava ili uporabe vatrenog oružja u razdoblju od 17. kolovoza 90. do 30. lipnja 1996. godine. Izvan ratnih operacija, ali u svezi s okolnostima iz Domovinskog rata. Članovima obitelji nestalih civila u Domovinskom ratu omogućit će se ostvarivanje prava po ovom Zakonu i prije proglašenja nestale osobe umrlom. Naime, do sada su članovi obitelji nestalih civila pravo mogli ostvariti tek nakon donošenja rješenje o proglašenju nestale osobe umrlom. Otvorit će se rok za priznavanje statusa civilnog invalida iz Domovinskog rata po osnovi bolesti i taj je rok zatvoren 2003. godine, nastavno na rok otvoren Zakonom o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji. Uspostavit će se Evidencija civilnih stradalnika. Sada ih je u evidenciji oko 2 tisuće. Evidenciju će voditi Ministarstvo hrvatskih branitelja. Evidencija neće biti javno dostupna. Ona će sadržavati osnovne podatke o stradalniku koje će biti propisane Pravilnikom. Ublažit će se uvjeti za ostvarivanje prava na obiteljsku invalidninu. Mirovina, radni odnos, samostalna djelatnost više neće biti zapreka. Do sada članovi obitelji civila stradalih u Domovinskom ratu nisu mogli ostvariti pravo na obiteljsku invalidninu ako su u radnom odnosu, ako primaju mirovinu ili se bave samostalnom djelatnošću što ne bi trebalo biti zapreka za ostvarivanje prava na obiteljsku invalidninu jer se ne radi o socijalnim pravima, već o svojevrsnoj naknadi za stradavanje u Domovinskom ratu. Snižavanje dobne granice za ostvarivanje prava na obiteljsku invalidninu. Poboljšat će se socioekonomski položaj korisnika uvođenjem novih mjera. Novčana naknada za civilne stradalnike iz Domovinskog rata umjesto opskrbnine koja je ukinuta 2013. godine. Pod sličnim uvjetima kao nekadašnja opskrbnina u iznosu od tisuću 97 kuna ako nema drugih prihoda. Jednokratna novčana pomoć do 3 tisuće 326 kuna ovisno o situaciji po osnovi koje se traži. Uvest će se posebni dodatak, viši iznos za maloljetne u trenutku stradanja tisuću 912 kuna. Naknada za trošak prilagodbe osobnog automobila za invalide od 1. do 4. skupine danas smo tijekom rasprave o izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskim braniteljima dotaknuli se ove teme. Omogućilo bi im se korištenje usluge veteranskog centra čije osnivanje je u tijeku. Primarna pravna pomoć, tu u prvom redu pružale bi područne jedinice Ministarstva hrvatskih branitelja. Psihosocijalna pomoć ona bi se organizirala na lokalnoj odnosno županijskoj razini u prostorijama područne jedinice ministarstva i centara za psihosocijalnu pomoć i mobilna putem organiziranih posjeta domu i obitelji. Povećala bi se osnovica za ostvarivanje prava, osobna invalidnina, dodatak za njegu i pomoć druge osobe, ortopedski dodatak, obiteljska invalidnina. Od 2001. godine ona iznosi 100% proračunsku osnovice odnosno 3 tisuće 326 kuna. Od tada ova osnovica nije rasla i nije pratila potrebe stradalnika. Povećanje na 115% proračunske osnovice odnosno 3 tisuće 824 kune jednako kao i po Zakonu o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata. Civilni invalidi iz Domovinskog rata kao osnovno pravo mogli bi koristiti osobnu invalidninu u rasponu od 114 do 3 tisuće 824 kune ovisno o statusu i postotku invalidnosti stradalnika i stupnju oštećenja organizma. Procjenjuje se do 2 tisuće i 500 novih korisnika statusnih prava invalida i članova obitelji. Tko ostvaruje prava iz predloženog zakona? Pravo mogu ostvariti državljani Republike Hrvatske ali i strani državljani uz uvjet da su u trenutku stradanja imali prebivalište u Republici Hrvatskoj. Potrebna dokumentacija će se pribavljati od nadležnih tijela Republike Hrvatske odnosno posredstvom nadležnih tijela Republike Hrvatske. U članku 5. Zakona sadržane su zapreke za ostvarivanje prava odnosno navedeno je tko ne može ostvariti prava iz Zakona. Prava ne mogu ostvariti pripadnici pomagači ili suradnici neprijateljskih vojnih i paravojnih postrojbi koje su sudjelovale u oružanoj agresiji na Republiku Hrvatsku. Isto će se utvrditi po službenoj dužnosti iz svih dostupnih evidencija nadležnih tijela posredstvom Ministarstva hrvatskih branitelja. Osobe koje su prema kaznenoj evidenciji koju vodi tijelo državne uprave nadležno za provođenje osuđene pravomoćnom sudskom presudom za kaznena djela protiv Republike Hrvatske. Osobe koje su prema kaznenoj evidenciji koju vodi tijelo državne uprave nadležno za pravosuđe osuđene pravomoćnom sudskom presudom za kaznena djela protiv čovječnosti i ljudskog dostojanstva. Prava utvrđena ovim zakonom ne mogu ostvariti ni osobe koje su se same ranile radi izbjegavanja vojne obveze. Predviđeni postupak za ostvarivanje prava, zahtjev se podnosi upravnom tijelu županije odnosno Grada Zagreba nadležnom prema mjestu prebivališta. Dokazi. Utvrđivanje zapreka za suradnike i pripadnike neprijateljskih postrojbi po službenoj dužnosti iz svih dostupnih evidencija nadležnih tijela posredstvom Ministarstva hrvatskih branitelja. Rana ili ozljeda nastala pod okolnostima iz Domovinskog rata, dokumentacija izdana od nadležnih tijela Republike Hrvatske, potvrda o uzroku i okolnostima pod kojima se slučaj dogodio izdana od nadležne policijske uprave i drugih nadležnih tijela Republike Hrvatske. Medicinska dokumentacija o liječenju neposredno nakon ranjavanja ili ozljeđivanja, a najkasnije od 30. rujna 96. godine osim u slučaju stradavanja od zaostalih mina i drugi dokazi propisani Pravilnikom. Vezano za okolnosti bolesti nastale u svezi s Domovinskim ratom, medicinska dokumentacija koja potječe iz vremena zlostavljanja odnosno otpusta iz zatočeništva ili iz vremena od 30 dana nakon zlostavljanja odnosno otpusta iz zatočeništva, a iznimno za bolest psihe medicinska dokumentacija koja potječe 2 godine nakon zlostavljanja odnosno otpusta iz zatočeništva kao i drugi dokazi propisani Pravilnikom. Za ostvarivanje statusa i prava i za poginule ili umrle civilne osobe potvrda o uzroku i okolnostima pod kojima se slučaj dogodio izdana od nadležne policijske uprave i drugih nadležnih tijela odnosno rješenje Općinskog suda o proglašenju nestale osobe umrlom. Medicinska dokumentacija o liječenju odnosno uzroku smrti osobe od koje se izvodi pravo ako su iz te dokumentacije vidljive okolnosti stradavanja i drugi dokazi propisani Pravilnikom. Načelo prikupljanja dokaza po službenoj dužnosti kako bi se strankama što više olakšao postupak ostvarivanja statusa i prava sva dokumentacija koja se može pribaviti iz evidencije nadležnih tijela pribavit će se službenim putem. Postupanja u slučajevima kada nema dokumentacije o stradanju ili liječenju od nadležnih tijela Republike Hrvatske Ministarstvo hrvatskih branitelja će zatražiti dokumentaciju diplomatskim putem posredstvom Ministarstva vanjskih i europskih poslova. Vještačenje. Vještačenje oštećenja organizma za ostvarivanje statusa i prava po ovom Zakonu provode liječnička povjerenstva koja će se osnovati u okviru Ministarstva hrvatskih branitelja. Radi se o istom povjerenstvu koje će vještačiti u postupku ostvarivanja prava iz Zakona o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Metodologija rada i način imenovanja liječničkih povjerenstava uredit će se Pravilnikom Ministarstva hrvatskih branitelja. Prevođenje korisnika po službenoj dužnosti. Civilni stradalnici iz Domovinskog rata koji su status i pravo na osobnu invalidninu. Dodatak za njegu i pomoć druge osobe. Ortopedski dodatak, dodatak za pripomoć u kući i obiteljsku invalidninu ostvarili na temelju Zakona o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata dakle, dosadašnjem zakonu po službenoj dužnosti odredit će se novi iznos prema ovom Zakonu. Postupak donošenja, o zakonu je provedeno javno savjetovanje u trajanju od 14. listopada do 14. studenoga 2020.. Pristiglo je 89 prijedloga i komentara. U javnoj raspravi prihvaćen je prijedlog uvrštavanja u Zakon prava na naknadu troška prilagodbe automobila u njihovom vlasništvu za civilne stradalnike od 1. do 4. skupine. Pravo na psihosocijalnu pomoć i primarnu pravnu pomoć. Nadalje, prihvaćen je prijedlog za zapreku za ostvarivanje prava iz ovoga Zakona predstavlja pravomoćna sudska presuda za kaznena djela protiv čovječnosti i ljudskog dostojanstva. Sredstva potrebna za provedbu ovoga Zakona. Sredstva za provedbu ovoga Zakona osigurana su u državnom proračunu, a prema projekcijama za 2021. godinu osigurano je 30 milijuna kuna u zavisnosti od trenutka stupanja na snagu zakona. Za 2022. 40 milijuna i za 2023. 60 milijuna kuna. I za kraj. Kako bi ispravili dugogodišnji neadekvatan pristup prema civilnim stradalnicima Domovinskog rata te završili spomenuti proces sveobuhvatne kvalitetne reguliranja prava svih stradalnika iz Domovinskog rata predlažemo donijeti jedinstveni zakon kojim će na jednom mjestu biti regulirana prava civilnih stradalnika iz Domovinskog rata. Pravna sigurnost koju smo pružili hrvatskim braniteljima pružit ćemo i civilnim stradalnicima jer to je naš dug, to je dug države prema nevinim žrtvama iz Domovinskog rata.
Hvala vam lijepo. Prije nego što, idemo na replike, pardon. Prva je ona uvaženog zastupnika Stipe Mlinarića, izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice, uvaženi ministre. Na Odboru za branitelje koji je bio u prvom mjesecu, poslali ste svog državnog tajnika, prvo moje pitanje što ste nabrojali sad tu je članak 5. gdje ste nabrojali tko ne može ostvariti ova prava, moje je prvo pitanje njemu bilo, jel država Hrvatska ima popis agresora, pomagača i svih ostalih koji su se borili protiv Republike Hrvatske. On je decidirano rekao da nema. Kako ćete vi spriječiti da ljudi koji su prokazivali u Vukovaru, civili, žene, koje su izašle iz podruma, imate snimke na You Tube-u od Televizije Beograd gdje su imenom i prezimenom prozivale šestoricu branitelja i dan danas se vode nestali. Jesu li oni za vas civilne žrtve rata, nisu nosile pušku, a napravile su zla više nego neki vojnik.
Hvala lijepo. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Jasno je pitanje, članak 5. vjerujem da je jasan. Ni u jednom pravnom aktu, barem koliko sam ja mogao vidjeti nije ovako izričito pobrojeno tko ne može konzumirati prava. Vjerujem da je došlo do nerazumijevanja sa državnim tajnikom na Odboru. U pripremi donošenja ovog Zakona, a najavili smo ga 2017. godine. Započeli smo za pripremom donošenja ovog Zakona, započeli smo i administrativne pripreme u pogledu stvaranja osnovnih preduvjeta za punu primjenu Zakona. Između ostalog, sve policijske uprave, Ministartvu hrvatskih branitelja na naše traženje, dostavili su opis okolnosti svih smrti u vrijeme Domovinskog rata na području njihove županije. Dakle, opis okolnosti sa službenim zapisnikom mjesta događaja. Što znači, da imamo.
Hvala. Ispričavam se, možda ćete imati vremena kroz neku drugu repliku. Izvolite, sljedeća uvaženi zastupnik Stričak.
Hvala. Ministre, pozdravljam donošenje ovog Zakona. Smatram da i civilni stradalnici imaju pravo na jedan svoj kompletan, cjelovit Zakon, također vezano za članak 5. Prvi put sam u Hrvatski sabor biran 2015. godine i nikad nisam naišao na jedan zakonski prijedlog koji bi toliko decidirano govorio ko nema pravo biti korisnik, konzument određenog zakonskog prijedloga ili rješenja. Znači to se dosad nikad nije dogodilo. Inače se uvijek nabrajaju tko ima pravo, zbog čega, na koji način, u kojem vremenskom periodu, putem čega, koga itd. Ovo je prvi puta da se na jedan takav decidirani način naglašava ko nema pravo, upravo najvjerojatnije iz razloga da se spriječe bilo kakve zloupotrebe. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Dakle, nastavit ću gdje sam započeo sa obrazloženjem. Nakon što su policijske uprave dostavile preslike zapisnika o svim smrtima, o svim ubojstvima, o svim okolnostima smrti na području njihove nadležnosti policijske Uprave, Memorijalni centar Domovinskog rata dostavio nam je potvrdu na naš upit o spremnosti za participiranje u dokazu, odnosno dokazivanju u svezi sa mogućim traženjem ostvarivanja prava. Memorijalni centar Domovinskog rata posjeduje ustrojstvene oblike i popis osoba koje su sudjelovale u agresiji na Republiku Hrvatsku. Sve naše službe, također, službeno su dostavile Ministarstvu hrvatskih branitelja potvrdu na naše traženja u konkretnom slučaju, u rješavanju konkretnog predmeta dostaviti izvod i potvrdu o eventualnim zaprekama za tu konkretnu osobu.
Hvala. Povreda Poslovnika. Uvaženi zastupnik Mlinarić, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
238. taman dobio opomenu, znam da ću je dobiti, ali moram reagirati, jer ovaj igrokaz, da je ovo napisano samo radi toga i da tu prvi put, mislim to mi je stvarno ružno za slušati. Ministre, gospođa zastupnica Jeckov, koja sjedi tu sad iza mene je javno na TV-u, nacionalnoj televiziji 31. 1. ove godine rekla da je to Zakon za ljude koji su bili po logorima srpske nacionalnosti. Evo tu je pa je pitajte. Onda ćete vidjeti za koga je ovaj Zakon napisan i za kojga će biti primjenjivan.
Potpuno ste u pravu, povrijedili ste članak 238. i temeljem članka 239. izričem vam opomenu. I nemojte to više raditi. Idemo dalje. Sljedeća replika, uvažena zastupnica Andreja Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani ministre, u članku 9. stavak 1c, definira se da će civilni stradalnici biti i oni koji stradaju od eksplozije minsko-eksplozivnih sredstava zaostalih nakon završetka ratnih operacija. Dakle, i nakon 1996. E sad, kad smo nedavno razgovarali o Planu protuminskog djelovanja, imali smo Izvješće za 2019. tamo je po Planu definiralo da bi trebali oslobodili Hrvatsku od mina do 2026., ali je već na Odboru predstavnik predlagatelja rekao da zbog ograničenih kapaciteta, ljudstva itd. nećemo ostvariti plan razminiranja do 2026. Znači, da li će ovaj Zakon biti do daljnjega, pa ko strada i narednih 20 godina ili ćete nekim drugim izmjenama definirati. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Ispričavam se ukoliko možda nisam dobro čuo, ali mislim da vi govorite o jednom drugom segmentu, a to su, to je Zakon o hrvatskom centru za razminiranje, odnosno o žrtvama razminiranja.
Molim vas kolegice Marić. Ne upadajte iz klupe. Izvolite ministre.
Ispričavam se, slabo vas čujem, nisam vas zaista čuo.
Onda ponovite. Izvolite.
Znači referiram se na ovaj Zakon, članak 9. stavak 1c, gdje se stradalnici, su i oni koji stradaju od minsko-eksplozivnih sredstava nakon završetaka ratnih operacija, znači i u ovo vrijeme. Sad ne znam da li ste drugi dio čuli, znači obzirom da po planu razminiravanja do 2026. mi to nećemo moći ostvariti, da li onda ovaj članak definirati to sve do daljnjega, znači narednih 20 godina ako netko strada od mina ili kako ste to zamislili. Hvala.
Jeste li se sad sporazumjeli. Izvolite odgovor na repliku.
Ne, ovdje govorimo o onim žrtvama koje su stradale od minsko-eksplozivnih sredstava netom nakon Domovinskog rata. Žrtve koje su sad i koje sad stradaju pokrivene su drugim zakonskim okvirom.
Hvala.
A jesu i ovim, ispričavam se. Ispričavam se. Dakle, jesu. Isprika moja. Ne mogu ni ja baš sva tumačenja znati, evo zato imam glavnog tajnika. Hvala lijepa.
Hvala vama ministre. Idemo dalje. Sljedeća replika uvažena zastupnica Marija Jelkovac.
Hvala lijepa potpredsjednice. Poštovani ministre, sigurno da je jedan od značajnih napredaka predviđenih u ovom zakonu prije svega izjednačavanje osnovice za civilne žrtve rata što do sada nije bio slučaj. Obzirom na situaciju da se ponovno otvara mogućnost podnošenja zahtjeva za ostvarivanje statusa civilnog invalida rata temeljem oboljenja zanima me da li možda imate projekciju koliko bi moglo biti takvih novih zahtjeva. Hvala.
Hvala vama. Odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo zastupnice. Dakle, rekao sam da očekujem u svim našim projekcijama oko dvije i pol tisuće novih korisnika.
Hvala. Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Ante Deur. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice, poštovani potpredsjedniče, ministre. Evo vidimo da je ovaj zakon prije svega u partnerstvu sa civilnim udrugama, da je bio glavni prioritet. Godinama ste upoznati i kao ministar hrvatskih branitelja i kao predsjednik udruge kolika je to bila muka, želja, kroz sve ove godine koje su prolazili majke čija su djeca u Domovinskom ratu ubijena od agresora. U točki … [[Govornik se ne razumije.]] ste stavili tko je agresor kao i u Zakonu o hrvatskim braniteljima. U točki 5. ste stavili točno načela koja trebaju biti napravljena. Ja vjerujem da je i kolega Mlinarić vjerojatno gledao taj zakon koji je tad Fred Matić stavio, pa se možda tu malo zabunio. Vjerujem da ovaj zakon će biti u svim elementima države i tijela da zaštite onoga tko je uistinu stradao od agresorskih vojnika i bilo kojih pomagača koji su tamo bili. Hvala vam.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Deur. Ja vjerujem da su sve zastupnice i zastupnici dobili u svoj sandučić jedno pismo ispred Saveza udruga, a potpisala ga je gospođa Ivana Marinović u kojemu moli i poziva sve saborske zastupnice i zastupnike. Ona daje svoj osvrt i traži potporu za donošenje ovog zakona o civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata, ispred Udruge zajednica hrvatskih civilnih stradalnika iz Domovinskog rata i to je pokazatelj u kojoj mjeri smo radili u partnerstvu i sa svim udrugama jako dugo stvarajući osnovne pretpostavke za njegovu primjenu, analizirajući sve okolnosti i sve detalje da bismo bili pripravni predložiti ovaj zakon Hrvatskom saboru.
Hvala lijepo. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Šimičević. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre, evo ako ja mogu biti slobodan u ime onih koji pozna civilne stradalnike Domovinskog rata u njihovo ime, pa i u ime svih drugih civilnih stradalnika Domovinskog rata zahvaliti vama i vašoj službi što ste konačno nakon 25 godina napravili objedinjeni zakon. Ja bih ovdje htio reći da je zapravo važno je li zakon dobar ili nije dobar. Dakle, ako smo čekali 25 godina vrijeme je doista da ispravimo nepravdu prema civilnim stradalnicima Domovinskog rata i to je ono što je vrijedno ovdje. Članak 5. odnosno članak 9. i ono do devedeset i šestog članka zapravo su to tehničke stvari koje se definiraju što može i tko može. Ali članak 5. je dovoljno jasan da se točno zna tko može ostvariti prava. I ja ne vjerujem da mi možemo napraviti kardinalnu pogrešku, pa dati četnicima i njihovim pomagačima bilo koje pravo.
Kolega Šimičeviću, molim vas da pripazite na vrijeme. Deset sekundi ste premašili. Izvolite ministre odgovor na repliku. Ne, ne. Ministre vratite se. Imate još dosta. Imate odgovor na repliku. Ja sam upozorila samo kolegu Šimičevića da pripazi na vrijeme, a vi imate odgovor na repliku. Izvolite njegovu, ako ste vi je čuli.
Ispričavam se. Hvala vam lijepa na potpori i razumijevanju. Jasno je da ste vi iščitali cijeli sadržaj zakona i da ste vidjeli u kojoj je mjeri uložen napor kako bi se sa ovim zakonom 25 godina nakon Domovinskog rata uz niz ranijih pokušaja konačno i sustavno pristupilo rješavanju ovog izrazito važnog pitanja. Ovdje je možda jedna od skupina korisnika posebno osjetljiva i ponovit ću, dakle do sada je uvjet za osobe koje traže svoje najmilije, za naše nestale, za konzumiranje prava bilo proglašenje bližnjega umrlim što ostavlja duboki trag i na što uglavnom obitelji nisu bile voljne i nisu to željele pokrenuti. I stoga u tom pogledu za 1000, otprilike 1000 tih obitelji je ovo najsnažnija poruka razumijevanja i shvaćanja stanja.
Hvala. Pripaziti malo na vrijeme. Idemo dalje na replike. Uvaženi zastupnik Sačić.
Poštovani gospodine ministre, evo već smo umorni, a vjerujte ostat ćete ovdje do dva, tri sata. Ja vam postavljam pitanje na to što ste vi rekli da vaša projekcija je da se ovaj zakon odnosi na 2500 osoba. E ja ću vama reći dragi gospodine ministre, potpredsjedniče Vlade, taj zakon, a kolegica Jeckov će to potvrditi se odnosi najmanje na 5.155 poginulih, umrlih, nestalih civila na okupiranom dijelu i na 2.700 ranjenih i takovih drugih civila na okupiranom dijelu. Tu vam ih je već 8.000, a u hrvatskim na ovom slobodnom dijelu to ću kasnije. Pa mi recite jel vam taj podatak ikako poznat?
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala vam lijepa uvaženi zastupniče Sačiću, ja sam uvjeren da ćemo kao i što smo 2017. godine ovdje jasno iznosili procjene i zadržali se u vrlo malim razlikama nakon pune implementacije zakona da ćemo nakon 2-3 godine opet imati ovdje priliku raspravljati, a hvala vama na ovim novim saznanjima. Naša projekcija, a radimo ovaj zakon od 2017. godine u uskoj suradnji sa Savezom udruga civilnih stradalnika Domovinskog rata na stotine sastanaka i svih mogućih analiza u suradnji sa svim županijama naša projekcija je novih korisnika oko 2.500. U svakom slučaju hvala vam na evo vašem sagledavanju.
Hvala, idemo dalje. Slijedeća replika uvaženi zastupnik Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Ministre, Člankom 2. ovoga zakona jasno je definirano da prema ovome zakonu mogu ostvariti državljani RH prava. Međutim, mi imamo i posebnost koju dodajemo u drugom stavku da prava mogu po ovom zakonu, mogu ostvariti hrvatski ali i strani državljani uz uvjet da su u trenutku stradanja imali prebivalište u RH to znači da su sad državljani npr. u Srbiji da su otišli s okupiranog područja i mene zanima da li i na koji način čete utvrditi da li je ta osoba bila agresor ili ne npr. koja je sad u Srbiji. Da li postoji registar, ali stvarni registar ne samo informacije, nego registar neprijateljske vojske koja je znači bila agresor u RH? To je vrlo bitno pitanje, to je možda u ovome trenutku najbitnije pitanje jer ako zločincima na bilo koji način se omogući da prima, ostvariva prava koji su vršili agresiju na RH onda triba dobro razmisliti kako dalje s ovim zakonom. Hvala lijepo.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospodine Bulj, ponovit ću dakle više od 3 godine traje priprema za ovaj zakon. U pripremi zakona stvarali smo i administrativnu i organizacijsku pretpostavku za implementaciju i primjenu ovog zakona. Da smo tražili i gotovo 2 godine u suradnji sa policijskim upravama zaprimali i sačinili katalog svih stradanja u vrijeme i u okolnostima Domovinskog rata na razini svih policijskih uprava. Isto tako i Memorijalni centar Domovinskog rata i sve naše službe su na raspolaganju u pogledu potpore u primjeni ne samo ovog zakona i svih drugih zakona. Stoga su stvorene sve pretpostavke da se ovaj zakon njegovim donošenjem može implementirati u punom opsegu.
Hvala. Slijedeća replika uvažena zastupnica Vlašić Iljkić, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjednice. Poštovani ministre, pozdravljamo donošenje ovog zakona i nadamo se da neće ostati iza ovoga puno prava koja su neprovediva. Znači ili zbog nedostatne dokumentacije, nedostatnog kadra koji će obavljati sve te poslove ili će biti ponovo problem duljina trajanja postupka jer je činjenica da općenito imamo lakoću u propisivanju prava dok u kasnijim postupanjima ta prava ne budu provediva. Također timovi za psihosocijalnu pomoć sadašnji nisu dovoljno ekipirani sa pomažućom strukom i bojim se da neće biti samo tako lako još dodati i nove korisnike ili primjerice pravo na prednost pri smještaju u ustanove socijalne skrbi je propisano i ovim zakonom, a činjenica je da nemamo novu ustanovu socijalne skrbi unatoč obećanjima premijera Plenkovića iz 2016. godine da će izgraditi 20 domova socijalne skrbi i osigurati preko 2.000 smještajnih kapaciteta [[Upadica: Hvala.]] Koliko je prema vašim saznanjima ukupan broj korisnika ne samo financijskih prava nego ukupni broj korisnika svih prava prema ovom zakonu?
Hvala, hvala. Izvolite ministre odgovor na repliku.
Dakle, čuli ste koliki je broj korisnika po postojećem zakonu. Dakle, zakon je i danas na snazi i bit će na snazi sve do stupanja ovog zakona na snazi od '92. godine. Čuli ste o kojem broju korisnika se radi danas, a naša projekcija je da će novih korisnika primjenom ovog zakona biti oko 2.500.
Hvala. Idemo dalje, slijedeća replika uvažena zastupnica Jeckov. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine ministre recite nam kojim će se dokaznim sredstvima pored pisanih isprava koristiti Ministarstvo branitelja prilikom utvrđivanja postupka odnosno statusa civilnih stradalnika rata?
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Dakle, čuli ste u mom uvodnom dijelu metodologiju provedbe, koristit će se svi raspoloživi službeni akti i službeni dokumenti RH s napomenom ukoliko se radi o aktima koji nisu u nadležnosti RH putem Ministarstva vanjskih poslova kao što sam naveo u mom uvodnom dijelu. Naglašavam službeni dokumenti RH.
Hvala. Slijedeća replika uvažena zastupnica Benčić, izvolite.
Zahvaljujem vam se. Poštovani ministre nadam se da se slažemo da je svaka civilna žrtva jednaka bez obzira na to da li je ozlijeđena ili za one koji su tragično poginuli od strane neprijateljske vojske ili od strane domaćih postrojbi. Ono što mene konkretno zanima na koji način će se tumačiti pitanje odnosno tumačenje da civilni invalidi jesu one osobe koje su bile zatočene u logoru, zatvoru ili drugom neprijateljskom objektu od strane pripadnika pomagača suradnika neprijateljskih vojnika i paravojnih formacija u odnosu na one koji su bili zarobljeni i isto tako ozlijeđeni primjerice u Lori. Da li će oni prema ovom članku imati pravo ostvariti status civilnog invalida jer se ne radi imati pravo ostvariti status civilnog invalida jer se ne radi o neprijateljskim vojnim formacijama nego o domaćim postrojbama koje su počinile ratni zločin nad civilnim stanovništvom, dakle imamo presude za slučaj Lora 1 i Lora 2.
Hvala, izvolite odgovor na repliku.
Dakle, ovdje je propisana procedura i metodologija pokretanja postupka i podnošenja zahtjeva. Provedbom upravnog postupka za svaki predmet utvrdit će se sve okolnosti uslijed kojih je osoba stradala, ako je stradala i tijelo će kroz upravni postupak donositi valjana rješenja, odnosno odluke. Želim vrlo jasno naglasiti, ovdje nema imena, u ovom Zakonu nema imena, ovdje govorimo o civilnim žrtama Domovinskog rata po ovim parametrima i po ovom mjerilima koja smo jasno naveli ovdje, dakle, tko je civilna žrtva Domovinskog rata, jednako tako ograničenja tko ne može konzumirati prava iz Zakona o civilnim žrtvama Domovinskog rata.
Hvala lijepo. Sljedeća, izvolite, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
238. od vas volim dobiti opomenu. Ministre dajte mi recite jel su u vojnom zatvoru Lora, bili ste zapovjednik 1. gardijske slavne brigade, jesu tamo držani civilni u Lori ili bilo kojeme drugom zatvoru našem.
Uvaženi kolega, moram vas zaustaviti. Ovo nije bila povreda Poslovnika, s obzirom da to činite već drugi put, da ste zloupotrijebili Poslovnik i replicirate, ja vam moram temeljem članka 240. izreći opomenu s oduzimanjem riječi. Zato sam vas prekinula. Idemo dalje. Izvolite uvaženi zastupniče, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Predsjedavajuća, vi uporno kršite članak 236. Znači zastupnik ima pravo na povredu Poslovnika, 30 sekundi ima pravo govoriti o čemu želi i nakon toga vi odlučujete da li dobiva opomenu ili ne, ali ne možete mu uskratiti tih 30 sekundi. Hvala.
Hajte vi molim vas pročitati Poslovnik, pa ćete vidjeti da postoji nešto što se kaže oduzimanje riječi, ja sam upravo upotrijebila to. S obzirom da je zastupnik već drugi put zloupotrijebio Poslovnik na način da je koristio repliku, prvi put sam ga pustila da cijelu repliku upakira u povredu Poslovnika, opomenula ga, budući je to ponovno napravio, ja sam posegnula za člankom 240. i oduzela mu riječ. Rekla mu da stane, evo to je to.
Oprostite, ali nakon 30 sekundi. On ima pravo 30 sekundi govoriti.
Sad izričem opomenu i vama, a vama je to čini mi se, ne nije vam prva, ovo je druga. To je neki novi Poslovnik po točkama dnevnog reda. Ne. Temeljem članka 240. i vama sam izrekla opomenu sa oduzimanjem riječi. Stajemo s povredama Poslovnika, nastavljamo s replikama. Uvaženi zastupnik Vilim Matula. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjednice, uvaženi ministre. Ja vam želim skrenuti pažnju na problematičan članak 77. koji regulira činjenicu da je kod civilne žrtve rata bolest nastala ili se pogoršala, tu činjenicu potrebno je dokazati medicinskom dokumentacijom koja potječe iz vremena zlostavljanja, odnosno iz vremena iz 30 dana nakon zlostavljanja. Tko god radi sa žrtvama, bilo koje vrste nasilja, dobro je upoznat sa time da žrtve vrlo često nisu u stanju u tako kratkom roku zatražiti pomoć. Mi ne možemo ovim člankom diskriminirati civilne žrtve rata koje su zbog nepravde koju su doživjele, koje su se povukle u vlastitu traumu i u njoj su možda bile skrivene mjesecima, ako ne i godinama. Ovaj Zakon je prilika da te žrtve progovore, dajmo im priliku. To je važno za budućnost našeg društva. Nemojmo strahovati da će se ova odredba zlorabiti u tom smislu, dobro je uvesti osim dokumentacije kategoriju usmenog svjedoka koji bi u dokazivanju mogao potvrditi ili opovrgnuti navode žrtve. Ispričavam se, predugo.
Da svi ste danas malo van vremena. Izvolite odgovor na repliku.
Uvaženi gospodine Matula. Analizirajući ja mogu pretpostaviti o kojoj vrsti stradanja, odnosno mučenja se ovdje radi, ukoliko možda mislite na žrtve seksualnog naselja, odnosno silovanja, taj oblik odnosno žrtve su riješene drugim zakonom [[upadica Sabina Glasovac: Molim vas gospodine Matula. Molim vas nemojte dobacivati iz klupe. Ispričavam se.]]
Molim vas, morat ću vam dati opomenu, nemojte dobacivati iz klupe. Izvolite. Onda ću vam ja svjesno dati opomenu, temeljem članka 239. evo sad ste dobili opomenu svjesno. Izvolite potpredsjedniče Vlade.
Hvala lijepa. Naša procjena je da sa ovim okolnostima se mogu sve žrtve prepoznati, odnosno dokazati svoje stradavanje u Domovinskim ratom, sa ovim propisanim okolnostima.
Hvala lijepo. Idemo dalje. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Zekanović. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani ministre. Kod prošlog Zakona smo od vašeg dušebrižnika, gospodina Deura bili prozvani da surađujemo s SDP-om, pa mi sad objasnite kako ste vi to došli na ideju da onaj SDP-ov prijedlog zakona još malo uskladite sa Pupovćevim prohtjevima i da nam ga servirate ovdje u Hrvatskom saboru. Dakle, ovaj prijedlog Zakona se može nazvati samo s jednom riječju, to je veleizdaja, ništa drugo nego veleizdaja.
Hvala lijepo. Izvolite. Samo malo, prije odgovora na repliku uvaženi zastupnik Deur, povreda Poslovnika. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
238. uvrijedio me je. Poštovana potpredsjednice.
Oprostite, tko je povrijedio.
Mene je povrijedio, poštovana potpredsjednice, ministre. Poštovani zastupnik upotrijebio je riječ dušebrižnik, koliko sam ga shvatio, zaboravio je da su njega dušebrižnici predložili Andreju Plenkoviću da uđe u HDZ i u Saboru, tako da malo ima uviđaja ubuduće na koji način je HDZ i na koji način su mu dušebrižnici i duhovnici pomogli.
Hoćete si vi sami dati opomenu ili ću vam ja dati?
Od vas mi je slađe.
Dobro, izričem vam opomenu. Što je sad povrijeđeno tu gospodine Zekanoviću? Vi ćete sada vjerojatno zloupotrijebiti Poslovnik? [[Upadica: Smijem odgovoriti? Znači …]] [[Govornica se ne razumije.]] Dobro.
Znači članak 238. kolega Deur je zaostao malo u vremenu. Dakle gospodine Deur ja sam u Hrvatski sabor izabran sa 5 i pol tisuće preferencijalnih glasova i to je bila lista Hrvatskih suverenista i još cijelog niza drugih političkih stranaka i dokazao sam da mogu bez velikih partija.
Gospodine Zekanović opomenu imate i vi. Izvolite odgovor na repliku.
Uvažena gospođo potpredsjednice sa ovakovim terminima u Hrvatskom saboru često se ne susrećemo. Poštovani gospodine Zekanoviću, često zlorabite tako jedan izraz poglavito prema Hrvatskoj demokratskoj zajednici, pa i prema meni osobno. Malo je pregrubo nazvati ministra hrvatskih branitelja veleizdajnikom i stoga ne zaslužujete odgovor na vaše pitanje. A samo komentar na već ranije pitanje oko nekakvog, možda ste vi kako usko surađujete u koaliciji sa SDP-om? Možda ste vi došli u posjed nekakvog Prijedloga zakona o civilnim stradalnicima Domovinskog rata? A vi ste u uskoj suradnji s njima. Ja ga osobno nisam vidio i ne znamo kako vi zakon radite jer on nije bio nikada u javnoj raspravi. Stoga ne znam o čemu govorite.
E hvala lijepo. S obzirom da nismo provjetravali ovu prostoriju 2 i pol sata, mislim da je vrijeme da malo provjetrimo ovu prostoriju a malo i da smirimo uzavrele strasti. Nastavljamo u 19.33. STANKA U 19,20 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 19,35 SATI]] Molim vas da zauzmete svoja mjesta. Nastavljamo da replikama. Ministre izvolite. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Nino Raspudić, izvolite.
Zahvaljujem. Ministre Medved, u prijedlogu ovog zakona navodite, citiram prema postojećem zakonu prava trenutno ostvaruju 1884 civilna stradalnika iz Domovinskog rata te 145 članova obitelji poginulih civila. To je sve skupa 2029. ljudi, korisnika. Dalje navodite procijenjeni broj novih korisnika statusnih prava temeljem ovog novog zakona je oko 2500. 25 godina polije rata imamo 2029 ljudi koji koriste ta prava, a sad jednim potezom se dodaje čak 2500 novih što je 123 posto više. Tko su ti ljudi? Koliko procjenjujete od te dvije i pol procijenjene tisuće da će doći sa bivšim okupiranih područja, a da biste otklonili sumnju da je riječ o trgovini za tri ruke gospodina Pupovca predlažem da brišete članak 64. i da evidencija bude javno dostupna. Time će se otkloniti sumnje u zlouporabe, a privolu mogu [[Upadica Glasovac: Hvala.]] potpisati i prilikom apliciranja da su podaci javno dostupni.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Gospodine zastupniče, nisam pratio jel' ste bili kad sam iznosio uvodnu riječ. No, ako ste pratili onda ste čuli da je i za ovaj zakon zaustavljen rok za ostvarivanje prava i upravo tu leži odgovor na vaše pitanje, dakle 2003. godine zaustavljeno je pravo prijave po postojećem važećem zakonu. Ne zanemarimo činjenicu da i danas i ovog trenutka i sve do stupanja na snagu ovog zakona su određene osobe po određenim stradavanjima mogle podnijeti pravo dok druge nisu. Niz je situacija koje nedvojbeno ukazuju da se radi o stradalnicima, civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata koje su izgubile svoju djecu, koje su izgubile svoje roditelje i koje uslijed određenih okolnosti po postojećem zakonu nisu mogli podnijeti pravo, a to će moći stupanjem na snagu ovog zakona.
Hvala ministre. Povreda Poslovnika. Izvolite u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Povrijeđen je članak 238. omalovažavanje zastupnika. Kao predlagatelj zakona smatram da je ministar dužan odgovoriti na naša pitanja ili reći da nema odgovora ili da odgovor ne postoji ili da ne želi odgovoriti. Ja sam vrlo jasno pitao između ostalog koliko od ove procijenjene dvije i pol tisuće pošto ste procjene ozbiljne nadam se napravili kad ste došli do tog broja, koliko od njih procjenjujete da dolazi sa bivših okupiranih područja. Molim da mi se odgovori na pitanje.
Hvala lijepo. Ne možemo dva puta postavljati pitanje. Neću vam dati opomenu, ali neću ni dozvoliti da vam ministar odgovara na pitanje kroz institut povrede Poslovnika koji ste koristili kao na aktualnom satu za postavljanje pitanja. Idemo dalje. Izvolite replika uvaženi zastupnik Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani potpredsjedniče Vlade. Problematika civilnih stradalnika Domovinskog rata do sada je bila rješavana Zakonom o vojnim i civilnim invalidima rata. Sada bi ovim zakonom upravo civilne stadalnike Domovinskog rata izdvajamo u poseban zakon. Ono što je novost ovog zakona o čemu ste govorili je i činjenica da sada članovi obitelji civilnih stradalnika Domovinskog rata mogu konzumirati prava iz ovog zakona neovisno o tome da li je civilni stradalnik proglašen mrtvim. Na taj način koliko ste već i negdje i rekli, nisam to čuo će imati pravo 1000 članova obitelji stradalnika Domovinskog rata sada temeljem takve odredbe zakona ta prava i koristiti. Da li u ovih 2 i po tisuće o kojima govorimo ulazi i tih 1000 članova obitelji koji su, koji sada mogu konzumirati zakon, a što do jučer temeljem onog starog zakona nisu mogli? Hvala.
Hvala lijepo. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče Bačiću, dakle po svim našim projekcijama upravo ta populacija obitelji nestalih kojima je do sada uvjet bio proglašenje umrlim svog člana obitelji što je izrazito bolna i uloga odnosno pozicija i veliki broj članova obitelji ne želi proglasiti svog člana umrlim sve dok ne pronađemo posmrtne ostatke, ne provedemo ekshumaciju i identifikaciju oni ga ne žele proglasiti mrtvim, a sa ovim zakonom to nije uvjet. Dakle, oni mogu konzumirati prava i bez da su prethodno proglasili umrlim svoga člana. I tih 1000 korisnika, tih 1000 članova obitelji jesu i najveća skupina u ovoj projekciji broja od 2 i pol tisuće mogućnih novih korisnika.
Hvala lijepo. Slijedeća replika uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre pa naglasili ste da je zajednica udruga civilnih stradalnika Domovinskog rata sudjelovala u izradi ovoga zakona sa dva svoja predstavnika uz sve institucije RH. No, međutim oni su poslali i pismo svim našim zastupnicima u kojima kažu slijedeće. Molimo vas da kao saborski zastupnici bude glas razuma, glas empatije i razumijevanja, a ne naš kamen još jednoga spoticanja. Molimo vas i za razgovor ukoliko ovo pitanje ne poznajete dovoljno. To je naime ono što do sada gotovo nitko nije činio, a ponavljam onima koji prijete postavljanjem šatora kako bi onemogućili cvjetanje naših prava. Molim vas da razumijete sve majke koje su izgubile vlastitu djecu. Svu djecu koja su izgubila očeve i majke, sve koji još uvijek tragaju za nestalim članovima obitelji. Sve ranjene civile, civilne stradalnike i civilne stradalnike ranjene kao djecu. Ljudi su to kojima su otkinuti dijelovi tijela [[Upadica: Hvala.]] i dijelovi života.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Đakiću, točno je, dakle od prvog trenutka od iniciranja izrade prijedloga ovog zakona 2017. godine Savez udruga civilnih stradalnika Domovinskog rata aktivno uključuje do, sudjeluje do posljednjeg trenutka do upućivanja ovog zakona u saborsku proceduru. U potpunosti su suglasni sa ovim predloženim tekstom i vjerujem da će Hrvatski sabor prihvatiti ovaj prijedlog, vjerujem da ćemo donijeti nakon toliko godina ovaj zakon vodeći računa da se ovdje radi o izrazito osjetljivoj i ranjivoj skupini ljudi koji su izgubili svoje najmilije ili su im ranjeni najmiliji za vrijeme Domovinskog rata.
Hvala lijepo. Slijedeća replika uvaženi zastupnik Marijan Pavliček. Izvolite.
Cijenjeni ministre, svima nama je jasno da je krajnji izgled ovog zakona nastao prvenstveno na inzistiranje SDSS-a i da je neka druga vlada predložila ovaj zakon već bi bilo 10 šatora na Savskoj jer upravo ovim zakonom omogućavate svima onima koji su živjeli na okupiranim područjima tzv. SAO Krajine da koriste trajna prava. Tako primjerice čak i ministri u vladi SAO Krajine su civili i ukoliko su nakon isteka mandata stradali kao civili imat će sukladno ovom zakonu trajna prava jer ne podliježu Članku 5., oni u datom momentu kad su stradali nisu bili niti pomagači agresorske vojske niti su bili sami vojnici. Kako riješiti ovaj problem jer očigledno je ovo prvenstveno dogovor HDZ-a i SDSS-a?
Hvala lijepo. Izvolite odgovor na repliku ministre.
Uvaženi gospodine zastupniče u nekoliko sam navrata rekao kad smo započeli izradu ovog zakona, rekao sam da je ovo jedan od 3 normativna akta koja smo najavili 2017. godine. Od tada do danas ga intenzivno radimo i ponovit ću i ovo što je rekao saborski zastupnik Đakić da ga radimo u partnerstvu sa Savezom udruga civilnih stradalnika Domovinskog rata. Svoje mišljenje možete …
Hvala lijepo. Idemo na zadnju repliku onu uvaženog zastupnika Milanović Litre, Milanovića Litre. Izvolite.
Hvala vam poštovana predsjedavajuća. Poštovani ministre Medved, ovaj zakon otvara vrata aboliranim četnicima i političarima angažiranima u ustavno zabranjenom SDSS-u i oni imaju priliku usvajanjem ovog zakona konzumirati sva prava i privilegije kao i nevini civilni stradalnici. Hrvatski suverenisti ovo će pokazati svojim amandmanima koje je general Sačić pripremio, ukupno 19 njih. A moje pitanje vama je smatrate li da se novac hrvatskih poreznih obveznika treba trošiti na osobe koje ne da nisu htjele slobodnu Hrvatsku nego su radile sve kako bi uništile temelje hrvatske državotvornosti?
Hvala lijepo. Izvolite ministre odgovor na repliku.
Dakle i vama ću ponoviti od kad radimo prijedlog ovog zakona, sa kim ga radimo u partnerstvu, ponovit ću vam i to da je zakon donesen '92. godine, važeći zakon i da te osobe o kojima vi govorite su mogli već od tada konzumirati ta prava odnosno podnijeti zahtjev za ostvarivanje prava sa osnove ovog zakona. Ponovimo meritum i bitno vezano za sadržaj ovog Zakona da je ovo Zakon o civilnim stradalnicima Domovinskog rata. Čuli ste jasno u mom uvodnom izlaganju koji se preduvjeti moraju ispuniti. Metodologiju i proces od pokretanja postupka do donošenja rješenja o reguliranja statusa civilnog stradalnika Domovinskog rata.
Hvala vam lijepo ministre. Možete na vaše mjesto. Prije nego što nastavimo sa raspravom u ime klubova žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Želi. Uvaženi zastupnik Josip Đakić predsjednik Odbora za ratne veterane. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Kolegice i kolege zastupnici, Prijedlog zakona o civilnim stradalnicima Domovinskog rata Odbor za ratne veterane Hrvatskoga sabora na svojoj 2. sjednici održanoj 20. siječnja 2021. godine razmotrio je Prijedlog zakona o civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata kojeg je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske svojim aktom od 17. prosinca 2020. godine. Odbor je predmetni akt razmotrio u svojstvu matičnog radnog tijela sukladno odredbama članka 91. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prema riječima predstavnika predlagatelja prava civilnih stradalnika Domovinskog rata trenutno su regulirana Zakonom o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata iz 92. godine koji je do sada mijenjan čak 12 puta. Prema postojećem zakonu prava trenutno ostvaruje tisuću 884 civilna stradalnika iz Domovinskog rata te 145 članova obitelji poginulih civila i unatoč tim brojnim izmjenama zakona i dalje mnogi nisu obuhvaćeni, a prava nisu prilagođena njihovim potrebama. Prijedlogom zakona o civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata definira se pojam civilnog stradalnika iz Domovinskog rata tako da će prava moći ostvarivati stradalnici koji to nisu mogli po važećem zakonu. Zakon će obuhvatiti i civilne stradalnike uslijed eksplozije minskoeksplozivnih sredstava ili uporabe vatrenog oružja u razdoblju od 17. kolovoza 90. do 30. lipnja 96. godine. Omogućit će se i ostvarivanje prava članovima obitelji nestalih civila u Domovinskom ratu i prije nego što proglase svoje članove obitelji umrlima. Otvorit će se rok za priznavanje statusa civilnog invalida iz Domovinskog rata po osnovi bolesti. Uspostavit će se evidencija civilnih stradalnika, a predviđene su i mjere za poboljšanje socioekonomskog položaja korisnika. Prava mogu ostvarivati državljani Republike Hrvatske, ali i strani državljani uz uvjet da su u trenutku stradanja imali prebivalište u Republici Hrvatskoj. Procijenjeni broj novih korisnika statusnih prava temeljem ovoga novoga zakona je oko 2 tisuće i 500. Povećat će se osnovica za ostvarivanje prava koja od 2001. godine iznosi 100% proračunske osnovice na 3 tisuće 326 kuna, a povećanje je predviđeno za na 115% proračunske osnovice 3 tisuće 824 kune. Sredstva za provedbu zakona osigurana su u državnom proračunu Republike Hrvatske, a prema projekcijama za 2021. godinu osigurano je dodatno 30 milijuna kuna, za 2022. godinu 40 milijuna kuna, a za 2023. godinu 60 milijuna kuna. U raspravi članova Odbora iznijeta su sljedeća mišljenja, prijedlozi i primjedbe. Potrebno je preciznije utvrditi tko su civilni stradalnici iz Domovinskog rata koji će po ovom Zakonu ostvariti prava kako ga ne bi zloupotrebljavali pripadnici i pomagači ili suradnici neprijateljskih vojnih i paravojnih formacija. Replicirano je na članak 76. stavak 3. zbog nejasnoga definiranja načina ostvarivanja statusa civilnog invalida iz Domovinskog rata te postupka za ostvarivanje prava i radi utvrđivanja činjenice statusa civilnog stradalnika. Potrebno je popis osoba koje su sudjelovale u agresiji na Republiku Hrvatsku. Zakon ne može regulirati pravilnicima i potrebno je ukloniti sve prepreke. Predlaže se smanjivanje roka sa 6 mjeseci na 60 dana. Informacije i podatke o civilnim stradalnicima potrebno je provjeravati sigurnosnim mehanizmima. Potrebno je donijeti jedan jedinstveni zakon kojim će na jednom mjestu biti regulirana prava civilnih stradalnika iz Domovinskog rata. Nakon provedene rasprave Odbor je većinom glasova 6 glasova za, 2 suzdržana i 3 glasa protiv predložio Hrvatskom saboru donošenje sljedećeg zaključka. Prihvaća se Prijedlog zakona o civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata. Pod 2. sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja iznijeti u raspravi uputit će se predlagatelju radi izrade Konačnog prijedloga zakona. Hvala lijepo.
Hvala vama. I idemo sada sa raspravama u ime klubova. Prvi na radu je Klub zastupnika Mosta u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Pred nama je Zakon o stradalnicima, civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata. Naravno da je ovaj zakon potreban i puno prije je trebao biti donesen jer smatram da ljudi koji su nevine žrtve velikosrpskog agresora zbog velikosrpske agresije moramo to naglašavati u svakoj svojoj rečenici da je … [[ne razumije se]] žrtava iz Domovinskog rata velikosrpske agresije čak jednom sam i govorio ja mislim čak da bi trebalo biti to u samom nazivu zakona da se zna da su žrtve civilne zbog velikosrpske agresije što je vrlo bitno napominjati i naglašavati. Jer jednostavno ono što su napravili velikosrbi Hrvatskoj to je jedan od velikih civilizacijskih šteta koja je nanesena na ovim područjima koji je jednostavno poslije 2. svjetskoga rata takav, nije zapamćen takav zločin koji je dogodio se od Vukovara do Dubrovnika. Ja sam danas rekao jednom u svojoj raspravi da moj prvi amandman 2016. godine, a jučer je bila godišnjica je bio ovdje danas sam i našao taj amandman je bio da na proračun da se smanje 2016. godine da se skinu sredstva sa ureda bivšeg predsjednika Stjepana Mesića i dodijele civilnim invalidima Domovinskog rata, koji su tada prvi put bili u proračunu. To može i ministar potvrditi da je taj amandman prihvaćen i da su sredstava sa Ureda Stjepana Mesića prebačena baš Udruzi civilnih invalida Domovinskoga rata. Smatram da su bili godinama tj. zapostavljani. Međutim, ovdje ima nekoliko nejasnoća. O kojima trebamo ozbiljno ministre razgovarati i promišljati. Ovaj Zakon ide u dva čitanja, što je dobro i dobro je da je ministar branitelja, evo cijeli dan ovdje, malobrojni ministri dođu ovdje na saborsku raspravu i da budu cijeli dan, uglavnom većina ih ili ne dođe ili ne budu ovdje, međutim, evo ministar je tu. I to uvažavam, međutim, kad govorimo o civilnim žrtvama, nije definiran taj dio velikosrpskih agresora koji su napravili velike zločine između ostalog i civilne žrtve zbog kojih je ta velika šteta i nastala. Jer u članku 2. imamo iznimni, iznimku stavka 1. koji svojim člankom govori da mogu biti, znači korisnici ovoga prava i državljani, ostvariti hrvatski ali i strani državljani uz uvjet da su u trenutku stradanja imali prebivalište u Republici Hrvatskoj. I sad dolazimo do toga problema. Sad dolazimo do ključnog problema u članku 2. Dolazimo do problema da nemamo Registar nestalih, ministre nemamo registar, mi znamo da zločinci koji su palili, klali u Vukovaru, evo imamo i naše ljude koji su se borili, heroje, koji su bili na području Vukovara, koji su palili, klali, slobodno šetaju. Nisu odgovarali za svoje zločine, znači ljudi koji su odgovorni, koji su cinkali, izdavali ili koji su proganjali, koji su, oni ne odgovaraju za zločine koji su počinjeni na području Republike Hrvatske za vrijeme velikosrpske agresije. Tako da je to ogroman problem i to je veliki problem, to je bol i vapaj do neba. Ako četnici dobije, ijedan, četnik, ostvari pravo iz ovoga Zakona. Bez obzira, neću čak ni politizirati, neću spominjati ni SDSS ni HDZ ni Pupovca, nikoga neću spominjati, nikoga, ali to je zločin, to je vapaj do neba. Ovaj članak, dalje ga uopće neću iščitavati, na prvome članku. Postoji li registar agresora? Četnika, srpskih dobrovoljaca koji sad žive u Srbiji, a bili su ovdje, sudjelovali u ratu ili bili državljani, postoji li? Možemo li ga mi saborski zastupnici dobit? Možemo ga mi u Odboru za nacionalnu sigurnost da nam se uputi. Pa mi imamo slučajeve da u najvišim institucijama Republike Hrvatske imamo topđije, koji upravljaju sa velikim resursima kao državni tajnicima, topđije bili i to dobro gađali, precizni su bili kad su gađali Vukovar ili Osijek, ne znam. Mile bio precizan. Tako da kad govorimo o potrebi i potrebitosti ovoga Zakona, ja sam suglasan da je Zakon trebao biti odavno donesen. Jer ono što je velikosrpska agresija napravila i po pitanju žrtava civilnih, jel nije onaj Orkan birao u Zagrebu jel ranilo Srbin, jel čovjek po nacionalnosti Srbin, Hrvat, Rom, Bugar, Mađar, gađa je Mile Martić, nemilosrdno, centar Zagreba. I ovdje nije pitanje da ovo govorim zbog ekstremizma, bilo koja žrtva civilna, ja potpisujem odma, uopće neću raspravljat o tome i to je osnovno ljudsko, mislim to je sasvim razumno. Međutim, ko će utvrditi nastradale koji su nastradali a sad su u Srbiji ili čak u Hrvatskoj, ali uglavnom u drugim državama, da li su bili civili ili kao teroristi, četnici? Osim ako postoji element što ste vi nabrojili to naša policija, službe, SOA, ovdje je vrlo jasno, državne institucije moraju kad dođe čovjek tražiti, ako je bio na strani velikosrpske agresije, agresor, on donosi potvrdu, on nema potvrde da je bio agresor, on donosi potvrdu da je bio u tom trenutku državljanin, živio na području Republike Hrvatske. I ovdje smo mi u problemu, znači osnovni problem uvaženi ministre, nemojte ga shvatiti kao napad, nemojte ga shvatiti kao politizaciju, nemojte ovo shvatiti kao nešto protivljenje ili kako vi rečete, niste pročitali, ne. Zaista ovdje ne smije se dogoditi, ja se nadam da će kolega Deur, kao vukovarski branitelj, kolega Đakić, svi vi branitelji da ćete se i vi zapitati što je s ovim člankom, da ćete vi pitati. Ako je mogao biti šator tamo i vi kažete da je bio s pravom, i ako ste vikali tada, vičite i sada, ja ću vam dati ruku i drugi puta ako ja budem na vlasti, kada bude neko moj, vičite. Triba vikat, bio u opoziciji ili na vlasti, objasnite mi onda članak 2. Kako čete odrediti jeli čovjek bio, koji je sad u Srbiji, u drugoj državi i donese dokumentaciju da je ranjen ili obolio, kako ćete dokazati vi da nije bio u četnicima? Dajte mi model. Dajte mi model. Imate li popis svih ljudi, pomagača, agresora, imate li? Ako imate, onda o tome možemo razgovarati ili inače ovaj članak brisati, ne znam kako to drukčije, ne znam, ne znam, koji model. Ja mislim da sam bio vrlo jednostavan i vrlo jasan bio vrlo jednostavan i vrlo jasan, kolega Deur se smije, nije smišno, ovo je više nego tužno. Ja znam da su potrebne ponekad ruke Milorada Pupovca, one su potrebne ponekada u tezgarenjima, ali ovo je ozbiljno stanje, ovo je ozbiljno pitanje. Ovo je pitanje onih koji su žrtve i uostalom gdje je zakon o logorašima, ja se sjećam u prošlom mandatu na odboru smo govorili o zakonu o logorašima kako, evo postavljam pitanje i ministru. Sjećam se na jednom odboru u prošlom mandatu je rečeno da će biti zakon o ljudima koji su bili u srpskim koncentracijskim logorima. I na kraju da kažem zaključno, da za civilne žrtve od velikosrpskog agresora u Domovinskom ratu, od velikosrpskog zbog velikosrpske agresije, zbog velikosrpske agresije, ali nikako da četnici, teroristi, srpski agresori ostvare ovo pravo. I da bi ovo pravo, oni uopće mogli razgovarati, da bi dali nama šteti i još bi jednom zamolio ministra da napokon se naplati, pošalje račun u Srbiju Vučiću da se naplati ratna šteta [[Upadica: Hvala lijepa, vrijeme.]] od 40 milijardi EUR-a. Hvala.
Sada je na redu Klub zastupnika Hrvatskih suverenista prvo je gospodin Sačić pretpostavljam da, pa onda gospodin Pavliček. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Dobro večer svima, gospodine ministre, tajniče, predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, hrvatska javnosti evo mi smo ovdje Bogu hvala od 9 i 30 i bit ćemo koliko treba o prevažnoj i preznačajnoj temi. Ono što možemo reći uopće ni ne može stati u ovih 5-10 minuta kolega Pavliček će pa ću ja još jednom pa ću probati. Dakle, gospodine ministre potpredsjedniče Vlade mi imamo, hvala vam, ma malo sam uzbuđen, mi imamo zapravo pred sobom jedan zakon koji argumentirano koristeći sve podatke koji su mi bile dostatne adresiran je na, gospodine potpredsjedniče Vlade, adresiran je na 28.644 korisnika sad od kojih 8.155 na okupiranom dijelu to gospođa Jeckov, gospodin Pupovac znaju, njih je 8.155 bez aboliranih četnika, znači to su samo civili od kojih vam je, od tih 8.000, 5.155 je poginulih, umrlih, nestalih civila prema relevantnim izvorima Vesne Tešelić, Save Štrbca, našeg hrvatskog centra dokumentacijskog, Žirića iz Institut Ivo Pilar, mislim relevantni to ono dostupni, jel, to vam je tako znači. To su vam samo srpske civilne žrtve. Tu se čak slažu s tim da ovaj, ovaj Savo Štrbac kaže da dvoumi on sam kaže za 2.000 ljudi dvoumi jesu li bili civili ili naoružane seoske straže ali to je svejedno civili, tako on kaže. E sad imate na slobodnom dijelu Hrvatske, neokupiranom dodatno 10.289 poginulih civila od kojih je 4.000 djece, a djece poginule čuli smo 402 Bog im daj mir i pokoj duši svima gore, a imate ih 10.200 ranjenih što teže što lakše civila koji također moraju biti adresati ovog zakona kako je on postavljen. I to vam je u startu oko 60 miliona kuna u prvom mjesecu primjene jer ti, zapravo kad će oni formalno vama doći prvostupanjsku, drugostupanjsku. Sporno je slijedeće da tu nisu obuhvaćeni ovaj broj, nije obuhvaćen sa SAO Krajinom …/nerazumljivo/… što je kolega Pavliček govorio ovaj onim referendumskim koji su komadali Hrvatsku, inicijativama protuustavnog članstva SDSS-a, protuustavnog kojem je zabranjen rad, a oni teoretski mogu doći, ali su mimo to je sve dodatno. Mi ne znamo koji su jer otvorili ste vrata za strance. E sad naravno, mi se protivimo da budu stranci jer i postojeći zakon regulira da budu stranci. Također želimo reći da nismo kao normalni ljudi, humani protiv toga da ni jedno nevino dijete bez obzira na nacionalnost, spol, pa ne znam šta bi sve drugo rekao, ovaj vjeru ne ostvari prava ukoliko je ali u dijelu koji je kolateralna žrtva, a to je SAO Krajina okupirani …/nerazumljivo/… mora Srbija, mora ona to platiti. Znači, srpski dio taj, pardon ovaj koji bi Srbija minimalno trebala platiti za jedne i za druge je 60 miliona jer je to ona prouzročila velikosrpskom agresijom jel. Međutim, vi to sve bez daljnjega u startu stavljate pod dojam humanosti itd. U dijelu koje sam čuo da se referirate predvidjeli ste u zakonu o civilnim žrtvama paralelizam da ljudi koji su nastradali kojima je presuđeno što je gospodin Matula ili gospođa Benčić rekla u Lori, u zatvorima u …/nerazumljivo/… njima koji je država Hrvatska već obeštetila sa milionima kuna također sada dajete još dodatno trajna prava do života, pa to treba uskladiti, a to niste ovdje uskladili. To vam je Članak 9. gdje kažete i drugi modeli ovaj lišenja slobode. Također kažete ubojstva od eksplozivnih, vatrenih oruža itd., a da nisu u vezi sa direktnim djelovanjem u Domovinskom ratu. Šta to znači? To vam znači da vam budem sve ono što se u Hrvatskoj događalo, što je procesuirano, što je već debelo financijski, mislim što je financijski u …/nerazumljivo/… postupcima riješeno to se također sve te žrtve i poginule i ubijene i ovaj ozlijeđene itd., one se paralelno uz to stavljaju, a da pritom čiste savjesti vi ovaj logoraše zaboravljate. Logorašima se ni kuna ne daje. Također kažete, kažete da ćete da pa tako stoji da nećete dati prava čovjeku koji se samoranio. Ma naprotiv dajte mu medalju. Jedan Srbin koji na okupiranom području živi iako je izbjegao četničku službu da puca na brata Hrvata, pa dajte mu medalju. Dapače, ako je utvrđeno da se ranio da ne ide u vojsku i da ne ide pucati po hrvatskom narodu njemu treba medalju dati kao što treba dati, ne ga još kazniti za Boga miloga. On tu treba biti njegova slika. To je taj samo treba to utvrditi. Jel' tako gospođo Jeckov? Također imamo u cijelom Domovinskom ratu šestero Srba Ivica Pandža Orkan ih zna točno imenom i prezimenom, sve. Šestero zamislite u cijelom Domovinskom ratu koji su poginuli štiteći Hrvate na pragu kada je četnička bagra došla ubijati Hrvate on je rekao – pa ne, nemojte, to su pošteni ljudi. Pa nemate njih gospodine ministre, šestero Srba gospođo draga Jeckov imamo u Hrvatskoj heroji. Njihove slike na tim pomirbama njihovoj djeci treba dati, njihovim roditeljima, a ne kome? Onima koji su abolirani, koji su protiv Hrvatske bili. Hvala vam lijepo. Mora gospodin Pavliček. … [[ne razumije se]]
Još si popričajte malo, tako da još više prođe vrijeme. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani ministre, cijenim vas kao hrvatskog branitelja, kao ratnog zapovjednika. Međutim, ovaj zakon je klasični primjer trgovine HDZ-a i SDSS-a, klasični primjer trgovine. I ovaj zakon samo potvrđuje koliko je Milorad Pupovac moćan u ovoj koaliciji koja je trenutno na vlasti. Naime ovaj Zakon omogućava svima onima koji su živjeli na okupiranim područjima da ostvare prava i to trajna prava kao civili, a to upravo potvrđuje članak 2. koji kaže da pored hrvatskih državljana prava prema ovom zakonu imaju iznimno i strani državljani. O kojim se stranim državljanima radi? O onima koji su 91., 2., 3., 4. i 5. godine bili na okupiranim područjima nisu imali hrvatsko državljanstvo i svi oni će ukoliko dokažu da su stradali kao civili dobiti trajna prava od te iste Hrvatske države protiv koje su se grčevito na ovaj ili na onaj način borili. Pa dat ću vam samo nekoliko primjera. Vjerujem da je većini vas poznata ova fotografija. Radi se o gospođi Jelici Janković, Radiotelevizija Beograd. Snimljeno 18.11. nakon pada Vukovara. Gospođa Jelica Janković bila je civil. 3 mjeseca zatočena odnosno bila u skloništu 3 mjeseca sa svim ostalim civilima grada Vukovara. Hrvatska vojska ju je hranila, pojila i brinula za njenu sigurnost. Ta ista Jelica Janković kada je ušla srpska vojska u Vukovar otvoreno proziva hrvatske branitelje. Veliki dio njih je danas pokojan, više ih nema. Ova osoba, malo se slabije vidi, je Nada Todorović isto kao Jelica Janković je bila 3 mjeseca u atomskom skloništu. Hrvatska vojska je skrbila o njoj, brinula o njenoj sigurnosti. Ta ista Nada Todorović je tog istog 18.11. pred srpskim vojnicima u okupiranom Vukovaru rekla tog Korača objesite na olajnici, tog hrvatskog branitelja Korača. Ta ista Nada Todorović sukladno ovom Zakonu je civil i ukoliko dokaže da je stradala kao civil od minskoeksplozivne naprave ili zalutalog metka će moći ostvariti trajna prava od Hrvatske države i to je istina. Ova gospođa ovdje je Anđelka Menjak iz Vukovara, Petrova gora, četničko leglo 91. godine. Ona je kuhala, kako sama kaže, čorbu kiselu za našeg kapetana koji ima krsnu slavu, a za Hrvate kaže a oni su više nego životinje bili. Ukoliko je stradala kao civil imat će prava, trajna prava od Hrvatske države i Milorad Pupovac je uspio u svom naumu 2007. godine zatražio ova prava. Na žalost 2021. godine ćete mu vi to dati što od vas stvarno nisam očekivao.
Vrijeme. Hvala. Gospođa Jeckov je tražila povredu Poslovnika. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče povrijeđen je članak 238. Gospodin Sačić me više puta prozvao bez da sam riječ progovorila. Međutim iskoristit ću ovu …
Oprostite, još jednom recite da je prozvao [[Upadica Jeckov: Molim?]] Recite još jednom, moram znati točno o čemu se radi.
Članak 238. Gospodin Sačić me više puta prozvao tokom svoje diskusije bez da sam rekla jednu jedinu riječ. S tim u vezi riskiram da dobijem sada od vas opomenu i da kažem da su upravo iz Zajednice udruga hrvatskih stradalnika rata prozvali javno članove gospodu suvereniste i rekli da je neprihvatljivo u ime žrtava iz Zakona o kojima se upravo predstavnici samih žrtava radili govorili iz kuta nepoznavanja njihova njihove pozicije, a ljudski je porazno i u tu istu žrtvu koristiti u svoje osobne svrhe i političke.
Moram vam dati opomenu iz dva razloga [[Upadica Jeckov: To je u redu.]] Moram vam dati opomenu jer ste govorili 30 sekundi više, a osim toga to je bila replika ako hoćete. Gospodin Pavliček izvolite.
Povreda Poslovnika od kolegice Dragane Jeckov koja proziva [[Upadica Radin: Koja točka, koja točka?]] 238. Zastupnike hrvatskih suverenista govoreći da koriste tuđu žrtvu u političke svrhe. General Sačić je svoju žrtvu pokazao tijekom Domovinskog rata. A otvoreno recite da je i ovaj Prijedlog zakona podržalo Srpsko narodno vijeće, recite otvoreno svima neka cijela hrvatska javnost zna.
Hvala lijepa. Opomena naravno to znate i sami. Bile su dvije replike. Ja ne mogu ništa. Gospođa Vesna Nađ govorit će ispred Kluba zastupnika. … [[Upadica se ne razumije.]] Tko? A gospođa Jeckov izvolite opet. A gospođa Jeckov govori, da. Ali prije nego što imam samo jednu informaciju. Ispričavam se gospođo Jeckov. Znači sa ovom točkom dnevnoga reda danas ćemo završiti raspravu, jer ona ima dosta prijava, prijavnica imamo bilo klubskih, bilo pojedinačnih i sutra ćemo početi sa Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu. Ispričavam se. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Prije nego što bilo šta kažem o ovom zakonskom prijedlogu želim istaći da danas govorimo o civilnim žrtvama ili civilnim stradalnicima koji imaju jasnu zakonsku definiciju koja je formalno-pravnički uobličena, a zapravo govorimo o ljudima koji su stradali a da nisu učestvovali u ratu što je svakako stvarna odnosno životna definicija. Prije skoro 30 godina, tačnije '92. godine donesen je Zakon o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata kojih je bez obzira na činjenicu da je mijenjan i dopunjavan čak 12 puta ostavio jednu grupu civilnih žrtava rata obespravljene. Njime nisu bili obuhvaćeni svi civilni stradalnici i to u pravilu samo zbog nezadovoljenja formalno-pravnih uvjeta iako se nesporno radilo o civilnim stradalnicima rata. Danas govorimo o civilnim žrtvama, o žrtvama koje ne bi trebale imati nacionalnost, vjersko ili političko opredeljenje. Žrtva je naprosto žrtva i patnja je naprosto patnja. Prava koja su predviđena ovim ili ranijim zakonom nisu i ne mogu nadoknaditi gubitak ili trpljenje koje su civilne žrtve doživjele već će samo pokušati ublažiti posljedice tog gubitka ili trpljenja. Nakon stradavanja ili gubitaka najmilijih čini se da su civilne žrtve još jednom kažnjene jer nisu mogle ostvariti status što je svakako nepravedno i nedopustivo da zbog neispunjenja birokratskih uvjeta ovi ljudi sa svojim tragičnim sudbinama ostanu obespravljeni. Zato je primarni cilj ovog zakona u suštini donošenje jedinstvenog akta kojim će na jednom mjestu biti obuhvaćena sva prava civilnih stradalnika i bit će to izraz brige o onima koji su direktno trpjeli ili danas trpe posljedice rata i ratnih strahota. Svašta smo imali prilike čuti danas za ovom govornicom. Neke riječi i stavovi ne idu uz branitelje, jer su gotovo kukavičke. Žalosna je činjenica da se danas nečija tragedija pokušava bezrazložno i perfidno politizirati govoreći o izjednačavanju žrtve i agresora. Pouzdano znam da tako ne razmišljaju ljudi koji su stradali, koji su nekog izgubili ili još uvijek traže. Oni žele samo jedno, a to sigurno nema veze ni sa mržnjom, ni sa osvetom. Oni koji danas govore jezikom mržnje ne razmišljaju o tome jesu li svojim politikantstvom danas opet i svojim kvazi emotivnim izljevima domoljublja zapravo još jednom povrijedili žrtvu. Ispričat ću ukratko dvije priče za koje sam sigurna da moj kolega Mlinarević zna o kome govorim, Mlinarić pardon. Te dve priče naravno sam čula, mogla bih zapravo ispričati nekoliko desetina ali ove dvije su dosta upečatljive i važno mi je da kolega zna. Ispričale su mi članovi Udruge „Protiv zaborava“ koje okuplja obitelji stradalih civila uglavnom srpske nacionalnosti zbližene potragom za svojim najmilijim i za kakvom takvom pravdom. Jedna je upravo od civilnih žrtava bio direktor koperacije VUPIK-a viđeniji Srbin, Vukovarčanin toga doba. Po pričama sugrađana svih nacionalnosti korektan i cijenjen čovjek sa širokim krugom prijatelja. Te kobne srijede 31.7.'91. godine vraćao se kući s posla, svratio u obližnju trgovinu i kada je izašao dočekala su ga dva automobila bez registracija i 6 pripadnika Zbora narodne garde nakon čega mu se gubi svaki trag. Od tada njegova supruga ga uporno i strpljivo traži ali dosta bezuspješno. Do danas se o njemu ništa ne zna i do danas ona naravno nema nikakvih prava. Jedan stariji bračni par se 15.11.1991. sklonio sa ostalima u Borovo commerce. Izvedeni su i strijeljani na željezničkoj stanici. Supruga je ubijena, a muž je s teškim povredama preživio i uspio doći do bolnice. Naravno pri tome je zadobio povrede od kojih je teški invalid naravno bez ikakvih prava. Zbog ovakvih i sličnih sudbina potreban nam je ovakav zakon, potreban je kako bi ovi ljudi dobili ne samo materijalnu već i moralnu satisfakciju kako bi se prepoznala njihova žrtva, priznala patnja te da bi osjetili društvenu solidarnost. Što se tiče samog zakonskog prijedloga najviše polemike svakako je izazvao članak 5. Prijedloga zakona koji je negativnom definicijom propisao koje su to osobe koje ne mogu ostvariti pravo iz zakona. Tako primjerice prava ne mogu ostvariti pripadnici, pomagači i suradnici neprijateljskih vojnih i paravojnih postrojbi koji su sudjelovali u oružanoj agresiji na RH kao ni članovi njihovih obitelji. Upitno je, je li odredba u suprotnosti sa člankom 1. Zakona o suzbijanju diskriminacije jer zapravo govori, kojim je zapravo zabranjena diskriminacija po bračnom ili obiteljskom statusu. Ovaj prijedlog trebao bi sadržavati precizniju odredbu koji su to pomagači ili suradnici neprijateljskih vojnih i paravojnih postrojbi jer je dosta široko određena ova definicija što može izazvati nejasnoće kod dokazivanja takvog statusa ili suprotnog dokazivanja, odnosno da netko nije bio u tom statusu. Nadalje, članak 9. govori o zatočenjima u logoru, zatvorima i drugom i tu stoji atribut neprijateljski i zato ja postavljam pitanje šta će se dogoditi sa civilima zatočenim u Kerestincu, civili zatočeni u Lori, logoru Pakračka poljana, civili zatočeni u paviljonu 22. Zagrebačkog velesajma, civili iz Gospića i Karlobaga, civili i njihove obitelji iz Osijeka. Hoće li i oni biti tretirani kao civilne žrtve rata? Osvrnut ću se i na članak 77. s obzirom da se ostvarivanje statusa civilne žrtve rata dokazuju u klasičnom upravnom postupku nejasan je razlog zbog kojeg će dokazivanje biti moguće samo putem isprava, odnosno pisanih dokaza. Logično bi bilo da dokazivanje bude moguće putem primjerice svjedoka, očevida, nalaza i mišljenja vještaka i drugih pisanih dokaza kako to propisuje Zakon o općem upravnom postupku. Ograničavajuća je i odredba koja govori o tome da su žrtve rata u roku od 30 dana nakon zlostavljanja imale priliku doći do medicinske dokumentacije kao i odredba o dokazivanju samo putem dokumentacije izdane od nadležnih tijela, jer je vrlo vjerojatno da su pojedine civilne žrtve rata koje su u momentu stradavanja zaista i bile van jurisdikcije RH, te su liječeni na drugim mjestima. Ovim zakonskim prijedlogom rješavaju se pitanja obitelji poginulih, nestalih civilnih stradalnika invalida, te obitelji poginulih, maloljetne djece i djece ranjene u Domovinskom ratu, obitelji poginulih i nestalih jednako kao i obitelji poginule djece danas nisu ostvarili nikakva prava ostajući tako sporednim i zaboravljenim stradalnicima. Ovim zakonskim prijedlogom osigurat će se kao što rekoh pored materijalne satisfakcije i priznanje njihove patnje bez obzira na nacionalnost, odavanje počasti bez obzira na nacionalnost, te društvenu solidarnost bez obzira na nacionalnost. I samo još nešto da kažem. Samostalna demokratska srpska stranka za one koji ne znaju prije nekoliko dana proslavila svoj 24 rođendan. Znači nikada nije bila zabranjivana, a naš osnivač nikada nije čak kazneno pa ni prekršajno, a ne kazneno proganjan. Toliko o onima koji ne znaju baš puno. [[Pljesak.]]
Kada ćete bit gotovi ćete mi reći, tako da možemo nastaviti. Ste gotovi? Hvala. Imamo povrede Poslovnika. Prvu povredu Poslovnika gospodin Marijan Pavliček.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, povreda Poslovnika članak 238. Kolegica Dragana Jeckov je iznijela niz neistina glede događanja u Vukovaru 1991. godine posebice oko slučaja gospodina Mrkića, gdje je lažno optužila pripadnika Zbora narodne garde bez ikakvih dokaza da su počinili ovo ubojstvo. A ja kao građanin grada Vukovara odgovorno tvrdim da su 1991. godine oni koji su tako završili većinom bili kolovođe velikosrpske agresije [[Upadica Radin: Hvala.]] i da nije bilo Tomislava Merčepa mi bi bili poklani ko' janjad 1991. godine. I to je živa istina.
…/Upadica Radin: Imate drugu opomenu jer je bila replika. Molim vas sjednite. Vrijeme. Sjednite.
Nek' se više pobrine o svom selu i o zločinima i kako su Hrvati završili u njenom selu Negoslavcima …
Gospodine Pavliček hoćete sjesti? Imate treću opomenu i oduzimanje riječi. Treću opomenu i oduzimanje riječi. Molim vas! Treću opomenu i oduzimanje riječi. A sada gospodine Miljević vi imate dvije opomene, a nakon toga govorite u ime kluba. Dužnost mi je reći. Ok. Hvala. Idemo dalje. Gospođa Vesna Nađ ispred Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite. A pardon. Treba čistiti? Da, da. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani potpredsjedniče Vlade i ministre sa državnim tajnicima. Civilni stradalnici iz Domovinskog rata više od 25 godina nakon Domovinskog rata nisu uopće ili nisu na zadovoljavajući način riješili svoj status i pripadajuća prava. Zakon o zaštiti civilnih i vojnih invalida rata koji trenutačno regulira njihova prava do sada je mijenjan 12 puta, no nije uspio nikad obuhvatiti niti sve kategorije, niti sva prava i njihova očekivanja. Ministar Medved kaže da je zadovoljan da je napokon nakon 25 godina konačno napisan Zakon o civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata. Međutim, već u mandatu Vlade SDP-a upravo su iz krugova bliskih ministru Medvedu i HDZ-u dolazile najveće kritike bivšem ministru Fredu Matiću, da će se Zakon o civilnim stradalnicima Domovinskog rata koji je bio izrađen u Ministarstvu hrvatskih branitelja izjednačavati žrtva i agresor, te da je u njegovoj izradi sudjelovala Documenta Vesne Tešelić, te da nemamo popis agresora niti dezertera. Ali kako je to slikovito opisao bivši ministar Fred Matić ako je on napadao na Hrvatsku on nema prava iz ovog zakona, ali njegov sin Jovica ne može i ne smije biti kriv za ono što je počinio njegov otac ili djed ako je pri granatiranju ostao bez noge. Hrvatska će se za njega morati pobrinuti. Sada sva prava koja smo tada unijeli u Nacrt zakona za ostvarivanje tih prava stradalnika, civilnih stradalnika propisana su i u ovom prijedlogu zakona. Očito je da si je HDZ ne samo privatizirao javne politike prema hrvatskim braniteljima, nego i prema civilnim žrtvama iz Domovinskog rata. Ipak nam je drago da su vladajući prihvatili smjer kojim je SDP-ova Vlada pokazala u reguliranju prava civilnih stradalnika. Sada je i zajednica Udruga civilnih stradalnika Domovinskog rata Hrvatske zadovoljna predloženim tekstom zakona, pa su na svojoj facebook stranici naveli kako zakon koji je pred saborskim zastupnicima nije zakon na kojem je radio SDSS niti ga je krojila Documenta nego je njegov inicijator Zajednica udruga hrvatskih civilnih stradalnika Domovinskog rata. Nema sumnje da su oni inicijatori toga zakona, ali jedno je inicirati, a drugo je imati većinsku podršku u Hrvatskome saboru. A zastupnici SDSS-a čine vladajuću većinu sa HDZ-om pa ne bi trebalo biti problema kod izglasavanja ovoga zakona. Što tada nije bilo dozvoljeno ministru Fredu Matiću sada je u istom sadržaju dozvoljeno ministru Medvedu, jer se baš posložilo da je HDZ u koaliciji sa SDSS-om i dakako bitne su ruke u Hrvatskom saboru. Ali da bi pokazali koliki su domoljubi već u članku prvom nalazi se niz ideoloških fraza koji nemaju veze sa ovim zakonom, nego sa Deklaracijom o Domovinskom ratu koja je, da podsjetimo 2000. Jednoglasno usvojena u ovome Hrvatskom saboru. Suverena RH temelj i svoj državnopravni kontinuitet i na odlukama zemaljskog antifašističkog vijeća narodnog oslobođenja Hrvatske najvišeg organa narodne vlasti u Hrvatskoj osnovanoga od antifašističkog pokreta. Svrha zakona nije da se propisuju ideološke vrednote i povijesne istine, a posebice kad one odudaraju od izvorišnih osnova Ustava RH, te stoga klub SDP-a traži da se te odredbe brišu iz članka 1. Ako se predlagatelj baš htio pozvati na neke vrednote trebalo se pozvati na pravomoćne presude Međunarodnog kaznenog suda za bivšu Jugoslaviju čije presude predstavljaju važnu osnovu za priznavanje prava civilnih žrtava Domovinskog rata. Smatramo da je u prvom dijelu zakona trebalo navesti definiciju stradalnika iz Domovinskog rata i druge definicije, pa tek onda propisivati prava. Potrebno je naglasiti da ovaj zakon mora jamčiti svim osobama koje su bile žrtve rata bez obzira gdje su se zatekli kao žrtve ratnih zbivanja. Mogle su biti žrtve i na područjima bez borbenog djelovanja i od koga su bili ugroženi, a to znači da problem civilnih stradalnika koji je do sada bio zanemarivan treba pristupiti temeljito bez diskriminacije po bilo kojoj osnovi bilo etničke pripadnosti ili nacionalnog podrijetla. Treba se omogućiti stjecanje statusa civilnog stradalnika Domovinskog rata i sa osnova zatočenja ne samo u neprijateljskom logoru, u zatvoru ili objektu nego i sa osnova nazočenja u objektima pod kontrolom hrvatskih snaga kao što je Lora, Kerestinec, Pakračka Poljana. Ukazujemo da se u članku 6. stavku prvom prijedloga zakona koji govori o članovima obitelji propisuje članovima obitelji u smislu ovoga zakona smatraju se bračni i izvanbračni drug i djeca, članovi uže obitelji te roditelji, članovi šire obitelji. Dakle, iz navedenog proizlazi kako su neformalni životni partneri izostavljeni iz definicije obitelji, te kao takvi ne mogu ostvarivati niti prava koja prema tom zakonu mogu ostvarivati bračni i izvanbračni drug. Na ovo je ukazivala i pravobraniteljica za ravnopravnost spolova. Ovaj zakon bi trebao biti civilizacijski iskorak koji će u konačnici nakon više od 25 godina na sveobuhvatan način civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata jednom dijelu marginalizirane skupine hrvatskog društva priznati pravo u prvom redu na moralno, a onda i na materijalno obeštećenje. Zato nam nije jasno zašto je predlagatelj ispustio stambeno zbrinjavanje i zdravstvenu zaštitu za one koji to pravo nisu ostvarili po nekoj drugoj osnovi. Pozdravljamo dizanje osnovice za određivanje osobne invalidnine na 115% od proračunske osnovice za utvrđivanje iznosa osobne invalidnine kao i dizanje osnovice za obiteljsku invalidninu. Također je dobro otklanjanje zapreka za ostvarivanje prava na obiteljsku invalidninu kao što je radni odnos, mirovina ili bavljenje samostalnom djelatnošću što ne bi više bila zapreka za ostvarivanje obiteljske invalidnine. Ovim zakonom uspostavlja se evidencija civilnih stradalnika iz Domovinskog rata, ali ona neće biti javna. Prema članku 60. Ona nije javno dostupna i koristi se u službene svrhe. Tajnost evidencije nema nikakvog smisla niti svrhe, ako se objavljuju podaci sukladno Zakonu o zaštiti osobnih podataka. Čemu tajnost i ako se podaci objavljuju sukladno Općoj uredbi o zaštiti osobnih podataka. Ako Porezna uprava može objavljivati porezne dužnike možemo i ovu evidenciju objaviti. Postupak ostvarivanja prava nije transparentan. Propisano je da će ministar pravilnikom propisivati način ostvarivanja statusa i prava civilnog invalida i prava članova obitelji smrtno stradalih, zatočenih ili nestalnih civilnih osoba tako da nećemo moći raspravljati o tom prijedlogu. Također ministar imenuje liječnička prvostupanjska i drugostupanjska povjerenja Pravilnikom i pravilnikom propisuje metodologiju rada. Revizija nalaza i mišljenja prvostupanjskog liječničkog povjerenstva smatramo da je bespotreban trošak ukoliko nema žalbenog postupka. Predlagatelju predlažemo da do drugog čitanja uvaži primjedbe Kluba zastupnika SDP-a jer ćemo u suprotnom dati amandmane i nećemo moći ako amandmani ne budu usvojeni nećemo moći podržati ovakav prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Ne, ne. Sad je na redu, zna gospodin Mlinarić da nema replika. Ali on je na redu. Gospodin Stipo Mlinarić koji će govoriti ispred Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući, kolegice i kolege. Evo ovako. Pred vama stoji čovjek koji ovaj gospodin ne kolega Sačić, nego ne mogu se sad sjetiti imena, Pavliček pokazivao je slike onih gospođa. Ovo je taj čovjek koji je te gospođe hranio cijelo vrijeme rata. Gospođo Jeckov, nemojte izlaziti iz sabornice, ostanite ovdje i vi i Pupovac da čujete. Optužili ste me za dva ubojstva. Sjedite tu da raskrinkamo srpsku laž koju stalno, koju stalno provlačite kroz ovaj Sabor. Ovako gospođa Jeckov je izašla van, ali čut će ona to. Ona je govorila za 15.11. evo vam sada primjera cijeloj javnosti gdje raskrinkavam srpsku laž. Ministar Medved, poznate Vukovar, Ante Deur borio si se u Vukovaru, rekla je 15.11. dva civila iz Borovo commercea gdje sam ja zarobljen četiri dana poslije su izvedena, gospođa je ubijena, a muž je ranjen i otišao je do bolnice. Gospodine Deur, jel' se 15.11. moglo proći iz Borova naselja do Vukovarske bolnice? Nije, nije jer je presečeno bilo od gospođe Jeckov vjerojatno otac i takvi iz njezinog sela su presjekli put kod silosa u Borovu naselju. Nitko, mi smo se borili 15 dana bez bolnice, bez bolnice smo se borili. A taj koji je upucan kobajage otišo sam ranjen do Vukovarske bolnice. Mi sa puškom u ruci nismo mogli proći do Vukovarske bolnice. Oni iz Vukovara nisu mogli doći tamo u Borovo naselje. Laže! I zato je izašla van. Zato je izašla van.
Gospodine Mlinarić ja bih vas molio da govorimo samo o temi, a ne o ljudima.
…/Upadica Mlinarić: Pa ovo je tema potpredsjedniče Sabora prozvala me je gospođa Jeckov imenom i prezimenom da sam kriv za dva civila koja su ubijena./…
Neću vas ja zaustaviti, ali nemojmo govoriti o zastupniku pogotovo sad kad ih nema više unutra. Izvolite.
Pa nema ih kad su izišli van. Normalno da su izišli van kad … Gospodine Medved, jel' sad vidite vi koliko sam ja bio u pravu kad sam govorio za koga je ovaj zakon. Ona je to rekla i na tvu, ona je to rekla sada. Jel' vidite za koga je ovaj zakon? Zato ste ga i stavili u devet navečer da hrvatska javnost ne vidi što se sprema sa ovim zakonom. Ovaj zakon je za Loru. Nabrojala vam je gospođa Jeckov gospodine Medved sve zatvore gdje smo držali četnike u zatvorima. Vi to dobro znate, ja to dobro znam. Đakić, Deur, Sačić svi to dobro znamo. Jel' nabrojala Stajićevo, Niš, Sremsku Mitrovicu di sam ja bio i 16000 hrvatskih branitelja? Jel' to nabrojao itko? Jeste li vi nabrojali? Jel' bilo tko nabrojao? Nije. Nije jer vas briga za mojih 270 dana logora, briga vas koliko je ljudi ubijeno u Stajićevu, koliko ljudi je ubijeno u Mitrovici. Baš vas briga što sam ja na potjernici od Srbije i dan danas sliku moju imaju u tri poze nas 66 optuženih za ratni zločin što sam branio svoj grad, što sam branio svoj grad, svoju državu. Ali da bi danas ja gospođi Jeckov morao plaćati i gospodinu Pupovcu morao plaćati nešto ili njihovim tamo onima koji su se borili. Pa ovo je dno dna, ovo nema dalje. Ovo nema dalje. Objasnite ljudima iz Slavonije čija djeca odlaze u Irsku, u Njemačku raditi, da kao što šalju novce svojim očevima da će oni iz toga iz PDV-a što kupuju, žive od toga plaćati ove koji su razorili pola države. Gospođa Jeckov je nabrojala tri civila. Ja sam objasnio za ova dva civila da je laž. Ja od onih gospođa što su pokazivane slike ovdje, kou sam ja i moji prijatelji suborci hranili i čuvali cijelo vrijeme rata i pakla u Vukovaru su prokazali cijelu bolnicu 262 ranjenika odvedena na mrcilište gdje se stoka sahranjivala ubijena. Među njima i moj brat [[Upadica: Užas!]] I ja danas moram slušati za ovom govornicom iz prvog reda gospođu Jeckov koja laže i proziva mene, a da je ostala ovdje mogla je nešto naučiti a sad ću vama reći, pa vi naučite. Na Trpinjskoj cesti 14.9. pogodili smo tenk M84, ne jedan 20. Ali taj jedan je zanimljiv. Kako gospodine Medved vi to dobro znate, Deur, svi da ne nabrajam Sačiću, tenk M84 pusti dimnu zavjesu. Vozač tenka se sakrio u razrušenu kuću, živio je deset dana u špajzu, u slavonskom špajzu gdje je bilo samo paradajz sos koji se kuha kao zimnica. Predao nam se nakon 10 dana, predao nam se meni i mojim prijateljima iz turbo voda i žutih mrava jer nas je, shvatio je, mi smo stalno prolazili pored te kuće. Predao nam se je, imao je škorpion kod sebe. Odveli smo ga u zapovjedništvo nitko mu čoku udario nije, nitko mu šamar nije udario. Čovjek je išao na nas tenkom M84. E znate gdje je taj čovjek danas? Taj čovjek je moj prijatelj. Taj čovjek se zov Siniša Jovanov, rezervist iz Valjeva. To je hrvatski vojnik. [[Pljesak.]] Blago Zadro ga je pitao kad smo ga doveli, prva rečenica mali jesi ti gladan? Dao mu je komad kruha i narezak i pojeo je. Danas taj čovjek živi u Hrvatskoj, danas taj čovjek živi u Zagrebu. Danas taj čovjek vozi motor, moj je prijatelj Siniša Jovanov se zove, rezervist iz Pančeva. To su činjenice, a ovo su laži, ovo su srpske laži koje nas truju 70 godina od Drugog svjetskog rata [[Upadica Radin: Pa molim vas nemojmo tako, nemojmo Molim vas nemojmo! Nemojmo uopćavati jer ću vas …]] A ona je mene optužila [[Upadica Radin: Ali ja ću morati davati opomenu, morat ću dat treću opomenu a znate šta to znači.]] Ma možete mi dati šta hoćete.
Ne bih htio, htio bih da ostanemo na civiliziranoj razini. Nemojmo molim vas. Idemo dalje.
Idemo dalje. Civilizirana razina je to što sam vam sad ispričao, da smo spasili srpskog tenkistu koji danas živi u Zagrebu, ima hrvatsku mirovinu. To je civilizacijska razina. Ova razina gdje je 262 ranjenika samo iz Vukovarske bolnice ubijena to nije razriješeno, znate to nije razriješeno [[Upadica Radin: A ne, ne, ne. Ne razgovaramo ti i ja.]] Ali pokušavam vam objasniti što je razina, a što nije razina. Nije razina da se netko ovdje za govornicom služi lažima i da optužuje hrvatskog branitelja koji se borio za ovu državu, da optužuje za neka dva civila i laže pri tome. Nevjerojatno! Sad mi se o ovom zakonu civilnom uopće ne razgovara, jer znam da je to napravljeno zbog njih, svjestan sam gospodine ministre i vi i ja da nije ovaj zakon napravljen za logoraše koji su bili po srbijanskim logorima. To znamo svi da to nije napravljeno zbog toga. Napravljeno je radi njih. Ako smo mi sad spali da mi njih koji su se borili protiv Hrvatske, zarobili ih i stavili u zatvor da bi napravili razmjenu, da bi ja mogao izaći van i 730 ljudi koje je izašlo 14.8. u Nemetinu, da bi mogli razmijeniti mi sad trebamo njih plaćati. Pa kud mene plaćaju i te ljude koji su bili po logorima Hrvatska država, sad mora plaćati četnika još kojeg je zarobila. Mislim da je to stvarno razina koja nema veze sa ničim. Mislio sam pročitati ovo o zakonu, o stavkama ali poslije ovoga to sve pada u vodu, nema smisla stvarno. Hvala vam lijepo.
Gospodin Bulj je tražio povredu Poslovnika.
Hvala lijepo. Predsjedavajući povrijedili ste vi članak 238. Jer ste kolegu Mlinarića koji je govorio svjedočanstvo, istinu iz Domovinskog rata o hrvatskom vojniku vi ste ga prekinuli i time ste povrijedili Članak 238. i očekujem od vas da iz pristojnosti prema kolegi Mlinariću ovaj date sebi opomenu. To bi bilo minimalno pristojnosti u ovome trenutku.
Nisam povrijedio Članak 238., gospodin Mlinarić zna sam ja fer i da ja dajem svakome govoriti, ali također kada se počne uopćavati na hrvatskosrpske odnose u zadnjih 70 ili 100 ili koliko ima odnosa itd., ja sam dužan reći držimo se teme i držimo se razine, a zato što je to u vašem klubu ako ne dam opomene onda vi mene dajete za Odbor za Ustav i Poslovnik, dajem vam opomenu.
Hvala lipa, dajete sebi.
Izvolite. Dajem vam opomenu zato što je to bila replika ministarstva, što je to bila replika meni.
Dajete sebi, niste vi povjesničar …/nerazumljivo/…
Gospođa Vesna Vučemilović.
Hvala lijepa predsjedavajući. Vi ste povrijedili Članak 238. jer gospođa Jeckov je iznosila notorne neistine, nije se držala teme i njoj niste dali nikakvu opomenu. Dozvolili ste joj da neometano govori 10 minuta i vrijeđa hrvatske branitelje, a hrvatskog branitelja heroja Trpinjske ceste ste opominjali.
Gospođo Vučemilović vi mislite danas da i gospođi Jeckov sam dao opomenu. Nadam se da vaš klub me neće dati na Odbor za Ustav i Poslovnik. Idemo dalje, ako vam ne dam opomenu i neću je dati. Idemo dalje, ja bi vas molio, tema je jako osjetljiva. Kad je tema toliko osjetljiva treba po mom mišljenju, moja je odgovornost da kažem da se drži razine. Gospodin Đakić ispred Kluba zastupnika HDZ-a.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, 30 godina je prošlo od početka Domovinskog rata, isto toliko godina čekanja civilnih stradalnika rata za priznavanje njihove žrtve te prava koja im pripadaju. Ovim zakonom želimo pružiti pravnu sigurnost civilnim stradalnicima kao što smo pružili i hrvatskim braniteljima. To je naš dug prema nevinim žrtvama i žao mi je što neki zastupnici iskrivljuju tumačenje ovog zakona jer se on izrađuje već duže vrijeme te je prošao javnu raspravu i savjetovanje u kojem se jasno očituje Ministarstvo hrvatskih branitelja i Vlada RH da ne prihvaća prijedloge Srpskog narodnog vijeća, ni jedan. Pogledajte u javnoj raspravi što su predlagali i što nije prihvaćeno. Pogledajte što je zajedničko vijeće općina predlagalo i nije prihvaćeno. Pogledajte što je predlagao Milan Drača i nije prihvaćeno. Ja sam svjestan svih trauma i stradanja. Svjestan sam svih boli i patnji. Svjestan je i Klub zastupnika HDZ-a, ali no smatramo da snažne institucije hrvatske države koje su stvorene kao i spiska svih onih koji su bili izdajnici, doušnici, agresori postoje u hrvatskim institucijama i tako potvrde koje će biti izdavane ili upravni postupci koji će biti vođeni za stjecanje prava iz ovog zakona sigurno nisu namijenjeni ni agresorima, ni pomagačima, ni izdajnicima, ni onima koji su činili kaznena djela protiv RH i njezinih građana. Prije svega reći ću da je ovim prijedlogom zakona propisano tko sve ne može dobiti i ostvariti prava, a to se prije svega odnosi na pripadnike, pomagače kao što sam rekao suradnike neprijateljskih vojnih i paravojnih postrojbi. Ugrađen je i sigurnosni mehanizam tj. nadležna će tijela kroz upravni postupak u prvom i drugom stupnju provesti kompletnu proceduru. Provedbenim će se propisima odnosno pravilnicima detaljnije i preciznije propisati način ostvarivanja prava te sva potrebna dokumentacija. Osim toga Člankom 85. nacrta prijedloga zakona predviđeno je donošenje pravilnika kojim će se dodatno razraditi način ostvarivanja prava i statusa civilnog invalida Domovinskog rata, a sukladno uvjetima određenim ovim zakonom i postupku propisanim Zakonom o općem upravnom postupku. Naime, kada kao što smo već čuli od predlagatelja, prava civilnih stradalnika Domovinskog rata trenutno su regulirana Zakonom o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata iz '92. godine koji do sada najmanje, koji je mijenjan čak 12 puta. Prema postojećem zakonu prava trenutno ostvaruje 1.880 civila i 145 članova obitelji poginulih civila. I unatoč tim brojnim izmjenama zakona i dalje mnogi nisu obuhvaćeni, a prava nisu prilagođena njihovim potrebama. Prijedlogom Zakona o civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata definira se pojam civilnog stradalnika iz Domovinskog rata tako da će prava moći ostvariti stradalnici koji to nisu mogli po važećem Zakonu o zaštiti vojnih i civilnih invalida. U praksi se pokazalo da postoje određene kategorije stradalnika za koje sve činjenice idu u prilog da se radi o civilnim stradalnicima rata, ali ne zadovoljavaju formalne uvjete da bi ostvarili taj status po važećem zakonu. Zakon će obuhvatiti i civile stradalnike uslijed eksplozije minsko eksplozivnih sredstava ili uporabe vatrenog oružja u razdoblju od 17. kolovoza '90. godine do 30. lipnja '96. Omogućit će se i ostvarivanje prava članova obitelji nestalih civila u Domovinskom ratu i prije nego što proglase svoje članove obitelji umrlima. Otvorit će se rok za priznavanje statusa civilnih invalida iz Domovinskog rata po osnovi bolesti. Uspostavit će se evidencija civilnih stradalnika, a predviđene su i mjere za poboljšanje socijalnog položaja korisnika. Sveukupno u ovom pogledu osigurana su i sredstva kao što sam rekao u ime Odbora za ratne veterane. Klub HDZ-a podržava ovaj prijedlog zakona kojim bi naša Vlada pokazala spremnost i volju za rješavanje bolnih neriješenih pitanja civilnih stradalnika i koji će poboljšati položaj civilnih stradalnika jer potrebno je, a i pravedno donijeti jedinstveni zakon kojim će na jednom mjestu biti regulirana prava civilnih stradalnika iz Domovinskog rata. Nažalost, nepravda se ne može ispraviti, ali bol se može ublažiti i zato pozdravljamo donošenje ovog zakona. A sada drage kolegice i kolege s obzirom da se nitko nije osvrnuo ja ću pročitati pismo koje je zajednica udruga uputila ovaj tjedan dopis svim klubovima zastupnika samo ga svi zanemaruju i zaobilaze. Poštovani saborski zastupnici obraćamo vam se kao saborskim zastupnicima kojima su građani dali povjerenje da donose zakone prema kojima će živjeti ipak prije svega obraćamo vam se kao građanima RH, roditeljima, kćerima i sinovima, članovima vaših obitelji. Više od 25 godina od završetka Domovinskog rata civilni stradalnici čekaju na svoj zakon te ostvarivanje prava za koja neki ovih dana smatraju da su ga, da su bogata, …/nerazumljivo/… i vrlo opsežna. Civilni stradalnici Domovinskog rata su obitelji poginule djece, obitelji poginulih i nestalih, invalidi te zatočenici srpskih koncentracijskih logora, civilni ranjenici kao djeca. Za gotovo 3 desetljeća nitko od njihovih stradanja, stradanjima, patnjama i borbi za vlastita prava nije naučio niti učinio ništa. Mnogi i ne znaju da je prema evidenciji u Domovinskom ratu poginulo 402 djece te da imamo obitelji sa dvoje i troje poginule djece. Bilo bi ispravno, pošteno i hrabro stati pred njih po prvi puta u 30 godina i reći im da zaslužuju ništa pa čak ni poštovanje. Njihovo poštovanje ovih su dana pregazili i oni koji su u Domovinskom ratu branili te iste civile, branili da bih iz danas razapinjali. Razumljivo je da daleko od svih problema …/nerazumljivo/… govori o stradalnicima Domovinskog rata iako da pritom u 25 godina postojanja Zajednice udruga hrvatskih civilnih stradalnika iz Domovinskog rata nikada nisu brinuli za njihove probleme, nikada nisu položili cvijet podno spomenika poginule djece u Domovinskom ratu bili saborski zastupnici čast je, biti saborski zastupnik čast je i ponos, podrazumijeva obavezu služenja hrvatskim građanima. Ne podrazumijeva biti lišen svake ljudske empatije, ne podrazumijeva zaključiti napamet ili iz saborskih fotelja daleko od problema i daleko od prepoznavanja potrebe građana. Civilni stradalnici Domovinskog rata su žrtve koje su stradale u RH, žrtve agresora, one koje se gotovo 3 desetljeća bore da se njihov glas čuje. One nisu žrtve nekih drugih ratova niti su iz neke druge domovine. Zakon koji će biti pred vama nije zakon na kojem je radio SDSS niti ga je krojila Documenta njihov inicijator je Zajednica udruga hrvatskih civilnih stradalnika Domovinskog rata. Na njemu su radila dva predstavnika zajednice udruga i institucije RH. Evidencija civilnih stradalnika ne postoji jer nisu postojala niti njihova prava. Logično je kako će evidencija biti načinjena. Stjecanje tih prava sramotno je nazivati ih opsežnima, sramotno gaženje dostojanstva civilnih stradalnika od strane generala u ovom slučaju generala koji o civilnim stradalnicima ne znaju ništa. Zakon jasno navodi kako prava ne mogu ostvariti pripadnici agresorskih vojnih, paravojnih postrojbi samo ga je potrebno pročitati i razumjeti. Ne želimo političko razvlačenje, gaženje i omalovažavanje civilnih stradalnika Domovinskog rata koje ovih dana doživljavaju upravo od saborskih zastupnika. Ne želimo ni obmane da je zakon djelo SDSS-a i kako će služiti interesima agresora jednako kako što ne želimo biti ping pong loptice u rukama političara kojima je ova prikladna tema te vlastitu političku promociju. Jedino što želimo je poštovanje vlastitih prava nakon 25 godina šutnje, zanemarivanja ove kategorije stradalnika. Molimo vas da kao saborski zastupnici budete glas razuma, glas empatije, razumijevanja, a ne naš kamen još jednoga spoticana. Molimo vas i za razgovor ukoliko ovo pitanje ne poznajete dovoljno to je naime ono što do sada gotovo nitko nije činio, a ponajprije oni koji prijete postavljanjem šatora kako bi onemogućili stjecanje naših prava. Molim vas da razumijete sve majke koje su izgubile vlastitu djecu, svu djecu koja su izgubila očeve i majke sve koje još uvijek tragaju za nestalim članovim obitelji, sve ranjene civilne stradalnike i civile stradalnike ranjene kao djecu. Ljudi su to kojima su otkinuti dijelovi tijela i dijelovi života. Pitanje je ovo ljudskih prava, ljudskog dostojanstva, a ne pitanje političkih igara. Svi koji smatraju da se zakonom ne treba ugledati svjetlo dana pozivamo ih na hrabrost da sa istim zaključcima stanu pred majke 402 ubijene djece u Domovinskom ratu kao i pred sve ostale civilne stradalnike Domovinskog rata i kažu im da su oni samo opterećenje za hrvatski proračun. Knjiga je ovo koju mnogi od vas čitaju od zadnjeg slova jer prvo …/nerazumljivo/… davno nevidljivim znakovima [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] molimo vas da ovu knjigu pročitate od početka poštujući naše dostojanstvo dajući nam [[Upadica: Gospodin Đakić, vrijeme.]] priliku da vlastita prava 25 godina poslije, nerješavanje pitanja vlastite prošlosti [[Upadica: Vrijeme.]] ne možemo gledati u budućnost.
Gospodin Đakić, vrijeme, vrijeme.
Hvala lijepo, oprostite evo završio sam.
Hvala lijepa. Gospođa Dalija Orešković govorit će ispred Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Poštovani zastupnici i zastupnice, najvažniji pojam koji bi se trebao vezati uz pojam države, pravne države, vladavine prava i svih oblika sigurnosti je povjerenje. S obzirom na okolnost da se ovaj zakon donosi zato što niti 25 godina nakon završetka Domovinskog rata ne postoji adekvatan pravni okvir za civilne stradalnike samo po sebi potvrđuje da u ovakvu državu u kojoj je rok za podnošenje prijava za priznavanje statusa civilnog invalida istekao još 2003. godine, pa ga sad ponovno otvaramo kao novu mogućnost tek 2021., dakle skoro 20 godina kasnije, dakle u takvu državu nitko ne može imati povjerenje. Država koja je ovaj zakon prvi puta donijela '92. godine i od tada ga mijenjala 12 puta sada napokon priznaje da i nadalje nisu obuhvaćeni svi civilni stradalnici iz Domovinskog rada, a prava nisu prilagođena potrebama ove populacije jer u praksi se pokazalo da postoje određene kategorije stradalnika za koje sve činjenice idu u prilog da se radi o civilnim stradalnicima rata, ali ne zadovoljavaju one formalne uvjete da bi ostvarile taj status po važećem zakonu. Neću sada ulaziti u financijski aspekt ovih izmjena i dopuna već u nešto drugo što mi se čini puno važnije, a to je činjenica da je ovaj zakon izazvao polemike između nekih dijelova političkog spektra čak i prije nego što se sam nacrt ovog zakona pojavio u HS. Očito je bilo razloga zašto se nije ranije zadiralo u problematiku otvaranja zastarnog roka nakon što je on 2003.g. već istekao. Stoga je važno promisliti zašto je tome bilo tako, zašto se nismo stradalnicima Domovinskog rata bavili na vrijeme i u punom opsegu i zašto zapravo ovaj zakon donosimo tek sada, pa onda trebamo se dobro zapitati kakav interes u tome ima politička grupacija koja ga upravo u ovo vrijeme zagovara? Uz dužno poštovanje prema svim stradalnicima Domovinskog rata uz uvažavanje činjenice da je po ustavu Hrvatska socijalna država negdje se uistinu mora podvući crta, a ovdje nije samo pitanje gdje bi se ta crta trebala podvući nego i kada je to trebalo napraviti? Na jedno retoričko pitanje je li do sada propušteno obuhvatiti sve one koje bi s obzirom na životne situacije u kojima su se zatekli, a trebali su se smatrati Domovinskog rata, dakle je li bilo propusta, odgovor glasi vjerojatno da. No javni interes nalaže da u pokušaju ispravljanja ranije napravljenih nepravdi ne napravimo nove. Stoga se ponovno vraćam na pitanje zašto sada i ponovno se vraćam na one koji zakon predlažu. Ne mogu se oteti dojmu da je glavni motiv za predložene izmjene i dopune ipak nešto drugo, a ne pomoć stradalnicima Domovinskog rata jer čuju se i glasovi da se ponovno ne pomaže svima. Predložene izmjene pokrenut će po meni jedno ustavno pravno pitanje, je li priznavanje statusa stradalnika Domovinskog rata sada na temelju zahtjeva podnesenog 2021. uistinu ispravljena nepravda ili je s time samo stvorena nova jer ako je netko bio stradalnik Domovinskog rata onda je to postao još u ono vrijeme, a ne tek danas i što ćemo sa proteklih 25-30.g.? Jesu li na neki način ti stradalnici Domovinskog rata u tom proteklom razdoblju bili jednakiji od drugih, jesu li neki bili obespravljeni, hoćemo li na neki način i regresno zadirati u one godine kada su mnogi od njih bili ni na nebu ni na zemlji? Slušajući primjedbe iznesene od strane nekoliko klubova ne mogu ne izgovoriti da mi se čini da i ovim zakonom ponovno jednu grupaciju stradalnika planiramo učiniti jednakijom od drugih. I ponovno se vraćamo na početak i ponovno ćemo imati za koju godinu nove izmjene i dopune zakona kojima ćemo još neku kategoriju stradalnika uvrstiti u propis jer im je eto nekim ranijim prijedlozima izmjena i dopuna učinjena nepravda. I moje pitanje glasi, do kada tako? Žrtva je žrtva i treba joj osigurati i dostojanstvo i socijalni status, a sa načinom kako se vodi rasprava, dakle za početak već rasprava između različitih sudionika političkog života, s jedne strane političkog spektra do druge govori da mi ne poštujemo niti žrtvu, niti stradalnike, niti one koji su zapravo branili domovinu jer su htjeli pravednu i poštenu državu, državu jednakih i ravnopravnih. Sve što mi radimo u ovom HS govori u prilog da tome još dugo, dugo, dugo, dugo neće biti tako. Hvala.
Fala i vama. gđa. Sandra Benčić će sad govorit ispred Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Zahvaljujem se. Malo moram reć da sam šokirana dijelovima ove rasprave i razinom čak bi rekla i agresije koja se ispoljavala na momente ovdje. Razgovaramo o civilnim žrtvama rata, dakle ljudima koji ni na koji način nisu bili krivi za to što su stradali oni, što su im poginula djeca ili roditelji. Ton i smjer u kojem se pokušala odvest ova rasprava, a to je da se civilne žrtve dijeli s obzirom na to od koga su stradale ili još gore kojeg su etniciteta ili podrijetla je izraz krajnjeg nepoštovanja prema apsolutno svakoj žrtvi rata u ovoj zemlji. To nije izraz patriotizma, to nije izraz domoljublja, to nije ni na koji način politika koju bi mogli nazvat domoljubnom, to je jeftina politika. I ja znam da apsolutno svi ovdje možemo bolje od toga. I zato bi počela sada sa pričom, tragičnim pričama, dvije tragične priče koje se zapravo ni po čemu u rezultatu ne razlikuju. Jedna je priča jedne civilne žrtve rata gđe. Ane Bokun iz Dubrovnika koja u osobnim svjedočanstvima koja je prikupljala baš te dokumente koje ste nekoliko puta ovdje spominjali je rekla slijedeće, jedino taj dan nisam išla putem kojim idem svaki dan nakon posla kući, prolazila sam nekakvim putem između zgrada jer sam se bojala. Gruž je cijeli gorio, sve je bilo u plamenu, nebo je bilo oblačno, padala je kiša, taj dan je bio strašan i danas ga se sjećam i vidim ga uvijek mi je teško kad ga vidim i kad vidim oblačno i tmurno nebo, to mi je teško. Ne smeta mi kiša, ništa mi ne smeta, ali uvijek me podsjeća na taj dan. Taj dan za mene je bio jako, jako težak i koban. Došla sam blizu kuće. Vidim u Gružu se diže plamen, sve je u dimu. Pomislila sam hvala ti Bože došla sam doma. I ulazim u moju ulicu. O Bože unose moju djecu u auto jer tada nije vozila ni hitna pomoć ni ništa. Ukrcali su moju djecu u auto, a mene su odveli kod susjeda, tamo su me držali, nisu me puštali da uđem u moju kuću, rekli su mi Đuro i Ivo su poginuli. Taj dan poginuo je njen muž i poginuo je njihov maloljetni 11-to godišnji sin Đuro, a 10-to godišnji sin Ivan teško je ranjen i danas je i civilna žrtva rata i invalid kao posljedica tog stradanja. Druga priča nažalost isto tako tragična je priča o Vjeri Solar. Njena kći 19-to godišnja Ljubica ubijena je 17.9.1991. oko 23 sata u stanu u središtu Siska preciznim hicem kroz prozor od strane nepoznatog počinitelja. Dakle, taj dan je Vjera izgubila svoju kćer. Međutim, Vjera Solar je godina bezuspješno pokušavala zainteresirati sisačko županijsko državno odvjetništvo i policiju da istraže okolnosti ubojstva njene kćeri i isto tako bezuspješno je godinama pokušavala od RH dobiti naknadu nematerijalne štete u vezi duševnih boli uzrokovanih smrću svoje kćeri. Ovdje je gospodin Sačić spomenuo oni su već dobili odštete. Ne, pročitajte svjedočanstva civilnih žrtava bez obzira s koje su strane pa čete vidjeti da gotovo nitko od njih nije uspio dobiti naknadu štete. A ono što su dobili nakon što su ih svi sudovi odbili kao i Vjera Solar, dobili su ogromne parnične troškove koje su morali platiti i zbog kojih mnogi dan danas žive na rubu siromaštva. Unatoč činjenici da ubojstvo Vjere Solar bilo predmetom pravomoćne sudske odluke kasnije u kojoj se utvrdilo da se radi o ratnom zločinu protiv civilnog stanovništva. U slučaju protiv Đure Brodarca, Vladimira Milankovića i Drage Bošnjaka u kojem je osuđen na kraju samo Vladimir Milanković jer znamo da gospodin Brodarac nije dočekao kraj suđenja, gospodin Milanković je na kraju osuđen na 10 godina zatvora zlostavljanja i ubojstva sličnih ovom ubojstvu Ljubice Solar, dakle 31 civila. Međutim, bez obzira na to Vjera Solar nije imala status civilne žrtve rata, niti je imala pristup ikakvim uslugama. Ono što je naša briga je da li će se ovim zakonom i gospođi Solar omogućiti ono što će se omogućiti i onim civilnim žrtvama koje su stradale od neprijateljske vojske jer zaista definicija koja stoji u zakonu ne govori jasno o tome i ne spominje se uopće taj pojam. Da li i žrtve, civilne žrtve ratnih zločina nad civilnim stanovništvom imaju pravo na taj status? Jer ono o čemu se govori u Članku 10. primjerice, dakle kada je netko izgubio, poginulo mu je dijete kao u slučaju Vjere Solar jest da se to tumači u skladu sa uvjetima u Članku 9., a uvjeti u Članku 9. kažu da se moralo raditi o ratnim operacijama poput bombardiranja ili primjerice zalutalog metka, ovo nije bio zalutali metak, a teško da to možemo nazvati ratnim operacijama. Iskreno se nadam da nikad ni jedan ratni zločin tko god da ga je počinio nećemo nazvat ratnom operacijom. I to je ono što mene brine da li ćemo ovim zakonom zaista po prvi puta prihvatiti da želimo i složiti se da želimo živjeti u mirnodopskoj Hrvatskoj i osigurati jednak pristup pravima svim njenim građanima i građankama. Jer to je ono što bi nam trebalo ako želimo šansu za mir i ako želim šansu za mirnodopsku Hrvatsku. Ja pripadam generacija koja je bila klinka kad je bio rat. Ja zaista želim živjeti u miru. Ja ne želim da moja djeca budu ratnici, nikada. Ne želim da se jednog dana raspravlja o njihovom statusu. Želim da žive u miru. Ali da bi živjeli u miru mi danas moramo na tome raditi. Ali ne možemo raditi tako da perpetuiramo, naglašavamo i de facto temeljimo svoju politiku na podjelama koje proizlaze iz tog rata. Jer ako ne želimo novi rat moramo ih preizaći i prevazići. Ja mislim da je ovaj zakon dobar početak, barem ovo prvo čitanje i on se mora još doraditi da bi zapravo zaista stvorili mirnodopsku zemlju u kojoj je žrtva, žrtva. Dakle, želimo isto tako upozoriti da ovaj zakon nije još jasno prepoznao ni žrtve mućenja, nehumanog i ponižavajućeg postupanja koji su počinjeni van logora ili zatvora, a koje su držale neprijateljske, neprijateljska vojska. Dakle, nemamo eksplicitno to stavljeno, a znamo da imamo tih slučajeva i gospodin Sačić je o tome pričao. I moramo eksplicitno i to staviti ovdje jer ako prepuštamo takve stvari tumačenju u upravnom postupku ono što nam se može dogoditi je neujednačenost prakse koja opet vodi nejednakosti građana u istoj ili u sličnoj situaciji. Na kraju još ću u pojedinačnoj reći koje bi bili još neki naši prijedlozi izmjena, međutim želim na kraju još naglasit jednu stvar, a to je da su mnoge organizacije civilnog društva godinama radile na pružanju pravne i psihološke pomoći civilnim žrtvama rata. Osobno znam da je primjerice i dokumenta, ali i druge udruge, ali i Udruga stradalnika koja je ovo inicirala da su direktno pomagali svima bez obzira na to ko je koje nacionalnosti i od koga je stradao. Ako je civilno društvo ušlo u mirnodopsku Hrvatsku, nadam se da će od današnjeg dana i ovaj Sabor. Hvala vam.
Prelazimo na pojedinačne rasprave, na redu je g. Željko Sačić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući poštovani. Kolegice i kolege. Hrvatska javnosti, ako nas još pratite. Da, vidite ovo su strahovito traumatične teme, one izazivaju kontroverze. Ono što moram reći kolega Đakiću poručite tim ljudima koji su vam napisali dopis da kucaju na otvorena vrata, da nitko u ovom Saboru ne osporava žrtvu, da ne osporava žrtvu nevinih civilnih ljudi, bez obzira na njihovu vjeru, nacionalnost, spol, dob i bilo sve ostalo. To su manipulacije. Ako je neko tim ljudima sugerirao da to napišu da diskreditiraju neku političku opciju, vidim da spominju neke generale, … sebe, spominju i neke šatore, onda se debelo, debelo izmanipulirani i onda kucaju na otvorena vrata, onda ne bi smjeli koristiti poziciju svoje udruge za pomoć HDZ-u, to je prvo. Drugo, drugo i vrlo važno, nikad nitko ni od Hrvatskih suverenista, ni od prijatelja borca žrtve, hrabrog hrvatskog ratnika koji je ovdje nepravedno optužen g. Čipe, Stipa Mlinarića nije želio i neće jel to nije naš habitus, mi smo se pet godina žrtvovali za druge, neće djelovati da nekome otme njihova prava. Prema tome to su laži. Mi ćemo podržati svaki pokušaj obeštećenja nevine žrtve, ali ono što nećemo po cijenu da i dignemo šator, po cijenu, evo sad me zovu, sad su mi javili idemo u prosvjed protiv Ministarstva branitelja, sad me zovu, jel ide u krivom …, nećemo dozvoliti da abolirani četnici ni u tragovima sudjeluju u ovoj manipulaciji HDZ-a i SDSS-a. Nije to gospođo Sandra u pitanju da se mi obrušavamo sa nevinim, ne, ne, ne i to što vi kažete opravdano, da nisu žrtve obeštećene, ali to nije problem ovog zakona nego nefunkcioniranja naših sudova, nedorečenosti Kaznenog zakona, … postupaka, građanskog prava, oni to naprosto imaju pravo tamo ostvarit. Ali nemojte im to stavljati u ovoj zakon, ovaj Zakon o civilnim žrtvama Domovinskog rata, to je tumačenje koliko je široko čl. 9. je preširok on ne može obuhvatiti sva zla koja su počinjena u vrijeme od '91.-'96., ne može. Druga zla koja nisu vezana sa granatom, sa metkom, sa minskim poljem, sa silovanjem, sa uhićenjima u vezi Domovinskog rata na prvoj crti i u vezi crte se trebaju rješavati kako se i rješavaju, kroz procesuiranje ratnih zločina. Nemojte očekivat da idemo kraćim putem. Prijepodne smo kritizirali da je ministar Medved zaobišao zakon o ZOSI odnosno vještačenje da bi hrvatskim braniteljima olakšao status HRVI-a, a sad mi hoćemo zaobić šta? Prvostupanjski sud, drugostupanjski sud, građanski sud, procesuiranje, ostavimo procesuiranje. Znam da je žrtvama, to je strahovita činjenica, ali ako ćemo rušiti proceduru onda idemo se onda dogovorit pa reć, ti, ti, ti i ti ćeš bit žrtva civilna zato jel smo mi tako odlučili. Ali di su onda pravila? Zašto se onda borimo? Zašto postoji Ustav, zašto postoji podjela vlasti? Pa ne može Zakon o civilnim žrtvama rata rješavat problema sviju koje je Srbija kao slijednik velikosrpskog agresora odnosno JNA, Srbija, Crna Gora, pobunjeni Srbi koji su stvorili Hrvatima i sad se mi moramo ovdje „klati“ da dokazujemo da novaca nema ili da nemamo žrtve naše, naše recimo to tako uvjetno, kolokvijalno. Logoraši, nije ništa prema njima napravljeno, nisu procesuirani zločinci. Gospođo, pa zločinci nisu procesuirani na štetu hrvatskih žrtava branitelja, a sada se hoće preko mjere skočiti samo zato jel je SDSS u koaliciji sa HDZ-om u potpunosti da apsolutno obeštetimo politički, ali ne nevine, nismo protiv nego one koji su potencijalno pucali i … Hrvatsku, e to nećemo dozvolit.
Hvala. Imate replike ostanite [[Upadica Sačić: Ispričavam se.]] Gospođa Vesna Vučemilović prva replika.
Hvala lijepo predsjedavajući. Poštovani generale SAčiću. Ja nisam bila klinka za vrijeme Domovinskog rata i nitko me nije pitao želim li ja svoju mladost provesti u ratom zahvaćenom Osijeku, stoga kolegice Benčić nitko od nas nije htio ni jedan dan, ni jedan sat, ni jednu minutu provesti u ratom zahvaćenom Osijeku ili Vukovaru, ili Dubrovniku, ili Zadru. Znači nemojmo se pretvarati da je Domovinski rat bio Prvi svjetski rat pa je bila mažino linija, pa se znalo tu jedni, tu drugi. U Osijeku su snajperisti skidali prolaznike, on je prijepodne civil koji ide po kruh i mlijeko onda ode na 7.kat i zabavlja se tako što ubija svoje susjede. To je bio Osijek '91.g., tko ne zna evo ja ću ga podsjetit.
Hvala. Odgovor.
Užasno da, to su svjedočanstva koja govore o toj svojoj složenosti, o tragediji, o zlu koje smo proživjeli i kako sad tu odvojiti, ja sam apsolutno uvjeren u to da, da mi svi nastupamo sa ciljem da dođemo do, do nekakvog pravednog rješenja, al ne ići iz politikanstva u korist jedne strane, to nikako ne.
Fala. g. Milanović Litre.
Hvala vam poštovani predsjedavajući. Poštovani generale Sačiću, danas sam ministru Medvedu postavio jedno pitanje, nisam bio zadovoljan odgovorom, ali evo mogu, imam priliku sada vas pitati isto to pitanje. Sami ste napisali 19 amandmana što se tiče ovog prijedloga zakona, pa ću ga ponovit sada vama. Prema ovom prijedlogu zakona da se zaključiti kako abolirani četnici i političari angažirani u ustavom zabranjenim SDS-om imaju priliku konzumirati sva prava i privilegije kao i nevini civilni stradalnici. Smatrate li da novac hrvatskih poreznih obveznika treba trošiti na osobe koje ne da nisu htjeli slobodnu Hrvatsku nego su radile sve kako bi uništile temelje hrvatske državotvornosti?
Da, čl. 5. …
Moram vam dat riječ, odgovor izvolite.
Oprostite, oprostite, dekoncentrirani smo… [[Govornik se ne razumije]]
Ne, ne, ne, … [[Govornik se ne razumije]] vrijeme, evo izvolite.
Čl. 5. ovog zakona deklaratorno govori ko ne može participirat u tim pravima jel, pomagači, agresori, međutim to nije dovoljno, to nije dovoljna prepreka, to su deklaratorne odredbe jer istodobno moramo imat na, na, na svijesti da je 26.000 naoružanih pripadnika srpske paravojske, vojske, milicije, seoskih straža, abolirano u procesu mirne reintegracije Zakona o općem oprostu koji su već bili osuđeni za određena kaznena djela, al sad su pravno nevini. I oni u određenim okolnostima mogu participirati jel bez obzira što je deklaratorna odredba takva da to nisu, ali kasniji zakon lex postaviori odnosno jedna, jedna druga forma zakonska im daje mogućnost da participiraju i to treba, to treba decidirano reć. Nije u pitanju ništa drugo [[Upadica: Fala lijepo]] mržnja protiv nacije nego to.
Fala. g. Zekanović.
Poštovani kolega Sačiću, ministar Medved je rekao da je procjena da će biti oko 2.000 novih stradalnika Domovinskog rata i slažete li se s tom procjenom odnosno što mislite o toj brojci?
To je razlog manipulacije kolegice i kolege. Pa vi sami vjerujete, vidim da gđa. Sandra zna i zna jako puno o dokumenti, o, o ovaj ostalim udrugama koje su pomagale, zašto to imate potrebu reć da će 2.500 ljudi, onda izazivate opravdani revolt nas koji znademo da to nije točno. Ovog trenutka je, znači reko sam tamo 8.200 ovaj osoba može ostvariti prema ovim uvjetima ovaj iz okupiranog dijela Hrvatske SAO Krajine te uvjete, 3.000 civila od kojih su žene, djeca, starci za koje ne znamo dal su bili naoružani il ne, al oni se smatraju civilima i 5.155 civila koji su umrli, nestali i ubijeni, to su egzaktni podaci. Samo tu imate 8.000, s druge strane kod nas ima preko [[Upadica: Vrijeme, vrijeme]] 28.000 i to je [[Upadica: Fala g. Sačić]] Hvala.
Dajem vam riječ unatrag kako se ne bi reklo da vam nisam dao riječ.
Ne, ne, sve u redu, hvala vam.
g. Stipo Mlinarić, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. g. Sačić, recite mi iz čl. 5. jel mislite da će Hrvatska država moći imati taj mehanizam da zaustavi ove o kojima sad cijelo vrijeme pričamo, znači o ljudima koji su se borili protiv RH, o ljudima koji su 2.5.'95. ispalili na Klaićevu bolnicu i na Zagreb znači nasumce ispalili rakete, oni koji su im kuhali, koji su brinuli o njima, koji su pljeskali kad su ovi pucali po Zagrebu, jel mislite da Hrvatska država ima registar i da može to spriječit?
Fala. Izvolite.
Prestrašno je to, prestrašno jer su nas danas ministar Medved i njegovi suradnici, čak i kolege iz HDZ-a uvjerili da nemaju taj mehanizam. A zašto nemaju? Zato jer su rekli da će sve te provjere provjeravat pazite sad PLP i DLP, prvostupanjsko liječničko … [[Govornik se ne razumije]] pa ne može takve sigurnosne procijene, sigurnosne provjere jedan liječnik koji će intervju radit i vještačit rane ozljede i još se bavit sa čitavim aspektom sigurnosnih provjera. Ministarstvo hrvatskih branitelja koji je nadležan da to provodi naprosto nema mehanizam, g. Tomo Medved drago mi je da ste stigli ministre, vi nemate ljude za to, vi, vi jedino zato uposlite bar 1.000 branitelja MUP-ovaca, SZUP-ovaca, privatnih detektiva, e onda bi vam vjerovao. Ako ćete vi to potpisat da će oni to radit privatno detektivski posao … [[Govornik se ne razumije]] onda može, a ovako nema im nažalost, nema šanse.
g. Đakić. Ne, ne, ne, još, još imate replika, g. Đakić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa kolega Sačić, meni je žao što vi ne uvažavate i što nazivate ove ljude manipulatorima da su izmanipulirani.
Nisu informirani.
Pismo su vam poslali na vaš klub, kao i svim drugim zastupnicima, 11 županijskih zajednica čine zajednicu udruga stradalnika, civilnih stradalnika Domovinskog rata. Ja ću vam pročitati koje se, Zagreb, Zadar, Karlovac, Daruvar, Osijek, Slavonski Brod, Vinkovci, Sisak, Pakrac, Dubrovnik i Šibenik. Zar mislite da su to sve izmanipulirani ljudi?
Da.
To ćete njima reć.
Hoću, sad sam htio reći.
Zbog toga što ste na tiskovnoj konferenciji govorili gluposti zato su vas i prozvali, poslali su vam pismo kao upozorenje da se opametite, da stanete pred ljude kako treba, da razmišljate svojom glavom, a ne lupate na pamet, [[Upadica: Fala, fala lijepa]] o tome vam ljudi govore.
Jeste vi već odgovorili ili ćete sad odgovorit?
Ja bi sad.
Izvolite, izvolite, ali prije nek odgovori na to, pa ću vam dat, može?
Ja bi odgovorio gospodinu kolegi.
Može. Ne, ne, ne ima pravo, ima pravo. Ne ima pravo g. Zekanović, on je prije. Izvolite, povreda Poslovnika.
Poštovani potpredsjedniče HS-a. Ja mislim da ovo zavrjeđuje opomenu [[Upadica Sačić: Odstranjenje iz Sabora.]] po st. 238. Molim vas da postupite da ne elaboriram detaljnije.
Dobro, ja ne mislim … imate opomenu. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, ne nemojte nastaviti [[Upadica Zekanović: Dobro, ok.]] molim vas, znate kako slijedi dalje. Izvolite g. Sačić.
To što vi kolega Đakić govorite to je.
Šta to, čekajte, čekajte, čekajte, šta je bilo? Povreda Poslovnika oprostite, g. Milanović Litre, nisam vas vidio.
Hvala poštovani predsjedavajući. Ponašanje čl. 238., ponašanje kolege Đakića i njegova nervoza sada pokazuje politiku koju je HDZ vodio kada se šator na Savskoj stavljao od strane HDZ-ovih pristanaka di sam i ja bio. Ja sam tamo bio na Savskoj gotovo svaki dan, a sada kada vam neko spomene kad se taj isti zakon od vaše strane predstavlja onda vam to nije problem. Nije problem spomenuti šator kada je SDP na vlasti, ali kad ste vi onda je to smrtni grijeh.
Hvala g. Milanović. Znate da je replika jel da, ne moram vam ja reć, opomena. I sada vi odgovarate g. Đakiću.
Bogu hvala. g. Đakić sve te udruge sazovite ja ću s radošću doć jer ste im lagali. Prvo, lagali ste im i vi moguće, lagali ste im, ti ljudi kucaju na otvorena vrata, uvijek u Sačiću u Suverenistima u Domovinskom pokretu, u svim domoljubima imaju punu potporu. Nemojte mi to pokazivat. Međutim, ti ljudi ne znaju da se mi borimo za poštivanje Ustave, za deklaracije o Domovinskom ratu koje vi uvodite mogućnost da abolirani četnici zlouporabljuju prava koja su rezervirana za nevine žrtve. Badava mi to kažete. Prema tome, birajte riječi. Lažete tim ljudima i manipulirate. A gospođi samo hoću reći, gospođi Nađ, hvala vam također izvrsna reakcija, evidencija stradalnika mora bit javni dokument, moramo znati ko je unutra ušao jel to je način kontrole. Hvala lijepo.
Hvala, hvala, hvala. Nemate više replika. Ja imam samo jednu kratku stvar reć, nemojmo upotrebljavati riječ lažete, nemojmo, imate hrvatski jezik koji vi puno bolje poznate nego ja, ima jedan jako veliki vokabular gdje možete reć g. SAčić, g. Sačić možete reć stvari bez da upotrebite takve teške riječi, lažete itd., zbog kojih mogu ići opomene. Ja vam ne dam opomenu, ali međutim želim apelirat da držimo razinu. Možete reć ima riječi, neću vam ja dati savjete sada. g. Tomo Medved potpredsjednik hrvatske Vlade i ministar branitelja govorit će u ime predlagatelja.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici. Kako vidim da ova rasprava poprima sadržaj koji ne podupire izravno temu, kao predlagač u ime Vlade RH i resorni ministar smatram nužnim upozoriti na nekoliko neistina koje se ovdje konstantno ponavljaju. Ponovit ću čl. 5. Zakona koji jasno i nedvosmisleno propisuje tko ne može konzumirati prava iz ovog zakona. To su pripadnici, pomagači ili suradnici neprijateljskih vojnih i paravojnih postrojbi koje su sudjelovale u oružanoj agresiji na RH. Uvaženi zastupniče Sačiću, kako ste u niz navrata ovdje spomenuli abolirane agresore. Ja vjerujem da vi jako dobro znate razliku između termina aboliranih neprijateljskih vojnika i ovog što ovdje izričito jasno i precizno piše. Ukoliko je netko aboliran on se ni na koji način ne dovodi u svezu sa ovim i on nije izgubio status pripadnika, pomagača ili suradnika neprijateljskih vojnih i paravojnih formacija. Vi jako dobro znate što znači abolicija i što je abolicija pokrivala. Pokrivala je odgovornost od kaznenog progona. Ovdje naglašavam izričito znači da osobe koje su jedan sat ili jedan dan u razdoblju Domovinskog rata sudjelovale bile pomagači ili bili suradnici neprijateljskih vojnih i paravojnih formacija protiv RH ne mogu konzumirati ovaj zakon. Vratimo se na meritum, ovdje govorimo o civilnim žrtvama Domovinskog rata, ovdje govorimo o roditeljima one djece koja su poginula u Slavonskom Brodu, ovdje govorimo o onoj obitelji Špoljarić koja je izgubila dvoje djece u Grabovcu. Ja vjerujem da ste barem jedan puta u sve ove godine našli za shodno nazočiti jednoj od tih komemoracija sa tim obiteljima i da ste čuli od tih obitelji vapaj prema Vladi RH, prema meni kao resornom ministru, molim vas uputite taj zakon u saborsku proceduru zaslužili smo ga. Izgubili smo svoje najmilije. Vjerujem da ste jednom nazočili na radnim stolovima, na radnim skupinama sa tim članovima i predsjednicima, predsjednicama saveza udruga civilnih stradalnika Domovinskog rata. U proteklih 30 dana u nekoliko navrata u Ministarstvu hrvatskih branitelja nazočili smo na niz sastanaka gdje su sve ovo što su napisale u ovom pismu potvrdile pred kolegama predsjednicima udruga iz Domovinskog rata, uvjeravajući ih da stoje iza svakog zareza ovog zakona, uvjeravajući ih osobno da su sudjelovale od inicijative do konačnog teksta zakona i javne rasprave. I stoga vas zaista molim da uvažavamo i poštujemo te partnere, te stradalnike, te žene koje zastupaju svoje članove obitelji kojih nažalost više nema, da poštujemo i da se ne odnosima prema njima na ovakav način. Razrovat ćemo s njima koliko god je potrebito, Ministarstvo hrvatskih branitelja je otvoreno ministarstvo za hrvatske branitelje i stradalnike Domovinskog rata, a poglavito je otvoreno za vas ukoliko ima bilo kakvih dodatnih pitanja ili pojašnjenja. Molim vas usmjerimo se na bitno, usmjerimo se na meritum i nemojmo obmanjivati našu javnost, ovdje ni na koji način ne možemo govoriti o bilo kome ko je sudjelovao u agresiji, bio pomagač ili suradnik, bio on osuđen, bio on aboliran, dakle molim vas istine radi i radi naše javnosti i radi općeg shvaćanja merituma ovog zakona.
Hvala g. potpredsjedniče, vrijeme. Imate replike ovdje. g. Zekanović ima prvu repliku.
Poštovani ministre. Ja ne znam jeste vi bili u sabornici kad je govorila gospođa Jeckov, pa sad ne znam ako je ona govorila istinu onda vi lažete ili suprotno, ako vi govorite istinu ona laže. Dakle, ona je prezadovoljna ovim zakonom jer će svi oni koji su ispadali sa traktora '95.g. i ozlijedili se i moći dobiti neku satisfakciju financijsku i to će im dati Hrvatska država. Ajte se vi lijepo u koaliciji SDSS-HDZ dogovorite tko ovdje govori istinu, gospođa Jeckov koja likuje što će se onima koji su ispadali iz traktora i razbijali glave tamo po Banovini i ne znam gdje već ne, a vi govorite suprotnu stvar, ajde dogovorite se i recite tko je u pravu, ko laže, vi ili ona neko mora lagati.
g. ministre.
Uvaženi g. zastupniče, ja sam ovdje u ime Vlade RH u ime predlagača ovog zakona i stoga vas molim da pozorno pratite sve od uvodnog izlaganja da pozorno pročitate sve što stoji u prijedlogu zakona i obrazloženju. Pronađite bilo što u tom zakonu mimo onoga što sam ja izričito ovdje rekao, pronađite mi to i onda me pozovite i onda se javite molim vas.
Molim vas nemojte dobacivat. g. Sačić.
Poštovani g. ministre. Doista je neshvatljiva upornost vašeg g. Đakića posebno i ostalih kolega da uporno neistinito pokušavate dovesti nas iz kluba Hrvatskih suverenista i ostalih ovdje kolega da smo mi protiv civilnih stradalnika Domovinskog rata, protiv ovih, pa vi ste njih izmanipulirali, pa prva je i osnova činjenica da te žene njima objasnite, toj djeci da je SAčić koji će se boriti za zaštitu njihovih prava, ali je prvi koji će stat kraj lažima. Nažalost, g. ministre ja vam ne mogu vjerovati, ja neću reć da lažete, kad ste danas rekli da je 2.000 novih korisnika, a samo na strani okupiranog područja SAO Krajine imamo ih 8.000 civila, prema tome to g. Đakić to tim ljudima recite o civilnim stradalnicima.
Hvala lijepa. Odgovor g. ministre.
Uvaženi g. zastupniče. Ponovit ću još jednom, tri godine u suradnji sa svim nadležnim tijelima, službama, zavodima, policijom, analizom svega što se događalo na ratom zahvaćenom području, na privremeno okupiranom području, na slobodnom području za vrijeme Domovinskog rata, analizirali smo sve predmete, sve smrti, sva ubojstva, sve nesretne slučajeve koliko je na slobodnom teritoriju u vrijeme Domovinskog rata bilo smrti. Zašto to sve dovodimo u vezu sa prijedlogom ovog zakona ikakve veze sve te smrti imaju sa stradanjem kao izravnom posljedicom Domovinskog rata? Ja vas molim da zaista shvatimo o čemu ovdje govorimo, shvatimo meritum stvari. ovdje govorimo o civilnim stradalnicima Domovinskog rata [[Upadica Radin: Hvala, vrijeme.]] moglo ih je živjeti 200.000 na privremeno okupiranom teritoriju, ovdje govorimo o civilnim stradalnicima Domovinskog rata. Ispričavam se.
Hvala lijepa. g. Franković.
Poštovani potpredsjedniče hrvatske Vlade. Pročitat ću vam imena 16 dubrovačke djece koja su izgubila svoje živote u Domovinskom ratu. Andreja, Nikolina, Marija, Đuro, Hrvoje, Katarina, Romano, Luko, Šimo, Dolores, Vlaho, Tonči, Maris, Maro, Miho i Orsat. Njihove obitelji 30 godina čekaju ovaj zakon, da bi se vas danas prozivalo veleizdajnikom, a njihove obitelji 30 godina čekaju na ispravljanje pravde. Jasno ste objasnili što, kako i na koji način se događa sa onima koji su izvršili agresiju na RH, nemaju prava, ali se čudim kolegama zbog čega prozivat nešto što je dobro, nešto što ispravlja nepravdu 30 godina dugu. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa, uvaženi zastupniče Franković. Dakle, upravo je to i ova imena koja ste pročitali, vjerujte mi da svaki dan u Ministarstvu dobivam pisma sa sadržajem sa imenima poginule djece, ranjene djece, pismo majke iz Vinkovaca koja 29 g. čija je kćer poginula u centru Vinkovaca, ne može ostvariti status za smrt svoje kćeri, tolike stotine pisama, traženja, apela „pomozite nam“ nismo sjeli kabinetski u Ministarstvu hrvatskih branitelja i napisali zakon, radili smo ga sa izravno uključenom ... [[Govornik se ne razumije.]] a to je Savezom civilnih udruga Domovinskog rata, ljudi koji su participirali u analizi stanja i predlaganju sadržaja zakonskog rješenja [[Upadica Radin: Hvala.]] i utoliko me čudi uslijed čega postoji ovakav prijepor i ovakvo nerazumijevanje [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] i ovakav oblik otpora prema donošenju ovog zakona.
Hvala lijepa. G. Stipo Mlinarić.
Sad ću vam ja reći g. ministre zašto postoji takav prijepor i zašto vama to nije jasno. Recite mi molim vas, jel mi pričamo o 403 djece hrvatske koja su poginula od Slavonskog Broda i to da vi 2021. g. se pojavljujete kao njihov spasitelj, vi i A. Plenković? Jel je to moguće? Pa nije moguće, zakon je donesen '92. g., nemojte mi reći ako je hrvatska država isplatila za Aleksandru Zec za koju zna cijela hrvatska javnost i gđo. Benčić i neka je isplatila, ništa protiv nemam. Ako je isplatila milijun kuna, jel vi hoćete reć da hrvatska djeca, obitelji od hrvatske djece 403 koji su pobjegli, nisu dobili od hrvatske države kune? Pa sram bilo onda vas jer je HDZ 22 g. na vlasti od ovih 30 godina.
Izvolite, odgovor.
G. zastupniče Mlinarić, govorim o obitelji Špoljarić. O obitelji koja je izgubila dvoje djece, najmlađa žrtva Domovinskog rata, Petar i kćer Petra. Nisam zagovornik ovako izravnog spominjanja imena ali obzirom da ste do te mjere otvorili ovo pitanje, da, govorim o djeci poginuloj u Domovinskom ratu bježeći od srpskih granata. Da, da, znate li zbog čega sam toliko dugo pripremao ovaj zakon? Zašto sam toliko intenzivno surađivao sa obiteljima, sa Savezom civilnih stradalnika Domovinskog rata kako bi ovaj zakon pripremili da damo odgovor da nemamo nigdje nikakvih propusta i da možemo nakon toliko godina a zašto nije donesen [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] uvaženi g. Mlinariću, zašto nije donesen ranije, [[Upadica Radin: Hvala.]] pitajte sebe, pitajte mene, pitajte sve nas … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] /Upadica Radin: Hvala, ne, molim, nema dijaloga./ [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Da, ja ga sada predlažem.
Nema dijaloga, g. Deur je sad na redu. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Molim vas [[Upadica Medved: Ja ga predlažem sad.]] G. Mlinarić, imate dvije opomene, nemojte tako. Molim vas.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre. Sigurno da na ovakav način naših kolega koji pokušavaju i sami ste rekli, pokušati nametnuti aboliciju kao temelj ovog zakona a mnogi nažalost nisu bili na nijednoj komemoraciji civila i udruge iz Domovinskog rata. Meni je to jako žao da osjetite bar malo tu bol i patnju. Dragi prijatelji, i Sačiću i Mlinariću i svi zajedno, ali i ja i svi zajedno moramo to shvatiti jer ovo nije način na koji se prema civilima ponašamo. Zakone moramo poštovati. Fred Matić je tada pokušao to napraviti zajedno sa Mirandom Mrsićem, od '94., '95., pokušao je napraviti da se ti pojedinci koje danas spočitavate uđu u taj zakon, zbog toga je bio prosvjed [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] ali u ovome zakone se pokazuju svi zakonski okviri da se to ne može desiti [[Upadica Radin: Hvala, g. Deur. G. Medved, odgovor.]] jer gospodo imamo mi povjerenja u našu vlast i u …
Molim vas, vrijeme, nažalost [[Upadica Deur: Hvala.]] Izvolite, odgovor. Morate pritisnuti.
Uvaženi g. Deur, toliko puta smo osobno nazočili na tim komemoracijama, toliko puta smo razgovarali sa tim obiteljima, toliko puta smo analizirali na koji način pomoć tim obiteljima, toliko puta smo preispitivali zašto netko prije riješio ovo pitanje. Zar je postajao bojazan, radi se o složenoj tematici. Zar je postojala nesposobnost, nisu bili u stanju osmisliti koncept. Zar je postojala nesigurnost da se jasno definira nešto poput ovog čl. 5. tko ne može konzumirati prava. Što su bili pravio razlozi? Nemojte to tražiti od mene. Ja sada predlažem ovom cijenjenom domu 30 g. od početka Domovinskog rata da se konačno riješi i zatvori ovo pitanje, kao što smo g. Mlinariću, prošle godine po prvi puta donijeli i zakon [[Upadica Radin: Hvala.]] o osobama nestalima u Domovinskom ratu. I zato se možemo pitati zašto nije ranije donesen [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] Prošle godine smo da ga donijeli.
Hvala lijepa, g. Klarić.
Uvaženi g. ministre, čitavo vrijeme danas pa i večeras nekako mi na misao pada ona stara poslovica „Podijeli pa vladaj“. G. Mlinarić, Sačić, Deur, Budalić, Đakić, vi na kraju krajeva, rame uz rame ste se borili za ovu zemlju i večeras slušamo rasprave danas čitav dan jednu drugu stranu. Ovaj zakon govori o civilnim žrtvama Domovinskog rata i mislim da je svatko od vas pa evo i sa strane Sačića i sa ove strane Đakića u onom dijelu prepucavanja laže jedan ili laže drugi. Mislimo jednu te istu stvar, činjenica je da su civilne žrtve Domovinskog rata postojale i da njihov status treba riješit s ove ili s one strane. Ja ne vidim razloga zbog čega ovakva prepucavanja i ovako teške riječi koje su ovdje izrečene večeras. Rame uz rame svi smo se borili za jednu te istu stvar, za jedinu i svetu hrvatsku zemlju [[Upadica: Fala, fala lijepa]] I neko ko nas sluša, a mrzi, ja mislim da večeras likuje [[Upadica: Fala g. Klarić]] mislim da večeras likuju svi oni koji Hrvatsku nikad nisu htjeli [[Upadica: g. Klarić, vrijeme]] i koji je mrze kad slušaju ovakvu raspravu.
Fala lijepa. Odgovor izvolite.
Hvala lijepa. U svakom slučaju u potpunosti podupirem ovaj pristup i osobno sam zagovornik dijaloga. Ukoliko postoji bilo kakva nepoznanica nakon što je dostavljen prijedlog zakona, nakon što je dostavljeno obrazloženje svakog članka ponaosob, nakon što cijeli dan ovdje argumentiramo, svako dakako ima pravo na svoj osobni stav, ali tekst zakona ovako precizno napisan ne ostavlja prostora za drugačije tumačenje. Jedno je nešto što si netko insinuira o bilo kakvom politiziranju i to je nažalost činjenica da se baš na ovoj temi i na ovom zakonu pokušava politizirati i pokupiti nekoliko jeftinih političkih bodova i to je nešto što je zaista žalosno i što nikako ne mogu prihvatiti.
Izvolite g. Sačić, povreda Poslovnika.
Tako je, povrijedio je kolega ministar ovaj čl. 238. jel vrijeđa, on dovodi jednu strašno argumentiranu iscrpnu obimnu raspravu u koju je uložena silna energija koju ste sabili u jednu večer sada, on to sabija u profanu jednu formu, vrijeđa da je to jeftino biranje, sram vas može bit ministre. Sram vas može biti kad kažete da su ovo jeftine birane, pa ja sam, svi smo mi radili na svoju dužnost, nemojte vrijeđat.
g. Sačić, bila je, bila je, bila je replika, imate opomenu. gđa. Vučemilović.
Hvala lijepa predsjedavajući, poštovani ministre, potpredsjedniče vlade. Civilnih žrtava je bilo, to svi znamo. U Osijeku su ljudi stradavali prilikom odlaska na posao i ja sam imala radnu obvezu i mogla sam biti jedna od tih civilnih žrtava, hvala Bogu nisam. Radnici koji su u HEP-u radili, u Unikom-u, u gradskim službama stradavali su svaki dan na 10-tke i to nitko ne spori, to je činjenica i mislim da je to svima nama jasno. Ali i vi kao sudionik Domovinskog rata jako dobro znate da su u velikosrpskoj agresiji sudjelovali oni koji nisu bili ni u uniformi, ni u nekoj postrojbi i jedino na što želimo ukazati u ovoj raspravi je postoji li registar svih koji su napadali RH? To je ključ.
Fala lijepa, fala. Izvolite potpredsjedniče.
Hvala lijepa gđo. zastupnice. Ponovit ću, dakle u pripremi ovog zakona 3.g. u suradnji sa svim, ama svim relevantnim nadležnim tijelima i službama RH prikupljamo saznanja vezana za moguće potencijalne podnositelje zahtjeve za reguliranje statusa po ovoj osnovi. RH ima cjelovitu evidenciju o svim osobama koje su bile pripadnici, pomagači, suradnici ili su na neki drugi način radili protiv RH. Ali opet se vratimo na meritum, jesu li ti, koja je to kategorija, ja sad ne mogu shvatiti o kojoj vi kategoriji govorite, jesu li oni civilni stradalnici i hoće li se oni javiti sa zahtjevom, ali i oni će biti podvrgnuti provjeri. Ministarstvo hrvatskih branitelja je nositelj tog procesa i koordinator u prikupljanju svih relevantnih saznanja u pogledu pokretanja uopće postupka za donošenje rješenja.
Fala g. potpredsjedniče. g. Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS. Uvaženi ministre, meni je jako teško ovdje slušati kad se lome koplja preko civilnih stradalnika Domovinskog rata. Isto tako osjećam se loše što moji prijatelji u Vukovaru i Osijeku gledaju četnike koji su napadali i Vukovar i Osijek i druge gradove i da ih nije stigla ruka pravde. Ja se nadam da to hoće jer ću i dalje biti nesretan ako oni budu, budu šetali slobodno po državi koju nisu zaslužili. Ali mislim da nakon 25.g. civilne žrtve Domovinskog rata moraju i trebaju imati svoj, svoj zakon. Ako čl. 5. nije dovoljno jasan, ovo je prvo čitanje, učinimo ga kolegice i kolege razumljivim, boljim i da tamo ne može doći četnik i okupator pod nijednim pitanjem, evo.
Izvolite odgovor g. potpredsjedniče.
Hvala vam lijepa. U potpunosti podupirem, dakle ukoliko smo mi u izradi zakona u protekle 3.g. zanemarili neku definiciju il neku populaciju ja vjerujem da ćemo kroz amandmane i kroz ovu raspravu doći do rješenja. Dakle, u potpunosti podupirem da ni na koji način ovaj zakon ne može konzumirati netko tko je radio protiv i protiv interesa RH. Dakle, u potpunosti prihvaćam i vjerujem da će se kroz odgovarajuće amandmane ovdje u HS prepoznati još opisno barem neka struktura koja bi mogla biti ovdje sadržana u zakonu. Ja osobno sam stava da ovaj zakon mora bit čist kao suza, da on mora biti isključivo i samo usmjeren prema civilnim stradalnicima Domovinskog rata.
Fala, fala lijepo, nemate više replika. I sada radi skupljanja malo kisika prije nastavka rasprave do 10 sati epidemiološka pauza. STANKA U 21:53 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 22:00 SATI]] Molim vas zauzmite pozicije nastavljamo sa radom, radom, ne sa ratom, sa radom. Molim vas lijepo sad je na redu g. Stipo Mlinarić. Izvolite.
Hvala g. predsjedavajući. Poštovani ministre. Iako ste me šokirali večeras da mi moramo 2021.g. donositi zakon za našu dječicu koja je nevino stradala od četničkih granata, da smo mi sad spasitelji evo drago mi je da sudjelujem u tom spasenju naše djece koja su stradala od četničkih granata. g. Deur, prijatelju Deur nemojte mi spominjat komemoracije jer sam na komemoracijama u Borovu Selu svake godine i svake godine isto slušam da trebaju biti odgovorni i kažnjeni zločinci koji nisu niti odgovarali, nit su kažnjeni, pa nije čak štaviše ni onaj spomenik skinut Šoškočaninu. Prema tome, pustimo komemoracije i jad ljudi što slušamo tamo na tim komemoracijama. Neću više iz glave, bolje da pročitam ovo jel otiću predaleko. Zakon o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata koji je donesen još '92.g. sada dobiva poboljšanu inačicu pod nazivom Zakon o civilnim stradalnicima tako bar misli ova Vlada. Već iz samog naziva jasno je kako predlagač zakon ne razumije, značenje riječi i pojmova. No na stranu i to. U Hrvatskoj imamo razne registre, npr. Registar obrtnika, birača, kulturnih dobara, Sudski registar Trgovačkog suda, imali smo i Registar branitelja, svrha registra je evidentiranje podataka potrebnih za omogućavanje ili onemogućavanje određenih prava. Čudno je kako u zemlji koja je pretrpjela ratnu štetu u iznosu od 250 milijardi dolara, koji je izračunao pokojni naš general Praljak, ne postoji registar onih koji su tu zemlju razarali, još čudnije je kako ne postoji politička volja naplate ratne štete onima koji su je prouzročili, ali postoji itekakva volja da se tim razarateljima izađe u susret pa ih se i financijski trajno obeštećuje ili nagrađuje kako će već tko tumačiti ovaj najnoviji pokušaj Vlade uz asistenciju koalicijskog im partnera SDSS-a. U novom zakonu s čijim se nazivom uopće ne slažem, definirani su neki pojmovi pa tako i tko je civilni stradalnik. Postavljam pitanje, čemu uopće koristiti pojam civilni stradalnik kada je alfa verzija jasno navedeno u nazivu zakona civilni invalidi rata? Doduše navedeni su bili i vojni, ali sada netragom nestaše, sad su svi civilni, pa pitam predlagača, smatra li civilom i naoružanog pobunjenog Srbina ili Srpkinju koji su u pripravnosti imali uvijek automatsko oružje, bombe i sve ostale arsenale što su nalazili kod njih. Imali smo priliku nedavno vidjeti srpske civile dok su predavali oružje koje je otkrio potres na Banovini, čovjek čisto zaplače kad se sjetite goloruke nejači koja je raspolagala cijelim arsenalom oružja te ga isprobavala na svojim susjedima od kojih sada očekuju naknadu kao civilni invalidi. Eto otvorili smo i rokove za oboljenja. Ma šta rokove, nagrađujemo ih i financijski više nego one koji su branili i obranili Hrvatsku, čak im dajemo pristup i u Veteranskim centrima. Koga briga kako se stječe status, ministar će to propisati uz asistenciju koalicijskog partnera i stranke koju je osnovao, zna se tko, g. Hadžić SDS, koga briga što će ovim zakonom zbrinuti oni koji godinama nastoje poput pijavice parazitirati na hrvatskom proračunu kao g. Pupovac na primjer, u nakaradnom sustavu vrijednosti. Za mene gospodo četnik kojem se sada otvara mogućnost da participira i svim pravima ovog zakona nije civilni stradalnik nego zločinac i razbojnik. Za mene oni koji su pobjegli od mogućeg pravosudnog progona za zločine koji su počinili nisu civilni stradalnici, za mene abolirani četnici nisu civilni stradalnici, za mene huškači i pobunjenici protiv samostalne i slobodne Hrvatske nisu civilni stradalnici, a ne bi trebali biti ni za vas. Ali vi ama baš ništa niste učinili da to spriječite. Ovim zakonom obezvređuje se žrtva i patnja istinskih civilnih invalida nastradalih u srpsko-crnogorsko i JNA agresiji na Hrvatsku, obezvređujete smrt onog starca koji nije htio ostaviti Hrvatsku pa ga je vojnik JNA ili četnik jednostavno upucao. Za mene je civilna žrtva i ono dijete koje je pregaženo JNA tenkom dok su ih tjerali iz Knina, za mene je civilni invalid svako dijete, žena, starac koji su nastradali od četničke granate, mine ili metka ili ostali bez dijela tijela i zdravlja i zato nemojte mahat sa tom udrugom civilnih stradalnika, nitko protiv njih ništa nema. Njih moramo obeštetiti, njima moramo osigurati dostojan život i uvjet za rad i razvoj. Hvala vam lijepo iako nisam završio.
Hvala. Ne, ne, čekajte, imate replike. Da, g. Deur.
Potpredsjedniče, poštovani zastupniče. Slušajući vas, vidim da imate veliki utjecaj političke forme sad bi to mogao sagledavati od kud dolazi, sigurno abolicija ne postoji za ljude koje ste ih i nabrojali u vašem prijašnjem obraćanju, ljudi koji su načinili zlo hrvatskom narod, hrvatskoj državi ali nemojte dopustiti kao jedan častan čovjek danas da padnete pod utjecaj od raznih pojedinaca i danas političke stranke, da civilne žrtve, da ovdje razlikujemo se i da uistinu svi zajedno moramo donest ovaj zakon jer on je u interesu civila Domovinskog rata. Abolicija za ljude koji su napravili ratni zločin, koji su sudjelovali u agresiji protiv RH jer ne može ga nitko napraviti. Nemojte dopustiti da vas možda od našeg prijatelja Matića, pa danas od našeg kolege Škore i ne znam još koga, da padate pod utjecaj nerealnosti, [[Upadica Radin: Hvala.]] molim vas, vi ste častan čovjek i to ostanite do kraja takav jer ja duboko vjerujem u vas [[Upadica Radin: Vrijeme, hvala.]] da ćete dignuti ruku za ono što vjeruje vaše srce. Hvala vam.
Izvolite odgovor, g. Mlinarić.
Ovako, g. Deur, prijatelju Deur. Prvo, o g. Matiću mislim isto ko i vama tu što sjedite s desne strane. Isti ste vi i gđa. Nađ koja je tu bila i Matić i prijašnja ministrica Kosor koja je bila vaša i svi ministri prije toga. Prema tome, isto mislim o njima i o vama, potpuno identično. A što se tiče g. Škore, nemojte njega stavljat u usta, čovjek jednog dana nije bio na vlasti, nijedan zakon nije donio, nikom ništa nije uzeo niti napravio niti dao. Prema tome, nemojte stavljati u ista usta Matića i Škoru jer tu ne možete ić u istu rečenicu. Hvala vam lijepo.
Gđa. Vučemilović.
Hvala lijepa, predsjedavajući. Poštovani kolega Mlinariću, ja sam postavila u replici pitanje ministru pa sam rekla da su u toj agresiji sudjelovali brojni koji nisu nigdje evidentirani. To je činjenica, mi taj registar nemamo. Vi ste također u Vukovaru bili i evo opišite nam kako su sve izgledali ti koji su napadali Vukovar, jel su svi imali uniformu, jel su svi imali kapu? Kako su oni svi, jel su baš svi bili dio nekakve vojne formacije ili je tu bilo uistinu svega kao i Tenju, Sarvašu i na drugim mjestima gdje se napadala RH?
Hvala. Odgovor.
Hvala vam lijepo, gđo. Vučemilović. Da, u pravu ste, nije to napadala organizirana, napadale JNA, napadale su četničke formacije, ali kad je grad pao, sjurili su se iz onih sela od koji je gđa. Jeckov pobjegla iz Negoslavaca, iz Borova sela, iz Trpinje i čerupali su ljude. Meni je žao ovoga, zaboravio sam zastupnika iz Varaždina koji spominje tu svoju varaždinsku policiju s tolikom ljubavlju ali njih su baš tražili jer su govorili drugačijim naglaskom, vidjeli su da nisu Slavonci, tukli su ih, ubijali su ih, radili su im civili u civilnim odorama, ne vojnici, JNA, ne četnici, radili su i oni svoj posao na Veleprometu i po Ovčari ali po ovim kolonama koje su išli, izvlačili su civili. Ja ne znam kako će g. Medved u ovom zakonu prepoznati ako se jave da su npr. u birtiji se pobili između sebe pa neko puco u te 4 g., kako će g. Medved prepoznati, ja stvarno ne zna, evo.
Gđa. Dalija Orešković.
Hvala, predsjedavatelju. Kolega zastupniče, vi ste istaknuli da se načelno protivite ovom zakonu zato što smatrate da će njima određena prava steći četnici. S druge strane vladajući tvrde da su dobro osmislili mehanizam i da sa ovim štite samo stradalnike Domovinskog rata. I sad slušajući ostrašćenu raspravu tijekom čitavog današnje dana, došla sam do zaključka zašto ćemo mi kao država biti vječni taoc nepravdi iz prošlosti i zašto i ovim zakonom padamo u novu zamku. Dakle, ili je problem u tome što zakon ne znamo pisati pa su vladajući krivo sročili odredbu ili je problem u tome što mi zastupnici ne znamo te odredbe čitati pa napadamo tamo gdje nema osnove ili je naprosto problem u tome što svi skupa ne vidimo u čemu će biti najveći problem a to je što se velike ovlasti daju ministru koji ih može zloupotrijebiti za neke sasvim druge svrhe od onih kojima se ovaj zakon nominalno brani. Nadam da ste razumjeli što sam htjela reći.
Jako sam vas dobro razumio, gđo. Orešković.
Izvolite, odgovor, g. Mlinarić.
Hvala lijepo. Jako sam vas dobro razumio i tu je i moj sav strah što je prepušteno u ruke samo jednom čovjeku, ministarstvu koji znam da se ne može boriti ako SOA nema popis svih koji su se borili, onda nema ni g. Medved. Nažalost da je ovako ostrašćeno sve, bili ste i prisutni, evo izrečene, vidite kog se zakon tiče, gđa. Jeckov je rekla svojih 10 minuta, i rekla je hrpu neistina, okrenula se i otišla, nije htjela saslušat drugu stranu, pa jel je to rasprava? Ja nemam problema da s njom cijeli dan raspravljam u ovome Saboru, ja i ona sami. Ali istinom a ne lažima. Čim je izrekla to, pokupila se i otišla. Vidim za koga se zakon sprema a to je javno rekla na Novoj tv 31. 1., možete pogledat svatko, kolega Deur i g. Medved.
Nemate više replika, a sada je na redu g. Hrvoje Zekanović. Pardon, mikrofon je vaš.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, poštovane kolegice i kolege. Evo vidim da ovdje u sabornici nema nikoga iz kluba Mosta, nema nikoga iz kluba SDP-a, njih to ne zanima, doduše danas sam razgovarao sa kolegama iz SDP-a vezano za ovaj prijedlog zakona i oni su mi rekli da je njima ovaj zakon super, da je identičan, čak i popravljen u odnosu na ono što su oni predlagali. To je ono što oni kažu da je popravljen, a znate ko ga je popravio? Milorad Pupovac. I sad ovdje imamo jednu apsurdnu situaciju, ovdje imamo nekoliko ljudi koji grčevito brane ovaj zakon, to je kolega Deur, naš ministar Medved, koje ću ja nazvati herojima Domovinskog rata jer smatram da ste to i bili i stvarno ste u Domovinskom ratu napravili kao što i moj naravno general Željko Sačić ili kolega Mlinarić Ćipe, naravno i Prkačin, uf zaboravit ću koga i kolega Klarić itd., ajde da nekog ne zaboravim, ima vas tu Bogu hvala i vi to branite, branite i branite. Kad večeras dođete kući hoćete li vi moć sebi pogledat u ogledalo i reći napravili smo pravu stvar? Evo samo me to zanima. Kad dođete kući hoćete li pogledat sebe u ogledalo i reći napravili smo pravu stvar? Jer će sutra, a to će se dogodit i vi znate, neki abolirani četnik il netko tko je ispao iz traktora dok je bježao kad je bila „Oluja“ iz Hrvatske, dobio od Hrvatske države novac. I onda se pitam jeste li vi čuli sve ono što je kolegica Jeckov govorila ovdje? Ma gledajte, ne samo da vi, taj SDSS se sprda s vama, ne samo da je Milorad Pupovac uspio ovaj zakon isposlovati kao svoj zalog za koaliciju nego Andrej Plenković nije mogao čekat i reć Miloradu Pupovcu ma ajde stani sa strane i nemoj raspravljat o tome jer se to ne čuje nego onda još bahato dolazi kolegica Jeckov ovdje i vas osramoti i ona tvrdi to je za abolirane četnike, to je za one koji su ispadali iz traktora, a vi kažete suprotno. A stvarno su vas ponizili, stvarno su vas tu ti koalicijski partneri, taj SDSS, ponizio vas je dragi moji HDZ-ovci da nije mogao niže, da nije mogao niže i vi ste toga svjesni. Ali da ja budem do kraja o istini, u ovom zakonu postoje neke dobre odredbe i stvarno će neki ljudi, neke skupine koje nisu mogle ostvarit to pravo s naše hrvatske strane, za drugo me ne zanima, malo zvuči grubo, možda ne kršćanski, ali me ne zanima, ne zanima me što se događalo s onima koji su pljeskali tekovima, koji su bombardirali naše gradove, ne zanima me. Možda ste vi veći kršćani od mene, al evo ja se kajem odmah unaprijed, ali me ne zanima, ne bi im dao lipe iz hrvatskog proračuna, nikome, niti jedne lipe, a ima ih 8.500 koji će sada po nalogu Pupovca krenuti sa, pa vi ćete bit zatrpani s tim zahtjevima, neće se moći braniti i to je poanta cijele priče. Samo večeras kad dođete kući heroji Domovinskog rata, kolega Deur, kolega Medved, pa ja, čudim se i vama, da sam na vašem mjestu, da sam prošao tu golgotu koju ste vi prošli kalvariju rata, pa ja ne bi došao ovdje u sabor braniti nešto neobranjivo, ostao bi kući, rekao bi Plenkoviću svaka ti čast majstore, ali stojim kući, hvala tebi i Pupovcu na svemu, na mandatu, na fotelji ministarskoj, ali stojim kući, posla bi državnog tajnika ovdje, nego ste vi sebe uspjeli uvjerit da je ovo dobro. Jeste li se uspjeli uvjeriti? Ja ne znam. Ljudi moji, donosimo jedan zakon koji je SDP sa vremenom htio donijeti, samo ga je još, ponovit ću, kao što kolege iz SDP-a kažu popravio ga, Milorad nam ga je popravio. Nemojte to raditi, nemojte davati alibi Andreju Plenkoviću. Spominjali ste taj HDZ, ja nemam empatije prema HDZ-u, moj otac pokojni koji ga je stvarao, imao je, al možda kad ode Plenković možda taj HDZ doživi katarzu. Nije zaslužio podršku ljudi poput vas ili možda je, možda ste vi zapravo upravo suprotno što ja mislim, možda više od vas, u vama nema niti natruhe onoga što je bilo '91.g., možda, a bili ste heroji.
Fala, vrijeme, ostanite, ostanite, ostanite, molim vas ostanite jer imate replike od g. Sačića, izvolite.
Poštovani…
Aha [[Upadica iz klupe: Imate povredu Poslovnika prvo]] ko…
Poštovani kolega…
…ko je imo, čekaj, ko je imo? A vi ste imali povredu Poslovnika?
Ne, ne ja repliku prvi.
A repliku je imao, kaže da je imao repliku [[Upadica iz klupe: Ante Deur ima povredu Poslovnika]] Aaa, Ante, gospodin izvolite, oprostite.
Kako sad Ante Deur?
U redu. Povreda Poslovnika dolazi prije, izvolite, nisam vas vidio. Nisam vidio da je povreda Poslovnika, izvolite.
238., poštovani potpredsjedniče. Poštovani zastupniče, jednu stvar ste u svom izlaganju sigurno rekli korektnu i istinitu da vi niste ja, slažem se s tim jer to ne možete nikada ni biti i imali ste priliku, a niste, niste u prilici bili jer ste rekli da ste bili na faksu dok su vaše generacije ginule iz srednje škole i s faksa i zato poštovani zastupniče možete samo Andreju Plenkoviću zahvalit što ste tu, a sada Miroslavu Škori, pa ćete valjda za koju godinu i po njemu pljuvati. Hvala.
g. Deur, jel vi znate da, jel vi znate da je to bila replika jel da? Povreda, to je, oprostite dao sam opomenu.
Ako mogu ja reći?
Možete, ali riskirate opomenu i vi.
Dat ćete mi opomenu.
Molim?
Opomenu ćete mi dati… [[Govornik se ne razumije]]
A da, čekajte, čekajte samo malo. Ja, ja sam malo konfuzan jer ovaj jer g., g. Zekanović digne samo repliku, ne znam za što? … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se]] Ne, on je, on je digo repliku, ne povredu Poslovnika. … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se]] Onda dajte, onda dajte, ne, ne dajte vi, dajte i vi vaše viđenje povrede Poslovnika, izvolite.
Dakle, kolega Deur, ja moram reć da sam stvarno razočaran s vama, stvarno sam razočaran. To je toliko zapravo nisko što vi govorite i radite, a zapravo toliko smiješno i stvarno ste bili heroj '91.g. i hvala vam na tome hvala vam na tome, ali na tome staje, na tome staje. Možda ste i vi dok ste bili sa Kolindom Grabar Kitarović počeli pokazivati neke prste srednje …/Govornici govore u isto vrijeme./…
g. Zekanović nećete imati ni potrebe više za replikama jer po treći put ste povrijedili Poslovnik jer ste replicirali pa onda vam oduzimam riječ. Izvolite [[Upadica Zekanović: Znači nemam više šta.]] nema replike [[Upadica Zekanović: Dobro, ok.]] nema replike jer ste treći put povrijedili Poslovnik pa onda vam oduzimam riječ. Izvolite otići na mjesto. … [[Upadica se ne razumije.]] Izvolite otići na mjesto. …/Govornici govore u isto vrijeme./… To je opomena, to je treća opomena izvolite otići na mjesto [[Upadica Zekanović: Dobro neka ja ću slušat odavde.]] Ne, ne izvolite otići na mjesto jer sam vam oduzeo riječ. Oduzeo sam vam [[Upadica Zekanović: Pa neću govorit više evo.]] A čuj, a šta hoćete, a šta hoćete se dovesti u situaciju glupu? … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne slušajte od tamo [[Upadica Zekanović: Neću, odavde ću vas slušat.]] Dajem pet minuta pauze tako da se ohladi g. Zekanović. STANKA U 22:21 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 22:22 SATI]] U redu, procijenio sam sasvim subjektivno da je prošlo pet minuta, iako naravno po kronometru nije i idemo dalje sa radom. g. Sačić je tražio povredu Poslovnika. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući. Doista molim vas kolegice i kolege [[Upadica Radin: Molim vas, molim vas.]] Molim vas ako je ikako moguće ostanemo prisebni, da ne pričamo. Gospodine Stipe Mlinarić heroju naš vukovarski nisu stvoreni uvjeti da izrečem povredu Poslovnika pa čekam da se.
g. Sačić nisam shvatio jel ste već počeli sa Povredom?
Nisam, ne.
Niste počeli još? A šta se radili do sada?
Razgovaraju.
Aha oni razgovaraju. Gospođa Benčić, g. Sačić je rekao da ne može govoriti dok vi razgovarate. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući Bog vas blagoslovio, hvala vam što ste doveli nas u redu u ovoj nervoznoj atmosferi. Ja sam dao povredu Poslovnika, vjerujem da ćete prihvatiti jer je poštovani kolega Ante Deur opetovano grubo uvrijedio, povreda je 238. mog kolegu saborskog zastupnika, ali i sve ljude u Hrvatskoj kojima je predbacio koji … zapravo osuđuje što nisu sudjelovali u Domovinskom ratu. Pa dragi Bože milijun ljudi nisu sudjelovali [[Upadica Radin: Vrijeme, vrijeme.]] ne može se vrijeđat i ljubazno molim prihvatite ovo [[Upadica Radin: Vrijeme u redu, u redu.]]
Mislim to je vaše mišljenje, ali ja vam moram dati opomenu jer to je bila replika. Tko ima repliku? A g. Sačić, sad imate repliku. Sad napokon imate repliku. Izvolite.
Bogu hvala. Mislio sam g. Zekanoviću, dakle ja ću to sa prilagodit [[Upadica Radin: Ali ne znam tko će vam odgovoriti.]] Nema veze [[Upadica Radin: Dobro.]] Ona će bit svima vama [[Upadica Radin: Ja vam neću.]] Dakle, poštovani kolega Deur je opetovano uvrijedio sve hrvatske ljude, sve maloljetne, sve stare, sve one koji iz bilo kojeg razloga nisu uzeli puške u ruke i smatra ih građanima drugog, desetog, petog reda vrijeđa ih iz razloga što nisu bili u prilici da brane s oružjem u ruci domovinu Hrvatsku, a to nije bio ni g. Plenković, ni cijeli državni, g. Milanović, mnogi od politika nisu bili u to vrijeme iz različitih razloga u prilici da brane domovinu s puškom. Ali ne zaslužuju naše uvrede, oni ne zaslužuju naše ponižavanje, mi se prema njima moramo s dužnim poštovanjem ponositi. Oni su nas podržavali kada smo se mi borili, oni su nama kruh pekli [[Upadica Radin: Hvala.]] oni su nas javno podržavali.
g. Sačić, hvala lijepa. Dozvolio sam vam vaša replika ide direktno u zapisnik [[Upadica Sačić: Dobro.]] i idemo dalje. g. Stipan Šašlin ima svoju raspravu. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] u Osijeku je bilo po nekakvim procjenama koje su se tada radile na temelju onoga koliko se kruha pojelo odnosno potrošilo taj dan, bilo je negdje između 15i 20.000 ljudi, čak možda i manje, ali dobro. Od toga je bilo negdje oko 7 do 8.000 hrvatskih branitelja i bilo je 10-ak tisuća civila. U to vrijeme Domovinskog rata u najtežim onim trenucima za Osijek jer Osijek je u to vrijeme bio u poluokruženju, sa tri strane je bio okružen neprijateljskim postrojbama srbočetničkim itd., u to najgore vrijeme sve je u gradu funkcioniralo, doslovno sve. Bilo je kruha, bilo je vode, bilo je grijanje, radili su telefoni, radili su goriva je bilo, čak su tramvaji vozili, doista grad je funkcionirao pa mogu reći možda u nekim segmentima bolje nego danas. U to vrijeme upravo negdje 18.12.'91.u podrumu Bolnice osječke kad sam ležao na onom operacijskom stolu pored mene je ležao čovjek koji je ostao bez noge jer je pogodila granata tramvaj u kojem se on vozio tad, ostao je bez potkoljenice, i to je čovjek koji je radio u gradu, koji je upravo ovo što sam sad govorio na neki način održavao, da bi mi svi koji smo bili u odorama, da bi mi mogli branit taj grad. Taj čovjek i ti ljudi, nažalost u velikom broju nisu ostvarili svoja prava, nisu mogli postić status hrvatskog branitelja. U to vrijeme, jedan moj kolega, zapovjednik brigade, u to vrijeme u Osijeku, rekao je da o njemu svi ti ljudi trebaju imat status hrvatskog branitelja, i ja se slažem, i tada sam se slagao sa njim i danas mislim da je to tako. No nažalost ne mogu bit branitelji ali mogu dobiti i trebaju status stradalnika Domovinskog rata. Neko je ovdje spominjao danas, mislim da kolega iz Rijeke, da tajnice u brigadi nisu, odnosno čistačice, pardon, u brigadi, ne mogu imat status, odnosno da nisu borbenog sektora. Bogme u Osijeku jesu, i u Vinkovcima i još mnogim gradovima gdje je crta bojišnice bila na kilometar i po od zapovjedništva brigade. Svi ti ljudi trebaju i na neki način, moraju ostvariti svoja prava a u pravo ove izmjene zakona su te izmjene koje mogu, koje omogućavaju da ta nekako prava steknu. Kad smo govorili i kad govorimo o ovome, ja ove izmjene i ovaj zakon, vidim u kontekstu ostvarivanja prava naših ljudi koji su to vrijeme bili u Osijeku i ostalim gradovima. Uopće ne razmišljam o onima koji su bili s druge strane i koji bi ne znam, mogli ostvariti eventualno nekakva svoja prava sada nakon 30 godina. I vjerujte da je to tako, sve ostalo je demagogija, sve ostalo je nekakvo prikupljanje jeftinih političkih poena. Drugi promjer koji vam želim navesti, u mome selu u Dražu, malome u Baranji, jedna obitelj, Barišin, Matija i Eva Barišin, nestali su 9. mj. '91. godine. Njihova djeca, Matija i Jela, da bi mogli provesti ostavinsku raspravu, morali su ih proglasiti mrtvima. Nažalost, o njima se ni dandanas ne zna ni gdje ni kako su završili, kako se okončali, uopće se ne zna. Nažalost, jako je malo odnosno gotovo niko od novinara, od medija nije došao tu priči snimati, tu priču prezentirati, o tome pisati. Kao da se to nikoga ne tiče. Ovaj zakon, ove izmjene zakona omogućavaju njihovoj djeci da ne moraju ih proglašavati mrtvima da bi ostvarili obično pravo odnosno nekakvu ostavinsku raspravu provesti. Zato žao mi je doista da ovdje kolege koji su s nama, zajedno se tih dana, tih mjeseci i godina borili zajedno i da mi sada ovdje se prepucavamo, jednostavno imam osjećaj da neko želi biti veći katolik od pape, da želi prikupiti nekakve jeftine političke poene, a vjerujte da to nije, jednostavno nije potrebo i da će to ljudi znati prepoznati. Evo hvala.
Hvala, g. Šašlin. Ostanite, imate jednu repliku, vidim. Samo da vidim još čiju, da, gđe. Nađ.
Zahvaljujem. Imam jedno pitanje za vas. Rekli ste da ne razmišljate o onima koji su bili na drugoj strani. Nismo ni mi razmišljali o onima koji su bili na drugoj strani kad smo izradili nacrt prijedloga Zakona o civilnim stradalnicima. I kad su nas prozivali da nemamo evidenciju neprijateljskih parasnaga. Zato mi nije jasno kako ste sad promijenili mišljenje. Znači ako ste bili znači u HDZ-u i bili ste dakle pretpostavljam isto zato da se donese Zakon o civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata a bili ste protiv ovog zakona koji je praktički isti, kako ste sad odjedanput promijenili mišljenje? Mislim, osim toga, zanima gdje ste onaj šator nabavili, mislim, sad bi zapravo trebalo ponovno dignuti šator očito jel protiv ovog zakona su se digli svi ovdje [[Upadica Radin: Hvala.]] Mi vas jedini podržavamo.
Hvala lijepa. Odgovor [[Upadica Nađ: Samo naravno, uz amandmane koje ćete morat prihvatiti.]] Vrijeme, vrijeme, odgovor.
Evo da vam iskreno kažem, ja nisam promijenio mišljenje ni '91. i kakav sam bio Hrvat '91., takav sam Hrvat bio i '81. i takav sam i danas. Nisam mijenjao nikad svoja mišljenja. Ni danas ih ne mijenjam. U čl. 5., doista jasno i precizno stoji i piše koji su mehanizmi, koji su načini da se zaštitimo od svih onih koji se ne trebaju naći i neće biti obuhvaćeni ovim zakonom. Ja doista vjerujem svom zapovjedniku na neki način, generalu, čovjeku s kojim sam zajedno ratovao, kome ću vjerovati ako neću njemu. I doista nisam apsolutno promijenio ni ja mišljenje niti bilo ko od nas.
Hvala. Nemate više replika. Sada je na redu g. Ante Deur. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Poštovane kolegice, kolege. Evo, već je kasno uvečer i uistinu danas raspravljamo o dvije točke koje su i ne samo zakonske nego vrlo emotivne, bolne jer nas vraća u jedno vrijeme patnje jednog naroda koji je uistinu prošao jednu kalvariju u svojoj povijesti a posebno početkom 90-ih godina. U nekim raspravama ovdje a i u odboru kad smo imali, u puno stvari se slažemo, bojimo, sigurno da je sve strah, da bi ti ljudi koji su sudionici agresorske vojske, mogli imati dionicu u ovome zakonu. Zato je i bio veliki i prosvjed tada jer je Fred Matić kao ministar hrvatskih branitelja doneso da pripadnici koji su bili '94., '95. mogu konzumirati tada zakon. Sve godine koje sam kao čovjek, kao hrvatski branitelj i kao netko tko je prošao sve te muke, ali prije svega kao pobjednik jer biti hrvatski vojnik biti je ponosan pobjednik jednoga naroda. Još ću nešto citirat ću tada sad ministra obrane SAD-a kada je došao ministar ratni Gojko Šušak pozdravljam ministra pobjedničke vojske i večeras želim tako izlaganje svoje imati. Civilne žrtve je sigurno jedna bol koja ne sme dozvoliti da bude zastor između hrvatskih branitelja, stradalnika i civilna stradalnika koji su pod istom tom granatom agresora koja je tukla i po Slavonskom Brodu, Vinkovcima, Zadru, Vukovaru ubijala nemilosrdno. Moramo danas biti svjesni što donosimo za to i ova Vlada i ministar hrvatskih branitelja kroz sav ovaj rad o ovom zakonu koji je uistinu donesen da ne može kao što su neke kolege rekli, ne mogu ljudi koji su abolirani. Ako je neko aboliran nije aboliran od svog sudjelovanja u okupatorskoj vojsci, a kamoli od ratnog zločina. Sigurno vjerujući u zakone i u državna tijela, uvjeren sam da to neće moći se desiti. Ne dopustimo da razne političke emocije naših kolega koje razumijem s jedne strane znam da je ovo prilika i njihova da danas ovim godinama 30-ak godina od rata pa poneki se i sad sjete da treba nešto kvalitetno bar za njih reći. Ovaj zakon nisu radili ni dokumenta ni razne udruge koji su tada narušavale temelje Domovinskog rata i stradalnika, ovaj zakon u njegovoj pripremi kao što je Zakon o hrvatskim braniteljima rađen s udrugama i partnerima iz Domovinskog rata tako i ovaj Zakon o civilnim žrtvama je rađen sa Udrugom civilnih stradalnika. Sve ove godine koje sam proveo s tim ljudima, s tim majkama to je uistinu jedna velika bol. Pa zajedno samo i ja i gospođa Nađ jednom, bar zadnju godinu mandata, bili smo u Slavonskom Brodu i sami znamo kolika je ta čežnja, kolika je bol za te majke koje sve ove godine nisu uspjele doći do te satisfakcije. Budimo ovdje uistinu saborski zastupnici svoga naroda i dajmo našim stradalnicima da konzumiraju ovaj zakon.
Hvala lijepa. Imate replika, prva replika gospođa Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Kolega Deur spomenuli ste Freda Matića, spomenuli ste nacrt njegovog zakona, spomenuli ste da su baš zbog toga bili šatorski prosvjedi i slušajući sve što sam imala priliku čuti danas dolazim do zaključka da sve ono što su šatoraši, a i vi tada kao oporbena stranka prigovarali Fredu Matiću i SDP-u tada, danas vama nabijaju na nos iz Domovinskog pokreta i Suverenisti. Nisam li u pravu? E to je vaš poraz, to dokazuje da vi niste ta politička opcija koja brine o stradalnicima i o braniteljima iz Domovinskog rata. Naprotiv, vama je to samo marketing. Vi manipulirate njihovim teškim stanjem i od izbornog ciklusa do izborna ciklusa stvarate nove prijedloge zakona kako bi si sačuvali tu jednu lažnu aureolu onoga ko brine o hrvatskim interesima. Upravo ste vi te hrvatske interese najviše oštetili do sada.
Hvala. Odgovor.
Hvala. Hvala poštovana zastupnice. Ako sam vas dobro razumio vi ste rekli da Suverenisti i vi imate isti stav? … [[Upadica se ne razumije.]] ne. Ne.
Ne, ne, ne, ne možete.
Slažem se, to sam već rekao žao mi je ali to je sve legitimno, to je demokracija i sigurno da i vi jeste izabrani u Sabor, nemate pravo na svoje mišljenje, svoj stav. Spomenuo sam nažalost to je vrijeme bilo koje vlada tadašnje na čelu sa Fredom Matićem nisu dovoljno razumjeli ili nisu htjeli razumjeti ono što se danas razumije.
Hvala lijepa. Gospođa Orešković ima povredu Poslovnika, ali prije je htjela dati repliku, pretpostavljam da je to ista stvar. … [[Upadica se ne razumije.]] a dobro. Ako je ista stvar znate jel da. Izvolite.
Hvala predsjedavatelju na razumijevanju. Povrijeđen je čl. 239., dakle zastupnik Deur me omalovažava time što manipulira sa onim što sam ja zapravo rekla. A bila sam jasna, rekla sam da iste stvari, iste navode koje ste vi upućivali SDP-u danas vama govori Domovinski pokret i Suverenisti, ne ja, ne ja. Govorim o vašoj nevjerodostojnosti.
Hvala lijepa. Gospođo Orešković čl. 239. koji ste vi spomenuli kaže „Zastupniku će se izreći opomena ako postupa protivno čl. 238.“, pa zato imate opomenu. … [[Upadica se ne razumije.]] Ali da međutim znate šta to je ipak zakon gospođo Orešković. A ne znam zašto se ponašamo prema njemu na taj način prema tom zakonu? To je zakon, … to organski zakon. I vama to kažem unaprijed. Izvolite.
Da, poštovana zastupnice, meni je žao što vi u vašem izlaganju nemate poštovanja prema žrtvi ni prema hrvatskim braniteljima, vi imate neki svoj stav koji je legitiman, ha ga poštujem, to je vaše pravo, izabrani ste tu u Saboru da ga pokušate svojim glasačima predočiti ali to ne bi smio biti načelo ono što je temelj hrvatske države. Hvala vam.
G. Deur, moram vam oduzeti riječ jer je treća opomena. To je moj rekord, nikad nisam došao do tri oduzimanja riječi ali to je tako. Ja bi vas onda da napustite govornicu. Odustajete od replike onda, gđa. Opačak Bilić ili hoćete? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Oprostite, izvolite repliku ali ne, neće odgovoriti, ne može više odgovoriti, ali g. Sačić je prije dao repliku iako je znao da ... [[Govornik se ne razumije.]] Vi imate pravo na repliku samo ne na odgovor. Izvolite.
Dobro. Hvala. Evo hvala, g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi g. ministre, kolega Deur, kolegice i kolege. Evo drago mi je da sudjelujem u ovoj raspravi, na jedan način da pokušam odgovoriti kroz ovih malo više od pola minute a to je da ovaj čovjek ima hrabrost, g. Medved da se uhvati u koštac sa ovom problematikom jer oni koji su to prije pokušavali radit, sjetimo se samo Registra hrvatskih branitelja šta je donio. On je donio toliko svađa i podjela koje je i dandanas teško se mogu ispraviti. I samo mogu još reć na kraju da samo hrabri pobjeđuju. I ministre, čestitam vam i želim vam zahvaliti za stanove u Imotskom i teško je nabrojiti sve ono što ste postigli u vašem mandatu. Hrabro. Hvala.
Hvala lijepa. Gđa. Marina Opačak Bilić, izvolite.
Zahvaljujem. Žao mi je što kolega ne može odgovorit, ali spomenuo je u ranijim javljanjima nešto pa ga pitam po kojem kriteriju zapravo mjerite suosjećanja sa civilnim žrtvama i prisvajate sudjelovanje na komemoracijama kad je upravo SDP-ova Vlada na zahtjev zajednice civilnih stradalnika Domovinskog rata, provela natječaj i započela postavljanje spomen obilježja na svome 402 poginule djece u Domovinskom ratu, spomenik „Prekinuto djetinjstvo“ i to upravo u Slavonskom Brodu gdje je poginuo najveći broj djece u Hrvatskoj, njih 27. Hvala.
Ok. Hvala lijepa. To je jedna od najčudnijih sjednica koje sam ne sudjelovao, ne predsjedavao nego sudjelovao, pogotovo što se tiče replike koje idu direktno kao što sam rekao prije u stenogram i sada je na redu g. Vilim Matula. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani potpredsjedniče. Uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Mislim da je bilo potpuno jasno i iz govora kolegice Benčić, mi u klubu zeleno-lijevog bloka podržat ćemo prijedlog ovog zakona u prvom čitanju. I to ćemo primarno učiniti zato jer ovaj zakon vidimo kao antiratni zakon koji doduše dolazi sa zakašnjenjem od 25 g. ali ipak došao je u Hrvatski sabor. Vidimo ga i kao zakon koji može doprinijeti pomirenju i smanjenju podjela u našem društvu. Ovo je velik iskorak ali i pokazatelj zrelosti da smo nakon četvrt stoljeća kao društvo odlučili prepoznati, priznati i barem malo obeštetiti civile koji su stradali u ratu. Jednako tako želimo upozoriti da u ovom zakonu postoji puno prostora za unaprjeđenje. Dat ćemo podršku ovome zakonu u prvom čitanju u dobroj vjeri da će predlagatelj značajno poboljšati trenutni prijedlog zakona, ukloniti iz njega stereotipe, ukloniti odredbe koje mogu diskriminirati civilne žrtve rata, proširiti opseg prava koja smo kao društvo, kao država dužni dati onima koji su nevini, ni krivi ni dužni, koji su stradali od ratnog djelovanja. Također očekujemo da će se u konačni prijedlog zakona ugraditi mehanizmi da učinkovita provedba zakona, počne čim prije jer civilne žrtve rata su predugo čekale. Već uvodna preambula iz čl. 1. ne održava pravo stanje stvari, Hrvatska je u ratu pobijedila i u toj pobjedi, mi moramo biti velika, pobjeda je velika stvar, ne smijemo biti sitni, ne smijemo biti osvetoljubivi. Ovdje treba istaknuti da su nažalost i pojedinci, pripadnici naših postrojbi, koji su se borili u ratu, počinili ratne zločine. Ta činjenica danas više nije nikakav tabu, o tome danas postoje presude, kako domaćih sudova tako i međunarodnog kaznenog suda za bivšu Jugoslaviju. Ako želimo poštovati vladavinu prava, biti pravedni prema svim civilima, žrtvama rata, tu činjenicu moramo ugraditi u ovaj zakon jer ćemo u suprotnome eliminirate one civilne žrtve rata koje su stradale od naših snaga a time ne doprinosimo pomirenju već i dalje produbljujemo podjele u našem društvu. Rat je vrijeme kada se na obje strane rade i loše stvari. Ako želimo da ovaj zakon uistinu bude antiratni zakon, zakon koji će doprinjeti pomirenju, mi moramo priznati i vlastite pogreške u suprotnom ne doprinosimo ni pravdi ni istini. I pozdravljamo činjenicu da je predlagatelj u javnoj raspravi prihvatio prijedlog da se zakonom osigura i pravo na psihološku podršku žrtvama, stava smo da je potrebno u zakon jasno ugradit pravo na punu pravnu pomoć. Neprihvatljivo je da se civilne žrtve rata upućuje na Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći. Smatramo da bi kroz zakon trebalo osigurati povrat i naknadu parničnih troškova civilnim žrtvama koje su izgubile parnice u postupcima protiv RH. Brojne žrtve koje su pokrenule sudski postupak za naknadu nematerijalne štete zbog smrti bliske osobe nisu je ostvarile. Platile su visoke parnične troškove, a neke od njih zbog toga danas žive na rubu siromaštva, toliko.
Samo malo, ostanite ovdje imate repliku, gđa. Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Uvaženi kolega Matula, pa mislim da niste baš dobro ocijenili bit ovog zakona. Ovo nije antiratni zakon čija je bit pomirenje, bit ovog zakona je dodjela apanaža po volji i nahođenju ministra. I da, iako Hrvatska jest pobijedila u ratu, izgubila je u miru u procesu izgradnje kvalitetnih, neovisnih i pravednih institucija, a ovaj zakon bit će samo još jedan kotačić u takvom jednom nizu. Rekli ste da ćemo obeštetiti stradalnike, no ponovno je zakon tako krojen da ćemo jedne malo obeštetiti, jedne malo nećemo jer u proteklom razdoblju, proteklo je vrijeme, neki ljudi su izgubili svoje živote, neki ljudi su izgubili dokumentaciju, neki ljudi su izgubili ono što je potrebno da dokažu svoj status. Time ispravljanje nepravde radimo na način da stvaramo novu. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Da, u tom smislu zahvaljujem kolegice Orešković. Da, u svakom slučaju to je razlog zbog čega sam i rekao da ćemo mi podržati u ovom prvom čitanju i da vjerujemo da se ipak može poboljšati ovaj zakon i dalje i dalje sam uvjeren da ovaj zakon može pomoć i sa ovako velikim zakašnjenjem da ipak pokažemo pravu sućut, da pružimo ljudima pomoć i psihološku i pravnu. Imate brojne primjere za ljude koji su, potpuno su im uništene zgrade, nisu sve zgrade obnovljene, pa to svi znamo, a ljudi su dobili koju tisuću kuna za koju su mogli kupit možda dvoja vrata, a zgrade su im, kuće su im potpuno dignute u zrak, civili. Hvala.
Fala g. Matula, nemate više replika. Sad je na redu gđa. Sandra Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem vam se. Dakle, rekla sam da ću ovdje pojedinačno, evo prvo ću biti kratka i samo reći koje stvari mislimo da bi trebalo poboljšati u ovom prijedlogu zakona. Mi se načelno slažemo sa time da evo nakon 30.g. čekanja civilne žrtve rata napokon dođu na red i da apsolutno to pitanje treba regulirati i osigurati pristup osnovnim socijalnim i zdravstvenim uslugama, kao i pravnoj pomoći. Međutim, isto tako mislimo da su definicije nedostatne i na način na koji su opisane u ovom zakonu, pa tako primjerice kao što sam već spomenula definicija civilnog invalida iz Domovinskog rata koja kaže da je to osoba kojoj je organizam oštećen 20% zbog rane ili ozljede, najmanje 20%, koji je dobila primjerice uslijed zatočenja u logoru, zatvoru i drugom neprijateljskom objektu od strane pripadnika pomagača suradnika neprijateljskih vojnih i paravojnih formacija, dakle definira se i razdoblje, odnosno drugih događaja lišenja slobode u vezi s okolnostima iz Domovinskog rata. Dakle, mislimo da bi ovdje trebalo specificirati koje su te situacije ili jednostavno ne stavljati da se radi, tako detaljno pisat da se mora raditi o neprijateljskoj vojsci itd. nego onima koji jesu bili u situacijama lišenja slobode i pri tome dakle uslijed bilo da se radilo o zlostavljanju, mučenju ili drugim, drugim situacijama, dakle dobili 20%-tno oštećenje. Također smatramo da isto treba napraviti i u pitanju definicije dakle za osobe koje su u vezi s tim ratnim događanjima iz Domovinskog rata i to uslijed korištenja sredstava i metode kojima se izvode ratne operacije kao što su bombardiranje, eksplozije, zalutali metak itd., dakle tu moramo ako već idete u nabrajanje onda bi ili trebalo nabrojat sve situacije ili ne ići u nabrajanje nego nekom apstraktnom odredbom reći dakle oni koji su stradali usred korištenja bilo kojih ratnih metoda, s tim da ponavljam ne možemo ratnim metodama ili ratnim operacijama nazivati ono što u suštini predstavlja ratni zločin, a i to mora na, u ovom zakonu i te žrtve moraju biti po nama obuhvaćene. Isto tako dakle smatramo da bi bilo važno da s obzirom da se vjerojatno svi sjećamo činjenica da je tokom '90.-tih puno kuća i građana hrvatske nacionalnosti, ali i građana srpske nacionalnosti bilo minirano i namjerno oštećeno i to ne uslijed direktnih ratnih operacija. Smatramo da bi ovim zakonom trebalo uključiti naknade štete za tu uništenu imovinu terorističkim aktima od strane nepoznatih počinitelja koji su počinjeni u tom razdoblju od '91. do '95.g. Isto tako želimo skrenuti pažnju na problematičan čl. 77. koji regulira činjenicu da je kod civilne žrtve rata bolest nastala ili se pogoršala da je to potrebno dokazati medicinskom dokumentacijom koja potiče iz vremena zlostavljanja odnosno iz vremena od 30 dana nakon dostavljanja, još k tome ta dokumentacija se prizna samo ako su je izdala tijela RH. Dakle, već je i kolegica Jeckov ovdje napomenula da je bilo naravno situacija da su ljudi išli u prve bolnice, da je to nekad bio Bihać, da je to nekad bilo preko granice u Srbiji, dakle da nemaju nužno dokumentaciju iz Hrvatske. Isto tako kada se radi o nekim situacijama gdje ljudi nisu imali pristup zdravstvenim institucijama uslijed ratnih zbivanja, da možda zaista nemaju tu dokumentaciju u roku od 30 dana od kada je takva ozljeda nastala, mi to moramo uzeti u obzir, to su jednostavno bile činjenice života tada. Dakle, ne možemo ih na taj način isključiti ako to nemaju. I još jedna stvar koju bi željela podvuć. Meni se čini da zapravo ovdje nije bilo prijepora oko toga da li treba tretirati sve civilne žrtve rata jednako. Ono oko čega postoje strahovi jesu strahovi da će se zapravo okoristiti tim pravima oni koji na to pravo nemaju, dakle oni koji su sudjelovali u neprijateljskim borbama protiv RH i slažemo se s time da to treba spriječiti. Ono s čime se ne slažemo je pristup da sada ne omogućimo svim onim civilnim drugim žrtvama koji zaista trebaju tu vrstu pomoći zato što će se možda događati zlouporabe. Da, za zlouporabe možda trebamo staviti još neke osigurače u zakon, možda trebamo imati dobru kontrolu, možda trebamo kažnjavati one koji to zlouporabe, ali nemojmo zbog toga svima onima koji 30 godina čekaju uskratiti ona prava na koja su trebali imati pravo još prije 25 godina. Hvala vam.
Hvala gospođo Benčić, hvala. Sada je na redu g. Ante Prkačin koji je strpljivo čekao do sada, nije nikome replicirao, nije tražio povrede Poslovnika i evo ga sada predzadnji ima pravo na riječ sa zadovoljstvom. Izvolite.
Znači da ponovim zahvalnost, da nisam replicirao, nisam ispravljao krive navode, ali osvrnut ću se na ono što su govorili moji prethodnici jer pažljivo sam slušao. Zapravo žao mi je što ova kvalitetna rasprava pretvori se u veliku količinu demagogije, patetike pred sam kraj. Prijepor je sadržan u jednoj rečenici, prijepor je sadržan u naslovu, da je taj naslov, pažljivo sam dakle slušao posebno moje kolege iz klub Domovinskog pokreta i Suvereniste pa i predstavnike Mosta, oni zapravo nemaju ništa protiv plemenite ideje i nakane da se civilnim stradalnica Domovinskog rata da se o njima povede računa, ali gospodo postoji ozbiljna bojazan da se tu ne uključi još nešto. To je zapravo borba i sukob između jedne plemenite ideje i jedne nemoralne pa neću reć ideje nego nemoralne mogućnosti da ovo netko zloupotrijebi. I kada bi čini mi se u naslovu ovoga zakonskog prijedloga samo umjesto civilnih stradalnika Domovinskog rata, bili civilni stradalnici srpske i crnogorske agresije od '91.-'97., da bi to bilo puno lakše i da bi taj problem nevjerojatno lako riješen. Evo da se osvrnem malo, nema kolegice Orešković htio sam krenuti od nje, pošto ja nju i kolegicu Benčić često puta pohvalim kao kvalitetne zastupnice, kolegica Orešković je bila puno kvalitetnija u ove dvije replike negoli u prvom dijelu. Kolegica Benčić, ovo je bilo vaše prvo izlaganje u ime kluba, bio je jedan kvalitetan literarni uradak, ali da bi se donio kvalitetan sud o zakonu koji tretira ipak jel se osvrće na rat Hrvata i Srba, tu treba poznavati i malo više … da smo mi se tukli sa Slovencima, Mađarima, Austrijancima prihvaćam zakon ovakav kakav je, ali s obzirom da smo mi u sporu sa Srbima treba malo znati tu povijest, pa to je narod koji je u zadnjih 100 godina, ne bi ja sad širio neku antisrpsku propagandu, ali ja iznosim činjenice, u zadnjih 100 godina svi sukobi na Balkanu jedna strana je bila srpska, a druge su se mijenjale. Ja neću reći da je to zločinački narod, ali to je iracionalan narod, to je narod koji je započeo Prvi svjetski rat, to je narod koji je Drugi svjetski rat uveo u sasvim drukčijem obliku na prostor Jugoslavije, da nije bilo onog njihovog ludila od 27.7., sve bi drukčije išlo. Gospodo, u Drugom svjetskom ratu po statistikama Bugara je pred rat bilo 20 milijuna, Jugoslavene 18. Bugara pogine 20.000, a Jugoslavena milijun 20, 30 ili milijun i 50. To je narod koji je 1885.da vas ne davim poviješću, napao Bugarsku bez razloga, bez ikakvoga rezona, izgubio rat, doživio težak poraz, to je narod koji je napadao sve živo, to je narod kome kad naš premijer i hrvatska Vlada pruža ruku, ne ruku pomirenja jer o pomirenju još nema smisla govoriti, oni odgovaraju na način na koji su odgovorili prema Hrvatima u Vojvodini. Dakle, to je nešto o čemu treba stvarno povesti računa i, i, i. Ja mislim da će se ovaj zakon izglasati u ovom obliku u kome je predložen, a moj prijedlog bi bio ono što sam rekao u početku, ako je moguće samo promijeniti naslov da se ne radi o civilnim žrtvama Domovinskog rata nego da se radi o civilnim žrtvama srpsko-crnogorske agresije, da bi to bilo prihvatljivo svima jer to je zakon koji se jednako tiče državotvoraca u HDZ-u, u Domovinskom pokretu, Suverenistima, Mostu itd. Hvala vam lijepo.
… [[Upadica se ne razumije.]] Ne, nema replike. g. Stipo Mlinarić sada će završno govoriti u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Nema ga, gubi pravo. g. Željko Sačić u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista završno također. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] kolegice i kolege. Evo došli smo u jednom dramatičnom tonu do ipak jednog suglasja, a to je da se otklone svi zli jezici, sve klevete od vas kolegice i kolege odnosno kolege, kolegice su bile korektne, od vas kolege iz HDZ-a koji ste želili imputirati da mi hrvatski domoljubi u klubu Suverenista i Domovinskog pokreta i ostalih želimo zatvoriti vrata ostvarenju 30 godišnje borbe, žrtve, kalvarije hrvatskim stradalnicima u Domovinskom ratu. To su laži, to su klevete, to je nedostojno, to je čak i gospođa iznimno dobro gospođa Benčić primijetila, gospođa Dalija Orešković, iznimno g. Prkačin i mnogi, mnogi drugi kolegice i kolege iz SDP-a, to je laž, to je prva činjenica. Mi želimo, dapače mi vas osuđujemo, mi se zgražamo što ste bili neaktivni ovih 30 godina kako kolege iz SDP-a tako kolege iz HDZ-a što 30 godina ste držali na snazi jedan zakon koji nije omogućavao, moglo se to prije kada je kolegica Vesna Nađ rekla, kolega Fred Matić kad je on krenuo u to mogli ste biti konstruktivni pa reć što da, što ne i već smo mogli biti korak naprijed, ali nismo, sad smo tu di jesmo. I sad vi nas koji ukazujemo na ogromne probleme koje dragi Bog ga posao u Sabor g. Prkačin govori, opravdano vi nas osuđujete i govorite da smo budale, neznalice, da smo protivnici civilnih žrtava stradalnika, to ne smijete radit, to su laži. Dapače, naš je jedni problem, Deur, Ante kolega, pa žalosno je što to kolegice iz lijevo-zelenog bloka iz SDP-a više vide nego vi u HDZ-u da mi želimo pomoć nevinim žrtvama, neovisno nacije, boje kože nego ne želimo kako ispravno Bog ga blagoslovio g. Prkačin Stipe, Čipe, Stipe Mlinarić govori ne želimo da se tu provuku, a može se. Zakon ste nažalost napravili tako, niste svjesno, ja ne želim vjerovati da ste svjesno, ali da bi se dodvorili vašim koalicijskim partnerima ili ne znam kome na način da ste odškrinuli vrata da dođe. Pa nije badava Udruga specijalne policije iz Domovinskog rata za koje mogu reći uz gardiste najveći heroji koje je ovaj hrvatski narod stvorio, najtvrđe, najčvršće oružje koje smo imali po našim mladićima, kažu to su specijalist, nisu oni badava g. ministre vama dali primjedbu, g. Maras, ja sam to u amandman pretočio da smiju te zakonske odredbe konzumirati, ne pomagači oni koji su oružje nosili protiv RH čl. 5., nego oni isto tako koji su bili fina gospoda ovratnike bijel u sudstvu u takozvanoj, u miliciji takozvanoj, u SDS-u Raškovićevoj takozvanoj, koji su komadali Hrvatsku, a fina civilna gospoda iako i njemu je slomilo nogu, ruku, glavu, udario ga geler negdje kad je bježao ko zna gdje. Takvima mi ne smijemo dati dragi, to je cilj ovog zakona, protiv toga se borimo. Zatim, zatim borimo se protiv određenih stvari koje kolega Matula želi stvoriti i kolegica Benčić, oni žele, nažalost u dobroj vjeri, ali potpuno pogrešno, nefunkcioniranje pravnog sustava u RH kaznenog prava. Vi želite potpuno nepotrebno žrtve ranih zločina, žrtve terorizma su žrtve terorizma i ratnog zločina ne civilne žrtve Domovinskog rata. Pa o čemu govorimo, ne možete njih staviti u red sa djetetom koje je ubijeno nevino ili na srpskoj ili na hrvatskoj strani. Onaj koji je ubijen u nekom ratnom zločinu u terorizmu on se treba rješavati u skladu sa pravnim poretkom RH, mimo odredbi g. Medved ne možete u isti rang stvarat žrtve terorizma i civilne žrtve stradalnike Domovinskog, to se mi protivimo i to ću vam reći. Znači, izvolite [[Upadica Radin: Hvala, vrijeme.]] u ovih mjesec dana promijenite, dva kad već hoćete [[Upadica Radin: Hvala.]] prihvatite amandmane koji to onemogućavaju onda ćemo razgovarat. A žrtvama civilima hrvatskim i ostalim ćemo [[Upadica Radin: Gospodine Sačić, vrijeme, hvala.]] dati prolaz. Hvala lijepo.
Hvala, hvala, hvala, hvala. I na kraju g. Miro Bulj, Klub zastupnika Mosta završno.
Kolegice i kolege. Civilne žrtve se ne smidu zaboraviti i o njima tribamo pričati. Tribamo donositi zakone ne danas, ne jučer nego prije 20, 25 godina, to su žrtve od velikosrpske četničke agresije i niti jedna granata od te agresije nije birala svoje žrtve, nije birala orkan kad je pada po Zagrebu tko je koje nacionalnosti, ko je koje rase, ko je muško, tko je žensko nego jednostavno velikosrpska agresija napravila velika zla na ovome području. I naravno da ovdje niti jedan saborski zastupnik nije protiv toga zakona. Međutim, međutim, čl. 2. se omogućuje da ljudi koji su van granice a uto vrijeme su živjeli u Hrvatskoj, kako sada oni koji su npr. u Srbiji, mogu ostvariti to pravo. Ne govorim o civilima, ja govorim o četnicima koji su napadali Hrvatsku. Kako, to je glavni problem, kako ministre? I temeljem čega osim što ste vi naveli da će policija i ostale institucije to provjeravati? Imate li popis agresora? To je ključno pitanje. Imamo li registar agresora? Jer četnici ne smiju dobiti ovim zakonom pravo na mirovine, niti jedan. Oni ne smiju dobiti. A ovaj zakon gdje je sumnjiv taj članak, nadam se da ćete do drugog čitanja to promijeniti. Ništa drugo se ovdje ne radi o ničemu. Ni provokacije gđe. Jeckov, vaše koalicijske partnerice, ne mogu nas od te humane, bitne stvari, to je, mislim svi smo mi ovdje saborski zastupnici, ljudi i te žrtve, ja osobno u Sinju ima dečko koji sa 12, 13 g. je izgubio obe noge na vojnom strelištu, poligonu Kukuzovac, obe noge. Naišao na mine koje su protiv svih konvencija postavljene i za ograde na tom strelištu na početku rata. Znači poznam te ljude, znam te ljude. I ti ljudi tribaju pomoći, tribaju zakon, tribaju sva prava, oni su žrtve velikosrpsko četničke agresije. I niti jedna granata ne može izabrati svoju žrtvu. Nije ni ... [[Govornik se ne razumije.]] ali da oni koji su uzrokovali, koji su vršili agresiju i oni koji su napravili zla, tribamo sve napraviti ministre, uvažene kolegice i kolege, da ti ljudi ne ostvare to pravo. To je vrlo jednostavno. I naravno da ćemo u drugom čitanju dati amandmane. Zakon o civilnim žrtvama Domovinskog rata u naslovu mora spominjati velikosrpsku agresiju. Civilne žrtve od velikosrpske agresije. Jer Savo Štrbac će to vrlo brzo okrenut, na kraju će ispast da je Domovinski rat, Domovinski rat je posljedica velikosrpske agresije, nikome tada nije bilo do rata, Hrvatima u to vrijeme nije bilo do rata. Hrvatima je na referendumu dana mogućnost da se odlučimo o samostalnoj državi. Krivac za sve ovo je velikosrpska agresija. I ode je jednostavno, ode nema uopće tenzija i s ovim se ne smite tezgariti, ni politički ni bilo kako, ovo je bitno pitanje, ovo je strašno bitno pitanje. Da se bilo na koji način dozvoli agresoru da ostvari pravo s ovim zakonom. A ima nekoliko članaka koji to omogućava. I otvoren je prostor jer nemamo registar agresora. Ponovit ću još jednom, to sam rekao i u ime kluba, na početku rasprave, da imamo zločince koji šetaju i ulicama Vukovara, poglavito Vukovara i drugih gradova, njihove žrtve ih gledaju koje su silovane, koje su maltretirane, koje su, oni šetaju. Je li možda institucije, DORH, sudovi, jesu odradili svoj posao? Nisu. Da zakon ali nikako da se provuču agresori kroz ovaj zakon i da ostvare ovo pravo. Hvala lijepa.
I sada potpredsjednik Vlade i ministar hrvatskih branitelja, g. Tomo Medved će dati svoje završno izlaganje, završne misli na današnju raspravu i nemojmo zaboravit, to je tek prvo čitanje. Hvala lijepa.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Želim vas se zahvaliti na sadržajnoj raspravi, na osvrtu, na cjelokupan tekst zakona, u nekim trenucima je možda rasprava bila za određeni stupanj u nastupima, možda malo borbenija ali vjerujem da svi koji ste sudjelovali u raspravi, da ste upravo na ovom tragu što je rekao zastupnik Miro Bulj. Dakle ja ću vam kao predlagač potvrditi ove riječi. Dakle, pozivam vas da zaista temeljito iščitamo ovaj predloženi tekst zakona, pozivam vas da svojim prijedlozima doprinesete još kvalitetnijem zakonu, vjerujem da nam cilj isti. Dakle, nažalost previše je godina prošlo otkad obitelji očekuju od RH, očekuju od hrvatskoga društva satisfakciju i razumijevanje za žrtvu koju su podnijeli u Domovinskom ratu. Ponovit ću, ovo nije ni na koji način i ničiji, apsolutno ničiji utjecaj osim politike Ministarstva hrvatskih branitelja i Vlade RH. Ovaj zakon smo najavili 2017. g., započeli smo ga raditi u partnerstvu sa udrugama, radili smo ga temeljito. Paralelno sa pisanjem zakona, radili smo i pripremu. Radili smo administrativne pripremne radnje kako bi bili sigurni da onog trenutka kad se zakon donese, bili pripravni u potpunosti ga implementirati da ne bude poteškoća, bili pripravni da se ograničimo i onemogućimo bilo kome ko ne može i ne smije konzumirati ovaj zakon, da ga može konzumirati. Dakle, na tom tragu ponovit ću, izdvojit ću Memorijalni centar Domovinskog rata koji vodi dr. Ante Nazor ima evidenciju svih postrojbi kako paravojnih tako i postrojbi tzv. JNA ili milicije koja je sudjelovala u agresiji na RH. Ponovit ću, naše policijske uprave u protekle dvije godine na naše traženje dostavili su ministarstvu sve smrtne slučajeve, sva ubojstva, sve nesretne slučajeve, sve prometne nezgodne koje su se dogodile za vrijeme Domovinskog rata na teritoriju njihove nadležnosti. Kada bi vam u najkraćim crtama dao samo preslik onog što se događalo na slobodnom teritoriju, kada bismo vidjeli koliko je to predmeta koji se mogu dovoditi u svezu, koji su izravno vezane za velikosrpsku agresiju i oni predmeti i ona stradavanja koja se mogu dovesti u vezu s okolnostima Domovinskog rata jer kako drugačije postaviti predmet, dakle i potpuno je jasno dijete u Slavonskom Brodu neprijateljsko zrakoplovstvo raketira ili topništvo i ubija djecu. Ali imamo situaciju da dijete u Varaždinu, u Koprivnici uzima vatreno oružje koje je otac donio sa bojišta ili bombu, aktiviraju i dolazi do nesreće. Jasno je da nije bilo velikosrpske agresije, da nije bilo Domovinskog rata da ne bi bilo ni te bombe i to dijete i to stradavanje se dovodi u vezu s Domovinskim ratom. Koliko je ovo složena tematika i koliko smo mi u protekle tri godine u ministarstvu proanalizirali konkretnih slučajeva, konkretnih predmeta kako bismo iznjedrili ovakav tekst, svo vrijeme vodeći računa o tome da ispunimo temeljnu misiju, temeljni cilj, napravimo prijedlog zakona koji će dati odgovor, obeštetiti i dati satisfakciju civilnim žrtvama Domovinskog rata, ali s druge strane ograničiti i onemogućiti bilo kome ko ne smije konzumirati taj zakon, bilo to pripadnici tzv. postrojbi JNA, paravojnih postrojbi, dragovoljačkih postrojbi, bilo to njihovi suradnici, bilo to njihovi pomagači ili bilo to neke treće osobe o kojima je govorio ovdje zastupnik Sačić koji su na neki način radeći protiv RH činile štetu. Nije jednostavno pronaći formulacije gdje će sve te osobe biti ograničene u mogućnosti konzumiranja tog zakona i za to vrijeme koje je pred nama između dva čitanja vas pozivam sve da zaista uvijek u prvom licu imamo pred sobom one žrtve i njihove bližnje koji od nas to očekuju, da donesemo najkvalitetniji mogući zakon i tolike godine poslije da ispravimo tu nepravdu. A s druge strane da iako smo se ovdje mogli ste vidjeti u uvodnim odredbama zakona jasno referirali na Deklaraciju iz Domovinskog rata u kojoj je jasno pobrojano okolnosti tko je izvršio agresiju na RH, dakle jasno stoje sve te klauzule. No ukoliko vi cijenjene zastupnice i zastupnici između dva čitanja vidite prostor za dodatno osnaživanje ovog predloženog teksta, razmotrit ćemo i analizirati sa jednim ciljem, naglašavam da donesemo kvalitetan zakon koji će biti ispravljanje nepravde prema civilnim žrtvama Domovinskog rata. Evo ja vam se zaista zahvaljujem ovog trenutka i za onaj prvi prijedlog izmjena i dopuna i za ovaj drugi prijedlog zakona, dakle ovdje smo nekakvih već više od 12 sati, prema tome evo hvala vam na aktivnoj ulozi, na aktivnoj raspravi i vjerujem da ćemo zajedno pronaći najbolji tekst koji će biti odgovor na izazove da definiramo konačni tekst zakona i da odgovorimo i damo satisfakciju u tim najtežim stradalnicima Domovinskog rada. I tu ću još jednom posebno izdvojiti onih tisuću obitelji čije bližnje i danas tražimo neumorno, svakodnevno, ali pomozimo im barem u toj mjeri da ih dodatno ne ponižavamo da moraju svoje bližnje proglašavati mrtvima da bi ostvarili materijalni status odnosno da bi uopće ostvarili status. Dakle, imajmo na umu sve te specifičnosti, složenosti i sve one složenosti koje su bile u Domovinskom ratu, a mi svjedoci jako dobro znamo sve te moguće složenosti i sve moguće izazove koji su ovdje sad u kontekstu pisanja odnosno donošenja ovog zakona. Evo ja vam se još jednom zahvaljujem i vidimo se.
Hvala lijepa. U 23 sata i skoro 23 minute zaključujem raspravu i sutra nastavljamo ko što sam rekao prije u 9,30 sa Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pružanju usluga u turizmu. Znači ne više rat nego rad. SJEDNICA PREKINUTA U 23:23 SATI G. Domagoj Hajduković iznosit će stajalište Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.