Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Tražim stanku u ime kluba MOST-a od 10 minuta o Prijedlogu zakona o koncesijama koji se danas, koji je prošao drugo čitanje. Hvala lijepa.
Dobro, hvala. Kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. U ime Kluba zastupnika Živoga zida i SNAGA-e tražim stanku od 10 minuta kako bih progovorio o najnovijem izvješću EUROSTATA o životnom standardu u Hrvatskoj.
Hvala. Da li se još netko javlja za stanku? Kolega Maras.
Hvala lijepo. U ime Kluba zastupnika SDP-a tražim stanku vezano uz mnogobrojne unutarnje političke nelogičnosti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Dobro, evo sada ćemo, dati ćemo stanku. I kolega Bačić se još javio.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. U ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim stanku od 10 minuta vezano za Zakon o koncesijama.
Hvala lijepa. Evo samo jedna informacija prije stanke. Znači nastaviti ćemo u 9,47 minuta. Od sutra, sukladno odluci predsjedništva je novi raspored sjedenja. Svi ćete dobiti danas tijekom dana informacije gdje se sjedi, pa vas molim da od sutrašnjeg dana budete na svojim mjestima. Sada je znači stanka do 9,47 minuta. Hvala. STANKA U 9,35 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Prvi se za riječ javio kolega Miro Bulj u ime Kluba zastupnika MOST-a. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, prošli tjedan smo raspravili udrugom čitanju Zakon o koncesijama, tada smo u ime kluba MOST-a tražili treće čitanje a također, javnu raspravu, također to traže i brojni građani, udruge, na otocima i priobalju. Tako je jučer bio i organiziran, pravičan prosvjed. Jedini način da se zaštiti javno i opće dobro, je jasan Zakon o koncesijama. Međutim ovim zakonom koji je predložen prošao drugo čitanje, jednostavno je onemogućeno da se u posebnim zakonima o vodama, pomorskom dobru i drugim dobrima, jednostavno se mora prilagoditi ovom zakonu, zbog toga moramo ići u treće čitanje i nadam se da će se ići u treće čitanje, jer doznajem da ima nekakvih izmjena i u većini koja je branila prošli tjedan ovu mogućnost trećeg čitanja i javne rasprave. Što je tako loše u ovome zakonu da ponovimo o koncesijama? Koncesije se, svi znamo, daju na djelatnost, na radove i usluge, no Zakon o koncesijama predviđa mogućnost upisivanja založnoga prava od strane financijskih institucija na koncesiju. Založno pravo od strane financijskih institucija na koncesiju, tj. hipoteku, koju upisuje banka na kredit koji bi dala koncesionaru za njihovu investiciju i područje koncesije. To je npr. kao Zlatni rat, treba te biti dobri sa županom, to vam je dovoljno. Trebate imati tvrtku na koju ne trebate imati niti jednog zaposlenog, i možete biti čak u minusu niti kunu, i on vam dodijeli to javno dobro, protiv interesa lokalne samouprave jer je županija donijela tu odluku o koncesiji, a lokalnu samoupravu kojoj je interes od pomorskog dobra da se razvija, da se na taj način uključi, ne samo kroz taj Zakon o koncesijama, nego njihovo prirodno da se uključe u razvoj svog mjesta i ono što je najbolje. Da početak, šta bi nam investitor bez ikakvog kapitala? Znači, ovaj zakon je loš, a vidljivi primjer je santa i vrh leda koncesija a to vam je kao što svi znamo, Zlatni rat. I također, imamo isto jedan veliki problem, znači kada možete dati koncesiju nekome druge. Znači dobijete koncesiju natječajem, i vi slobodno date nekom drugome koncesiju, npr. Studenu vodu, sad je koncesionar Todorić, i on može dati vodu kome god želi. Strancu, vlasniku, suvlasniku. Znači moramo koncesijama zaštiti i to je on što javnost traži, šta traže otočani, šta traži cijela javnost. Javnost, građani, su zainteresirani, lokalne zajednice i udruge jer nisu uključene u stvaranju zakona i ovih zadnjih studija koji se na neko područje proglašava pogodnim za koncesiju i odabir koncesionara i kontrole koncesija. Treba naglasiti da kod koncesionara pomorskog dobra se radi na područja gradova na moru, o centru gradova, gdje nemaju ti ljudi pravo doći na luke, sike, plaže, nemaju pravo doći građani. Pa to je nama dao za pravo da mi bez tih ljudi ili u Zagrebu ili u Splitsko-dalmatinskoj županiji, Dubrovačkoj, bilo gdje odlučujemo bez lokalnih samouprava? Lokalne samouprave su dužne i mi smo dali i amandmane, međutim, tražimo još jednom javno i glasno da je to prirodno dobro ljudi koji žive i koje trebaju taj potencijal koristiti, a nikako ni sa Zrinjevca ni sa Markova trga, jedino odlučivati ni županije, odlučivati o pravima tih ljudi koji žive na tome području. Njihovo pravo i ustavno pravo je da se tim ljudima dozvoli da imaju svoje stavove, pa čak i referendumska pitanja tu bi bila dobra. Mi tražimo da Zakon o koncesijama, znači ide u treće čitanje, da se ide u njegovu izradu, pa da se uključi zainteresirana javnost, ja očekujem da će kod nas saborskih zastupnika, koje su građani izabrali i doći do svijesti, da ti ljudi lokalne samouprave i gradovi, kao i stanovnici tih gradova lokalnih samouprava, otoka i priobalja, također i poljoprivrednih zemljišta gdje su lokalne samouprave, imaju pravo odlučivati o svojim dobrima jer oni znaju kako se najbolje upravlja. Njihova ljudska i ustavna prava se ne smiju onemogućavati, njihovo prava na odlučivanje je Ustavom zakazano, člankom 70. Tražimo da Hrvatski sabor i Vlada poštuju hrvatski Ustav i Arhušku konvenciju koja ovim zakonom predloženim, jednostavno je, ne samo što se ne poštiva, nego apsolutno narodu je oduzela kompletno odlučivanje a u interesu pojedinaca kao što je Zlatni rat, taj brački vrh na santi leda. Hvala lijepo.
Hvala vam. Druga rasprava, uvaženi kolega Branimir Bunjac, Klub zastupnika… … [[Upadica se ne razumije.]] Što? U ime kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Prošli tjedan izišla je najnovija statistika EUROSTAT-a, koja se bavi životnim standardom stanovnika članica EU i prema najnovijim rezultatima Hrvatska je pala za još jedno mjesto, prestigla nas je Rumunjska i trenutno se nalazimo na 27 ili pretposljednjem mjestu odnosno iza nas je još samo Bugarska. Vjerujem da vas ne trebam podsjećati da je Hrvatska 1990. godine, početkom devedesetih bila pojam za sve zemlje postkomunizma. Ne tako davno još 2007. godine naša prednost pred ostalim zemljama bila je izrazita. Imali smo puno bolji standard od Litve, od Latvije, od Mađarske, od Poljske, od Rumunjske čak za 30%. A danas svi oni od nas imaju standard bolji za 30%, pa čak nas i ta Bugarska koja se nalazi iza nas ubrzano dostiže. Da stvar bude zanimljivija prestigla nas je po standardu čak i Turska, a ubrzano nam se približava i Makedonija. To se sve dešava zato što u Hrvatskoj nema reformi, što se dogodio pad povjerenja potrošača, što imamo loše rezultate Zagrebačke burze, što imamo loše pravosuđe, zato što se dopušta utajivačima poreza da nam se smiju u lice, zato što se ništa ne poduzima protiv onoga tko je dozvolio da mirovinski fondovi kupe 750 milijuna kuna dionica bezvrijednih Agrokorovih, zato što se ništa ne poduzima protiv onih banaka pod sanacijskim upravama koje daju kredite gazdama zato što se ništa ne poduzima protiv onih koji su davali kriminalna jamstva u iznosu 90 milijardi kuna dok radnici Agrokora rade za minimalac, zato što je zdravstvo u dugovima u iznosu 8 milijardi, zato što se državni službenicima duguje između pet i šest milijardi, zato što imamo aerodrome koji ne rade uslijed turističke sezone. Imamo javni prijevoz koji je postao skuplji od taksija, cestarine koje su bez premca u Europi, iseljavanje mladih i nedostatak radne snage. Umjesto da rješava probleme naša Vlada slavi smjenu MOST-ovih ministara, naša Vlada slavi razbijanje Hrvatske narodne stranke, naša Vlada se hvali uhićenjem nekoliko maloljetnika i starijih punoljetnika u Supetru, naša Vlada progoni mlade ljude zbog objava na Facebooku i to nastavlja kao prvorazrednu vijest. Naša Vlada zaoštrava odnose sa Rusijom, naša Vlada mijenja osmoga ministra u osam mjeseci od imenovanja. To je dakle Vlada koja nema hrabrosti napraviti pravoga reda, koja nema hrabrosti smijeniti odgovorne za loše stanje, koja nema hrabrosti procesuirati prave, a ne sitne kriminalce, koja nema hrabrosti slomiti dužničko ropstvo, sniziti cijene hrane i zaštititi domaću proizvodnju. S obzirom na takvo stanje Hrvatska može očekivati da će uskoro po standardu postati najlošije plasirana država EU što je doista žalosno. Naše je mišljenje da Hrvatska mora biti bolja ne samo od Bugarske, nego od svih post komunističkih zemalja jer za to imamo sve preduvjete. Imamo zemlju, imamo vodu, imamo more, imamo ljude, imamo klimu, imamo povijest i tradiciju. A ako ova Vlada ne zna iskoristiti te potencijale, ako ne zna iskoristiti sve one predivne mogućnosti koje nam daje naša Hrvatska, onda bi bilo najpoštenije i najodgovornije da se sama makne. Hvala lijepa.
Treća rasprava je ona Kluba zastupnika SDP-a i kolege Gordana Marasa. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Imamo danas u Hrvatskoj katastrofalnu Vladu i vlast, vjerojatno najgoru koju smo do sada imali. Zbog čega vrlo jasno je svim građanima Republike Hrvatske jer je najnesposobnija i premrežena najrazličitijim interesima koje se ljudi uopće mogu sjetiti. Kada bi bio grub rekao bih da mi ova Vlada izgleda i liči na Frankenstein Vladu. Zbog čega? Zbog toga kako je konfigurirana. Pogledajte većinu, vlast kakvu imamo, tko je tu sve u toj družini, tko je dignuo ruku, na koji način to funkcionira, kako je to kupljeno, kako je ja bih rekao izdana volja birača. Drugo zbog štete i horora koji radi, a vidjeli smo ovih dana koji su svi problemi koji muče našu zemlju. Zbog interesa koji vode vidjeli smo sada i da je 8 ministara promijenjeno da bi jedan ostao. I naravno zbog nerada i rezultata koji se uopće ne da se ne naziru, nego ih nema ni u tragovima. Vlada je na kraju krajeva vidimo danas u medijima odustala i od kupnje INA-e. Znači premijer Plenković je lagao hrvatsku javnost. Odustaje se od kupnje INA-e i ono je bio božićni PR performans koji je trebao ljudima uliti lažnu nadu, a na kraju se neće desiti ništa. Što se koncesija tiče pozivam sve građane RH da se tome odupru. Danas ćete vidjeti prolongaciju glasovanja, ali to ne znači ništa. To znači da premijer Plenković čeka trenutak kada će provesti svoj naum i kada će dopustiti privatnim interesima da gospodare našim prostorom na način na koji su to htjeli napraviti na otoku Braču i na bolskoj plaži. Znači nemojte odustati kao što nećemo odustati ni mi zastupnici u Hrvatskom saboru od inicijative prosvjeda, inzistiranja, traženja da se ide u treće čitanje i ovo odgađanje glasanja ne znači ništa. Drugo, želim ovdje vrlo jasno hrvatsku javnost upoznati o kakvom se kolopletu interesa u Vladi radi na jednom jednostavnom primjeru. Europska komisija odlučila je pokrenuti proces na sudu EU vezano uz neprovođenje direktive koja bi postrožila Zakonsku regulativu, vezanu uz reviziju. RH, ministar Zdravko Marić, premjer Andrej Plenković, su morali postrožiti direktivu vezanu uz reviziju velikih tvrtki do 17.6.2016. godine. Zbog čega to nisu napravili? Da li itko u ovoj sabornici uopće ima sumnju zbog čega to nisu napravili? Ukoliko ima, jer vidim par ljudi se interesira, pa nisu napravili, kako Agrokor ne bi dobio 2016. godine strožu reviziju i kako informaciju o stanju u Agrokoru ne bi znali ranije. Europska komisija i to je paradoks, mi svaki tjedan ovdje u Hrvatskom saboru, usvajamo određene direktivne i to su oni postupci koji idu ubrzanom čitanju, u 2 čitanja, kako bi se što prije direktivne usvojile. Jedino ovu direktivnu smo izbjegli na taj način usvojiti. Zdravko Marić, Andrej Plenković, nisu htjeli ovu direktivnu usvojiti, kako ljudi u Hrvatskoj ne bi znali istinu o Agrokoru. I to je ono što sam vam govorio. Interes koji je isprepleten do temelja ove Vlade. Čudim se ljudima koji je podržavaju, jer na karaju će i oni biti odgovorni za sve ono što će se oko Agrokora i svih neugodnih i loših situacija u Hrvatskoj desiti. Neki imaju ove motive, neki imaju one motive, najčešće su to sitni trgovački motivi, kako bi se omogućilo HDZ-u da nastavi pelješiti ovu zemlju. Molim vas gospodine predsjedniče, to sam već 3 puta rekao u ovoj sabornici, dopustite osnivanje i raspravu Istražnog povjerenstva u Agrokoru. Zbog čega HDZ, blokira osnivanje Istražnog povjerenstva u Agrokoru? Tražimo da se to stavi odmah na dnevni red, da se raspravi i da počnemo o tome raditi. Hvala lijepa.
Hvala kolega Maras. Znadete i sami da je o poslovniku dužnost predsjednika Sabora, da tu točku stavi tijekom ove sjednice, dakle, drago mi je da ste vi odlučili da je hitno, ja ću to razmotriti. Hvala vam lijepa. I zadnja rasprava je uvaženi kolega Branko Bačić, Klub zastupnika HDZ-a.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, pa evo ja ću u ime Kluba HDZ-a, reći nekoliko riječi o Zakonu o koncesijama i svim ovim događanjima koji se posljednjih dana odvijaju u Hrvatskoj, a navodno su sa povezane Zakonom o koncesijama. Prije svega nekoliko riječi o Zakonu o koncesijama. Moram reći da mene čudi neznanje ili politikantstvo pojedinih kolega zastupnika koji pokušavaju kanalizirati zabrinutost mojih sugrađana, otočana, a i drugih građana koji žive uz more u RH. I to povezivati sa ovim prijedlogom, konačnim prijedlogom Zakona o otocima, Zakona o koncesijama, koji je prošli tjedan raspravljen u Hrvatskome saboru. Dakle, nekoliko najprije riječi o Zakonu o koncesijama. Zakon o koncesijama se usklađuje sa Europskom direktivnom iz ožujka 2014. godine, to lijepo piše u onom obrazloženju zakona i prema toj direktivni RH, dužna ga je uvrstiti u svoje zakonodavstvo u roku 2 godine, dakle do, bili smo to dužni napraviti do ožujka prošle godine. Kao što znate nismo napravili, nismo još napravili i s toga je Vlada i provela proceduru donošenja tog zakona. Pa je napravljen prijedlog zakona koji je temeljen na raspravi sa za interesiranom javnošću koja je odrađena u ožujku i travnju prošle godine. Rasprava sa interesiranom javnošću je napravljena i tada se moglo o svemu ovome, tada u tom proceduri govoriti. U međuvremenu, nakon završene rasprave u veljači ove godine smo raspravili zakon u prvom čitanju. Usvojili ga gotovo jednoglasno ovdje u Hrvatskome saboru, sa 117 glasova za, 2 protiv i 4 suzdržana. Ni tada nije bilo riječi o eventualnom koncesioniranju plaža i pomorskog dobra. Na temelju tog prvog čitanja i prijedloga i sugestija i rasprave, Vlada je Saboru predložila konačni prijedlog zakona na kojega onda jasno dolaze sve ove primjedbe koje su proistekle iz koncesijoniranja plaže Zlatni rat. Ovdje jasno u ime Kluba HDZ-a želim reći da je Zakon o koncesijama krovni zakon koji definira postupanje sa koncesijama u svim djelatnostima u RH, ali koncesioniranje pomorskog dobra, što uključuje i plaže, obalu, luke, temelji se na sektorsku zakonu, Zakonu o pomorskom dobru, koji na žalost, već dugo dugo vremena je u pripremi, a još nije ugledao svjetlo dana i još nije došao i usvojen kao konačan prijedlog zakona, zakona u Hrvatskome saboru. Prema tome, da je ovaj Zakon o koncesijama temelj za koncesioniranje plaža, pa tako i Zlatnog rata na Braču, ne bi se onda bilo dogodilo ovo o čemu mi danas ovdje govorimo. Naime, cjelokupni proces i postupak koncesijoniranja plaže Zlatni rat, rađen je na temelju Zakona o pomorskom dobru, ne na temelju Zakona o koncesijama, to je važno za istaknuti. Prema tome ne možemo zbog greške u tom postupku, svoje primjedbe, iznositi na ovaj zakon, jer ta greška koja je nastupila prilikom tog zakona, prilikom koncesijoniranja plaže Zlatni rat, temeljena je na Zakonu o pomorskom dobru i na temelju tog zakona je provedena procedura. Prema tome, nama je ovaj zakon usvojiti, a kako se ne bi događale eventualni propusti, prilikom koncesijoniranja pomorskog dobra, trebamo napraviti novi Zakon o pomorskom dobru i to je ono što Vlada treba dostaviti. Prema tome, dobro bi bilo da kada raspravljamo o Zakonu o koncesijama, onda govorimo o svim onim, o koncesioniranju svih onih djelatnosti i prostora RH koje se temelji na Zakonu o koncesijama. A kada govorimo o drugim koncesijama, primjerice pomorskog dobra, onda moramo tražiti donošenje novog Zakona o pomorskom dobru i Uredbe o postupku koncesioniranja pomorskog dobra. Prema tome, razumijem zabrinutost mojih sugrađana koji iskazuju nezadovoljstvo pojedinim postupcima koncesioniranja na pomorskom dobru, ali to nezadovoljstvo ne proizlazi iz dobrog ili lošeg Zakona o koncesijama nego iz činjenice da nismo još u Hrvatskome saboru donijeli odgovarajući Zakon o pomorskom dobru [[Upadica Predsjednik: Hvala.]] omogućiti kvalitetno zakonito koncesioniranje pomorskog dobra i zaštitu [[Upadica Predsjednik: Kolega Bačić, vrijeme isteklo.]] interesa RH na pomorskom dobru. Hvala.
Hvala i vama. Ovim smo iscrpili glasovanje i prelazimo na: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima, drugo čitanje, P.Z. broj 59. Još jednom podsjećam, dakle u pola dva bit će sjednica Odbora za vanjsku politiku i europske poslove, u 15,00 sati glasovanje o kandidatkinji za novu ministricu vanjskih i europskih poslova i nakon toga rasprava i glasovanje o novom kandidatu za potpredsjednika Hrvatskoga sabora i nakon toga nastavak rasprave o Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o strancima. Predlagatelj ovog zakona je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava, članka 171. Poslovnika u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prijedlog akta primili ste otpremom Sabora. Ovaj zakon raspravljat ćemo sukladno odredbama Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za Hrvate izvan Hrvatske. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina te zastupnik Veljko Kajtazi. Molio bih predstavnika predlagatelja da dodatno obrazloži prijedlog. Tu je gospodin Žarko Katić državni tajnik u MUP-u. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovane gospođe zastupnici, poštovana gospodo zastupnici. Ukratko ću vam iznijeti razloge za izmjene prijedloga Zakona o strancima i izmjene koje su nastupile između prvoga i drugoga čitanja. Područje ulaska boravka i rada stranca u RH uređeno je Zakonom o strancima koji je u primjeni od 1. siječnja 2012., a pretrpio je jednu značajnu novelu u 2013. godini neposredno prije ulaska RH u punopravno članstvo EU. Zakon o strancima sadrži odredbe vezane za ulazak stranaca u RH, vizni sustav RH, rad stranaca, kratkotrajni privremeni i stalni boravak stranaca u RH u okviru kojih su regulirani posebice instituti spajanja obitelji, srednjoškolskog obrazovanja i studiranja te znanstvenog istraživanja u RH, zatim zakon sadrži posebne odredbe koje se donose na državljane država članica Europskog gospodarskog prostora i članove njihovih obitelji, odobrenje europske plave karte visokokvalificiranim strancima, kao i reguliranje statusa stranca koji imaju odobren stalni boravak u državi članici Europskog gospodarskog prostora. Inače je Zakon o strancima usklađen ukupno sa 22 direktive, preporuke, odluke i rezolucije europske pravne stečevine. Međutim naklon stupanja na snagu ovog Zakona o strancima i njegove novele 2013. donijete su tri nove direktive koje je potrebno prenijeti u nacionalno zakonodavstvo, prvenstveno kroz ovaj zakon. Radi se o sljedećim direktivama, Direktiva 2014/67/EU od 15. svibnja 2014. godine o provedbi Direktive 96/71/EZ o upućivanju radnika u okviru pružanja usluga i izmjeni Uredbe br. 1024/2012 o administrativnoj suradnji putem informacijskog sustava unutarnjeg tržišta. Zatim Direktiva br. 2014/36/EU od 26. veljače 2014. godine o sezonskim radnicima i naposljetku Direktiva 2014/66/EU od 15. svibnja 2014. godine o strancima premještenim unutar društva. Za sve ove direktive kao što sam rekao prošao je rok za usklađivanje zato ih je potrebno prenijeti u naše zakonodavstvo. O prijedlogu Zakona o strancima provedena je rasprava u prvom čitanju koja je zaključena 17. siječnja 2017. te je prijedlog zakona 24. siječnja upućen Vladi RH radi pripreme za drugo čitanje. Sve primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi pozorno su razmotreni te je taj prijedlog zakona dorađen u dijelu u kojem su se iznesene primjedbe mogle prihvatiti. Najkraće ću reći o izmjenama koje su dakle u konačnom prijedlogu zakona, razlici između znači prvog i drugog čitanja. Direktivom o upućenim radnicima omogućiti će se uspostava zajedničkog okvira odgovarajućih odredbi mjera i kontrolnih mehanizama potrebnih za bolju i ujednačeniju provedbu primjenu i izvršavanje u praksi Direktive 96/71/EZ uključujući mjere za sprječavanje i kažnjavanje svake zlouporabe i zaobilaženja važećih pravila. Jednako tako uređeno je izdavanje dozvola za boravak i rad za sezonske radnike i osobe koje su premještene unutar društva a koje će se izdavati po godišnjoj kvoti dozvola koje donosi Vlada RH osim u slučaju dugoročne mobilnosti kod stranaca premještenih unutar društva kada dolaze iz druge države članice kao i ostala pitanja kao što su zajamčena prava sezonskih radnika i stranaca premještenih unutar društva, zatim pitanje prestanka važenja dozvola itd.. Kada govorimo o sezonskim radnicima, riječ je o onim radnicima koji, dakle čiji rad i potreba za radom ovisi o pojedinim godišnjim dobima i o nedostatku te rade snage unutar hrvatskog tržišta rada kao što je recimo turizam i ugostiteljstvo, poljoprivreda i šumarstvo. Sljedeće što je važno napomenuti da će se članovima obitelji hrvatskih državljana regulirati status uz olakšane uvjete tako da članovi obitelji hrvatskih državljana za odobrenje privremenog boravaka više ne moraju dokazivati sredstva za uzdržavanje. Također imajući u vidu presudu Europskog suda za ljudska prava iz 2016. godine br. 68453/2013 Pajić protiv Hrvatske kao i Zakon o životnom partnerstvu osoba istoga spola omogućeno je i istospolnim parovima reguliranje privremenog boravka u svrhu ostvarivanja životnog partnerstva. Na području mjera koje se poduzimaju prema strancima detaljnije su razrađene odredbe o odbijanju ulaska odnosno izlaska stranaca iz RH kao i mjere koje se poduzimaju prema strancu koji nezakonito boravi u RH. Definirano je što se smatra nezakonitim boravkom stranca u RH. Propisano je u kojim postupcima će se strancu koji nezakonito boravi i strancu koji boravi na kratkotrajnom boravku rješenje prevesti na jezik koji on razumije. Navedene su kategorije stranaca koje imaju pravo na besplatnu pravnu pomoć što ona obuhvaća, tko ju može pružati te u kojim slučajevima stranac nema pravo na tu pravnu pomoć. Osigurano je obavljanje promatranja prisilnih udaljenja, u smislu članka 8. stavka 6. Direktive 2008/115/EZ. Sukladno direktivi o povratku navedeni su razlozi za smještaj stranca u prihvatni centar za strance te na posljetku definirana je ovlast pretrage i uzimanja biometrijskih podataka te procjena starosne dobi, stranca, kao i naknada troškova prisilnog udaljenja. Evo to su poštovane gospođe zastupnice i gospodo zastupnici osnovne izmjene i dopune definirane ovim Konačnim prijedlogom zakona. I evo ja i moji suradnici smo ovdje da pokušamo odgovoriti na vaša eventualna pitanja i prijedloge. Hvala vam najljepša.
Hvala i vama. Imamo 3 replike na izlaganje državnog tajnika Žarka Katića. Prvi se je za repliku javio uvaženi kolega Glasnović. Izvolite.
Ja bih samo, šta bih rekao o ovom zakonu, rekao bih samo jednu riječ, zastrašujuće. Kralj je gol. Je li moguće da 20 godina i više nakon završetka Domovinskog rata da treba i Hrvatu rođenom vani 3 godine dobije državljanstvo, 2 godine za domovnicu. Svakih 6 mjeseci mora dizati kao da se rađa svakih 6 mjeseci mora dizati rodni list. Imate vani 3,5 milijuna Hrvata koji ovdje nemaju prebivalište a o njima ovisi opstanak i budućnost Hrvatske države. Oni su totalno … [[Govornik se ne razumije.]] iz ekonomskog i društvenog razvoja, to namjerno od bivših struktura, oni ne žele te ljude ovdje. Dali su 6 hrvatskih generala, došlo je 60 milijardi dolara, 60 milijardi dolara od '90.-te godine do dan danas. Ti ljudi niti imaju pravo glasa, imaju formalno, treće zemlje imaju dopisno glasovanje, izvan … [[Govornik se ne razumije.]] 30 tisuća Hrvata mora letiti 6 sati da dođe do birališta, to su dimne zavjese, čiste dimne zavjese. Tu svake godine dolazi 16 milijardi kuna izvana što je registrirano plus milijun eura, to je skoro 4% BDP-a, to je možda nekima smiješno, nekima nije. Kako je moguće da sjede za dokumente ljudi godinama, godinama po konzulatima? Tko procjenjuje uspješnost rada tih ustanova gdje još slijede bivši udbaši, ljudi iz centralnog komiteta koji nikada nisu … [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatsku državu. Pa zašto ja kažem u ovoj državi još vlada lijevo i desno krilo UDBA-e, koji ne žele te ljude ovdje, ovdje ih ne žele. Najbolji primjer je Toni sa … [[Govornik se ne razumije.]] u Češko, trebala je biti u Lici a tamo je. Zašto? Došao je čovjek iz Kanade rođen ovdje da traži sastanak da to bude središte za srednju i jugoistočnu Europu, nije mogao doći do ministra. Ovo, ja bih rekao ovo su sve, taj zakon i svi drugi od Domovinskog rata samo su smicalice, zakonske i ustavne a bolje da se mi probudimo jer nas neće biti.
Hvala kolega Glasnović. Odgovor na repliku, da ili ne? …/Upadica: Poslije. [[… Poslije, dobro. Druga replika. Upadica se ne razumije.]] Kolega Glasnović, molim vas. Bit će rasprave, možete se uključiti kada god želite. Druga replika uvaženi kolega Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, evo kako je istaknuto i na odborima koji su raspravljali o ovom zakonu, ono što posebno brine i što se provlači kroz cijeli zakon je tzv. „kriminalizacija solidarnosti“. Naime, tijekom izbjegličke krize kada je prvi val jako pogodio RH, tada smo svjedočili fotografijama, prizorima na koje smo sigurno svi bili ponosni. Sjećate se kako hrvatski policajac nosi malo dijete, migranta, ja se sjećam što su u Belom Manastiru migranti ostavljali u vojarni. Dobro se osjećam ovdje, hvala vam Hrvatska, puno vam hvala. Mi sada kriminaliziramo solidarnost. Drugim riječima, kolegice i kolege, ako na ulici sretnete stranca koji je gladan, vi ga prvo morate pitati da li je u RH boravio legalno ili nelegalno. Ako boravi nelegalno, tada ste i vi u opasnosti ako mu pomognete, ako ga nahranite, da završite u Remetincu kao što je rekao kolega prije mene. Zar to nije apsurd? Mi koji smo svijetu i Europi pokazali kako se treba nositi sa izbjegličkom krizom, koji smo pokazali što znači solidarnost iako ni stvari Hrvatskoj nisu najsjajnije da možemo reći da imamo sjajnu ekonomiju, zaposlenost, kupovnu moć, ali smo drugima pokazali kako se treba odnositi na one koji su u neprilici. Ja smatram osobno, da pomaganje koje ne rezultira nikakvom materijalnom ili financijskom koristi za pomagača nego je vođeno moralnim ili humanitarnim motivima, u situacijama nužnoj pomoći za zaštitu života ili integriteta osobe koja nezakonito prelazi granicu ili nezakonito boravi na području RH, ne može biti kriminalno djelo. Jer onda mi, kolegice i kolege nismo moralni ljudi.
Zahvaljujem se. Treća replika je uvaženi kolega Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa kolega Hajduković je rekao veći dio od onog što sam ja namjeravao, obzirom da su nas predstavnici civilnog društva u nekoliko navrata kontaktirali i zamolili da pokušamo prije konačnog usvajanja ovog teksta ipak bolje regulirati dio koji se odnosi na kriminalizaciju pomaganja strancima. I predstavnici civilnog društva se slažu da ste tekst koji sada imamo unaprijedili u odnosu na prve varijante ali i dalje ostaje mogućnost interpretacije koja nije dobra. Dakle zaista, moramo osigurati da se svima kojima pomoć potrebna, ta pomoć može pružiti bez da oni koji je pružaju budu dovedeni u situaciju da se to kriminalizira. Tim prije što posebno želim naglasiti, molim da se očitujete o tome, državni tajniče, dakle između ostalog naveli ste da ovaj zakon donosimo iz razloga što ga moramo uskladiti sa europskim direktivama, međutim, europska direktiva koja se odnosi na ovaj dio oko pomoći strancima, dakle nije obvezujuća. Ona je pustila mogućnost svim zemljama članicama EU-a da tu direktivu usvoje na način da je učine blažom, učine strožom, odnosno da je prilagode svojim uvjetima. Tim prije treba uvažavati i ono što se događa u Europi jer nedavno smo imali situaciju u Italiji gdje je jednom talijanskom pastiru u noći na njegovu kolibu banulo dvadesetak ljudi, koji jednostavno da im on nije pružio pomoć, pitanje što bi bilo sa njima i drugi dan su njemu na vrata zakucali karabinjeri, i protiv njega se vodi jedna postupak sada. Taj primjer pokazuje koliko je ta direktiva pogrešna, nepotrebna i zbog toga apeliram da zaista mi obzirom da ona nije obvezujuća, donesemo rješenje koje će biti najprihvatljivije i neće dovesti u poziciju kriminalizacije ljudi koji samo pružaju pomoć onima kojima je ta pomoć potrebna.
Hvala vam. Dobro, znači sad idemo na izvjestitelja odbora. Vidim da Odbor za zakonodavstvo, unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, nema predstavnika, ovdje je zato predsjednik, dosadašnji predsjednik Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina kolega Radin, pa izvolite, izvješće sa odbora.
Da, hvala lijepo, kao članu odbora. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Hrvatskoga sabora, razmotrio je na svojoj 9. sjednici, 13. lipnja 2017. godine Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH, aktom od 25. svibnja 2017. godine. Odbor je Konačni prijedlog zakona razmatrao kao zainteresirano radno tijelo. Odboru su upućeni amandmani pučke pravobraniteljice, Isusovačke službe za izbjeglice, Hrvatskog pravnog centra i Centra za mirovne studije. Nakon provedene rasprave, odbor je jednoglasno odlučio Hrvatskome saboru predložiti da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o strancima, ali naravno dao je 5 amandmana, koji bi ovdje sada bilo prenaporno pročitati ali međutim gospodin Katić, ja bih vas molio da tijekom završne riječi ili kad ćete uzeti riječ, da se i odnosite na te amandmane jer su oni na Odboru za ljudska prava koji je ja mislim itekako pozvan da raspravlja o Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o strancima, usvojeni su većinom, naravno, tako da je, i vrlo su važni svi, zato bih vas molio da njima posvetite dužnu pažnju kao što bi se i inače trebalo posvetiti pažnju amandmanima koji su usvojeni na odborima a puno puta tako i nije. Znači, amandmani su važni, ja ću samo trenutak se na kraju odnositi na ono što je rečeno, jer taj primjer o ovome pastiru u Italiji, koji je ugostio, koji je pomogao, bolje rečeno izbjeglicama, migrantima i koji je imao policiju odmah iste noći ili odmah ujutro kod sebe. Taj primjer je naveden i na našem odboru od drugog zastupnika SDP-a. Kao protuteža tome je rečeno, ovdje ne piše u izvješću, ali stalo mi je da to kažem. Kao protuteža tomu je rečeno to da osim onih koji na taj način, a ovo je stvarno bio nedužan čovjek, da postoji jedna cijela mreža mafijaška u pomaganju, u iskorištavanju migranata. Cijeli posao, cijeli biznis se razvio oko toga, tako da se mora uzeti jedan balans između te dvije stvari kada se raspravlja o tom problemu. Vidim da gospodin Orepić klima, tako da mislim da je stvar itekako prisutna. E znači, na kraju je kao što sam rekao jednoglasno usvojene su Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima sa ovim amandmanima na koje se moli da se očitujete. Hvala.
Zahvaljujem se. Sada bih molio predsjednika Odbora za Hrvate izvan RH uvaženog kolegu Božu Ljubića da podnese izvješće sa rada tog odbora. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, predstavnici Vlade dakle Odbor za Hrvate izvan RH je još u prosincu 2016. godine kada je ovaj zakon bio u hitnoj proceduri sastao se i jednoglasno donio odluku da se na ovaj zakon reagira amandmanom jer je to tada jedino bilo moguće s obzirom da je bio u hitnoj proceduri. A radi se o tome da postojeći Zakon o strancima kao i ovaj prijedlog izmjena i dopuna u članku 2. stavak 1. glasi: „Stranac je osoba koja nije hrvatski državljanin.“ Time su izrijekom svi pripadnici hrvatskog naroda bez državljanstva definirani kao stranci. Dakle, intencija odbora odnosno amandmana koji je odbor dao je da se učini nužna distinkcija između pripadnika hrvatskog naroda i stranaca kako na simboličkoj, tako i na suštinskoj razini. S obzirom da je u obrazloženju, dakle ovoga konačnog prijedloga zakona obrađivač zakona zapravo obrazložio da bi se prihvaćanjem ovakvog amandmana, odnosno ovakve formulacije stvorile određene pravne praznine mi smo organizirali par sastanaka u ime odbora … [[Govornik se ne razumije.]] na kojima su bili predstavnici, dakle MUP-a, također i stručne osobe iz Središnjeg ureda za Hrvate izvan RH. I na tom sastanku smo diskutirali ovu problematiku. S obzirom da ću ja sudjelovati u pojedinačnoj raspravi, dakle u toj raspravi ću u svoje osobno ime iznijeti i argumentaciju, ali želim reći da je odbor na zadnjoj sjednici održanoj prošli četvrtak jednoglasno zaključio da odbor ostaje kod ove intencije da je nužno učiniti ovu distinkciju u Zakonu o strancima, odnosno prijedlog izmjena i dopuna Zakona o strancima. Ali isto tako je odbor dao, dakle slobodu predlagatelju da sam predloži formulaciju koja će, dakle zadovoljiti suštinu ove intencije. Stoga dakle mi, ja nisam pripremao, odnosno mi nismo pripremili u ovom momentu amandman u ime odbora. Ali želim izvijestiti i Sabor i predlagatelje da ću u svoje osobno ime predložiti ovaj isti amandman koji je odbor, dakle u prosincu predložio očekujući naravno u tijeku rasprave prije izjašnjavanja o ovom zakonu da predlagatelj prihvati tu formulaciju kao svoj amandman ili da predloži jednu drugu koja može biti adekvatnija. O čemu se radi? Dakle, jasno je da se položaj Hrvata izvan RH, odnosno Hrvata koji imaju državljanstvo strane države ili su bez hrvatskog državljanstva ne može riješiti samo kroz ovaj zakon. Neke stvari se mogu kroz Zakon o državljanstvu, odnosno liberalizaciji toga zakona, … [[Govornik se ne razumije.]] dakle prijema u hrvatsko državljanstvo. Drugi se rješavaju kroz neke druge zakone, međutim nužno je u ovom zakonu i što je zapravo i praksa nekih drugih država s kojima se mi želimo upoređivati, kojima stremimo da se kroz ovaj zakon zapravo pošalje poruka ne samo našim sunarodnjacima bez državljanstva već i institucijama RH koje evo 25 godina nisu učinile skoro ništa na rješavanju ovog pitanja, da se kroz mnoštvo drugih zakona, sad ih ja ovdje ne bih nabrajao. I sam predlagatelj ih je, dakle naveo u svom obrazloženju. Dakle uradi ono što je neophodno da bi se zapravo Hrvatima bez državljanstva većina njih naravno izvan RH dala poruka da evo njihova država njima koji žive svoje hrvatstvo i bez državljanstva i da bi se, dakle učinila nužna distinkcija između njih i stranaca ne želeći ni na koji način komplicirati institucijama RH nošenje sa ovim problemom. Ali činjenica je da su neke države, pa evo i nama susjedna Slovenija to riješile na odgovarajući način su zapravo poruka i nama svima da također pristupim rješavanju toga pitanja. Hvala.
Hvala lijepa. Sada bih otvorio raspravu. I prvi se javio u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista uvaženi zastupnik Vlaho Orepić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici predlagatelja, poštovane kolegice i kolege zastupnici novi Zakon o strancima donesen je 2013. godine kada je usklađen sa 22 direktive, odnosno preporuke, odluke i rezolucije europske i pravne stečevine, a sada se dalje usklađuje sa 3 nove direktive, ali direktive koje se uglavnom odnose na radno zakonodavstvo. Most nezavisnih lista, podržat će ovaj prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima i jasna nam je žurnost u donošenju ovog zakona. Moramo isto tako reći, da nam je žao što je žurnost, razlogom da se Ministarstvo unutarnjih poslova zaostalo u postupku provođenja postupka revidiranja i donošenja potpuno novog Zakona o strancima, te što nije ustrajao u cjelovitom uređenju ovoga područja. Zakon je što radi usklađivanja sa brojnim ovim silnim direktivama, što radi raspona područja koji uređuje znači ulazak, boravak i rad stranaca vrlo opsežan i zahtjevan, no već je sad jasno da ova materija treba apsolutno biti razdijeljena kroz 3 zakona koji bi svaki pojedinačno pokrivao jasne cjeline. Tko bi se primjerice područje radnog zakonodavstva izdvojilo u posebnu cjelinu, razdvojile bi se i odredbe koje se odnose na EU građane od onih koji se odnose na strance, odnosno državljane trećih zemalja. Treba ponoviti, da nas je Europska komisija obavijestila da su pokrenuti predsudski postupci zbog povrede prava EU, zbog neispunjavanja obveza prijenosa 3 direktive. Direktive 2014/67EU o upućivanju radnika okviru pružanja usluga u izmjeni uredbe EU broj 10/24 od 2012. u administrativnoj suradnji putem informacijskog sustava unutarnjeg tržišta i Direktive 2014/36 EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. godine o uvjetima za ulazak i boravak državljana trećih zemalja u svrhu zapošljavanja u statusu sezonskih radnika. I Direktive 2014/66EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uvjetima za ulazak i boravak državljana trećih zemalja u okviru premještaja unutar društva. I to je jedini razloga i zbog potrebe žurnog donošenja ovog zakona. Primjedbi je uistinu bilo dosta, prvenstveno od strane Centra za mirovne studije, Pučke pravobraniteljice, Zelene akcije, bila je i kvalitetna saborska rasprava i to je dobro. Dio njih je i uvažen, no najveći dio njih se odnosio prvenstveno na potrebu što jasnije definiranja nezakonitog pomaganja strancima. Ovdje uistinu trebamo biti, zbog iskustava koje smo imali, moramo biti vrlo oprezni. Stoga smatram da je dobro što je zakonom sada jasno definirano što se smatra nezakonitim boravkom stranaca, pod broj jedan. Zatim u kojim postupcima će se strancu koji nezakonito boravi i strancu koji boravi na kratkotrajnom boravku rješenje prevesti na jezik koji stranac razumije. Zatim navedene su i kategorije stranaca koji imaju pravo na besplatnu pravnu pomoć i što ona obuhvaća, tko ju može pružati, te u kojim slučajevima stranac nema pravo na istu. Također definirano je i osiguranje pri obavljanju, promatranja prisilnih udaljena, u smislu članka 8., stava. Direktive 2008//115EZ, te točno je navođeno razloga, te točno navođenje razloga za smještaj stranaca u prihvatni centar za strance uz definiranje ovlasti pretrage i uzimanje biometrijskih podataka, te procjenu starosne dobi, kao i naknadu troškova prisilnog udaljenja. Sve u svemu, s obzirom na iznijeto, kao i činjenicu da se sa prijedlogom uređuju iznimno važna područja, pitanja, od interesa za RH, Klub Mosta nezavisnih lista će podržati donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima, naravno uz preporuku što žurnijeg donošenja sveobuhvatnog zakona, odnosno više zakon koji zahtijevaju aktualni sigurnosti trenutak. To prvenstveno mislim o situaciji povećanog kretanja stranaca posebice migranata, a isto tako i neizostavno potrebu kvalitetnijeg rješenja za radnu snagu koja nam nedostaje i koja će neminovno morati dolaziti u RH. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku, uvaženog zastupnika Steve Culeja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Orepiću, Zakon o strancima, ima puno rupa koje bi trebalo popuniti, kao što je i popunjavanje pučanstva u Hrvatskoj tijekom stoljeća se popunjavalo iz bazena BIH. Pa bi htio napomenuti, pored svih ovih stranaca koji nam dolaze, neki ostaju, a neki prolaze samo kroz Hrvatsku, ja bi se osvrnuo, na vaše djelovanje kao ministra unutarnjih poslova, kada ste iz ko zna iz kojih razloga brisali naše državljane, sunarodnjake iz Herceg Bosne, koji nisu zatečeni na svojim prijavljenih prebivalištima u Hrvatskoj. Dakle, radi se o ljudima, ja ću samo jedan primjer reći, koji ne mogu prešutjeti nikako, ratni zapovjednik specijalne policije Orašja, ratni prijatelj generala Đure Matuzović, i drugih je potjerano iz naše domovine Hrvatske, čovjek koji ima prijavljeno prebivalište u Hrvatskoj, kod Osijeka, koji ima svoju zemlju na moru, koji ima registrirana 2 auta u Hrvatskoj, čije 2 djece završilo školu u Hrvatskoj i 3 dijete u Županji ide u gimnaziju, dakle oni su samo zbog potreba izbora prošlih uklonjeni iz Hrvatske kao i mnogi drugi, po vašemu naputku, koji ste uputili posebice prema teritoriju Metkovića, Gruda, dakle, oko Dubrovnika i prema Vukovaru. Činjenica je da je u blizini prebivalište Mirka Kljaića, nalazi se isto kuća u kojoj je prijavljeno i do 40 ne Hrvata iz susjedne nam Srbije, u Vukovaru je nemali broj takvih stambenih jedinica u kojem je prijavljeno više od 10 osoba, ali je Mirko Kljaić morao otići iz svoje Hrvatske za koju se borio i stradao, 80% ratni vojni invalid.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Orepića.
Gospodine Culej, ako ste se borili za RH kao što sam i ja, nadam se da razumijete da se niste borili za privilegije u RH. Pod broj dva, nitko nema pravo ne provoditi službene zakone RH niti ih itko ima pravo derogirati u njihovoj provedbi, što je bio slučaj. Obrana domovine je bila moja obveza, a ne stjecanje prava, to trebate zapamtiti i svako jutro ponavljati. I molim vas, svaki državni dužnosnik nužno mora štititi provedbu punosnažnih zakona RH. Molim vas da na taj način pristupamo svi skupa ovdje. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći će govoriti u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina uvaženi zastupnik Veljko Kajtazi. Izvolite.
… poštovani predstavnici MUP-a, poštovane kolegice i kolege. Još nije prošlo ni godinu dana, a ponovo raspravljamo o izmjenama Zakona o strancima, što znači da smo potrošili jako puno vremena i energije, a nismo ništa postigli. Radi se o važnom zakonu iz kojeg proizlazi niz okolnosti koje ne pogoduju onima koje nazivamo neformalni pripadnici nacionalnih manjina, prije svega Romima sa neriješenim statusom prebivališta i državljanstva, ali i Hrvatima izvan Hrvatske i ostalima koji imaju čvrstu poveznicu s našom državom. Klub zastupnika nacionalnih manjina i pučka pravobraniteljica iznijeli su primjedbu na članak 19. prijedloga zakona kojim se mijenja članak 56. Zakona o strancima na način da definira da se u slučaju člana uže obitelji hrvatskog državljanina koji traži privremeni boravak u svrhu spajanja obitelji ne traži strana putna isprava ako ne može pribaviti u diplomatskom predstavništvu strane države u RH ili kada bi postupak pribavljanja strane putne isprave imao za posljedicu razdvajanje obitelji. Ista primjedba iznesena je i saborskoj raspravi. Primjedba na moju žalost nije u raspravi na Odboru za ljudska prava od strane MUP-a bila prihvaćena jer se strancima koji nemaju valjanu stranu putnu ispravu izišlo se u susret na način da im je omogućeno odobravanje privremenog boravka sa rokom važenja do godinu dana u kojem su dužni regulirati svoju nacionalnu putu ispravu člankom 52. stavak 3. važećeg Zakona o strancima. Međutim, potpuno je netočno da je stranac sukladno navedenoj zakonskoj odredbi u roku godinu dana dužan regulirati svoju nacionalnu ispravu jer ta kao nijedna odredba Zakona o strancima tako nešto ne propisuje. Ona samo ukazuje na praksu tijela koja nema uporišta u zakonu. Isto tako trenutno važeće odredbe Zakona o strancima u članku 52. ne propisuje da je stranac pri produžetku privremenog boravka dužan priložiti stranu putnu ispravu, dakle ne propisuje se predočenje valjane putne isprave već samo putne isprave iz čega proizlazi da to može biti i ona putna isprava s kojom je stranac prethodno regulirao boravak. Ove dvije činjenice koje navodim su u praksi negativno utjecale na i onako težak položaj Romske nacionalne manjine koju zastupam te je dovodilo i do situacije u kojima je dolazilo do razdvajanja obitelj, maloljetne djece i majke te pored socijalno ugrožene nametalo obavezu odlaska recimo na Kosovo radi reguliranja putnih isprava što je za njih predstavljalo nemoguću misiju. Iako su u Veleposlanstvo BiH i Republike Srbije u RH počeli su se izdavati biometrijske putovnice, dok Veleposlanstvo Kosova u RH izdaje putne listove s kojima njihovi državljani u Republici Kosovo mogu izvaditi biometrijsku putovnicu to nije značajno utjecalo na položaj Roma ili drugih stranaca u teškom socijalnom položaju, pogotovo jer smo svjedočili brojnim slučajevima u kojima se osobama dopustilo da napuste RH, a po povratu se nisu uspjeli vratiti u RH i vratili svojim obiteljima. Imajući u vidu da sam ja na terenu uglavnom nailazio na osobe pogođene ovim zakonskim odredbama, a da su očito čvrsto povezani sa RH ne samo sa rodbinskim vezama, nego i ostalim trajnim poveznicama te imajući u vidu da je Ustavom RH nacionalna država i Romske nacionalne manjine. Smatram kako prihvaćanje amandmana koje bi izglasali da stranci sa odobrenjem privremenog boravka ne moraju ispunjavati uvjete iz članka 54. točke 2., kada se strana putna isprava ne može pribaviti u diplomatskom predstavništvu u RH ili kada postupak pribavljanja strane putne isprave ima za posljedicu razdvajanje obitelji predstavlja human čin te za osobe koje nisu klasični stranci može značajno olakšati uvjete života. U tom smislu se zalažemo i da se članovima uže obitelji hrvatskog državljanina koji traži privremeni boravak u svrhu spajanja obitelji, pruži iste mogućnosti kod podnošenja zahtjeva za odobrenje privremenog boravka koji postoji u slučaju odobravanja boravka iz humanitarnog razloga odnosno da se unaprijed ne uvjetuje prijava na HZMO. Stava sam da svi koji mogu dokazati da nisu u mogućnosti osobno plaćati doprinos budu izuzeti od tih plaćanja. Konkretno pripadnici romske zajednice nemaju nikakve mogućnosti plaćati te doprinose i zbog toga unatoč činjenici da žive tu godinama ne mogu ostvariti pravo ni na privremeni, ni na stalni boravak, a pogotovo na državljanstvo. U tom smislu podržavam i ja i Klub nacionalnih manjina prvi amandman Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, mojeg matičnog ureda koji ističe da u izvršnim osnovama Ustava naša država ustanovljena kao nacionalna država hrvatskog naroda i nacionalnih manjina kojima se jamči ravnopravnost u skladu sa demokratskim normama. Pripadnike hrvatskoga naroda i pripadnike manjinskih naroda, kojima se utvrdi da imaju neposrednu povezanost sa RH ne možemo tretirati kao strance. Podsjećam da su Romi o kojima govorimo, a koji su neformalni pripadnici manjina jer nemaju državljanstvo prihvatili i hrvatska imena i vjeru, običaje, jezik, kao i ostale kulturne i sociološke obrasce ponašanja većinskog hrvatskog naroda. Postupanjem prema osobama koje su se spletom okolnosti našli na privremenom i stalnom boravku izvan RH a prethodno su boravili u RH te ostvarili značajnu povezanost sa RH ne bi trebali tretirati kao recimo izbjeglice … [[Govornik se ne razumije.]] stranci iz udaljenih krajeva svijeta kao što ne bi trebali činiti i za Hrvate izvan RH kojima je Hrvatska nacionalna država. Podržavam i ostale amandmane Odbora za ljudska prava a posebno se želim osvrnuti na amandman 5. koji se tiče pomaganja koji ne rezultira nikakvu materijalnu ili financijsku korist pomagača nego je vođeno moralnim i humanitarnim principom. Ja sam upravo u tom dijelu osjetljiv jer i nacionalne manjine očekuju pomoć od većine i to je nešto što me posebno tišti. Smatram da smo u posljednjoj izbjegličkoj krizi pokazali kako smo i moralni i da se vodimo humanitarnim principima kada je riječ o izbjeglicama i da smo ih na desetke tisuće humano zbrinuli što je pohvalno, što i podržavam. Te smatram da se tom praksom trebamo i dalje voditi bilo da se radi o izbjeglicama ili pak u ovom slučaju o strancima. Čak su se i romske udruge organizirale i sudjelovali su u tome. Žao mi je samo da tu vrstu moralnih vrijednosti ne vidim kada trebamo pomoći našim sugrađanima Romima koji na ovim prostorima žive 700 godina. U nedavnom obilasku romskih nasilja sa državnim tajnikom Mažarom iz Središnjeg državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje sam ukazao na taj problem. I ljudi koji su se godinama bavili stambenim zbrinjavanjem nisu do sada svjedočili takvom stanju. Pitam se zašto imamo toliko senzibiliteta za strance što je pohvalno. Ali mi nije jasno zašto nemamo taj osjećaj za naše sugrađane Rome koji se svakodnevno susreću sa sličnim i većim problemima a malo se čini od strane nadležnih da bi se ti problemi riješili. Na samom kraju želim pozvati sve kolege da podrže moj amandman i sve amandmane mog matičnog odbora kako bi se dodatno unaprijedili ovaj zakon uz napomenu da mi je žao da što su predstavnici MUP-a oglušili na moje zahtjeve koji sežu od samog početka godine do nedavno da zajednički nađemo rješenje za probleme o kojima sam i govorio. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika govoriti uvažena zastupnica Marija Jelkovac. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče sa suradnicima, cijenjene kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima. Taj prijedlog je bio prihvaćen na 3. sjednici Sabora održanoj 20. siječnja 2017. godine u prvom čitanju i bio je raspravljan i na sjednicama radnih tijela. Uvodno želim podsjetiti da se Zakonom o strancima uređuje područje ulaska, boravka i rada stranaca u RH te da je na snazi Zakon o strancima koji se primjenjuje od 1. siječnja 2012. godine. Kao što smo imali prilike čuti, ovaj zakon usklađen je s ukupno 22 direktive, preporuke odluke i slično, europske pravne stečevine. A ovim prijedlogom zakona žele se ukloniti također određeni nedostaci važećeg zakonskog teksta uočenog tijekom provedbe Zakona o strancima a isto tako želi se uskladiti zakon sa nove tri direktive EU koje su u međuvremenu donesene. Stoga se predloženim zakonom definira sljedeće. Pojam sezonskog radnika i djelatnost koja ovisi o izmjeni godišnjih doba u skladu sa direktivom 2014./36, zatim uvjete za reguliranje boravka i rada do 90 dana i duže od 90 dana te uvjete za izdavanje dozvole za boravak i rad za sezonski rad, te razloge prestanka važenja i poništenja odobrenja za sezonski rad, premještaj unutar društva i ono što se smatra skupinom trgovačkih društava u skladu sa Direktivom 2014/66. Zatim definirati tko se smatra upućenim radnikom, pod kojim uvjetima može obavljati poslove u RH, zatim osiguranje sudske zaštite i administrativne suradnje i informiranja. Zatim se regulira uvjete za reguliranje boravka i rada osoba premještenih unutar društva, definiraju se poslovi koje obavlja svaka od navedenih kategorija, uvjeti za odobrenje kratkoročne i dugoročne mobilnosti, razloge za odbitak i poništenje dozvole za boravak i rad izdane premještenom radniku. Definira se i propisuje da članovi obitelji hrvatskih državljana reguliraju status sukladno odredbama kojima se regulira status državljana trećih zemalja uz olakšano reguliranje statusa. Predviđena je i nova svrha privremenog boravka radi reguliranja statusa osoba u životnom partnerstvu, preciznije se definiraju kategorije stranca kojima se boravak, kojima je boravak odobren u određenu svrhu neće uračunati u vrijeme potrebno za odobrenje stalnog boravka. Zatim se preciznije uređuje prijava smještaja stranca na kratkotrajnom boravku, detaljnije se razrađuje odredbe o odbijanju ulaska, odnosno izlaska stranca iz RH kao i mjere koje se poduzimaju prema strancu koji nezakonito boravi u RH. Definira se i ono što se smatra nezakonitim boravkom stranca. Navode se koje kategorije stranaca imaju pravo na besplatnu pravnu pomoć i što ta pravna pomoć obuhvaća. Navode se i razlozi za smještaj stranca u prihvatni centar za strance. U predloženi zakon također su dodane odredbe koje se odnose na isprave, prijavu i odjavu boravišta i prebivališta za navedene kategorije osoba te su također sukladno svim predloženim izmjenama i dopunama ažurirane i prekršajne odredbe. Sve primjedbe i prijedlozi koji su izneseni kroz čitanje su razmotreni, te je u odnosu na Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima, konačni prijedlog zakona u dijelu izmijenjen. Tako su prihvaćene primjedbe Odbora za zakonodavstvo koje su bile novo-tehničkog karaktera, i ugrađene su u tekst konačnog prijedloga zakona. Vezano na primjedbe Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina u članku 2 stavku 1. točci 22. konačnog prijedloga zakona, brisana je definicija izvanbračne zajednice, a u članku 15. kojim se mijenja članak 47. Zakona o strancima, dodano je da državljanin treće zemlje može regulirati privremeni boravak u svrhu životnog partnerstva. Temeljem navedenog, nije mijenjana definicija uže obitelji kako je propisano člankom 56. važećeg Zakona o strancima. Nadalje, članak 16. konačnog prijedloga zakona kojim se mijenja članak 48. važećeg zakona, dodano je da život ili neformalni životni partner može podnijeti zahtjev za odobrenje privremenog boravka u svrhu životnog partnerstva i u policijskom upravi odnosno policijskoj postaji, te člankom 19. konačnog prijedloga zakona dodan novi članak 56. b) kojim se propisuju uvjeti odobrenja privremenog boravka u svrhu životnog partnerstva. Članak 22. konačnog prijedloga zakona izmijenjen je člankom 73. stavak 3. važećeg zakona, na način da je omogućeno da i životni ili neformalni životni partneri kojima je odobren privremeni boravak s hrvatskim državljaninom, državljaninom treće zemlje koji ima odobren stalni boravak ili kojemu je odobrena međunarodna ili privremena zaštita, mogu raditi bez dozvole za boravak i rad odnosno potvrde o prijave rada. U konačnom prijedlogu zakona, djelomično je uvažena primjedba klubova na članak 58. prijedloga zakona a vezano na ostvarivanje besplatne pravne pomoći. Naime, sukladno europskom zakonodavstvu, države članice EU-a, mogu postavljati ograničenja u ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć u postupku povratka i to u slijedećim slučajevima. Kada sud ili drugo nadležno tijelo smatra da žalba ima dobre izglede za uspjeh, zatim onim osobama koje ne raspolažu dostatnim sredstvima, zatim putem usluga koje pružaju pravni savjetnici ili drugi savjetnici za koje je u nacionalnom zakonodavstvu posebno određeno da pomažu tužiteljima i da ih zastupaju. I u prvostupanjskim žalbenim postupcima, ali ne i za daljnje žalbe i preispitivanja. Odobravanje besplatnog pravnog zastupanja u upravnom sporu, svim migrantima u postupku povratka, nije opravdano, i to prije svega zbog financijskih razloga a i razloga svrsishodnosti. Troškovi besplatnog pravnog zastupanja iznose otprilike oko 4000 kuna po osobi. Besplatno pravno zastupanje u upravnom sporu opravdano je samo u slučajevima kad za to postoji povezanost između stranca i RH, kao u slučajevima koji su navedeni u prijedlogu zakona, a to su dugotrajnost boravka jer stranac boravi u RH već jednu godinu, zatim npr. obiteljska veza jer stranac ima člana uže obitelji u RH, te činjenica rođenja u RH bez obzira na vrijeme koje stranac nakon rođenja boravi u RH. Zbog svega navedenog, prihvaćen je prijedlog da se pravni savjet uključi u definiciju pravnog zastupanja zajedno sa pravnim zastupanjem u upravnom sporu, te da pravni savjet se osigura svim strancima u postupku povratka pa i onima koji nisu smješteni u centru. Prihvaćen je i prijedlog Hrvatske udruge radničkih sindikata koji se odnosi na sudsku zaštitu sezonskih radnika sukladno Direktivi 2014/36 EU, o uvjetima za ulazak i boravak državljanina trećih zemalja u svrhu zapošljavanja u statusu sezonskih radnika. Također se u konačnom prijedlogu, izvršene manje izmjene u određenim člancima radi usklađivanja sa Direktivom 2014/67 Eu, zatim Zakonom o mirovinskom osiguranju i Prekršajnim zakonom. Donošenjem ovog predloženog zakona, regulirat će se boravak i rad sezonskih radnika i osoba premještenih unutar društva na način kako je propisano Direktivom 2014/36 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. godine, uvjetima za ulazak i boravak državljana trećih zemalja u svrhu zapošljavanja u statusu sezonskih radnika i Direktivom 2014/66 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. godine, uvjetima uza ulazak i boravak državljana trećih zemalja u okviru premještaja unutar društva. Donošenjem ovog zakona postiže se također, vrlo značajan cilj a to je uspostava zajedničkog okvira odgovarajućih odredbi, normi, mjera i kontrolnih mehanizama potrebnih za bolju i efikasniju provedbi, primjenu i izvršavanje u praksi Direktive 96/71 uključujući i mjere za sprečavanje i kažnjavanje svakog zloupotrebljavanja i zaobilaženja važećih pravila. Dakle, s jedne strane donošenjem ovog zakona stvaramo dobar okvir za olakšano i efikasno reguliranje boravka i rada stranaca u RH, a s druge strane stvaramo jak kontrolni mehanizam za osiguranje sigurnosti u zemlji što je vrlo važno u trenutku u kojem se nalazimo zajedno sa svim drugim zemljama u okruženju i šire. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. Zbog svega navedenog, klub HDZ-a podržava donošenje Konačnog prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima i vjerujemo u njegove vrlo pozitivne učinke u provedbi. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika SDP-a govorit će uvaženi zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Žao mi je što u svim ovim do sad diskusijama se nismo dotakli ovog jednog drugog dijela ovog zakona koji je puno primjereniji našim građanima jer se tiče radnih mjesta i ulaska sezonskih radnika u Hrvatsku i to je nešto o čemu ja želim progovoriti. Što se tiče ovog prvog dijela zakona koji je u principu Ministarstvo unutarnjih poslova iskoristilo da revidira neke dijelove koji su vezani uz azilante i strance koji ulaze u Hrvatsku. Drago mi je da je uvažen prijedlog da se zabrana pomaganja jasnije definira, te pomaganje se ne smatra ono koje počinje iz humanitarnih razloga pa mi je drago da je taj dio uvažen. Ali ja ću se osvrnuti na onaj važniji dio, a to su, to je implementacija tri važne direktive na tržištu rada. U prvom redu mi je žao što ovdje nema nikoga iz Ministarstva rada koje je u principu i nadležno za ove tri direktive, a to znači da ja se nadam da do kraja godine bi trebalo donijeti novi Zakon o strancima koji će biti potpuno odvojen. Dakle, ovaj dio koji se tiče rada, radnih direktiva treba otići u Ministarstvo rada i mirovinskog sustava i imati poseban zakon, a ovaj zakon, dakle o strancima se bazirati na ono što on stvarno je. Svaka od tri direktive ima određeni utjecaj na tržište rada, a cilj tih direktiva je osigurati jedinstveni pristup svih država članica EU u uređenju migracijske politike i njenom utjecaju na politike tržišta rada. Također omogućiti državama članicama EU da prilikom transponiranja odredbi direktive u nacionalno zakonodavstvo uvede i određena ograničenja kako bi zaštitile svoje tržište rada i osigurale prednost pri zapošljavanju svojih vlastitih državljana i drugih državljana članica EU, te kako bi zaštitile radnike sprječavanjem zloupotreba do kojih može doći prilikom migracija. I žao mi je što predstavnik, dakle kluba HDZ-a nije se niti jednom riječju osvrnuo na taj vrlo važan segment koje ove tri direktive unose u naše zakonodavstvo. One su izuzetno značajne jer omogućavaju zapošljavanje stranih radnika u Hrvatskoj, dakle bilo da je riječ o radu stranih radnika u okviru slobode pružanja usluga kao izaslanih radnika, bilo da je riječ o sezonskom zapošljavanju radnika trećih država. I osobno smatram da prenošenje direktive u nacionalno zakonodavstvo ne treba shvaćati samo kao puko prepisivanje odredbi direktive već svaka direktiva mora imati i određenu politiku spram materije koja se direktivnom uređuje. Ovdje na žalost u ovom zakonu to nije učinjeno. Dakle, nismo zaštitili naše tržište rada i to je ono što je poruka ovog zakona. Naime, direktive uvijek predstavljaju minimalne standarde ispod kojih se ne može, ali se može iznad tih standarda i one su vrlo fleksibilne jer omogućavaju državama članicama da uz postavljene minimalne standarde urede svoje tržište rada tako da smanje štetne posljedice. I iščitavajući sam ovaj zakon mogu se jasno iščitati dvije stvari. Prvo, da je Vlada odredbe direktive prenijela u zakon šablonski ne štiteći hrvatsko tržište rada i da ovakvim načinom zakonskog uređenja ni na koji način ne utječe na smanjenje normativnog uređenja i olakšanje pristupa poslodavcima našem tržištu rada, nego još dodatno komplicira poslodavcima postupanje u Hrvatskoj i još više normativni nered koji imamo u Hrvatskoj više povećava. Jer dakle ako govorimo o upućivanju radnika na rad u inozemstvo mi tu materiju imamo u 5 zakona i pravilnika. Jedan je Zakon o radu, drugo je Zakon o strancima, treći je Zakon o provedbi Uredbe EU o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti, Zakon o inspekciji rada i posebni pravilnik kojima će se odrediti nužni elementi za opću promjenu. I poseban pravilnik koji će urediti postupak podnošenja obveznih sadržaja i oblik izjave o upućivanju. Pa kad dođe gospodo poslodavac u Hrvatsku i kad ide vidjeti koji njemu zakon regulira radnike koji će doći iz zemalja i raditi u Hrvatskoj, pa nije ni čudo da se ne može snaći jer više ne zna u kojem zakonu što piše. Tako da bih želio čuti od predstavnika Vlade kako misle da strani pružatelj usluga se može snaći u ovoj šumi propisa i kako misle takvim načinom olakšati poslovanje u Hrvatskoj. Zato plediram da i upućujem poziv Vladi da se ovaj zakon temeljito preradi jer više ne znamo koji je članak zakona koji i da se ova materija radnog zakonodavstva prebaci u Ministarstvo rada i mirovinskog sustava. Druga poruka je da ovim prijedlogom Vlada apsolutno hrvatskim građanima jasno šalje poruku da joj nije stalo da nezaposlenim radnicima u Hrvatskoj osigura radno mjesto, već je očito namjera Vlade u potpunosti otvoriti hrvatsko tržište rada i dodatno ga liberalizirati na način da olakša zapošljavanje radnika iz trećih zemalja na sezonskim poslovima. To je ono što ovaj zakon donosi i u ovim, ako ga usvojimo u ovom obliku u kojem je potpuno otvaramo tržište rada sezonskom zapošljavanju radnika iz trećih zemalja. To ne bi bio nekakav veliki problem da nam praksa i dok sadašnje iskustvo ne bi potvrđivali da ćemo na taj način zapošljavati nisko kvalificiranu radnu snagu iz nama susjednih zemalja što će dovesti do dodatnog pritiska na cijenu rada u RH i dodatno utjecati na snižavanje postignutih radnih standarda. To poslodavci hoće. Poslodavci jako nagovaraju da se ovakav oblik zakona usvoji. Naime, umjesto da osiguramo radna mjesta našim radnicima, Vlada bez obzira što imamo nedostatak u ovom trenutku radnika, ovosezonskim poslovima, otvara granice radnicima iz 3 zemalja, što će dodatno još smanjiti cijenu rada u Hrvatskoj i još više potjerati mladih ljudi iz Hrvatske da traže svoje radno mjesto negdje izvan granice Hrvatske. Prema tome, ovo je i zakon koji ide direktno protiv migracijske politike u Hrvatskoj, protiv populacijske politike u Hrvatskoj, jer će omogućiti da uvezemo radnike iz trećih zemalja koje ćemo nisko platiti, a naši mladi ljudi, nezaposleni će otići iz Hrvatske jer ne žele raditi za tako niske plaće. Naime, ono zašto to tvrdim je da je direktivna vrlo jasno postavila minimalne standarde, a da mi u ovom zakonu nismo iskoristili da te standarde podignemo na jednu višu razinu i zaštitimo naše tržište rada. Naime, u zakonu jasno piše, o broju sezonskih radnika iz trećih zemalja, tek se kaže da Vlada može, što je za očekivati da u praksi neće utvrditi kvote za njihovo zapošljavanje, ne stavlja se ograničenje u odnosu na zapošljavanje sezonskih radnika iz trećih zemalja, na način da se omogućava takvo zapošljavanje i ako nije moguć naći odgovarajućeg radnika u Hrvatskoj i ako direktiva tek ostavlja tu mogućnost. Ne utvrđuje se djelatnosti koje bi se smatrale sezonski, već se postavlja potpuno otvorena mogućnost zapošljavanja u svim djelatnostima koji pripadaju pod vrlo široku definiciju sezonski djelatnosti. Zanima me s toga, hoće li građanska djelatnost se smatrati sezonskom djelatnosti prema prijedlogu ovog zakona. Uvjeti pod kojima se može dobiti izdavanje odobrenja za zapošljavanja sezonskih radnika u odnosu na poslodavce koji ne poštuju propise i zapošljavaju na crno su fleksibilno utvrđeni čime se šalje poruka da Hrvatskoj nije stalo spriječiti te štetne radnje poslodavaca, iako Europska komisija, stalno naglašava da je potrebno suzbiti nezakoniti rad u Hrvatskoj. Ovakva politika Vlade i HDZ-a, zapravo tolerira takvu pojavu i još je svojim rješenjima potiče a na štetu naših radnika. Takva politika Vlade spram hrvatskog tržišta rada, posebno u okolnostima odlaska velikog broja mladih ljudi iz Hrvatske, te visokog udjela dugotrajno nezaposlenih osoba i visokog udjela nisko kvalificirane radne snage je izrazito štetna, sramotna spram odnosa prema našim nezaposlenim radnicima i još jedanput utvrđuje da politika ove Vlade nije graditi konkurentnost tržišta rada na dobro plaćenoj radnoj snazi Hrvatske, nego na nisko plaćeno radnoj snazi po mogućnosti uvezeno iz trećih zemalja. Stoga bi želio postaviti nekoliko pitanja predstavnicima Vlade, iako na žalost, vjerojatno se ovdje se radi o Ministarstvu unutarnjih poslova, vrlo teško će ljudi odgovoriti na ta pitanja, dakle, ono što me zanima, jako direktiva ostavlja određene mehanizme zaštite domaćeg tržišta rada od navale sezonskih radnika iz trećih zemalja, zanima me iz kojih razloga se prilikom transformiranja ove direktive u zakon nije niti jedan od mehanizama ugradio u sam zakon. Dakle, da li je politika Vlade olakšati dolazak na tržište rada sezonskih radnika iz trećih zemalja? Ako da, zašto i koji su razlozi za to? Ili je politika Vlade zaštititi hrvatsko tržište rada koliko je to moguće u okvirima postane direktivom, ako jest, zbog čega to nije učinjeno ovim zakonom? Kakva je općenito politika Vlade prema migracijama radne snage? Želi li Vlada u potpunosti otvoriti tržište rada i jel li je ovaj zakon u okvirima takve politike? Iz kojeg razloga se ovim zakonom nije uveo institut odgovornosti u podizvođenju koji je propisan Direktivom o provedbi Direktive upućenim radnicima? Volio bi čuti od Vlade, da li se ovakvom politikom spram domaćih radnika iskazuje domoljublje koje se, čime se HDZ uvijek dići i kojim je HDZ-u s puna usta? Planira li Vlada politikom uvoza radne snage kod povećanjem kvota za zapošljavanje stranaca, što smo već imali prilike vidjeti ove godine, omogućiti da velik broj radnika iz trećih zemalja dođe u Hrvatsku i na taj način istišće naše radnike od mogućnosti dobivanja radnog mjesta. I zaključno. Očito da u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava nije bilo kritične mase koja bi implementirala ove direktive, jer da je tako, siguran sam, da ovakav prijedlog zakona ne bi došao pred nas, ali možda se i varam. I zaključno, prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o strancima, Vlada je u potpunosti razotkrila svoju politiku spram načina uređenja hrvatskog tržišta rada, a to je potpuna fleksibilizacija, liberalizacija i otvaranje hrvatskog tržišta rada i to radnoj snazi trećih zemalja, dakle nama susjednih zemalja, sa ciljem sniženje cijene rada. Da je tome tako, potvrđuje i činjenica da iz odredbi prijedloga jasno vidljivo da prilikom donošenje direktive nisu uvedeni niti jedan zaštitni mehanizam, i nakon što je Vlada povećala svojom odlukom kvote za uvoz strane radne snage u Hrvatsku, jasno je da će sljedeće kvote biti još i veće i da će Hrvatska biti … [[Govornik se ne razumije.]] za radnike iz trećih zemalja, a da će naši radnici odlaziti iz Hrvatske. Ono što zabrinjava, je činjenica da se takvom politikom, ne da se stvaraju nova radna mjesta, već se i ona postojeća žele popuniti nisko kvalificiranom stranom radnom snagom iz trećih zemalja i time će se utjecati na sniženje cijene rada. Osobno u takvoj politici gdje se stranci stavljaju ispred naših građana pa čak i u odnosu na toliko željeno radno mjesto, ne vidim domoljublje, već izrazito koristoljublje vladajuće većine. Žao mi je što se ovom prijedlogu zakona nije pristupilo onako kao što se trebalo pristupiti, a to je da Vlada zaštiti svoje građane, da zaštiti hrvatsko tržište rada nego je omogućila da se na postojeća radna mjesta zapošljavaju i zapošljavat će se radnici trećih zemalja, a da će naši radnici koji mogu se zaposliti na ta ista radna mjesta ići van u Njemačku, Austriju, Irsku itd. gospodo gdje vam je duša? Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HNS-a govorit će uvaženi zastupnik Stjepan Čuraj. Oprostite, jedna replika je bila između uvažene zastupnice Marije Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjeni kolega. Vezano na vaše izlaganje pa moram samo iznijeti da baš se ne možemo u svemu složiti, pogotovo vezano na vaše primjedbe glede sezonskog zapošljavanja radnika iz trećih zemalja. Na brojne vaše amandmane isto tako predlagatelj je dao i odgovore u obrazloženju prijedloga zakona, tako da vjerujem da ste to sve skupa dobro i razmotrili pa ću samo tako reći da je vrlo vidljivo da je u 2015., 2016., 2017. godini bila određena kvota od 15 dozvola za sezonsko zapošljavanje. Dakle ne radi se tu o nekakvim velikim navalama zapošljavanja radnika iz trećih zemalja. Moram reći da ne stoje stoga vaše primjedbe i da su one donekle neutemeljene, da ne treba imati strah od prekomjernih migracija sezonskih radnika iz trećih zemalja. A isto tako člankom 8. stavkom 4. direktive o sezonskim radnicima propisano je da države članice mogu odbiti zahtjev za odobrenje dozvola ako je poslodavac u 12 mjeseci otpustio radnika zbog popunjavanja mjesta sezonskim radnikom. Slijedom navedenog člankom 75.a stavkom 6. točka 4. konačnog prijedloga zakona određeno je da će se iz naprijed navedenih razloga odbiti zahtjev za izdavanje dozvole za boravak i rad. Dakle vidljivo je da je zakonodavac vodio računa o zaštiti hrvatskih radnika i na taj način. A što se tiče snalaženja poslodavaca, mislim da je isto tako vrlo jasno propisano u članku 2. konačnog prijedloga šta se smatra djelatnostima koje ovisi o izmjeni godišnjih doba koja je vezano uz određeno doba godine određenim ponavljajućim događanjem ili nizom događaja koji su povezani sa sezonskim uvjetima tijekom kojih razina potrebne radne snage znatno nadilazi razinu radne snage potrebne za uobičajeno tekuće poslovanje, a i djelatnosti u kojima je dozvoljeno zapošljavanje sezonskih radnika propisane su kao poljoprivreda, šumarstvo, turizam i ugostiteljstvo. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Mrsića.
Hvala lijepo. Ne znam od kud je podatak ali podatak je potpuno krivi. 2017. u Hrvatsku je odobreno 7026 uvoznih dozvola za rad stranca, prema tome to je deset puta više nego što je bilo 2013. i 2014. Poslodavci traže 19 tisuća dozvola za uvoz radne snage, dakle da u Hrvatsku dođe 19 tisuća stranih radnika što bi bio strašan udar na naše tržište rada jer jasno da radnici iz tih trećih zemalja su jeftiniji za poslodavce zbog raznih raznoraznih razloga, a da ne žele platiti naše radnike onoliko koliko oni zaslužuju. Dakle umjesto da platimo naše radnike pošteno i vrijeme je da poslodavci dio svog profita preliju u plaće radnika, dakle poslodavci traže uvoz jeftine radne snage i to Vlada HDZ-a odobrava. Dakle 7026 dozvola kažem deset puta više nego što je bilo 2012., 2013., 19 tisuća traže poslodavci, a sa ovim zakonom ćete to vrlo jasno jer u zakonu piše, a može, a da li će ili neće ograničiti, to niko ne zna, ovisi o Vladi. A ono što bi trebalo biti da direktivom i zakonom ograničimo ulazak radne snage u Hrvatsku. Jer ono što ćete napraviti, već imate i napise i vidi se i u medijskim napisima, naravno da konobara ne možete platiti pet tisuća kuna u Dubrovniku jel on kada plati smještaj i hranu onda mu ništa ne ostane, pa naravski da neće čovjek raditi za pet tisuća kuna. Ali možda neko iz BiH ili neki drugih zemalja možda hoće. Ali ovaj će naš onda umjesto u Dubrovnik otići u Irsku ili u Austriju ili negdje drugdje za puno veću plaću. Dakle ovim zakonom to i radite, tjerate naše radnike iz Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I sada u ime Kluba zastupnika HNS-a govorit će uvaženi zastupnik Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Štovane kolegice i kolege, ovlašteni predlagatelji. Evo samo kratko vezano ispred kluba HNS-a ću se osvrnuti na primjedbe koje smo dali u prethodnim čitanjima. Prije svega većinom … zajedno sa klubom SDP-a nešto i sa nacionalnom manjinom, a vezano je za primjedbu na članak 58. prijedloga zakona odnosno koji je u ovom konačnom prijedlogu zakona članak 57. u vezi članka 117. glede prava na ostvarivanje besplatne pravne pomoći. Naravno, primjedba je djelomično usvojena i s time smo zadovoljni, prije svega što se tiče odobrenja besplatnog pravnog zastupanja u upravnom sporu, smatrali smo da je to opravdano i to je i prihvaćeno. Upravo da se pravni savjet odnosno pravno informiranje uključi u definiciju pravnog zastupanja zajedno sa pravnim zastupanjem u upravnom sporu te da se pravni savjet osigura svim strancima u postupku povratka pa i onima koji nisu smješteni u centru. Naravno da shvaćamo i obrazloženje vezano za odobrenje besplatnog pravnog zastupanja u upravnom sporu svim migrantima u postupku povratka da nije opravdano zbog financijskih razloga i razloga svrsishodnosti. Nadalje, jedan ću preskočiti pa ću se vratiti na prijedlog koji mislim da je i najviše uzbrkao javnost. Prihvaćamo također obrazloženje vezano za prijedlog u članak 49. prijedloga zakona, odnosno u konačnom zakonu članak 48. vezano za da se briše odredba, da će se protjerati stranac koji ponavlja činjenje prekršaje imajući u vidu da se stavljaju u nepovoljan položaj osobe koje su ponovile prekršaj tipa nepropisnog parkiranja ili pijančevanja na javnom mjestu. Naime prihvaćeno je obrazloženje da sukladno stajalištu Europskog suda za ljudska prava direktiva oslobodi kretanja, utvrđuju opće pravne standarde za protjerivanje koji se primjenjuju neovisno o tome radi li se o osobi sa slobodom kretanja ili ne. I naravno prema važećem Zakonu o strancima protjerivanje nije moguće i to bih želio svakako, vezano to napomenuti bez pravomoćne odluke nadležnog tijela koje utvrđuje postojanje od povrede propisa što jasno proizlazi i članka 107. stavka 2. Stoga prihvaćamo isto obrazloženje. Tako vezano za primjedbu na članku 80. odnosno konačnom prijedlogu zakona članak 79. kojom se unosi mogućnost ponovnog smještaja u centar budući da takva mogućnost ne postoji po direktivi kako je tada tumačeno. Primjedba sukladno priručniku o povratku koji sadrži tumačenje direktive u skladu je sa praksom Europskog suda za ljudska prava, određeno je da se strance može ponovno smjestiti u … [[Govornik se ne razumije.]] pod uvjetima kako je navedeno u konačnom prijedlogu zakona, dakle isto obrazloženje prihvaćamo. Ono što se tiče možda najspornijeg dijela naše primjedbe vezano je za članak 43. i ovoga o čemu i javnost bruji pomaganje samim strancima ili odnosno riječi pokušaja pomaganja. Ono što ovdje je jasno naznačeno i što se mogu složiti da davanje hrane, odječe i slično, pa i pružanje smještaja migrantima koji nezakonito borave a koje je motivirano isključivo razlozima humanosti i morala se ne smatra pomaganjem u smislu direktive to apsolutno pozdravljamo. Naime, ono što je svakako tu pitanje koje trebamo razmisliti je taj dio priče gdje je pomaganje a gdje se to može naći rupa u zakonu vezano za biznis, krijumčarenje ljudi i svega onoga što smo svjedoci i naravno što je bilo i preko Hrvatske ali pogotovo morskim putem. Naime, tu jasno treba biti to navedeno. Slažemo se i sa Odborom za ljudska prava da taj dio treba podrobnije obrazložiti i da netko zapravo treba reći što to točno je ili nije jer humanitarna pomaganja apsolutno da. I ja ne vidim da se s ovim time upravo ovo što sam naveo i zabranjuje, međutim, svakako razumijem i kolege koji se boje da netko tko će to reći što je bilo humanitarno a što ne, da netko ne bi nastradao. Mi smo imali isto također dolje u Slavoniji i u Osijeku i u Baranji. Kolega Hajduković je i spomenuo, ja osobno sam skupljao pomoć kada je bila ona velika kriza u kojoj se Hrvatska mislim ponijela na razini ne europskoj nego ono kako da može biti primjer ostali europskim zemljama jer smo imali situacije da baš to tako i drugdje nije bilo a uvijek se i ovo u krajnjoj liniji i je direktiva o usklađivanju sa europskim zakonima i direktivama, da smo mi njima mogli biti primjer. Međutim, ovo što piše da jedino u slučajevima poput spašavanja života, sprječavanja i ozljeđivanja i pružanja hitne medicinske pomoći moglo bi se opravdati humanitarnim razlozima ali to mora biti predviđeno nacionalnim zakonodavstvom. Upravo zbog toga kažete su navedeni slučajevi u zagradi, spašavanje života, samo taj primjer humanitarnog bi se trebalo možda još više elaborirati jer ako netko dolazi, umire od gladi, ti ne znam je li on stvarno je gladan i ako mu daš nešto pojesti ili je to osnova za neko kazneno ili prekršajno gonjenje. Također mogu izraziti zadovoljstvo što je u članku 47. se dodaje točke 5. životnog partnerstva, što se to također u ovaj zakon uvodi taj termin. Ali prije svega još bih jedno samo pitanje postavio vezano za članak 70. ovoga zakona, odnosno izmjene zakona koji govori da tehničke uvjete za zadržavanje državljana trećih zemalja iz stavka 2. ovog članka propisati će pravilnikom ministar nadležan za unutarnje poslove. Tu smo imali i na odboru nekoliko upita vezano za smještaj pogotovo maloljetnih osoba da li se on odvija u popravnim domovima ili u svojevrsnim određenim centrima. Također financijski aspekt me zanima tih tehničkih uvjeta koji će biti jer ovo smo rekli da u vašem prijedlogu da ovaj zakon ne traži dodatna financijska sredstva. Ali mene zanima i znamo kako je to izgledalo, doduše nešto smo dobili od EU, Europske komisije vezano za našu brigu o tadašnjim izbjeglicama i zbrinjavanje istoga Ali zanima me te tehničke uvjete točno koja su tu možda sredstva predviđena, točno da li su oni doneseni i ta diskrecijska odluka ministarstva ili ministra na koji način će to financijski utjecati. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se javio uvaženi zastupnik Miro Bulj. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Sljedeći je uvaženi zastupnik Gordan Maras. Nema ga, gubi pravo na raspravu. I onda sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Miranda Mrsića, ponovo.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, nisam očekivao da ćemo tako brzo doći. Ali dakle, ovdje u više navrata govorimo o otvorenosti, dakle to nije pitanje otvorenosti tržišta rada već je to pitanje kako provesti direktivu EU a istovremeno zaštiti svoje tržište rada. To je gospodo ključni element ovog zakon. A s druge strane kada govorimo o sezoncima a sezonci nisu stručna radna snaga nego je to vrlo jasno otvaranje hrvatskog tržišta rada nekvalificiranoj radnoj snazi dok naša stručna radna snaga odlazi izvan Hrvatske. I to su činjenice koje stoje ako se ovakav zakon donese kakav je. Opet žao mi je kolege iz MUP-a, ovo nije njihova materija, ali ovo je najveća posljedica ovog zakona. S druge strane Vlada ne predlaže nikakve mjere za zadržavanje naših stručnih ljudi a opet otvara, opet ponavljam otvara vrlo široka vrata nisko kvalificiranoj radnoj snazi. Ako nam je interes zaštititi vlastite nezaposlene i omogućiti da se oni zaposle, a ne da onda otvaramo vrata strancima, svaka pametna Vlada bi iskoristila mogućnosti kao da je direktiva. Direktiva vrlo jasno propisuje minimalne standarde, dakle ispod toga ne možemo ali iznad toga možemo. I to sve zemlje rade, mi jedina smo valjda zemlja koja je odlučila prenijeti direktivu sa minimalnim standardima i otvoriti onda širom tržište rada, neka se u Hrvatskoj zapošljavanju svi koji može, a naši će onda ljudi odlaziti izvan Hrvatske. Pa nije lako otići izvan Hrvatske, ipak je tu i domovina i sve ostalo i to je nešto što treba vrlo jasno reći. S druge strane, ovaj zakon nije samo pitanje usklađivanja s direktivama već odražava i politiku ove Vlade. Dakle, kroz ove direktive se vidi politika ove Vlade prema tržištu rada a to je potpuna liberalizacija i omogućavanje da u Hrvatsku uđe niskokvalificirana jeftina radna snaga. O razvoju našeg tržišta rada, bilo bi jasno da Ministarstvo rada i mirovinskog sustava zajedno sa Ministarstvom unutarnjih poslova otvori široku raspravu jer politika našeg tržišta rada nije očito dobro osmišljena, nemamo niti vizije niti strategije tako da nam mladi stručni ljudi odlaze izvan Hrvatske a s druge strane, omogućavamo da zaposlimo niskokvalificiranu radnu snagu. Prijedlogom ovog zakona Vlada je u potpunosti razotkrila svoju politiku koja ide za time da potpuno fleksibilizacijom i liberalizacijom hrvatskog tržišta rada. Da je o tome takom, potvrđuje činjenica da je iz odredbi prijedloga zakona vidljivo da Hrvatska nije opet, napominjem, iskoristila niti jednu mogućnost zaštite domaćeg tržišta rada. E pa to je, ono što je frapantno. Niti jednu mogućnost Vlada nije iskoristila da zaštiti hrvatsko tržište rada. Ovim zakonom se omogućava strancima zapošljavanje na sezonskim poslovima, opet napominjem bilo bi zanimljivo vidjeti je li građevinarstvo sezonski posao. Ili je to posao koji ste radi tijekom cijele godine osim onih par mjeseci kada je zima. Amandmanima smo tražili, koji nisu uvaženi da se točno definira koji su to sezonski poslovi, da bi na takav način zaštitili i naše radnike koji se nalaze na HZZZ-u, da dobiju toliko željeno radno mjesto. Jer točno je da sada imamo povijesno niski broj nezaposlenih u Hrvatskoj ali s druge strane imamo velik broj nezaposlenih naših starijih sugrađana koji bi se mogli zaposliti na nekim od ovih poslova a mi sa ovim zakonom omogućavamo da uđe mlađa, jeftinija, niskokvalificirana i kvalificirana radna snaga. I vrlo jasno je da je Vlada na tom pravcu jer je nakon godina gdje nismo dopuštali da u Hrvatsku ulazi strana radna snaga nego onoliko koliko je bilo minimalno moguće je i Vlada Tihomira Oreškovića i Vlada Andreja Plenkovića širom otvorila vrata ulasku radnika iz trećih zemalja i očekujem da ćemo krajem ove godine vjerojatno dati i jedno 12 do 15000 uvoznih dozvola, dakle dozvola za uvoz radne snage iz trećih zemalja, što će biti potvrda da Vlada ide ka maksimalnoj liberalizaciji tržišta rada. Ono što zabrinjava je činjenica da se takvom politikom ne samo da se ne otvaraju radna mjesta nego se postojeća radna mjesta žele popuniti radnom snagom iz trećih zemalja. Radno mjesto konobara u Dubrovniku, gledam gospođu Puticu pa mi je Dubrovnik pao na pamet, kuhara u Dubrovniku su radna mjesta koja su stalna, ona jesu sezonska, ali su ona stalna. I sad ćemo ih popuniti sa radnicima iz trećih zemalja umjesto da popunimo sa našim radnicima, drago mi je da sada poslodavci konačno su počeli graditi i hotele gdje će ti radnici i stanovati, da imaju plaćenu hranu, dakle, da njihov standard bude veći, i što će se desiti? To ćemo popuniti sa radnicima iz trećih zemalja, umjesto da smo taj jedan viši standard koji je sada puno veći nego što je bio prijašnjih godina, omogućimo da uživaju naši radnici. Naši radnici će otići u Austriju, Njemačku i druge zemlje EU-a. je li to politika, je li to domoljublje je li to dakle nešto što bi hrvatska Vlada trebala raditi ili je to nešto što je trebala drugačije raditi? Da, trebala je implementirati direktivu, ali je trebala direktivu implementirati na način da maksimalno zaštiti svoje tržište rada ali jasno, i da omogući i poslodavcima da dobiju radnu snagu, ali ne na ovaj način. I to je ono što je problem ovog zakona, mi ćemo u SDP-u dati amandmane kojim ćemo pokušati popraviti to stanje jer opet napominjem gospodo, niti jednu mogućnost i direktive niste iskoristili da ograničite tržište rada u Hrvatskoj, da u Hrvatsku ne ulazi toliko jeftine radne snage. I jedno pitanje za kraj, koje nadam se da će kolege znati iz MUP-a. Jedno vrlo jednostavno pitanje. Kad ste odlučili da implementirate ovakvu direktivu, na ovaj način, bez ograničenja, imate li uopće kakvih procjena, koliko bi u Hrvatsku moglo godišnje ući takvih ljudi, dakle koji će raditi kao sezonci iz trećih zemalja? Jeste li uopće radili kakve procjene kad ste pisali ovaj zakon ili ste jednostavno rekli pa neka svi uđu, neka u Hrvatskoj se zaposle, a gdje će se zaposliti naši radnici, to neka brine njemačka Vlada, austrijska Vlada ili neke druge? Dakle gospodo i sa ovim zakonom vladajuća većina je vrlo jasno otkrila namjere, a to je da i ono krhko tržište rada hrvatsko koje se počelo razvijati uništimo do kraja i da idemo na ruku poslodavcima, a da našim mladim ljudima koji bi mogli popuniti ta radna mjesta i dobro zarađivati. Jer zašto ne bi platili konobara 7 do 10000 kuna, kuhara 10 do 15000 kuna jer oni toliko vrijede, jer naša radna snaga za razliku od ovih ne treba se nitko uvrijediti ali naša radna snaga je puno kvalitetnija, puno iskusnija nego ta uvozna radna snaga. Ali očito poslodavcima zbog nečega je važno da dobiju jeftinu radnu snagu. Ali to opet će biti dvosjekli mač, jer građani odnosno turisti koji dolaze na ljetovanje dolaze u pojedine hotele zbog konobara, zbog kuhara, zbog recepcionera, zbog kvalitete usluge, zbog toga što imaju osobu koja zna svoj posao. A na ovakav način ćemo dovesti do toga da ćemo sniziti i kvalitetu usluga u turizmu kada govorimo o grani koja treba najviše sezonaca što će posljedično dovesti do pada dakle i cijena naših usluga, jer jednostavno ćemo biti preskupi za strance sa lošom uslugom. Dakle, ovaj zakon nema samo posljedice koje su vezane uz tržište rada, nego su i vezane uz ekonomiju. I ja se nadam da će Vlada prihvatiti amandmane koji idu samo za jednim ciljem, a to je da osiguraju našim građanima ravnopravno natjecanje da u Hrvatskoj dobiju svoje radno mjesto a da ne moraju tražiti radno mjesto izvan Hrvatske u drugim zemljama. Hvala lijepo.
Hvala. Na vaše izlaganje ima više replika. Prva je uvaženog zastupnika Hrvoja Zekanovića, izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine državni tajniče, uvaženi kolega. Mene ovo zanima jedna stvar hoćete li vi podržati ovaj zakon ili ne? Znači to me zanima, to mi odgovorite čisto da znam unaprijed. A s druge strane, evo vi ste tu 10 minuta vrtili jednu te istu mantru. Koliko sam shvatio vi se ne slažete sa tim povećanjem kvota koje će se eventualno povećati, jer je to kasnije na Vladi. Pa zanima me, na koji način bi vi, a bili ste u prilici, vi ste bili ministar rada ako se ne varam. Na koji bi način vi danas pronašli radnike, sezonske radnike svim onim ugostiteljima, turističkim djelatnicima na priobalju koji im trebaju. Ja dolazim iz te regije. Imamo stvarno jednu apsurdnu situaciju, da imamo mlade ljude koji jesu na birou, a imamo deficit radne snage. Znači, nama radna snaga fali. I jako često, iako ima suprotnih primjera kao što ste vi rekli stvarno da imamo situaciju da su katkada i potplaćeni, ali imamo i primjera gdje su plaće, jako lijepe plaće. Ali jednostavno radnike ne možemo pronaći, odnosno ugostitelji, turistički djelatnici ih ne mogu pronaći. Pa evo dva pitanja. Hoćete li podržati zakon i konkretno što biste vi napravili, odnosno što niste to napravili kad ste bili ministar? Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Mrsića.
Dakle klub SDP-a će dati amandmane na ovaj zakon. Ako ti se amandmani podrže mi ćemo biti za taj zakon. Ako ne, bit ćemo protiv. Jer zakonom definitivno hrvatsko tržište rada otvaramo prema jeftinoj radnoj snazi, a kada pogledate Vladu četiri godine SDP-a onda u to vrijeme ćete vidjeti da smo vodili vrlo restriktivnu politiku sa uvoznim dozvolama za uvoz radne snage zbog toga što smo imali velik broj nezaposlenih. Ali ono što rješava problem nedostatka radne snage u turizmu, što sad poslodavci već rade ali je sada već kasno, a to je veće plaće, osiguran i dobar smještaj, sigurno radno mjesto. Mi smo uveli stalnog sezonca koje je ova Vlada i vi ste to podržali u ovom Saboru ste tu mjeru potpuno onemogućili da poslodavci je koriste. Što je stalni sezonac? Dakle, to je osoba koja ima de facto ugovor na neodređeno vrijeme sa tvrtkom ili firmom gdje radi. I ono, dakle to omogućava čovjeku da zna da će svake godine raditi i da ne mora tražiti novo zaposlenje, a tvrtci omogućava da ima kvalitetnog i dobrog radnika. I stalni sezonac je jedna mjera koja osigurava, turističkoj djelatnosti osigurava dobre i kvalitetnu radnu snagu. Ali ono što trebate, zašto ljudi neće radit? Pa sa 5000 kn u Dubrovniku kao konobar koji radi 60 sati tjedno, to znači 12 sati na dan, 5 dana ili 10 sati kroz 6 dana, je dakle nešto što ne drži vodu. I ako hoćemo zadržati naše ljude, platit mu ih pošteno, pa će svi onda raditi. Zašto velike kuće nemaju takvih problema u osiguravanju radne snage? Baš zbog toga što planiraju i što dobro plaćaju.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Ćelića.
Uvaženi zastupniče Mrsić, apsolutno razumijem vašu zabrinutost vezano za zapošljavanje mladih ljudi. Austrija je recimo ove godine dala prednost radnicima za zapošljavanje koji imaju svjedodžbe iz Austrije, pa onda onima koji su državljani zemalja EU, pa tek onda radnicima iz trećih zemalja. Ali vi ste eklatantni primjer jedne osobe u dvije osobe. Dakle, u ožujku 2015. podsjetit ću vas kao ministar rada ste slavodobitno najavili da većina članica EU uskoro odustaje od zabrane zapošljavanja Hrvata. I tada ste na neki način zastupali tu ideju liberalizacije tržišta, a danas to koristite poput bivšeg češkog premijera Iržija Parobojka kojeg su gađali jajima koji se zalagao kao socijaldemokrat za zabranu zapošljavanja radnika iz trećih zemalja. Jer vi zapravo danas više govorite kao neki euroskeptik, kao neki zastupnik nekog nacionalističkog pokreta, jer ako malo pogledate situaciju što se tiče zemalja EU te zabrane zapošljavanja za radnike iz trećih zemalja više su iz političkih razloga, a manje zbog situacije na samom tržištu rada. I za kraj reći ću vam jedan primjer, dakle iz Dubrovnika koji sam čuo prije dva tjedna, dakle radno mjesto u praonici, 7 i pol tisuća kuna mjesečno, ne postoji osoba koja bi se zaposlila iz RH, nema zainteresiranih koji bi došli, dijelom i zbog onih razloga koje ste vi naveli, tako da su zaposlene žene iz BIH, a isto tako, još je jedna činjenica koju ne treba smetnuti s uma, s obzirom na turističku sezonu, da je prije 90' znatan broj sezonskih radnika dolazio iz BIH i Srbije, ako mislite i aludirate na taj dio ljudi koji bi mogli biti potencijalni sezonski radnici kao radnici iz trećih zemalja.
Hvala. Odgovor uvaženom zastupnika Mrsića.
Uvaženi gospodine zastupniče, brkate kruške i jabuke, dakle vrlo jasno je da kad smo pristupili EU, u našem ugovorom sa EU, vrlo jasno stoji da svaka zemlja, članica može ograničiti zapošljavanje naših sugrađana, 3, 2, pa 3, dakle, može ukupno 7 godina biti, 8 godina može biti zabrana zapošljavanja. I to su neke zemlje iskoristili, a jesmo i mi u tim zemljama … [[Govornik se ne razumije.]] recipročnu mjeru. Prema tome, meni je kao osobi koja se zalagala za pristupanje EU, bilo izuzetno drago, da dosta zemalja EU nije uvelo tu zabranu, onda ne možemo ni mi prema njima, dok neke zemlje, zbog svojih nekih razloga, su to napravile više političkih nego objektivno. Međutim, Austrija ima sada problem da joj raste nezaposlenost i ona je iskoristila direktivu i ona to u svojoj direktivi ne treba miješati direktivnu sa našim pristupanjem zajedničkom tržištu EU, jer zajedničko tržište EU bez granice, prema tome slobodan protok robe, ljudi i kapitala. I to je ono o čemu ste vi govorili, dakle nikakav euroskeptik niste, nego da pače, bilo mi je drago da smo, da dosta zemalja nije uvelo tu zabranu. Ali ovo o čemu sada govorimo, je naša lokalna situacija, gdje Vlada nije uopće iskoristila niti jednu mogućnost da napravi ovo što ima Austrija, jer Austrija to u direktivi i napravila, u svom zakonu kaže da mogu ograničiti zapošljavanje stranih radnika u odnosu na svoje sugrađane. Mi ako donesemo zakon ovakav kakav je, tog ograničenja nećemo moči napraviti. Jer će nas odmah tužiti Europskom sudu pravde. Jer mi to u našem zakonu, mi ne možemo staviti zabranu, odnosno da prednost imaju naši, koji imaju našu svjedodžbu neke naše škole ili više škole ili fakulteta, dakle, mi to ne možemo, jer to nismo stavili u zakon, a mogli smo.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Marije Jelkovac.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovani kolega Mrsić, u cijeloj vašoj raspravi, vi stalno pokušavate podvući tezu da jedino vi iz Kluba SDP-a brinete o tome da li će naši ljudi, naši radnici u domovini moći naći posao, a mi u HDZ-u smo jako protiv toga valjda. To nije tako. Vi sami znate, jako dobro, da se problem zapošljavanja visoko obrazovanih neće riješiti ovim zakonom. Isto tako na vašu primjedbu vam je vrlo jasno rečeno, da je primjedba neopravdana i budući iz toga da direktiva predviđa mogućnost, da svaka država članica, uvede kvotu, što ste i sami rekli, a kvotu donosi Vlada na temelju prijedloga Ministarstva rada, Ministarstva nadležnog za rad, ako mišljenju Zavoda za zapošljavanje, Hrvatske gospodarske komore, Hrvatske obrtničke komore, i predstavnika socijalnih partnera, zamislite da svi oni, tj. da nitko od njih neće voditi računa o tome da li postoje adekvatna radna snaga u RH, prije nego što odobri kvote. Ja mislim da neće, da je svima u interesu da se prvo zaposle naši nezaposleni. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Mrsića.
Uvažena zastupnice Jelkovac, pa nije problem visoko obrazovanih, dakle svaka zemlja EU, pa i mi rado će primiti bilo koga visoko obrazovanog da radi na našem tržištu rada, ali ovdje su problem sezonski poslovi, to su obično nisko obrazovani kadrovi, jeftina radna snaga i to je ono protiv čega se ja tu borim i želim ukazati da moramo štiti svoje tržište rada, jer Austrija je mogla ograničiti zapošljavanje stranaca na ovaj način kao što je uvaženi kolega rekao, ali mi nećemo moći, jer toga nemamo u zakonu, to nismo ni stavili, barem da smo negdje u jednom članku rekli da Vlada može propisati redoslijed, da primarno imaju u pojedinim djelatnostima pravo zaposlenja naši sugrađani sa našim diplomama. Ali to nismo nigdje, prema tome, svi, dakle i ovi iz trećih zemalja, ne samo ovi iz EU, nego ovi iz trećih zemalja će imati isto tako, ista prava kao i naši radnici, ali ono što je također, zašto je i amandman. Mi u amandmanu vrlo jasno želimo reći da Vlada mora donijeti kvote, ne može, između može i mora je 19 tisuća uvoznih dozvola. Kada govorimo o toj sintagmi, ako kažemo da mora donijeti kvote, onda Vlada mora i savjetovati se sa svima zainteresiranima i onda donijeti kvote za uvoz radne snage. I to je ta razlika između može i mora je 19 tisuća sudbina hrvatskih radnika, 19 tisuća radnih mjesta koje ćemo popuniti sa nisko obrazovanom radnom snagom iz trećeg zemalja, a naših 19 tisuća će otići izvan Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala. I zadnja replika uvaženi zastupnica Sanja Putica.
Cijenjeni zastupniče Mrsić, kad ste već toliko puta spomenuli Dubrovnik i cijelu hrvatsku obalu, vjerujem da i sami znate da je činjenica da danas hrvatskom turizmu nedostaje 5 tisuća ljudi koji bi popunili radna mjesta na obali, dovoljno govori o tome u kakvom se problemu nalazimo. Mislim da mi ovdje općenito ne govorimo samo o problemu nedostatku radne snage ili kvotama koje Vlada može ili mora donijeti, nego govorimo o jednom dubokom nacionalnom problemu, a to je iznimno loša demografska slika RH koja se zasigurno niti ovim mjerama neće popraviti nego se radi o jednoj sveobuhvatnoj nacionalnoj politici. Međutim, ja bih vas samo upoznala sa činjenicom da u Dubrovniku ljudi koji su vlasnici ugostiteljskih objekata, ovdje sada govorim o privatnicima da ih tako nazovemo, a da to nisu neke velike hotelske ili ugostiteljske kuće, tim svojim radnicima plaćaju smještaj tijekom cijele sezone u kojim su im oni potrebni, a da su u Dubrovniku trenutno dvije velike hotelske kuće, dva velika hotelska lanca pristupila gradnji stambenih objekata i očito da će se taj pojam stalnoga sezonca i dalje tražiti svoje temelje u našem sustavu rada. Ja bih samo htjela upozoriti na jednu činjenicu, a to je da Ministarstvo znanosti i obrazovanja u suradnji sa Ministarstvom turizma, ali i Ministarstvom rada pokreće jednu proceduru osnivanja centara kompetencije koji su čini mi se za ovaj problem itekako važni, a govorimo i o edukaciji sezonskih radnika, edukaciji radnika koji imaju niže kvalifikacije i mislim da na tome itekako treba raditi kako bismo dobili kvalitetniju radnu snagu i kako bismo upravo te naše mlade ljude koje sada imamo u našim srednjim ugostiteljskim i turističkim školama zadržali u RH i ponudili im poslove u kojima će baš oni biti stručni. Hvala lijepa.
Odgovor uvaženog zastupnika Miranda Mrsića.
Hvala lijepo. Mi smo se usuglasili dvoje, dakle imamo ista razmišljanja oko sezonaca. Ja znam da velike hotelske kuće grade stambene objekte za svoje sezonce i to je put kako ćemo osigurati da ljudi izabiru ugostiteljske škole i da rade sezonske poslove i to je nešto što je konačno došlo poslodavcima u glavu da bez toga neće imati kvalitetnu radnu snagu. Jasno da ako usvojimo zakone na ovakav način kao što smo usvojili, kao što ste predlagali da se usvoji, da ćemo mi širom otvoriti vrata za odlazak mladih ljudi jer će hotelske kuće rađe onda zapošljavati nekoga ko mu je jeftiniji nego naš radnik iz Hrvatske i da će ljudi otići iz Hrvatske. Jedan od problema turizma je što se Slavonija iselila, uvijek je sezonaca bilo u bazenu Slavonije i to se znalo da ljeti Slavonci dolaze raditi i oni su kvalitetni i dobri radnici da rade u turizmu u Dalmaciji. Međutim, Slavonija se iselila i sa ovime što sada radimo ćemo još više Slavoniju iseliti i onako nam demografska slika nije dobra pa će nam biti još lošija. Dakle ovo treba gledati i u svjetlu demografske politike da je ovo loše za demografiju, loše za Hrvatsku, loše za turizam jer prvo nećemo imati dobre radne snage, imat ćemo niskokvalificiranu, slabo plaćenu radnu snagu, kvaliteta turizma će nam biti lošija i to će onda posljedično dovesti i do pada kvalitete naše turističke ponude. Prema tome, ovo nije samo pitanje kvota i uvoza radne snage iz trećih zemalja nego ovo je pitanje ekonomije i turizma i svega onoga, da ne govorimo onda o građevini, brodogradnji itd., itd. Bez dobro plaćenih radnih mjesta sigurnih radnih mjesta ovaj problem se neće riješiti, a ovakav način kao što se sada pokušava je nešto što neće donijeti dobro Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava biti će ona uvaženog zastupnika Hrvoja Zekanovića. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, uvažene kolege zastupnici. Ovdje evo ja ću još malo o ovim kvotama za uvoz radne snage, čisto malo da zaključim sa moje strane. Dok sam slušao gospodina Mrsića stvarno nisam znao jel on član HSP-a ili je član SDP-a s obzirom na jedan stav koji je dosta rigidan prema stranoj radnoj snazi koja bi trebala doći u Hrvatsku eventualno, ali bi se složio da je ovo stvarno pitanje demografsko pitanje tako da ćemo ovaj problem imati i u sljedećim razdobljima sve češći i češći i da ćemo morati kao država prije svega morati poraditi na demografskoj obnovi, a da ćemo sa rješavanjem tog demografskog pitanja koje je najbolnije pitanje za državu Hrvatsku imati riješen i ovaj problem o kojem smo danas govorili. Nadalje, standard ja bi rekao gotovo postaje, smještaj gotovo postaje standard danas u priobalnoj Hrvatskoj kada govorimo o sezonskoj radnoj snazi možda na tome još poraditi na neki način stimulirati sve one koji imaju potrebu za radnom snagom da se taj smještaj omogući svima onima koji nemaju mjesto prebivališta i mjestima gdje žele raditi. Još je jako bitan moment ako neko npr. iz Šibenika želi ići u Dubrovnik raditi i nema ga nekoliko mjeseci kući, on će što je logično otići u Njemačku gdje je veća cijena rada, tako da opet dolazimo do onog glavnog problema naše nerazvijenosti odnosno u startu niske cijene rada pa zbog toga ljudi i odlaze. Ja bih pohvalio ovaj radni tim ispred predlagatelja ispred MUP-a koji ipak od zadnjeg čitanja promijenio neke stvari na koje su bili upozoreni, a radi se o članku 87. gdje je bilo očito usklađivanje sa direktivom Europske zajednice odnosno direktivom Vijeća Europe, gdje stoji u članku 2. član obitelji znači to je bračni drug, zatim partner s kojim građanin Unije ima registriranu zajednicu na temelju zakonodavstva države članice, ako je po zakonodavstvu države članice domaćina registrirana zajednica izjednačena s bračnom zajednicom. U onom prvom čitanju kao da netko nije čitao Ustav pa je zaboravio da u našem Ustavu RH postoji članak 62. gdje stoji obitelj je pod osobitom zaštitom države, brak je životna zajednica žene i muškarca, tako da onaj stavak koji je tu bio o neformalnim partnerima da su također i životnim partnerima da su članovi obitelji u smislu ovog zakona je izbačen i to mi je drago odnosno ovaj ovaj Konačni prijedlog zakona je prihvatljiv kada govorimo o ovome. Eto hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća rasprava trebala bi biti ona uvaženog zastupnika Nenada Stazića. Nema ga, gubi pravo na govor. Sada je na redu pojedinačna rasprava uvaženog zastupnika Bože Ljubića.
Gospodine predsjedatelju, kolegice i kolege zastupnici, poštovani predstavnici Vlade. Kao što sam rekao malo prije, kada sam govorio u ime Odbora, Odbor za Hrvate izvan RH je raspravljao ovu pragmatiku Zakona o strancima i odbor je jednoglasno predložio amandman koji je glasio hrvati sa stranim državljanstvom ili bez državljanstva ne smatraju se strancima u smislu ovoga zakona. Zašto? Naime u postojećem zakonu u članku 2., stavak 1. glasi: „Stranac je osoba koja nije hrvatski državljanin.“. Zapravo time se izrijekom svi pripadnici hrvatskoga naroda bez državljanstva definira su kao stranci a intencija je zapravo odbora i vjerujem i intencija svih nas u Hrvatskom saboru da se učini distinkcija između pripadnika hrvatskoga naroda i stranaca kao na simboličkoj, tako dakle i na suštinskoj razini. U prvom redu se to odnosi na prava na ulazak, kretanje, boravak i rad u RH osoba hrvatske narodnosti koje treba izjednačiti dakle sa hrvatskim državljanima jer to naravno i gospodarski i demografski interes RH ali i ustavna obveza Hrvatske. Ta ustavna obveza je naravno pretočena i u Poslovnik ovoga Sabora pa i u djelokrug Odbora za Hrvate izvan RH, između ostaloga stavljenog poslovi i utvrđivanje i praćenje politike. A u postupku donošenja zakona i drugih propisa odbor ima pravo i dužnosti matičnog radnog tijela u područjima na koje se odnosi pravni i stvarni položaj dijelova hrvatskoga naroda te hrvatskih manjina u drugim državama i predlaganje mjera za unapređenje svekolike suradnje radi ostvarenja i zaštite prava i očuvanja nacionalnog identiteta. Dakle završen citat iz Poslovnika. I u jednom od prethodni saziva ovoga Sabora se pokušalo bivšoj Vladi ukazati na ovu nelogičnost da se pripadnici hrvatskoga naroda bez državljanstva tretiraju kao stranci ali bez uspjeha. Umjesto toga izvršene su izmjene u Zakonu o hrvatskom državljanstvu koji su pripadnicima hrvatskoga narod izmjenom toga članka dalje komplicirali, dakle proceduru stjecanja hrvatskoga državljanstva a isto tako je kompliciralo i stjecanje hrvatskoga državljanstva u određenim pripadnicima hrvatskoga naroda iz Bosne i Hercegovine, posebice u nekim županijama jer to nije bilo obvezno, dakle narodosno izjašnjavanje. Dakle ovo je popravak koji smo mi kao odbor tada predložili i koji ću ja predložiti ovom Saboru do kraja ove rasprave je također u skladu sa zakonom o odnosima RH s Hrvatima izvan RH. Naime, u Zakonu o odnosima RH sa Hrvatima izvan RH, citiram I. članak 1. stoji: „Ovim zakonom uređuju se odnosi Republike Hrvatske sa Hrvatima izvan Republike Hrvatske. Između ostalog uvodi se status Hrvata bez hrvatskog državljanstva“. I članak 2. u smislu ovoga zakona Hrvati izvan Republike Hrvatske su pripadnici suvremenog i konstitutitvnog hrvatskoga naroda u BiH, pripadnici hrvatske manjine u Europskim državama, hrvatski iseljenici u prekomorskim europskih državama i njihovi potomci.“. Zatvoren dakle citat. Ova formulacija dakle iz amandmana je bila i ranije dio zakonodavstva RH pa je primjer … [[Govornik se ne razumije.]] Zakonu zapošljavanju stranaca koji je vrijedio do usvajanja Zakona o strancima, u članku 1. stavak 3. glasio: „Hrvati sa stranim državljanstvom ili bez državljanstva ne smatraju se strancima u smislu odredbi ovoga zakona.“. Ta odredba je dakle i u skladu sa zakonima i praksom zemalja EU koje reguliraju status pripadnika naroda ali bez državljanstva. Naime u njemačkom zakonodavstvu već u temeljnom zakonu … [[Govornik se ne razumije.]] zakoni razlikuju etičkog Nijemca i daju njemu i njegovoj supruzi, odnosno suprugu prava koja ne daju strancima. Slična je dakle situacija i sa Republikom Slovenijom koji također etničkog Slovenca razlikuje od stranca i u poglavlju Zakona o Slovencima izvan njenih granica pod naslovom „Status Slovenaca bez državljanstva Republike Slovenije određuje prava te kategorije Slovenaca.“. Pa članak 58. kaže: „Republika Slovenija je matična domovina svih Slovenaca, zbog toga također Slovencima bez državljanstva na svojem području priznaje poseban status koji imenovanima osigurava posebna prava i pogodnosti.“. Također u članku 60. stoji: „Slovenska narodnost i slovensko podrijetlo se dokazuje izvodom iz matice rođenih i drugim vjerodostojnim dokumentima.“. I u članku 66. se Slovencima bez državljanstva određuju prava pa među ostalim pravo dobivanja vlasništva nad nekretninama pod jednakim uvjetima koja vrijede za državljane Republike Slovenije te prednost kod kandidiranja za slobodna radna mjesta ako ispunjavaju uvjete za obavljanje poslova, dakle prednost pred ostalim strancima pri čemu se misli na strance koji nisu državljani EU. Također židovski zakon … [[Govornik se ne razumije.]] daje olakšice Židovima i prije povratka i godinu dana nakon useljenja. Dakle, kolegice i kolege zastupnici, dakle nedavno sam bio u Jeruzalemu na konferenciji posvećenoj svjetskim dijasporama. I mislim da bi mi Hrvati i hrvatska država trebali neke stvari naučiti od Židovskog naroda i države Izrael. Poznato je dakle da je državu Izrael je stvorila židovska dijaspora. Zapravo i hrvatska dijaspora je odlučujuće doprinijela stvaranju i uspostavi Hrvatske države. Međutim, od utemeljenja Židovske države, Izraela '48. godine do danas broj Židova u Izraelu se povećao 10 puta a u Hrvatskoj svake godine demografski propadamo i ostajemo bez jednoga grada. Dakle kod rasprave sa nadležnim predlagateljima uvijek se pojavljivao problem sa njihove strane kako definirati dakle Hrvata koji nema državljanstvo kao Hrvata. Jednostavno, Židovi su to odnosno Izrael je to definirao, dakle, potomak 4 generacije od majke židovske je pripadnik židovskog naroda. Samo od pada Berlinskog zida se milijun Židova je imigriralo, odnosno importiran je iz država bivšeg SS-a. '91. godine 185000, '90., '91. 150000, vjerovali ili ne, u Operaciji Solomon, dakle u 36 sati je zračnim mostom 14400 Židova, etiopskih Židova importirano u državu Izrael. Dakle, da li je netko postavljao tu birokratske prepreke tko je Židov a tko nije? Dakle, tu su stvari kojima moramo debelo razmisliti ako želimo istinski demografsku obnovu RH, ako želimo i gospodarski i svaki drugi napredak RH. Dakle, za razliku od židovske države, mi 25 godina nismo bili u stanju, niti na simboličkoj razini niti na suštinskoj razini pristupiti suštinskom rješavanju ovoga problema. Dakle, Odbor za Hrvate, ja osobno na čelu tog odbora smo imali nekoliko sastanaka sa predstavnicima predlagatelja, predstavnicima MUP-a, gdje su bili pripadnici stručnih službi Središnjeg državnog ureda za Hrvate RH i glavni argument je bio da ova materija ne pripada Zakonu o strancima, već da tu materiju treba riješiti Zakonom o državljanstvu. Dame i gospodo, kolegice i kolege zastupnici, po procjenama relevantnih institucija, otprilike 3800000 Hrvata živi izvan granica RH. Samo manji broj nas imamo hrvatsko državljanstvo. Zašto? Nekima je to legalna prepreka, neki koji su rođeni u državama kao što su Švicarska, Njemačka itd., zakoni te države, prije će dvojno državljanstvo, da bi mogli ostvariti prava koja proističu iz državljanstva u zemljama kojima su često rođeni i kojima rade. Stoga argument da se to pitanje treba riješiti kroz Zakon o državljanstvu ne stoji. Dakle, da treba i kroz Zakon o državljanstvu liberalizirati postupak stjecanja hrvatskog državljanstva, pojednostaviti ga, ali kažem mi i u ovom zakonu trebamo o tome debelo porazmisliti. I na kraju, želim reći ovo. Ukoliko se ove promjene zakona usvoje, mi bi smo na značajan način olakšali život mnogim našim sunarodnjacima, posebice u južno američkim zemljama gdje često nema ni konzulata, gdje bi mogli predati ovaj zahtjev za državljanstvo, olakšali smo pripadnicima Hrvata iz nekih županija, iz BiH, olakšali bismo dolazak pripadnika hrvatskog naroda bez državljanstva i zapošljavanje i u kontekstu ove rasprave koje smo maloprije imali prilike slušati, oko sezonaca, također bismo na neki način olakšali boravak naših sunarodnjaka i njihovo nastanjivanje, ulazak, ostvarenje prava iz rada. I stoga, kažem ja, mi ćemo uložiti amandman, odnosno ja ću ga uložiti ovoga puta i ja očekujem do kraja rasprave i do početka glasovanja da ili da predlagatelj predloži formulaciju kao što smo zaključili na zadnjoj sjednici odbora koja će pokriti suštinu ovog amandmana ili ćemo onda ovdje i kao Sabor izjašnjavati o amandmanu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Ivana Šukera. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Ljubić, vaša rasprava me potaknula i nametnula jedno pitanje. Da li mi tj. Vlada kao predlagatelj svakim prijedlogom zakona osnažujemo vezu prema hrvatskoj dijaspori ili je nažalost slabimo? Jer kad pogledamo kroz povijest, zašto je toliki broj Hrvata otišao, nekada je bila ekonomska migracija, međutim bilo je strašno puno onih koji su naprosto morali otići iz svojih područja, jer bi ostali bez glave. Dakle, drago mi je da Odbor za Hrvate izvan Hrvatske nastavlja kontinuitet onoga što je Odbor prije 3, 4 godine predlagao a to je da ovo pitanje bude riješeno na drugačiji način kao što bi i kroz Zakon o porezu na dohodak trebalo riješiti problem oporezivanja mirovina, Hrvata prije svega u prekooceanskim zemljama a isto tako i kroz Zakon o zdravstvenom osiguranju i Sporazumu o zdravstvenom osiguranju potpisao te sporazume sa Amerikom, sa Južnom Amerikom, sa Australijom i sa Novim Zelandom, i onda bi to itekako olakšalo povratak našim ljudima koji nakon mirovine bi se željeli vratiti i ostati živjeti ovdje, međutim ovo su sve možda nekima naočigled sitnice ali njima nepremostivi problemi da bi došli živjeti ovdje. Krajnje je vrijeme da se počnemo odnositi prema Hrvatima bez obzira gdje oni bili onako kako se Izraelci prema svojima, kako se Talijani, Irci odnose prema svojima, a nakraju krajeva Irska nam je po mnogočemu uzor, a glavni inicijator ili generator gospodarskog oporavka i booma Irske prije dvadesetak godina je bila irska dijaspora. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Božo Ljubić.
Zahvaljujem. Kolega Šuker, i vaša rasprava u kojem ste imali u prethodnom sazivu Sabora je nama u odboru i mene osobno bila na neki način ljepotica da se ovim pitanjem pozabavimo još kažem u prosincu 2016. godine kada se ovaj zakon našao prvi puta pred Saborom i to u hitnoj proceduri. Zapravo, ja smatram da mi u ovom Zakonu o strancima gdje ponavljam i slažem se sa onima koji u ovom momentu na neki način imaju rezervu, uključenje jednog ovakvog amandmana u ovaj zakon da se pitanje Hrvata izvan RH ne rješava u Zakonu o strancima. Međutim, uključenjem ove formulacije o Zakonu o strancima u prvom redu dajemo poruku našim sunarodnjacima kojih imamo preko 3800000 izvan RH, da ih ova država ne smatra strancima. Dakle, dajemo poticaj njima da se zainteresiraju za ovu državu da ste zainteresirani za dolazak, za ulazak, za školovanje, za zapošljavanje. S druge strane dajemo pritisak ako hoćete institucijama RH koje 25 godina nisu učinile ono što su trebale učiniti, pa i svim onim ministarstvima i institucijama koje ste vi kolega Šuker spomenuli u ovom momentu. I ministarstvo zdravstva i Ministarstvo unutrašnjih poslova i Ministarstvo financija kod dobivanja OIB-a itd. itd. Prema tome, a u krajnjoj liniji zapravo onim ljudima gdje legalne prepreke država čije državljanstvo imaju i u kojima su često rođeni na taj način i koji neće nikada zatražiti, dakle prijem u hrvatsko državljanstvo. S druge strane imamo ljudi koji zbog financijskih razloga, zbog administrativnih razloga neće ni ući u tu proceduru, a žive hrvatstvo u zemljama u kojima su rođeni, u kojima su se uselili i žive na neki način svoju Hrvatsku. I oni nama mogu biti korisni i bez useljenja i bez stjecanja državljanstva, a također i ova država njima. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Sada ćemo napraviti stanku do tri sata. Imali smo još jednu repliku, ali na žalost kolege Culeja nema pa gubi pravo na raspravu. Pardon, nisam vidio da je repliku i uvaženi zastupnik Ivan Kirin dignuo. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani predstavnici Vlade, uvaženi zastupniče Ljubić. U Hrvatskoj jasno nedostaje sezonskih radnika, ali tu se tijekom rasprava spominjala zaštita tržišta rada, a naši ugostitelji imaju veliki problem – nemaju radne snage. I mislim da tu treba isto učiniti, olabaviti sustav, liberalizirati ulazak sezonske radne snage. Ali Hrvatskoj nedostaje stanovništva. Demografska slika Hrvatske je negativna. Jasno je da je jednostavno prirast stanovništva takav kakav je, ali ne samo da ta prirodno se manje rađa, a više umire, nego je i veliko iseljavanje iz Hrvatske. Čime je to uzrokovano? No to je možemo nazvati ekonomski razlozi i drugi, ali svijet je stalno išao od istoka prema zapadu i to je globalna pojava. Mene zanima da mi vi odgovorite, odnosno vaše mišljenje je vama useljavanje stranaca u Hrvatsku. Tu ne mislim na Hrvate. To bi trebalo biti maksimalno liberalizirano ma odakle oni dolazili iz trećih zemalja ili oni koji su se ranije iselili iz prekomorskih zemalja. Zanima me da li bi bilo potrebno možda liberalizirati useljavanje onih građana iz drugih zemalja koji su sličnog civilizacijskog kruga kao mi. Recimo Katolici sa Kosova. Recimo što mislite o tome?
Odgovor uvaženog zastupnika Ljubića.
Poštovani kolega, dakle ovaj Zakon o strancima jasno kao što samo obrazloženje kaže, dakle potaknut harmonizacijom zakonodavstva RH sa zakonima EU. S druge strane ovaj zakon se bavi pitanjima stranaca, pa i ovih stranaca, dakle koji sticajem dakle nužde dolaze na područje Republike Hrvatske i Europe iz zemalja zahvaćenih ratovima. I o tome je bilo dosta govora. Ja se o tome ne bih izjašnjavao. Ono što smatram da u demografskoj obnovi, mi se u prvom redu trebamo fokusirati na pripadnike hrvatskog naroda. I s tim u vezi i jeste ova intervencija i moja i Odbora za Hrvate iz RH, da se pripadnici hrvatskog naroda koji kao što rekoh oko 3 milijuna i 800000 živi izvan RH potaknu i da im se olakšaju prijem u hrvatsko državljanstvo, ali isto tako kroz ostale zakone za one koji iz bilo kojih razloga ne mogu pristupiti prijemu u hrvatsko državljanstvo da se napravi njihova distinkcija od ostalih stranaca. I to je osnovna intencija ovoga zakona. Što se tiče, dakle demografske obnove RH ja, ova materija zapravo ovog zakona nije prilika da o tome govorimo. Ali u svakom slučaju ukoliko će biti nužno da Hrvatska traži i druge izvore izvan hrvatskoga naroda, dakle iz iseljeništva naravno da je onda uvijek lakše, dakle integrirati one koji kulturalno su bliže da tako kažem domicijelnom hrvatskom stanovništvu ali naravno to ne treba isključivati ni ostale koji su spremni prihvatiti, dakle i zakone, kulturu RH. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sad ćemo onda prekinuti i vidimo se u tri sata na glasovanju. Dakle Prijedlog za iskazivanje povjerenja magistri znanosti Mariji Pejčinović Burić za obavljanje dužnosti potpredsjednice Vlade RH i ministrice vanjskih i europskih poslova. SJEDNICA PREKINUTA U 13,25 SATI.
Mi sada nastavljamo raspravu o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima. Pred nama je pojedinačna rasprava uvaženog kolege Stjepana Čuraja. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, štovane kolegice i kolege zastupnici. Samo ću se kratko nadovezati nakon rasprave po klubovima. Naime bilo je govora o sezonskim radnicima. I sada mene zanima jedna stvar. U članku 75.a kaže da, nema smisla, da pričekam malo da se …
Najbolje bi bilo da malo sačekate. Pa vas molim kolegice i kolege, potpredsjedniče Radin, potpredsjedniče, ja bih vas molio, kolega Čuraj govori pa bih vas molio za mir. Tko je zainteresiran ostati u sabornici neka ostane a svi ostali želim vam sretan put. Izvolite.
Može, pa vrlo kratko samo, šteta što nisam stigao u prijepodnevnom ovo završiti kada je bilo još i nadovezano. Naime, dakle članak 75. govori da dozvola za boravak i rad za sezonski rad može se odobriti sezonskom radniku ako, pa pod 3. točkom, ima zdravstveno osiguranje. Naime, ovdje bih samo povukao jednu paralelu vezano za drugu odredbu ja mislim Zakona o zdravstvenom osiguranju koje se odnosi isto na strance, gdje prilikom registracije istih, ta ustanova naplaćuje zdravstveno osiguranje unatrag godinu dana. Konkretno, mislim da je riječ o 4000 kuna. Ovdje je riječ da će mu se odobriti dozvola ako ima zdravstveno osiguranje, pretpostavljam da se odnosi na to ili na neka prava iz radnog odnosa. Tako da bih molio možda pojašnjenje točno od predlagatelja na što se to misli. Da li je to upravo unatraške plaćanja godinu dana koji po meni možda nije ni ustavno ili ne? Nadalje, u istom članku kažu ako poslodavac u razdoblju od 12 mjeseci koji izravno prethode datumu podnošenja zahtjeva za dozvole za boravak i rad, za sezonski rad ukinuo radno mjesto na puno radno vrijeme kako bi oslobodio radno mjesto koje želi popuniti sezonskim radnikom. E sad, mi znamo da u Zakonu o radu ukoliko dođe do promjene u sistematizaciji i ukidanja određenih radnih mjesta u poduzećima, da 6 mjeseci se ne može zaposliti osoba na isto ili slično radno mjesto s istim opisom poslova. Ovdje govorimo o 12 mjeseci. Naime, zašto ovo spominjem, kolega Mrsiš je imao prijepodne raspravu oko liberalizacije tržišta rada vezano za sezonske radnike prije svega strance. I oko toga da time praktički tjeramo naše radnike da idu van jer dolaze druga radna snaga koja će raditi jeftinije. Naravno kad čitamo ove sve uvjete i poznajući našu birokraciju, gotovo mi je teško zamisliti koje svu sve te procedure koje moraju naši poslodavci proći kako bi isto napravili, a pogotovo bi volio tumačenje ovoga 9. stavka 2. točke vezano za tih prethodnih 12 mjeseci, jel' se to odnosi na isto radno mjesto, radno mjesto unutar poduzeća ili što? Pogotovo ako znamo da je riječ o sezonskim radnicima a onda kada završi sezona i ukine se radno mjesto, praktički do kraja iduće sezone, ne bi smjeli nikoga zaposliti izvana. Tako da, ako gledamo te odredbe ovdje, onda moramo reći da se ne pogoduje baš previše otvaranju neka tržišta rada stranoj radnoj snazi. Također bi se svakako još osvrnuo na onaj ajmo reći polemiziraniji, odnosno problematični članak 43. vezano za pomoć, odnosno pokušaj pomaganja koji se novi uvodi, koji kaže da se ne smatra pomaganje u smislu stavka 1. ovog članka koji počinje iz humanitarnih razloga, onda nadalje piše u zagradi i to se dodalo na one primjedbe „spašavanje života, sprečavanje ozljeđivanja, pružanje hitne medicinske pomoći te pružanje humanitarne pomoći sukladno posebnom propisu.“ E sad, ja bih tu volio točno, koji je to posebni propis? Jer ako gledamo Zakon o humanitarnoj pomoći, u članku 2., kaže sljedeće „Prikupljanje i pružanje humanitarne pomoći poduzima se u svrhu osiguravanja zaštite života, zaštite fizičkog i mentalnog zdravlja, hrane i odjeće, stanovanja, uvjeta školovanja, pomoć u obnovi i izgradnji stambenih javnih i drugih objekata, tako do prijevoza pomoći“ itd., itd. posljedica za pomoć za… [[Govornik se ne razumije.]] velikih nesreća i ostalo. Ako se to odnosi na to, onda mislim da tu nema prevelike buke i strke oko toga i teško da će itko moći prekršajno odgovarati. Ali ja opet napominjem, nije cilj i ne bi smio biti cilj, da se svaki dio, jer ja osobno sam sudjelovao i pomagao izbjeglicama koje su bile, i skupljao i donosio im hranu i ostale potrepštine, da to ne bi trebao smisao i cilj ovoga zakona, da se takvi ljudi kažnjavaju, a svjestan sam sa druge strane, da se možda takve neke zakonske odredbe mogu naći, one svojevrsne rupe u zakonu, kako bi se ljudi koji se bave baš trgovinom ljudima, odnosno možda ne trgovinom, nego i biznisom upravo prebacivanja tih stranaca u Europu i ostala tržišta rada, mogli koristiti. Tako da treba tu zbilja to dobro razgraničiti i smatramo da treba uvesti reda i da se ne može svašta podvući pod to pomaganje, ali prije svega ne smijemo izgubiti taj humanitarni aspekt tog djela. Evo zahvaljujem na pozornosti.
Hvala. Imamo jedu repliku. Uvaženi kolega Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani predsjedniče. Uvaženi kolega, pošto sam ja iz područja koje graniči sa Srbijom, i odakle nam dolaze izbjeglice iz ratom unesrećenih zemalja, pa sam i svjedok između ostaloga tih događanja, činjenica je ona pogranična mjesta su aktivno učestvovala u dočeku i prijemu unesrećenih izbjeglica i da su im zdušno pomagali. A činjenica je isto da pod tom krinkom može bilo tko iz bilo kojeg djela Hrvatske iz nekih drugih pobuda doći i organizirati prijevoz istih do njima određenog odredišta, a i činjenica je isto tako ne znam koliko vi pratite na društvenim mrežama događanja u Europi, posebice u Njemačkoj gdje ima raznoraznih nesretnika koji su došli potaknuti ratom a sad provode neki drugi teror gore. I činjenica je da mnogi u izbjeglicama su jako dobro opremljeni i ciljano idu. Mi sve stavljamo u jedan da ne kažem, koš, jer svi idu iz neke potrebe gore. A tu ima svega i svačega. Čega smo mi i sami svjedoci a i bit ćemo svjedoci. Ne kažemo da su svi ugroženi jer među njima isto ima raznoraznih kriminalnih skupina koje su svima 'willkommen', dobrodošli, a vrijeme će pokazati svoje. Puno puta su Hrvati zbog svoje dobre duše nastradali od onih koje su ugostili. Hvala.
Hvala. Da li odgovor? Nema odgovora na repliku. Onda ćemo preći na završno izlaganje predlagatelja državni tajnik Žarko Katić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, najljepše vam zahvaljujem. Gospođe i gospodo zastupnici ja bih koliko je sad to moguće u najkraćem odgovorio na neke primjedbe i u mjeri u kojoj trenutno mogu osvrnuo se i na neke od podnijetih amandmana. Po redu kako su govorili, najprije ću reći nekoliko riječi o navodima gospodina Glasnovića. On je, nije govorio toliko o samom Zakonu o strancima, odnosno izmjenama i dopunama Zakona o strancima već uopće o problemima stjecanja hrvatskog državljanstva, pripadnika hrvatskog naroda iz drugih zemalja. Ja samo mogu reći da je od ukupno milijun i 86197 primljenih u hrvatsko državljanstvo od 1991. do konca prošle godine njih 678294, dakle nešto manje od 680000 primljeno temeljem članka 16., dakle temeljem pripadnosti hrvatskom narodu. I jedan manji broj 2015 temeljem članka 11. Zakona o hrvatskom državljanstvu koji propisuje stjecanje hrvatskog državljanstva, iseljenika i njihovih potomaka. Dakle, to je relativno velik broj. Pritom znatan dio, to nisu svi koji su stekli hrvatsko državljanstvo, dio njih je stekao podrijetlom. Dakle, osobe koje su bili maloljetna, koji su maloljetna djeca hrvatskih državljana žive u inozemstvu. Oni se primaju po nešto drugačijoj proceduri, taj broj ne možemo sad procijeniti, ali on isto tako nije malen. Naravno da svih ovih godina bilo je problema posebice prvih onih ratnih i prvih poratnih godina zbog velikog broja zahtjeva jednostavno kapaciteta da se taj broj zahtijeva riješi u primjerenom roku, a kasnije kad je broj znatno opadao, dakle kad bi mogli reći da su kapaciteti bili bolji tada su dolazili često kompliciraniji zahtjevi za koje je trebalo nešto više vremena. U svakom slučaju Ministarstvo unutarnjih poslova i Vlada RH u cjelini čvrsto stoji na stavu da treba braniti i promicati prava Hrvata i hrvatskog naroda izvan RH. O tome je donijet i poseban zakon prije nešto više od pet godina, Zakon o odnosima RH sa Hrvatima izvan RH i odgovarajuće odredbe postoje i u nizu drugih zakona. Na primjedbe poštovanih zastupnika Hajdukovića i Jovanovića, mislim da su one bile otprilike slične koje govore da ovaj zakon ne bi smio dovesti do kriminalizacije solidarnosti. Stojimo čvrsto na stavu da se to neće dogoditi, ne smije dogoditi. Pomaganje, a to smo vidjeli u izbjegličkoj krizi koja je pogodila Republiku Hrvatsku prije dvije godine da su se hrvatski državljani pokazali dostojnim i da su pružili pomoć ja bih rekao na svakome koraku. U tom smislu nastojat ćemo, dakle u ime predlagatelja dati amandman koji bi donekle izmijenio sadašnju formulaciju, a on će ići, dakle u tom smislu da pomaganje kod nezakonitog ulaska bude i dalje restriktivno kad osoba ulazi, kad je na granici, a da pomaganje kad osoba već boravi u RH da ono bude puno blaže. I u tom smislu, dakle nadam se da ćemo naći formulaciju, imamo nekakvu formulaciju koju vjerujemo da će biti prihvaćena i od onih koji su iz udruga civilnog društva i državnih tijela, tako i od zastupnika koji su prigovarali ovim formulacijama. Gospodin Božo Ljubić je u ime Odbora za Hrvate izvan RH a i mislim u svoje osobno ime govorio o potrebi da se Hrvati sa stranim državljanstvom ili bez državljanstva ne smatraju strancima u smislu odredbi ovoga zakona. U tom smislu predložit ćemo poseban amandman, a opet imajući u vidu odredbe Zakona o odnosima RH sa Hrvatima izvan RH posebice sa člankom 37. toga zakona koji je u stvari ovo jedan novi institut, institut statusa Hrvata bez hrvatskog državljanstva kojega prema članku 37. mogu dobiti Hrvati izvan RH koji nemaju hrvatsko državljanstvo, supružnici koji nemaju hrvatsko podrijetlo, njihova djeca rođena i posvojena, te prijatelji hrvatskog naroda i RH koji njeguju hrvatski identitet i promiču hrvatsko kulturno zajedništvo. Isti taj članak u stavku 2. kaže da priznavanje statusa Hrvata bez državljanstva ne prejudicira pripadnost hrvatskom narodu u postupku stjecanja hrvatskog državljanstva. Dakle, ovako formulacija koja će biti predložena bi glasila da osobe, dakle da se u stavku 2. u članku 2. iza stavka 1. dodaje stavak 2. koji glasi: „Osobe s utvrđenim statusom Hrvata bez hrvatskog državljanstva ne smatraju se strancima u smislu odredbi ovoga zakona, te ostvaruju prava sukladno posebnom propisu.“ Što se tiče amandmana Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina kao i amandmana koji je podnio poštovani zastupnik Veljko Kajtazi koji se tiče članova uže obitelji hrvatskog državljana. Mi bi taj amandman djelomično prihvatili, posebice u smislu da se u članku 54., točka 2., također iznimno prizna da ju ne moraju dokazati, odnosno ne moraju imati valjanu putnu ispravu, ali dakle, samo onda kada se strana putna isprava ne može pribaviti u veleposlanstvu ili konzularnom uredu strane države, čija je ta osoba u RH ili i ako ukoliko mu se, toj osobi dakle, identitet može nedvojbeno utvrditi na drugi način. Primjerice sa starom isteklom, više nevaljanom, ali s putnom ispravom koju je koristio u prethodnim postupcima, iz koje je nedvojbeno da se radi o toj osobi. Poštovani zastupnik Orepić je tržio da se cjelovito uredi materija koju sada ovaj zakon regulira, dakle, da se ona razdjeli na 3 cjeline, cjelinu koja će urediti rad stranaca, boravak, ulazak, boravak i kretanje stranaca, i treća cjelina koja bi regulirala status državljana europskog gospodarskog prostora. O tome je bilo govora i razmišljalo se, međutim zbog brzine i hitnosti potrebne hine implementacije ovih triju direktiva o kojima sam govorio o uvodu, to sad nije bilo moguće, međutim, vidjet ćemo u tom pravcu se razmišlja ići, može se ići, da pače, neke mnoge zemlje imaju tako riješeno, a posebice evo Savezna Republika Njemačka, Mađarska i neke druge zemlje posebno reguliraju posebnim zakonom reguliraju status državljana europskog gospodarskog prostora, jer jednostavno, i naš zakon to drugačije predviđa, ali to je trenutno sve u jednom prilično obimnom, pa stoga malo manje čitljivom i razumljivom zakonu. Oko navoda poštovanog zastupnika Miranda Mrsića i rada sezonskih radnika, mogu samo reći da apsolutno rad sezonskih radnika kako je stipulirano u ovom zakonu ne može utjecati na manje zapošljavanje hrvatskih državljana na njihovo iseljavanje jer točno je pobrojano na koje se djelatnosti odnosno sezonski rad, ponovit ću na ugostiteljstvu, turizam, poljoprivredu i šumarstvo, gospođa Jelkovac je odgovarala tad gospodinu Mrsiću, pa neću ponavljati, citirala je i odredbe i direktive i ovoga zakona, prema tome, apsolutno odbijamo svaku mogućnost da to utječe na iseljavanje ili smanjenje zaposlenosti hrvatskih državljana. Da pače, promijenjene su odredbe koje se tiču donekle, kvota radnih dozvola i sad će i dakle, i do sad je do duše sezonsko zapošljavanje u kvoti radnih dozvola, a kvota radnih dozvola, nju utvrđuje Ministarstvo nadležno za rad, na temelju prijedloga HZZ-a i uz mišljenje HGK, Hrvatske obrtničke komore i socijalnih partnera. Tržište rada je u svakoj zemlji jedan osjetljiv mehanizam koji počiva na jednoj ravnoteži koja je osjetljiva između onih koji nude posao, poslodavaca, onih koji ga traže, primaju, posloprimaca, radnika, i Vlade koja se tu javlja kao partner, ja vjerujem ne kao arbitar, ali kao koristan partner koji će znati pomiriti ponekad, ali ne uvijek suprotstavljene interese. Mogli smo se naravno odlučiti za nekakve druge mehanizme, kao što je bilo ovdje govora da prednost imaju osobe koje su primjerice završile obrazovanje u Hrvatskoj, ili kao što je u amandmanu Kluba SDP-a rečeno u jednom od amandmana, da najprije poslodavac traži pisano zapošljavanje hrvatskih državljana, a ukoliko u određenom roku, ne dobije da onda može zapošljavati. To načelno može biti dobar primjer ali vjerujem, da u našoj zemlji da u našim odnosima bi to lošije se odrazilo na naše radnike nego ovaj stav za koji se zalažemo, da se kvotom radnih dozvola za svaku godinu propiše koliko će se stranaca zaposliti od toga i koliko će se zaposliti u sezonskom zapošljavanju. Da to nisu tako velike brojke, one jesu veće ove godine, ali i veći je nedostatak radne snage, podsjetiti ću samo da je u ovoj godini, kvota radnih dozvola iznosi 7 tisuća i 26 radnih dozvola, od toga je 5 tisuća 211 za novo zapošljavanje, 1800 za produljenje već izdanih radnih dozvola u prošloj godini, a svega 15 za sezonsko zapošljavanje, dakle ove godine pređeno je 15 radnih dozvola za sezonsko zapošljavanje i to za cjepljar vinove loze i voće. Što se tiče, osvrnut ću se na kratko na nekakve primjedbe i raspravu gospodina Čuraja, pitaju odakle financijska sredstva za prostore za zadržavanje i u zračnim lukama, odnosno na graničnim prijelazima, bilo oni na granici u zračnoj luci, pomorskoj luci, itd., sagrađeno je već više od 10-tak takvih prostora i sredstava iz EU, posebnim pravilnikom će biti propisani, pripremljeni su propisi za određivanje koja je to površina, koji su to uvjeti u kojima se osoba može držati. Može se držati najdulje 8 dana, i ukoliko mu se u tih 8 dana ne odobri ulazak osoba mora napustiti taj prostor, osigurati mu se drugi smještaj van graničnoga prijelaza, bilo u policijskoj postaji, kao što recimo u Vukovaru imamo takav prostor ili u novoj Zračnoj luci u Zagrebu i dobit će jedan drugi prostor u kojem može čekati onda transfer u drugu zemlju, vraćanje itd. Na kraju bio je upitno mislim da je isto u svojoj raspravi gospodina Kirina o tome može li se liberalizirati ulazak državljana pojedinih zemalja u RH, recimo u smislu rada, on se tu poziva na nekakvu sličnost civilizacijsku itd, to su neke zemlje radile. Recimo Češka je početkom ovog stoljeća imala takve odredbe koje su se odnosile na tri zemlje, jedna od tih zemalja je bila Hrvatska pa se o tome puno pisalo o tome. Druga je bila Bugarska, a mislim da je treća bila Armenija, nisam siguran neka zemlja iz bivšeg Sovjetskog saveza je bila uglavnom. To je moguće propisati, to svaka zemlja autonomno odlučuje, ali mislim da prvenstveno treba voditi računa o radnoj snazi, vrsti, stupnju obrazovanosti i da ako je u pitanju rad zanimljiv vam je radnik koji može kvalitetno obaviti posao za hrvatskog poslodavca i svima nama pomoći da podignemo naš standard. Evo koliko sam uspio pratiti, nadam se da sam uspio odgovoriti. O nekim amandmanima, nekim primjedbama će se predlagatelj očitovati u obliku amandmana kao što su prava članova obitelji hrvatskih državljana koji su na privremenom boravku kao što je status Hrvata bez hrvatskog državljanstva i pomaganje, o tome je bilo dosta riječi u raspravi, a i ovih dana u javnosti. Poštovani gospodine predsjedniče hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Jedna replika, uvaženi kolega Ante Babić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Može jedna mala … gospodine Katiću kada ste govorili o izdanim državljanstvima u RH, od stvaranja moderne Hrvatske države čini mi se da ste rekli milijun i 86 tisuća izdržanih državljanstava. Od toga ste rekli da je po članku 16. 86 tisuća, po članku 11. Zakona o … [[Upadica se ne razumije.]] 686 tisuća, a po članku 11. 20 tisuća i nešto izdanih državljanstava. Zapravo RH treba voditi trajnu brigu o Hrvatima izvan RH i spomenuli ste Zakon o odnosima Hrvata prema Hrvatima izvan RH. Možda jedino što nije dobro u ovome zakonu i treba paziti na to, a to je da pripadnik hrvatskog naroda nikako ne bi trebao biti stranac u svojoj nacionalnoj državi, mislim da se na to treba jako, jako paziti. A da se to možda drugačije preformulira mislim da bi bilo dobro i korisno za izmjene i dopune ovoga zakona. Hvala vam lijepo.
Želite li odgovoriti na repliku? Dobro, hvala vam lijepa. Ovim zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Prelazimo na idući zakon to je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima, drugo čitanje, P.Z.E. broj 59. Rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena Vlada je podnijela amandman. Sukladno članku 199. Poslovnika ovako podnesenim amandmanima mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Tko je suglasan da provedemo raspravu o amandmanima Vlade? Molim vas glasujmo. Utvrđujem da je sa 81 glasom za, 1 suzdržanim Sabor odlučio provesti raspravu o amandmanima Vlade RH pa molim uvaženog kolegu Žarka Katića, državnog tajnika u MUP-u da dodatno obrazloži amandmane. Amandman 1.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici. Vlada RH predlaže da svojim prvim amandmanom da u članku 2. u izmijenjenom članku 2. iza stavka 1. se dodaje stavak 2. koji glasi: „osobe koje imaju utvrđen status Hrvata bez hrvatskog državljanstva ne smatraju se strancima u smislu ovoga Zakona te ostvaruju status i prava sukladno posebnom propisu o odnosima RH s Hrvatima izvan RH“. Amandman se predlaže iz razloga ispunjavanja ustavnih obveza zaštite pripadnika hrvatskog naroda kao i zbog usklađivanja s odredbama posebnog zakona, dakle Zakona o odnosima RH s Hrvatima izvan RH. Budući da su amandman na članak 2. predložili Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina i zastupnik prof.dr. Božo Ljubić, Vlada je razmatrajući sadržaj njihovih amandmana smatrala da je, oni ne mogu prihvatiti u obliku u kojem su bili podnijeti ali u ovom obliku gdje je Vlada preradila te amandmane smatramo da se taj amandman, dakle bilo ih je moguće doraditi i stoga Vlada predlaže da se ovaj amandman prihvati.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu i dajem na glasovanje prvi amandman Vlade. Molim glasujte. utvrđujem da je sa 76 glasova za i 1 suzdržanim donesen amandman br. 1 Vlade te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Sada ide amandman br. 2.
Amandman br. 2 Vlade RH, glasi: U članku 12. kojima se mijenja članak 43. Zakona o strancima stavak 2 mijenja se glasi: Ne smatra se pomaganjem u smislu stavka 1. ovoga članka. Prva alineja, pomaganje iz članka 116. i 117. ovoga Zakona. Druga alineja, pomaganje u nezakonitom prelasku državne granice radi spašavanja života, sprječavanja ozljeđivanja, pružanja hitne medicinske pomoći i pružanja humanitarne pomoći sukladno posebnim propisima. Treća alineja, pomaganje u nezakonitom boravku iz humanitarnih razloga i bez namjere sprječavanja ili odgađanja poduzimanja mjera za osiguranje povratka. Navedena odredba je inače prenošenje u nacionalno zakonodavstvo članka 1., stavka 2. Direktive o pomaganju, Direktiva Vijeća 2002/90EZ od 28. studenog 2002. godine kojom se utvrđuje pomaganje neovlaštenog ulaska tranzita i boravka koja glasi: Svaka država članica može donijeti odluku da ne propiše sankcije za ponašanje iz stavka 1. točke A primjenjujući svoje nacionalno pravo i praksu na slučajeve u kojima je cilj takvoga ponašanja pružanje humanitarne pomoći osobama na koje se to odnosi. Odredba koja je bila predviđena konačnim prijedlogom zakona bila je stroža i po našoj procjeni nakon saslušavanja rasprave i amandmana koji su se na to odnosili Vlada kao predlagatelj je zaključila da se može izreći ovakva formulacija koja bi onda obuhvatila sve ono što je rečeno da se ne sankcioniraju osobe koje pruže pomoć migrantima u nezakonitom boravku. To se najkraće odnosi da se ne sankcionira primjerice besplatna pravna pomoć, kod samog prelaska, ulaska u RH, prelaska državne granice smatra se da ne treba sankcionirati one slučajeve gdje je ugrožen život migranta ali dakle sve ostale da. A kod boravka na teritoriju RH kada je migrant već unutar našeg državnog teritorija primjenjuje se nešto šire, dakle ukoliko bi pomaganje vodilo k tome da se spriječi povratak, da se onemogući policijski službenik u svom radu i slično.
Zahvaljujem se i ja bih vas samo molio malo da budete kraći u obrazloženju amandmana.
Hvala lijepo.
Otvaram raspravu. Ima li netko tko se javlja za raspravu? Ako ne, zaključujem raspravu. I dajem na glasovanje 2. amandman Vlade. Utvrđujem da je sa 92 glasa za i 1 protiv prošao i ovaj amandman te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Sada je na redu amandmana br. 3. Vlade RH.
U članku 19. u dodanom članku 56.a iza stavka 1. dodaje se stavak 2 koji glasi: „Stranac iz stavka 1. ovog članka iznimno ne mora ispunjavati uvjete iz članka 54. točke 2 kada se važeća putna isprava ne može pribaviti u diplomatsko konzularnom predstavništvu strane države u Republici Hrvatskoj a njegov identitet je moguće nedvojbeno utvrditi na drugi način.“. Amandman je prihvaćen temeljem amandmana koje je podnio zastupnik Veljko Kajtazi ali taj amandman nije bilo moguće prihvatiti u predloženom integralnom obliku pa je, bilo ga je potrebno doraditi i Vlada evo daje ovakav amandman.
Kolega Kajtazi vaš će doći amandmana a ovo je dakle adaptirani amandman kojim je Vlada vaš amandman ugradila u zakon. Dakle otvaram raspravu. Zatvaram raspravu. Zahvaljujem se. Dajem na glasovanje ovaj 3. amandmana Vlade RH. Utvrđujem da je s 94 glasa za i 1 protiv i ovaj amandman prihvaćen i postaje dio konačnog prijedloga zakona. Sada prelazimo na 4. amandman Vlade, izvolite.
Hvala lijepa. U članku 38. u izmijenjenom članku 96. iza stavka 2. dodaje se stavak 3. koji glasi: „Državljani treće zemlje iz članka 94. stavka 1. ovoga Zakona u postupku odobravanja stalnog boravka ne mora imati valjanu stranu putnu ispravu kada je ne može pribaviti u diplomatsko konzularnom predstavništvu strane države u Republici Hrvatsko ja njegov identitet je moguće nedvojbeno utvrditi na drugi način.“. Dakle riječ je o identičnom amandmanu samo što se u ovom slučaju odnosi na postupak odobravanja stalnog boravka dok se prethodni odnosio na postupak odobravanja privremenog boravka.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. I zatvaram raspravu. I dajem na glasovanje 4. amandman Vlade. Molim glasujte. Sa 90 glasova za i 1 glasom protiv prihvatili smo i 4. amandman Vlade te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Sada prelazimo na amandmane koje su podnijeli zastupnik Božo Ljubić, Klub zastupnika SDP-a, zastupnik Veljko Kajtazi, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina i Odbor za zakonodavstvo. Pregled amandmana podijeljen vam je na klupe, molim predstavnika predlagatelja gospodina Žarka Katića, državnog tajnika da se očituje.
Hvala lijepa [[Upadica predsjednik: Prvi amandman Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina.]] se ne prihvaća jer smo ga ovim amandmanom, prvim amandmanom Vlade ustvari, u najvećem dijelu, usvojili, sadržaj.
Hvala. Hoće li netko u ime podnositelja toga amandmana? Ako ne, ima li potrebe za glasovanjem s obzirom da je on ugrađen, netko od vas iz kluba zastupnika, odnosno iz Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina?
Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, ne traži glasovanje o ovome.
Hvala vam, hvala vam lijepa. Prelazimo amandman broj dva, profesora Bože Ljubića. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća jer je Vlada RH predložila amandman na članak 2. kojim se predlaže novi stavak 2., koji smo prethodno usvojili.
Izvolite kolega Ljubić.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, S obzirom da je formulacija amandmana Vlade koji smo upravo maloprije prihvatili, apsorbira dakle supstancijalno sadržaj moga amandmana, dakle ja odustajem od tog amandmana, ne tražim da se glasuje. Međutim, ja želim da ovo bude samo početak, dakle, valorizacije i puna integracije Hrvata izvan RH u društveno-ekonomski život Hrvatske i očekujem da u najkraćem roku Vladine institucije pripreme izmjene Zakona o državljanstvu, Zakona o prebivališta, Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana, Zakona o osobnoj iskaznici, Zakona o OIB-u, Zakona o sigurnosnim provjerama i na kraju da se pristupi izmjenama Ustava, izbornog zakonodavstva koji će Hrvatima izvan RH omogućiti da ostvare svoje biračko pravo jednako kao i ostali državljani RH.
Hvala, hvala vam lijepo. Dobro, znači nećemo glasovati, amandman je povučen. Treći amandman Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina.
Amandman se ne prihvaća. Naime, uvjeti za odobrenje ulaska strancu koji ne ispunjava uvjete za ulazak, propisani su Zakonikom o schengenskim granicama u članku 5. stavak 6.c, koji upravo kaže da se državljanima trećih zemalja može ali ne mora odobriti ulazak iz humanitarnih i sličnih razloga. RH ne smije u nacionalnom zakonodavstvu propisivati drugačiju odredbu.
Hvala. Kolega Kajtazi ili… Kolega Pupovac.
Predsjedniče, u ime odbora tražimo glasovanja o ovome.
Može. Dakle, glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman broj četiri, Kluba zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća. Što se tiče prvog dijela amandmana, dakle na stavak 1., direktiva o pomaganju predviđa i sankcioniranje i pokušaja pomaganja a što se tiče članka 2., držimo da je Vlada s ovim svojim amandmanom na određeni način prihvatila sadržaj ovog amandmana, nastavak drugi, članka 43. kojim se mijenja članak 12.
Kolega Bauk.
Suglasni smo s obrazloženjem predlagatelja i povlačimo.
Hvala lijepa, peti amandman Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina.
Amandman se ne prihvaća sa istim obrazloženjem kao i za prethodni amandman.
Hvala. Hoće li se netko u ime odbora očitovati, kolega Pupovac? Ako ne, moram ga dati na glasovanje. Dakle glasujmo, ovaj amandman Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova, prelazimo na šesti amandman, zastupnika Veljka Kajtazija.
Amandman broj šest, zastupnika Veljka Kajtazija, Vlada ne prihvaća, jer je Vlada predložila amandman na članak 19., konačnog prijedloga zakona kojim se preciznije regulira privremeni boravak u svrhu spajanja obitelji bez pribavljanja putne isprave pri čemu je važno da se identitet osobe može nedvojbeno utvrditi i na drugi način. Hvala.
Izvolite kolega Kajtazi.
Zahvaljujem se. Izražavam zadovoljstvo imajući u vidu da je predlagatelj moj amandman djelomično prihvatio. Također izražavam zadovoljstvo jer smo imali priliku diskutirati o amandmanu i da smo našli kompromis u formulaciji koji će olakšati proceduru o osobama na koji se odnose odredbe ovog zakona, odnose pogotovo one koje nisu imali mogućnost pribavljati valjane strane, putne isprave u RH, kako bi regulirali svoj status te se nadam da će suradnja sa predstavnicima odnosno sa državnim tajnikom, gospodinom Žarkom Katićem i njegovim suradnicima u MUP-u, nastaviti.
Zahvaljujem se kolegi Kajtaziju. Dakle, odustajemo od glasovanja, tako je. Sedam, Klub zastupnika SDP-a.
Dakle, amandman na članak 23. se ne prihvaća. Naime, člankom 74. stavkom 1. i 2. Zakona o strancima određeno da vlada RH donosi godišnju kvotu, čiji prijedlog izrađuje ministarstvo nadležno za rad, na temelju mišljenja HZZO-a Hrvatske gospodarske komore, Hrvatske obrtničke komore i predstavnika socijalnih partnera. Dakle, već kod definiranja kvote uzima se u obzir i stanje na tržištu rada, broj i struktura nezaposlenih osoba ali i potrebe poslodavaca, te u izradi prijedloga sudjeluju svi relevantni, sva relevantna tijela institucije. Što se tiču godišnje kvote za sezonski rat ona je primjerice utvrđena i u ovoj godini, ali za svega 15 radnih dozvola u djelatnosti poljoprivrede i šumarstva. Dakle, amandman se ne prihvaća.
Kolega Bauk, izvolite.
Gospodine predsjedniče, tražimo glasanje, a to tražimo i za amandmane 8., 9., 10., 11., 12. i 13. pa da se ne javljam svaki put da onda.
Dobro. Znači onda odmah možemo, slažete se da odmah glasujemo. Da? Onda glasujemo objedinjeno o svim amandmanima od broja 7. do broja 13. ako sam dobro razumio. Molim vas pristupimo glasovanju. Utvrđujem da amandmani nisu dobili dovoljan broj glasova i ne prihvaćamo ih, ne postaju dio zakona. Pa prelazimo na 14. To je amandman Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina.
Vlada RH djelomično prihvaća ovaj amandman u sljedećem tekstu, odnosno prihvaća se amandman Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Hrvatskog sabora od 13. lipnja 2017. godine na članak 38. Konačnog prijedloga zakona kojim se mijenja članak 96. Zakona o strancima u dijelu u kojem se u članku 96. stavku 1. briše točka 4. Dakle, briše točka 4. A ovaj ostali dio je u stvari, drugi dio amandmana Vlada je praktično, sadržajno usvojila usvajanjem amandmana broj 4. koji je usvojili malo prije. Dakle, ovdje je potrebno djelomično usvojiti amandman.
Slažete li se kolega Pupovac kao predsjednik Odbora za ljudska prava? [[Upadica Pupovac: Slažemo se.]] Hvala. Onda taj dio postaje sastavni dio zakona. Prelazimo na amandman broj 15. Klub zastupnika SDP-a.
Amandman broj 15. Kluba zastupnika SDP-a se ne prihvaća. Naime, Direktiva o povratku govori o protjerivanju iz razloga javnog poretka, nacionalne sigurnosti, javnoga zdravlja, a odredbe Prijedloga zakona o protjerivanju iz razloga društvene opasnosti odnose se prvenstveno na Direktivu o slobodi kretanja. Sukladno stajalištu Europskog suda za ljudska prava Direktiva o slobodi kretanja utvrđuje opće pravne standarde za protjerivanje koji se primjenjuju neovisno o tome radi li se o osobi sa slobodom kretanja ili ne. Dakle i prema važećem Zakonu o strancima protjerivanje nije moguće bez pravomoćne dozvole odluke nadležnoga tijela koje utvrđuje postojanje povrede propisa što jasno proizlazi iz članka 107. stavka 2. u kojem su propisana jedina dva slučaja kad se rješenje može donijeti bez pravomoćne odluke državnog tijela. To su nezakonit boravak i nezakoniti prelazak državne granice. Znači, amandman se ne prihvaća.
Kolega Bauk, izvolite.
Kao i prošli put za amandman 15. i 17. i 18. tražimo glasanje.
Dobro. Evo glasujemo, znači o amandmanima 15., 17. i 18. koje Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da navedeni amandmani nisu dobili potrebnu većinu, pa prelazimo na amandman broj 16. Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina.
Amandman se ne prihvaća sa sljedećim obrazloženjem. Člankom 15. stavkom 6. Direktive o povratku je propisano da države članice ne smiju produžavati period iz stavka 5. osim za određeni vremenski period koji nije dulji od još 12 mjeseci u skladu sa nacionalnim zakonodavstvom u slučajevima kada bez obzira na sve uložene razumne napore postoje veliki izgledi da će postupak prisilnog udaljenja trajati duže zbog nedovoljne suradnje od strane predmetnoga državljanina treće zemlje ili zbog odgađanja dostave potrebnih spisa od strane treće države. Budući da je u članku 15. stavku 6. točki b. Direktive o povratku propisano da se smještaj u centru strancu može produljiti ako njegova država odugovlači s dostavom putnih isprava Republika Hrvatska ne bi smjela u nacionalnom zakonodavstvu propisati drugačiju odredbu. Dakle, amandman se ne prihvaća. Hvala.
Zahvaljujem se. Očitovanje poštovanog kolege Pupovca.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine Katiću, pa odbor uvažava većinu argumenata osim što traži jedan izuzetak, a to je kada tražitelj nije sam odgovoran zbog toga što dolazi do kašnjenja dokumenata. Prema tome, ako policija ili nadležni organi utvrde da je on sam odgovoran neće mu uvažiti prigovor. Ali ukoliko ustanovi da sam nije odgovoran za odugovlačenje cijelog procesa pribavljanju dokumenata bilo bi sasvim u redu da ste prihvatili ove amandmane. Tražim glasanje.
Pristupimo molim vas glasovanju o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova, pa prelazimo na zadnji amandman. To je amandman Odbora za zakonodavstvo. Izvolite.
Amandman Odbora za zakonodavstvo na članak 123. da se on briše se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Prelazimo na glasovanje. Dakle, dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima. Molim vas glasujte, a zahvaljujem se državnom tajniku. …/Upadica Katić: Hvala. Utvrđujem da je većinom glasova, 76 glasova za, 1 suzdržan i 16 protiv, donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o strancima, sa prihvaćenim amandmanima. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Poštovane saborske zastupnice, poštovani saborski zastupnici. Nastavljamo sa radom, glasovat ćemo o Prijedlogom za iskazivanje povjerenja Mariji Pejčinović Burić za obavljanje dužnosti potpredsjednice Vlade Republike Hrvatske i ministrice vanjskih i europskih poslova. Predlagatelj je Andrej Plenković, predsjednik Vlade Republike Hrvatske, na temelju članka 110. Ustava Republike Hrvatske i članka 7., stavka 3. Zakona o Vladi Republike Hrvatske. U skladu s člankom 119. Poslovnika Hrvatskog sabora, rasprava je provedena na sjednici Odbora za vanjsku politiku i Odbora za europske poslove. Izvješća odbora ste primili na klupe ili ćete ih primiti sada za koju minutu. Ja bih molio izvjestitelja odbora, ako žele da uzmu riječ, Miro Kovač, predsjednik Odbora za vanjsku politiku. Isto tako kolega Milošević, predsjednik Odbora za europske poslove, nema potrebe. Dakle, informacije koje sam dobio su takve da je na odborima prošao prijedlog za iskazivanje povjerenja uvaženoj kolegici Mariji Pejčinović Burić. Sukladno članku 119. stavak 10. Poslovnika o ovom prijedlogu se ne vodi rasprava na plenarnoj sjednici. Naglašavam da člankom 252. Poslovnika se određuje da za iskazivanje povjerenja članovima Vlade potrebna natpolovična većina svih zastupnika, odnosno 76 glasova. Dajem na glasovanje Prijedlog za iskazivanje povjerenja Mariji Pejčinović Burić za obavljanje dužnosti potpredsjednice Vlade Republike Hrvatske i ministrice vanjskih i europskih poslova. Molim glasujte. Utvrđujem da je sa 78 glasova za, 35 glasova protiv, 0 suzdržani iskazano povjerenje Mariji Pejčinović Burić za obavljanje dužnosti potpredsjednice Vlade Republike Hrvatske i ministrice vanjskih i europskih poslova … [[Pljesak.]] Dame i gospodo, iskazivanjem povjerenja stekli su se uvjeti za davanje prisege nove potpredsjednice Vlade i ministrice vanjskih i europskih poslova. Sukladno članku 120. Poslovnika Hrvatskog sabora i članku 5. Zakona o Vladi Republike Hrvatske, prisega se daje na način da predsjednik izgovara tekst prisege i nakon toga proziva pojedinačno članov Vlade, a članovi Vlade daju prisegu, tako što ustaje i izgovaraju „Prisežem“. Tekst prisege glasi: „Prisežem da ću dužnost člana Vlade savjesno i časno obnašati, poštivati Ustav, zakone i pravni poredak, te se zalagati za svekoliko napredak Republike Hrvatske. Marija Pejčinović Burić, potpredsjednica Vlade Republike Hrvatske i ministrica vanjskih i europskih poslova.“
Prisežem.
Hvala lijepa. Poštovana potpredsjednice Vlade i ministrice vanjskih i europskih poslova, čestitam na iskazanom povjerenju. Želim vam da uspješno obavljate časnu i odgovornu dužnost potpredsjednice Vlade i ministrice vanjskih i europskih poslova. Hvala vam lijepa. Ja bih molio kolege da se ponašaju pristojno, to je elementarno što bi trebao svaki saborski zastupnik činiti.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatske Vlade, poštovane kolegice i kolege. Klubovi vladajuće većine u Hrvatskom saboru predlažu da se za potpredsjednika Hrvatskog sabora, bira doktora znanosti Furija Radina. Doktor Furijo Radin rođen je 1. lipnja 1950. godine u Puli. Diplomirao i doktorirao psihologiju na Filozofskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu. Od 1992. godine, zastupnik je talijanske manjine u Hrvatskom saboru, što znači da trenutno, doktor Furio Radin obnaša svoj 8 mandat u Hrvatskom saboru, na što mu čestitam. Bio je predsjednik Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Hrvatskog sabora tijekom 6 mandata, te je član Odbora za međuparlamentarnu suradnju Hrvatskog sabora u 3 mandata. Trenutačno je član Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, te je član u izaslanstvu Hrvatskog sabora u Parlamentarnoj skupštini … [[Govornik se ne razumije.]] Od 2006. godine predsjednik je talijanske manjine, radio je i predavao na sveučilištima u Rijeci, Zagrebu i Milanu. Poštovani kolegice i kolege, nakon dugo vremena potpredsjednikom Hrvatskog sabora, bira se predstavnik nacionalnih manjina. Predlaganjem doktora Furija Radina, želimo doprinijeti stabilizaciji političkih prilika i odnosa u hrvatskom društvu, poglavito kroz vrednovanje uloge nacionalnih manjina u politici, u društvu, a svakako i u svakoj politici, pa tako i ovdje u Hrvatskome saboru. Stoga u ime nas zastupnika vladajuće većine u Hrvatskom saboru pozivam sve kolegice i kolege da podrže doktora Furia Radina za potpredsjednika Hrvatskog sabora. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se. Otvaram raspravu. Da li se netko javlja? Ako ne, zaključujem raspravu. I prije nego što se izjasnimo o prijedlogu podsjećam da je za izbor potpredsjednika Hrvatskog sabora potrebna većina glasova nazočnih zastupnika. Sada dajem na glasovanje Prijedlog da se za potpredsjednika Hrvatskog sabora izabere zastupnik Furio Radin. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je sa 109 glasova za i 1 glasom protiv zastupnik Furio Radin izabran za potpredsjednika Hrvatskog sabora. Čestitam novom potpredsjedniku Hrvatskog sabora. … [[Pljesak.]] Sada prelazimo na iduću točku dnevnog reda, to je: - Konačni prijedlog Zakona o eksplozivnim tvarima, te proizvodnji i prometu oružja, drugo čitanje, P.Z. broj 54. Predlagatelj Zakona je Vlada RH, na temelju članka 85. Ustava, članka 171. Poslovnika u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prijedlog akta primili ste u pretince. Ovaj zakon raspravljat ćemo sukladno odredbama Poslovnika koji se odnose na drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Uvaženi kolega Žarko Katić, državni tajnik u MUP-u. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici. Dakle Konačni prijedlog Zakona o eksplozivnim tvarima, te proizvodnji i prometu oružja uređuje se područje proizvodnje, prometa, uporabe i prijevoza eksplozivnih tvari te proizvodnje, prometa i prijevoza oružja. Ta područja su do sada bila uređena sa tri zakona, Zakon o eksplozivnim tvarima, uređeno je područje proizvodnje prometa i uporabe eksplozivnih tvari, Zakonom o oružju uređena je proizvodnja, promet i prijevoz oružja, a Zakonom o prijevozu opasnih tvari uređeno je područje prijevoza eksplozivnih tvari. Zbog izmjena i dopuna Direktive o stavljanju na tržište eksplozivnih tvari za gospodarsku uporabu, potrebno je hrvatsko zakonodavstvo kojim se uređuje područje proizvodnje, prometa i uporabe eksplozivnih tvari izmijeniti odnosno doraditi kako bi se uskladilo sa navedenom direktivom. Rok za prenošenje te direktive u hrvatsko zakonodavstvo isteklo je prije godinu dana, ali evo zbog unutar političkih prilika u RH zakon nije, bio je upućen, ali nije donijet u planiranom roku. Jednako tako nadzorom nad provedbom sada važećih propisa kojim se uređena navedena područja, zaključili smo da bi osim potrebe za usklađivanjem našeg zakonodavstva sa regulativom EU bilo potrebno doraditi odnosno poboljšati propise i zbog samog olakšavanja gospodarskih aktivnosti vezanih za to područje. Analizom propisa kao i komunikacijom sa odgovornim osobama trgovačkih društava koja se bave gospodarskim djelatnostima uređenim ovim propisima, došlo se do zaključka da bi se uređenjem tih područja jednim zakonom umjesto dosadašnja tri znatno olakšalo poslovanje trgovačkih društava, ali jednako tako osigurao puno bolji nadzor nad eksplozivnim tvarima i oružjem, a objedinjavanje u jedan zakon opravdano je i moguće i zbog srodnosti te isprepletenosti područja proizvodnje i prometa oružja i eksplozivnih tvari. Slijedom navedenog mogu se navesti četiri osnovna razloga za donošenje ovoga zakona. Prvi je kao što smo uvodno i rekli usklađivanje propisa RH s novom direktivom EU o stavljanju eksplozivnih tvari na tržište. Drugo bi bilo uređenje područja koje važećim propisima nisu u potpunosti uređena kao što je npr. proizvodnja oružja iz kategorije A, tj. oružje vojne namjene. Neuređenost ovog područja stvara velike probleme pravnim osobama koje se bave tom djelatnošću a riječ je o vrlo važnoj i izvoznoj grani našega gospodarstva. Osim proizvodnje i prometa oružja iz kategorije A ovim zakonom se upotpunjuje i uređuje značajan broj drugih dijelova sada važećih propisa kao što su primjerice stavljanje na tržište oružja, označavanje i obilježavanje oružja, civilna strelišta i uporaba oružja na civilnim strelištima, sakupljanje staroga oružja, nabava i registracija oružja trgovačkih društava, prijevoz eksplozivnih tvari i oružja, nabava i uporaba pirotehničkih sredstava kao i drugi dijelovi područja proizvodnje i prometa eksplozivnih tvari i oružja. Treće, objedinjavanje u jedan zakon sada važećeg Zakona o eksplozivnim tvarima, dijela Zakona o prijevozu opasnih tvari, te dijelova Zakona o oružju koja se odnose na djelatnost trgovačkih društava i pri proizvodnji, prometu i prijevozu oružja i streljiva. I četvrto, osiguranje potpunijeg nadzora nad oružjem i eksplozivnim tvarima a što se postiže boljim uređenjem područja proizvodnje i prometa eksplozivnih tvari i oružja. Dakle cilj nam je što boljim nadzorom spriječiti incidente koji mogu dovesti do velikih posljedica po život i zdravlje građana. Za provedbu ovog zakona u državnom proračunu RH nije potrebno osigurati dodatna sredstva a donošenje ovog zakona predlaže se u čim skorijem vremenu obzirom da se radi o propisu kojim se hrvatski pravni poredak prenose obvezujući propisi EU. Želim još napomenuti da smo prije procedure u Hrvatskom saboru prijedlog zakona uputili kroz sustav kroz koji se vrši notifikacija tehničkih propisa na usklađenje u Europsku komisiju, dakle Europska komisija je bila upoznata sa, upoznata je sa prijedlogom ovoga zakona, tražeći eventualne primjedbe i sugestije kojih dakle nije bilo. U svibnju 2016. godine u paketu sa Zakonom o nabavi i registraciji oružja i građana zakon je usuglašen na stručnim skupinama i koordinacijama Vlade ali njegovo donošenje zbog poznate situacije nije bilo moguće već je odlučeno da se uputi u Hrvatski sabor u dva čitanja. Dakle prvo čitanje je prošao bez većih primjedbi a drugo čitanje nije bilo moguće zbog raspuštanja Sabora i on je upućen evo kada su se stekli uvjeti na novi saziv Hrvatskoga sabora. Evo, poštovane zastupnice i zastupnici to je ukratko o Konačnom prijedlogu zakona o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja. Ukoliko bude još pitanja, spremni smo na njih odgovoriti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem se. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Imamo dva odbora, međutim nemamo tu predsjednika tih odbora, tako da ništa. I onda prelazimo na raspravu. Za sada su se prijavila dva kluba. Prvi je Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista i uvaženi kolega Tomislav Žagar.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo nastojati ću u par rečenica reći zašto mi u klubu MOST-a smatramo da je donošenje ovog zakona izuzetno važno i koje su to izmjene koje su se dogodile u odnosu na prvo čitanje. Dakle kada govorimo o eksplozivnim tvarima, te proizvodnji i prometu oružja treba naglasiti da uneređenost ovog područja stvara velike probleme pravnim osobama koje se bave djelatnošću proizvodnje oružja. A riječ je o vrlo važnoj izvoznoj grani našega gospodarstva. Osim gospodarskog značaja ovdje svakako treba napomenuti da zbog neuređenosti područja nije moguće cjelovito nadziranje proizvodnje i prometa oružja kategorije A što je iz sigurnosnih razloga neprihvatljiva situacija. Osim jednostavnijeg poslovanja trgovačkih društava objedinjavanjem proizvodnje i prometa eksplozivnih tvari i oružja u jedan zakon osigurava se bolji nadzor nad eksplozivnim tvarima i oružjem što je vrlo bitno sa stajališta sigurnosti. Također ovim se zakonom stvara i zakonski okvir za donošenje pravilnika o izgledu dokumenta te načinu i razmjeni informacija sa zemljama članicama EU o transferu eksplozivnih tvari unutar EU. Ovim zakonom osigurava se ispunjavanje obaveza usklađivanja naše regulative sa propisima EU. Pojednostavljuje se olakšava obavljanje određenih gospodarskih aktivnosti koje se uređuju ovim zakonom te se omogućava bolji nadzor nad eksplozivnim tvarima i oružjem a samim time i smanjenje mogućnosti nezakonite proizvodnje i prometa eksplozivnim tvarima i oružjem što za rezultat ima podizanje opće sigurnosti na viši nivo. U tekstu Konačnoga prijedloga Zakona o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja na prijedlog Hrvatskog streljačkog saveza dorađen je članak 40. na način da je u postojeći tekst dodan novi stavak 3. kojim se sportskim streljačkim udrugama omogućuje posjedovanje streljiva u količini koja je sukladna kapacitetu i mogućnostima prostora za siguran smještaj i čuvanja. Nadalje, na prijedlog Hrvatskog seljačkog saveza u članku 45. dodan je novi stavak 2. kojim se provođenje sportske obuke s osobama koje nemaju oružani list za takvu vrstu oružja ili odobrenja za nabavu takve vrste oružja ne smatra posuđivanjem oružja na civilnim strelištima i drugim mjestima gdje je dozvoljena uporaba oružja prema ovom zakonu. Te je u vezi s time u članku 3. dodana nova točka 12. kojom se pojašnjava pojam mjesta određenog za vježbe gađanja. Tijekom siječnja 2017. godine u Hrvatski sabor bili su istovremeno upućeni Prijedlog Zakona o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja s konačnim prijedlogom zakona i Prijedlog Zakona o nabavi i registraciji oružja građana s konačnim prijedlogom zakona. Navedenim zakonskim prijedlozima predlagalo se staviti izvan snage važeći Zakon o eksplozivnim tvarima i Zakon o oružju. Nakon rasprave o oba prijedloga zakona, Hrvatski sabor donio je zaključak da su oba dva prijedloga zakona provela rasprava o prvom čitanju, te ih je potrebno pripremiti i uputiti u drugo čitanje u Hrvatski sabor. Međutim, s obzirom da je u tekstu Prijedloga Zakona o nabavi i registraciji oružja građana potrebno provesti dodatne konzultacije sa zainteresiranom javnošću, a u postupku donošenja i direktiva kojom će izmijeniti direktiva Vijeća od 18. lipnja 1991. u nadzoru nabave i posjedovanju oružja koja je izmijenjena drugom direktivom Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 20008. u izmjeni direktive Vijeća u nadzoru nabave i posjedovanja oružja, odlučeno je da se Prijedlog zakona o nabavi i registraciji oružja građana neće upućivati u daljnju proceduru donošenja, tako da će važeći zakon o oružju ostati na snazi u djelu koji se odnosi na nabavi, registraciju i korištenje oružja koje nabavljaju fizičke osobe odnosno građani, dok je Konačni prijedlog Zakona o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja potrebno žurno donijeti. U travnju 2016. na snagu je stupila provedbena uredba komisije od 15. prosinca 2015. u utvrđivanju zajedničkih smjernica o normama i tehnikama onesposobljavanja kako bi se osiguralo da je onesposobljeno vatreno oružje postalo neopozivo neuporabljivo, te da će se donošenjem Zakona o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja, urediti tehnička pitanja kontrole i obilježavanja onesposobljenog oružja. Isto tako, donošenje ovog zakon u najkraćem mogućem roku, potrebno je iz razloga što se ovim zakonom prenosi direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 26. veljače 2014. godine, usklađivanju zakonodavstava država članica u donosu na stavljanje raspolaganje 108 eksploziva za civilnu uporabu na tržištu i nadzor nad njima, koje su države članice bile dužne prenijeti u nacionalno zakonodavstvo do 20. travnja 2016. godine. Zbog kašnjenja s prenošenjem navedene direktive Europska komisija je pokrenula postupak zbog povrede prava EU-a, uz sve navedeno, potrebno je naglasiti da se zbog izdvajanja djela materije iz važećeg Zakona o oružju koje se odnosi na djelatnost vezane uz oružje, uključujući nabavu i registraciju oružja od strane pravnih osoba, te ostavljanjem na snazi u važećem Zakonu o oružju, u odredbi kojoj je regulirana nabava i registracija od strane građana, ne očekuju problemi kod provedbe s obzirom da je provedba materija koja je regulirana važećim Zakonom o oružju i materija koja će se regulirati Zakonom o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja u nadležnosti istog tijela državne uprave, odnosno Ministarstvo unutarnjih poslova. Ovakvo rješenje bilo bi prijelazno, do donošenja novog Zakona o nabavi i registraciji oružja građana kojim će se nakon stupanja na snagu izmjene Direktive o nadzoru nabave i posjedovanja oružja, urediti nabava, registracija i korištenje oružja od strane fizičkih osoba. Dakle, vrlo jasno klub MOST-a će podržati donošenje ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem se. Drugi na redu Klub zastupnika HDZ-a i uvaženi kolega Miroslav Tuđman. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pred nama je znači Zakon o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja. Ovaj zakon kao što znate ima 98 članaka, na 90 stranica. E sad dozvolite jednu načelnu primjedbu kao netko tko nije pravnik ali s obzirom da zakoni bi trebali služiti onima koji nisu pravnici, mislim da je ono što je na početku dato, kao definiranje osnovnih termina, tom logikom trebalo ići i dalje, pa ovaj zakon učinit preglednijim, kraćim i jednostavnijim za praćenje. Naime, što želim reći? Ovdje imate što se ponavlja iz jednog članka do drugog, a to je zahtjev za odobrenje koje treba sadržavati dokumente koji se tiču određenih osoba koje ispunjavaju, koje moraju ispunjavati slijedeće uvjete i ti zahtjevi za odobrenje se ponavljaju kod zahtjeva za ispitivanje eksplozivnih tvari, kod stavljanja na tržište tih stvari, kod proizvodnje istraživanja i skladišta, ti zahtjevi su manje-više isti, uvijek je kod popravljanja prepravljanje i onesposobljavanje oružja, prometa eksplozivnih stvari, nabave vatrenog oružja, sakupljanje starog oružja. Svi ti zahtjevi se traće za odobrenje za prodavaonice oružja, za uporabu eksplozivnih stvari, za obavljanje poslova miniranja, izvođenje javnih vatrometa, izvođenje glasnog pucanja itd. Da su se ti zahtjevi postavili na jednom članku, eventualno razlike kod pojedinih ovih dozvola naznačile, vjerojatno bi broj stranica ovoga zakona bio daleko manji i puno pregledniji. S druge strane, već u i u prvom čitanju sam rekao da ovaj zakon što je znači, pokazuje intenciju zakonodavstva da smanji broj mogućih pogrešaka kod bavljenja od nabave do korištenja sa ovakvim osjetljivim stvarima, generira, negdje sam točno izbrojao 188 prekršajnih odredbi koje se mogu učiniti. To ne umanjuje značenje zakona, samo govorim o tome da bi to trebalo učiniti preglednijim i naprosto jednostavnijim za korištenje. Ono što mislim, što pozdravljamo i što je dobro, to je da su kao što je i prethodni kolega upozorio, prihvaćene primjedbe Hrvatskog streljačkog saveza tako da je u članku 40. rečeno da „iznimno streljačke sportske udruge koje se bave sportskom djelatnošću mogu posjedovati i više komada streljiva u skladu sa kapacitetom i mogućnostima prostora za siguran smještaj čuvanja oružja i streljiva“ s obzirom da je očito da sportaši u tim pojedinim disciplinama mogu potrošiti i veće količine oružja nego što je to predviđeno. Mislim da je bilo 500 u prijašnjoj verziji, sad se to omogućava da bude daleko, da bude onoliko koliko je potrebno da se obavlja ta djelatnost. Isto tako u članku 45. smisao je da posuđivanje oružja ne smatra se osobama koje nemaju dozvolu one koje se bave sportskom djelatnošću i treningom, tako da je to u svakom slučaju za pozdraviti. Tako da sa ovim izmjenama i sa ovim nekakvim napomenama koje su ne sadržajne, nego stilskoga smisla ili uputa što bi vjerojatno bilo dobro voditi računa da i mi koji nismo pravnici možemo to pratiti lakše i snaći se u tome da možda u nekim drugim prilikama da se to poštuje. Jasno da će HDZ podržati ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem se. I sada idemo na pojedinačnu raspravu uvaženi kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, štovane kolegice i kolege. Ja bih samo kratko vezano za odredbe civilna strelišta. Naime, kao netko tko je odgovorna osoba u društvu bio koje je imao civilno strelište u svojoj ponudi i kao objekat ima par stvari koje me zanimaju točno. Dakle, ovdje je navedeno da je potrebno kao jedan od uvjeta za izdavanje odobrenja je isprava u kojoj su vidljivi podaci o odgovornoj osobi u pravnoj osobi ili obrtniku ili osobi ovlaštenoj za zastupanje udruge. Također, traži se dokaz da ima pravna osoba ili obrt najmanje zaposlenu jednu osobu. Naime, ova formulacija „ da odgovornoj osobi u pravnoj osobi“. To znači da to može biti zaposlenik koji ima sve one uvjete, kasnije se tu u stavku 4. navode od navršenih 18 godina, biti zdravstveno sposoban za posjedovanje oružja i stručno osposobljen. Međutim, meni kad sam preuzimao ovu dužnost i kolege iz Ministarstva unutarnjih poslova i naše policije su rekli da neodgovorna osoba unutar pravne osobe, nego odgovorna osoba, a to su mi rekli kolege iz Čakovca tamo u streljani kada sam bio, da odgovorna osoba pravne osobe mora imati sve to položeno. Naravno ja sam sve to ispolagao kako bi zadovoljili te uvjete. Sad to da li je moje tumačenje ovoga što je napisano ispravno, da li i dalje je potrebno da odgovorna osoba konkretno direktor društva mora imati te uvjete o posjedovanju oružja ispunjene i položene ili je dovoljno da ima bilo koji zaposlenik koji je zadužen za taj dio. Također vezano na članak 79. tko smije uopće koristiti vatreno oružje na civilnim strelištima. Naime, mi smo imali dosta upita od građana koji bi željeli doći probati. Međutim, kako ovdje zakon kaže jedino tko može osim službene osobe je ona osoba koja ima, koja posjeduje valjanu ispravu. Iznimno kaže sljedeći stavak, osoba koja se aktivno bavi sportskim streljaštvom. E sad tu se događa situacija da mi ne možemo komercijalizirati našu streljanu dvadeset i pet metarsku za malo kalibarski pištolj zato što bi morali sve te ljude, a to se događa učlaniti u neku udrugu, pa bi se oni kao formalno vodili da aktivno se bave streljaštvom, a da nemaju položen ispit. I onda oni kao taki opet uz nadzor nekoga koji ima bi mogli to raditi. Dakle, tu na taj način se možda izbjegava ova odredba zakona, ali se ne ostavlja mogućnost zarade civilnim strelištima na legalan i normalan, transparentan način osim da se ne ide zaobilazno preko neke udruge koja bi onda plaćala ne znam sat vremena korištenja tog civilnog strelišta vlasniku, a onda unutar te udruge itd. itd. Evo to je ono na što smo se mi susreli konkretno ja osobno, pa bi me zanimalo tumačenje tih odredbi da li u budućnosti se to možda može i promijeniti ili izmijeniti ili nadopuniti i prije svega ovo oko ove odgovorne osobe me zanima točno, jer točno sada konkretno ja više nisam odgovorna osoba, dolazi druga neka iza mene koja silom prilika nema položen. Dakle, on bi morao to polagati ili je dovoljno neka odgovorna osoba unutar pravne osobe. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepa. Evo još molim završno obraćanje državni tajnik gospodin Katić. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Pa evo najkraće. Poštovani gospodin Miroslav Tuđman rekao je svoje mišljenje oko izričaja, stilskih odredbi, jasnoće. Ja bih se složio da ovaj zakon kao na žalost ni mnogi drugi zakoni nisu, možda ima svojih nedostataka u onom nomotehničkom smislu i uvijek trebamo raditi da zakoni budu jasni svim njegovim korisnicima. Premda možda ovakvi zakoni nemaju najširi krug recipijenata onih na koji se odnosi kao neki ne znam o statusnim pravima ili slično, ali ipak cilj je, cilj svake dobro uređene države mora biti da zakoni budu jasni i da ne bude dvojbi ili što manje dvojbi u njihovoj provedbi. Evo sad imamo to što imamo. Pokušat ćemo evo što bolje, jasnije formulirati, dakle kratke, jasne članke ali ovo je i materija specifična i korisnici ovog zakona, dakle gospodarski subjekti su dijelom tražili upravo ovakvo navođenje, pa zbog toga možda i zakon vam se učinio da nije najprotočniji tako da kažem. Oko primjedbi poštovanog zastupnika Čuraja, dakle što se tiče odgovorne osobe da, znači ne odnosi se na onu odgovornu osobu koja recimo u smislu Zakona o trgovačkim društvima kao što je direktor, član uprave, predsjednik uprave i slično. Dakle, može firma, ali mora dakle u tom slučaju mora odrediti nekim aktom osobu, odgovornu osobu za pojedini segment iz ovog zakona ili u ovom slučaju može biti druga osoba, da za civilno strelište i vaša druga primjedba, mi mislimo da je jasno da se ovaj zakon, da vatreno oružje na civilnim središtima mogu koristit svi oni koji posjeduju valjanu ispravu o oružju, dakle, odobrenje za nošenje ili držanje i nošenje oružje i naravno službene osobe u okviru obavljanja dužnosti. Evo hvala vam najljepše na vašim primjedbama i mogućnosti davanja odgovora. Hvala.
Zahvaljujem se državnom tajniku. Ovim smo došli do kraja rasprave i ja ju zaključujem. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Time završavamo i rad za današnji dan, nastavit ćemo sutra Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ravnopravnosti spolova. Hvala vam lijepa i vidimo se sutra. Doviđenja. SJEDNICA PREKINUTA U 16,15 SATI. Konačni prijedlog Zakona o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja, drugo čitanje, P.Z.E. broj 54, predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena Vlada je podnijela amandman sukladno članku 199. Poslovnika. O ovako podnesenom amandmanu mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Glasujmo o tome da provedemo raspravu o amandmanu Vlade. Molim glasujmo. Konstatiram da je sa 111 glasova za i 1 suzdržanim da smo suglasni provesti raspravu o amandmanu Vlade RH. Stoga molim predstavnika predlagatelja da dodatno obrazloži amandman. S nama je uvaženi Žarko Katić državni tajnik u MUP-u.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici. Vlada RH je temeljem članka 85. Ustava RH i članka 196. Poslovnika Hrvatskog sabora na Konačni prijedlog Zakona o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja podnijela sljedeći amandman, da se u članku 19. stavak 6. konačnog prijedloga zakona dakle stavak 6. se mijenja i glasi: „prijenosni spremnik iz stavka 5. ovog članka može se postaviti za potrebe protuminskog djelovanja, izgradnji prometne infrastrukture i drugih privremenih radilišta“. Naime, kada je već zakon bio upućen ustanovilo se na prijedlog gospodarskih subjekata da bi bilo oportuno predložiti širu formulaciju na stavak 6. kako bi se omogućilo postavljanje privremenog prijenosnog spremnika za skladištenje eksplozivnih tvari i za potrebe drugih radova i drugih privremenih radilišta, a ne samo za potrebe protuminskog djelovanja ili izgradnje prometne infrastrukture kao što je bilo prvotno predloženo. Naime, takva potreba se može pojaviti kod izgradnje drugih infrastrukturnih objekata kao i različitih drugih objekata. Ovako izmijenjena odredba omogućava izjednačavanje svih gospodarskih aktivnosti za čije je radove potrebno postavljanje privremenog prijenosnog spremnika za skladištenje eksplozivnih tvari, a da se pri tome ne umanji sigurnost jer je za postavljanje i uporabu i jednog i drugog potrebno odobrenje MUP-a koje će postavljanje privremenog spremnika odobriti samo ako su ispunjeni svi zakonski uvjeti. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu o amandmanu Vlade i sukladno članku 199. stavak 2. u raspravi mogu sudjelovati samo predstavnici klubova zastupnika. Ima li zainteresiranih? Ako ne, zaključujem na raspravu i dajem na glasovanje ovaj amandman Vlade. Utvrđujem da smo većinom glasova 110 za i 2 suzdržana prihvatili amandman Vlade te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Sada prelazimo na glasovanje o samom zakonu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružja. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno 113 glasova za donesen Zakon o eksplozivnim tvarima te proizvodnji i prometu oružjem.