U ime kluba Živog zida i SNAGA-e molim za stanku od 10 minuta da bih govorio o najnovijoj sudskoj praksi i o presudi u korist pravne osobe zbog nezakonitih promjena kamatnih stopa.
Zastupnik Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče, u ime kluba HNS-a i Hrvatske stranke umirovljenika molim stanku od 10 minuta da bih nešto govorio o najavljenoj nacionalnoj mirovini.
Zastupnica Strenja-Linić.
Ja isto tražim stanku od 10 minuta kako bih progovorila o širenju laži pripadnika antivakcinacijskog pokreta o cijepljenju, koji se protive cijepljenju što zadire u sigurnost zapravo naše cijele nacije.
Zastupnik Bačić.
Zahvaljujem se predsjedniče. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice također tražim stanku kako bih govorio o položaju umirovljenika i o nacionalnoj mirovini.
Određujem stanku od 10 minuta. STANKA U 9,35 SATI Nastavljamo sa radom. Četiri kluba su se javila za stanku. Prvi klub se javio Živi zid i SNAGA. U njihovo ime govorit će zastupnik Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Ja ću govoriti o najnovijim saznanjima u sudskoj praksi u vezi sa nezakonitim promjenama kamatnih stopa, pa sam došao u posjed jedne presude za pravnu osobu. Dakle, tužitelj Rediviva d.o.o. sa sjedištem u Splitu tužio je Hypo Alpe Adria bank sadašnju Addico bank po svom punomoćniku Željku Puljiću odvjetniku iz Splita i tužitelj je tražio da mu banka vrati preplaćene kamate zbog toga što je banka samovoljno mijenjala kamatnu maržu. I Trgovački sud u Splitu presudio je naravno u korist tužitelja, jer je tužitelj Rediviva d.o.o. ugovorio sa Hypo bankom kamatnu maržu u dva kredita. U jednom kreditu 3 i pol posto, a u drugom kreditu 3 posto, da bi banka kasnije tu maržu samovoljno povećala na 7% bez ikakva ugovaranja sa tužiteljem. I Trgovački sud u Splitu je ispravno procijenio situaciju i presudio je da se tužitelju mora vratiti ukupno dva milijuna i 150 tisuća kuna plus zatezne kamate. Apeliram na sve vas zastupnike i zastupnice koji ste ikada u životu potpisivali za neku pravnu osobu neki ugovor o kreditu, da donesete meni osobno taj ugovor i sve promjene kamatnih stopa u tom ugovoru i da vidimo je li možda i vas banka preveslala za određeni iznos novca. Tko zna koliko u Hrvatskoj ima takvih slučajeva gdje je država prevarena, lokalna samouprava ili nešto slično ili neka druga pravna osoba gdje je banka samovoljno mijenjala kamatne stope. Jer ono što je banka radila potrošačima, što su banke radile potrošačima to isto banke su radile i pravnim osobama. Prije nekih pola godine sam utvrdio isto tako u jednom slučaju da je banka jednom načelniku općine najprije ugovorila fiksni dio kamatne stope 1%, da bi mu kasnije podvalila fiksni dio kamatne stope 4% i time je u stvari kredit poskupio za čitavih milijun i pol kuna do kraja otplate. Osim što je vrlo zanimljiva ova presuda za pravnu osobu moram reći da se i sudska praksa na prvostupanjskim presudama jako dobro zakotrljala u korist potrošača, pa tako imamo već čitav niz prvostupanjskih presuda zbog povećanja nezakonitih povećanja kamatnih stopa i u svim tim presudama sudovi, prvostupanjski sudovi zauzimaju pravilan stav da nema zastare potraživanja, jer zastare potraživanja ne može biti prije nego što je tužitelj imao saznanje da uopće postoji njegov zahtjev za potraživanje. Dakle, pravomoćnom presudom u slučaju Franak 13. lipnja 2014. godine nastalo je saznanje da postoje nezakonite kamatne stope i da postoje preplaćene kamate po tim nezakonitim kamatnim stopama. I dakle, tek 14. lipnja 2014. godine počinje teći zastara za sve potrošače koji su svoje kredite ugovorili sa bankama sa nezakonitim kamatnim stopama u razdoblju od 10. rujna 2003. do 31. prosinca 2008. godine. Pa ću tako sada nabrojati nekoliko sudova, vrlo bitnih sudova koji su presudili prvostupanjski da se dužnicima mora vratiti preplaćena kamata i zatezna kamata i to u punim iznosima od početka ugovornog odnosa. To su sudovi u Vukovaru, Požegi, Osijeku, Bjelovaru, Puli, Rijeci, Metkoviću, Splitu, Dubrovniku. I najvažnije sud u Zagrebu je također počeo tako suditi, jer mi se svi bojimo kako će suditi sud u Zagrebu budući da je Zagreb najvažniji Općinski sud, najveći je. Ali evo i Općinski sud u Zagrebu presuđuje u korist potrošača bez zastare. Ono što mi moramo učiniti ponovo moram to reći, moramo jednostavno zakonom odrediti način ugovaranja početne fiksne kamatne marže u svim ugovorima u kojima to nije ugovoreno. Mi možemo također zakonom riješiti preplaćene kamate i mi svakako moramo riješiti i problem stranih zadruga, jer te strane zadruge koje su ovdje ugovarale kredite nisu imale licencu i svi takvi ugovori su ništetni i oni nisu bili pod kontrolom Hrvatske narodne banke. Dakle, apeliram na kolege iz HDZ-a prije svega da odluče konačno o tome jer oni znaju sve o tome. Hvala.
Klub HNS, HSU također se javio za stanku. U njihovo ime govorit će zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, govorit ću nešto o najavljenoj nacionalnoj mirovini iako se to tako ne može zvati jer u hrvatskom pravnom sustavu ne postoji mirovina koja izvire iz socijalnog sustava i mirovina mora bit pokrivena uplatom doprinosa kroz godine rada. Ovdje se radi o mirovini za one pod navodnicima za one koji nikada nisu imali sreće raditi, a stariji su od 65 godina. Inače da se razumijemo ideju podržavam i osobno i naša stranka i naš klub i koalicija koja je bila prethodno na vlasti, jer je u to vrijeme donešena Nacionalna strategija borbe protiv siromaštva. Ali je dosta neodgovorno to ispucavati u vrijeme prije izbora, baratati sa cifrom od 1045 kuna bez ikakvih kriterija, odnosno bez jednog nacrta posebnog zakona koji bi to regulirao. To sve skupa lijepo zvuči, ali može, ispravljanje jedne nepravde možemo uvesti nove nepravilnosti, nove nepravde u mirovinski sustav. Još pored toga iako gordo zvuči izjava jednog poznatog demografa gospodina Šterca koji kaže, pa mi dajemo ljudima koji ne žive u Hrvatskoj 750 milijuna kuna mirovine. Ljudi moji, pa treba znati da su to individualna prava koja počivaju na uplatama doprinosa i da su ti ljudi koji žive danas u Srbiji, Bosni, Makedoniji, Njemačkoj i Italiji da su u jednom periodu svog života, 5, 10 ili 15 godina ovdje radili. Ne možemo se igrati sa takvim izjavama jer postoje međudržavni i socijalni sporazumi, sporazumi o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja o zdravstvenom osiguranju koji ovu materiju reguliraju i oni su, mi smo po tim zakonima obavezni to isplaćivati jer bi to inače značilo da bi Njemačka zbog toga što oni koji su radili u Njemačkoj a sada žive ovdje i primaju Njemačku mirovinu mogla obustaviti našim građanima mirovinu. To bi bila paralela, to bi bio isti princip. Drugo, ako se kaže da će za ništa staža biti 1045 kuna, ne znam da li je zakonodavac mislio da sve one mirovine koje danas i jesu za 15 godina staža osiguranja a iznose 900 kuna da će i one porasti na 1045 kuna. I po kom principu se došlo baš, ja znam koja je to cifra, to je cifra koja u borbi protiv siromaštva je minimalni prihod po članu obitelji. To je stravično prenisko. I namjera, namjera je u redu, međutim ne možemo govoriti o tome a da ne znamo koliko to sve skupa koša i da li se to odnosi i na onoga koji ima prihode od 10 apartmana, dakle imovinu, prihod od imovine, da će i on dobiti tu istu mirovinu ili kako će to sve skupa ići. Prema tome, baratati u ovom trenutku sa ovakvim najavama pod navodnicima, nacionalnih mirovina, ja ih zovem državna socijalna potpora i jedino tako može biti ispravno. Bez kriterija je dosta neodgovorno i previše mi djeluje kao dobar predizborni probni balon. A naročito je to interesantno za one gdje ima najmanje staža osiguranja a to su ruralne sredine pa mi se čini da su predlagatelji ciljali izborno upravo ruralne sredine da bi dobili neki politički poen. Ja jesam da se ta materijal odradi, da kažemo koliko ima ljudi potencijalnih korisnika, koji su kriteriji, ako traje 6 mjeseci, 6 mjeseci, ako traje godinu dana, godinu dana da znamo na čemu smo i da imamo sliku i da tu materiju reguliramo. Nju je potrebno regulirati upravo zbog toga što problem izvire iz Nacionalne strategije borbe protiv siromaštva ali ne na ovaj način. Dakle, hoću reći da moramo bez obzira što su izbori blizu o ovako ozbiljnim problemima ozbiljno razgovarati. Ovdje nije pametnija ni jedna strana u odnosu na drugu, svi o tome sve znamo ako hoćemo. Prema tome, nemojmo se sami loviti u vlastite zamke, zamke lako danih obećanja jer nas to svih može koštati a naročito kada netko to najavljuje da će isplata početi 2021. godine. Hvala lijepa.
Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista također se javio za stanku. U njihovo ime govoriti će zastupnica Strenja-Linić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. I danas se evo obraćam sa ove govornice o jednoj temi ali prvenstveno sa porukom onima koji učestalo u zadnjih mjesec i pol otkada smo ponovo krenuli sa pričom o tome da je cijepljenje u Hrvatskoj i dalje potrebno da bude obavezno, prijetećim mailovima koje primam, svi oni koji znaju, koji me poznaju znati će da se ja ničega ne bojim pogotovo ne agresivnih mailova i pritisaka da na neki način pokušaju spriječiti ono što ja kao liječnik i kao osoba koja dovoljno odgovorno promišlja ovu cijelu priču ali i traži konsenzus i struke i svih političkih stranaka, neće me uplašiti. I zbog toga još jednom želim odavdje ponoviti ono što smo početkom ožujka, konsenzusom na saborskom odboru čuli gdje su sve stranke i SDP i HNS i HDZ i MOST, svi zajedno osim Živog zida, jasno rekli da cijepljenje u Hrvatskoj još uvijek mora biti obavezno jer necijepljenjem i padom postotka cijepljenja djece ugrožavamo svu našu djecu i to je zapravo pitanje i od nacionalne sigurnosti. Samo par podataka, a to je da ponovim da je cijepljenje i dalje jedna od najuspješnijih i najisplativijih javno zdravstvenih mjera i zauzima sigurno mjesto u preventivnoj zdravstvenoj zaštiti. Za vašu informaciju '77. eradicirali smo sve prirodne oblike velikih boginja, znamo kolika su oni prijetnja bila i koliko stotina tisuća ljudi je umrlo od njih. 2002. godine europska regija proglašena je regijom bez dječje paralize. Uvođenjem cjepiva protiv polia oko 5 milijuna ljudi pošteđeno je od posljedica dječje paralize a cijepljenjem protiv difterije, tetanusa, pertussisa i ospica spriječena je smrt otprilike i do 3 milijuna ljudi godišnje. Dakle usprkos preporukama Svjetske zdravstvene organizacije znanstvenim i stručnim naporima u promicanju važnosti ove mjere te nacionalnim zakonskim regulativama i dalje je velik broj ljudi koji umiru od bolesti koje su se mogle spriječiti cijepljenjem u svijetu. Mi smo u Hrvatskoj još uvijek sa svojom procijepljenošću zadovoljavajući i možemo to samo zahvaliti time što još uvijek je svijest naših građana takva da znaju da je to neophodno. Ali antivakcinacijski pokreti sa prijetnjama svima nama koji jasno govorimo o potrebi i dalje obaveznog cijepljenja do trenutka dok cijela naša nacija ne bude bez obzira što to bude zakonski regulirano i smatrala kao što je npr. u Švedskoj gdje to nije obaveza ali je 100% djece cijepljeno, do tada moramo na ovaj način pomoći jer agresivni pristup antivakcinacijskih skupina koji jesu marginalne ali pritiskom, širenjem informacija pogotovo po društvenim mrežama stavljaju pritisak i promišljanje onima koji to čitaju i koji jednostavno pokušavaju promisliti da li smo mi u pravu, da li smo mi zagovornici nekakvih farmaceutskih tvrtki, da li su svi liječnici u nekakvoj, u komplotu kako bi na neki način htjeli možda i naškoditi djeci. Oni kažu da mi skrivamo nus pojave. Svaka nus pojava obavezno se prijavljuje. I zbog toga nakon sastanka, znači saborskog odbora gdje mi je vrlo drago da smo zbilja sve stranke zajednički donijeli zaključak da je cijepljenje u Hrvatskoj i dalje potrebno da bude obavezno. I htjela bih napomenuti da je to kao zakon bilo poslano i na Ustavni sud i Ustavni sud je zapravo odbacio zahtjev jer nije našao u Zakonu o zaštiti pučanstva od zaraznih bolesti nikakvih elemenata koji bi bili u suprotnosti sa Ustavom. Dakle, pravo djeteta je ovdje iznad prava roditelja i iza toga stojim. Nakon toga krenule su prijetnje meni osobno i preko kluba MOST-a, ali vjerujem i svim kolegama koji su bili tada na sastanku, znači na sjednici odbora, da smo mi produžena ruka nekakvih farmaceutskih tvrtki koje žele na taj način izvršit pritisak. Nakon toga je i struka još jednom smatrala da treba reći svoje i ja sam dužna ovdje da vas obavijestim da je i povodom Svjetskog dana zdravlja održana sjednica, održana konferencija na kojoj su bili prisutni stručna društva, pedijatrijsko društvo, Društvo za školsku medicinu, Hrvatska liječnička komora koja je to i organizirala, predstavnici Svjetske zdravstvene organizacije, predstavnici najznačajnijih klinika i stručnjaka infektologa koji su dobro i jasno potkrijepili [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] Potpisana je, samo ću kratko, Deklaracija o važnosti cijepljenja gdje su ponovo još jednom ponovili i poslali poruku koliko je ovo bitno [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Dakle, antivakcinacijski pokret u Hrvatskoj neće proći jer mi još uvijek znamo važnost ove teme.
Zastupnice Strenja-Linić isteklo je vrijeme. Hvala. Klub zastupnika HDZ-a također se javio za stanku. U njihovo ime govorit će zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo predsjedniče. U ime kluba govorit ćemo o nacionalnim mirovinama, ali i o politici Vlade prema umirovljeničkoj populaciji jer se često stiče dojam ovdje u sabornici da ova Vlada ne brine dovoljno o umirovljenicima i pokušava se iskriviti ono što zaista ova Vlada radi po tom pitanju. Da smo vrlo ozbiljni i da želimo u skladu sa fiskalnim mogućnostima donositi mjere koje se odnose prema toj populaciji jasno je predstavio i sam gospodin Plenković kada je predstavio Vladu ali i svoj program Vlade u kojem je jasno zapisano da je mirovinski sustav dugoročno neodrživ i da traži određene reforme i promjene. I da je potrebno odraditi određene korake kako bi do tih reformi i promjena došlo. Zapisali smo i sljedeće, da će politika Vlade biti usmjerena na ispunjavanje sljedećih ciljeva i mislim da svaki potez, posebno ministara, pa i priča o nacionalnoj mirovini upravo slijedi ono što piše u programu Vlade. Prvo da ćemo osigurati dostojanstvenu mirovinu za umirovljenike, te da ćemo osigurati u mandatu 5% povećanje, znači u mandatu u četiri godine. Drugo, da ćemo uvesti nacionalne mirovine o kojima je danas govorio i kolega Hrelja. I treće što smo jasno napisali da ćemo omogućiti da dobrovoljni ostanak na tržištu rada i nakon 65 godina. Da bi to osigurali, naravno morali smo pogledati što piše i u proračunu i onaj dio koji se tiče samog fiskalnog kapaciteta proračuna, a tu možemo reći najprije da smo donijeli izmjene i dopune mnogih poreznih zakona. Temeljem tih zakona svi znamo da 88% umirovljenika ne plaća nikakve poreze, tako da se njima temeljem porezne reforme i nije moglo desiti povećanje mirovina. Međutim u onom drugom dijelu onih 200 tisuća umirovljenika desile su se promjene na bolje u smislu da imaju veće prihode, tj. veće mirovine. Što se tiče osiguranih sredstava u državnom proračunu oni su u odnosu na 2015. u 2017. veći za 900 milijuna kuna, a u odnosu na 2016. 578 milijuna kuna. Što to znači? Da ćemo u 2017. provesti ono što možemo, znači sa ovih 576 milijuna kuna. To je ono povećanje rashoda za gotovo 1,6%. Na što se to odnosi? 122 milijuna se odnosi na preneseni kumulativni efekt promjene broja korisnika i strukture broja korisnika. U 2017. očekuje se 5000 novih umirovljenika što košta 100 milijuna kuna. I naravno usklađivanje ukupnih mirovina, povećanje od 300 milijuna kuna. S tim usklađivanjem krenulo se s 1.1.2017. u prvom dijelu za 0,5% a od 1,7.2017. uskladit će se za dodatnih 0,8% i to će iznositi 300 milijuna kuna. Znači imamo svoj slijed, idemo u skladu sa proračunom i fiskalno smo odgovorni da ostvarimo ciljeve koje smo si zadali kao Vlada. A što se tiče nacionalne mirovine to je bilo ono drugo što smo zapisali u vladinom programu i tamo smo jasno rekli da će to biti za osobe starije od 65 godine koje nemaju dovoljno staža ili se uopće nisu našle u radnom procesu, tj. nisu radile. Da bi to mogli ostvariti moramo odrediti najprije proceduru. Procedura je svakako najprije donijeti strategiju do kraja 2018. godine koja bi se odnosila na osobe koje bi primale nacionalnu mirovinu. Nakon toga u 2019. analizirati sam obuhvat korisnika. Svi govorimo o nekakvih 100 tisuća ljudi koji se nalaze u dobi od 65 godina koji žive na području RH i nemaju nikakvih primanja. Da bi u 2020. godini donijeli zakonodavni okvir i mogli krenuti sa isplatom tih mirovina. Što se tiče samo cenzusa, o tome smo nešto čuli od kolege Hrelje i važno je reći, znači da ćemo voditi računa da u tom obuhvatu bude ono što se naziva nešto i pravedno. Tako da moramo jasno vidjeti koliko osoba od tih 100 tisuća ima određeno pravo vlasništva, da li je bila u radnom odnosu i da li je do sada uplaćivala već doprinose, da li je poseban problem ruralni prostor i pogotovo žena u ruralnom prostoru koji očito jednostavno iz mnogih razloga nisu mogle imati određenu radnu aktivnost. I jednostavno uz tu strategiju za osobe starije od 65 godina mislimo da možemo ostvariti ono što smo jasno obećali i zapisali u našem vladinom programu i to je vrijeme ispred nas i normalno da se o tome govori jer je Nacrt strategije u javnoj raspravi i mislim da ćemo se svi uključiti kada dođe vrijeme da ostvarimo ono što smo jasno kažem zapisali a ova Vlada je odgovorna prema umirovljeničkoj populaciji i jasno čini sve ono što joj dozvoljava proračun i fiskalne mogućnosti koje smo donijeli na kraju 2016. godine. Hvala vam lijepo.
Gospodine potpredsjedniče, ispričavam se. Molio bih stanku u ime Kluba zastupnika SDP-a zbog sukoba interesa, podataka vezanih uz sukob interesa i posljedice koje on može imati na stabilnost i funkcioniranje RH. Hvala vam.
Možemo odradit ovih replika pet pa onda nakon toga? … [[Upadica Grbin, ne čuje se.]] Da, ali upali ste sada sa strane [[Upadica Grbin: Jesam. Svejedno vas molim da postupite u skladu sa Poslovnikom i uobičajenom zakonodavnom praksom.]] Dobro. Onda ćemo dati stanku u trajanju od 10 minuta. Znači nastavljamo u 11 sati i 10 minuta. STANKA U 11,00 SATI. Uvažene kolegice i kolege, ne, ne, replike ćemo nakon stanke. Sada će prvo u ime Kluba zastupnika SDP-a uvaženi kolega Peđa Grbin, uzeti riječ. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi godine potpredsjedniče, zahvaljujem na razumijevanju i na konzistentnom poštovanju procedure. Poštovane kolegice i kolege, ovu smo stanku zatražili zbog sukoba interesa i njegovih posljedica po hrvatsko društvo ali i rad i stabilnost Vlade. Iako bi bilo logično pa možda čak i vjerojatno da pomislite da smo to tražili zbog gospodina Marića, zbog pozicije u kojoj se on nalazi i njegovog opoziva kojeg SDP danas pokreće, to nije slučaj. Ono o čemu ćemo sada govoriti znatno je dublje i rekao bih puno opasnije za funkcioniranje RH. Naime, danas su u hrvatskim medijima objavljene informacije po kojima Zakon o izvanrednoj upravi, famozni lex Agrokor nije pisan samo u Vladi već da je pisan od strane jednog odvjetničkog društva. I to ne bilo kojeg odvjetničkog društva već odvjetničkog društva za kojeg postoje indicije da je povezano sa VTB bankom. Ukoliko ne znate, VTB banka je jedan od najvećih kreditora Agrokora i u slučaju odlaska Agrokora u stečaj njeni bi financijski interesi bili ugroženi. Kao što znate stupanjem na snagu lex Agrokora onemogućeno je da Agrokor ode u stečaj. Ministarstvo pravosuđa je navodno po istim informacijama bilo u potpunosti isključeno iz pripreme ovog zakona. Ali priča ide dalje. Po informacijama koje su javno dostupne upravo to odvjetničko društvo i nadalje je povezano sa cijelom pričom oko Agrokora jer je od strane Vladinog povjerenika izabrana za pružanje pravnih savjeta i usluga koncernu. Ponoviti ću još jednom, odvjetničko društvo povezano sa VTB bankom, sa kreditorom Agrokora sudjeluje u pripremi zakona koji se odnosi na Agrokor a nakon toga, a nakon toga zastupa Agrokor koji se sada nalazi u izvanrednoj upravi. Ukratko, ukoliko su ove informacije točne radi se o sukobu interesa kakvog se ne bi postidjeli niti Sanader niti Karamarko. Poštovane kolegice i kolege ovim putem stoga a kako bi se ove dvojbe koje su se pojavile nakon napisa u hrvatskim medijima otklonile tražimo hitno očitovanje. Dakle resorni u Vladi prije svega potpredsjednica Dalić, s obzirom na njenu uključenost u čitav ovaj slučaj i s obzirom na činjenicu da je ona ta koja je na sebe preuzela kako odgovornost za izradu zakona tako i isključila sve ostale. Dakle od resornih u Vladi tražimo sljedeće odgovore. Da li je istina da su u izradi lex Agrokora angažirani vanjski suradnici? Koji su vanjski suradnici angažirani? Jesu li ti vanjski suradnici na bilo koji način povezani sa VTB bankom ili drugim kreditorima Agrokora? I konačno da li su ti vanjski suradnici za tu uslugu bili plaćeni i koliko? O odgovoriti na to pitanje ovisiti će radi li se u ovom slučaju samo o sukobu interesa ili o nečem puno štetnijem i opasnijem. Hvala lijepa.
Hvala vama. Nastavljamo sa radom. Danas imamo namjeru raspraviti tri točke. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2015. godinu i Izvješće o ostvarenju proračuna Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2015. godinu te Prijedlog Zakona o izmjeni zakona o porezu na dodanu vrijednost. Prva točka dnevnoga reda danas je: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 117; Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članak 172, 204 i 206 Poslovnika Hrvatskoga sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Sukladno članku 206 Poslovnika prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvaćen je prijedlog predlagatelja da se i ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici a amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Nina Obuljen-Koržinek, ministrica kulture. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Kao što je uvodno u najavi rečeno radi se reformskom zakonu a žurnost se traži u prvom redu zbog provođenja mjera iz nacionalnog programa reformi a to se odnosi na smanjenje visine direktne spomeničke rente te plaćanje neizravne rente za smanjeni broj obveznika te i osiguranje vlasnicima kulturnih dobara povoljnijih uvjeta za korištenje sredstava državnih i lokalnih, za obnovu kulturne baštine. Ali dozvolite mi da vrlo kratko prođem kroz osnovne dijelove ovog zakona. Dakle osim jednog dijela koji se odnosi na usklađivanje sa zakonodavstvom EU, ono što su ključne točke koje se mijenjaju odnose se na propisivanje roka od 4 odnosno 6 godina za arheološka i podvodna arheološka nalazišta na koji se može u neprekinutom trajanju odrediti preventivna zaštita za dobra za koja se prednijeva da imaju svojstva kulturnog dobra te se ovim prijedlogom izmjena i dopuna zakona isključuje mogućnost produljenja trajanja preventivne zaštite nakon isteka propisanog roka. Ovo je iznimno važno kako bi se stvorila bolja pravna sigurnost za one koji planiraju određene investicije na kulturnim dobrima te da bi se prekinulo sa praksom dosta dugog produljivanja privremenih mjera zaštite. Zatim preciziraju se odredbe osiguranja naplata troškova privremenog skrbnika kulturnog dobra. I ono što smatramo iznimno važnim za istaknuti je da se ograničava vremenska obveza vlasnika u pogledu vraćanja sredstava uloženih iz državnog proračuna u zaštitu očuvanja i obnovu kulturnog dobra. Tako da sada ograničavamo taj rok da se sredstva moraju vratiti ukoliko se prodaja događa u roku od 5 godina. Rok povrata sredstava u slučaju prodaje skraćen je na taj rok od 5 godina. Iz razloga što Ministarstvo kulture daje bespovratna sredstava koja u pravilu predstavljaju izvanredne troškove vlasnika kulturnog dobra. Vjerujem da ćemo ovim potaknuti veći interes za ulaganje i investicije i aktivnije pozicioniranje u odnosu na obnovu kulturne baštine i u slučaju privatnih vlasnika. Nakon toga briše se odredba o osnivanju zakonskog založnog prava na kulturnom dobru, … [[Govornik se ne razumije.]] osiguranja povrata sredstava. Ovo je isto tako jako važno s obzirom da taj institut osnivanja zakonskog založnog prava nije opravdao funkciju s obzirom da upis nije imao ograničeni rok trajanja čime smo na neki način smanjivali mogućnost aktivnije trgovine nekretninama kada se radi o zaštićenim kulturnim dobrima. Osim toga liberaliziraju se odredbe u odnosu na licence, odnosno obveza stjecanja stručnih zvanja propisuju se samo za one koji djeluju u javnim ustanovama. Na ovaj način liberalnije se pristupa i potiče zapravo uključivanje što većeg broja malih poduzetnika koji mogu i kroz radove koji se izvode sredstvima iz državnog proračuna ali i sve veći broj radova koji se financiraju iz sredstava EU, sudjelovati u obnovi i zaštiti kulturne baštine. A na kraju istaknula bih dvije važne odredbe koje se tiču visine spomeničke rente, ona se mjesečno plaća po četvrnom metru korisne površine poslovnog prostora koji se nalazi u nepokretnom kulturnom dobru od 1 do 7 kuna. Sada se to smanjuje iznos od 1 na 4 kune. Od obveze plaćanja ove rente treba istaknuti, izuzeti u koncesionari te fizičke i pravne osobe koje pretežito obavljaju prerađivačke i proizvodne djelatnosti čime se pridonosi rasterećenju niza djelatnosti koje su opet važne za gospodarski oporavak. I na kraju propisuje se nastavak plaćanja neizravne spomeničke rente s obzirom na obavljanje određenih djelatnosti prema nacionalnoj klasifikaciji djelatnosti prema suženom popisu. To su najvažnije točke, ako bude nekih pitanja odgovoriti ćemo. Hvala vam.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu. Prvi klub zastupnika koji se javio za sudjelovanje u raspravi je klub zastupnika HDZ-a. U njihovo ime govoriti će zastupnik Jasen Mesić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo ministrice, poštovana gospođo Mikec evo čuli smo u kratkom izlaganju glavne točke i glavne motive zbog kojih se prionulo Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturne baštine s Konačnim prijedlogom zakona. Mi ćemo iz kluba HDZ-a podsjetiti malo za one koji to ne znaju šta je to spomenička renta i kako je do nje došlo, a željeli bi ukazati zašto je ona bitna. Mislimo da je rasprava upravo vezano uz ove izmjene i dopune zakona prava prilika da se na to ukaže možda nekima kojima to nije jasno. Dakle, spomenička renta je uvedena sa glavnim ciljem kako bi se od onih pravnih osoba koji ostvaruju gospodarsku dobit, a time koriste na neki način kulturnu baštinu namaknula dodatna sredstva koja bi se utrošila na obnovu postradale Hrvatske kulturne baštine u Domovinskom ratu. Podsjetit ću to ministrica i njena suradnica dobro znaju da smo mi po procjenama Komisije od ratnih šteta imali direktnih ratnih šteta na spomenicima kulture, odnosno na kulturnim dobrima od gotovo 300 milijuna eura na području od 40% države. Kako te štete ne bi bile i veće bilo je potrebno naći modus gdje će oni koji od kulturne baštine veliki turistički centri, veliki gradovi Zagreb, Rijeka, Split na neki način dio sredstava koji uberu proslijediti u državni budžet kako bi država iz toga mogla obnoviti kulturnu baštinu. Kaže književnik dvorac je grad, a grad je dvorac. Misli se na dvorac Eltz. Samo na obnovu dvorca Eltz na vanjsku fizičku obnovu je otišlo 125 milijuna kuna. Često možemo i u medijima vidjeti da se ne zna gdje se utroši godišnje 100 milijuna kuna. Inače tih 100 milijuna se dijeli 60% na državu, na budžet Ministarstva kulture i 40% ostaje lokalnoj zajednici. Ako uzmete sad podatak da je samo u obnovu dvorca Eltz išlo 125 milijuna kuna za fizičku, vanjsku obnovu onda se jako čudimo onima koji u medijima kažu da ne vide kud idu ta sredstva. Prema istraživanju časopisa … [[Govornik se ne razumije.]] 54% turista koji posjećuju RH posjećuju radi kulturne i prirodne baštine. Nema jačeg marketinškog i promotivnog branda. Nema tog tako lijepo uređenog hotela i tako dobrog restorana koji će u marketinškom smislu za hrvatski turizam biti toliko jak kao što je splitski peristil, kao što je grad Korčula, kao što su dubrovačke zidine, kao što su zaštićene cjeline zapadno istarskih gradova. Nema! Prema tome, korištenje spomeničke rente u obnovu kulturnih dobara je zapravo ulaganje u turistički marketing. Kulturna baština je izrazito bitna i nacionalni kulturni identitet, ne samo nacionalni, nego i lokalni. Nema tog Dubrovčana koji neće bit ponosan svojom zaštićenom cjelinom, nema tog Splićana koji neće bit ponosan peristilom, nema tog Zagrepčana koji neće bit ponosan Gornjim gradom. Identifikacija sa spomenicima kulture je uz pripadnost jeziku jedan od glavnih stupova dugoročnog … [[Govornik se ne razumije.]] povezanosti sa zajednicom i cjelinom. Nije slučajno da su prvi dokumenti iz 13 stoljeća govorim o komunalnim statutima grada Korčule i Dubrovnika i ostalima Trogira zapravo stvarali zajedničku svijest o pripadnosti gradu i onda jednom srednjovjekovnom etnosu koji je kasnije narastao i prerastao u moderni nacionalni kulturni identitet. Dakle, ulaganje u baštinu je u pravom smislu i očuvanje nacionalnog kulturnog identiteta. Kad pogledate tablicu onda ćete vidjeti da spomeničke rente kroz zadnjih godina su doprinijele obnovi više stotina što pokretnih, što nepokretnih kulturnih dobara. Ne samo to, nego ulaganje spomeničke rente, a to je i zakonska obveza da se spomenička renta potroši u toj godini kad je prikupljena na obnovu kulturnih dobara spomenička renta je kreirala nastanak. Imamo ovdje točan podatak stvaranje 598 malih poduzeća i obrta. Poštovane kolegice i kolege, danas u Hrvatskoj, u Zagrebu imate dva do tri obrta koji su u stanju napraviti prozore Hrvatskog sabora koje je kulturno dobro. Da nema spomeničke rente, da ti ljudi ne rade programe očuvanja kulturnih dobara mi u Hrvatskom saboru ne bi imali gdje obnoviti naše prozore. Danas u Hrvatskoj imate dva majstora koji znaju napraviti preslagivanje posavskih i turopoljskih drvenih kuća. Vi imate danas u Hrvatskoj toliki nedostatak i očuvanje znanja koje je pomogla spomenička renta a da ne govorim da broj izvođača radova na kulturnim dobrima od 598, sada to pomnožite koliko je to radnih mjesta i koliko je to očuvanja i znanja. Dakle investicija od spomeničke rente u kulturnu baštinu čuva nešto što se zove i nematerijalna kulturna baština jer štiti način života u tim zaštićenim cjelinama. Naravno da primjena i naplata kulturnih, spomeničke baštine mora biti u smislu i u trendu onoga što je potrebno za sveokupni i sveopći razvoj. Dobro je i to se u ovim promjenama vidi da se i dalje ostavlja na lokalnoj zajednici ta ključna odluka da li će od izravne spomeničke rente odrediti sama po kvadratu, po kvadratnom metru poslovnog prostora koliko će naplatiti. Dobro je da se tradicionalni obrti, državne institucije, lokalne institucije, institucije od državnog, društvenog značaja, da se proizvodne djelatnosti izuzimaju iz plaćanja spomeničke rente. Ali je isto tako dobro da oni koji imaju indirektnu poslovnu korist, pa ajde spomenimo i jednu mjenjačnicu, recimo na zadarskoj Kalerargi ili recimo na dubrovačkom Stradunu. Ne dolaze ljudi mijenjati novac u tu mjenjačnicu zato što je najpovoljniji kurs i zato što se najbolje tu mijenja dolar ili najbolje mijenja euro nego zato što je u spomeničkoj jezgri. I veliki dio svog prometa, ta mjenjačnica ili ta bankarska institucija može zahvaliti upravo zato što je pozicionirana gdje je. I naravno da ima direktni ekonomski benefit zbog toga što se nalazi u takvom spomeničkom, kulturnom prostoru. Spomenička renta se nigdje u Europi koliko je meni poznato ne vodi pod parafisklani namet. Ona se prevodi kao … [[Govornik se ne razumije.]] i ona je neka vrsta, puno bi bliže mogli to definirati kao neka vrsta koncesijske naknade. Jer ona je obaveza samo za onoga tko ostvaruje gospodarsku dobit od kulturne baštine. Ako netko želi mjenjačnicu napraviti negdje drugdje a ne na Kalerargi ili Stradunu nema obaveze spomeničke rente. Ali bojim se da će onda loše mijenjati. Prema tome, ne treba gledati spomeničku rentu kao otežanje nego kao investiciju i dobrobit svih ovih obrta a posljedično time i očuvanje kulturnih dobara. U budućnosti kada se u potpunosti aktivira Strategija gospodarskog korištenja kulturne baštine koje bi trebalo i vjerojatno će ministarstvo to i učiniti zanoviti na određeni način. Spomeničku rentu bi trebalo moguće koristiti i dati lokalnoj upravi i samoupravi da koristiti i na druge načine. Recimo da ona bude osigurač za ona sredstva koja se dobiju iz EU, vi znate da neki put se moraju osigurati samostalna, svoja vlastita sredstva u iznosu od 15, 25, 30%, 50%, dakle tu postoji mogućnost. Od spomeničke rente … i sredstva da se napravi revitalizacija naših povijesnih jezgri. Neke povijesne jezgre drastično gube autentično domaće stanovništvo koje na neki način ne može više funkcionirati u skladu sa modernim životom u zaštićenim. Imamo velike probleme sa depopularizacijom, postoji opasnost da to postanu gradovi kulise ili samo turističke meke. I tu se može u budućnosti spomenička renta upotrijebiti. Tako da vjerujemo da ova rečenica koja je ostala u sažetku da se spomenička renta mora očuvati i da se ne može više smanjivati jer bi to bilo zaista sa dramatičnim posljedicama za očuvanje kulturne baštine. Vjerujemo da će i ostali klubovi kao i klub HDZ-a moći podržati ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Hvala.
Prva replika koja je bila na izlaganje zastupnika Mesića bila je od strane zastupnice Vesne Bedeković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Mesić, pozorno sam slušala vaše izlaganje u kojemu ste između ostaloga objasnili cilj sam i namjenu spomeničke rente. Naravno prije svega dobiti sredstva iz gospodarstva koja onda ponovno se usmjeravaju u očuvanje i održavanje kulturne baštine što svakako onda zapravo tu možemo govoriti onda o korištenju spomeničke rente kao svojevrsnom kulturnom marketingu i naravno strateškom utjecaju na kulturni turizam kao jedan od najbrže rastućih sektora u području turizma. Gospođa ministrica je objasnila da je jedan od učinaka odnosno od posljedica ovog zakona primjena režima smanjenog broja obveznika plaćanja neizravne spomeničke rente što je svakako dobro dakle za samo gospodarstvo u kontekstu krize koju imamo. S 2011. godine kada smo imali klasifikacijom obuhvaćenih nekih 20-ak, 25 ovih djelatnosti u ovom prijedlogu taj njihov broj je smanjen na 7 po klasifikaciji da ih sad ne nabrajamo što je svakako u ovim okolnostima pomoć gospodarstvu. Međutim, mene zanima vaše mišljenje s obzirom da je ipak, su potrebna velika ulaganja u kulturi, mislite li da u neko dogledno vrijeme kada se situacija u gospodarstvu poboljša možemo ponovno utjecati na proširenje broja djelatnosti kako bi se sredstva za održavanje kulturne spomeničke baštine dodatno još proširila. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku zastupnik Jasen Mesić.
Poštovana kolegice zahvaljujem vam na replici. Dakle, ove izmjene i dopune zakona su prava mjera za ovo vrijeme. Mislim da je ministarstvo tu izašlo sa optimalnim rješenjem za sadašnje vrijeme. Ako će to u mogućnosti biti mogućnost i ako će se naravno u spomeničkim jezgrama razvijati i gospodarske djelatnosti i sve ono ostalo, ako će one donositi prihod, zapošljavati ljude što mi vjerujemo da hoće i da nema razloga itekako postoji mogućnost da se u jednom momentu učini i ovaj iskorak na koji ste vi ukazali. Za sada mislim da je dobro da ovo ostane na ovoj razini kako spomenička renta ne bi bila preveliki teret, a kako bi se mogli vidjeti rezultati njenog pozitivnog učinka. Jer kažem ona se mora uložiti u obnovu kulturne baštine u godini u kojoj je prikupljena. To je zakonska obaveza. Bilo bi dobro povremeno napraviti kontrolu i savjetovanje sa velikim gradovima koji najviše prikupljaju spomeničke rente. To su prije svega Zagreb, Rijeka, Dubrovnik, Split da se vidi da i onaj lokalni dio koji pribere lokalna zajednica onih 40% da li je utrošeno na pravi način, da li je utrošen najpametnije i na neki način da se tu ide afirmativno prema potrošnji tih sredstava i vjerujem da bi to dalo također pozitivne iskaze pogotovo za ovim stvarima koji se u budućnosti mogu primijeniti kod spomeničke rente da na neki način se tu nađe iskaz a naravno s vremenom širenje što ste rekli i na druge klasifikacijske djelatnosti.
Zastupnik Blaženko Boban javio se za repliku.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Mesić, slažem se sa vašim dijelom, sa onom raspravom a poglavito u dijelu spomenička renta nije parafiskalni namet, uistinu nije poglavito tamo gdje imamo kulturnu baštinu u vidu građevina koje ste vi ovdje nabrajali poput dubrovačkih zidina, Korčule, Zadra, Arene. Međutim, ima i arheoloških lokaliteta i to jako značajnih i vrijednih na kojima nema građevina i samim tim nemaju nikakve spomeničke rente. Radi se recimo o Saloni koja ima preko 100 000 metara četvornih arheološkog lokaliteta izuzetno vrijednog, a nema ni kune vezano za tu spomeničku rentu. Uz to, upravo zbog tog takvog lokaliteta lokalne zajednice ulažu kada grade određene projekte sigurno poskupljuje vrijednost projekta za 30 ili 40%, a i vremenski se izgubi na 30, 40% u rokovnom izvođenju takvih novih projekata na području takvih lokalnih zajednica i takvih arheoloških lokaliteta. Da li mislite da je potrebno razmišljati i o takvim lokalitetima da bi se moglo ulagati u njih a da ne padne sve na teret lokalne zajednice i iz proračuna grada, lokalne zajednice kako bi održali nivo tog arheološkog lokaliteta potrebno nekako u vidu ili turistička arheološka taksa ili ne znam što već. Jer veliki broj turista uistinu obilazi takve lokalitete, a nema nikakve druge mogućnosti i to na žalost nema mogućnosti jer je na sreću lokalna zajednica sačuvala takav lokalitet da nije na njemu izgrađivala, nije na njemu gradila, nije dozvolila devastiranje i s tim lokalna zajednica još dodatno ima opterećenje prilikom izrađenja novih projekata o čemu sam govorio a kroz spomeničku rentu nema nikakvu naknadu. Dakle, spomenička renta nije parafiskalni namet. Čak štoviše, za neke druge lokalitete takvih vrijednosti ili lokalitete koji su grad uredio [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] za svoje potrebe ne može se naplaćivati spomenička renta. Trebalo bi tu naći nekakav novi model. Hvala.
Odgovor na repliku zastupnik Mesić.
Uvaženi kolega Boban, potpuno ste u pravu. Vi ste u gradu Solinu na neki način blagoslovljeni, a istovremeno vam je dano u nasljeđe i velika briga. Jer samo kad uzmete Salonu, Gospin otok, Vranjic, Šuplju crkvu, Gašpine mlinice dakle to je tolika koncentracija kulturnih dobara hoćete arheoloških, hoćete arhitektonskih, hoćete podvodnih, hoćete od nacionalnog značaja, hoćete od međunarodnog značaja. Tako da ja mogu reći zapravo da je grad Solin imao na neki način sreću da je imao vodstvo, pa i vas dok ste bili gradonačelnik koji ste shvaćali bitnost te spomeničke baštine za grad Solin. Dakle, upravo je tu mjesto gdje takvi projekti u takvim slučajevima, pogotovo ovo i od nacionalnog izrazito povijesnog nacionalnog značaja mora imati prioritet u programima financiranja iz onog dijela spomeničke rente koju ubire država da ne bi sad uvodili i novi način naplate. I zasigurno upravo takve programe mora imati na pameti Vijeće za kulturna dobra kad predlaže financiranje zaštitnih programa ministrici kulture na odobrenje. Također postoje i ja znam da ste vi dosta agilni i u novim projektnim pripremama, priprema projekata za EU itd. tako da mislim da i tu postoji određena mogućnost a naravno s vremenom uz pravilni turistički i marketinški razvoj i dobru naplatu turističkih karata i posjetitelja. Zapravo je paradoksalno da su upravo najposjećeniji oni spomenici gdje je karta i ulaznica najskuplja. Vjerujem da će to biti u perspektivi tako i u Solinu.
Hvala. Iduća replika je uvaženi kolega Antun Kliman. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Dragi kolega evo rekli ste jednu veliku istinu u svom izlaganju a to je da je jedan od najvećih motiva dolazak u RH posjet, dakle naša kulturna baština i posjet tim istim spomenicima. Ja smatram da definitivno spomenička renta nije namet, ona je ulaganje u turizam. Međutim, moram napomenuti da to nije dovoljno ulaganje, dakle u samu kulturnu, u same kulturne objekte. A imamo s druge strane jedan ograničavajući faktor kada se ulaže u takve projekte i sa sredstvima EU da svega 20% od ukupnoga prostora možete komercijalno iskorištavati u tom dijelu. Reći ću vam primjer Kaštela u Svetvinčentu u jednog od najočuvanijih kaštela na području Istre gdje svega 20% se može iskoristiti u komercijalne svrhe. Dakle da se stavi unutra, da se u unutra projektira nekakav smještajni objekt, trgovine, mjenjačnice, ono što ste spominjali itd.. Dakle mislim da jedno bolje osmišljavanje, mijenjanje jedne legislative u tom smislu bi možda doprinijelo da se u jednoj budućnosti i smanji spomenička renta ali da se poveća jedna komercijalna, komercijalna iskoristivost tih objekata jer imamo puno primjera gdje objekti renovirani, gdje su dobili svoju svrhu u smislu jednog kulturnog očuvanja ali od toga nema ništa zbog toga što se one ne iskorištavaju u komercijalne svrhe. Stoga smatramo da bi se na tome trebalo poraditi, da bi definitivno ne se utukla sredstva smo u očuvanje zidina nego i svoju svrhu da dobiju ti objekti jer onda ćemo zaista imati jedan dobar primjer kako, dakle ne samo nešto porezno opterećivati nego kako i sama sebi može biti svrha isplativosti tih objekata.
Hvala. Odgovor na repliku izvolite.
Uvaženi kolega mogu se s vama složiti, ministarstvo je prepoznalo taj problem. A jedan od prvih koraka ka rješavanju toga i ka većem aktiviranju kulturne baštine je bila i obnova i objava digitalnog registra. U konačnici cilj toga bi trebao biti da svaki potencijalni investitor bilo u obnovu, bilo u gospodarsko … [[Govornik se ne razumije.]] kulturne baštine može vidjeti gdje koji, uz koji spomenik može investirati u koju novu namjenu. Složiti ćemo se i vi i ja da neki spomenici tipa naše Eufrazijane ne mogu ići u nikakvu drugu funkciju nego onu koju imaju. Međutim, ima spomenika koji mogu imati novu namjenu. Naravno kada imate više od stotinjak kurija i zamaka i dvoraca samo u Hrvatskome Zagorju naravno da svih 100 ne može biti muzej, trebaju biti oni najvrjedniji kojima se ne može mijenjati unutarnji raspored, koji su s vremenom ostali najsačuvaniji, najreprezentativniji ali i naravno da postoji objekata koji mogu dobiti novu namjenu i novu investiciju stavljanje drugih komercijalnih sadržaja koje bi se tu moglo dobiti. Svaki potencijalni investitor koji bi mogao ići tu u dugoročnu, ili u dugoročnu koncesiju ili u dugoročnu investiciju bi morali na tom digitalnom registru vrlo transparentno vidjeti da na ovom prostoru mogu to i to, ne smijem to i to sa tim i tim ciljem. Ja vjerujem da je i vaša, da je vaša intervencija i replika bila upravo u tom smjeru. Hvala.
Hvala. Iduća replika je uvaženi kolega Tulio Demetlika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolega Mesiću, sigurno ono što ste rekli očuvanje kulturne baštine je važno i treba sigurno obnavljati a sve u cilju razvoja i stvaranja dodatnih ponuda. Međutim, ono što ste rekli a potvrdio je gospodin Kliman da su ta ulaganja tako reći i u turistički marketing i da veliki postotak turista posjeti upravo RH zbog bogate kulturne i prirodne baštine. Međutim, sve to još uvijek je nedovoljno i vjerujemo da upravo donošenjem i ovoga zakona će se potaknuti obnova te kulturne baštine i stvarati nove destinacije upravo za goste koji dolaze. Međutim, rekli ste da spomenička renta nije namet, ja tvrdim da ipak je namet. I vi u vašem izlaganju ste spomenuli stvaranje dobiti ali spomenuli ste one velike gradove kao što je Dubrovnik, kao što je Zadar, kao što je, mogu reći dodati i Rovinj i Poreč međutim zaboravili smo ona neka mala mjesta gdje lokalna zajednica upravo ulaže zajedno sa Ministarstvom kulture u obnovu, ja ću reći malih mjesta kao što je Grožnjan, Gračišće, Motovun, Završje, Pićan. I upravo obnavljanje tih starogradskih jezgri tih spomeničkih cjelina lokalnim jedinicama je veliki teret i veliki problem za vraćanje života. I sada kada nađete vlasnika ili grad ili jedinice lokalne samouprave koja uloži u takav prostor pokrene se određena djelatnost u tom prostoru koja nažalost funkcionira ta 3, 4, 5 mjeseci dok traje turistička sezona i onda mi im namećemo tu rentu koja sigurno opterećuje. Ja ću reći da jedinice lokalne samouprave upravo u cilju poticanja otvaranja određenih djelatnosti u tim zapuštenim spomeničkim cjelinama sa oslobađanjem komunalne naknade i poticajima potiče [[Upadica Jandroković: Hvala kolega Demetlika.]] a mi … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepa.
Odgovor na repliku izvolite.
Slažem se da se puno truda ulaže u obnovu i Pijemonteja i Portoleja, da se razumijemo. Jedna od najvećih investicija vam je bila Ministarstvo kulture u Istri, obnova zvonika u Oprtlju. Tako da što se toga tiče i ta sredstva su prikupljena od one spomeničke rente u drugim gradovima. Ovdje imamo poštovani i uvaženi kolega popis spomeničke rente po gradovima za 2016., prvih 70, nisam našao. Evo 55. je recimo Buzet, ako ste možda mislili na tako, mada se ipak radi već o ozbiljnom gradiću koji ima prikupljene spomeničke rente 79 tisuća kuna. Buzet je ipak mjesto koje živi 12 mjeseci. A kada pogledate klasifikaciju, kada pogledate klasifikaciju onda ćete vidjeti da sve ovo što potičete i lokalno radite na revitalizaciji tih sredstava da će oni zapravo neće upasti što bi rekli poreznici u škare spomeničke rente nego će ostati na neki način izuzeti. Točno je po klasifikaciji kada vidite, tu zapravo zato kažem da je ministarstvo našlo pravu mjeru. Neće to dotaknuti ni lokalne obrtnike ni lokalne poljoprivrednike ni oni koji otvaraju male pansione neće na taj način nego dapače po klasifikaciji će oni ostati po strani do jednog dana dok situacija možda ne bude bolja. Složit ćemo se i vi i ja, baš kod ovih radova koje ste spomenuli 50 godina nije došlo ni filira u njih. To dobro možete reći i za Završje i za Oprtalj, za gradove di se tek zapravo u zadnje vrijeme počelo ozbiljnije investirati i od strane ministarstva i od strane lokalne uprave i samouprave. Tu ćemo se vjerojatno složiti.
Hvala. I zadnja replika uvaženi kolega Stevo Culej.
Poštovani potpredsjedniče, spomenička renta je veoma bitna stavka u financiranju održavanja, obnove, restauracije kulturne baštine kao i svih kulturnih dobara. Ali to je samo jedna kap u moru koja je potrebna da bi se jedno kulturno dobro očuvalo, sačuvalo za buduće generacije, pokoljenja koja dolaze. I džabe pokupiti ne znam koliko spomeničke rente i uložiti novaca u kulturu ukoliko se ona ne čuva, ukoliko se ona ako je izgubljena ne traži povrat iste. Možemo mi stvarati koliko god hoćemo i generacije prije nas ako mi to ne možemo očuvati od onih koji to žele. Pa na tragu toga spomenut ću jednu kulturnu baštinu a ona kaže: „U Vukovar su vraćene 3833 knjige koje su nakon završetka ratnih djelovanja '92. godine odnijete iz knjižnice Vukovarskog samostana prvo u Šid, potom u Zemun. Tamo ih je od časnika negdašnje JNA preuzeo pater fra Marko Kurot i smjestio u franjevački samostan sv. Ivan Kapistan u Zemunu. Ovo je samo dio knjižničkog fonda od ukupno 17000 svezaka koji su bili vlasništvo knjižnice u Vukovarskom samostanu. Knjige su u Vukovar stigle samo jedan dan iz Beograda. Najvrjednija knjiga koja je bila u našem samostanu iz 1501. godine bila je medicinska knjiga za koju se je prije rata procjenjivalo da ima tržišnu vrijednost toliku da se njom moglo kupiti pola Vukovara. Imali smo 6 unikata i 13 inkunabula i što je posebno vrijedno i za Hrvatsku sedamdesetak knjiga Karisime Croatie, prvih knjiga tiskanih na hrvatskom jeziku prije 1500. godine.“ [[Upadica Jandroković: Hvala kolega Culej. Vrijeme je isteklo na žalost.]] Vratite opljačkano.
Hvala.
Kolega razumio sam dobro vašu repliku i drago mi je da ste ukazali. Rekao sam da je jedan od motiva uvođenje spomeničke rente bilo upravo šteta na kulturnim dobrima koje su nastale uslijed agresije na Hrvatsku u Domovinskom ratu. Oko 300 milijuna eura je bila procijenjena bila direktna šteta na nepokretnim kulturnim spomenicima, a vi ste naravno tu naveli i primjere pokretnih kulturnih dobara. Ministarstvo je kroz niz godina, meni je dobro poznata ta tema posebno se tu istakla naša uvažena kolegica sada u mirovini gospođa Branka Šulc inače rođena Iločanka koja je puno truda uložila prvo da uđe u trag velikom dijelu otuđene kulturne baštine, a nakon toga i povrat kulturne baštine. Na nesreću velik dio toga nikada nije pronađeno i neće biti pronađeno. Međutim, na sreću ipak jedan dio je, taj postupak ide, radi se o povratu mnoge zbirke. Sjetit ćete se samo recimo povrata zbirke Bauer u Vukovarski muzej. Naravno veliki je problem tu sa posebnim crkvenim zbirkama, veliki je problem recimo sa mnogim ostavštinama. Sjetit ćete se Otavica, Meštrovićevog mauzoleja i svega onog ostalog što je postradalo u Domovinskom ratu. I ja vjerujem da će Ministarstvo kulture privesti taj posao kraju i na neki način spasiti ono što barbarstvo nije uništilo.
Zahvaljujem se. Prelazimo na iduću raspravu Kluba zastupnika SDSS-a i uvaženi kolega Milorad Pupovac. Izvolite.
Poštovana ministrice, kolegice i kolege. Važna zakonska izmjena koja ima dva lica prvo je pozitivno, a drugo je manje pozitivno. Pozitivno je da ste uspjeli obraniti institut spomeničke rente, a negativno je da ste ga ograničili i smanjili. Zastupnicima bi bilo iznimno značajno da se kaže tko je to i zašto toliko lobirao da se spomenička renta ukine. Koje su to interesne grupacije koje smatraju da je jedan od najvažnijih izvora za očuvanje kulturne baštine u RH za njezino restauriranje i održavanje inzistirao da je to prevelik namet kao što kolega kaže. I zašto baš taj namet a ne 38 drugih nameta koji postoje po različitim osnovama? To je čini mi se važno pitanje. Jer mi jako dobro znamo da ako se uzme na jednoj strani ili smanji priliv sredstava u državni proračun na jednoj strani iz jednog izvora morat će se povećati na drugoj. Ili državni proračun neće biti mjesto kojim će se moći koristiti sredstva za obnovu kulturnih dobara. Tko će to onda raditi? Ili nitko ili privatnici. Hoćemo još jedanputa i na ovom mjestu funkciju države ograničiti? Dakle, pozitivno je što je institut spomeničke rente kao važan element u zaštiti spomenika kulture i objekata koji su pod zaštitom države, koji su dio kulturne baštine RH zaštićeni. Međutim, imam dva konkretna pitanja. Prvo je izmjene članka 42. zakona. Dakle država će uložiti u obnovu spomeničke baštine, participirati u obnovi spomeničke baštine i nakon 5 godina ukoliko vlasnik toga objekta odluči da ga proda neće postojati nikakve obaveze temeljem povratka sredstava uloženih od strane ulagača u ovom slučaju restauratorskog zavoda. To je i još jedan način kako se ide na ruku zapravo privatnim vlasnicima. Prijašnja zakonska rješenja su u tom pogledu bila zahtjevnija i država je imala ozbiljnijeg i trajnijega utjecaja u tom pogledu. No drugo, drugo pitanje se tiče izmjene članka zakona 114. po kojem će iznos spomeničke rente sa, od 1 do 7 kuna po kvadratnom metru za korisnu površinu koja se koristi biti smanjen na od 1 kune do 4 kune. Ja mislim da je, da bismo trebali znati za koliko će se tako umanjiti sredstva koja državni proračun prima ili pristiže temeljem ove promjene. I koje će to posljedice proizvesti po Ministarstvo kulture, po restauratorske zavode jer je kao što znamo spomenička renta jedan od glavnih izvora obnove i restauracije. Smanjenje za potencijalno 3% je značajno smanjenje. Ja neću govoriti ni o turističkim aspektima jer se slažem sa kolegama da to nije dovoljno ali govoriti ću o zaštiti kulturnog dobra što RH ima obavezu. Govoriti ću o funkciji države u čuvanju onoga što se smatra nacionalnim bogatstvom bilo da je riječ o prirodnom ili kulturnom nacionalnom bogatstvu. I govoriti ću kao što sam već počeo o redistribuciji društvenog bogatstva. Od koga ćemo uzeti? Ako nećemo uzimati od onih koji prihoduju, koji zarađuju, koji imaju profite ona ćemo uzeti od onoga koji ima plaću. Ili neće biti, ili neće biti obnove. Treća stvar je pitanje obveznika, dakle pitanje članka 116 odnosno ne 116, 114a. Rentu plaćaju fizičke i pravne osobe koje obavljaju sljedeće djelatnosti, trgovina na veliko, duhanskim proizvodima, parfemima i kozmetikom, na malo duhanskim proizvodima i u specijaliziranim prodavaonicama, telekomunikacije osim održavanja komunikacijske mreže i prijenosa radijskog i televizijskog programa, novčarsko posredovanje, pomoćne djelatnosti kod financijskih usluga osim osiguranja i mirovinskih fondova, djelatnosti kockanja i klađenja. Zašto nema onih koji se bave prodajom i distribucijom energije? Zar profiti u toj vrsti djelatnosti nisu također vrlo visoki? Zar u nekim aspektima subvencije od države nisu iznimno visoke kada su po srijedi proizvođenje i distribucija energije? Zar ne bi i tu granu trebalo razmotriti kao potencijalnu granu u kojoj bi se uzimao dio spomeničke rente? Pitam na glas, razmišljam na glas. Razmišljam zbog toga što očito nije realno da se vratimo na stopu od 1 do 7 kuna po kvadratnom metru. Drugim riječima, ukoliko ćemo ići na ograničenje iznosa spomeničke rente a to ograničenje zapravo postižemo sa dva načina, jedno je smanjenje davanja sa iznosa od 1 do 7 kuna na iznos od 1 do 4 kune. I drugo ograničavanjem brojem obveznika koji trebaju plaćati spomeničku rentu. Zašto npr. veliki iznajmljivači prostora ne bi bili obuhvaćeni plaćanjem spomeničke rente? Ne znam kako to izgleda sa korisnicima objekata u turističke svrhe u to nemam pravih saznanja, nemam pravih mjerila, ne znam što bi to značilo u ovim okolnostima za turističku djelatnost. Ali za ove dvije koje sam spomenuo, dakle energetiku i iznajmljivanje poslovnih prostora ili čega drugoga, to jesu velike zarade. Uostalom Odbor za kulturu, obrazovanje i znanost je u tom smislu dao i sugestiju ministarstvu kad je posrijedi ovaj zakon. Ja bih podsjetio na to preporuku samoga odbora, da se razmisli o proširenju obveznika plaćanja spomeničke rente. Na kraju poštovane kolegice i kolege, mi imamo objekte koji su već obuhvaćeni programom zaštite i koji su korisnici spomeničke rente, a imamo neke koji nisu. Neki od naših kolega su spominjali male gradove na primjer u Istri nama dobro poznate i drage. Ali postoje mali gradovi diljem Hrvatske, ja ću spomenuti neke od njih. Jedan je od takvih gradova Glina koju imamo kuću državne himne, koja je obnovljena prije 10 godina ili više od 10 godina ali nije uređena niti dovedena u funkciju, niti stavljena pod zaštitu države na pravi način. Ima ih još u tom gradu, ali niti jedan nije takve simboličke važnosti kao što je taj. Ja bih podsjetio na to jer to ne traži velika sredstva, a za taj grad, za tu regiju, za tu županiju uostalom za simboličku važnost toga mjesta gdje je prvi puta praizvedena naša nacionalna himna oni postoje i obnovljen je sredstvima države i označen je kao kuća državne himne. Ali nema završetka programa, nema uređenja muzeja. Spomenut ću još jedan grad, nekima bliži, nekima manje blizak Šibenik. U Šibeniku imamo kuću jednog od prvih romanopisaca na hrvatskom, na srpskom, na našem jeziku Sime Matavulj, prvi romanopisac modernog romana. Njegova kuća nije pretvorena u spomen kuću, a ima sve pretpostavke da bude pretvorena. Naravno da je moguće zamisliti da se sredstva osiguraju iz različitih izvora, ali kontinuirano osiguravanje sredstava za takve objekte ili će ići iz direktnih sredstava državnog proračuna ili će ići iz sredstava kao što su ova, kao što je spomenička renta. Neću spominjati druge objekte, neću spominjati što je sve potrebno uraditi u gradu u kojem živimo, neću spominjati što bi mnogi mogli ili htjeli da bude drugačije u drugim gradovima, ali gradske vlasti imaju svoje prioritete i svoje politike u tom pogledu. I nije uvijek najpametnije da im mi odavde solimo pamet što je dobro, što nije dobro pa neću ni ja to činiti. Ali neke od ključnih stvari, od onoga što predstavlja iznimne nacionalne vrijednosti je neophodno i odavde imati u vidu. A posebno je neophodno imati u vidu ovaj instrument spomeničke rente. Dakle ja pri tome ne podcjenjujem zahtjeve i interese poslodavaca jer sam ih i sam često slušao da imaju previše nameta, pa su često spominjali spomeničku rentu, jer to njima ništa ne znači ali nama mora značiti. Dakle kultura i obrazovanje, zdravstvo ne mogu biti samo stvar procjene koliko netko može zaraditi, koliko netko ne može zaraditi. Ako to gledamo na takav način i ako tu cijelu stvar svedemo samo na pitanje mecenstva i nečijeg dobročinstva, onda mi kao mala država nemamo šanse, a niti prava da se pozivamo na bilo šta u vezi sa kulturom kao što se s pravom i često pozivamo. Eto iz tog razloga dobro je da ste zaštitili institut spomeničke rente, ali vas molim u ime Kluba samostalne demokratske srpske stranke da razmotrite mogućnost da se proširi na ovih nekoliko djelatnosti obveznika onih koji plaćaju spomeničku rentu. Hvala.
Hvala vam. Imamo pet … Hvala nastavljamo sa replikama. Uvaženi kolega Kliman prvi se javio izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Pupovac, dakle slažem se s vama da nikad dosta novaca za obnovu i očuvanje i stavljanje u funkciju dakle kulturnih dobara. Međutim, mi imamo jedna problem u RH a mislim da na tome će se morati dobro poraditi a to je menađiranje sa istim spomenicima kulture, ono što sam prije spomenuo u replici kolegi Mesiću, dakle postoje objekti koji se mogu komercijalno iskoristiti i doprinijeti dakle očuvanju same kulturne baštine odnosno konkretnoga spomenika. Prije jedno dvije, tri godine bio sam u Edinburghu, u Škotskoj, vi znate da je tamo prije nekoliko stotina godina razvlaštena Latolička crkva kao religija, odnosno kao službena religija, državna religija u Škotskoj i ostalo je jako puno katoličkih crkava neiskorištenih, dakle nema više vjernika koji mogu to, koji pohađaju, nema interesa Katoličke crkve da ih održava, da ih ima u svom katalogu. Iznenadio sam se kada sam vidio da su u tim crkvama danas biblioteke, danas su kafići i svi ti spomenici funkcioniraju na neki način, dakle sa svojom ljušturom, sa svojim vanjskim oblikom i doprinose jednom izgledu, jednom rekao bih turističkoj atraktivnosti samog Edinburgha i oni funkcioniraju. Pretpostavljam a raspitao sam se dakle kako to funkcionira. Jedan dio dakle prihoda koji se ostvaruju u ti kulturnim spomenicima ide za očuvanje te kulturne baštine. Dakle veoma slično kao kod nas ali tamo je sasvim drugačiji pristup. Dakle ima modela gdje se može napraviti i ja ne zazivam to da bude u nekim našim, dakle niti u katoličkim, pravoslavnim ili bilo kakvim crkvama takav model ali je, ima modela za to riješiti. Ali je nešto u prilog onom što ste govorili a to je da, dobili smo najave od ministra turizma da će se u ovoj godini pred kraj raditi novi Zakon o turističkim zajednicama i boravišnoj pristojbi. S obzirom da znamo da je veliki motiv dolazaka turista u Hrvatskoj kulturna baština mislim da bi se trebalo razmisliti o tome da i o raspodjeli boravišne pristojbe, da i jedan dio boravišne pristojbe ili veći dio od onoga što je danas da se preusmjeri za očuvanje kulturnih spomenika.
Hvala. Odgovor na repliku.
Poštovani kolega Kliman, vaše spominjanje iskustva kojeg ste stekli u Škotskoj je dobar primjer i naravno takvih iskustava ima u nizu zemalja. Ja mogu spomenuti i svoje iskustvo u Švicarskoj neovisno da li je riječ o Katoličkoj ili protestantskoj crkvi gdje se bivši samostani koriste za znanstvene seminare, za susrete nastavnika, učenika, općenito ljudi koji su u sferi obrazovanja ili u sferi znanosti kao i u druge svrhe koje mogu osigurati pritok sredstava s obzirom na smanjenje aktivnosti bilo sestrinskoga, bilo monaškoga reda. I u tom pogledu je to nešto što bismo sasvim sigurno tamo gdje je to moguće i gdje za to postoje pretpostavke bilo u katoličkoj, bilo u pravoslavnoj crkvi ili nekoj trećoj crkvi mogli prakticirati i u Hrvatskoj. Ali to je na njima da odluče i da tu vrstu razumijevanja stvari usvoje kao sastavni dio svoje poslovne filozofije. Ali spominjanje primjera svakako jeste poticaj koji može postaći i predstavnike naših crkava. Kada spominjete boravišnu taksu slažem se. Boravišna taksa je jedan od mogućih izvora, dakle nešto veći iznos za potrebe obnove kulturne baštine na području turističkih sredina i drago mi je da vi to spominjete kao bivši ministar turizma, da spominjete kao čovjek koji dolazi iz Istre koja ima jedan od najvećih turističkih prihoda, odnosno proizvoda u RH i mi to pozdravljamo.
Hvala vam. Druga replika je uvaženi kolega Mesić.
Uvaženi kolega, slušao sam pažljivo vaše izlaganje. Razumijem vašu tendenciju i prijedlog da se razmotri mogućnost da se proširi na neke druge djelatnosti. Naravno da to uvijek ostaje opcija u perspektivi. Procijenilo je ministarstvo nakon rasprave da su upravo ove djelatnosti koje su obuhvaćene na indirektno plaćanje rente zapravo oni koji imaju direktno najveći benefit od gospodarskog djelovanja u kulturnoj baštini, odnosno zaštićenim cjelinama. Ovaj raspon od 1 do 4 ostavlja lokalnoj upravi i samoupravi, a ne od 1 do 7 stvarno mogućnost da ne bude nikome namet nego zapravo da se kroz ta sredstva pametnim određivanjem može odrediti i određenu revitalizaciju. Naravno da će neka mjesta koja su top destinacija da će imati maksimalno po kvadratu plaćanje direktne rente od 4 kune. Negdje će to možda biti zaista kuna. Osobno bi puno više želio vidjeti gospodarske aktivnosti u samoj zaštićenoj kulturnoj jezgri, pa bih više volio da bude 4, 5, 6 poslovnih subjekata koji plaćaju po jednu kunu, nego jedan ili dva koji plaćaju po sedam. Jer mi se čini da bi se tome doprinijelo revitalizaciji i dugoročno bi to bila puno bolja poruka da ta jezgra. Vama su poznati depopulacijski problemi u mnogim starim gradovima i zaštićenim jezgrama, tako da na neki način se tu iz ovog pravnog okvira može izvući maksimum u ovom trenutku.
Zahvaljujem se. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Mesiću, niste daleko od onoga što ja mislim da bismo, oko čega bismo se mogli suglasiti. Ali ako je stvar takva da jedinice lokalne samouprave mogu slobodno odlučivati da li će propisati jednu kunu ili će propisati četiri kune neovisno o mogućim kriterijima bojim se da je stvar takva da je i pitanje do koje mjere oni to uopće propisuju i kakav je uopće nadzor nad provođenjem zakona. I koliko ministarstvo ima mehanizama i koliko nadležne druge državne institucije imaju mehanizama da prave kako se realizira naplata spomeničke rente. Recimo za neke druge parafiskalne namete mi znamo veoma dobro da je to vrlo efikasno. Na primjer često se govorilo o ZAMP-u. U ZAMP-u je to vrlo efikasno. Ako kafić ne plaća ili neki drugi korisnik kontrola je iznimno brza i iznimno striktna. Je li to slučaj sa naplatom spomeničke rente nisam siguran. Nisam siguran. Tako da uz ovo trebalo bi da zakonodavac u ovom slučaju ministarstvo uz pomoć drugih instituta države pojača mehanizme kontrole naplate spomeničke rente i dakako distribucije.
Hvala. Iduća replika uvaženi kolega Stazić.
Poštovani kolega Pupovac, slažem se sa vama da spomenička renta nije parafiskalni namet i ona tako ne smije biti ni shvaćena. Međutim, mi se nalazimo u jednoj situaciji, ha ona je objektivna kada to oni koji je moraju plaćati tako doživljavaju. Ne događa se to samo zbog toga što oni ne shvaćaju potrebu te spomeničke rente i potrebu očuvanja kulturnih dobara koje imamo i njihove restauracije, nego često zbog toga što do toga može doći ako je obuhvat djelatnosti prevelik ili s druge strane ako je područje na kojem se prikuplja spomenička renta prevelik. A vi ste tu ponudili jedan kriterij koji mi se čini bi mogao biti dosta opasan i koji bi ovu nepovoljnu tendenciju mogao pojačati, a taj kriterij da bude visina zarade. To nije, ne bih se mogao složiti sa vama da bi to bio dobar kriterij. Dakle, spomeničku rentu mora plaćati onaj koji ima direktnu korist, benefit od toga što djeluje u tom zaštićenom području. Primjerice jedan slastičar će prodati više sladoleda ako radi na Kalelargi, nego ako radi u predgrađu nekakvome. Znači on ima direktnu korist. Pa neće u njegovu slastičarnicu dolaziti zato što on radi bolji sladoled nego zato što im je tamo na putu, tamo idu turisti. Prema tome, ta visina zarade bez obzira na djelatnost čini mi se bio bi loš kriterij.
Hvala. Odgovor na repliku.
Poštovani kolega Staziću, polazimo od pretpostavke da nas dvojca razlikujemo visinu zarade i visinu profita. Znate kako kaže izreka, puno prometa a malo ozbiljne zarade, pri tome se misli na profit. Postoje djelatnosti koje imaju iznimne profite i ekstra profite. Postoje one kao što ste, te koje ste vi spomenuli koji mukotrpnim radom po 16 sati dnevno zarađuju i prihoduju i uredno plaćaju svoje obaveze. Nisam mislio na te a ti nisu ni obuhvaćeni ovim zakonom. Oni koji su obuhvaćeni pobrojani su u ovih 7 kategorija. A mi predlažemo da se razmotri mogućnost da u tih 7 grupacija uđu oni koji se bave energijom, prodajom i distribucijom energije ne sladoleda i oni koji se bave iznajmljivanjem poslovnih prostora dok se to razmotri. A ne oni koji se npr. bave prodajom suvenira u ljetno vrijeme u Motovunu ili u Šibeniku.
Zahvaljujem se. I zadnja replika uvaženi kolega Glasnović.
Poštovane kolege, ja se pitam, ovo je više za gospođu Obuljen nego za gospodina Pupovca, ona razgovara sada s nekim, traži me neke odgovore ovdje. Prvo pitanje je li memorija, ima li namet na memoriju, kolektivnu memoriju našega naroda prvenstveno, imate međunarodni dogovor o sukcesiji, za povratak arhive, državna … [[Govornik se ne razumije.]] iz Beograda, tamo još ona tamo iz Drugog svjetskog rata. Imate još tamo u MUP-u državnu arhivu, arhivu od MUP-a naravno gdje imate … [[Govornik se ne razumije.]] imena ljudi koji su nekad sjedili u Saboru kao „Degenerek, kolega Sova, Drvo, Filter 57“ i tako dalje. Ima li namet na tu memoriju? I kada je itko tražio od ovog, ja bih rekao, ja ih zovem prvi … [[Govornik se ne razumije.]] Jugoslavena u hrvatskoj politici, je li itko ikad tražio povrat te arhive iz Beograda? Jer to je dio naše arhive. Da ne govorim o toj izravnoj ratnoj šteti 34 milijarde dolara izravnih, to je drugo pitanje. Koliko pripada … [[Govornik se ne razumije.]] kulturna dobra koji su otuđeni i srednjovjekovnih crkava, itd., koliko je uništeno spomenika kulture, mi ne znamo još sve detalje? Šta se radi po povratu, također imamo to isto taj međunarodni dogovor o sukcesiji, za povrat tih dobara koji su pokradeni odavdje i koji se danas prodaju u Londonu, Stuttgartu itd. I to su ta dva ključna pitanja. I tražio bih odgovore ako ne sada, odmah, kasnije, od onih koji su nadležni za ta pitanja i kada će se to pokrenuti.
Kolega Glasnović vi ste svjesni da ste prekršili Poslovnik, da niste imali repliku na kolegu Pupovca već ste postavljali pitanje ministrici što ste i sami rekli, ja sam vas pustio da govorite. Ako želi gospodin Pupovac će odgovoriti ali trebali ste adresirati onda njemu to pitanje.
Gospodine predsjedavajući ja kada budem ministar na to ću odgovoriti a budući da to neće biti nikad onda će takav i odgovor doći.
Hvala lijepo. Prelazimo na raspravu dalje po klubovima. U ime Kluba zastupnika HNS-a i HSU-a uvaženi kolega Goran Beus-Richembergh.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Odmah na početku želim reći da Klub HNS-a i HSU-a podržava dug u kojemu se ovih 16 članaka zakona kojim se mijenja Zakon o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara zapravo liberalizira. Mi kao liberali pozdravljamo sve napore koji će smanjiti proceduralne zavrzlame s jedne strane, suziti prostor diskrecijskog prava odlučivanja državne uprave, također i omogućiti veću i širu poduzetničku inicijativu i naravno sužvanje prostora parafiskalnih nameta. Ovo jest parafiskalni namet što god mi o tome govorili. On 1.1. sljedeće godine prestaje biti parafiskalni i postaje fiskalni, ali o tome nešto kasnije. Govoriti o izmjenama i dopunama zakona samo isključivo u svjetlu spomeničke rente mislim da je promašaj jer ovaj zakon u 16 svojih članaka otvara i nekoliko drugih važnijih pitanja. Prije svega on sužava prostor u kojemu su se događale pa rekao bih zloupotrebe koje su dovele do niske, vrlo niske, kritično niske razine gospodarenja odnosno ostvarivanja gospodarskih djelatnosti na kulturnim dobrima. Mi imamo Nacionalnu strategiju, ona se ne provodi već godinama. I kolega Mesić kada je spominje, s pravom je spominje, ona je donesena u njegovom mandatu, to je izvrstan dokument ali nitko ga ne obvezuje. Razina korištenja naše kulturne baštine u javnom interesu i u svrhu stjecanja javnog dobra je kardinalno niska. Način na koji se mi odnosimo prema našoj, prije svega spomeničkoj baštini je potpuna bezvezarija. S jedne strane se vrlo visokim kriterijima brani uopće da se o tome razgovara ili da se nešto događa a s druge strane otvoreno puštamo da nam propadaju spomeničke cjeline prvoga reda. Kada bismo se uspoređivali s drugima, recimo s Češkom, onda biste bili šokirani kada biste vidjeli kako se Češka pobrinula za spomeničku baštinu, za graditeljske cjeline, za svoje dvorce i utvrde za zaštićene srednjovjekovne cjeline starih povijesnih gradova i to je nebo i zemlja u odnosu na našu praksu, a nam su naravno puna usta priče da smo mi zemlja bogate kulturne baštine, da naši turisti obožavaju našu kulturu i baštinu osobito graditeljsko naslijeđe i da su to važni razlozi njihovog dolaska. Da točno jesu. Na žalost malo šta im drugo možemo i pružiti, pa se među te prioritete teško može probiti kvaliteta atrakcije, razina živosti u našim destinacijama itd. Ove izmjene i dopune otvaraju još neka pitanja kao što je obveza stjecanja stručnih zvanja kod fizičkih i pravni osoba koje nisu javne ustanove. Generalno uzevši to je dobra odredba, toga moramo biti svjesni može prouzročiti čitav niz problema. Uzmimo samo jednu razinu tog problema, a to je obnova starih fasada. S obnovom starih fasada uglavnom dolazi i obnova krovnih vijenaca i krovova. Nerijetko se radi o kućama koje imaju spomeničku plastiku i o zahvatima koji iziskuju visoku razinu konzervatorsko-restauratorskoga znanja. U gradu Zagrebu te poslove dobivaju firme koje nemaju nikoga takvoga profila, nego ga uzimaju kao kooperanta, odnosno podizvođača. I onda vam se dogodi jedna bizarna situacija, da recimo na obnovi zgrada koje pripadaju Ustavnom sudu tu nekoliko metara od nas vrsni restaurator spasi sve kovane rešetke na prizemnim prozorima, ustanovi iznimnu kvalitetu i spasi ih za sljedećih stotinu godina sretan što je spasio nešto što ima iznimnu vrijednost i onda dođe predstavnik investitora i kaže da se sve to miče jer se mora staviti nova kovana rešetka na svaki prozor. Primjera takvoga tipa naći ćete u gradu Zagrebu u Donjem gradu koliko god hoćete, gdje oni koji su stručni i licencirani ne mogu dobiti posao pod optužbom da daju dampinške cijene, a poslove dobivaju oni koji nude po dva do tri puta veće troškovnike, odnosno koštaju puno više. Kad znadete da stanari, suvlasnici tih zgrada sudjeluju u troškovima onda je to otvorena pljačka njih kao takvih jer za ono što moraju platiti moraju ići u banku po kredit jer malo tko danas ima 70, 80 ili 100 tisuća kuna na svome računu, a zapravo se sve moglo riješiti sa duplo manje novca. I to je javna tajna koja se vezuje uz Zagrebački zavod za zaštitu spomenika kulture već više od 10 godina. Jednako tako sjetimo se slučaja obnove jedne od fasada na Trgu bana Josipa Jelačića kada je došlo do devastacije i oštećenja Meštrovićevoga reljefa. Hoće li ova odredba koja liberalizira obvezu fizičkih i pravnih osoba koje nisu javne ustanove a sudjeluju u poslovima obnove, restauracije i konzervacije otvoriti dodatni prostor za njih ili ćemo pravilnikom doista utvrditi visoke kriterije i ne dozvoliti da se divlja. Nadalje, drastično su smanjena sredstva za kapitalne investicije u kulturi i na državnoj i na lokalnoj razini. Spomenička renta je već srezana. Davno su ona zlatna vremena ministra Biškupića kad su za te namjene bili namijenjeni veliki budžeti. O tome sada možemo samo sanjati. Sektor kulture već godinama dobiva sve manje i manje novca u državnom proračunu i naravno spašavaju pogon, a zanemaruju velika ulaganja. S druge strane, ulazak u EU nismo shvatili kao mogućnost da se za te potrebe angažiraju sredstva iz EU izvora. Kardinalno malo je projekata zaštite spomeničke baštine i njenoga stavljanja u funkciju, a da su financirani iz EU fondova. I to je nešto nevjerojatno. To zvoni na uzbunu. Ministarstvo kulture bi trebalo obratiti pozornost na tu činjenicu na najvišoj mogućoj razini. Što se zapravo događa? Je li to stvar needuciranosti, nespremnosti, nekapacitiranosti za izradu takvih projekata i aplikacija? Ako jest, onda hitno moramo početi raditi na tome da se timovi u lokalnoj samoupravi osposobe da takve projekte definiraju, a onda i apliciraju na sredstva EU fondova. Imamo jedan slučaj koji ima i dobre i loše konotacije. To je obnova najzapadnijeg spomenika otomanske arhitekture u Europi. To je čuveni Maškovića Han u Vrani kod Pakoštana. Radi se o objektu u vlasništvu lokalne zajednice koja je osnovala agenciju preko koje je angažirala vrlo ozbiljna sredstva i prije dvije godine završeni su građevinski radovi. I Han koji nikad nije bio zapravo dovršen jer je Jusuf paša Mašković rodom iz tog kraja bio egzekutiran prije nego što je završio svoj Vakuf sada izgleda sjajno. Ali on već dvije godine stoji prazan, on nije u funkciji. I to je sramota. S druge strane, nemoguće je da se dogodi ono što se tamo događa, odnosno što se dogodilo, a to je da u uređenju interijera se koriste najjeftiniji mogući materijali. Pipe koje možete kupiti u lokalnome dućanu ili takva keramika. U objektu prvoga reda, gdje se mora zapravo podražavati stil gradnje onoga vremena u kojemu je to nastajalo. A sve se to može napraviti. Mi imamo isto stručnjake koji su u stanju napraviti česme, koji su u stanju napraviti kvalitetnu keramiku ne za bog zna kako veće novce. Taj objekt i dalje stoji prazan. Naš odnos prema kulturnom dobru nekad je toliko konzervativan i rigidan da sami sebi činimo štetu. Već godinama se pokušava odvesti dvije izložbe u Istambul. To je izložba artefakata sa broda koji je potonuo kod otočića Gnalić u vlasništvu zavičajnog muzeja u Biogradu na moru koji je krenuo u Istambul po narudžbi sultanije Nurbanu i to je drugi, to je tovar broda koji je potonuo kod Mljeta gotovo u isto vrijeme, radi se o zadnjoj dekadi 15.-oga stoljeća samo u suprotnom pravcu, 16.-og pardon stoljeća samo u suprotnom pravcu iz Istambula noseći izničku keramiku za Veneciju. 3 godine se nastoji na tome da se to prikaže u najpoznatijim istambulskim muzejima. Turska kulturna javnost je iznimno zainteresirana za to, mi smo sve napravili da do toga ne dođe. Uopće ne znam zašto. Umjesto da promoviramo svoju kulturnu zaštitu koja je neponovljiva, mi birokratskim zavrzlamama činimo sve da to nitko ne vidi. Što se pak tiče pojednostavljivanja postupaka i smanjivanja parafiskalnih nameta kao što rekoh mi načelno to pozdravljamo. Ali kada govorimo o spomeničkoj renti dajmo, budimo do kraja iskreni. 25 djelatnosti srezano je na 7, pod 1. Pod 2. ove odredbe o spomeničkoj renti vrijediti će samo do konca ove godine. 1.1.2018. godine stupaju na snagu odredbe Zakona o lokalnim porezima kojima je spomenička renta proglašena lokalnim porezom i utvrđeno je pravo lokalne samouprave da od u rasponu koeficijenata od 1 do 12 utvrdi i način i vrstu prikupljanja spomeničke rente. Vjerojatno je to na neki način pravednije. Ali dajmo budimo svjesni da je ovo samo privremena mjera. Dakle to da će to biti od 1 do 4 kune i da će to sada se odnositi samo na 7 djelatnosti, to će vrijediti do Nove Godine. Ali kada već govorimo o tome onda govorimo i o ključnim problemima a to je diskrecijsko pravo konzervatorsko restauratorske službe da širi prostore obuhvata zaštićenih zona mimo svake pameti. U Velikoj Gorici zaštićena zona dolazi do točke i u recimo u vanjskih 3 stotine metara ne postoji niti jedan jedini objekt stariji od stotinu godina. Jedini relevantni objekt kulturne baštine je jedan poklonac. Ali svi koji se nalaze u toj zoni, trgovine, frizeraji, svi su morali plaćati i to relativno visoku rentu. I naravno da su ljudi bijesni, oni nemaju nikakve koristi od toga što je to proglašeno zaštićenom zonom. Ili u samome centru grada. Nevjerojatna tvrdoglavo se čuva matrica ušorenog panonskog sela i Velikoj Gorici se ne dozvoljava da definira svoj centar grada. Još drastičniji slučaj je na Brijunima, oko Svete Katarine isto tako. Godinama se tegli nešto samo zato da se ne bi ništa dogodilo. Zaštita koju proklamiramo cijelo vrijeme u praksi uopće ne postoji. U posljednjih 8 godina uništeno je preko tisuću turopoljskih drvenih kuća. Rezane su na dva metra dužine planjka i u roku od nekoliko sati završili su na izvoznome gatu riječke luke. Otišli su u Egipat ili u sjevernu Italiju kao materijal za dekoraciju prilikom unutrašnjeg uređenja, rustikalnih vila ili čega god. Sve je to znalo i Ministarstvo kulture i nadležna konzervatorska služba, ništa poduzeli nisu. To su organizirane bande koje dolaze koje otkupljuju od lokalaca štagljeve, čardake, drvene kuće u relativno lošem stanju za male novce ali građa košta jako mnogo. Ništa nismo napravili, mi smo u etno selu kraj Kravaščica koje se gradi već 8 godina gdje je trebalo dignuti 55 kuća po nalogu hrvatskih voda, lokalni potok koji je trebao biti jedna od atrakcija betonirali, napravili smo betonsko korito lokalnoga potoka i to ćemo onda sutra zvati etno selo. Ministarstvo kulture nije beknulo na tu temu. Dakle svjesni budimo svoga licemjera, proglašavamo najvišu razinu zašite a u praksi se ona ne događa. Događa se samo ako treba zaustaviti poduzetničku inicijativu, novi sadržaj, novu atrakciju i tu padamo. Baština koja se ne koristi je baština koja propada, budimo svjesni toga i zato smo odgovorni mi, ova generacija koja gleda kako se urušavaju brojni spomenici kulture koji postaju ruglo, koji postaju zarasli u draču a velim i dalje smo verbalno jako, jako in favore naše čuvene hrvatske kulture. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo 6 replika. Prvi se javio uvaženi kolega Jasen Mesić.
Uvaženi kolega Beus pozorno sam vas slušao, s nekim stvarima bih se čak mogao i složiti. Ako nađete i jednu zemlju koja tretira ovakvo izdvajanje i stavlja ga u sferu parafiskusa ja ću povući moju ocjenu ali nećete ju naći. To je prva stvar. Druga stvar, zato se ona prevodi kao cijena korištenja kulturne baštine za gospodarske svrhe. Jer po toj logici bi svako drugo plaćanje cijene na nekom području i ulazilo ovo što ste vi rekli, dakle ne radi se. Bez obzira što ćete vi tu kao liberali nama tumačiti. Što se tiče pojedinih spomenika, znate, … [[Govornik se ne razumije.]] zaštite vam ima tradiciju 150 godina u nekim dijelovima Hrvatske. Godišnje se radi negdje i financira negdje oko 2 do 2,5 tisuće projekata. Dozvoljavam da se svake godine desi nekoliko grešaka. Dozvoljavam da negdje … [[Govornik se ne razumije]] možda nisu napravljene najbolje. Dozvoljavam da je i služba učila kroz neke projekte. S nekima smo se prvi put susreli. Recimo s … [[Govornik se ne razumije.]] smo se prvi put susreli. Ja sam operativno vodio dokumentaciju projekta, osobno ja. Bio sam zadužen od ondašnjeg ministra Biškupića za vođenje tog projekta koje je koordiniralo Vijeće Europe, Vijeće Europe i na neki način su oni bili kontradiktorni. Što se tiče drvenih kuća u trokutu Zagreb, Karlovac, Sisak ih ima negdje oko 5000. Ne mogu sve bit kulturna dobra i ne može ih sve država spasiti, niti lokalna zajednica. Ali znam da je 2010., 2011., pa i 2012. da se svake godine financiralo gotovo 60 programa obnove pojedinih drvenih kuća. O etno selima i ono što se možemo stručno raspravljati [[Upadica Jandroković: Oko potočića sam htio.]] Pa ne, zna kolega, bio sam ja tamo.
Odgovor na repliku.
Poštovani kolega Mesić, ja visoko cijenim vašu angažiranost i razumijevanje ovog problema i tu nemam vam šta prigovoriti. Ali što se tiče same činjenice je li ovo parafiskalni namet ili ne, pa mislim obratite se Vladi. Vlada vam već u četiri mandata to naziva parafiskalnim nametom i kad god se razgovara o tome da se režu parafiskalni nameti spomenička renta je na popisu. Dakle, nisam to ja izmislio nego oni. Što se pak tiče zaštite te drvene arhitekture meni je drago da ste vi osobno vidjeli kako to izgleda, ali volio bih također da vidite u kom je to sad stanju. Dakle, da se sve pokralo, da je devastirano ono što je podignuto, da je uništen potok, da je dakle dolina u kojoj je trebalo biti jezero uništena potpuno i da čovjek koji je ušao u tu investiciju digao ruke od svega a to je jedna od najvrjednijih stvari koje smo mi imali u ovoj zoni kad se tiče ambijentalne zavičajne arhitekture takvog tipa. Na žalost očito nema razumijevanja. Ja se nadam da će se taj stav promijeniti i da će se mnogo biti angažiraniji jer nije mnogo ostalo turopoljskih čardaka u Mraclinu, Buševcu, jako ih je malo, nestaju, a oni su nevjerojatno važni. I recimo do prije nekoliko godina uopće nije bilo filmski dokumentirano preslagivanje turopoljske kuće ili njeno seljenje. Ja sam u doba dok sam bio zamjenik gradonačelnika u Velikoj Gorici pokrenuo taj projekt i napravili smo nekoliko takvih filmova na dokumentiranju. Naučio sam mnogo. Između treće i četvrte planjke s lijeve strane vrata kad ulazite mora biti novčić ako kuća nije presložena. Dakle, to su sve neke divne priče koje će manje-više propasti ako ne budemo imali respekt prema njima. Hvala lijepo.
Hvala. Druga replika uvaženi kolega Varga.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvažena ministrica. Kolega vezano za vaše izlaganje slažem se sa svim što ste rekli, a htio bih dodati u onom segmentu di ste spominjali diskrecijsko pravo, a pogotovo u segmentu po pitanju evo konkretno ću govoriti za grad Zagreb i dat ću jedan plastični primjer di se vidi kako se zlorabljuje de facto diskrecijsko pravo već u samoj Runjaninovoj ulici gdje se nalazi Ministarstvo kulture na broj dva. Na broj četiri se nalazi Dom zdravlja Centar koji je odlukom grada Zagreba samo sebe za svoje vlasništvo izuzelo od obveze plaćanja spomeničke rente. Udaljeno pedesetak metara dalje u Crnatkovoj ulici je stomatološka ordinacija od moje jedne kolegice koja je obvezna plaćanja spomeničke rente iako po Zakonu o zdravstvenoj zaštiti obadvoje obavljaju javno-zdravstvenu djelatnost u ugovornom odnosu sa HZZ-om. Dakle, bez profitne osnove. I taj način gledanja diskrecijski, odnosno možemo čak reći da imamo tu elemente i pogodovanje samim sebi kao vlasnicima. Ja smatram da je to čak i povreda članka 26. Ustava Republike Hrvatske koji kaže da su svi državljani RH i stranci jednaki pred sudovima i drugim državnim i inim tijelima koje imaju javne ovlasti. Prema tome, grad Zagreb kao institucija sa javnim ovlastom je kao vlasništvo izuzela od obveze plaćanja spomeničke rente, a za druge je nametnula tu obvezu, iako obavljaju istu javnu djelatnost. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Poštovani kolega Varga u pravu ste. Grad Zagreb eklatantni je primjer kršenja svih normi i zdravo razumskih rješenja i to je javna tajna već godinama. Dakle, tamošnjem Zavodu za zaštitu spomenika kulture ne može nitko ništa. Novine pišu, javno se govori, pa sjećate se prije nekoliko mjeseci gospođa Paladin je otvoreno govorila o nekim stvarima koje se događaju u tom zavodu. To je divlji zapad. Zato se mi kojima je stalo do toga da se baština poštuje, da se javni prostor valorizira na kvalitetan način silno nadamo da će doći do promjene u gradu Zagrebu i da će to od vrha do dna potpuno prodisati na drugi način, da neće biti prostora ni pogodovanju, ali niti ludovanju. Ja sam rekao u svom izlaganju kako to izgleda kad se obnavljaju fasade. Posao dobije onaj tko je tražio milijun i 600 tisuća kuna, a ne onaj koji je ponudio 800 tisuća kuna, jer su ga optužili da je dao dampinšku cijenu. I što ćete na to? Očito je da su marže na takvim poslovima mnogo, mnogo više nego što zdrava logika govori. A onda ti koji su dobili posao za milijun i 600 tisuća kuna zovu stručnjaka od onih koji su ponudili 800 tisuća da obave restauratorske radove jer oni svoje ljude nemaju. I to je smijurija. A to vam se dogodilo i tu u našem susjedstvu na zgradama Ustavnoga suda i tko zna gdje sve ne. Pa nedavno je propao u zagrebačkoj gradskoj Skupštini prijedlog oko obnova fasada, jer su se zastupnici digli na zadnje noge i rekli ne želimo da se to radi na takav način kao polu rješenje, nego želimo energetsku obnovu. Dakle, kompletan pristup koji će trajati sljedećih 50 ili 100 godina, a ne nešto što će držati vodu 10 ili 20 godina dok ne znam smog ne nagrize fasadu, pa ćemo je onda opet raditi. Ta logika stalnog ulaganja tuđih para u vlastite interese treba konačno prestati.
Hvala. Treća replika je uvažena kolegica Vesna Bedeković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Beus Richembergh, vi ste u dijelu svoje rasprave zapravo po meni otvorili jednu važnu temu koja se odnosi na upravljanje kulturnom baštinom u smislu njene valorizacije i to na način prije svega da se ona sačuva a onda da se i proda kao ekonomska kategorija. I cilj bi zapravo trebao biti prodati kulturna dobra, kulturnu baštinu koju imamo po principu vrijednost za novac i onda u tom smislu možemo govoriti o održivosti koncepta upravljanja kulturom i kulturnom baštinom. I svakako u kontekstu pripreme Hrvatske za predsjedanje Odborom vijeća, ministara Vijeća Europe od svibnja do studenog 2018. godine podsjećam da je jedan od prioriteta za to razdoblje upravo i zaštita kulturne baštine i tu je za očekivati intenziviranje brojnih aktivnosti u kulturi. I slažem se s vama prije svega mogućnost povlačenja dakle sredstava iz fondova EU. I ja smatram i mislim da tim više što je ovo jedan od reformskih zakona vjerujem u pozitivne učinke ovog zakona s time da naglašavam da je potrebno voditi računa i posebnu pozornost posvetiti mehanizmima nadzora dakle i praćenja učinaka ovog zakona u praksi od naplate spomeničke rente koliko god nam se ona sviđala, ne sviđala, dijelili mišljenja ovakva ili onakva. Podsjećam na dvije kategorije izravnu i neizravnu spomeničku rentu koju treba razlikovati i koju treba itekako dobro, dakle pratiti njeno i punjenje na jednoj strani a onda na drugoj strani distribuciju u praksi.
Hvala. Odgovor na repliku.
Poštovana kolegice Bedeković, slažem se s vašim pristupom no samo bih rekao nije nužno dakle prodati ništa. Nužno je sve vlasnike neovisno o tome radilo se o državi, lokalnoj samoupravi ili privatnim osobama jer ima i njih do te mjere osvijestiti da vlasništvo obvezuje i da ono čega su vlasnici, dakle da time pravilno i gospodare. Nisam bezveze spomenuo primjer Češke. Češka je iz europskih fondova povukla ogromna sredstva za ne samo obnovu nego i revitalizaciju svojih dvoraca i utvrda. U tim dvorcima nisu samo muzeji, u njima su i medicinske ustanove, starački domovi, hosteli. Zašto? Jer je poznato da ona dakle cjelina kulturne baštine, spomeničkog tipa koja je u stalnome korištenju, isto kao i kuća dakle u kojoj se stanuje, živi i radi, ona traje i čuva se a ona koja je napuštena lagano propada. Ali naš pristup da radimo sve na pecibokune, dajemo pomalo a ne dajemo ništa. Vidite recimo na primjeru utvrde, odnosno kaštela u mome kraju u Turopolju to je čuveni Lukavec grad, on inče nije dvorac, u njemu se nikada nije stanovalo, u njemu je boravila vojna posada ali on se obnavlja 17 godina. Je li vi možete vjerovati 17 godina? Tri puta do sada iz početka se išlo u sanaciju vlage. Kome to treba? Kuda idu ti novci? Koga mi hranimo? 15 godina. 5 projekata obnove i još nije gotovo. Pa nisu u stanju sanirati novim tehnologijama kapilarnu vlagu jer to je inače kaštel okružen opkopom punim vode. Pa šta stvarno ne postoji rješenje? Pa naravno da postoji. Pa nije to jedini kaštel na svijetu koji je okružen vodom. Ali mi namjerno idemo stalno neka jeftina kilava rješenja nego ne bili smo pet puta platili istu stvar.
Hvala. 4. replika je uvaženi kolega Glasnović. Izvolite.
Poštovani kolege nekad ove rasprave u Saboru me podsjeća na ona vic o seks terapeutu koji zna sve ljubavne položaje a nema curu a ta cura nažalost je zakon sa zubima, tu vlada pravni javašluk, imate tabu teme totalno, bavimo se sporednim stvarima ne sa srž problema. Ima li kultura prioritete? Naravno da ima. Govorimo o Češkoj. Šta je problem, Češka je homogena, nacionalno svjesna država u usporedbi sa ovom državom u kojoj nikad nije izvršena dekomunizacija. Kada govorim o fasadama, ja sam rođen u Zagrebu, nitko ne može meni govoriti o fasadama u Zagrebu i našem susjedu koji je ubijen '45. da mu se oduzme zemljište. Tisuće ljudi živi u tuđim stanovima koji su pobijeni ili otjerani i kada su došli ti '45. ovdje odgajali su piliće u klaviru, to nikad nije vraćeno. Zašto su tabu teme nacionalizacija i konfiskacija? Tko je dizao dvorce hrvatske u zrak tamo recimo okoline Karlovca, šef Ozne? Mislim da je sjedio u Saboru nekada. O tome se ne govori. Govorimo ovdje o, sve ovisi o novcu. Pa kakav mi novac ovdje državnih poreznika trošimo? Spomenuo sam 34 milijarde dolara izravna ratna šteta a plaćamo 6,5 milijardi dolara bivše SFRJ i plaćamo desetke milijune penzija u Srbiji. Desetke, oprostite desetke tisuća penzija. Nitko ne zna točno koliko. Ne tražimo razliku natrag. Po tim pitanjima kada ćeš razgovarati o tim pitanjima, vraćam se natrag na namet na memoriju, šta je sa libricidom? Spaljivanje zemljišnih knjiga itd., taj pravni javašluk, oduzimanje zemlje, 2 milijuna hektara poljoprivrednog zemljišta. Kada ćemo mi razgovarati o ključnom problemu Hrvatske a to je dekomunizacija po svim elementima. I kako možete riješiti te kulturne probleme ako se 5,6 ljudi bori oko iste međe? Tražim odgovor na ta pitanja.
Hvala. Evo izvolite kolega.
Činjenica je da ni jedna politička elita od '90.-te do danas nije ozbiljno mislila kada je govorila da treba vratiti imovinu koja je oduzeta. Da je ozbiljno mislila to bi i provela. 400 tisuća ljudi potomci su obitelji koje su činile tzv. zemljišne zajednice, '47. godine odlukom Hrvatskoga sabora svima im je oduzeta imovina bez prava na naknadu. A ne radi se o imovini koja je samo isključivo dana nakon ukidanja kmetstva komasacijom vlastelinstava nego se radi o ogromnoj imovini koja je bila naknadno kupovana i stjecana na sve ostale načine. Neke od tih zemljišnih zajednica postojale su 800 godina. Nikome ništa nije vraćeno od njih. Komposesorat Jastrebarsko, Plemenita Općina Turopoljska, Kalnički plemenitaši to su sve zajednice, naravno ne velikih velikaša i vlastelina nego slobodnih seljaka koji su imali posebni status i svoje dokumente kojima je vladar jamčio njihovu slobodu. Iz sredstava imovine zemljišnih zajednica samo da vam to kažem u Gorskom kotaru elektrificiran je cijeli Gorski kotar i sagrađene sve javne ceste. U Turopolju je sagrađeno preko 20 objekata javne namjene. U svim drugim zajednicama manje-više sva su sredstva prihodovana od zajedničke imovine bilo ulagana u javnu infrastrukturu, a njih se tretira kao nekakve tamo koji traže da im se vrati ono što im ne pripada. I manje-više sva ta imovina ili se divljački eksploatira kao što je riječ o šumama pa se pod kosu sijeku hektari i hektari što se nikada nigdje u ni jednoj pametnoj državi ne radi jer se eksploatacija šume radi po sasvim drugačijoj i kvalitetnijoj šumskoj osnovi. Ili stoji u šikari kao što je slučaj sa mnogim poljoprivrednim površinama u vlasništvu države, a zapravo su otete. Hvala lijepa.
Hvala. Peta replika uvaženi kolega Demetlika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Richembergh, evo u potpunosti se slažem sa onim što ste debatirali, raspravljali i što ste skrenuli ja ću reći temu sa one rente i na šire područje. I želim se upravo kroz to uključiti jer ustvrdili ste da nam kulturna baština propada i to je istina i da Ministarstvo kulture, tj. konzervatori imaju konzervativni stav, tj. ja bih dodao da su i kruti u donošenja izmjena zakona kako bi se upravo olakšala i ubrzala obnova kulturne baštine. Spomenuli ste obnove starih fasada. Znamo da su sad zakoni o energetskoj učinkovitosti i onda znamo koji su problemi kad se obnavljaju takvi objekti upravo za zadovoljavanje tih propisa. Spomenuli ste velike birokratske prepreka koje postoje. Ja smatram da bi upravo ministarstvo i konzervatori trebali biti ti koji će davati smjernice koje će preventivno djelovati, a mi na lokalnoj samoupravi kad pokrenemo određenu inicijativu, jer ta kulturna baština je bila zapostavljena kao što je gospodin Mesić rekao 50, 60 godina nitko nije radio. Konzervatorski odjel Ministarstva kulture ne naprave ništa i kad mi pokrenemo inicijativu da se pokrene ta obnova, e tada nastaju problemi. Nemamo jasne uvjete zaštite od konzervatorskih … [[Govornik se ne razumije.]] razno raznih dokumenata jednostavno nam otežava pokretanje tih postupaka. Tako da i ja ću kao član IDS-a podržati donošenje ovoga zakona i da se što kvalitetnije ti postupci idu u promjene i da pogotovo konzervatorski odjeli poduzmu i preuzmu odgovornost usmjeravanja upravo i stvaranja jedne kvalitetne slike, tj. prioriteta kulturnih spomenika, spomenika kulture, kulturne baštine kako bi se pravovremeno moglo intervenirati u obnovu.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Kolega Demetlika sve što ste rekli potpisujem. Činjenica je da imamo primjere pozitivne prakse, recimo ono što je grad Šibenik napravio to je za skinuti kapu u revitalizaciji svojih tvrđava i on nastavlja u tom tonu i to je dobro. Dakle, tvrđave se privode jednoj pametnoj svrsi, ali isto tako imate vrlo snažan konzervatorsko restauratorski lobi koji će vam na svaku ideju stavljanja u funkciju nekog starog, dakle spomeničkog objekta koji propada i to ne od jučer nego recimo stotinu godina, stavit će vam nova vrata jer će postavljanjem tzv. visokih uvjeta zaštite vas onemogućiti da napravite bilo šta. A radi se zapravo u prirodnom stanju, dakle u naturi ti objekti potpuno propadaju. Uzmite na oči čitave javnosti pogotovo tih kulturnih institucija koje bi trebale skrbiti o tome srušene su čuvene kurije. Na primjer kurija Josipović u Kurilovcu, kurija familije Jelačić isto tako u Kurilovcu, kurija Modić-Bedeković u Donjoj Lomnici. 15 godina se obnavljala. Pazite, znate li u koliko vremena je sagrađena zgrada Hrvatskog narodnog kazališta onom tehnologijom i uz one materijale u godini dana to uključuje kompletno unutrašnje uređenje. Dakle, sve štukature, sva oslikanja, kompletnu opremu, inventar, sve u godinu dana. A danas mi obnavljamo dvorac Lukavec 17 godina. Pa može nas bit sramota!
Hvala. I zadnja replika uvaženi kolega Stevo Culej.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Beus, vi ste predstavnik njemačke nacionalne manjine ovdje u Hrvatskome saboru [[Upadica Beus: Nisam.]] Ne? Imate porijeklo njemačko po prezimenu vidim. I ja sam po nekom pitanju povezan sa Nijemcima barem živim u bivšem njemačkom selu sto postotno koje su svi bili Nijemci. Sad su 80% tamo iz Hrvatskog zagorja doseljenici. Hoću reći da se i ja sjećam kulturne baštine njemačkog naroda jako vrijednog naroda koji je još u Čiklovima se spuštao Savom i krčio hrastove šume naseljavajući pustopoljine Slavonije šireći svoju kulturu, svoj način života. Pravili su zgrade, pravili su crkve, umirali u toj istoj Slavoniji, završavali na groblju. Često su ti njihovi spomenici bili umjetnička djela koja moram spomenuti da su uništeni za vrijeme komunizma. Dakle, vađeni su i odvoženi su u nepoznatim pravcima. Nikada nisu ni ostala njihova grobna mjesta zabilježena osim još nekolicinu spomenika koje mi brižno čuvamo sada. Imali smo isto tako, pored mene je bio mlin, 50 m puta 50 na tri kata koji je bio u funkciji sve do vremena oslobodioca koji su došli, oteli to od mrskog okupatora kako su ih zvali i devastirali i uništili cijeli mlin. Nadalje isto tako imali smo i crkvu sv. Vendelina, još uvijek stoji zahvaljujući talijanskom Caritasu koji ju je obnovio, a koja je srušena 2.5.'92. godine. Pa ja vas kao ipak predstavnika u nekom dijelu njemačke nacionalne manjine pozivam da iskoristimo ova sredstva pa da bar napišete nešto o tom njemačkom narodu koji je živio na prostoru Slavonije, da ostane bar pisani trag ako je sve ono što su oni gradili, što su, uništeno.
Hvala vam. Odgovor na repliku.
Kolega Culej, samo mala ispravka, ja nisam ovdje predstavnik njemačke manjine, ja sam predstavnik njemačke manjine u Zagrebačkoj županiji a predsjednik Njemačke i još 12 nacionalnih manjina u ovome Hrvatskome saboru je kolega Kajtazi. Naime, naša manjima glasuje u toj izbornoj jedinici. Ovo što ste rekli, da to je točno, dakle jedna sjajna kontribucija njemačke manjine kroz povijest u ukupnome ako hoćete kulturnome habitusu hrvatskoga naroda je nemjerljiva. Baština Nijemaca i njihovih potomaka je vidljiva na svakome koraku. I ovdje na Gornjemu gradu gdje je živjela vrlo respektabilna zajednica njemačkoga porijekla, u zagrebačkom Donjem gradu također, širom Slavonije, u Varaždinu, Samoboru. Koliko god hoćete mogu vam sada nabrojati, ja sam napisao inače biografski leksikon kojim sam obuhvatio 9 stotina biografija poznatih Nijemaca, Austrijanaca i Hrvata njemačkoga korijena koji su ostavili traga u hrvatskoj kulturi. Time se Hrvatski narod može damo ponositi svime onim što su ostavili iza sebe. Ne možemo se naravno ponositi sudbinom koju su doživjeli ili su protjerani ili su pomrli u logorima, ili su ulovili prvu priliku da odu negdje drugdje. A to negdje drugdje, ta njihova pradomovina uglavnom ih je dočekivala kao ljude drugog reda. Mnogi od onih koji su otišli '44., '45., '.46. sve do konca '50.-tih godina nisu imali ni državljanstvo ni papire, živjeli su po izbjegličkim logorima. Danas njihova djeca i neće reći otkuda su im očevi, stide se na neki način da su im očevi izbjeglice iz Panonije, iz Podunavlja, ne žele proći istu sudbinu kao i njihovi očevi. Ali baština je tu i budimo svjesni, ponosni na nju jer ona je dio ukupne hrvatske kulturne baštine.
Hvala. Evo završili smo sa replikama. Prelazimo na idući Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista i uvažena kolegica Ljubica Ambrušec. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Sabora. Cijenjena ministrice, pomoćnica ministrice, kolegice i kolege zastupnici. Ovim prijedlogom zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulture odnosno kulturnih dobara uređuje se znatno toga. Naime, uređuju se vrste kulturnih dobara, uspostavljaju zaštite nad kulturnim dobrom, obveze i prava vlasnika kulturnih dobara, koncesije i koncesije odobrenja na kulturnim dobrima, mjere zaštite i očuvanja kulturnih dobara, obavljanje poslova na zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, obavljanje upravnih inspekcijskih poslova, rad i djelokrug hrvatskog vijeća za kulturna dobra, financiranje zaštite i očuvanje kulturnih dobara kao i druga pitanja u svezi sa zaštitom i očuvanjem kulturnih dobara. Stoga, u ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista izražavam podršku ovom prijedlogu zakona. Ovim zakonom uspostavljaju se zaštite na kulturnom dobru koja će se provesti putem preventivne zaštite dobra za koje se zna da imaju svojstva kulturnog dobra. Koja zaštita ima ograničeno vremensko trajanje ili pak utvrđivanje svojstva kulturnog dobra što ima trajni karakter. Člankom 10. Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara propisano je da rok na koji se određuje preventivna zaštita za određena dobra ne može biti dulji od tri godine osim za arheološka i podvodna arheološka nalažišta u slučaju kojih ne može biti dulji od 6 godina do dana donošenja rješenja što me vjerujte osobno iznimno raduje jer je to do sada bilo doista u nedogled. A zašto? Mogu dokazati primjerice što u mojoj općini u kojoj postoji tzv. Biskupski dvor, odnosno dvorac, predivna kulturna građevina koja datira kao drvena kurija još iz 15.-og stoljeća a zidano građena iz 1821. godine koja je do 2009. godine bila u svojstvu osnovne škole. No eto, ja bih rekla sada ili nažalost ili doista na sreću izgrađena je nova škola a ovo zdanje, ovo prekrasno zdanje je doista prepušteno stihiji vremena. Pretpostavljam da je tako i u mnogim drugim gradovima i u općinama diljem RH. Jer znademo da je sa 2012. godinom mnogo tih, ja bih rekla zagorskih kurija a isto tako i dvoraca na nivou čitave RH pripalo pod RH. I znademo i sami da od tada je vrlo, vrlo mali broj obnovljen a većina je zapravo prepuštena stihiji vremena. Dakle, raduje me što će se razdoblje preventivne zaštite koristiti u svrhu prikupljanja podataka, istraživanja dokumentiranja i utvrđivanja svojstava nakon dobra, nekog dobra u smislu zadovoljavanja kriterija za trajanje zaštite kao kulturnog dobra. U praksi se preventivna zaštita produljuje 2 puta što predstavlja određeno ograničenje u korištenju stvari od strane vlasnika koji se protive ovakvom postupanju probijanjem rješenja o preventivnoj zaštiti pred drugostupanjskim tijelom i upravnim sudovima. Iz navedenog razloga potrebno je ograničiti mogućnost produljenja preventivne zaštite nakon isteka zakona propisanog roka i njezinog trajanja. Također člankom 31. Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara uređuje se postupanje nadležnog tijela konzervatorskog odjela Ministarstva kulture ili Gradskog zavoda grada Zagreba za zaštitu spomenika kulture i prirode u slučaju kada vlasnik kulturnog dobra ne postupa sukladno zakonu ili ne postupa s dužnom pažnjom, a prijeti opasnost od uništenja ili oneštećenja kulturnog dobra. Stoga također me posebno veseli ovaj članak jer je i naša predsjednica gospođa Grabar Kitarović u medijima izjavila da se vlasnici kulturnih dobara doista moraju ponašati u duhu pravog gospodara, a ne maćehinski kao što je to doista eto što sam i rekla u većini slučajeva. Dakle, ovim zakonom nadležno tijelo predlaže ako su se ostvarile zakonske pretpostavke gradonačelnika grada Zagreba, gradonačelnika ili općinskih načelnika na čijem se području nalazi kulturno dobro imenovanje kulturnom dobru privremenom skrbniku. U takvom slučaju privremeni skrbnik dužan je trošak vlasnika kulturnog dobra poduzimati mjere zaštite i očuvanja kulturnog dobra koje mu naredi nadležno tijelo. S obzirom na navedeno potrebno je precizirati već postojeću zakonsku odredbu koja se odnosi na osiguranje naplate troškova skrbništva koji su podmireni iz područja grada Zagreba, gradskog odnosno općinskog proračuna na način da se predvidi osnivanje zakonskog založnog prava u korist grada Zagreba, grada ili nekih općina koji su podmirili troškove skrbništva. U okviru realizacije nacionalnog programa zaštite i očuvanja kulturnih dobara kao dijela programa javnih potreba u kulturi Republike Hrvatske osiguravaju se sredstva iz državnog proračuna za provedbu mjera zaštite i očuvanja kulturnih dobara koje se temeljem godišnjeg javnog poziva dodjeljuju vlasnicima kulturnih dobara za projekte zaštite i obnove kulturnih dobara što je do sada znadete i sami u većini slučajeva bila Republika Hrvatska. Posljedice koje će donošenjem zakona proisteći ograničit će se mogućnost produljivanja preventivne zaštite dobara za koje se zna da imaju svojstva kulturnog dobra, osigurat će se vlasnicima kulturnih dobara povoljniji uvjeti za korištenje sredstava iz državnog proračuna, proračuna županije, grada Zagreba, gradova i općina. Obavezno stjecanje stručnih zvanja za obavljanje restauratorsko konzervatorskih poslova na zaštiti i očuvanju kulturnih dobara odredit će se samo za zaposlenike javnih ustanova za zaštitu i očuvanje kulturnih dobara kojima su osnivači RH, županija, grad Zagreb, općine i gradovi dok će ostale fizičke i pravne osobe ove poslove moći obavljati na temelju dopuštenja Ministarstva kulture ako ispunjavaju propisane stručne i tehničke uvjete. Smanjit će se visine spomeničke rente koje se mjesečno plaća po četvornom metru korisne površine poslovnog prostora koji se nalazi u nepokretnom kulturnom dobru ili na području kulturno-povijesne cjeline. Nastavit će se plaćanje neizravne spomeničke rente i primjerena režima smanjenog dobra obveznika plaćanja ove rente. Tu svakako moram pohvaliti djelatnike Ministarstva kulture iz konzervatorskog i restauratorskog dijela koji su na našem spomenutom biskupskom dvoru besprijekorno odradili poslove u ovom smislu. Zaista svaka pohvala. Isto tako, prihodi od spomeničke rente za 2017. godinu planirani su u proračunu Ministarstva kulture razdjel 055 za aktivnosti A565010 zaštititi zaštitni radovi na nepokretnim spomenicima kulture u iznosu od 40 milijuna kuna kako i za 2018. i 2019. godinu što se nadam ministrice da će biti vjerojatno dovoljno za sve. Prijedlog za donošenje zakona po hitnom postupku s obzirom na hitnost provođenja ključnih reformskih mjera iz Nacionalnog programa reformi potrebno je žurno podnijeti predloženi zakon kako bi se osiguralo smanjenje visine izravne spomeničke rente i nastavak plaćanja neizravne spomeničke rente u režimu smanjenog broja obveznika plaćanja te spomeničke rente. Također će se vlasnicima kulturnog dobra osigurati povoljniji uvjet za korištenje sredstava iz državnog proračuna, proračuna županija, grada Zagreba, gradova i općina u svrhu zaštite očuvanja kulturnih dobara koja bi se kroz ovaj zakon konačno privela svrsi pa se isto tako nadam kao načelnica svoje općine da ćemo konačno ovim zakonom urediti naš dvorac u korisne svrhe, a nadam se da je naravno i diljem RH isto tako većina načelnika i gradonačelnika, naravno i župana istog mišljenja u svezi očuvanja naše kulturne baštine koja bi ovim zakonom doista očuvala svoj identitet pa stoga još jednom izražavam podršku zakonu u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku. To je uvaženi kolega Boban.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Uvažena kolegice Ambrušec, drago mi je da ste vi upravo podvukli rok preventivne zaštite jako je bitan. Jako je bitan iz više razloga. Reći ću vam postoji objekata koji su pod konzervatorskom zaštitom, a i prijeti opasnost i u prometu i u saobraćaju i djeci, pješacima koji se nalaze na nekakvim raskrižjima prometnim. I uistinu je jako bitno da se to na neki način preventivna zaštita prevenira na hitno možda čak u varijanti da je opasnost za promet i funkcioniranje prometa ili opasnost za pješake možda … [[Govornik se ne razumije.]] dodatno skratiti kako bi se interventno ušlo u preventivnu zaštitu takvih objekata. S druge strane reći ću vam samo ovo, dakle moglo se i do sada i temeljem dosadašnjeg zakona neki objekti sanirati, grad županija, država ako su i privatno vlasništvo. A ako su pod konzervatorskom zaštitom, da moglo se je na način da iz ministarstva dobijete suglasnost, renovirate, odnosno obnovite objekt, zaštitite objekt i poslije naravno od vlasnika zatražite povrat sredstava. On u pravilu se oglušuje na povrat sredstava a vi se imate pravo knjižiti za udio koji ste uložili u renoviranje odnosno obnovu objekta. No nažalost zakon je uvijek, solidni su zakoni ali nažalost u praksi nije tako. I još jedan primjer, u zakon, i dosadašnji zakon je arheološki nekakav eksponat koji je nađen na određenom lokalitetu zakon kaže da mora biti poslije restauracije izložen najbližem području njegova nalaza. Nažalost, to tako u zakonu piše, nažalost u pravilu mnogi eksponati arheološki završe negdje u podrumima arheoloških muzeja, konzervatorskih zavoda ili tko zna gdje, niti su izloženi u turističke svrhe niti su u funkciji lokalne upravo kao turističke svrhe ali na koncu ni edukativno nisu primjereni za učenike, đake i studente. A to u zakonu piše ali nažalost nema u provedbi. Hvala.
Odgovor na repliku izvolite.
Da kolega, slažem se definitivno sa vašom konstatacijom. Jedino što moram u svojem slučaju spomenuti a isto tako doista još jednom pohvaliti restauratorski dio i konzervatorski dio iz Ministarstva kulture koji su zapravo na našem dvorcu odradili zaista jedan, ja bih rekao mukotrpan posao i odradili ga. No međutim, slažem se isto tako, zakonske mjere su zapravo takve kakve jesu. No međutim, nekako cijeli taj hodogram, ako želite nešto učiniti u smislu dobroga na ovakvim zdanjima jer kao što sam navela za govornico, ovakva zdanja naprosto propadaju ako nisu u nekoj funkciji. No, međutim i temeljem zakona naprosto si ne možete pomoći u nekim situacijama jer recimo naše predmet obzirom da smo bili krivo upućeni dvije godine je stajao u DUUDI-u, nismo ga niti usmjerili prema Ministarstvu kulture jer smo bili krivo zapravo usmjereni i na krivom mjestu a isto temeljem zakona razumijete. Tako je bilo rečeno morate, to je nekretnina, bez obzira što je ona u kulturnom povijesnom dobru ali ona je morala biti proslijeđena tamo. I tako smo čekali, čekali i čekali no međutim temeljem promjene vlasti eto mi smo došli konačno do toga da je naš predmet gospodin Boban prebacio u Ministarstvo kulture. Tako da se nadam eto da ćemo sada nekako bržim načinom doći do ishođenja da li koncesije ili vlasništva bez obzira šta ali samo da krenemo u ja bih rekla možda da li postoji neki program iz ministarstva ili možda međugranične suradnje, imamo već dvije ponude da se odradi cijela ta priča jer treba ga privesti svrsi, ne samo u našoj, u mojoj općini, u našoj općini nego i u općinama i gradovima diljem RH.
Hvala vam. Ovime smo završili raspravu po klubovima. Imamo jednu pojedinačnu raspravu to je uvaženi kolega Nenad Stazić, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana ministrice nemam nikakvih problema u svezi sa ovim vašim prijedlogom zakona, ja ga osobno podržavam, mislim da je potreban, da je koristan. O spomeničkoj renti je kolega Mesić vrlo lijepo govorio u svome izlaganju, nema se tu šta dodati ni oduzeti. U Hrvatskoj postoji potreba da se prikuplja spomenička renta i ja ju uistinu ne shvaćam kao parafiskalni namet a to što oni koji ju moraju plaćati tako shvaćaju, možda smo krivi svi mi jer to nismo dovoljno objasnili. Zašto i zbog čega ta spomenička renta i koja je njezina svrha i koji su njezini razlozi? Možda kolega Richembergh je govorio o tome u nekim područjima je taj obuhvat malo preširok. Dakle proglašena su područja, zaštićena područja koja to ne zaslužuju biti. I to ljudi znaju koji tamo obavljaju svoju djelatnost i zbog toga osjećaju to kao parafiskalni namet i to još kao nepravedan parafiskalni namet. Jer znaju da se ne nalaze u zaštićenom području a eto dužni su ga plaćati. Drugi problem koji vidim je problem grada Zagreba. Grad Zagreb ima svoj ured za kulturu i on ne sada tu pod kontrolu ministarstva što mislim da načelno nije dobro rješenje. Čuli smo nadaju se drugačijem rezultatu izbora u gradu Zagrebu, promjenom gradonačelnika. Ne bismo trebali tako promatrati problem, neovisno je tko je gradonačelnik, može biti i ovaj, može biti i netko drugi, nebitno je. To pitanje treba sustavno riješiti. Zašto? Zato što kulturna baština ne pripada jedinici lokalne samouprave ona je blago cijelog hrvatskog naroda. I prema tome bez obzira gdje se nalazi i mora biti jednako zaštićena i u bogatim sredinama i u siromašnim sredinama. I o njoj treba brinuti centralna vlast, znači ministarstvo. I ja sugeriram da kod donošenja cjelovitog zakona koji najavljujete razmislite da riješite taj problem, da to i ovoj jedinici lokalne samouprave na neki način oduzmemo i stavimo pod kontrolu ministarstva. Spomenička renta je uvedena prije svega da bi se obnovili uništeni spomenici u Domovinskom ratu. I to je s pravom učinjeno, puno toga je uništeno, dosta smo uspjeli obnoviti, puno toga je pokradeno ili odneseno. I ministar Vujić je uspio vratiti u svom mandatu jedan dio toga, u relativno dobrom stanju. To nam mora biti trajna zadaća svih ministara pa i vaša poštovana ministrice, moramo na tome raditi da se to pokradeno blago vrati koliko god je moguće, što je više moguće. Neće biti moguće sve jer je dosta toga uništeno. Ali Bože moj, što uspijemo vratiti biti će dobro. Međutim imamo mi i spomenika koji su ajde nazovimo ih tako kolateralnom ratnom štetom kulturnih spomenika koje smo sami uništili u Domovinskom ratu, a bili su izuzetno vrijedni. Tu prije svega mislim, spomenut ću samo jednog. Ja neću govoriti o 3000 srušenih spomenika NOB-u. Nisu od njih svi bili vrhunska umjetnička plastika. Neki jesu, neki jesu. Ali govorit ću o dva spomenika vrhunskog hrvatskog kipara Vojina Bakića. To je kipar svjetskih razmjera. Jedan je na Petrovoj gori srušen, a drugi je u Kamenskoj kod Požege. Da ne bi ostala sramota na svima nama, ja mogu razumjet da se u ratnim djelovanjima dogodi i takav, pa usudio bih se reći zločin da se takvi spomenici unište. Ja mogu razumjeti frustracije ratne kod boraca, kod onih koji tamo prolaze. Ja to mogu razumjeti, to se događa u svim ratovima. Ali ono što je neoprostivo da se to ne ispravi. A ne ispravlja se zato što je Vojin Bakić bio kipar srpske narodnosti, zato se ne obnavlja. Pa kažu spomenik na Petrovoj gori pa to je preskupo, tko će to obnovit, to je nekoliko proračuna Ministarstva kulture. Napravimo plan obnove. Pa ne mora se obnoviti u godinu dana ili u dvije godine. Prijavimo ga europskim fondovima. Uvjeren sam da će za jednog Vojina Bakića Europa dati novac ako ga mi nemamo. Ali spomenik u Kamenskoj nije tako monumentalan, nije tako velik, a jedan od najljepših spomenika 20. stoljeća. Prema tome, evo ministrice ja već kad govorimo o spomeničkoj renti ja vas pozivam da tu spomeničku rentu koristimo i obnovu takvih spomenika jer ćemo se time dokazati kao kulturan narod koji zna ispravljati vlastite pogreške.
Hvala vam. Imamo dvije replike. Prvi je uvaženi kolega Glasnović, izvolite.
Poštovane kolege, opet smo čuli jedno izlaganje ovdje u Hrvatskom saboru gdje se opet brinemo o detaljima, a srž problema izbjegavamo i to ću opet ponoviti kada će se vratit oduzeta imovina, kulturna dobra Hrvatima kojima su oduzeti nakon '45. godine. Visina tih stanova koji su oduzeti također su bili spomenici hrvatske baštine po pitanju partizanskih spomenika. Njima je mjesto u muzeju, jer imao se spomenik gdje god se je netko tamo pomokrio partizan. A za hrvatska grobišta kosti ne lažu, za stotine pobijenih ništa i sad isto vraćam se, to je isto dio naše kulture jer to je memorija. I ta, ova komisija koja je sastavljena sad nedavno za suočavanje sa prošlošću to je isto dio naše kulturne baštine, nije se ni sastala još. Kakav je namet na muzeju Domovinskog rata? Mi ga nemamo. Jel' to određivanje prioriteta u hrvatskoj kulturi? Ovi su također neodvojiv dio kulture. One grane znanosti, a ne reklo kazalo. Opet se vraćam na tri glavne točke. Opet ću ponoviti, ono prvo je odšteta Hrvatima kojima je oduzeta imovina, koji su ubijeni da se uđe u njihove stanove, tvornice, uništeni dvorci itd. Druga točka je ovaj povratak arhive iz Beograda, državne arhive. I treća točka kažnjavanje počinitelja koji su radili librici, kažnjavanje, koji su palili hrvatsku baštinu dok … [[Govornik se ne razumije.]] također zločin protiv kulture, a to je spaljivanje knjiga. Već smo čuli ne samo u ovome ratu, nego u zadnjem ratu gdje su spaljene tisuće, tisuće dokumenata da se ljudima oduzme imovina. To je bio dio tog kriminalnog plana. Zahvaljujem.
Hvala vam. Odgovor na repliku, kolega Stazić.
S obzirom da ova replika nema apsolutno nikakve veze sa mojim izlaganjem mislim da ne zaslužuje odgovor.
Druga replika, kolega Mesić.
Uvaženi kolega Stazić, drago mi je da evo podupirete ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona. Drago mi je da se načelno možemo složiti oko korisnosti spomeničke rente za kulturnu baštinu. Ja bih samo rekao s obzirom da sam u Ministarstvu kulture radio od '96. godine pa do 2011. imao sam prilike pratiti rad Vijeća za kulturna dobra u više saziva ali nikad, ali nikad ni od jednog kolege nisam čuo niti primijetio, niti osjetio da se neki spomenik ne obnavlja zato što iza njega stoji netko tko je po nacionalnosti Talijan, Hrvat, Židov ili ostalo svih onih spomeničke baštine. Samo 2011. godine to je zadnja koju dobro pamtim smo imali zaštitnih intervencija na 36 kulturnih dobara srpske provinijencije, 36 samo 2011. godine. Bilo je obnavljanja i spomenika koje ste spomenuli. Recimo dobar primjer vam je Bjelovarac na Bjelovarskom trgu koji je obnovljen. Što se tiče Petrove gore bez ikakve demagogije bio sam u komisijama nekoliko puta za taj spomenik, on je zaista ogroman financijski kolač. Moguće je možda da se mogu sredstva iz nekih EU fondova dobiti, međutim za to vam je potrebna dokumentacija. Ja sam radio sa nekoliko grupa stručnjaka, nikada nismo uspjeli dobiti nacrte i točnu dokumentaciju tog spomenika. Ona po nama je, ne znam dal' negdje postoji. A pored toga postoji jedan izrazito humani spomenik, to je bolnica koja [[Upadica Jandroković: Hvala. Možete završiti rečenicu.]] mislim da zaslužuje puno veću aktivnost u … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Odgovor na repliku.
Kolega Mesiću, ja prvo izuzetno cijenim vaš rad kao ministra kulture. Mislim da ste bili jedan od boljih ministara kulture. Ja vama mogu vjerovati da u tim kulturnim vijećima se nije rezonirano na način koji ja sugeriram. Ali imam kontra argument. Pa nemojte mi reći da spomenik Nikoli Tesli u Gospiću nije do sada vraćen a izliven je, u …, nije vraćen zbog toga što je ružan, što ga je napravio nepoznati autor ili zbog toga što je Tesla izumio struju pa oni koji bi morali taj spomenik vratiti nazad, a to su žao mi je ali vaši HDZ-ovci u Gospiću, moram vam to reći, ga ne vraćaju zbog razloga što je izumio struju a njima je teško plaćati struju. Ne vračaju ga zato što je Nikola Tesla bio Srbin, shvatite to.
Zahvaljujem se. Ne bih volio da se ova rasprava pretvori sada u prebrojavanje krvnih zrnaca jer mislim da za to nema smisla da je zaista bila na visini. Tako da evo vaše je pravo to govoriti ali ja isto se slažem sa kolegom Mesićem da tu zaista nema puno veze sa time. Za kraj … … [[Upadica se ne čuje.]] Pa ne bih htio replicirati oko toga ali Tesla ima jako puno [[Upadica Stazić: Upravo ste replicirali.]] Tesla ima spomenik svoj u Zagrebu.
Kršeći, kršeći Poslovnik ste mi upravo replicirali.
Kolega Stazić, moramo voditi računa ipak o razini rasprave i pretvarati raspravu o zaštiti spomenika u raspravu o tome da li je neki spomenik obnovljen ili nije zato što je netko Srbin ili nije ja mislim da nije korektno. Evo zato sam se javio i ne bih htio polemizirati. Evo izvolite vi povredu Poslovnika.
Članak 33. koji govori o obavezama i pravima predsjednika Sabora i predsjedavajućega. Dakle vi morate voditi sjednicu na način da dopuštate zastupnicima da iznesu svoja stajališta. Vi se sa tim stajalištima ne morate slagati. Ali dok vodite sjednicu vi ne smijete replicirati. Vi možete zamoliti nekog drugog potpredsjednika, evo tu vam je kolegica Opačić, mogli ste ju zamoliti da dođe tamo, da izađete, dođete na svoje mjesto pa mi replicirati do mile volje. Ali ja onda vama mogu odgovoriti na repliku. Ovo što ste napravili je nekorektno i pokazujete zapravo da niste dostojni da sjedite na toj stolici na kojoj sjedite.
Kolega Staziću, vidite da sam korektan jer sam vam dozvolio da ogovorite kroz ovaj institut povrede Poslovnika a o dostojnosti vašoj ili mojoj odlučivati će netko drugi a vi svakako nećete o mojoj dostojnosti. Prelazimo sada na završnu raspravu a to je rasprava ministrice kulture Nine Obuljen Koržinek. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem se svim zastupnicama i zastupnicima na izlaganjima, na vašoj podršci, donošenju ovih izmjena i dopuna zakona i dozvolite mi da vro kratko se osvrnem na neke teme koje su spomenute u raspravi i da razjasnim samo nekoliko pitanja za koja mi se čini da su ostala otvorena. Kao prvo u više navrata je spomenuto teško stanje u odnosu na kulturnu baštinu, dijelom koja je posljedica stradanja u Domovinskom ratu ali svakako treba reći i jedne višedesetljetne brige, ne brige o kulturnoj baštini a posebno sakralnoj baštini i posebno o onim kulturnim dobrima koja su bila oduzeta svojim vlasnicima. Tako da s obzirom na ove usporedbe koje su bile sa drugim državama mislim da se ne možemo baš sasvim usporediti, naša situacija je puno teža, puno složenija i puno zahtjevnija. Jedan od razloga zbog kojeg smo tada u prošlom mandatu u kojem sam bila u Ministarstvu kulture i donijeli strategiju očuvanja i gospodarskog korištenja kulturne baštine upravo zato da sustavno pristupimo tom pitanju. Drugo pitanje o kojem je bilo riječi i ja ga moram ovdje spomenuti je pitanje korištenja europskih fondova. Inače nisam u svojim dosadašnjim istupima kao ministrica previše govorila o onome što smo zatekli u ministarstvu. Međutim moram reći da je samo ministarstvo po mom osobnom uvjerenju prilično neozbiljno pristupilo programiranju u odnosu na ovu financijsku perspektivu. Pripremljen je samo jedan strateški projekt u području kulturne baštine. Umjesto toga radilo se za važne investicijske projekte koji uključuju obnovu kulturne baštine na verzijama raznih javno privatnih partnerstva. Umjesto da se pripremala dokumentacija za europske sredstva što smo mi sada započeli i vrlo brzo ćemo određene velike projekt tako i financirati. I ono što je najveći problem da su vrlo mala sredstva programirana kroz operativni program konkurentnosti i kohezije ja ću samo reći kada je raspisan natječaj planirano je bilo da traje, da bude otvoren do 2020. godine zatvoren je za mjesec i pol dana zato jer je već ispunjena kvota projekata. I to je nešto što moramo hitno rješavati ali to je nešto što svima ovdje nama pokazuje da i vlasnici kulturnih dobara dakle i onih koji su privatni vlasnici i jedinice lokalne samouprave su svjesni da u baštinu treba ulagati, da znaju kako to mogu napraviti, da imaju pripremljene projekte i da mi jednostavno moramo stvoriti za to uvjete. Ovdje je bilo riječi o energetskoj učinkovitosti, svjesni smo problema da po sadašnjim kriterijima vi morate iskazati da biste povukli sredstva za energetsku učinkovitost da ćete osigurati barem 40% uštede što je u slučaju kulturnih dobara nemoguće. I zato treba pregovarati zapravo da se kriteriji drugačije postave. Sada vrlo konkretno najviše je riječi bilo o spomeničkoj renti, drago mi je da je ovdje prepoznato u ovom Visokom domu kakav multiplikativni afekt na gospodarstvo ima spomenička renta i mi ćemo sigurno napraviti sve da taj sustav dobro sačuvamo, pozicioniramo i zadržimo ga kao jedan model koji omogućava u prvom redu lokalnoj samoupravi a onda i Ministarstvu kulture ne samo direktnu obnovu nego upravo i ovo što nam je nedostajalo pripremu dokumentacije za financiranje iz drugih izvora. Što se tiče pitanja vezano uz prikupljanje spomeničke rente i mogućeg nadzora ili ne nadzora nad tim tu postoje vrlo precizni podatci, a osim toga treba istaknuti da i izravnu i neizravnu rentu prikuplja Porezna uprava. Dakle, vrlo je lako prikupiti vrlo konkretne podatke i mi smo ih sve konzultirali u pripremi ovih izmjena i dopuna. S tim u svezi i je odluka da se verificira zapravo ono što je doneseno zakonom iz 2012. pa je iz godine u godinu bilo u izmjenama i dopunama ili uredbama odgađano, a to je da se maksimalni iznos po metru kvadratnom ograniči na četiri kune zato jer u ovom trenutku gradovi niti ne prikupljaju nigdje u tom iznosu većem od 4 kune. U najavi cjelovitog donošenja novog zakona mi planiramo obaviti razgovore i sa jedinicama lokalne samouprave i sa Gospodarskom komorom i udrugom Obrtničkom komorom. Ono što je važno ovaj konsenzus koji osjećamo ovdje u ovom Domu oko važnosti rente, da taj konsenzus zapravo imamo i kod ovih ključnih dionika s jedne strane onih koji predstavljaju gospodarstvenike i obrtnike, a s druge strane kod jedinica lokalne samouprave koje moraju shvatiti i već shvaćaju zapravo velike potencijale tog sustava. Vrlo kratko još pitanje povrata umjetnina jer se i o tome govorilo, iako se to ne rješava ovim zakonom. Prije mjesec dana smo održali sastanak povjerenstva, utvrdili dinamiku i to će pitanje do kraja vrlo uskoro biti riješeno. Ne bi bilo dobro da se ova kriva interpretacija oko liberalizacije u smislu dodjeljivanja licenci krivo shvati. Ne radi se o tome da će se bilo kome smanjivati kriteriji, nego se radi samo o tome da oni koji djeluju izvan javnih ustanova ne moraju prolaziti isti postupak kao oni koji djeluju u javnim ustanovama. Drugim riječima da ne moraju polagati stručni ispit koji uključuje poznavanje Ustava i relevantnih zakona. Ali sve ono gdje se nadzire na koji način ti obrtnici i tvrtke rade na kulturnim dobrima ti će se kriteriji sigurno vrlo pažljivo pratiti i samo nadograđivati, a sigurno se neće smanjivati. Na kraju ja bih još samo rekla da smo uzeli u obzir i sve druge, šire komentare koji su se ticali i obuhvata kulturno-povijesnih cjelina i obnove pojedinih spomenika i iste ćemo razmotriti kada budemo izrađivali cjeloviti zakon. Na zakon smo dobili i dva amandmana koje je dao Odbor za zakonodavstvo. Radi se o dva tehnička amandmana na članak 8. i članak 15. Ne trebam ih čitati. Vlada se slaže i prihvaća ta dva amandmana. Hvala.
Zahvaljujem se ministrici. Imamo jednu repliku, uvaženi kolega Maro Kristić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovana ministrice, evo mi smo se već u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista izrazili o podršci ovom zakonskom prijedlogu, odnosno prijedlogu izmjena i dopuna ovog zakona koji štiti spomeničku rentu kao jedan iznimno važan instrument u obnovi i očuvanju spomeničke baštine. Ono što mene zanima, naravno svi su zastupnici iz svojih pozicija promatrali spomeničku baštinu i konsenzus je zapravo oko toga da nju treba obnavljati. Međutim, mi u Dubrovniku imamo jedan ogroman problem depopulacije i komercijalizacije svakog pedlja javnog prostora, pa u tom smislu započelo se sa procesom izrade planova upravljanja povijesnom jezgrom u gradu Dubrovniku. I mene osobno interesira koji će biti daljnji koraci Ministarstva kulture, jer smatram da je to jedan iznimno važan proces, jedan iznimno važan dokument u kojem su u proces odlučivanja uključeni zapravo svi oni koji trebaju biti, a to je i lokalno stanovništvo i udruge civilnog društva i struka. Kakve su mogućnosti da se planovi upravljanja implementiraju u nacionalnu zakonsku regulativu, da oni budu obvezujući, odnosno da njihova provedba bude obvezujuća jer mislim da je to jedan od iznimno važnih instrumenata i očuvanja povijesnih jezgri, ali i života u njima kako se naši gradovi ne bi pretvarali, naši povijesni gradovi pretvarali u kulise. Hvala.
Odgovor na repliku ministrica kulture.
Ja ću vam odgovoriti. Dakle, što se tiče samih planova upravljanja upravo je Ministarstvo kulture bilo to koje je godinama nakon što je izmijenjena konvencija UNESCO-va konvencija upućivalo gradove da započnu sa tim procesom. Neki gradovi su započeli pa nisu uspjeli donijeti planove, neki su se dosta dugo odupirali toj ideji. Ono što treba shvatiti bez obzira kako ćemo mi regulirati odnos prema planovima upravljanja u samom zakonu budućem i hoćemo li ih uključiti u zakon ili ne da je samim donošenjem, prihvaćanjem izmjena konvencije a prema našem Ustavu sve obveze konvencije su postale sastavnim dijelom našeg zakonodavstva. Dakle, činjenica da se plan upravljanja specifično ne navodi u našem zakonu ne znači da bilo koja cjelina ili pojedinačni spomenik koji je zaštićen pod UNESCO-m nema tu obvezu. Mi ćemo kao i do sada taj postupak pratiti, davati svu stručnu i drugu pomoć i poticati naravno gradove da u jednom participativnom procesu što prije usvoje takve planove posebno za spomeničke cjeline poput Dubrovnika ili Splita koji doživljavaju ozbiljnu devastaciju ovakvim načinom upravljanja. Planovi upravljanja bi mogli biti točke preokreta i mi se nadamo da će tu biti svijesti i da će to ići u tom smjeru.
Najljepše se zahvaljujem. I ovime zatvaram, odnosno zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Sljedeća točka je konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 117. Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik Vlade prihvatio je predložene amandmane te oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Molim uključite se, glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je jednoglasno sa 109 glasova za donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara zajedno s prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo sada na iduću točku dnevnog reda. To je - Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2015. godinu i Izvješće o ostvarenju proračuna Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2015. godinu Podnositeljica: Hrvatska energetska regulatorna agencija Podnositelj izvješća je Hrvatska energetska regulatorna agencija temeljem članka 33. Zakona o regulaciji i energetskih djelatnosti. Zbog obimnosti izvješće se nalazi na saborskoj web stranici, a po jedan primjerak u pisanom obliku dostavljen je klubovima zastupnika. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za gospodarstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješće ste primili na sjednici. Sada bih molio podnositelja gospodina Tomislava Jurekovića predsjednika Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije da da dodatno obrazloženje. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Sabora, poštovani dame i gospodo zastupnici. Zahvaljujem na ovoj prilici i drago mi je da vam mogu izložiti ukratko Izvješće o radu i financijskim parametrima Hrvatske energetske regulatorne agencije nažalost u 2015. godini, godini koja je evo već poprilično iza nas ali ritam u kojem izvještavanje dolazi na red, najčešće i je takvo, tako da kroz dva mjeseca mi ćemo podnositi izvještaj za 2016. u vjeri da će ono možda nešto ranije biti na vašim klupama. Međutim, ja ću pokušati kroz svoje izlaganje 2015. polako nekako povezivati i sa barem preliminarnim rezultatima 2016. godine da se dobije nekakav kontinuitet kako aktivnosti regulatora tako i nekakvih karakteristika hrvatske energetike u onom dijelu u kojem mi kao neovisna regulatorna institucija pratimo, kontroliramo pa do neke mjere i usmjeravamo. Dakle strukturno gledano dokument kojeg imate pred sobom s jedne strane postavljen je u okvire kakvi su propisani i svim europskim regulatorima, mi smo od 2013. godine kada je Hrvatska ušla u EU postali dijelom europskih energetskih regulatora pa samim time i naše izvješće je dobilo određenu strukturu, određene zadane okvire. S druge strane kako zadnjih godina i nemamo nekakvih statističkih pregleda hrvatske energetike onda smo jednim dijelom nastojali popuniti i tu rupu u onom dijelu koji možda i nije stricto senso regulatorni ali koji bi trebao dati mogućnost da se prati što se događa u kontinuitetu hrvatske energetike. Dakle, moja ideja je da pokušam kratko i kroz nekoliko rečenica podsjetiti na ulogu i zadaću regulatora energetskih djelatnosti, da pokušam dati jedan kratak pregled stanja po energetskim djelatnostima s naravno s naglaskom na onaj dio koji je tema za regulatore. Pokušati ću nakon toga smjestiti te djelatnosti u europski kontekst i pogotovo važnu točku koja s vremenom postaje sve većim interesom regulatora zaštitu kupaca, kratko komentirati financijske okvire, odnosno financijske rezultate plana poslovanja i probati dati nekakvu naznaku budućnosti regulacije u Hrvatskoj a opet kažem djelomice uzrokovano nacionalnim strateškim interesima ali i u EU okviru koji je drugi dio da tako kažem naših obveza i drugi dio naših poslova koji se neki puta manje vidi ali koji je jednako obvezujući. Dakle pokušati ću kratko posjetiti na to što zapravo regulatorno tijelo u energetici jest a možda i što ono nije. Činjenica je da i po nekakvim razgovorima, raspravama i diskusijama koje nisu samo proteklih mjeseci u toku već su se javljale i u prethodnih godinu do dvije, ovo je očito jedna od točaka na koje nismo bili pretjerano uspješni u svome radu a to je pokušati objasniti koje su zadaće, koje su misije, koje je to mjesto regulacije u okviru cijele scene energetike u jednoj zemlji članici EU kako bi onda postalo jasno i gdje su nam limiti a gdje se možemo poboljšavati. Dakle regulator je definiran zakonom kao neovisno tijelo, neprofitna organizacija sa javnim ovlastima. Zašto neovisno? To je vrlo često tema a neovisni regulatori, mislim da ovaj Visoki dom je imao priliku proteklih mjeseci sa nekoliko sličnih neovisnih regulatora imati pa neki puta i prilično intenzivne rasprave. Zbog toga što je sustav energetike onakav kakav je postavljen još od početka hrvatske energetske reforme čije su naznake krenule krajem '90.-tih i 2001. dobile prvi zakonski okvir, zamahale se negdje sredinom 2000. ali ulaskom 2013. godine u EU dobile definitivne okvire, dakle potpune kompatibilnosti sa europskom energetikom. Europska energetika je okruženje unutar kojega je cijela koncepcija bazirana na tržišnom mehanizmu kao središnjem mehanizmu koji određuje parametre odvijanja pogotovo u tradicionalnim komponentama energetike. Zašto … regulatori? Regulatori kao organizam koji stoji ekvidistantno u odnosu na donositelje odluke, u odnosu na interese industrije i u odnosu na interese kupaca. Ukoliko postoji tržište kao glavni mehanizam koji će određivati cijene postoji jedan dio energetike kojega ne možete prepustiti tržištu, to su prirodni monopoli, to su mreže, to su žice, ono što uvijek mora biti pod posebnim kontrolama, koje mora biti metodološki definirano i što donose regulatori. Drugi dio priče je upravo ovo tržište unutar kojih regulatori prate, kontroliraju, naravno u situaciji kao što je naša implementiraju domaće i europske propise i s vremenom nastoje biti nekakva vrsta kontrole, ne suca ali kontrole i usmjerivača što to zapravo energetika treba u onim dijelovima koji nisu a priori propisani. To su dakle dva pola unutar kojih se energetika kreće. A neovisnost je potrebna kao garancija svakome od ova tri sudionika u trokutu u sredini kojega je regulator, garancija stabilnosti određenoga kursa, garancija provjerenosti određenih podataka koji ulaze i koji u konačnici rezultiraju sa nekakvim tarifama a u jednom dijelu i sa cijenama. I zbog toga je potrebno izolirati regulatora od mogućih prije svega lobističkih interesa industrije od mogućnosti da donositelji odluka u političkim strukturama koji se s vremenom mijenjaju drastično promijene kurs. Jednako tako i da kupci forsiraju svoje interese jer regulator je u situaciji da je uvijek u sredini i uvijek svima podjednako kriv. Kupcima je uvijek sve preskupo. Trgovcima i industriji je uvijek sve prejeftino, a donositelji odluke imaju svoje vlastite ideje, imaju svoje vlastite politike. Problem energetike je utoliko specifičan što je energetika po svojoj naravi dugoročna djelatnost. U njoj se odluke ne mogu i ne smiju donositi naprasito. Ona djeluje sa rezultatima koji se vide sa odmakom od nekoliko godina i zbog toga su greške u energetici one koje se vrlo ozbiljno manifestiraju i vrlo skupo plaćaju na društvenoj razini. S druge strane politički interesi su najčešće kraći, oni imaju političke programe koji imaju dimenzije tri do četiri godine. To je često i izvor sukoba, pa su zato u samoj koncepciji i zato u ideji o postojanju neovisnih regulatora u energetici postavljena struktura koja je na neki način izolirana od parcijalnih interesa kako bi pokušala što je moguće više biti neutralna. Regulator dakle je nezavisan od ove tri komponente koje sam vam naveo, ali je nezavisan za obavljanje svoje primarne funkcije. Dakle, da bi obavljao to što treba on mora ostati neutralan prema svima. Ako znamo kakav bi to regulator trebao biti a ja ne želim biti toliko prepotentan da kažem da je Hrvatska energetska regulatorna agencija u svim svojim komponentama potpuno zadovoljavajuće je ispunila taj uvjet. Ali mogu odgovorno tvrditi da je u trendu koji će definitivno završiti jednog dana ili barem konvergirati prema situaciji u kojoj će sve tri strane moći imati podjednako povjerenja. Za sada se sve tri strane podjednako ljute. Nadajmo se da će to jednog dana biti i nešto drugačije. Kratko kroz pregled stanja na energentskim tržištima Hrvatske. Ovo je zapravo sukus dokumenta kojega, gdje vas ima pred sobom i koji je na web stranicama Sabora koji je prilično opsežan, ali koji se uvijek prolazi kroz dvije komponente kroz regulirane dijelove koji se najčešće tiču infrastrukture i kroz neregulirane dijelove koji se najčešće tiču onih tržišnih komponenta koje imaju karakter kupovine. To znati da u jednom klasičnom opskrbnom lancu energenta imate na početku proizvodnju, u sredini njezinu transmisiju kroz transporte i distribuciju i na kraju ponovno trgovinu u vidu opskrbe do konačnih kupaca. Početak i kraj te priče u načelu su izloženi tržištu. Europska koncepcija kakvu mi u potpunosti preuzimamo i implementiramo svojim zakonima vodi upravo prema deregulaciji, prema sustavnom otpuštanju kočnica kako bi tržište kao neutralni mehanizam mogao dati svoj optimalni rezultat između ponude i potražnje. Zato proizvodnja, zato trgovina i zato opskrba u načelu nisu regulirani osim u onim komponentama u kojima još uvijek imaju zaštitnu funkciju. Sredina, transporti, distribucije žice i cijevi jesu regulirani i ostaju trajno regulirani. Probat ću krenuti od električne energije jer je ona u svakom slučaju onaj dio energetskog sektora koji i u budućim planovima EU i Hrvatske, a ti se vode prema sve većem udjelu čiste energije dobiva još više na značaju. Električna energija na neki način je baza ove cijele priče. Pokušat ću svaki od ovih komentara držati što kraćim i ne ulaziti u njihove brojke, ali probat ću komentirati parcijalna tržišta, odnose veleprodaje i maloprodaje i razvijenosti infrastrukture kroz koju dolazimo do sigurnosti opskrbe. U osnovi svakog korisnika energije zanimaju dvije bazne činjenice da li energije ima, što znači da li postoje tehničke pretpostavke da ju sigurno i pouzdano dobiva i kakva je njezina cijena. No, oko toga se vrti sa korisničke strane. Mi koji se profesionalno bavimo energetikom nastojimo to pogledati nešto šire. Električna energija već je nekoliko godina u Hrvatskoj na, govorim angro ne ulazeći u izvore na stabilnoj razini, ona ima stabilnu energetsku bilancu koja se kreće na nekakvih 17 i pol, 17,6 teravat sati. Tu nema značajnijih promjena. To je dakle potrošnja u Hrvatskoj od kojih nekakve dvije milijarde odlaze na gubitke, a ostatak se predaje kupcima. Instalirana snaga, dakle potencijal Hrvatske za proizvodnju električne energije i tako je uglavnom već nekoliko godina stabilan na razini od nekakvih četiri i pol teravat sati, teravata pardon instalirane snage. Prirast tome je relativno mali, hrvatski kapaciteti se uglavnom dopunjuju i dorađuju u komponenti obnovljivih izvora i to uglavnom u komponenti poticanih obnovljivih izvora. To znači da ono što u 2015. a 2016. nije različita vidimo kao prirast su uglavnom udjeli obnovljivih izvora i to dominantno vjetra. Međutim, ostajemo i dalje kažem na instalaciji od otprilike 4,6 teravata na razini Hrvatske. Možda je važno za spomenuti da je infrastruktura u Hrvatskoj što se električne energije tiče u europskim okvirima vrlo solidno razvijena, a to pogotovo govorim na prijenosnu mrežu čiji su prekogranični kapaciteti možda po svom ukupnom, po svojoj ukupnoj snazi u prvih deset u Hrvatskoj, u Europi oprostite što implicira činjenicu da je Hrvatska povezanošću sa svijetom vrlo dobro osigurana od bilo kakvih incidenata u domaćem sustavu. Hrvatska proizvodi i pokriva električnom energijom šezdesetak posto, ostatak varira. Može se penjati do 50, a padati do 30-tak posto je uvoz. Naravno da su strateški interesi svake države da jednu glavninu potencijala ima kod sebe što se tiče proizvodnje električne energije, međutim odnos uvoz i domaća proizvodnja nisu toliko pregnantni termini kao što su bili prije desetak godina u povezanom europskom tržištu uvoz je zapravo mogućnost da trgovci koji su glavni igrači na tržištu kupe energiju tamo gdje je ona jeftinija. Još jedan možda komentar na samu strukturu električne energije. U Hrvatskoj jedan dobar dio proizvodnje je baziran na hidroenergiji. S obzirom da je hidroenergija sama po sebi i udio hidroelektrana ovisi o hidrološkim prilikama, od godine do godine proizvodnja može varirati pa i tu tih 10-ak% plus ili minuta. Konkretno u 2016. godini situacija je u smislu vlastite proizvodnje za 5 do 10% bolja nego što je bila 2015. godine koja je bila nešto sušnija. Kakva će biti 2017. vidjeti ćemo. Ono što je za električnu energiju još važno spomenuti da se kroz regulatora prati ne samo dinamika izgradnje izfrastrukture koju mi nastojimo kroz odobravanje planova držati u razumnim mjerama. Inače odobravanje planova i je jedan od bitnijih zadaća regulatora, unutar kojih, moglo bi se reći i ne samo bitna zadaća nego jedan od rijetkih aktivnih alata kojim regulator može utjecati na to kakve su ambicije infrastrukturnih kompanija u izgradnji svoje buduće mreže koja naravno opterećuje u konačnici i njegovu cijenu. Zato ti planovi često traju, zato se neki puta donose i sa odmakom a u jednom takvom primjeru, konkretno za 2014. godinu čak i elektroinfrastruktoraši i nisu dobili odobrenje na svoje klanove. No to je po prilici situacija sa električnom energijom. Dakle sa razine korisnika i opskrbe električna energija u Hrvatskoj je siguran izvor, njegovi problemi i njegovi rizici su unutarnje prirode pogotovo u onom dijelu gdje se oni odnose na poticanu proizvodnju iz obnovljivih izvora. No to je možda temu koju ću kratko prokomentirati nakon ovoga. Sljedeće područje je plin i to ne slučajno, električna energija i prirodni plin zajedno čine dvije komponente onoga što se zove jedinstveno unutrašnje tržište EU. Upravo na ta dva energenta su fokusirana većina zakona, većina propisa i načela kojim se provodi europska energetika. A ponavljam, hrvatska energetska strategija je u potpunosti akceptira, osim sve svi dokumenti EU koji su obvezujući a to su uredbe su direktno dio hrvatskog zakonodavstva koji jednako toliko obavezuju hrvatske građane kao i svaki zakon koji je donesen u ovoj kući. Dakle plin je drug točka i za koju se također može reći da joj je stanje relativno stabilno. I u električnoj energiji i u plinu 2015. godine primijećen je porast nakon nekoliko godina pada potrošnje. Sam intenzitet, sama količina potrošnje nije indikator niti zdravlja niti problema jednog energetskog sektora. Međutim nakon završetka gospodarske recesije i kroz potrošnju električne energije i plina osjeća se određeni porast, ti su porasti na razini 4 do 5% u 2015. godini u odnosu na godinu prije toga a nastavljeni su kao trendovi i u 2016. godini. Dakle i ovdje nema pretjerano razloga da kažem apriornu zabrinutost. Sustav plina u Hrvatsko je prilično dobro pokriven, bez obzira što je glavnina distributivne komponente smještena u zapadnom i sjevernom dijelu. Međutim, transportna, glavna magistralna infrastruktura je proširena i prema Dalmaciji. To je napravo prilika, to je s druge strane i izvjesno opterećenje jer je investicija u veliki plinovod prema Dalmaciji nešto što danas cijenu transporta u Hrvatskoj čini prilično visokom i zbog toga i ministarstvo a i mi u svojoj domeni ulažemo napore kako bismo upravo u tim komponentama s jedne strane razvili potrošnju u dijelovima u kojima to danas još nije aktualno a s druge strane racionalizirali buduće planove. No to je kažem nešto je ipak do ministarstva, do donositelja odluke i do onih koji definiraju strategiju RH. Strategija energetike RH je koliko znamo u izradi, jednako kao i niskougljična strategija. Prošla je donesena 2009. godine. Nažalost nikad nije doživjela svoje provedbene akte tako da i mnogi od nas koji radimo u energetici smo do neke mjere proteklih godina bili u području koje nije imalo potpuno čvrsto tlo pod nogama zato što provedbena strategija kao takva je bila pretpostavljena a ne donesena. Siguran sam da to neće biti sudbina buduće. Ali ta buduća će pokazati nekakve pomake u odnosu na 2009. neizlaskom iz okvira naravno EU propisa ali sa sve jačim inzistiranjem na niskougljičnim komponentama, na energetskoj efikasnosti i na čistoj energiji. Da završim priču o plinu, osim dobre infrastrukture, osim dobre povezanosti danas i problem sigurnosti opskrbe u RH nije ni blizu onakav kakav je opet bio prije 10-ak godina. Danas Hrvatska ima nekoliko izvora, nekoliko smjerova. Naravno Danci koji ih valjda imaju najviše i Nijemci kažu da nikada nije dovoljno smjerova opskrbe prirodnog plina pa se i u Hrvatskoj radi na otvaranju novih. Ali to je već tema o kojoj će se izvještavati za godinu danas s obzirom da se odnosi na 2016. i pogotovo 2017. godinu gdje uistinu već sada postoji šansa za realizaciju velikih, novih infrastrukturnih projekata na poziciji novih ulazaka plina u RH. Dakle prirodni plin i električna energija generalno gledano su dobro pozicionirani infrastrukturno, prilično solidno promijenjeni propisi, opremljeni propisima, svaka od tih djelatnosti i svaka od tih sektora ima svoje specifičnosti. Naravno u struji ona je dominirana od strane HEP-a koja i drži ovisno o tome da li gledate veleprodajnu ili maloprodajno tržište 80 do 85% tržišta. U plinu s druge strane imamo drugačiju situaciju, imamo razvedeno tržište sa razinom down stream, odnosno distribucije i opskrbe na distributivnoj razini koja ima 35, odnosno 50 kuća što je vjerojatno previše pa samim time i preskupo. Pretpostavka je da će tržište a ono se zadnjih godina sve više ubrzava donijeti do korekcije i tih takvih odnosa da će vjerojatno HEP u jednoj tržišnoj utakmici gubiti tržišne udjele na osnovi novih igrača dok će u plinu, da li administrativnim akcijama da li propisima ili samom činjenicom da je tržište sve oštrije dolaziti do redukcije broja sudionika na tržištu. No to su razvojni procesi koji će trajati i u kojima će i naravno regulator sudjelovati u svojim komponentama. Cijene električne energije i cijene plina u europskim razmjerima negdje su približno u srednjem rangu. Razlika je između potrošača u kućanstvima i potrošača u recimo klasičnoj industriji i poduzetništvu utoliko što primjerice u plinu cijena za kućanstva je već nekoliko godina regulirana čak na razini zakona, a ne na razini regulatora tako da su prosječne cijene kućanstvima u Hrvatskoj bile u 2015. godini nekih 25 do 30% ispod europskog prosjeka. S druge strane cijene industrije zbog još možda nedovoljno razmahane tržišne utakmice bili su nešto iznad europskog prosjeka. No, sve u svemu teško je govoriti da su hrvatske cijene u električnoj energiji i u plinu, a sad se prvenstveno osvrćem na 2015. godinu bilo kakva anomalija unutar europskih prosjeka. Nalazi se tamo gdje se to razumno može očekivati. Jedno i drugo tržište sa sve više igrača polako počinje pokazivati i rezultate tržišne utakmice, tako da postoji jedan konstantan pritisak na cijenu. Podsjetimo se da u električnoj energiji od kraja 2015. godine cijena za kućanstva je potpuno deregulirana što znači da opskrbljivač u obvezi univerzalne usluge a to je u Hrvatskoj jedan, odnosno konkretno HEP, odnosno HEP-ova kompanija je ona koja zapravo ima mogućnost da sama određuje konačnu cijenu. I ta cijena je međutim isto tako imala jedan karakter a da je malo skuplja od tržišnih komponenti. Sve skupa je stvorilo pritisak na cijene koji se održava do današnjeg dana, tako da je trend pada cijena evidentan. Sretna koicidencija je u tome što je u periodu od zadnjih dvije, tri godine i na europskom tržištu električne energije i plina cijena kontinuirano padala. Jedan dio tog benefita kupci u Hrvatskoj su u svakom slučaju dobili, tako da ako pogledate rezultate 2015. pa i jednog dijela 2016. primijetit ćete kontinuirani pad cijena plina za kućanstva, primijetit ćete određeni trend ali kroz konkurenciju pada i za nekućanstva. Slična situacija je u električnoj energiji. Tržišna utakmica u smislu borbe opskrbljivača za kupce u električnoj energiji krenula je otprilike dvije godine ranije ili tri godine ranije nego u plinu, startala je u 2014. godini i danas možemo reći da otprilike nekih 15 do 20, oko petnaestak posto domaćinstava u Hrvatskoj je iskoristilo pravo da promijeni svoga opskrbljivača i više nije kod dominantnog igrača. U plinu se to prvi puta pojavilo prošlog ljeta. Za sada u kućanstvima se nude relativno malo alternativnih ponuda, međutim i tu je stvar počela. Zašto je to bitno? Bitno je zato što treba tržište u energiji shvatiti ne kao garantora niske cijene, nego kao garantora prava svakog kupca da izabere između alternativnih ponuda. To je suština. Bit će boljih godina i bit će lošijih godina, ali tržište je jedini neutralni mehanizam koji može u osnovi između ponude i potražnje ako ima dovoljno igrača na tržištu iskristalizirati onu cijenu za koju se može reći da je opravdana. Dakle, često se čuje da je misija regulatora, da je misija u krajnjoj liniji ministarstva da omogući jeftinu cijenu. Cijena bi po prilici trebala biti realna. Ona i živimo kažem u stjecaju sretnih okolnosti je dvije do tri godine imala stalno trend spuštanja samo što se na žalost na strani kupaca taj benefit ne primjećuje toliko kao što onog momenta kad krene u suprotnom smjeru. No, bitno je razumjeti tržište na način da tržište daje neutralno objektivan rezultat. Ono nije utjecaj ni politike ni nečije proizvoljne odluke, a u osnovi dugoročno gledano morala bi stvarati pritisak na cijene prema dolje. Dakle, svatko tko sudjeluje na takvom tržištu oguli onaj višak koji nije nužan za obavljanje djelatnosti. To je core, to je osnovni dio energetike jedinstveno tržište električne energije i plina. Treća regulirana komponenta u Hrvatskoj je toplinska energija. Ona se regulira u jednoj manjoj komponenti. Svi znate da je 2014. godine došlo do promjene Zakona o tržištu toplinske energije gdje je izvršen i jedan pokušaj da se i u toplinskoj energiji kopirajući do neke mjere struju i plin uvedu komponente tržišta. Zakonodavac je tada očekivao možda jaču dinamiku, da li opravdano ili neopravdano nije na regulatoru da sudi jer u takvim procesima mi možemo davati samo svoja mišljenja, ali ne možemo i donositi odluku. Paralelno u toplinskoj energiji vidi se i jedan dobro poznati efekt tokom proteklih godina, a to je nešto što je došlo iz teme energetske efikasnosti pokušaj da se ostvaruju uštede u samoj potrošnji toplinske energije. To su danas već famozni razdjelnici i kalorimetri čija se implementacija na žalost nije baš pokazala najbolje pripremljenom. Uštede uistinu jesu ostvarene, međutim u pojedinačnim slučajevima dolazilo je do anomalija koje su bile dobro dokumentirane u novinama. Očito tehnička priprema je zakazala, tako da je i taj proces do neke mjere zaustavljen. Mislim da ova Vlada intenzivno radi kako na korekciji Zakona o tržištu toplinske energije tako i na reosmišljavanju koncepcije kako ostvarivati energetske uštede da li samo mogućnošću mjerenja što je bila jedna ideja ili sklopom nekakvih složenijih zahvata koji bi bili dobro tehnički pripremljeni, nedoneseni na brzinu i onda davali kroz dulje vrijeme rezultate. Toplinskoj energiji trend je preuzeo pad cijena energenata koji su inače primarni energenti za proizvodnju topline, dakle plina pro primo a i naftnih derivata za koje znamo da su padali jedno vrijeme, pa tako je došlo u prosjeku i do izvjesnog pada cijene toplinske energije ne možda potpuno odgovarajućega jer u onom slobodnom dijelu opskrbljivači toplinskom energijom nisu morali nužno preslikavati već su često zadržavali svoje cijene na račun čega su im prihodi do neke mjere rasli, pa je toplinska energija nešto manje osjetila povoljne situacije na tržištu primarnih energenata. No, činjenica je s druge strane da je toplinska energija bila godinama da ne kažem desetljećima apsolutno podinvestirana kategorija u RH, da su cijene bile umjetno držane na jednoj jako niskoj razini i da možda nije samo negativni aspekt činjenica da je došlo do korekcije toplinske energije prije par godina, a da sada ona možda i ne prati pad. Prije svega radi se o konsolidaciji takvih kompanija da u pronalaženju jednog novog modernog modela što će vjerojatno biti i rezultat zakona koji se sada upravo priprema. Ono o čemu ne bih posebno govorio su još dvije energetske komponente koje su u EU vrlo značajne, ali nisu primarno zadaća regulatora. To je kompleks energetske efikasnosti i to je kompleks obnovljivih izvora. Međutim u ovom zadnjem se čovjek mora osvrnuti jer znamo da je to tema koja je već dulje vremena aktualna. Nije toliko aktualna u 2015. godini, ali ako vas podsjetim na jednu činjenicu, a to je da u sustavu obnovljivih izvora je 2015. godine bilo negdje 10% ukupno proizvodnih kapaciteta u RH, međutim cijena poticajne energije zbog sustava kako je on postavljen bila je praktički u tom momentu tri puta veća od tržišne. Tako da su već tada ukazivani problemi, tada se već ukazivalo i pisalo. Mi kao regulator imamo limitiranu mogućnost utjecaja jer ponavljam, mi ne donosimo odluke, mi ih nastojimo provoditi i raditi regulirane komponente sustava. Međutim nastojali smo upozoriti da takvi elementi uvijek dovode u konačnici do pritiska na cijenu električne energije za kupca. To je uostalom činjenica koja je poznata od 2001. godine kada je Hrvatska energetska strategija definirala obnovljive izvore kao izvore od interesa za RH. Do 2007. godine kada su oni postulirani i kada je krenuo sustav obnovljivih izvora i poticajne proizvodnje iz obnovljivih izvora, dakle već se tada znalo i tadašnji zakonodavci su ukazivali na činjenicu da s vremenom ovo mora rezultirati i izvjesnim pritiskom na cijenu električne energije kod kupaca. No u konačnici na ministarstvo, na donositeljima odluka je da tu situaciju sagledaju evidentno da u nekim fazama u prošlosti nije bilo nekih sigurnosnih elemenata koji bi mogli kontrolirati šta to znači poticajna proizvodnja iz obnovljivih izvora, kako se ona kvantificira i kako se ona kontrolira. No to je problem s kojim se današnje ministarstvo suočava i mi se nadamo u onoj mjeri u kojoj ćemo mi kao regulator moći savjetima pomoći, da ćemo i mi moći doprinijeti da se ta situacija prepozna. U svakom slučaju rezultat Hrvatske na području obnovljivih izvora je respektabilan na razini.
Hvala vam. Vrijeme je isteklo tako da ćete moći nastaviti tijekom rasprave.
Evo zaključit ću. Dakle u konačnici mislim da sam o ulozi i kontekstu EU rekao dovoljno. Zaštita kupaca je područje koje možda nikada dovoljno ne ističemo
Ja vas molim sada je pola minute prošlo i nastavit ćete u drugom obraćanju. Hvala lijepa. … [[Upadica se ne razumije.]] Imamo dvije replike. Prvi je uvaženi kolega Križanić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče. Poštovani gospodine Jureković. Pošto HERA daje preventivna mišljenja na davanje kvota u energetici zanima me zašto je stalo potpisivanje ugovora i davanje kvota za elektrane za alternativne izvore energije, pri čemu prvenstveno mislim na bioplinska postrojenja. Jeli točno da kvota za njih više nema? Bioplinskim postrojenjima se naime kvalitetno rješava i zbrinjava bio otpad i gnojnica te biomasa. Hrvatska država uložila je milijune kuna u operativne programe u stočarstvu, a sada će zbog nitratne direktive i pomanjkanja zemljišta za zbrinjavanje gnojnica te farme zatvarati. Upravo zato ovakvim bioplinskim postrojenjima rješavamo tri problema. Zbrinjavamo biološki otpad i gnojnicu, poštujemo nitratnu direktivu i proizvodimo energiju iz alternativnih izvora. Nadalje me zanima što je tzv. špekulativnim kvotama koje nisu i neće biti konzumirane, već su bile namijenjene prodaji dakle nisu iskorištene. Mislite li ih sukladno ZUP-u oduzeti pogotovo za vjetroelektrane i onda na natječaju eventualno prenamijeniti stočarima za bioplinska postrojenja koje su njima nasušno potrebna? Hvala.
Odgovor na repliku. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, da jedan za jedan je.
Prije svega nisam siguran da je ovo pitanje na koje mi kao regulator možemo barem eksplicitno odgovoriti. Činjenica je da se kompletan sustav financiranja obnovljivih izvora, poticanja proizvodnje iz obnovljivih izvora sagledava kao cjelina trenutno, ali se primarno sagledava u ministarstvu koje je nadležno za energetiku. Dakle, mi provodimo trenutno određene kontrole i nadzore, ne nadzore u smislu nužno nadzora zbog uočenih anomalija, ali nadzora zbog sustavnog dokazivanja ispunjavanja određenih uvjeta pod kojima su određene elektrane dobivale svoje statuse, samim time i poticajna sredstva. To je procedura koja traje u koju se prije svega kod kogeneracijskih postrojenja konstatira da li se ispunjava uvjet od 50% potrošnje na strani toplinske energije. Ukoliko se to ne ustanovi onda dolazi do korekcije poticajnih cijena odnosno u određenim uvjetima može doći i do ukidanja statusa. Samo po sebi mi ne možemo intervenirati na kvote, kvote su ovog časa zaustavljene i mislim da primarno s obzirom da tarifni sustavi su oni koji određuju kvote, a mi ih ne donosimo, čak nismo u zadnjem slučaju bili niti pitani za posebno za mišljenje. Kakva će biti njihova sudbina, mislim da treba još jedno vrijeme pričekati, ali taj odgovor neće doći od strane regulatora. U svim onim slučajevima gdje mi imamo prigovore na konkretnu situaciju, mi provodimo istragu u onoj mjeri odnosno neću reći istragu jer to već zvuči na ovlaštenja koja nemamo, ali provodimo kontrolu ako je potrebno i na terenu, ako je dovoljno onda iz dokumentacije da vidimo da li postoji naknadno skupljena informacija. Imali smo jedan takav slučaj u kojima je da tako kažem jedan zainteresirani investitor osporio dinamiku realizacije drugom investitoru koji je popunio kvotu i to je proces [[Upadica Jandroković: Hvala vam.]] kojega smo doveli do mjere dokle smo mogli.
Kolega Jureković, vrijeme nažalost dvije minute.
Ja sam inače … [[Govornik se ne razumije.]] po tome da prekoračujem tako da hvala vam na upozorenju.
Ali ovdje pokušavamo se držati vremena. Izvolite kolega Bulj, vi ste druga replika.
Hvala lijepo predsjedavajući. Poštovani da li ste vi uopće svjesni da ste kao regulator ugrozili nacionalnu sigurnost RH? Da li možete objasniti kako su dodjeljivani po pitanju obnovljivih izvora energije, kako su se donosili akti i rješenja za dodjelu, zbog čega je to bilo zadnji dan u godini? Znate li koje Hrvatska ima obaveze po pitanju vjertroelektrana, da li može to energetska infrastruktura hrvatska primiti sve to što proizvedu i da ste radili u interesu u biti vjetra, tj. stranih vlasnika kojima ste dodjeljivali taj bonus u biti na štetu naših građana. Obični građani čekaju godinama na svojim kućanstvima a vi ste davali, dodjeljivali po pitanju vjetra pa tako Hrvatska država ove godine mora platiti milijardu kuna tj. morali su građani ili Hrvatska i u sljedeće dvije godine još tri milijarde kuna na štetu Hrvatske. Vi niste regulirali, vi ste radili protiv interesa Hrvatske. Zašto niste dodijelili građaninu zadnji dan u godini kada ste imali sastanke i to obavezno zadnji dan kada ste dodjeljivali rješenja o obnovljivim izvorima energije? Za solare primjer a davali ste za vjetar. Znači pogodovali ste stranim investitorima na štetu RH što će u iduće tri godine koštati 5 milijardi kuna a ovu godinu milijardu i pol kuna iz državnog proračuna. To je ogromna šteta, vi ste napravili veliku štetu Hrvatskoj državi. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku.
Ja sam svjestan brojki ali ja ne mogu odgovoriti na ovo pitanje onako kao što to pitanje zaslužuje, ovo je Hrvatski sabor. Dakle prije svega, mi nemamo nikakvu odgovornost da zaustavimo proceduru koja je definirana zakonom. Mi smo odobrenja davali onog momenta kada je dokumentacija bila ispravna. Ja vam mogu od 2012. godine pa do zadnje godine pokazati datume kada mi imamo sjednice upravnog vijeća u 12 mjesecu. Tu su bili i Božići i Badnjaci i Stare godine. Dakle ovo nije bila nikakva posebna anomalija, upravno vijeće funkcionira onog momenta i donosi odluku onog momenta kada je dokumentacija propisane procedure zadovoljena. Nije nikakvo čudo što su ljudi dolazili konkretno u godini koju spominjete u zadnjih 7 dana. Međutim, činjenica je da su imali popunjenu dokumentaciju, imali su dokumentaciju zbog toga što je od 9. mjeseca do 1. siječnja te godine zakonodavac ostavio prostor da se uđe pod određenim uvjetima u sustav. Mi nemamo nikakvo pravo zaustaviti nikome njegovu zakonski propisanu proceduru ukoliko ima dokumentaciju popunjenu. I to je jedini razlog. Prema tome, odgovornost za zaustaviti nekoga zbog posljedica koje će to izazvati mi ne možemo preuzimati jer bismo što je najmanja šteta imali jednako toliko velike sudske sporove drugi dan kontra nas. Mi možemo jedino ispunjavati ono što nam zakon nalaže. A mi smo pisali opetovano svakom ministarstvu, a ja sam ih osobno promijenio tri, o tome kakve su posljedice i kakav pritisak može biti što se tiče financijskih veličina. I ovome i prijašnjemu i onome prije toga. Prema tome mi ne možemo zaustavljati zato što nam se čini da nešto nije zgodno. Mi možemo na vrijeme upozoriti ali kada je dokument popunjen i pred nama onda odluku donijeti moramo, bilo to 1. maj ili bilo to Stara godina.
Hvala vam. I zadnja rasprava prije stanke u ime Vlade, državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike uvaženi kolega Ante Čikotić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Vlada RH je dala mišljenje o Izvješću o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2015. o Izvješću o ostvarenju proračuna HERA-e za 2015. godinu. Izvješće o radu zajedno sa Izvješćem o financijskom poslovanju i ostvarenju proračuna sadrži podatke kao i zapažanja po pojedinim poglavljima u kojima se vrlo sažeto daje ocjena stanja po pojedinoj temi te samo mjestimično daje kratka preporuka ili kritika. Primijećeno je da se dijelu Izvješća o radu koji bi trebao jasno opisivati rad HERA-e samo navode donesene odluke i akti te aktivnosti i dužnosti bez jasnih obrazloženja, svrhe i ciljeva provedbe aktivnosti. Time se stvara dvojba oko djelotvornosti rada HERA-e posebno zbog uočenih propusta u pogledu pravovremenosti njihove provedbe. Prvenstveno se to odnosi na donošenje podzakonskih akata te na odobravanje planova razvoja energetskih subjekata i donošenje tarifnih stavki. Nakon uvida u dinamiku donošenja akata iz nadležnosti HERA-e, uočeno je kako je HERA u zakonskom roku donijela samo dvije tarifne metodologije dok je sa većinom ostalih akata znatno kasnila u donošenju. Sukladno Zakonu o tržištu električne energije HERA i elektroenergetski subjekti bili su dužni donijeti veći broj podzakonskih akata a kao zapreku za njihovo nedonošenje naglašavali su potrebu za Izmjenom zakona o tržištu električne energije pozivajući se na nemogućnost praktične implementacije postojećih zakonskih rješenja. No iako su izmjene i dopune zakona donesene nakon više od 6 mjeseci od njihova stupanja na snagu nisu doneseni provedbeni akti na koje HERA daje suglasnost i to pravilnik za postupak priključenja novih elektrana na prijenosnu mrežu, mrežna pravila prijenosnog sustava, mrežna pravila distribucijskog sustava, pravila i cjenik nestandardnih usluga operatora distribucijskog sustava. Značajno kašnjenje u donošenju akata uzrokovalo je još značajnije kašnjenje u stvarnoj provedbi regulacije energetskih djelatnosti. Zamijećeni su također i propusti u odobravanju planova razvoja energetskih subjekata te kašnjenje u donošenju tarifnih metodologija. Isto tako Vlada RH napominje kako HERA treba poduzeti sve mjere i aktivnosti sa ciljem ujednačavanja prihoda i rashoda a posebice utjecati svojom poslovnom politikom na uštede u svim segmentima svog poslovanja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se državnom tajniku Čikotiću. Sada ćemo napraviti pauzu i nastaviti sa raspravom u 15 sati. Prvi će na redu biti Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista i uvaženi kolega Miro Bulj. Hvala vam. STANKA U 13,28 SATI
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Uvažene kolegice i kolege, nastavljamo sa nastavkom plenarne sjednice. Točka dnevnog reda je - Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2015. godinu i Izvješće o ostvarenju proračuna Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2015. godinu Podnositeljica: Hrvatska energetska regulatorna agencija Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a prijavio se uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Uvaženi predsjedniče HERA-e ja bih vam na početku prije samog obrazloženja postavio nekoliko pitanja na koje nismo dobili odgovor tijekom vašeg izlaganja. Pa evo što se tiče Sektora toplinarstva, razdjelnika. Zašto kao regulator niječete svoju odgovornost za mnoge loše strane Zakona o tržištu toplinske energije donesene 2013. godine kada su visoko pozicionirani predstavnici HERA-e i njen direktor od samog početka procesa kreiranja zakona bili punopravni članovi radnih skupina osnovanih u svrhu priprema zakona u institucijama energetskih instituta Hrvoje Požar i Ministarstva gospodarstva. Drugo pitanje zašto kao regulator niste zaštitili Sektor toplinarstva od mnogih neželjenih pojava koje su ga snašle u periodu iz 2013. godine i uključujući dakle i 2015. godinu pri čemu vam je kao regulatoru bila dobro poznata činjenica da se radi o sektoru sa mnogim benefitima u socijalno-ekonomskom smislu. Benefite zbog kojih Sektor toplinarstva mnoge države članice EU zakonski štite od prevelike liberalizacije. Treće pitanje po pitanju toplinarstva zašto kao regulator niste reagirali kada je prilikom usvajanja Direktive o energetskoj učinkovitosti EU u hrvatsko zakonodavstvo i Zakona o tržištu toplinske energije 2013. izostavljen njen vrlo bitan dio koji svakoj državi članici dopušta mogućnost prethodne provjere ekonomske isplativosti ugradnje razdjelnika. Provjera koju je prije oblikovanja zakonodavnog okvira provela većina zemalja članica EU. Pod četiri po pitanju toplinarstva kako kao regulator objašnjavate činjenicu da ste svoju po definiciji ultimativnu nezavisnu poziciju nacionalnog regulatora ozbiljno kompromitirali u dva navrata. Prvi put kad ste prihvatili sponzorstvo odlaska u Dansku i posjet proizvodnim pogonima moćne internacionalne grupacije Danfoss koja u samoj ugradnji razdjelnika ima ogroman poslovni interes. Drugi put kad su vaš direktor Sektora toplinarstva gospodin Benčić i član Upravnog vijeća gospodin Pudić sudjelovali na raznim tribinama diljem zemalja agitirajući aktivno za ugradnju razdjelnika zbog njihove učinkovitosti i isplativosti i po pitanju toplinarstva i razdjelnika. Peto pitanje, zašto ste kao regulator dopustili sadržaj zakona o tržištu toplinske energije u kojim je za krajnjeg korisnika – stanara izostala bilo kakva zakonska zaštita njihovih prava u slučaju bilo kakvih problema sa razdjelnicima, te pitanje kvalificiranosti firmi za ugradnju istih prepustili ste slučaju. Evo i pitanja za Sektor plin. Iz kojega razloga kao regulator niste dali suglasnost PLINACRO-u za prijavu gradnje evakuacijskog plinovoda za LNG terminal i sredstva EU. Naime, nakon sastanka ministra Dobrovića sa povjerenikom EU-a za energetiku gospodinom Kanjetom sasvim je izvjesno da će se gradnja LG terminala financirati iz EU fondova, dok će trošak gradnje evakuacijskog terminala u iznosu oko 200 milijuna kuna zbog vašeg propusta umjesto EU sredstvima sada financirati novcem hrvatskih građana. Drugo pitanje, zbog čega 90% vaših propisa kao regulatora u Sektoru plinarstva ne poštuje zakonsku obavezu i rokove savjetovanja sa zainteresiranom javnošću, nego rokove skraćujete na svega nekoliko dana. Po pitanju plina treće pitanje. Zašto kao regulator dopuštate višegodišnju protuzakonitu situaciju u kojima se plinskim opskrbljivačima dopušta da naplaćuju dvije cijene plina na jednom obračunskom mjernom mjestu što je na štetu građana, a povećava se profit dobavljača. Četvrto pitanje, kako kao regulator komentirate situaciju u kojoj veliki distributeri plina samoinicijativno mijenjaju cijenu plina koju ste mu vi kao regulator nekoliko mjeseci i ranije i odobrili. U zimi 2015. godine Gradska plinara Zagreb šalje zahtjev za smanjenje cijena, a HERA ga odobrila u ožujku. Sektor tri po pitanju obnovljivih izvora energije imam vam tri pitanja postaviti. Prvo, zašto kao regulator niste spriječili ugrozbu Hrvatske države već ste unatoč upozorenjima iz EU nastavili s praksom izdavanja rješenja o ovlaštenom statusu obaveze otkupa električne energije iz obnovljivih izvora energije koje su često izdavane na vašim fantomskim sjednicama, vaš eto slučajno održanim na zadnji dan tekuće godine u kojoj se podzakonski propisi redovito išli na ruku samo privatnim interesima, a na štetu građana i RH. Drugo pitanje po pitanju obnovljivih izvora energije, što kao regulator kažete na činjenicu da u većini slučajeva prilikom izdavanja rješenja o povlaštenosti uopće niste izlazili na terenski uviđaj jer da jeste objekt u Benkovcu i Babinoj Gredi nikad to rješenje ne bi dobili jer nisu ispunjavali zakonom propisane uvjete? Pod tri, po pitanju obnovljivih izvora energije, treće pitanje, da li ste vi uopće svjesni da ste kao regulator uspjeli ugroziti nacionalnu sigurnost ove države enormnim financijskim obavezama po stavci obnovljivih izvora energije u sljedećim godinama kroz od kojih će jedino imati koristi samo privatni stareni kapital, a država problem da uopće primi struju proizvedenu u takvim objektima zbog manjkavosti prenosnog sustava i nemogućnosti regulacije napona i frekvencije struje. Ova pitanja ću vam dati u pisanom obliku, a nadam se da ćete uspjeti nama saborskim zastupnicima i pred javnošću odgovoriti na ove upite. Evo ja pred sobom držim također podatke tko je zainteresiran od zastupnika, a možda i cijela javnost mogu dostaviti, koliko kasnite sa dokumentima koje ste morali donijeti, akata svih zakonom propisanih, ukupno ispada da HERA u … propisa koje je imala zakonsku obavezu donijeti je 27 godina. Znači ukupno kada pročitam koliko se mjeseci kasni sa donošenjem svih akata u biti vi ništa niste radili. A jedina vaša obaveza je kao regulatorne agencije je da donosite ove dokumente. Ja sada kada bi čitao sve dokumente i kašnjenja po mjesecima znači 27 godina vi kasnite sa dokumentacijom. A to niste kazali. Jedina vaša zadaća je za enormnu plaću koju primate i da regulirate tržište i da štitite interese građana i države, vi 27 godina kasnite sa donošenjem ovih dokumenata. Pa evo mogu ovo i obrazložiti. HERA do 31.12.2015. nije dala suglasnost za donošenje akata … nije sukladno svojim ovlastima osigurala dostavu akata na suglasnost za koje su zaduženi drugi elektroenergetski subjekti u njezinoj nadležnosti. Pravilnik za postupak priključenja novih elektrana na prijenosnu mrežu, mrežna pravila prijenosnog sustava, mrežna pravila distribucijskog sustava, pravila i cjenik ne standardnih usluga operatora i distribucijskih sustava. HERA je zbog značajnog kašnjenja u donošenju tarifnih metodologija za energetska djelatnost i distribucije i prijenosa odnosno transporta tarifne metodologije za energetsku djelatnost proizvodnje distribucije i opskrbe toplinskom energijom, te metodologijom utvrđivanja naknade za priključenje na mrežu novih i za povećanje priključenja novih snaga i kapaciteta postojećih energetskih subjekata i krajnjih kupaca postupila pravovremeno odrediti i tarifne stavke za primjenu pojedinih tarifnih metodologija, te pratiti rad energetskih subjekata koji su predmet regulacije. HERA je značajno kasnila u odobravanju ili uopće propustit odobriti i ocijeniti provedbu desetogodišnjeg plana razvoja operatora … sustava i operatora transportnog sustava. Ja bih još jednom kazao da je najviše začuđujuće ono prizemno kazano po pitanju vjetroelektrana gdje se očito pogodovalo na štetu države i građana je određenim zakonskim aktima vlade 2015. godine na zadnjoj sjednici, a vi kao regulator to vrlo dobro znate, da su nanesene velike štete pa zbog vjetra Hrvatska ove godine mora stranim investitorima platiti milijardu i pol kuna ukupno i u iduće dvije godine još 3,5 milijarde znači pet milijardi kuna na štetu hrvatskih građana ili na štetu proračuna. Stoga evo jedan zaključak koji mi šaljemo i prema Vladi RH koji moraju u biti nakon ovoga svega što je učinjeno po pitanju energetskog sustava i vaše agencije kao regulatora toga ogromnoga tržišta koja nije štitila ni građane ni hrvatski energetski sustav, ispred kluba MOST–a tražimo razrješenje Upravnog vijeća HERA-e zbog neefikasnosti jer oni su kočničari razvoja energetskih projekta u Hrvatskoj. Taj kadar očito nije spreman donijeti ni dokumente pa kasne 27 godina ukupno sa svim dokumentima po mjesecima. Kada uzmemo neki kasne godinu, neki pet, neki tri mjeseca. Svi sektori se u energetici se žale na vas na HERA-u da vi u biti ste anti regulator, a ne regulator. Iscrpno smo napravili argumenta i uputit ćemo na Vladu tj. neka Vlada da ovaj dio i nadležno ministarstvo u biti također i Odbor za gospodarstvo i zaštitu okoliša ne prihvate ova vaša izvješća jer na ovaj način je ugrožena nacionalna stabilnost, a vrlo bitnog resora po kome je Hrvatska bogata, to je energetski resor. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Miri Bulju na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, uvaženi kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Kolega Bulj, iznijeli ste puno nepravilnosti, puno nekih zamjerki na rad HERA-e kao regulatora u području energetskog, energetskom području. I činjenica je da ovo Izvješće za 2015. nije sakrilo mnoge nelogičnosti koje ste i sami iznosili. I zaista, zapisano je gotovo više-manje sve ono o čemu ste i vi govorili. Posebno zabrinjava zaista činjenica da se olako gledalo na neke propuste koji su jasno navedeni u ovom Izvješću za 2015. godinu. Svakako je najgori propust da je prosječna ponderirana cijena električne energije povlaštenim proizvođačima iznosi 0,95 kuna po kilovatsatu što je tri puta veće cijena od onoga što možemo dobiti uvozom energije iz Slovenije i Mađarske. Kakav je interes RH da plaća takvu cijenu s obzirom da je tri puta skuplja nego ono što možemo dobiti na tržištu energije? Onda piše da su brojni investitori krajem 2015. želeći preduhitriti primjenu novog zakona krenuli u ubrzano ishodovanje brojnih dokumenata za svoje investicije i sve je to na neki način završilo u 12. mjesecu čuvenim odlukama tada Vlade gdje se pojedincima zaista pogodovalo i to čak nitko ni ne krije da su mnoge državne službe radile prekovremeno ne bi li sama država koja donosi zakone, sama sebi učinila štetu o kojoj govori kolega Bulj. I kako je moguće da HERA znači dozvoli da kvote za vjetroelektrane sa ugovorima iznose znači uz ograničenje HOPS-u 400 MW a vi dozvolite, tj. ugovori se 744 MW kako ovdje piše u izvješću. Znači duplo više smo dozvolili uz regulatorno tijelo i sve zainteresirane strane znajući da unaprijed činimo štetu sami sebi.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boriću na replici. Odgovor uvaženi kolega Bulj. Izvolite.
Pa da, na zadnjoj sjednici, žao mi je što ovdje nije bivši ministar gospodarstva Vrdoljak, Milanovićeve Vlade, donesena je ta odluka pod nekakvim socijalnim kriterijima gdje je trebalo siromašne građane omogućiti nekakve limitatore da mogu koristiti električnu energiju, nanesena je velika šteta Hrvatskoj državi pa ove godine samo Hrvatska država mora platiti, tj. iz proračuna milijardu i pol kuna stranim investitorima zbog obnovljivih izvora energije tj. subvencije koje ste rekli gdje 95 lipa po KW i to su ogromne enormne štete a dok naši građani za solare 5 milijardi kuna moramo platiti u tri godine da je cijelu Hrvatsku staviti na kućanstva solare imali bi znači za 5 milijardi kuna toliko mogućnosti da imamo tolike izvore energije. Smatram da regulatorna agencija nije regulirala nego je antiregulirala protiv interesnog, znači HERA, protiv interesa RH i samim činom na vjetru 5 milijardi kuna govori vam kolike su štete nanesene RH a u ovome proračunu moralo se pronaći milijardu i pol kuna da se ne poskupi struja građanima. To je jedna žalosna odluka gdje su se naši potencijali u biti dali strancima u ruke, tj. dobit ogromna otišla je njima u ruke. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na odgovoru na repliku. U ime podnositelja za raspravu se javo uvaženi predsjednik Upravnog vijeća HERA-e, gospodin Tomislav Jureković. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] predsjedniče. Pa ovo će biti teško u 5 minuta odgovoriti na sva ova pitanja, ali ja ću pokušati se koncentrirati samo na onaj dio na koji stvarno mislim da treba reagirati odmah. Dakle ja s jedne strane jedan dobar dio ovih pitanja znam otprilike nekih godinu i pol dana. Prvi put se ovaj dokument pojavio negdje u veljači 2016. pa je on doživljavao razno razne derivate i obrade da bi završio u formi mišljenja na Vladi a sada vidim i od gospodina, uvaženog zastupnika iste te teze. Dakle, o odgovorima na pitanja kao što su ona nabrojana pokušati ću djelomice sada, djelomice u završnoj riječi. Suštinski gledamo ako upotrijebimo pojam ugroze nacionalne sigurnosti onda mislim da smo stvarno otišli malo korak dalje. To sada može biti tumačeno različitim odgovorima. Da li je to posljedica nerazumijevanja ili neinformiranosti ili loših namjera, ja ću recimo izabrati da to bude ovo drugo. Mada stilski gledano, jedan naš kolega iz nizozemskog regulatora kaže „Ako je sve što imaš u rukama čekić onda ti sve izgleda poput čavla.“, pa je to stil na kojeg sam pomalo i naučio ali ajde da to odgovorim ovako. 27 godina do kojeg je netko došao zbrajanjem, može se usporediti jednoj kontra analizi koju smo napravili nakon što smo čuli za 27 godina, bilo je to i 36. Ako zbrojite nedonošenja zakona i nedonošenja propisa prema svemu onome što je Hrvatska donijela u svojim propisima onda je kašnjenje raznih Vlada i raznih ministarstava do današenjeg dana 85 godina. Je li ima smisla da o tome razgovaramo? Ako donosite propis koji nema prethodni element onda ga vjerojatno ne možete donijeti ili ga možete donijeti da bi ga donijeli. Ako trebate donijeti suglasnosni dokument koji vam je dan da ga na … [[Govornik se ne razumije.]] način potvrdite, a to je drugi element koji se ovdje inputira onda ga donosite valjda u momentu kada je dobar. Ako nije dobar onda tražite da se popravlja do momenta kada postane dovoljno dobar da …/Govornik se ne razumije. Inače suglasnosti ne služe ničemu ako ne stojite iza njih. E pa takve suglasnosti smo mi donosili onog momenta kada su dokumenti a to su proprimo planovi ili podzakonski akti na koje mi moramo dati suglasnost bili takvi da smo mi mogli stati iza njih, otuda kašnjenja. To točno nije sretno ali možda nije ni sretno niti kada zakon kojega u krajnjoj liniji donose nadležna ministarstva i potvrdi ovaj Sabor donese zakone koji se ne mogu u realnim uvjetima realizirati u propisanim rokovima. Zato i kažem, ako ćemo zbrajati 27 godina nas, 50 godina ministarstva i 80 godina Vlade, onda nećemo doći nigdje. Poanta svega je da li se dokumenti donose u realnim okvirima i da li oni imaju upotrebnu vrijednost. Dakle, da li ti i takvi metodologije, podzakonski propisi i suglasnosti na planove imaju nekakvog uporabnog smisla. Mislim da jedan dobar dio pitanja koji je ovdje usmjeren proizlazi iz činjenice što su negdje u prošlosti neki od tih dokumenata donošeni možda nešto proje nego što su to mogli biti. To je osnovni komentar. Mislim ugrozu nacionalne sigurnost ne bih htio spomenuti. Lanac administrativnog potvrđivanja, sposobnosti investitora da postane dio poticajnog sustava sadrži 6 ili 7 dokumenata. Ministarstvo donosi osnovni, on pokreće to sa nekakvim energetskim odobrenjem. Nakon toga se mora potvrditi priključak na mrežu kod prethodnu energetsku suglasnost, pa se dobije prethodna suglasnost. Pa od tijela za građenje se dobije nekakva vrsta dozvole, pa se na kraju sa HOPS-om potvrdi mogućnost priključenja i dobije ugovor o priključenju. Pa se dobije konačna suglasnost i na kraju lanca HROT-e sklapa ugovor. Znači postoji 6 pretpostavki zašto je baš naša ta koja je presudna i od koje se očekuje da zaštitimo nacionalnu ugrozu. Možda ju je mogla građevinska dozvola zaštititi. Dakle, mislim da je bespredmetno razgovarati na ovaj način. Ako ću imati prostora u završnoj riječi komentirat ću konkretne odgovore, ali suštinski gledano ovo je prilično rastavljeno od istine, a ja o alternativnim činjenicama ne bih komentirao, a mislim da mi je vrijeme isteklo pa ću ostalo kad završavam.
Zahvaljujem uvaženom predsjedniku Upravnog vijeća HERA-e gospodinu Tomislavu Jurekoviću. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice uvaženi kolega Darko Horvat, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi kolega Jureković, poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Pa evo nakon rasprava na dva odbora, dakle Odbora za gospodarstvo, Odbora za zaštitu okoliša ja sam nekako mišljenja prateći ovu raspravu danas da smo mi danas raspravljali o puno toga, ali smo promašili meritum onoga što je činjenica i zbog čega se ovakvo izvješće podnosi. Dakle, ja ću samo u kratkim crtama prije nego krenem o samom izvješću dati dvije činjenice ovdje koji bi trebali svi mi skupa imati i znati prije nego se uključujemo u ovakvu raspravu. Dakle, za 2015. godinu i ako sam dobro razumio za otprilike mjesec ili dva dana isti ovakav dokumenat imamo za 2016. godinu, pa je današnja ova rasprava možda i deplasirana iz jednostavnog razloga jer ćemo ono pravo činjenično stanje znati otprilike za mjesec ili dva. Ali ono što je relevantno i nepobitno i dio je ovog Izvješća, dakle neovisni revizor u onom financijskom smislu utvrdio je da u HERA-i nije pronašao nikakve nepravilnosti. Drugo činjenično stanje je dokumenat o kojem se danas ovdje jako puno razmatra i govori, a vezan je uz temeljem Zakona o energetskoj djelatnosti regularnom postupku upravnog nadzora koji je Ministarstvo gospodarstva pokrenulo u 2016. godini nad radom Hrvatske energetske regulatorne agencije. Nakon toga 30. svibnja počeli su se događati određeni sastanci i ta tematika biti će siguran sam predmet HERA-inog Izvješća za 2016. godinu. Dakle, opet ponavljam i nekako vas pokušam vratiti u ono što bi trebao biti predmet ove rasprave to je izvješće energetskog regulatora u RH za 2015. godinu. I sada koliko god mi bili ljuti, koliko energetski subjekti bili ljuti na to da li je zakonodavstvo RH usklađeno sa trećim paketom istog takvog zakonodavstva koji je stigao iz Europske komisije. Dakle, ne bi bilo među prvima i otvoreno, a i zatvoreno u tom pregovaračkom postupku poglavlje 15. energetika, da se upravo to i nije dogodilo. Dakle, mi smo negdje 2009. godine zaprimili treći energetski paket. Polovicom 2009. godine krenuli u rekonstrukciju zakonodavnog okvira i 2012. godine on je došao pred zastupnike u Hrvatski sabor i ti su, taj paket od četiri odnosno pet zakona je ovdje usvojen. Isto tako 2009. godine, a dobro je ovdje sa ove govornice rečeno da li zbog nepoznavanja sustava ili jednostavne nemarnosti i neznanja ovaj isti Dom Hrvatskog sabora jednoglasno je donio Strategiju energetskog razvitka. I od tuga ja bih rekao nekako i kreću problemi vezani za energetski sektor. Dakle, gotovo dvije godine Vlada RH konstruirala je dokumenat koji se zove Strategija energetskog razvitka. Nakon toga uslijedila je godinu dana javna rasprava u svim instancama koje su trebale dati svoje primjedbe na taj dokumenat. Nakon toga saborski odbori su imali mogućnost davati primjedbe na taj strateški dokumenat i u konačnici on je 2009. godine saživio. Saživio je komad papira koji ima naslov i ima svoj sadržaj, ali nikada nakon toga nije saživjelo ništa što u tom dokumentu piše. Jednostavno događala se jedna gotovo pa stihija na energetskom tržištu RH iz nekoliko razloga. Prvo zbog toga jer, napominjem to već nekoliko godina svi oni energetski projekti koji su u toj Strategiji definirani su teški, zahtjevni, traže sinergiju lokalne uprave i samouprave i centralne države, stvaraju problematiku onečišćenja okoliša, remete jako puno toga. Ali poštovane dame i gospodo, ovaj je Dom usvojio strateški dokument, donio je odluku koju je morao donijeti, ta je odluka bila teška i zadužio Vladu RH da temeljem tog strateškog dokumenta napravi program provedbe te strategije. 2010. godine se kreće u izradu toga programa, ali nakon izbora 2011. taj dokumenat više ne viđa svjetlo dana jer on ima vrlo zahtjevne zahvate i financijske i ine druge prirode. Ali ono što je bitno reći, 2012. godine set zakona koji je trebao biti usklađen s tim strateškim dokumentom u ovom Saboru dobiva zeleno svjetlo. Jedan između tih zakona je i Zakon o regulaciji energetske djelatnosti koji je u ingerenciji temeljem kojeg hrvatski regulator provodi svoj dnevni angažman na energetskom tržištu. I sada ću vam samo pokušati sugerirati o čemu govori Strategija energetskog razvitka. Hrvatski je sabor 2009. godine zadužio Vladu RH i javna poduzeća na prostoru RH da izgrade treći blok TE u Plominu, HE u Kosinju, HE Ombla, HE na rijeci Dravi, HE na rijeci Savi i danas izvede polako iz božje milosti. A i ovdje nekoliko puta s ove govornice je bilo rečeno, da Hrvatska je jako ovisna o suncu, vjetru i vodi dakle o svemu onome kada pogledamo u nebo što očekujemo od dragoga Boga. Na takav način adekvatnu Energetsku strategiju usklađenu sa Niskougljičnom strategijom koja je dala zeleno svjetlo za ove projekte, sa Industrijskom strategijom, sa Strategijom pametne specijalizacije jednostavno ne umrežava. I do čega smo došli? Došli smo do toga da 2017. godine govorimo o novoj strategiji energetskog razvitka. Pa ja ću svaku osobu koja imalo poznaje energetski sustav RH pitati, što će to novo pisati u tom novom strateškom energetskom dokumentu? Koje mi to nove projekte možemo izmisliti, a da krvna slika hrvatske energetike bude povoljnija i da u nju ubrizgamo malo više crvenih krvnih zrnaca koje žive i daje život unutar krvotoka jednom takvom sustavu? Gdje je sada tu ingerencija HERA-e? dakle u onom trenutku kada su se konstruirali ili kada se konstruiraju u onoj reguliranoj djelatnosti pet ili desetgodišnji planovi, hrvatski regulator je taj koji ih verificira i hrvatski regulator je taj koji na dnevnoj bazi radi monitoring da li se ti planovi izvršavaju. Odgovorno u zadnjih pet godina ili šest nijedan od tih planova energetskih kompanija nije se izvršio u sto postotnom iznosu. Dakle kada mi vidimo i svjesni smo činjenice da netko ne radi svoj posao, dakle hrvatski je regulator po meni taj koji mora sugerirati da nešto kreće po zlu. I samo jedno kratko elementarno matematičko pitanje. Mi smo u prošloj godini imali rast hrvatskog gospodarstva na razini 3,3%. pokušajmo samo zamisliti trend u sljedećih deset godina, rast gospodarstva proporcionalno pratit će i potrošnja energenata. Uz primjenu svih mehanizama energetske učinkovitosti doći ćemo do takvim trendom povećanja potrošnje od otprilike tridesetak posto. Danas smo s ove govornice od predsjednika upravnog vijeća imali priliku čuti što, veliki smo uvoznik. Neću nabrajati naftu, plin i električnu energiju ali od 30 do 50%. Uz trend razvoja hrvatskog gospodarstva na razini 3 ili 5% za deset godina nečinjenja ničega, ne gradnjom objekata temeljene energetske proizvodnje biti ćemo ovisnik do razine sedamdesetak posto. Što nam je tada činiti? Tada krivicu možemo svaliti na HERA-u, na energetske kompanije koje u segmentu obavljanja svojih dnevnih usluga rade i na otvorenom tržištu, ali imaju i jedan drugi segment djelatnosti. Sa ove ste govornice čuli da smo zadužili nekoga da se bavi tzv. javnom uslugom, dakle uz tržište, uz onu dereguliranu djelatnost koja je vezana uz cijenu kilovat sata električne energije, netko je dobio obvezu da gradi sustav. Sustav gradi iz tarife ili iz nekih kredita koji će kroz svoje poslovanje morat vraćati. Isto tako taj netko, obvezali smo ga da pruži javnu ili univerzalnu uslugu. Nijedna od naših energetskih kompanija ne rade to zabadava i nije imuna od one troškovne strane. Dakle kada uobličimo ovaj sustav koji se danas zove energetika u jedan paket, kada segmentiramo taj paket na naftu, plin, električnu energiju, Toplinarstvo, a nakon toga i ostavit ću dvije minute za ovu priču oko obnovljivih izvora i probati demistificirati tu priču zašto se događaju takvi ili su se dogodili takvi problemi, dakle mi ovdje govorimo o pet različitih međusobno isprepletenih i vrlo umreženih sektora od kojih vjerovali vi meni ili ne, niti jedan ne može samostalno funkcionirati na energetskom tržištu RH. I ono što je ingernecija ali i zadatak, ali i odgovornost politike, vjerovali mi sami sebi ili ne, nikada do sada, tih pet predsjednika uprava ključnih energetskih kompanija u RH nisu održali jedan zajednički kolegij i nisu zajednički razmatrali strateške dokumente bitne za razvoj energetike u RH. A ova priča oko obnovljivih izvora nije izolirana priča poštovane dame i gospodo. Svi vi koji mislite da jednom štafetnom palicom ili jednom dirigentskom palicom možete intervenirati u sustav obnovljivih izvora a ne polučiti pozitivne ili negativne efekte na cijeli sustav ili na neke druge segmente energetskog sustava u potpunosti ste u krivu. Dakle onoga trenutka kada je energetska strategija rekla da u hrvatskim sustav u 10 godina želi ući kontigent od nekakvih 1600 MW distribuirane proizvodnje iz obnovljivih izvora u backup-u je uzela istu takvu teoriju i rekla da ali moramo napraviti barem toliko proizvodnih objekata temeljne, stabilne, energetske proizvodnje. I ono što mi je nekako posebno krivo, u jednom trenutku možda čak i politika rekla je Hrvatskoj ne treba proizvodnja. Jedan mali dio te rečenice vezan je i uz to da Hrvatskoj ne treba ni proizvodnja energenata. Pa smo onda u jednom dugom, dugom periodu gradili interkonekcije kroz koje danas možemo opskrbiti tržište RH sa stranom energijom čak i tri puta više nego i hrvatsko gospodarstvo i hrvatska kućanstva to danas trebaju i zahtijevaju. Ali gdje smo izgubili onaj temeljni postulat energetskog razvitka, onaj temeljni postolat uvođenja novih tehnologija a to je proizvodnja. Poštovane dame i gospodo, mi u zadnjih, ali neću zaboraviti preskočiti, dakle napravili smo Lešće, mi osim Lešća i jedne male kogeneracije ovdje u Zagrebu nismo napravili niti jedan bitni, snažni, veliki, energetski proizvodnji objekt, temeljne energetske proizvodnje s kojim bismo anulirali potrebu za uvozom energenata, s kojim bismo eventualno polučili određene regulacijske postupke, s kojima bi omogućili ulazak nestabilnih obnovljivih izvora u sam sustav i s kojim bismo u konačnici napravili ili krenuli u izgradnju hrvatske energetske neovisnosti makar sam siguran da je do tog cilja dug i mukotrpan put. Dakle, slažem se sa time da HERA na vrijeme nije donijela podzakonske akte, ali se isto tako slažem sa time da smo ovdje pred otprilike mjesec dana govorili i razgovarali o tome da će plin u Hrvatskoj poskupjeti 25%. Gdje su sada ti energetski filozofi koji su se kičili i dičili i plašili hrvatske građane takvim teorijama ne znajući da postoji metodološki pristup kroz koji se utvrđuju cijene i visina tarifnih stavki.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Horvatu [[Upadica Horvat: Hvala lijepo.]] Na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prva se za repliku javila uvažena kolegica Božica Makar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući. Pa kolega Horvat, moram priznati da sam sa izuzetnom pažnjom i interesom slušala vaše stručno izlaganje, mnogo tih stvari ja ne znam jer nisam iz te struke ali ono što sam zaključila iz ove rasprave da HERA je generalno radila ono za što je osnovana i što je njezin glavni cilj. Međutim, mene zanima jedna druga stvar a to je Strategija energetskog razvitka iz 2009. I sami ste napomenuli da nije napravljen ni jedan veći proizvodni energetski objekt koji je bio predviđen tom strategijom. Svi mi želimo jeftinu energiju, svi mi želimo čisti okoliš i normalno da upravo bi htjeli da baš u našem kraju ne bude nešto napravljeno nego mi trebamo energije, naše domaće energije da ju ne moramo uvoziti ali da ne bude baš u našem dvorištu. Pa me osobno zanima vaš stav o toj Strategiji energetskog razvitka iz 2009. godine da li smatrate da ona se u cijelosti mora promijeniti, da li i dalje stojite da neke stvari su dobre iz te strategije i da ih je već trebalo realizirati, ako ne da se krene u realizaciju? Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Božici Makar na replici. Odgovor uvaženi kolega Horvat. Izvolite.
Pa poštovana saborska zastupnice, ono što je definitivno sigurno, da smo išta iz te strategije napravili danas bismo bili energetski neovisniji, imali bi u energetskom mixu daleko, daleko jeftiniji KW električne energije. I svjesni činjenice da mi u stvari energijom, prvenstveno električnom energijom se opskrbljujemo iz dva nama susjedna stabilna izvora, jedan je u Sloveniji, drugi je u Mađarskoj, stabilnim interkonekcijama na prostor RH dolazi dovoljna i dostatna količina energije i energenata u segmentu električne energije. I ti međudržavni ugovori koji jednim dijelom ulaze i u vlasničku strukturu, u ovom trenutku se stabilno i sigurno provode. Nemojmo zaboraviti da nama 50% vlasništva u nuklearnoj elektrani u Krškom 2023. godine prolazi dodatni stres test. Ja se niti ne usudim zamisliti što ako taj stres test pokaže potrebu za dekumisijom te nuklearne elektrane i iz hrvatskog elektroenergetskog sustava ispadne dodatnih 400 MW instalirane snage. Dakle zamislite jednu situaciju i komparaciju Hrvatske recimo sa jednom Čekom. U instaliranoj snazi mi imamo 4200 MW stabilne energetske proizvodnje, od toga neki od objekata su već danas konzervirani kao što nam je termoelektrana u Urinju plinska elektrana u Zagorju itd., itd.. Naša špica ljetna pa i zimska je negdje na razini 3600 mega vata. Dakle, Hrvatska nema regulacijsku sposobnost, Hrvatska nema dostatnu energiju niti da zakrpa i pokrpa svoje špice i diskontinuitete u nekoj regularnoj opskrbi i potrošnji. I ako se ne prihvatimo posla, a prihvatit će se posla samo uz neću reći naredbu, ali uz jedan veliki pritisak i ovog Sabora i Vlade javna poduzeća u Republici Hrvatskoj. Mi ćemo sa energetske strane imati sa tom krvnom slikom u energetskom segmentu vrlo brzo jako velikih problema.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Horvatu na odgovoru. Kompenzirat ćemo ovo vrijeme na sljedećem odgovoru. Sljedeća replika uvaženi kolega Anton Kliman, izvolite.
Kolega Horvat, evo ja sam vas isto pažljivo slušao. Pola toga nisam razumio moram priznati jer vi izuzetno stručno obrazlažete ovu problematiku. I družeći se sa vama u prošloj Vladi, evo zaista bilo je zadovoljstvo vas slušati koliko dobro poznajete sve to skupa. Nama koji nismo te struke treba to na neki način malo spustit na zemlju da bolje razumijemo. Ali ono što smo uspjeli razumjeti je da smo na neki način taoci partikularnih interesa nekih energetskih kompanija u Hrvatskoj kojima je jeftinije uvoziti električnu energiju, nego je proizvoditi na našem području. I zanima me da li imamo mi nekakvih alata, pritisaka na njih da ipak mi odradimo ono što trebamo odraditi, da budemo što više neovisni u proizvodnji energije. Jer bez energije danas evo znamo i sami da se i ratovi su se vodili. Vode se i dan danas ratovi za one energente koji bi mogli dati jedno blagostanje zapadnjačkom načinu života, dakle da se nastavi onaj život na koji smo svi navikli. I prema tome, mislim da se mi preneodgovorno odnosimo prema tom problemu, da ne bismo došli u situaciju da ako se zatvori pipa sa nekih drugih strana da ostanemo bez onoga što je u principu krvotok svake države. Prema tome, zanima me da li možemo imati alat kako pritisnuti te kompanije da napokon počnu ulagati u skladu sa strategijom kao što ste rekli koja nije loše napisana ali izvedba je katastrofa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Klimanu na replici i odgovoru. Uvaženi kolega Horvat, izvolite.
Evo kolega Kliman nekako hvala na ovom pitanju i ovo vaše pitanje u stvari se sad nastavlja na ingerenciju hrvatskog regulatora. Dakle, hrvatski regulator u ovom energetskom segmentu mora dozvoliti deregulaciju, mora osigurati deregulaciju i mora stvoriti tržišnu utakmicu. U trenutku kada se i na energetskom tržištu dogodi tržišna utakmica u tom trenutku mi možemo raspravljati i u našu debatu uvesti jednu novu kategoriju u kojoj u ovom svom izlaganju nisam niti htio govoriti, a to je tzv. sigurnosna opskrba. Dakle, uvijek imati alternativni pravac dobave, uvijek imati back up u proizvodnji i uvijek imati mogućnost da uz jedno razigrano cjenovno konkurentno tržište imate mogućnost intervencije. I takvu intervenciju iz ruku ne smije ispustiti niti Vlada, a niti regulator.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Horvatu na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Pernar, izvolite.
Hvala predsjedavajući. Htio bih pitati kolegu iz HDZ-a jedno pitanje. Naime, znamo svi da je razdjelnike uvela HNS-ova prošla vlast među ostalim. I evidentno je danas nakon svih saznanja koje javnost ima da ti razdjelnici ne donose uštedu, a da je njihova ugradnja jako skupa. Pa mene zanima što ste vi kao vladajuća koalicija, odnosno vlast učinili po tom pitanju da oslobodite građane tog skupog nameta. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na replici. Odgovor uvaženi kolega Horvat, izvolite.
Poštovani kolega Pernar, ništa pa ni ova situacija oko uvođenja razdjelnika ne počinje nečijim rođenjem i nečijom identifikacijom i uočavanjem anomalija u sustavu. Kada zapostavite toplinarstvo jedan izvjesni dugi niz godina, kada pa i regulator i Vlada ne intervenirate na adekvatan način onda vam rak dobi metastazu, a da biste ga riješili morate uzeti skalpel i kirurškim zahvatom ga odstraniti. U jednom trenutku kad se počelo raspravljati o tome na koji način stvarno mjeriti i izmjeriti potrošenu količinu toplinske energije u stambenim jedinicama je na neki način je već bilo kasno. Kad se već nismo u samom početku na adekvatan način uključili u rješenje takvog problema ja sam 2009. i desete godine konstruirajući Zakon o proizvodnji, prijenosu i distribuciji, odnosno proizvodnji, prijenosu, distribuciji i opskrbi toplinskom energijom sugerirao i na jedan način je to i usvojeno da svaka stambena jedinica ima mogućnost izbora na koji način će se opskrbljivat toplinskom energijom. Pa danas imate tehnološki već nekoliko modaliteta sa kojima možete i pojedinačnu zgradu koja ima nekoliko stambenih jedinica i svaku pojedinačnu stambenu jedinicu unutar takve zgrade i razdjelnicima koji su vezani na centralizirani distributivni sustav bez puno gubitaka vrlo efikasno mjeriti. Ali ono što se mora dogoditi u tom lancu, dakle skup svih onih pojedinačnih mjerenja moraju biti barem približno jednaki ili isti onome što se u sustavu proizvodnje i proizvede [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] Ako se događa diskontinuitet tih brojaka onda su gubici toliko veliki da vam i ti razdjelnici u praksi ne pomognu i dovedu vas do krajnjeg cilja.
Zahvaljujem kolegi Horvatu na odgovoru. I posljednja replika na ovu raspravu, uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine Horvat. Vi ste u vašoj raspravi pozvali i izazvali stručnjake iz energetike koji su govorili da će doći do poskupljenja plina, niste ih trebali zvati jer je do poskupljenja plina došlo, doduše ne 20% nego nekoliko postotaka ili 1% što je premijer Plenković bagatelizirao koliko je lipica dvije, tri, četiri, pet šta ljudima može biti smiješno i smijuljit se ovdje mogu svi koji god to žele. Ali građani se ne smijulje i nije došlo do ovog manjeg poskupljenja zbog neke, ja bih rekao, vrhunske ekonomske logike nego se prevalio trošak na nekoga, a to ne treba biti neki genijalac da prevališ nešto troška na HEP nešto na distributere i onda kažeš evo nije poskupilo. Znači sa te strane vidimo da se gospodin Marić premišljao dosta dugo kako da potpiše ugovor u ime HEP-a skupština, nadzorni odbor, uprava su se protivili tome da nabijaju dugove HEP-u kako bi se ispunila obećanja koja je dao premijer Plenković i rekao sam, na kraju se šalio na način poskupljenja kako god to ono bilo. Znači ne treba zazivati stručnjake, plin je poskupio, doduše ne onoliko koliko je bilo najavljivano ali je poskupio. I pitanje koliko je uopće ovaj model održiv prevaljivanja troška na HEP i koliko će to na kraju sve skupa koštati HEP odnosno kako će se to narednih godina manifestirati ili je to prevaljivanje troška bilo samo u svrhu toga da plin ne poskupi dva mjeseca pred lokalne izbore. Znači budite realni i recite da tu nema nikakve posebne ekonomske logike nego se trošak prevalio na nekog drugog poskupljenje, a neko će zarađivati.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Gordanu Marasu na replici. Odgovor uvaženi kolega Horvat. Izvolite.
Poštovani kolega Maras. Još mi oko mene je eho 27 vaših javljanja je bilo i svaku ste svoju mogućnost i priliku kada smo raspravljali o Zakonu o tržištu plina koristili i započinjali rečenicom cijena plina poskupit će 25%. Ali se isto tako sjećam bilo je to doduše još u prošloj godini kada ste izveli ovdje jedan performans pa ste kroz poreznu reformu ljude plašili koliko će to poskupjeti kruh, mlijeko i neke druge potrepštine. Bit ću možda malo sarkastičan, nadam se da ste onu košaricu vratili u Dionu jer na kraju godine kada su cure tam radile inventuru ta će im košarica faliti. Ali cijena plina poskupjela je 0,9% i to ne zbog toga da bi se prelila na trošak hrvatskih javnih poduzeća, nego zbog toga jer smo jednom analizom ustanovili da sve te metodologije, a HERA ih je trebala pratiti i nadzirat provedbu svih onih planova koje je verificirala, dovele do toga da su nam javna poduzeća imala jako puno zrakopraznog prostora. I nije uzalud moja rečenica od 3. mjeseca prošle godine da je uprave tih javnih poduzeća u 3. mjesecu prošle godine trebalo promijeniti ne zbog toga jer su politički nekompatibilni, nego zbog toga jer ti ljudi su odgovorni za realizaciju svojih planova. I kada vidite da je bilo po dvadesetak posto pa čak i više jer smo u vašem mandatu tri puta povećali cijenu električne energije, kumuliran određeni novac u javnim poduzećima za koji danas ni ne znamo na što je utrošen jer u realizaciju poslovnih gospodarskih planova nije jer su oni završavali četiri godine uzastopce negdje na razini ispod 80%.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Horvatu na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime podnositelja prijavio se uvaženi predsjednik Upravnog vijeća HERA-e gospodin Tomislav Jureković. Izvolite.
Ovo je samo pokušaj da dopunim ovu temu s moje strane. Dakle razgovor je bio o investicijama, o nerealiziranim investicijama i poziciji HERA-e pa samo da taj detalj razjasnim. Dakle HERA kroz svoje metodologije u odnosu na mrežne djelatnosti HERA-e nema u proizvodnji. Proizvodnja i energetski mix države je stvar nacionalne strategije i nacionalnog ministarstva. To je onaj dio kojeg sam rekao na početku koji nije pod kontrolom ministarstva, no mreže jesu. I ukoliko se investicije u mrežu ne realiziraju onda u kontinuitetu određivanja tarifa za transporte odnosno distribucije, to se uzima u obzir u sljedećoj rundi. To znači da je i na primjeru plina o kojem sada govorimo činjenica da su recimo distributeri plina 1.1. u redovitom određivanju iznosa njihove tarifne distribucije činjenicu da nisu realizirali svoje investicije, plus još po meni što je … u državi pao platili sa 12% nižom tarifom. Dakle cijena nerealiziranih planova u mrežnim djelatnostima se vidi iz godine u godinu. Tu postoji način da to ne ode potpuno izvan kontrole. Proizvodnja je jedna druga priča. Samo da zaokružimo možda ovaj dio oko planova, a ostalo ćemo kasnije. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom gospodinu Tomislavu Jurekoviću na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Jureković. Pošto ste vi direktno zaduženi i regulirate ovo tržište i vjerujem da imate puno bolje informacije nego šta to imamo mi u Saboru s obzirom da ste svakodnevno u komunikaciji i sa distributerima i gledati kako određene stvari funkcioniraju, recite vi po vašem mišljenju, da li je to zbilja ingeniozna ja bi rekao invencija ove Vlade kada su prevalili trošak na distributere i na HEP ili je to jednostavno stvar matematike. Neko mora platiti razliku povećanja cijene plina. Da li je to nešto što se zbilja treba evo pohvaliti HDZ i MOST kako su ga toga sjetili ili je činjenica da će tu razliku u cijeni plina platiti opet na drugi način hrvatski građani. Recimo u gradu Zagrebu plin neće poskupiti ali će to onda očito gradonačelnik Bandić subvencionirati ovu malu razliku u cijeni će subvencionirati plinaru na način da to plaćamo iz gradskog proračuna. Ili HEP koji je javno poduzeće, znači vlasništvo svih građana RH će imati trošak veći za plin 300, 400 milijuna kuna godišnje. Opet će to morati HEP platiti. Pa dajte nam molim vas pojasnite da li će HEP imati nešto više troška od plina i nabavke plina nego što je to imao proteklih godina da ljudi znaju da ipak oni to plaćaju a ne da se Plenković i ministar Dobrović da su se sjetili nečega što se nitko živ do sada nije mogao sjetiti. To je iz lijevog u desni džep. Znači opet na kraju krajeva netko to mora platiti, neće platiti u punoj cijeni građani na ovaj način ali će platiti možda iz lokalnog proračuna u gradu Zagrebu ili iz proračuna javnog poduzeća kao što je HEP. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Gordanu Marasu. Odgovor uvaženi predsjednik uprave HERA-e gospodin Tomislav Jureković. Izvolite.
Hvala lijepo na pitanju gospodine Maras. Vi ćete biti toliko ljubazni pa ćete mi dozvoliti da se zadržim na samo jednom dijelu toga odgovora jer ako ja već plediram da ne slušam uvijek izvršnu vlast onda si ne mogu dati niti za pravo da izvršnoj vlasti dociram. Dakle ja pretpostavljam da su, a cijena javne usluge, opskrbe plinom je još uvijek regulirana ali je regulirana na način da država određuje cijenu na razini OVT-a. To je još uvijek element ovoga zakona, dakle to nije u rukama regulatora nego u rukama države da odredi za OVT njegovu cijenu, mi ju samo primamo kao informaciju. Vjerojatno je Ministarstvo znalo s obzirom da je već 1. siječnja bilo poznato da će distribucija prema regularnom i redovitom godišnjem analizi tarife ići 12% dolje. S obzirom da smo u našim redovitim konzultacijama već u tom momentu znali i dali do znanja ministarstvu da će transportna komponenta cijene biti otprilike 20% niže, dakle to su jedno i drugo regularne procedure koje se na godišnjem tempu odvijaju i koje zbog činjenice što je prosječna stopa kapitala odnosno weighted average cost of capital u Hrvatskoj zahvaljujući izlasku iz recesije otprilike prepolovljena zbog činjenice da neke nerealizirane investicije su se sada morale na neki način stisnuti u cijeni, znalo se da postoji jedan dio cijene koji je moguće smanjiti. Potpuno je bilo u ingerenciji Vlade, odnosno ministarstva da odredi onu komponentu koja fali na veleopskrbnom tržištu odnosno koja fali HEP-u. Ja uistinu ne mogu ocjenjivati kako su došli do te matematike jer u to HERA nije niti uključena niti konzultirana oko toga jer ni ne treba biti. Tako da vam ja mogu reći za prirodni pad koji je zaslužan za jedan dio toga, ostalo je očito bila odluka ministarstva ili njihova procjena ali na bazi informacija s kojima mi ne raspolažemo. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Jurekoviću na odgovoru na repliku. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Prva se za raspravu javila uvažena kolegica Dragica Roščić. Izvolite.
Poštovani dopredsjedniče, gospodine Jureković. Evo izražavam prvo zadovoljstvo kada već pričamo o Izvješću 2015. i što je u 2015. certificiran HOPS. Znači uvažavajući dvije razine obveza koje imate ovdje bih htjela reći više nešto o percepciji korisnika na terenu prema HERA-i. Znači ono kako oni doživljavaju HERA-u je da se radi o jednoj kao i u većini agencija, da se radi o jednoj agenciji koja pred korisnike nameće dosta nepotrebnih birokratskih prepreka a neke od njih su opravdane a neke i ne. Ja bih ovdje istakla one koje uočavam važnim za otkloniti te ukoliko smatrate da su otklonjene treba raditi da se poveća vidljivost i da se dobije jedna drugačija percepcija korisnika prema HERA-i. Podijelila bih te prepreke u tri grupe. Prvu grupu znači tih prepreka ili mana znači u poslovanju HERA-e je to što se smatra da nema koordinacije sa drugim državnim institucijama. Konkretno znači to su rokovi HERA-e, HOPS-a i HROTE-a. Smatraju da su u koliziji odnosno u praksi se dešavalo da HERA izda suglasnost za obavljanje energetske djelatnosti, HROTE recimo ne potpisuje ugovor o otkupu ili ga potpiše tek nakon 3 godine ili znači je ugovor potpisan ali nemate kome prodavati energiju jer tržište nije formirano. Znači prođe i više godine da se konzumiraju određene dozvole pa bih voljela da se na kraju osvrnete i na to. Drugu grupu prepreka su uvjeti za dobivanje dozvole za trgovinu električnom energijom. Ustavi većinu ovih prepreka koje spominjem odnose se na trgovinu električnom energijom. Znači koji su to uvjeti koji stvaraju probleme? Traži se trogodišnji razvojni investicijski plan a planirati 3 godine unaprijed u trgovini električnom energijom nije baš ni moguće po prirodi trgovine električnom energijom i ne znam kakvu vrijednost stvara ovakav jedan plan HERA-i. Drugo bi bilo recimo dokaz o vlasništvu ili pravu korištenja poslovnoga prostora. S obzirom da pravne osobe su registrirane one već poreznoj moraju dostaviti nekakav ugovor o zakupu i nije im jasno zašto dva puta moraju različitim institucijama davati dokaze da imaju jedan prostor u kojem djeluju. Na primjer za ostale dozvole poput one za opskrbu traže se dosta drugih uvjeta čija je opravdanost upitna npr. za dozvole za opskrbu električnom energijom traži se opis IT sustava i slično. E sada treća grupa tih prepreka koja je možda i najsnažnija a odnosi se i sami ste rekli da ćemo povući jednu poveznicu sa 2016. pa bih htjela malo i otići godinu naprijed, odnosno unatrag. Prema članku 4. Pravilnika o dozvolama za obavljanje energetskih djelatnosti i vođenju registra izdanih i oduzetih dozvola za obavljanje energetske djelatnosti. Znači omogućuje se firmama iz EU da posluju na našem, da posluju na području RH. One na svom području nemaju takve postupke birokratske za dobivanje licenci za svoje poslovanje. I mislim da je gospođa Taritaš već spomenula takve probleme recimo kod građevinara iz Norveške koji dolaze poslovati na naše područje. Mi sada imamo trenutno problem sa turističkim vodičima koji u Hrvatskoj imaju isto tako otežane procedure za obavljanje svoje djelatnosti a nedavno smo i raspravljali o tim nekakvim dozvolama za lovce odnosno dozvolama za nabavku oružja koje su u RH strože nego u drugim državama. Ali znači ovim člankom 4. njima se omogućuje poslovanje, oni su u jednom povlaštenom položaju. Vi ste spominjali Dansku, u Danskoj recimo je puno lakše se registrirati za obavljanje tih djelatnosti vezano sa električnom energijom, a znamo da u Republici Hrvatskoj posluju tri danske firme sa električnom energijom tako da bi trebali vidjeti kako ćemo deregulirati ovo tržište, kako ćemo omogućiti da naše tvrtke iz Republike Hrvatske budu u jednakom položaju. Tako da u završnom izvješću bih voljela da se osvrnete na taj moment ukoliko ga smatrate ozbiljnim, te kako bi u buduće korisnici shvaćali potrebe regulacije tržišta električne energije od strane HERA-e. Važno je da se u budućnosti aktivnosti HERA-e jasno definiraju u odnosu na HOPS, u odnosu HROTE i naročito u odnosu na burzu električne energije ne smije se nikako steći dojam da su HROTE i HOPS kvazi regulatori, a da je HERA jedan regulator nad regulatorima. Eto ga, to bi bilo to.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Dragici Roščić na ovoj raspravi. Sljedeći se za raspravu javio uvaženi kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Danas evo kad razgovaramo o Izvješću iz 2015. godine ne možemo se oteti dojmu da to izvješće možda i nije sada glavno u fokusu. Oko HERA-e je u proteklih godinu i nešto dana najviše rasprava je bilo između izvršne vlasti, Vlade i agencije na način da je i prethodna Vlada, znači sredinom 2016. godine htjela ići u razrješenje vodstva HERA-e, stavljati nove ljude. Nezadovoljstvo je kulminiralo dopisima gospodina Panenića. Sada vidimo da i gospodin Dobrović misli isto. Ali činjenica je da je od tada kada su prve takve stvari izašle na lice dana je prošlo godinu dana. Evo skoro godinu dana od šestog mjeseca prošle godine. Ništa se ne dešava. To vam pokazuje u biti da MOST odnosno Vlada HDZ-a i MOST-a ne kontroliraju situaciju, odnosno da ne znaju razriješiti problem za koji su oni sami konstatirali da je problem, mada po nekom viđenju možda problema i nema s obzirom da HERA obavlja svoj posao, da tržište energenata u Hrvatskoj funkcionira, da je regulirano, da se određene stvari odvijaju i da mi ne vidimo konkretno poteškoće svakodnevno vezano uz rad HERA-e. Znači, ja to ne vidim. Ja mogu slušati primjedbe gospodina Dobrovića i MOST-a da se neki pravilnici nisu donosili i onda efektno u medije plasirati i zbrajati godinama koliko se nešto zakasnilo. Ali ja vidim da stvari funkcioniraju što se tiče regulatorne agencije korektno. Sa druge strane isto tako vidim da je ovo povuci, potegni politika energetska Vlade. To se najviše vidi na cijenama energenata. Kada vidimo plinski problem koji se riješio na način da HEP mora kupovati plin po skupljoj cijeni nego što će ga prodavati i davati u distribuciju i na kraju građani RH će plaćati cijenu nešto višu nego što su plaćali do sada. Ali uvjeravam vas sve da ćemo sljedeće godine kada to bude odgovaralo vladajućoj koaliciji imati poskupljenje ono o kojem smo govorili prije dva, tri mjeseca. Onda više neće biti potrebe da se radi izbora prevaljuje trošak djelomično evo rekao je ovdje i gospodin iz HERA-e da su i okolnosti i smanjenje cijene distribucije doprinijeli do toga. Ali djelomično se prevalio trošak na HEP. Da je to tako i da neki ljudi se s time nisu slagali govori i to da uprava i Nadzorni odbor HEP-a su otezali sa potpisivanjem, odnosno nisu htjeli potpisati ugovor koji im je naložio da se potpiše očito Vlada, premijer Plenković ili ministar Marić koji je predsjednik Skupštine. I na kraju se to rješavalo u zadnjim sekundama mjeseca ožujka kako bi se mogla definirati cijena i kako bi se mogla provoditi ono obećanje o malom poskupljenju, odnosno gotovo ne poskupljenju cijene plina. I ono što najviše zabrinjava je poruka iz HEP-a da će se obračun i razlika u cijeni, odnosno koliko će HEP na kraju izaći iz tog posla i ugovora koje je potpisao ove godine sa INA-om da će se pozitivni rezultati ili negativni rezultati poslovanja sa plinom biti poznati tek na kraju ogrjevne sezone 2017./2018. godina. Znači, mi u ovom trenutku odnosno HEP ne zna koliko će izgubiti na tom plinu i koliko će to koštati u biti to javno poduzeće. Ali ono što znamo i na šta me sad evo još jednom podsjetio kolega Horvat je da smo pričali o tome da naš plin, naše bogatstvo kada smo pričali o Zakonu o tržištu plina MOL-u odnosno INA-i dopuštamo da prodaje po cijeloj Europi, odnosno tamo gdje može zaraditi više. Jako puno zemalja EU još uvijek regulira svoje tržište na način da ono šta imaju na teritoriju svoje zemlje, da zadržavaju u okviru svoje zemlje. Naša Vlada pod pritiskom MOL-a, Mađara, Europske komisije, ne znam koga se odlučila da novac i da omogući INA-i da zaradi više novca na našem bogatstvu koje još uvijek plaća premalo odnosno ono šta crpi šta vadi iz naše zemlje plaća kroz koncesijske naknade premalo. I to je problem i od toga se ne može pobjeći. I sa te strane volio bih da stručnjaci, ovdje možda ima i u Hrvatskom saboru da odgovore da li itko može sa sigurnošću reći koliko će HEP zaraditi ili izgubiti na 500 milijuna kubičnih metara plina koje je ugovorio sa INA-om. Ja govorim ono šta zdrava logika govori da će HEP izgubiti novac i da se ovdje prevalio trošak, jedan dio troška se prevalio na javno poduzeće i da je to ono što se ne bi trebalo raditi. Znači nitko nema pravo na način da prevaljuje trošak na javno poduzeće, na trgovačko društvo, preuzimati ja bih rekao političkim dekretom, odlukom i davati nalog javnom poduzeću da gubi novac. Vidjeli smo kako to završava i kako je to završilo u nekim slučajevima kada je HEP imao slične situacije sa Aluminijem iz Mostara. Nisam siguran da oni koji su donijeli ovakve odluke mogu sa sigurnošću dočekati 2018. i reći nismo napravili nikakvu štetu i neće biti nikakve sankcije za nas. To je njihova odluka, njihova briga, vidjet ćemo na kraju kako će to završiti. Ono šta se može napraviti u takvim situacijama, da država transparentno radi bi napravila, ukoliko je odlučila zaštititi one građane koji nemaju novaca iz socijalnog proračuna ljudima omogućava subvencija plaćanja određenog dijela računa. Zbog čega uslijed kretanja na tržištu, uslijed određenih nesposobnosti ministarstva ukoliko treba doći do povećanja cijena, zbog čega bi to plaćao HEP, a zbog čega se ta cijena ne bi realno odrazila na tržištu kakva je? Na žalost kažem, zbog toga što nemao efikasnu Vladu nemamo evo kada govorimo konkretno o Ministarstvu energetike, pa vidjeli smo sada apel i ministrice Žalac koliko novca je potencijalno ugroženo zbog slabog rada Ministarstva zaštite okoliša i prirode i energetike odnosno ne povlačenja sredstva, ne pripremanja projekata i svega onoga što slijedi iza toga. Meni se ovdje čini u cijeloj toj priči oko HERA-e danas smo slušali i o vjetroelektranama, o ovome, onome, meni se čini da se ovdje radi o jednom ne vještom pokušaju političkog pritiska i promjene vodstva HERA-e koji opet pokazuje koliko je umješna sadašnja vlast, da to ne uspijeva napraviti godinu i nešto dana, mada i sama tvrdi da u zakonodavstvima EU postoje rješenja ako treba promijeniti Zakon o HERA-i možemo to i napraviti pa onda mijenjati onako kako Vlada misli da bi trebalo biti. Ali godinu dana zbilja ne uspijevaju napraviti ništa i mi sada prigovaramo ljudima da li su pravilnik donijeli mjesec dana ranije ili kasnije i to je kao glavni argument zbog čega bi mi ovdje trebali ili ne bi trebali prihvatiti njihovo izvješće. Ja ću još jednom reći, u stvarnom životu ja nisam čuo niti jedan argument da se to osjeća ti problemi da se osjećaju na tržištu u provedbi projekata, u bilo čemu šta bi bilo realno ograničavajuće za ja bi rekao nas da damo nekome povjerenje ili da mu ne damo. Mada se isto tako ne slažem sa argumentacijom kada predstavnik HERA-e ovdje objašnjava da je Sabor donio neprovedive zakone pa da zato kasne. To se onda trebalo prije govoriti. To se ne može govoriti na kraju kada se kumulira problem nego se to onda mora upozoriti odmah na početku. Ako se neki zakon ne može provoditi onda se valjda u nekom mišljenju, u nekom javnom istupu može sugerirati da se to nije trebalo napraviti na taj način. Sada nakon što je prošlo dvije, tri godine to isto po meni nije argument koji bi se trebao potezati. Da rezimiram, ova cijela priča i bilo bi puno bolje umjesto ovakvih izvješća da raspravljamo o pravim problemima, a pravi problemi su tek pred nama, to je sigurno poskupljenje energenata u narednom periodu i to je problemi koji će se desiti HEP-u zbog ove političke odluke Vlade koja je zbog lokalnih izbora ove godine prebacila trošak plina na HEP odnosno iz jednog džepa u drugi džep. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marasu na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Darko Horvat. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa evo u svojoj raspravi kolega Maras koristio je jedan termin povuci-potegni politika. Dakle, ja prateći ono što se događa u energetskom sektoru u proteklih desetak godina jedine povuci-potegni politike koje se sjećam to su bila enormna povećanja energenata od 2012. pa do 2015. godine u tri iteracije pod izgovorom da je pred nama veliki energetski zunami, velike investicije u energetski sektor i pretvaranje RH u jedan energetski … I sada svjesni mi činjenice da smo u tim našim energetskim kompanijama koje su trebale zarolati taj energetski zunami i investicije u energetski sektor ustvari došli u situaciju da slijedom povećanja tarifnih stavki odnosno cijene energenata, akumuliramo u ta javna poduzeća enormne dobiti. Pa tako recimo u HEP-u slušamo da već nekoliko godina unatrag HEP polučuje dobit na razini dvije milijarde. Kolega Maras, jednog lijepog dana kada i po mojoj želji naš HEP izađe u regiju i počne poslovati i prodavati energente kućanstvima Mađarske, Slovenije, Italije i zarađuje na toj prodaji onda ću se složiti s time da je to normalno, da nam taj HEP ima dvije milijarde kuna dobiti. Ali u trenutku dok je isključiva zarada tog HEP-a vezana na hrvatskog poduzetnika i hrvatsko kućanstvo ne mogu se složiti s time da ubiremo tarifne stavke za investicije, a ustvari te onda tarifne stavke kumuliramo u čudne dobiti javnih poduzeća na prostoru RH.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Darku Horvatu. Odgovor uvaženi kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa povuci-potegni politika je se očitovala u tome i ja sam se referirao na to da ljudi nisu htjeli do zadnje sekunde ožujka mjeseca potpisat ugovor. Znači kada uprava neću potpisat HEP-a, kaže nadzorni odbor neću bez suglasnosti skupštine i onda ministar Marić u zadnjim sekundama ožujka dolazi i rješava problem. To je povuci potegni politika. Pa jel' su to zlonamjerni ljudi tamo? Ili možda nisu htjeli preuzeti odgovornost koju im je nametnuo, ne znamo da li još uvijek i kaznenu odgovornost koju im je nametnuo premijer Plenković. Pa je li vama normalno da HEP šalje priopćenje da će se rezultati poslovanja, da je nemoguće sada to procijeniti nego će se rezultati poslovanja sa plinom na osnovu potpisanog ugovora sada 30. ožujka vidjeti tek na kraju da li će biti uopće pozitivni, vidjeti tek na kraju ogrjevne sezone 2017, 2018. Pa kakvo je to planiranje? Kako netko u javnom poduzeću nama može reći da ne zna da li će izgubiti na tom plinu u narednih godinu i nešto dana. Kako? Zbog čega? Ja ću vam odmah reći zbog čega, zbog toga što znaju da će izgubiti. Zbog toga što znaju da će na tom poslu HEP izgubiti stotine milijuna kuna. I zbog toga su dali ovakvo uopćeno priopćenje, kao ne lažemo, ali na kraju poruka je vrlo jasna, iz lijevog u desni džep. Možda ne u ovom slučaju povuci potegni nego uzmi stavi politika. Uzmi iz lijevog, stavi u desni a na kraju opet to će platiti netko, u ovom slučaju opet građani kroz javno poduzeće i kroz možda neke druge troškove koji se u ovom trenutku još ni ne vide.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marasu na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Blaženko Boban.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Maras vi vrlo često u svojim raspravama, tako danas i u ovoj, imate dvije izreke, jedna je ne mogu se oteti dojmu i uglavnom tako počinje vaša rasprava a druga je pa neka građani ovo vide. Ja se također ne mogu oteti dojmu da vama puno teže pada uspjeh nekog drugog nego vlastiti neuspjeh i pa neka građani to vide i vjerujte mi to je karakteristika koju oni na taj način i percipiraju na izborima. A drugo ovo neka građani vide, u 4 godine vašeg mandata električna energija je poskupila jedno 12%, jednom 21%. To je 33% koliko me matematika služi. A ovdje vama se stvara problem oko tih i ne 1 nego 0,9%. I ne na cijelom području RH. Pa dajte malo konzistentnosti, dosljednosti i neka građani vide, neka građani vide da je za 4 godine električna energija poskupjela 33% a da je sada poskupljenje djelomično bilo na području RH plina 0,9%. I još jednom, mene dojam ne vara a vjerujte mi, dajte se koncentrirajte na vlastiti uspjeh a ne da vam teže pada tuđi uspjeh nego vlastiti neuspjeh. To će vam na izborima jako puno pomoći. Moj iskren savjet. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Blaženku Bobanu na replici. Odgovor uvaženi kolega Maras.
Hvala lijepo. Zbilja sam dirnut vašim dobronamjernim savjetima koje nažalost neću moći iskoristiti zato šta ja bih volio da mi kažete jedan jedini uspjeh koji se desio u proteklih 6 mjeseci. Što je uspjeh ove Vlade? Je li uspjeh to da smo najavili da ćemo kupiti INA-u da se o tome više ne govori? Je li uspjeh da ministri svaki drugi dan netko padne na testu sukoba interesa? Je li uspjeh da imate plagijatora u Vladi? Je li uspjeh da imate ministra koji je uzeo povlašteni kredit u Vladi? Je li uspjeh da imate ministra u Vladi koji je znao za sve podatke, financija Agrokora koji je propao u godinu dana otkada je on postao ministar? Recite, koji uspjeh, na čemu bih ja to vama trebao biti zavidan? Pa niti jedna Vlada nije imala ovakve probleme kakve vi imate u prvih 6 mjeseci i ovakve optužbe. Niti jednu Vladu. Ja se ne mogu sjetiti niti jedne Vlade koja je ovakve optužbe imala u prvih 6 mjeseci. Čak i Sanaderova Vlada. Čak i Sanaderova. Znate njegovog brata, tamo ste iz Solina, družili ste se, znate sve, obitelj fina, pristojna. Oni su imali Sanaderove Vlade su za ovu Vladu bile u tom smislu transparentne i uspješne a znamo kako su stvari završile. Objasnite mi koji uspjeh? Ja ne vidim ni jedna uspjeh, volio bih da vidim neki uspjeh, ali ga ne vidim. I nemam na čemu biti zavidan, samo vidim probleme. Svaki dan samo probleme vidim. Volio bih da nešto govorim ovdje pozitivno i da možemo se s nečim pohvaliti. Ali ako vi mislite da ovo što se dešava sada u Hrvatskoj da je uspjeh, onda bojim se da ćemo loše kao država završiti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marasu na odgovoru. Zamolio bih vas da se držite teme rasprave a ne opće prakse politike. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Htio bih reći da u ovoj raspravi, odnosno u raspravama je često sukob između HDZ-a i SDP-a. Međutim stvarni uzrok poskupljenja cijene plina je u tome što mi prodajemo plin Talijanima po 4 puta nižoj cijeni nego ga uvozimo od Rusa. Znači mi imamo situaciju da je INA sklopila štetan ugovor koji nam donosi enormnu štetu. Mi u Hrvatskoj proizvodimo 80% plina vlastitog. Trošak tog crpljenja plina je zanemariv u usporedbi sa njegovom cijenom koju plaćaju građani. I ono što bismo mi u Saboru trebali napraviti je da umjesto da se glođemo jedni protiv drugih da kažemo ajmo vidjeti kako ćemo prekinuti taj štetan ugovor ili kako ćemo zaribati Talijane. Ono da im dignemo rudnu rentu da im se to ne isplati pa da onda refundiramo, odnosno subvencioniramo cijenu plina u Hrvatskoj itd. Međutim, takva rješenja u Hrvatskoj na žalost ne postoje. Sve se svodi na politikantstvo i prepiranje, a u suštini obje Vlade i HDZ-ove i SDP-ove uvijek sukcesivno obje dižu zapravo cijene. Čak i HDZ-ova koja se recimo bunila protiv poskupljenja plina u doba SDP-a. Pa nije ju sada smanjila tu cijenu. jer da je HDZ vjerodostojna stranka onda bi rekli, evo mi smo bili protiv poskupljenja plina, sad ćemo smanjit za 20%, 30% koliko već. Međutim, loša politika se na žalost samo nastavlja. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru. Nije mi jasna replika na koji dio izlaganja ste dali repliku, ali evo dozvolio sam vam repliku i drago mi je da ovim malim korakom za vas, a velik za Hrvatski sabor vi apelirate i pozivate na prestanak prepucavanja da se više ne bavimo prošlošću jedni između drugih. Ali kolega Gordan Maras traži odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Pernar, problem poskupljenja je jedno i on može biti nekada i opravdan. Ali kada izdate nacionalni interes na način da omogućite da naš plin INA, odnosno Mađari prodaju skuplje sada u Italiji jer tamo pola plina i odlazi koje zajedno crpimo sa Talijanima iz Jadrana, a to će se sad dešavati. Znači, mi direktno s jedne strane premijer Plenković poručuje da hoće kupiti INA-u, sa druge strane im povećava vrijednost, odnosno povećava prihode i diže cijenu. Totalno nelogična je situacija. A od 28 zemalja u EU više od pola još uvijek ima regulirano tako da se plin koji se crpi u zemlji ne može prodavati na europskom tržištu. Zašto tu situaciju recimo neke velike zemlje mogu iskoristiti za sebe i odoljeti pritisku EU, a mi Hrvatska, premijer Plenković, Vlada HDZ-MOST smo kleknuli i podlegli pritisku Mađara, MOL-a, Bruxellesa i omogućili da naš plin, jeftini plin koji doduše nije baš u 80% ali skoro 60% zadovoljava potrebe hrvatskog tržišta sada recimo prodajemo u Italiju. A sa druge strane u pravu ste, uvozit ćemo skuplji plin izvana da nadoknadimo tu razliku. To je nelogično. Tu se neki interes krije. To bi trebalo provjeriti i vidjeti zašto to Vlada radi. Da li je to neka koncesija. Možda se premijer Plenković dogovorio sa Orbanom oko cijene INA-e vezano uz to, ali to treba reći. To treba jasno vidjeti zbog čega je naš interes da naše bogatstvo netko drugi crpi i na njemu zarađuje novac.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marasu na odgovoru na repliku. Prelazimo na sljedeću pojedinačnu raspravu. Javio se uvaženi kolega profesor Božo Ljubić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju, kolegice i kolege zastupnici. Nadam se da svojom raspravom neću izići iz okvira teme, ali ako i to bude ja računam na tolerantnost današnjeg predsjedatelja. Dakle, nije mi danas namjera govoriti o stručnim aspektima energetskog sektora u Hrvatskoj jer ima puno kompetentnijih od mene. Međutim, želim na par primjera zapravo progovoriti o reperkusijama energetskih projekata u Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini na susjedna područja. Dakle, jedne druge države i to ću to zapravo pokušati kroz dva primjera. Prvi primjer je, dakle Buško jezero odnosno Buško blato. Dakle, to je jezero koje se nalazi na teritorijama općina Tomislavgrad i Livno u Hercegbosanskoj županiji u BiH koje se proteže na nekih 56 kvadratnih kilometara. Zapremnina vode u tom jezeru je otprilike oko 780 milijuna kubnih metara i time po kapacitetu to je najveće umjetno jezero u Europi. Dakle, to jezero je napravljeno 1970. kada je to bio zajednički projekat i kada je temeljem vode iz tog jezera napravljena hidroelektrana Orlovac sa ukupnim, dakle godišnje, odnosno prosječnom godišnjom proizvodnjom otprilike 366 gigavat sati. A s obzirom da se vode iz ove hidroelektrane odvode dalje prema hidroelektranama Đale i Zakočac, to je dakle proizvodnja još u dvije elektrane iz ovoga jezera Buško blato. E sad, dakle općina Tomislavgrad i Livno su povratnička, odnosno izbjegličke općine i sigurno općine koje su financijski ugrožene. Hrvatska elektroprivreda je za korištenje ove vode do 2014. godine plaćala nekih 6 milijuna kuna. Od 2014. godine to je nekih 12 milijuna kuna prema onim podacima kojima ja raspolažem. Međutim, kada se pogledaju da tako kažem štete koje trpe ove dvije općine, zauzećem dakle mahom poljoprivrednog zemljišta nekadašnjega onda zapravo ova naknada po meni, a ne samo po meni, već po ljudima koji žive u tim općinama ni blizu ne odgovara onoj realnoj, dakle šteti. I procjena je stručnih institucija u Bosni i Hercegovini uključujući elektroprivredu Hrvatske zajednice Herceg Bosna kreću se negdje da bi ta realna neka naknada trebala biti otprilike dva puta veća nego što je ona sada, dok same općine smatraju da bi ona bila, trebala biti i veća. Zašto to kažem? Dakle, neka se nitko ovdje ne uvrijedi, ali u hrvatskoj javnosti kod poreznih obveznika postoji prilična osjetljivost, dakle na sredstva koja se izdvajaju iz hrvatskog proračuna za pomoć Hrvatima u Bosni i Hercegovini. Nisu u pravu. Dakle, hrvatski politički obveznici trebaju znati gdje ta sredstva idu i kako se troše. Dakle, radi se o sredstvima nekih 20 do 50 milijuna kuna, odnosno 20 milijuna kuna preko državnog ureda, ostalo preko ministarstava. Međutim, prema proračunu koji su meni moji dole servirali, dakle samo cijena struje koju proizvede hidroelektrana Orlovac prema prosječnoj sadašnjoj da tako kažem kalkulaciji, izračunu se kreće na godišnjoj razini otprilike sto milijuna kuna. Dakle nije meni ovdje cilj da na bilo koji način da tako kažem zaoštravam odnose Hrvata s dvije strane granice, međutim želim ovdje osvijestiti hrvatskoj javnosti nekoliko činjenica. Prvo, Hercegbosanska županija gdje se nalazi ovo jezero zauzima 25% teritorija Federacije BiH i proteže se u pojasu od Drvara pa sve do Općina Grude i Posušje u Zapadno hercegovačkoj općini, dakle županija koja čuva leđa Hrvatskoj i koja je leđa Hrvatskoj čuvala i za rata. I sada naravno u komunikaciji predstavnici općina, županija predstavnici Elektroprivrede hrvatske zajednice Hercegbosne HEP-a ovdje Hrvatskoj sigurno treba ući u razgovore i doći do jedne poštene naknade koja će omogućiti ljudima u tim općinama i u toj županiji ostanak na svojim ognjištima jer je to što sam više puta govorio u Saboru, strateški interes i RH. Dakle, drugo pitanje koje ovdje želim problematizirati, a koje se tiče prostora s obje strane granice, a radi se o slivu Neretve u južnom dijelu BiH odnosno Hercegovine i Hrvatske. Dakle radi se o području sliva rijeke Neretve koji se proteže na nekih 10 tisuća kilometara kvadratnih. Sliv je formiran na jednom vrlo hidrotehnički senzibilnom, osjetljivom prostoru i brojni hidrotehnički zahvati unutar ovoga slijeva imali su posljedice preraspodjele voda i što je dovelo do značajnih promjena u … sustav sliva doline Neretve sa reperkusijama i u BiH i Hrvatskoj. Novi zahvati koji se planiraju unutar tzv. gornjih horizonata pa i HE Ombla o kojoj se u Hrvatskoj već duže vremena govori moglo bi dodatno utjecati i na gospodarstvo i na biološko ekološke vrijednosti i pojedine gospodarske grane donje doline Neretve, priobalnog mora posebice Malostonskoga zaljeva u RH. Već su dosadašnji zahvati doveli do značajnih promjena, zasoljavanja rijeke Neretve uzvodno čak do Čapljine, što značajno ugrožava egzistenciju tisuća ljudi koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom u tom dijelu i o čemu treba voditi svakako računa. U isto vrijeme ugrožen je i Nacionalni park Hutovo blato, dakle jedan od najpoznatijih europskih rezervata ptica. Čini se da nadležne institucije RH nisu posvetile dovoljno pozornosti u pregovorima sa institucijama BiH kako na razini države tako na razini entiteta Republike Srpske i Federacije s obzirom na to da se debelo planiraju projekti u okviru entiteta Republike Srpske na izgradnju novih elektrana u tom području. Ja ću ovdje samo citirati nekoliko par stavaka okruglog stola koji je održan u organizaciji Sveučilišta u Zagrebu i HAZU koji je organiziran 2013. godine, a s obzirom da citiram ja ću pročitati. Dakle, „Točka 3. upravljanje i energetsko korištenje slivova Neretve i Trebišnjice nije sustavno koordinirano između elektroprivreda HEP i Elektroprivreda Hrvatske zajednice Hercegbosna i Elektroprivreda BiH i Elektroprivreda Republike Srpske te svaka elektroprivreda radi optimizirajuće vlastite proizvodne kapaciteta i ekonomsku korist ukazano je na potrebu izrade pogonskih pravilnika rada i korištenja voda sastavnica hidroenergetskog sustava u kojima bi bile uključene potrebe svih korisnika vode na slivovima vodoopskrba, navodnjavanje, obrana od poplava, ekologija. Potrebno je provesti novelaciju projektnih rješenja, mehanizama upravljanja, te provedbe do sada dogovorenih obveza svih sudionika koji koriste vode u slivu. Sukladno rezultatima novelacije potrebno je postaviti sustav mjerenja, a u njegovom planiranju i tumačenju mora sudjelovati i znanstvena zajednica. Točka 4. Istaknuta je važnost očuvanja prirodnih vrijednosti cijelog područja što je i garancija za dalji održivi razvoj poljoprivrede koji je osnovni izvor egzistencije stanovništva u Delti Neretve, dakle i područja Hrvatske i područja BiH pretežito nastanjeno Hrvatima, predloženo je formiranje parka prirode za cijelo područje Delte Neretve“. Dakle, na kraju da zaključim, kolegice i kolege zastupnici ne pripadam onom tipu zastupnika pa ni djelatnika koje nazivamo eko fundamentalistima ili profesionalnim NGO aktivistima, međutim treba biti svjestan da ulaganje u energetske projekte, a često se zapravo hidroenergetski projekti percipiraju kao manje rizični od elektrana na fosilna goriva ili nuklearnih elektrana, a zapravo reperkusije izgradnje ovakvih projekata mogu biti daleko pogubnije na bliža i udaljena područja u kojima se gradi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Ljubiću na ovoj raspravi u kojoj nas je izvijestio o stanju elektroenergetskog sektora u našoj drugoj domovini hrvatskog naroda. Imamo nekoliko replika, uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Ljubiću, spominjali ste Buško Blato i našu elektroprivredu koja izdvaja jako malo novaca iz toga prema Livnu i prema Tomislavgradu što smatram da ste vi tu u pravu i da taj dio svijeta gdje je pretežno hrvatski narod treba pomoći i tu nema dileme. Znamo svi skupa da je BiH da u BiH imamo najveći izvoz ali ću spomenuti isto tako da Hrvatska isto tako može povesti puno računa o poljoprivredi isto u Bosanskoj Posavini je na stotine tisuće hektara hrvatskog zemljišta kojoj se ne poklanja uopće pažnja, ali smatram i ovo da Hrvatska jako malo izdvaja za Hrvate u BiH koliku korist ima od BiH. I ovo ste dobro govorili i smatram da je to uredu i da bi Hrvatska prema BiH, prema Uredu za iseljene Hrvate, a posebno pitanje bosanskih Hrvata u Posavini gdje je najviše oštećeno da uložimo što više novaca i da Hrvatska pomogne tom dijelu svijeta da se vrati i da se obnovi. Toliko, hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Ljubić. Izvolite.
Zahvaljujem kolega Mišiću. Dakle naravno ja sam mogao navesti i druge primjere, fokusirao sam sa … [[Govornik se ne razumije.]] zapravo su jedan i drugi paradigmatični sa svog da tako kažem aspekta. Naravno, moj cilj je ovdje dakle da osvijestim potrebu interakcije i suradnje Hrvata sa druge strane granice da bi se razvijali ravnomjerno i da bi ostajali na svojim ognjištima. Ovo što ste sami rekli dakle, ja ću samo to kroz brojku iskazati. Dakle trgovinski suficit RH sa BiH na godišnjoj razini se kreće oko 4 milijarde kuna. Dakle ja znam da ta roba koja se prodaje u BiH je ne kupuju samo Hrvati. Ali vjerujte dakle da su Hrvati vjerojatno i kao politički predstavnici jer sam bio u toj ulozi najzaslužniji ali i kao potrošači što je to tako. I naravno onda zapravo ne bi trebalo biti pitanje da li su ova sredstva koja se izdvajaju za pomoć, znanstvenim, kulturnim, zdravstvenim ili ostalim institucijama opravdana. Ono što zapravo mi svi skupa trebamo spoznati da je ta suradnja strateški interes, nacionalni strateški interes a onda naravno strateški interes obadvije domovine Hrvata i BiH i Hrvatske. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Ljubiću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Gospodine Ljubić, slušao sam vaše izlaganje i gledao sam u vašem smjeru. I tada sam primijetio da jučer znači tijekom rasprave kada smo razgovarali o MOST-ovom prijedlogu da se evidentira zastupnike, oni su govorili o tobože tome kao da su oni za to da se zastupnici dolaze na svoja radna mjesta. Ja sada vidim ovdje nema niti jednog zastupnika MOST-a, znači niti jedan njihov zastupnik. I to mi se učinilo licemjernim i zapravo žalosnim da se u javnosti predstavljaju kao ljudi koji su revni i koji maltene tjeraju druge da dolaze a evo ja vidim vas iz HDZ-a ima dosta sada, njih niti jedan. Zašto je tome tako ja ne znam. Hvala.
Uvaženi kolega Pernar, već sam vam rekao jedanput, sada vam još jedanput ponavljam da molim vas držite se teme i nemojte se baviti politikom opće prakse, ne znam na što ste replicirali gospodinu Ljubiću u njegovom izlaganju tako da nema ni potrebe za nikakvim odgovorom gospodina Ljubića jer ste govorili o načelnim temama a niste uopće dodirnuli temu razgovora. Je li želite? Evo izvolite gospodine Ljubiću nadam se da … [[Govornik se ne razumije.]]
Dakle uvažavanje prema kolegi zastupniku evo nalaže da ustanem, dakle, naravno ne bih se htio uopće fokusirati na ovo što je uvaženi zastupnik rekao ali želim reći ono o čemu sam govorio jučer. Dakle ja pokušavam nastupati s pozicije onoga zbog čega sam ovdje. Dakle izabrao sam u ime Hrvata izvan RH i nastojim se što više držati tih tema, ostale stvari nastojim ne ulaziti dok mi moja samokontrola da tako kažem pomaže da ostanem na tome. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Boži Ljubiću na odgovoru. Prelazim ona sljedeću raspravu. Uvažena kolegica Ivana Ninčević-Lesandrić. Nema je, da, to nas je podsjetio gospodin Pernar da nema nikoga iz MOST-a. Prelazimo dalje.
Pa evo vidite gospodine, uvaženi predsjedavajući.
Gospodine Pernar, nisam vam dao riječ.
A ha.
Izvolite sjesti. Prelazimo na sljedeću pojedinačnu raspravu. Prijavio se uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite sada.
Hvala predsjedavajući. Pa vi ste rekli da nije bitno što zastupnika iz redova MOST-a uopće nema u Saboru ali vidite sada kada je njihov red za govor, kada ste iz prozvali, nema ih, znači ne sudjeluju, nema ih, absent. Međutim, da se vratimo na temu. Ključni problem koji mi danas imamo u Hrvatsko je katastrofalna energetska politika što se tiče toplinarskog sustava. Taj sustav po svojoj prirodi je takav da onemogućava pojedinačnim korisnicima znači toplinskog grijanja da se isključe iz sustava kolektivnog grijanja. Drugim riječima, čovjek koji živi u zgradi i želi se isključiti sa sustava toplane on to ne može učiniti bez suglasnosti svih ostalih stanara posebno što znači da je to u suštini nemoguće. U BiH koju smatramo nazadnom zemljom, tj. ajmo reći nazadnijom od nas, u BiH je to moguće. Znači u BiH vi možete reći ja se ne želim grijati preko toplane, imam neko svoje rješenje, ili neću se uopće grijati i ljudi se tamo mogu bez problema skinuti sa tog toplinskog sustava. Zašto je to kod nas nemoguće ja ne znam. A radi se o velikom problemu iz više razloga. Imate situaciju npr. u, znači usluge toplane se koriste maksimalno recimo 4 mjeseca u godini. I sad što se događa? Vi morate održavanje tog cijelog glomaznog sustava koji gubi golemu količinu energije plaćati cijelu godinu, cijelu godinu. Što znači da računi za toplinu dolaze bez obzira što uopće toplana u suštini ne radi ono što je njena uloga, znači ne grije kućanstva, ne daje im toplinu u tom smislu. I taj jedan čudan sustav ja bih rekao vodi nas velikim troškovima tog grijanja. I sad, što se događa? Uvođenjem tih razdjelnika ništa nije riješen. Ono što se događa je sljedeće, kada vi razdjelnik potpuno ugasite recimo, tj. stavite da uopće toplinu stan ne prima vi ćete svejedno morati plaćati barem 50% od ukupnog računa. Zašto? Zato jer je potrošena toplina samo dio u računu. Znači račun je puno veći. I još bih jednu stvar htio navesti. Vi recimo po zimi možete otići na mjesec dana iz svojeg stana. Vas u stanu nema, vi svejedno morate plaćati grijanje iako uopće nema potrebe za grijanjem. Pogledajte recimo u Vukovaru se griju bespotrebno iako su prazni. Zašto? Iz jednog jednostavnog razloga zato jer ih vlasnici ne mogu isključit sa sustava toplinarstva. Taj problem je zapravo posljedica toga što država odnosno regulatorna agencija ne želi dozvoliti pojedinačnim korisnicima da zapravo biraju kako će se grijati, odnosno da se isključe iz sustava centralnog grijanja. Umjesto toga uvelo se rješenje koje to zapravo nije, a to rješenje je ova priča s tim razdjelnicima čija ugradnja je obvezna, a koju uštedu ne donosi. Pogledajte koliki su računi za grijanje u Rijeci preko toplane tko se grije. U Rijeci su ljudi očajni, također se žele skinut sa te toplane. Ne dozvoljava im se. U Karlovcu žele se skinut sa toplane, ne dozvoljava im se. Zašto? Zato jer iza tih toplana se nalazi lobi. I sad čega se sjećam? Sjećam se kad sam bio u Sisku tad je bila predsjednička kampanja mojeg kolege Ivana Vilibora Sinčića. Bili smo u posjeti jednoj ženi kojoj je prijetila deložacija. Zašto? Zato jer nije mogla plaćati HEP-u račune za grijanje i HEP Toplinarstvo je stavilo njen stan na dražbu, zbog duga za grijanje. I sad što se događa? Jedan umirovljenik koji ima mirovinu 1500 kuna njemu grijanje dođe 600 kuna, on to nema od kuda platiti. A radije će recimo isključit tu uslugu grijanja nego bit deložiran. Međutim, njemu je ta mogućnost oduzeta da se isključi. On se mora grijati iako ne želi. I u konačnici da taj slučaj nije bio medijski popraćen, vjerojatno bi i bila ta osoba u konačnici ovršena, odnosno iseljena iz stana. Na žalost vidimo da i HDZ ali i SDP u ovom segmentu zajedno služe toplinarskom lobiu, odnosno da se Vlade i vladajuće stranke mijenjaju, a da politika spram tog toplinarskog sustava se ne mijenja, ostaje ista, ima kontinuitet. I oni koji najviše gube od te politike su građani, građani koji su lišeni prava zapravo na izbor i time država pokazuje da zapravo nema slobode u našoj zemlji. Vi kao potrošač ne možete birat hoćete li se grijati recimo na struju ta četiri mjeseca u godini, hoćete li si ugraditi ne znam peć na kruta goriva ili bilo koji drugi alternativni izvor. Ili se možda uopće nećete grijati i možda nećete ni bit u tom stanu. Tjera se ljude znači od strane HERA-e, odnosno HERA ne dozvoljava slobodu građanima. To krucijalno pitanje ova Vlada ne želi riješiti i ono što me čudi je to što građani na izborima podržavaju tu politiku i nisu svjesni toga da razlog zašto su u takvoj poziciji da se ne mogu odcijepat sa tog kolektivnog sustava grijanja je isključivo u tome što interesni toplinarski lobij ima toliku moć da zapravo upravlja politikom Vlade ne u interesu krajnjeg potrošača, nego u interesu tih toplinarskih, toplana, u interesu toplana. Jel' to Energo Rijeka, jel' to HEP Toplinarstvo ili netko drugi, treći, peti. Mi ovdje možemo čuti odnosno što možemo čuti. Možemo čut sve ono što nije krucijalno. Ali evo, gospodin iz HERA-e nije htio govoriti o tom problemu, nije ga htio ni spomenuti. Vi možete u Hrvatskoj birati kojeg ćete recimo distributera struje imati, to možete birati. Možete birati distributera struje tko će vam, odnosno od koga ćete kupovati struju. Ali kako ćete se grijati, e to ne možete izabrati. Kakva je to sloboda? Znači da potrošači u Hrvatskoj su zapravo lišeni prava izbora zato jer država misli da ono što je za njih jeftinije nije ono što je za njih bolje, odnosno država ih smatra glupima, država smatra vi niste sposobni mislit za sebe, država misli umjesto vas. Međutim, očito je da ta pod navodnicima lažna briga države za potrošače zapravo nije briga za njih, nego briga za velike sustave koji donose gubitke. I ono što je još najgore od svega čak i kad netko ne plaća recimo HEP Toplinarstvo, ne plaća svoj račun, logika stvari bi bila da HEP Toplinarstvo vidi, o.k. Pero Perić ne plaća grijanje, isključit ćemo ga sa sustava grijanja kao što se recimo iskapča ljudima telefon, struja, voda. Znači sve druge usluge se iskapčaju, e Toplinarstvo se ne iskapča i nastavlja se slat ljudima račun. A možda ljudi ne samo da ne plaćaju nego ni ne žele grijanje, ali ne. Jednostavno se ide u nabijanje troškova sa konačnim ciljem maksimizacije troška za konačne korisnike te energije htjeli oni to biti ili ne. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Gospodine Pernar, sve ovo što ste rekli vi ste u potpunosti u pravu. Mi ove građane u našoj državi doslovno varamo. HERA se ne pridržava zakona, europskog zakona ako bi građanin odrezao instalaciju u svome stanu koji je legalno kupio i on je vlasnik toga stana, on mora plaćati snagu čitave godine toj istoj grupaciji ljudi koja pljačka ove naše građane. To je sramota, da vi ne možete dobijete suglasnost građana u zgradi da odrežete se iz instalacija iz sustava grijanja i ponovo morate plaćati snagu tom istom distributeru plina. Pitate ga zašto plaćam, kada kažete da skloni njihove instalacije iz vašeg stana, on kaže to nisu moje instalacije. A ja mogu naplatiti vama, nisu moje instalacije. Druga stvar, šta se još žalosnije dešava, da sudovi pojedini presuđuju u njihovu korist, a ne u korist građana. Pojedinci u korist građana, a 90% u korist tih istih sustava. Zašto se HERA nema zakon, europski zakon, nema ga zato što nije interes jel je bio interes pojedinaca i određenih grupacija koji koriste naše građane. Vi kupite stan i odete tri godine negdje, na vaš stan je ovrha jer niste plaćali snagu u tome snagu gdje ste kupili sa grijanjem. Vi ga možete odrezati, možete poizbacivati ali vi ćete gospodi platiti jel ta gospodina što su rekli Srbi, lezi ljebe da te jedem. Nećemo raditi ali ćemo dobijat novac. Pa dokle ćemo u ovoj državi pljačkat ove naše građane, to je čista pljačka građana Hrvatske. Ako ja u svom stanu neću grijanje održem ga tada ga ne moram ni platiti. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Pa kolega Mišić, pogledajte koliko mi imamo šizofrenu, suludu situaciju u našoj zemlji. Često puta mediji govore Penar je luđak, Pernar je klaun, Pernar je cirkusant itd. ja kažem o.k. evo nazovite mi svim imenima kojima hoćete. Međutim objasnite mi logiku iza politike energetske recimo u Vukovaru, gdje imate dosta praznih stanova po zgradama u kojima nitko ne živi. Neki su i u državnom vlasništvu, država ih recimo nema potrebe nikome oni ne trebaju. I šta se događa? Ti se stanovi se griju. Zbog čega se griju? Griju se zato jer se njihovi vlasnici ne mogu od njih odspojiti, ne mogu se odstpojiti od sustava kolektivnog grijanja. I što se događa? Dolazi do toga, budući da ne koriste uslugu građani niti ne plaćaju nju jer znaju da ih se ne može odspojiti niti s te usluge. I što se u konačnici događa? Događa se to da propada toplinarsko poduzeće u Vukovaru i da ga onda država mora sanirati njegove gubitke. A zašto? Zato jer država nije htjela dozvoliti da se grije onaj preko toplinskog sustava ko želi i ko hoće to platiti. I onda tu cijenu ne plaćanja te toplane, na kraju snose građani. I to plaćaju bez obzira imali razdjelnike i oni bili na nuli i moraju plaćati to grijanje 365 dana u godini, kao što se zove stranka Milana Bandića, a ne recimo samo četiri mjeseca. I o.k. Pernar je lud jer ukazuje na tu nepravilnost, a kolege iz HDZ-a i SDP-a su mudre i pametne koje misle očito da je tako najbolje. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na ovom odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Primijetili ste gospodine Pernar da kolega iz MOST-a uopće nema u sabornici nakon jučerašnjeg prijedloga gdje će se sankcionirati oni koji ne rade odnosno ne dolaze i to je zbilja nelogično. Ali jedna nelogičnost je puno veća koja se ovdje evo dešava i u biti koliko se pokazuje da se o nebitnim stvarima raspravlja kao što je ovo izvješće i da li je netko zakasnio mjesec, dva sa nekim pravilnikom i kako će se koja stranka prema tome postaviti, hodaju ko po jajima. Evo sada smo dobili zaključak Kluba zastupnika HDZ-a da neće prihvatiti nego će primiti na znanje jer se boje vjerojatno šta ovi iz MOST-a žele odbiti pa da ih ne naljute samo primili na znanje. I o tome mi ovdje raspravljamo u Hrvatskom saboru umjesto o problemima kako da pomognemo ljudima, kako da im cijene energenata bude manje nego se mi bavimo odnosima unutar vladajuće koalicije odnosno formulacijom zaključka. I to je bitno da hrvatski građani također čuju. Puno važnije je ljudima iz HDZ-a i MOST-a kakva će biti formulacija zaključka da jedni druge ne naljute nego da li će biti cijena energije struje i plina veća ili niža. Znači ovo njima više vrijedi nego poskupljenje plina 20%, da li će se primiti na znanje ili će se odbiti jer MOST želi promjenu u HERA-i, a HDZ očito ne zna kako da im kaže ne može pa onda primaju na znanje i čekaju da se stvari same od sebe riješe. I to je nešto što naši ljudi također moraju znati. Znači nefunkcioniranje Vlade se pokazuje ni na ovakvim banalnim situacijama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marasu na replici. Odgovor uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Gospodine Maras, kada sam bio u Vukovaru u vili Vanda u vlasništvu obitelji Josić iznenadio sam se kako oni griju cijeli objekt sa jako malo novaca. A u čemu se krije tajna? Tajna se krije u tome što kako se ide u dubinu zemlje tako temperatura sa većom dubinom raste i kaže mi koristimo geotermalnu energiju. I onda šta se događa? Oni zapravo zagriju vodu za grijanje svog objekta bez ulaganja energije, jednostavno je samo sprovedu u dubinu, u dubini se zagrije i vrate ju nazad k sebi i na taj način vodu samo dogrijavaju. Znači umjesto da dižu temperaturu vode za recimo 20 stupnjeva dižu samo za 10 i efektivno presijeku za prepolove recimo trošak grijanja, odnosno utrošene energije za grijanje tople vode. Takva rješenja hrvatske toplane ne koriste, ne koriste. Jednostavno živimo u sustavu naslijeđenom iz socijalizma koji je baziran na prisili, na tehnologijama iz prošlog stoljeća i još se pri tome građane prisiljava da koriste to. Ja ne znam kako ova država misli ići naprijed s takvim načinom razmišljanja. Možda sam ja nazadan a možda ste vi svi pametni u HDZ-u i SDP-u. Vjerojatno, javnost tako misli, 90% građana vas podržava. I O.K., neka nastavimo živjeti ovako kako živimo, skupa sa reformistima iz MOST-a kojih nema a od njihovih reformi isto nema ni R. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na odgovoru. Prelazimo na sljedeću pojedinačnu raspravu. Prijavila se uvažena kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović. … [[Upadica se ne čuje.]] Žao mi je ali niste. … [[Upadica se ne čuje.]] Javili ste se? Za repliku se javio uvaženi kolega Božo Ljubić. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Moja replika je bila potaknuta tijelom rasprave kolege Pernara jer je on u jednom dijelu svoje rasprave konotirao BiH kao nazadnu zemlju. Dakle ja sam uvjeren da nije ništa loše mislio niti na bilo koji način uvrijediti dakle građane BiH, samo želim reći dakle kao čovjek koji dolazi iz BiH-a. BiH je zemlja krasnih krajolika, BiH je zemlja dakle talentiranih ljudi. Dvojca hrvatskih nobelovaca od trojce potječu iz BiH, jedan iz Travnika Ivo Andrić, drugi iz Sarajeva, Prelog, Vladimir Prelog. Dakle da ne govorim o sportašima, o glazbenicima, o dobitnicima Oskara o, itd., itd. Međutim, BiH je nedovršena država. I tu BiH i ljudi BiH su najmanje krivi jer su bili najprije žrtva brutalne agresije a onda žrtva državnog uređenja koje je skrojeno van BiH. I stoga dakle BiH ima problema sa mnogim stvarima koje Hrvatska riješila. I zapravo i naša uloga ovdje u Saboru i moja da tako kažem zajedno s vama je da se BiH pomogne usvojiti europske standarde da se zajedno sa Hrvatskom priključi zajednici dakle europskih država, odnosno EU. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Ljubiću na replici. I odgovor uvaženi kolega Pernar.
Hvala. Uvaženi kolega Ljubić, nisam mislio na zadnja u nekom nacionalnom smislu ili bilo kakvom nego isključivo tehnološkom, kao što je i Hrvatska recimo nazadnija od Austrije na primjer. Na to sam mislio, znači što se tiče toga. Htio bih vam pročitati nešto. Potencijal geotermalne energije je ogroman, ima je 50 tisuća puta više od sve energije koja se može dobiti iz nafte i plina širom svijeta. Geotermalni resursi nalaze se u širokom spektru dubina. Imate, evo znači članak na wikipediji to su javno dostupne informacije. Znači geotermalna energija je 50 tisuća puta ima veću kako bih rekao, veći potencijal od zajedno nafte i plina. Međutim, iako je ima 50 tisuća puta više, iako je u suštini besplatna treba samo tehnologiju napraviti da je se iskoristi. Mi u Hrvatskoj koristimo te geotermalne energije 0 ili blizu 0. Eto. A cijenu te pogrešne politike energetske plaćaju građani. A regulatorna agencija ne čini ama baš ništa da bi ili nešto promijenila ili potaknula promjene u bilo kojem smislu. Oni su došli ovdje samo kao jedan birokrat koji kaže evo takvo je stanje, stojimo tako i tako i to je to. Vi recimo u Finskom parlamentu imate odbor u parlamentu z budućnost, odbor za budućnost. Kako ćemo imati nove tehnologije? Mi u Hrvatskoj se bavimo odborima na prošlost i ovim istražnim komisijama koje iskapaju stvari stare 60, 70 godina. Žalosno. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na odgovoru. I još jednom moja isprika uvaženom kolegi Ljubiću zato što nisam evidentirao za repliku. Hvala. Prelazimo na sljedeću pojedinačnu raspravu. Uvažena kolegica Irena Petrijevčanin Vukasnović. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani predstavniku HERA-e. Evo s jedne strane možda i kao rezime ne zato što sam zadnja nego zato što volim sveobuhvatni pristup. S jedne strane dakle Izvješće HERA-e za 2015. i ne bih se složila da je HERA samo statističar i da samo slijepo promatra i da ništa ne radi ali evidentno je da postoji cijeli niz pritužbi zapravo na rad ove regulatorne agencije. I tu smo čuli o predstavnika MOST-a kojeg sada nažalost nema u sabornici. Ne samo zato da nisu doneseni na vrijeme podzakonski akti nego i neke druge pritužbe koje svakako treba razmotriti i treba vidjeti koliko su opravdane, koje jesu, koje nisu. A s druge strane vidimo da osim izvješća HERA-e je tu otvoreni i cijeli drugi niz, cijeli ja bih rekla set problema generalno oko energetskog sektora i ta su pitanja također vrlo legitimna i ta je problematika također vrlo, vrlo bitna. I bila je spomenuta Strategija energetskog razvitka koja je donesena kao dokument. Čuli smo od kolege koji je u ovoj materiji puno više da je zapravo a idemo kolokvijalno reći nije do kraja provedena u praksi jer je u praksi zaživjelo nešto drugo. Naravno da su politike uvijek djelomično i odgovorne. Imamo 5 različitih energetskih sektora od plina, nafte, obnovljivih izvora. I naravno da bi se danas dalo i inače je tema energetika jako bitna i krucijalna ne samo zato što je za državu bitna u smislu novca nego je ona i nacionalno blago i o svakom bi se dalo pojedinačno raspravljati, ali naravno da nemamo vremena. I zato bi ja kao rezime postavila pitanje budući da je izvješće HERA-e same neovisnosti regulatornih agencija općenito neovisnih regulatornih tijela naravno i HERA-e i to nije nebitno pitanje već je to iznimno bitno pitanje. Znamo da država ima 92 neovisna regulatora. Možemo reći da je to puno, ali znamo kako je došlo do tih regulatora. A znamo da u ministarstvima postoji 128 uprava što bi se dalo ljudski reći, dakle ne profesionalnim nego kolokvijalnim rječnikom da se poslovi negdje i preklapaju. I evo primjera. Svi ti neovisni regulatori, dakle su osnovani po zakonima. Negdje od 2000. je to krenulo po preporukama EU. Međutim, pri upisu u sudski registar ako gledamo te neovisne regulatore vidimo da postoje stvarno drastične neujednačenosti njihovih pravnih oblika. Kad kažem drastične neujednačenosti prije svega mislim na te pravne oblike. Na primjer imamo HANFA-u. HANFA je u tom sudskom registru navedena kao samostalna pravna osoba sa javnim ovlastima. Suprotno tome recimo imamo Agenciju za sigurnost željezničkog prometa i regulaciju tržišta željezničkih usluga koja je samo samostalna i neovisna ustanova, a dok je Hrvatska agencija za mrežne djelatnosti neovisna i neprofitna pravna osoba sa javnim ovlastima. Kako je neprofitna o tom, po tom. Ona je upisana kao neprofitna, ali kao takva formalno neprofitna ona raspolaže sa ogromnim novcem u praksi. I je li evidentno, možda sada nije, ali iz daljnje rasprave će bit vidljivo da je taj pojam neovisnosti zapravo diskutabilan iz nekoliko razloga. Sve agencije pa uključujući i HERA-u, dakle rekla sam su negdje od 2000. osnivane, neke su 2002., treće, elektronički mediji mislim 2004. Dakle i sve su neovisne prema preporukama EU, ali nije bilo sustavne pripreme za njihovo da tako kažemo ukalupljivanje i u opći poredak, a i u pravni poredak Hrvatske. I opet moramo a bovo govoriti, jer ne govorimo o posljedicama bez da govorimo o uzrocima problema. I onda su te agencije formalno izdvojene iz sustava državne uprave i dakle one sada rade po principu da, pa uključujući i tu agenciju, dakle da trebaju objedinjavati tri funkcije regulatornu funkciju, izvršnu i sudbenu. To je neadekvatno. Za neke agencije nije slučaj sa ovom agencijom, ali neke druge, čak se nije ni znalo dok ih mediji nisu apostrofirali njihove adrese u Zagrebu. I podsjetit ću na onaj slučaj koji ilustrira stanje sa agencijama iz 2012. koji se tiče HERA-e kada je HERA bez konzultacija sa tadašnjim ako se ne varam Ministarstvom gospodarstva, je bio je to slučaj, ali i bez konzultacija sa Vladom donijela odluku o poskupljenju grijanja. I tad se sjećam, gledala sam sjednicu Sabora je bilo rečeno da je HERA neovisna. Ali je jednoglasno prihvaćena jedna konstatacija u Saboru ovdje, da neovisnost ne znači da netko je izvan sustava, odnosno da može radit što hoće. I sad se postavlja legitimno pitanje, dakle može li regulator u nekim odlukama biti neovisan, zaista u punom smislu te riječi ako znamo što je definicija neovisnosti i tako se ponašati, a u drugim situacijama i u drugim odlukama zapravo ne bit neovisan i kazat da je legislativa takva da on nije neovisan. Dakle, to je meni kontradiktorno u samoj suštini, ne samo meni, nego postoji neka tumačenja neki koji su puno upućeniji od mene. A pitanje realizacije štete počinjene od strane neovisnih regulatora je krajnje upitno također jedno od pitanja kad govorimo sveobuhvatno, onda moram i to spomenut. Zašto? Jer se u članku 66. Zakona o upravnim sporovima, a znam da je taj zakon meritoran kad se tiče ove agencije navodi da žalba podnesena protiv presude, tiče se regulatorne agencije ne odgađa izvršenje pobijane presude. I sad s obzirom na trodiobu vlasti da nekako zaključim, dakle na zakonodavnu Sabor, izvršnu i sudbenu mora se postavit pitanje. Meni je to pitanje i više nego potrebno, ono je stvarno logično i bitno je. Pa po kojoj zakonskoj a kamoli ustavnoj osnovi postoji mogućnost za delegiranje zakonodavne, izvršne i sudbene vlasti na neovisne regulatore, a to je sad u praksi. Mislim da me ne može nitko u ovome pobiti jer zaista su to činjenice. I na kraju dakle treba generalno bilo bi dobro zapravo opet sveobuhvatan pristup razmotriti redefiniranje sustava neovisnih regulatora, a imamo ih rekla sam koliko? 92 ako se ne varam. Barem iz nekoliko razloga koje sam navela, a još je više razloga. Jer sada neovisni regulatori, dakle obavljaju i zakonodavnu i upravnu ovlast. Možemo polemizirati jel' to ispravno samostalno određuju tarife za svoje usluge koje korisnici obavezno moraju koristiti. Neki će prigovoriti da neovisni regulatori sami sebi određuju i plaće djelatnika koje su višestruko veće od plaća u državnoj upravi i to je pitanje, ali po meni možda nije ovdje meritorno. A jedno od pitanja koje sam otvorila je svakako je li adekvatno da jedina zaštita od pokretanja upravnih sporova, da je jedina zaštita zapravo pokretanje upravnih sporova a čuli smo kako to završava. Mislim da je, da rezimiram svakako redefiniranje općenito ovog sustava neovisnih regulatora kojih smo zapravo na poticaju EU uveli bez one opće pripreme. Svakako potrebno u neko dogledno vrijeme, ali evo to je moje osobno mišljenje. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Ireni Petrijevčanin-Vukasnović na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Irena, vi ste u svojoj raspravi spomenuli ulogu regulatora i ja se s vama apsolutno slažem da pojedini regulatori ne bi rekao zloupotrebljavaju nego koriste poziciju neovisnosti i možda u određenim situacijama se ponašaju u ne skladu sa situacijom koja je u Hrvatskoj. Imali smo jako puno rasprava ovdje i oko HNB-a i oko drugih regulatornih agencija HAKOM-a znači non stop se javljaju neki problemi, plaće, prostori, neadekvatnost korištenja sredstava, revizija, ne revizija i to je činjenica i jedan problem koji se treba rješavati, ali činjenica je također da neovisnost proizlazi upravo iz toga da ljudi mogu raditi u cijelom segmentu samostalno. Znači da ne možete ako je neko regulator i trebao biti neovisan i od države i od subjekata tržišta kojeg regulira, ne možete onda njega pritiskati iz godine u godinu i smanjivati jer onda nije neovisan, onda ga država može razriješiti. Tako da možda ne bi bilo loše napraviti jedan poseban zakon koji će regulirati ove opće uvjete djelovanja unutar regulatornih agencija što se tiče plaća, kao što imamo plaće o službenicima da se naprave plaće koje bi obuhvaćale razrede unutar tih agencija, da nam se ne desi situacija kao primjerice u HNB-u gdje ljudi imaju plaće duplo veće nekada i od ministara u Vladi, da ne kažem troškove koji su kako bi rekli van svake kontrole i da se onda iščuđavamo koliko su putovali i na koji način, gdje su sve bili itd. Evo čitali smo o Agenciji za osiguranje štednih uloga, gospođa je bila na putovanju u egzotičnim zemljama za koje uopće čovjek ne može ni shvatiti zašto je tamo putovala. Znači da se napravi određeni regulatorni mehanizam, ali da se opet ne ugrozi neovisnost tih agencija odnosno institucija.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marasu. Odgovor uvažena kolegica Irena Petrijevčanin-Vukasnović. Izvolite.
Ja se slažem samo da ne bude pogrešno shvaćeno. Nipošto nisam za nikakvo ukidanje neovisnosti nego upravo za izjednačavanje, ali ne u smislu da se sravni sve pa su svi jednaki jer ne mogu biti svi jednaki, nego kada se kaže potpuna neovisnost onda je to zaista potpuna neovisnost, a ne da je negdje neprofitna organizacija sa javnim ovlastima, a da ostvaruje enormne prihode i da je neovisna u onim odlukama koje njoj odgovaraju i njenim čelnicima, a oni gdje ne odgovara tu se skrije pod političku kabanicu i kaže tu nismo neovisni, naravno ne direktno nego indirektno. Nisam za jednodimenzionalni pristup nego sam zato da se uvede reda, a naravno da kronično nedostaje reda jer puno toga se radilo ad hoc i naglo i preko noći pa smo zapravo trpimo sada svi posljedice tih uzroka da tako kažem.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Petrijevčanin-Vuksanović na odgovoru. U ime podnositelja za raspravu se javio uvaženi predsjednik Uprave HERA-e gospodin Tomislav Jureković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Pa s obzirom da je ovo bio dugi dan ja ću pokušati ne biti predug. Ima ovdje cijeli niz pitanja koja su postavljena tokom ovih par sati i mislim da je praktički nemoguće na sva od njih odgovoriti. Ja ću probati nekakvu rekapitulaciju ovoga svega napraviti sa svoje strane, ali možda upravo poštovanoj gospođi zastupnici koja je bila zadnja na neki način je prirodan put od kud treba krenuti. I premda sam ja pomalo začuđen sa brojkom, ja nisam uvjeren da je to brojka regulatora, možda je to brojka agencija, ali ne vjerujem da ih može biti toliko. Naime, po onome kako ja sam samo strojarski inženjer, ali onako kako meni pravnici tumače, autohtonih regulatora onih koji su usađeni i u europsko pravo pa i transponirani u hrvatsko pravo ima manje od deset od kojih se otprilike četiri tumače baš pravim regulatorima, no dozvoljavam uistinu da je to predmet rasprave i pozvao bih da u razgovorima o takvim stvarima u svakom slučaju sudjeluju i ne samo saborski zastupnici nego i involvirane agencije. Mi kao regulatorna agencija za energiju smo zapisani u europskoj direktivi u dijelu trećega paketa u odgovarajućim pozicijama i na području unutrašnjeg tržišta za plin i električnu energiju i tamo su postavljene osnovne propozicije kakvo tijelo za regulaciju energetskih djelatnosti mora imati svaka država EU, koje su njezine obveze i koje su njezina prava. Dakle neovisnost kao apsolutna pretpostavaka i smisao postojanja takvih organizama s druge strane vage ima accountability dakle sustav na koji način se polažu računi i kome se polažu računi. U načelu to su državni parlamenti. Dakle neovisnost je od sudionika tržišta i izvršne vlasti, a odgovornost je prema parlamentu, parlamentarnim odborima i općenito parlamentarnom organizmu. Mi nemamo zakonodavnu vlast, ako donošenje određenih dokumenta sa podzakonskom snagom kao što su metodologije ne tumačimo zakonodavnom snagom. Mi nemamo niti sudsku snagu. Mi imamo pravo predlaganja prekršajnih postupaka, ali to je najdalje što idemo, tako da u nekim korekcijama zakona mi čak da bi se i uskladili sa europskim propisima bismo i morali imati nešto čvršće propise. Mi imamo određene okvir u smislu kazni. Međutim regulacije u energetici, a možda i sve regulacije su nešto na pola puta između tehnike, znanosti i umjetnosti. To znači da prvenstveno zdravi razum i nekakav osjećaj za ono što je provedivo dirigiraju naše upravljanje. Uistinu postoje klauzule u hrvatskom zakonodavstvu koje regulatoru daju primjerice pravo da ukoliko procijeni da određeni energetski subjekt, primjerice ugrožava neovisnost, opstruira promjenu opskrbljivača, ne daje plan na vrijeme, da mu opali kaznu od 10% godišnjeg prihoda. Zamislite da jedan neovisni regulator kazni jednog velikog igrača na hrvatskom tržištu sa 10% godišnjeg prihoda i utjera ga u crveno. Dakle dijalog, strpljenje i razum koji ponekad traže i enorman broj kontakata, sastanaka, vremena pa ponekad i kašnjenja je osnovni alat. Alat je jednako tako i uvjetovanje određenih suglasnosti da ti dokumenti budu provedivi, da budu upotrjebljivi i da se od njih kasnije nešto može napraviti. To je dio odgovora na onih 27 godina. Živimo u okruženju, u energetici u kojoj se od 2013. godine paradigma potpuno promijenila. Dakle to je promjena bez presedana. U ovu se branšu uvelo toliko novih pravila. Pokušava se istovremeno počistiti stare grijehe, uskladiti se sa aktualnim propisima a europsko okruženje se mijenja takvim tempom da je samo uloviti a kamoli to inkorporirati u hrvatska pravila priličan izazov. Prema tome, ovo je svakako tema kako će izgledati budućnost regulatornih tijela o kojima bi trebalo razgovarati. I ja kao i svaki puta tokom, meni se čini da je ovo 4.-ti puta da se obraćam Saboru, pozivam Sabor i pozivam saborske odbore da stvorimo mogućnost dijaloga, odnosno da smo otvoreni interesima i mimo ovog godišnjeg izvještaja. Postoji pravo zapisano u zakonu od strane Sabora i nekih drugih tijela da postavi bilo koje pitanje ili bilo koju temu za bilo koji forum ili način dijaloga tokom godine. Prekasno je i nespretno je imati jednom godišnje priliku za dijalog između regulatora i tijela koje mu podnosi, prema kojem ima odgovornost. Tako da je kažem stvarno plediram da se možda stvore načini kako da taj dijalog kvalitetnije izgleda. Možda i naše godišnje izvješće koje imate ispred sebe nije najsretnije. Ono je produkt izvjesne geneze ali s vremenom previše bubri u nekakvom numeričkom smislu a možda je nedovoljno u smislu nekakvih uputa, prijedloga, sugestija ili upozoravanja. Ja bih htio u tom smislu jednako tako reći da čak i u ovom izvješću mislim da ima na 20-ak mjesta direktnih upozorenja. Mi uistinu upozoravamo, mi kao regulator pišemo, mi sudjelujemo u javnim raspravama, mi upozoravamo na određene stvari samo to treba čitati. Tako da bih ja mogao i ako nekog od saborskih zastupnika zanima geneza naših upozoravanja na određene probleme o kojima smo i danas ovdje čuli, primjerice obnovljivi izvori, pritisak na cijenu električne energije ja ću vam rado poslati i kopije i upozoriti na datume kada se to događalo. Samo to treba čitati, to nije niti jednostavna materija a traži i vrijeme koje je obično stisnuto za donositelje odluka. Poštovani zastupnik Bulj je postavio niz pitanja na koje ja ne mogu nego odgovoriti pismeno jer bi trajalo otprilike pola sata a mislim da nitko od vas nema više toliko strpljenja. Pitao sam i moguć je i odgovor mailom pa ću si ja dati tu slobodu s obzirom da su mi pitanja i dostavljena da svim zastupnicima u njihove kutije pošaljem odgovore na ova pitanja. Odgovor zajednički je uglavnom, u 80% ovo su neistine. U 20% možemo razgovarati ali predlažem da dam odgovor u formi nekakvog pisma gdje ću citirati pitanje odgovor, pitanje odgovor. O nekakvim sponzoriranjima firmi o aktivnim agitiranju za ugradnju razdjelnika ja ponovno na kraju ovih 4 sata moram konstatirati da ponovno nisam uspješan da objasnim što to regulator može ili ne može. Uporno se govori regulator je propustio spriječiti. Regulator ne može spriječiti. Regulator može sudjelovati u procesu donošenja zakona. U konačnici zakon je donesen. Nerijetko ga pročitamo u Narodnim novinama. Nakon toga ga trebamo pokušati provesti u dijelovima koji se odnose na nas. Nismo mi ti koji ne dozvoljavamo isključenje. Mi smo ti koji eventualno odgovorimo na žalbu ili na tužbu nekoga od, pritužbu nekoga od korisnika toplinskog sustava. Ali mi istumačimo propis koji nam je donesao netko drugi. Isključenje sa sustava toplinske energije je vjerojatno tema koju možda već 3. put odgovaram u Hrvatskom saboru. Individualna grijanja, individualni sistemi nisu isto što i zajednički sistemi. Kada kupujete stan u objektu koji ima 20 stambenih jedinica, kupujete time i sustav za energetsku, energetski supply. Kupujete grijanje, nije isto ako ste kupili etažno, plinsko grijanje u svome stanu i ako ste kupili zajedničku kotlovnicu. Ta zajednička kotlovnica ima i zajedničke troškove. I ako bi se netko potpuno samostalno s njega isključivao uz sve motive koji su svakome razumljivi onda bi onih 19 ostalih moramo plaćati sve više i više i više dok na kraju ne bi ostala dvojca. Koji bi plaćali za cijelu zgradu. Toplinarstvo je priča za sebe. Ona također zaslužuje ukoliko je potrebno jedan dijalog sa regulatorom ali ponovno ne zbog toga što smo mi donositelji odluka. Zakon je donio netko drugi, provedbene akte. Ja ću vam reći što regulator regulira u toplinarstvu. Za velike toplinske sisteme, tarifu za proizvodnju i tarifu za distribuciju. To je sve. Sve ostalo je samo naš pokušaj da u kontekstu zaštite kupaca objašnjavamo, tumačimo i pomognemo nekome da kažemo kako izgleda taj hrvatski zakonski okvir. To nisu naše odluke. Ali mi kao regulator odgovaramo na svako pismo, odgovaramo na svaki tekst kojega naši pravnici čiste i naši eksperti čiste. Dakle nismo mi ti koji krojimo zakone, mi krojimo dio provedbenih akata, određujemo tarife tamo gdje se regulira i pokušavamo promovirati tržište. Ja ću si još samo dozvoliti i zahvaljujem se poštovanoj gospođi zastupnici na par vrlo konkretnih pitanja koje su se ticala konteksta licenciranja trgovaca na području električne energije. Uistinu razumijem da je sustav možda do neke mjere anakron međutim kada je sustav uspostavljen za domaće sudionike tržišta, licence. A isto tako dozvoljavam da već u 50% zemalja Europe licenca kao takva ni ne postoji. Međutim, osnovna je ideja licence, osnovna je licenca energetske dozvole je bio stvoriti nekakav minimalni set pravila koja nekom budućem igraču, sudioniku tržišta koji u osnovi može jer barata sa ozbiljnim novcima na tom tržištu hipotetično gledano donijeti neke nered nekakvim špekulativnim dolaskom. Dođete, uzmete 100 kupaca, napravite dugove i nestanete. Nastojalo se u ono vrijeme kad su se pisali pravilnici o dozvolama stvoriti minimalne pretpostavke da imate ozbiljne igrače na tržištu zbog toga što se bojalo konzekvenci da oni budu nekakvi drugačiji. Slažem se da je to zrelo za promišljanje. Što se tiče odnosa prema europskim sudionicima tržišta, ne samo Europska komisija nego i EFET, odnosno Europska organizacija trgovaca energijom je vršila veliki pritisak na Hrvatsku. Iz Bruxellesa su isto tako dolazili ozbiljni prigovori o tome da mi zapravo opstruiramo tržište time što stavljamo ljude u nepovoljan položaj, ali to je bila kombinacija naših pravila o licenciranju i našeg ZTD-a koji traži stalni nastan. Tako da se jedan dio toga nastojao uistinu ukinuti i omogućiti da onda temeljem svoje matične licence ako postoji ili matične registracije takvi trgovci mogu raditi i u Hrvatskoj. Mi danas kao regulator tražimo od našeg partnera regulatora u drugoj zemlji EU potvrdu na koji način je takav trgovac kod njih registriran. I ako oni potvrde da ga prepoznaju kao takvoga bez obzira da li je to putem dozvole ili registracije na sudu ili na neki treći način mi ga akceptiramo kao onoga tko može sudjelovati na našem tržištu. Ali ponavljam, dozvoljavam da o tome postoji potreba da se promisli. Postoji jedna generalna tendencija da se smanji broj potrebnih koraka do dolaska na pravo obavljanja određene djelatnosti ćemo vjerojatno tim smjerom ići i mi. Što se tiče koordiniranosti ili nekoordiniranosti poteza između HOPS-a, HERA-e i HROT-a to je vrlo često sukcesivan potez i ne bih rekao da jedan nužno koči drugi ali je svaki od njih samostalan. Na primjer od obnovljivih izvora HOPS dolazi ranije jer omogućava priključak na transportnu mrežu. Mi smo prije toga i nakon toga i kad damo konačnu suglasnost HROT donosi odluku o tome potpisuju li ugovor ili ne ovisno o tome postoji li prostor u kvotama ili ne. Tako da dozvoljavam, pogledat ćemo još jedanputa logiku što se može pojednostavit. Ali ne bih rekao da igramo ulogu nekog nadregulatora. Ono što se dešava na žalost, a to je ponovno jedan, možda posljedica nerazumijevanja uloge regulatora je to što naši subjekti, pa tu možda i ova dva imenovana spadaju imaju jedan sindrom kolektivne maloljetnosti. Svi bi oni vrlo rado da im HERA nešto naredi i kad to može i kad to ne može. Dakle, donošenje odluke u tom smislu je malo rezervirano ne zato što je to opravdano, nego zato što to svi tako vole. A mi kao regulator imamo tu nekakvu središnju ulogu, pa ako nas svi podjednako ne vole, da mi vjerojatno radimo najbolje što možemo u datoj situaciji, odnosno sigurno nismo zlonamjerni. Ima tu još puno pitanja i ja vjerojatno neću zaslužiti, ali gospodinu Marasu uz svo razumijevanje problema moram reći da, ako Gradska plinara Zagreb ode niže sa cijenom ona to u komponenti opskrbe uistinu može. Ona mora naplatiti distribuciju kolika je, ona mora naplatiti ostale regulirane komponente. Ali opskrba je price cap. Znači, opskrba je maksimalna cijena i oni mogu uistinu ako hoće otići ispod toga. Međutim, to je nešto što će financirati iz nekih trećih izvora ili će to osjetiti na svom rezultatu. Što se tiče generalne rasprave o tome domaći plin, strani plin. To je uistinu nešto o čemu regulator ne može suditi. To je pravo svake države da odredi svoj miks. Ali moramo znati da je negdje u korijenu ovoga problema kojega smo imali oko nove godine bila i jako ozbiljna povreda europskog prava u smislu opstrukcije na slobodni promet robe, što znači da netko tko je sudionik tržišta u Hrvatskoj ima pravo da svoju robu proda bilo gdje. Tako da nacionalne strategije moraju biti vrlo pametne i vrlo promišljene da bi pronašle optimum za ono što zovemo domaći. Ali u osnovi slobodan promet robe je a priorno pravilo tako da je teško govoriti o takvim stvarima. To je stvar nacionalne strategije. I u konačnici velim ja ću pokušati gospodinu Bulju odgovoriti na ove rečenice, a uzet ću si slobodu da vam to svima pošaljem na mail. Ne znam koliko sam uspio prokomentirati problem toplinarstva. Uistinu analogije između struje i plina i toplinarstva treba vrlo oprezno … [[Govornik se ne razumije.]] pa onda i pozivajući se na europski zakon u tom kontekstu moram reći da sam tu malo nesiguran. Dakle, ne znam točno o čemu se radi, ali mislim da i ne postoji europski zakon koji bi garantirao pravo na izdvajanje iz zajedničkog sustava u kojem onda oni koji su ostali u tom sustavu moraju snositi veći dio troškova. No molim i to je nešto o čemu možemo prodiskutirati. Mi smo uistinu otvoreni za tako nešto. I sa mojom zadnjom rečenicom ispričavajući se svima onima koji su postavili pitanja koja nisam još odgovorio, ali potrudit ću se da pokušam pismeno. Dakle, ja bih samo htio pledirati na Hrvatski sabor kao ono tijelo kojemu mi uistinu polažemo račune, da nam omogući da zadržimo tu svoju izvornu poziciju. Jer kao što se govorilo „uništimo Dubrovnik pa ćemo ga izgraditi još starijega“. Uništavanje regulatora da bi regulator bio neovisan je potiranje samog smisla pozicije neovisnosti. Na vama je da procijenite da li ovakav način sa poboljšanjima za koje smo naravno kontinuirano otvoreni ima smisla. Ali pozivam vas da potvrdite poziciju neovisnog regulatora kao takvoga jer ono je u suštini koncepta kakvog smo usvojili, europski koncept sa tržištem u sredini. Jedino neovisni regulator može djelovati na taj način. Zahvaljujem vam se i uistinu pozivam da se svatko javi tko želi porazgovoriti ili da predloži formu dijaloga između Parlamenta i regulatorne agencije. Hvala vam najljepša.
Zahvaljujem uvaženom gospodinu Jurekoviću na ovoj raspravi. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo kako ste vi završili u biti možda i postoji dio problema, jer kada pogledamo vaše izvješće vi ste sada rekli čitajte, informirajte se mi se non stop oglašavamo itd. nije problem što možda mi tu nekada vidimo nešto šta vi kažete nadzirete ili objavite, problem je što to ne vide ni građani. Jer kako objasniti drugačije da se cijelu godinu na tržište koje vi regulirate obuhvaća stotine tisuća milijuna korisnika, javi samo 100, 150 ili 250 ljudi, čini mi se da sam vidio u dva sektora negdje 50 prigovora, upita, žalbi, a negdje 170 znači negdje oko 200 između 200 i 300 u cijeloj godini, pa to je ništa. S jedne strane bi se mogao čovjek izvući zaključak da je sve toliko savršeno da se ljudi uopće ne bune ili drugi zaključak da nisu svjesni uopće mogućnosti da se vama obrate i da niste na taj način vidljivi. Znači nemojte sada ovdje saborske zastupnike upozoravati da vas ne vide jer imate puno veći uzorak ljudi koji vas ne vide, a to su svi građani RH. Jer ako se na vaše djelovanje javi 200 prigovora, primjerice razdjelnici. Mnogo je bilo rasprave oko toga, prigovora u hrvatskoj javnosti, a vama se javi 16 ljudi godišnje. Pa ja bih očekivao stotine upita, prigovora, zahtjeva za intervencijom, to znači da i vi i da postoji pogreška i u HERA-i što se tiče vidljivosti i dostupnosti hrvatskim građanima. Tako da nemojte baš sve na zastupnike da oni ne čitaju. Očito ni građani RH baš to najbolje ne vide. Hvala lijepo.
Ja se ispričavam ja nikada ne bih docirao Hrvatskom saboru, to nije ni upućeno Saboru.
Samo malo gospodine Jureković, samo malo. Zahvaljujem uvaženom kolegi Marasu na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Jureković. Izvolite.
Ja sam se krivo očito izrazio. Dakle, moja diskretan nadam se pristojan prigovor je bio donositeljima odluka, prvenstveno mislim izvršne vlasti. Onim ministarstvima koji donose zakone i čije u procesu kojih i kojima mi upućujemo nekakve svoje savjete, nekakve svoje upute ili upozorenja. Ni u kom slučaju prema Hrvatskom saboru, mada mi je ponovno žao i ako se sjećate kada smo bili na saborskom Odboru za zaštitu okoliša i tada sam pozvao, uistinu smatram da postoji prostor za stvaranje jednog foruma, možda između saborskog odbora da se takva pitanja češće po vašim željama, po vašoj listi pitanja raspravljaju. Hvala vam.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom gospodinu Jurekoviću. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Gospodine Jurekoviću. Pozorno sam vas slušao pa ste rekli u jednom trenutku nije to jednostavna materija i zašto. Jasno mi je da nije jednostavna materija kada naši najpoznatiji matematičari ne mogu izračunati cijenu nekakvog grijanja jednog stana, to su pokušali pa nisu mogli. Onda je pitanje zašto se ljudi isključuju iz … Ne isključuju se zato što je to jeftino, svakako je 30 stanova jeftinije grijati nego pet, međutim, cijene su enormnom visoke. Kada bi bilo kojem privatniku dao da vodi tu stvar i da ima privatnu tvrtku, ja vjerujem da bi preko 50% grijanje bilo jeftinije. Međutim u našoj državi se ne drži europski zakon. Pa ljudi se namjerno isključuju iz toga jel ne mogu više platiti te račune koji dolaze, a da ne kažemo čitavu godinu dolaze računi i kada je ljeto i jesen, kada se ne treba grijati. Kako pomoći građanima, to je pitanje. Pa mi smo upravo tu u ovom Saboru kako pomoći građanima da građani jeftinije žive. Ne, malo prije sam govorio, pomoći ćete im kada im uzmete novac iz džepova kada svi ugodnije žive nego ti ljudi koji rade, koji plaćaju, pa na kraju ako kupite stan, ako kupite poslovni prostor. To je vaše vlasništvo. E onda kaže pa vi ste iz sustava nekakvog pa onda je ta cijena koju naplaćuju za snagu to je 30% od računa gospodine Jureković, 30% od računa, a čovjek ne grije jel nije uopće tu, a njegovo vlasništvo. Ali gospoda redovno šalje račune i blokira vas i na kraju leže na vašu imovinu. Lijepo je reći to je komplicirano, da, jeste komplicirano kada kažemo da jedan zidar bolje poznaje fiziku nego samo je ne zna prenijeti na papir, a vrlo jednostavno odradi kuću ili izgradi zgradu, ali je problem donijeti i napraviti zakone da budu vrlo jednostavni i prilagođeni građanima, zato što su nepismeni većina [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] To trebate vi raditi i pokušati građanima napraviti uslugu. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću. Ja bih vas molio da malo pazite na vrijeme. Odgovor nema. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Dragica Roščić. Izvolite.
Poštovani gospodine Jureković, zahvaljujem što ste se osvrnuli i okarakterizirali kao konkretne prijedloge koje sam iznijela odnosno ovo sve što nailazimo na terenu odnosno korisnici HERA-e. Drago mi je da ste shvatili važnost toga da iako trebamo zaštititi kupce postavili smo nekakve uvjete da dolazimo u situaciju kada druge firme koje imaju pravo poslovati na tržištu RH ne moraju ispunjavati te uvjete, ali vas molim da isto tako razmislite o ovim uvjetima odnosno zahtjevima za trogodišnji razvojnim investicijskim planovima. Da li promijeniti oblik, da li malo skratiti njihovo vrijeme na koje se donose i ova pitanja vlasništva, znači dokaz je vlasništvu nad prostorom, zakupom, vjerujem da su to tehničke stvari koje su se dešavale u komunikaciji sa uredima, šalterskim radnicima ili slično, ali važno je da se ne postavljaju dupli zahtjevi pred potencijalne korisnike odnosno one koji trguju električnom energijom.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Dragici Roščić na replici. Sljedeći se za repliku javila uvažena kolegica Irena Petrijevčanin-Vukasnović. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani gospodine Jureković. Mene je na repliku potaknula vaša rečenica, nemojte uništavati regulatora da bi bio neovisan, otprilike. I referirali ste se na metaforu da idemo srušiti Dubrovnik da bi bio još stariji. Na pogrešan način ste protumačili, moram reagirati ove moje zadnje riječi. Nipošto, nipošto. Ali koliko agencija se bavi općenito temom energetike ili temom energetske problematike. Pa jedni drugima dodaju štafetu, sami ste rekli. Ja sam logično vođena idejom bolje učinkovitosti i nekih primjera rekla da nije loše razmotriti i razmisliti o redefiniranju funkcija i poslova. I u narodu se kaže puno babica kilavo dijete. A i ne može se služiti rima gospodarima, je li tako? Tako da to je bila intencija. Samo još jednom hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici. I odgovor uvaženi gospodin Jureković. Izvolite.
Ja se zahvaljujem. Ja uistinu nisam to doživio na taj način. Ovo je bio moj pledoaje cijelome saboru. A razumijem ovo što sugerirate. Ta racionalnost ima, ima svog smisla a možda je moj komentar proizašao iz toga iz možda želje da neki događaji, neke atmosfere i neke situacije koje sada već traju preko godinu dana nekako se smire, dođu do nekog, pa da, još jedan dodatni kapacitet se vrati i ovom problemi s kojim se mi u osnovi svaki dan bavimo. Hvala vam najljepša.
Zahvaljujem uvaženom gospodinu Jurekoviću na odgovoru na repliku. Ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Zahvaljujem se podnositelju gospodinu Tomislavu Jurekoviću na obrazloženju ovog izvješća. O ovoj točki dnevnog reda glasovati ćemo kada se za to steknu uvjeti. Hvala lijepo.
Sljedeća točka je Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2015. godinu i Izvješće o ostvarenju proračuna Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2015. godinu. Podnositeljica je Hrvatska energetska regulatorna agencija. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2015. godinu i Izvješće o ostvarenju proračuna Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2015. godinu. Molim uključite se, glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da većinom glasova 76 protiv, 3 suzdržana i 33 za nije donesen zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Klub zastupnika HDZ-a predložio je sljedeći zaključak: Prima se na znanje Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2015. godinu i Izvješće o ostvarenju proračuna Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2015. godinu. Dajem na glasovanje predloženi zaključak. Molim uključite se, glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova 70 za, 6 suzdržanih i 29 protiv donesen zaključak kako ga je predložio Klub zastupnika HDZ-a.
Prelazim o na sljedeću točku dnevnog reda koja je jutros najavljena da ćemo s njome danas završiti a to je: - Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o porezu na dodanu vrijednost, prvo čitanje, P.Z. br. 32; Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a na temelju članka 84. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince. Rasprava o ovome zakonskome prijedlogu provesti će se po odredbama Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli nadležni Odbori za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za obitelj, mlade i sport. Izvješća ste primili na sjednici. Molim predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje. Uvaženi kolega Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Prije svega ukazao bih na jednu činjenicu vezanu uz ovaj prijedlog zakona. Dakle radi se o jednoj minimalnoj, jednoj izmjeni koja u biti pitanje je da li bi zahtijevala kompletnu zakonsku proceduru. Međutim, činjenica je da smo mi ovu izmjenu pokušali uputiti kao prijedlog amandmana tijekom postupka izmjene Zakona o porezu na dodanu vrijednost koji smo radili krajem protekle godine. Međutim, unatoč činjenici da se ovdje radi doista o jednom marginalnom prijedlogu koji ni na koji način ne može utjecati na proračunska sredstva a čitavom nizu osoba koje se bave ovim poslom bi olakšao život, vladajući nisu to prihvatili. Bojimo se da je time i dan nekakav stav kakav će biti o ovom zakonu međutim to ne mijenja na stvari i to ne mijenja našu obvezu da zakon obrazložimo i da pokušamo još jednom od vas zatražiti da nas podržite u ovom prijedlogu koji ponoviti ću još jednom ne stvara gotovo nikakve obveze za proračun RH a ljudima koji se bave ovim poslom olakšava život. Dakle, krenimo. Prema podacima Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta svake godine na listama čekanja predškolskih ustanova ostaje oko 5 tisuća djece predškolske dobi. Dakle govorimo o onima koji ostaju na listama čekanja. Kada gledamo po podacima onih osoba koje nisu obuhvaćene sustavom predškolskog odgoja dolazimo do brojke od 70% djece iz ciljane dobne skupine. Nedostaje mjesta u jaslicama, tako da se u praksi smještaj ostvaruje tek za minimalan prihod djece od 10 i 11 mjeseci i to samo onda kada za to postoje materijalni i prostorni uvjeti. Manja mjesta kao što znate, kao što svi znamo nemaju vrtiće. Zbog slabog fiskalnog kapaciteta nemaju mogućnosti niti izgradnje vrtića, održavanja njihovog hladnog pogona pa isto tako niti su financiranja onih vrtića koji bi bili osnovani od strane drugog osnivača. Zbog svega toga, 2012. godine pristupilo se donošenju Zakona o dadiljama kojim se reguliralo obavljanje djelatnosti dadilje kako bi se spriječilo da se to kao i do tada obavlja na crno. Tim zakonom osigurali smo da one osobe koje se time bave godinama, da prema sustavu namijenjenom obrtnicima mogu plaćati poreze i doprinose što znači da u starosti imaju pravo na mirovinu. O čemu se radi? Vrlo jednostavno. Nešto što je bilo u sferi sive ekonomije a za čime u državi postoji objektivna potreba mi smo zakonom osigurali da se to može tretirati zakonito, da osobe koje posluju, odnosno koje obavljaju tu djelatnost plaćaju doprinose, imaju nekakvu socijalnu sigurnost, imaju zdravstveno osiguranje, imaju svoju zaštitu u mirovini. Propisali smo naravno i uvjete i to da dadilje mogu imati šestero odnosno maksimalno dvanaestero djece na brizi. Koliko je nama poznato u trenutku kada smo pripremali tekst zakona poslom dadilje bavilo se 50-ak osoba dok je još oko stotinjak osoba bilo u procesu edukacije i dobivanja dozvola za rad. Zakon o obrtu je bio modalitet kroz koji smo ovo htjeli regulirati. Mi znamo da većina ovih osoba koje obavljaju posao dadilje ne prelaze granice za ulazak u PDV. To je još jedna bitna činjenica. Dakle, jako mali broj onih osoba koje obavljaju posao dadilje ulazi u sustav PDV-a. Međutim, upravo to govori u prilog činjenici da bi one koje ulaze u sustav PDV-a od toga trebalo osloboditi. Dakle ova Vlada odnosno ova vladajuća većina kune se u demografsku obnovu. Ja sa gotovo potpunom sigurnošću mogu reći da ovaj zakon sam po sebi ne može doprinijeti demografskoj obnovi niti potaknuti građanke i građane Republike Hrvatske da imaju više djece. Međutim, ovaj zakon je jedan od onih malih kamenčića kojima slažemo sliku svih onih mjera koje bi trebale našim građankama i građanima olakšati život. I upravo zbog toga kada imamo situaciju da jednom mjerom možemo olakšati život jednom broju ljudi, da ta mjera objektivno ne stvara velike troškove za proračun Republike Hrvatske mi iz SDP-a doista ne vidimo zbog čega se ovako jedna mala izmjena ne bi ugradila u Zakon o porezu na dodanu vrijednost. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem predstavniku predlagatelja na ovom dodatnom obrazloženju. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Prije toga replika uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Gospodine Grbin, ovaj prijedlog kao što ste rekli u vašem izlaganju ide in favorem ljudima koji se bave tim poslom. Znači, spomenuli ste stotinjak registriranih u RH, a to tržište sigurno je puno veće i ovaj zakon bi pomogao da i ljudi koji taj posao rade na crno u dijelu poslovanja koje na žalost nije regulirano i nije evidentirano da se ohrabre na neki način i da prijave i da imaju jednostavnije i jeftinije poslovanje. I to je ono šta je bitno i na taj način bi omogućili ljudima da mogu legalno raditi bez straha, bez razmišljanja da li će ih netko negdje prijaviti. A kada se radi o mogućnosti da radiš i sa više djece onda bi to moglo biti evo kao što ste rekli šestero djece i tu bi se mogla zaraditi jedna pristojna plaća jednim odgovornim poslom. A ja sam rekao, na žalost u Hrvatskoj se jako puno ljudi bavi tim poslom sa one strane legalnog poslovanja, odnosno kako se to obično kod nas kaže novac na ruke. A ovako bi omogućili da se ljudi, ja bih rekao jednostavnije, jeftinije mogu baviti poslom kojega ionako i ovako rade.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Gordanu Marasu na replici. Prelazimo na rasprave. U ime Kluba zastupnika Hrvatske narodne stranke, Hrvatske stranke umirovljenika za raspravu se prijavila uvažena kolegica Bernarda Topolko. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Odmah na početku da velim da će klub HNS-a, HSU-a podržati ovaj zakon. Podržat će ga iz osnovnog razloga a to je da taj PDV oduzimamo djeci ako ga se ne prihvati. PDV htjeli mi to ili ne htjeli, ako se ovaj zakon ne prihvati dadilje će trebati platiti. Da li, platit će ga normalno iz novaca koje su roditelji uplatili za djecu. Znači, djeca će dobiti manje u vrtiću. Ako povećaju dadilje cijenu roditeljima, djeca će opet manje dobiti kod kuće. Čuli smo da ima dovoljno dadilja registriranih, a da ima još više onih koji se tim poslom bave na crno. Ima dovoljno općina u našoj Republici koje nemaju vrtića. Ima dovoljno i onih koji imaju, međutim vrtići rade jednu smjenu. Malo gdje ćete naći vrtića koji radi popodne, navečer do 20,00, 21,00 ili 22,00 sata. U pravilu je to do 17,00 sati. Na sreću još uvijek imamo roditelja koji rade i popodnevne smjene. Znači moraju dodatno nekog naći tko će podići dijete u vrtiću, tko će se brinuti za njega, dok dadilje rade do 21,00 sat. Znači dijete ima mogućnost u jutro biti sa roditeljem, popodne je zbrinuti. Svjesni smo loše demografske situacije u RH. U prošloj godini rođene djece je bilo tek 36372, a umrlih 52034. Jako loše. Ovo bi ipak bio mali doprinos dadiljama i ne samo njima, nego i djeci da se oslobodi PDV, da se smanji rad na crno dadilja. Znamo da dadilje mogu imati dvanaestero djece. 2013. godine su doneseni i zakon i pravilnik. Malo koja općina će sufinancirati i tam gdje postoje u blizini vrtić dvosmjenski, sufinancirati boravak djece u vrtiću jer to nije praksa, izuzev ako su djeca posebnih potreba onda se sufinancira. Ako je na području općine vrtić ne sufinancira se. Znači, rade bake servisi i kako tko stigne. U svakom slučaju smatramo da je ovaj prijedlog zakona dobar, da će samim tim dobiti djeca nešto više, a ako je i osnovno školsko obrazovanje besplatno, bez PDV-a. A ako su vrtići bez PDV-a smatramo da bi i dadilje trebalo osloboditi plaćanja PDV-a. Napomenut ću još jedanput da će klub HNS, HSU podržati ovaj zakon. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Bernardi Topolko na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku. Uvažena kolegica Dragica Roščić, izvolite.
Zahvaljujem dopredsjedniče. Uvažena kolegice, vi ste rekli ukoliko ne podržimo ovaj zakon da ćemo oduzeti novac djeci. A s obzirom da ste sami naveli da je maksimalna broj djece 12 i kada gledamo ovaj iznos do kojeg dadilje nisu obveznice PDV-a stvar je u tome da ćemo upravo omogućiti potaknuti da njihove usluge budu što veće, a kada gledamo stvarni trošak on i nije veći od toga iznosa ukupnog na 12 djece do kojeg su one oslobođene od PDV-a. Tako da upravo ćemo potaknuti da cijene rastu nepravedno na štetu djece.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Dragici Roščić na replici. Odgovor uvažena kolegica Bernarda Topolko. Izvolite.
Poštovana kolegice. Ako dadilja ima 12. djece cijena dadilje odnosno smještaja djece kod dadilje je 2.200 kuna. To vam je 26.400 kuna mjesečno puta 12 mjeseci u godini vam je 316.800 kuna. PDV vam je cca oko 79.000. Znači od tih 79.000 ipak će biti uzeti djeci. Velim, da li iz džepa roditelja direktno, da li iz od dadilje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Bernardi Topolko na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista uvaženi kolega Miro Bulj. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvažena kolegica Marijana Balić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege. Ovdje prije svega treba naglasiti kako ova tema o kojoj smo već raspravljali u okviru dva čitanja u paketu porezne reforme, poglavito kod Zakona o porezu na dodanu vrijednost. Prema tome, sukladno odredbama važećeg članka 39. stavka 1. točka h, Zakona o porezu na dodanu vrijednost propisano je da su plaćanja PDV-a oslobođene usluge i isporuke dobara povezane sa zaštitom djece i mladeži što ih obavljaju ustanove, tijela s javnim ovlastima ili druge osobe slične prirode. Isto tako ovdje je važno naglasiti kako je navedeni članak u potpunosti usklađen sa člankom 132. stavkom 1. točka h, Direktive Vijeća 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost, a koji glasi „države članice dužne su izuzeti slijedeće transakcije, pod točkom h isporuke usluga i roba koja je usko povezana sa zaštitom djece i mladih osoba od strane subjekata javnog prava ili ostalih organizacija koja dotična država članica priznaje kao organizacije koje su posvećene socijalnoj dobrobiti“. Dobro je ponoviti kako se navedena oslobađanja od plaćanja poreza na dodanu vrijednost ostvaruje ako isporuke odnosno usluge povezane sa zaštitom djece i mladeži obavljaju i ostale osobe na koje nisu prenijete javne ovlasti pod uvjetom da ne teže ostvarivanju dobiti, te ako se dobit ipak ostvari da se ne raspodjeljuje nego se koristi za nastavak ili poboljšanje obavljanja usluga, a kako stoji u samom mišljenju Vlade RH o ovom prijedlogu. Istovremeno prema posebnom propisu koji regulira djelatnosti dadilje Zakon o dadiljama koji je stupio na snagu u ožujku 2013. godine dadilje svoju djelatnost mogu obavljati isključivo u okviru obrta, a sukladno odredbama članka 2. stavka 1. Zakona o obrtu. Obrt je samostalno i trajno obavljanje dopuštenih gospodarskih djelatnosti od strane fizičkih osoba sa svrhom postizanja dohotka ili dobiti koja se ostvaruje proizvodnjom, prometom ili pružanjem usluga na tržištu. Slijedom navedenog i imajući u vidu da se djelatnost obrta obavlja sa svrhom postizanja dohotka ili dobiti, ovo predloženo oslobađanje od plaćanja PDV-a iz članka 39. stavka 1. točka h Zakona o PDV-u se ne može primijeniti na usluge zaštite djece i mladeži koje se obavljaju u okviru obrta. Budući je obrt osnovan sa svrhom postizanja dobiti ili dohotka, te se isti ne može smatrati ostalim osobama na koje nisu prenijete javne ovlasti. Isto tako valja podsjetiti i ponoviti da je na prijedlog Vlade RH Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o PDV-u, a koji je usvojen u ovom Visokom domu propisano je da se od 1. siječnja 2018. godine prag za upis u Registar obveznika PDV-a povećava na 300 tisuća kuna, umjesto dosadašnjih 230 tisuća kuna. Povećanje praga za upis u Registar obveznika PDV-a na 300 tisuća kuna je na mjesečnoj razini 25 tisuća kuna. Imajući u vidu činjenicu da maksimalan broj djece koji se mogu čuvati na jednom mjestu 12. djece, to je po djetetu maksimalno u slučaju 2.083 kune. Stoga imajući u vidu i ove brojčane pokazatelje može se reći da će gotovo svi pružatelji usluga djelatnosti dadilje koja se obavlja sukladno posebnim propisima neće po toj osnovi ući u sustav PDV-a. Slijedom prethodnog rečeno i Direktive Vijeća kao i aktualnog zakona Klub zastupnika HDZ-a predmetni Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o PDV-u predlagatelja Kluba zastupnika SDP-a neće podržati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Marijani Balić na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Blaženko Boban. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Uvažena kolegice Balić. Ovdje ste iznijeli matematiku vezano za PDV za odgajateljice odnosno dadilje budi rečeno, ja sam očekivao i ovo je bilo i na odboru moram reći, to već ima dva mjeseca, ja sam očekivao kada dođe ovo u ruke predsjedniku klubu SDP-a kojega inače cijenim kao vrsnog matematičara i još vrsnijeg kombinatorika, očekivao da će reći pa čekajte ljudi ovdje u matematici nešto ne štima. Ovaj zakon uistinu ne možemo se blamirati na ovaj način ili promijenimo nešto drugo broj sudionika djece kod jedne osobe jer po ovoj matematici kako ste vi iznijeli da je maksimalni broj da obrtnica, dadilja, ima maksimalni broj od 12 djece svaki roditelj tog djeteta bi mjesečno trebao uplatiti 2083 kune, 2083 kune. Danas nigdje, ja sam provjerio, nigdje na području RH nemate vrtić niti privatni vrtić koji naplaćuje čuvanje djece 2083 kune. Nigdje, ni jedna, vrtić nemate. Dakle, matematika jednostavno ne može stajati i ne leži. Dakle je predlagatelj u svom izvještaju ovdje rekao da ima preko 100. Točno je, nema nego 23 registriranih dadilja. Dakle ne treba alimentirati krivim brojkama, 23 registrirane dadilje. I na taj način niti jedna od njih, isto tako provjereno nema preko 300 tisuća kuna godišnjeg prihoda što znači da na nikoga, doslovno na nikoga se ovo ne odnosi ali se čudim zaista vrsnom matematičaru, predsjedniku kluba da to nije registrirao on sam i blamažu od ovoga povukao iz procedure. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Blaženku Bobanu na ovoj replici. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovana kolegice zaista se slažem sa svim što ste rekli u raspravi a i vezano na ovo što je kolega Boban rekao glede samih matematičkih pokazatelja oko izračuna ukupnog iznosa kojeg bi dadilje ostvarivale temeljem maksimalnog broja djece. Međutim, ono što još moram istaknuti, ovakvim prihvaćanjem prijedloga mi bi ustvari doveli u pitanje pravo na jednakost svih pod istim uvjetima. Znači dadilje su obrtnici, svi obrti plaćaju PDV. Znači ja smatram da samim ovakvim predlaganjem dovodimo u nejednak položaj sve ostale obrtnike pa čak i igraonice za djecu koje isto tako ako ispunjavaju uvjete plaćaju PDV iako čuvaju djecu. Tako da mislim da iz tog razloga nikako ne bismo mogli prihvatiti ovakav prijedlog. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Mariji Jelkovac. Prelazimo na sljedeću repliku. Uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Balić, vi ste u vašoj raspravi argumentirali određene stvari koje su kao trebale pokazati da je onda ovaj zakon u biti nepotreban jer obuhvaća sve ali kada gledate s druge strane onda nema razloga da ga ne prihvatite. Znači onda nema razloga da ga ne prihvatite zbog toga što je nekada i poruka bitna. Poruka je bitna da je upravo to važno šta mi želimo napraviti, da se želimo okrenuti demografiji, da se želimo okrenuti tome da stimuliramo ljude da se sa tim poslom legalno bave. Ne treba uvijek gledati brojčano i šta je u ovom trenutku. Jer da su ljudi gledali na ovaj pristup kao što gospodin Boban govori mnoge profesije se uopće ne bi razvile, za mnoge profesije uopće ne bi bilo tržišta. Ali dok ne otvoriš, dok ne pošalješ poruku, nekada ljudi ni ne znaju s čime i na koji način i koliko jednostavno se mogu baviti. I zbog toga je bitan ovaj zakon. Možda nije bitan zbog ovih 23 ili 100 ili 150 nego zbog možda onih tisuća koji se u ovom trenutku time bave na crno. I zbog toga bi bilo dobro da se to prihvati jer nije vrtić i nije posao dadilja samo vrtić. Vrtići obično rade od 8 do 17, ili od 7 do 17h. Ove žene mogu raditi van radnog vremena vrtića, u kasnije sate kada su vjerojatno cijene nešto više pa onda ne bi gospodin Boban se razbacivao ovako matematikom koja onda ne bi držala vodu. Jer vrtić da radi subotom, nedjeljom u 8, 9, 10, 11 ne bi koštao 1000, 1200 kuna, to gospodin Boban vjerojatno ne zna jer je dugo u javnoj upravi da se nedjeljom plaćaju skuplje radni sati nego što se plaćaju običnim danima. Znači treba uzeti sve u obzir a ne ovako na brzinu se uhvatiti nečeg i misliti poentirao sam a u biti si fulao sve. Ne mislim pri tome na vas nego na gospodina Bobana. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marasu. Nadam se da je replicirao uvaženoj kolegici Marijani Balić a ne gospodinu Bobanu. Pa evo odgovor uvažena kolegica Marijana Balić. Izvolite.
Hvala lijepa. Hvala lijepa kolega Maras na upućenoj replici. Ja samo mogu ponoviti ono što sam već iznijela da je ovaj prijedlog apsolutno usklađen znači u potpunosti sa direktivom Vijeća. I na tom tragu znači isto tako sam uvjerena da će se prijedlog zaključka koji je upućen na Odboru za obitelj, mlade i sport a na kojem se zadužuje Vladu RH da razmotri ovaj vaš prijedlog i da se on promijeni u okviru Zakona o dadiljama a ne unutar Zakona o PDV-u. Evo hvala lijepa.
Zahvaljujem. Budući da kolega Boban nema pravo na odgovor na repliku, sljedeća replika uvaženi kolega Arsen Bauk. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, teško je ostati hladan na ove pohvale gospodina Bobana pa ću malo izaći iz poslovničkih okvira i zahvaliti mu se iako ne repliciram njemu nego kolegici Balić. I reći da se ne slažem sa kolegom Marasom da je gospodin Boban sve krivo rekao jer je ispravno prepoznao kvalitete predsjednika Kluba SDP-a u nekim. Dobro. Dakle, a sada ću se morati malo složiti s vama. Dakle nalazimo se u jednoj logičkoj dilemi. Dakle obično se zahtjevi opozicije ne prihvaćaju zato šta opozicija predlaže nešto što košta previše a Vlada za to nema novaca, što je, što smo i mi radili kada smo bili Vlada. A sada je razlog za neprihvaćanje prijedloga taj što to košta malo novaca a neće se na nikoga skoro odnositi pa onda nećemo prihvatiti. Dakle tu bih ja ustvari kontra argument iznio upravo zbog poruke da nešto zaslužuje poseban status, može se to prihvatiti, u drugom čitanju popraviti ono što smatrate da treba popraviti. A što se tiče prijedloga zaključka koji ste spomenuli mi kao predlagatelj ćemo ga još jednom razmotriti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bauku na replici. Hvala lijepo. Prelazimo na sljedeću raspravu, uvaženi kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Kada govorimo o prijedlogu ovog zakona vrlo kratko, bitno je reći nekoliko stvari. Znači, činjenica da imamo tržište koje u Hrvatskoj na žalost egzistira, ali 99% je neregistrirano što se tiče poslovanja. Znači, radi se ono što se kaže na crno. I svaki prijedlog koji će pomoći da se to tržište regulira, da ljudi rade legalno treba podržati pogotovo ako ne košte ništa, pogotovo ako se s time šalje jedna kvalitetna poruka a kunemo se u demografiju, kunemo se u to da treba nešto napraviti u Hrvatskoj. Vidimo da je i predsjednica uzela savjetnika za demografiju, da se obećaju za novorođenčad veliki iznosi. Na žalost se nikad ne ostvare nakon obećanja ili za treće dijete itd. Znači, treba uvijek uzeti u obzir da nije sve ono što je u ovom trenutku i što se čini da je u ovom trenutku. Nekad treba biti i onaj koji gleda u budućnost. Znači, matematičari su najčešće na tehniku, a ne na kreativnost i na viziju. Znači oni imaju jedno puta drugo i onda daju rezultat. Naravno matematika kao egzaktna znanost to tako nekada i definira. Ali ovaj zakon i ovaj prijedlog ide za time da stvaramo i omogućujemo ljudima i otvaramo neke nove stvari koje do sada nisu na žalost funkcionirale na način na koji su trebale u RH. Ja sam primjerice bio ministar kada se to definiralo i zakonom koji je definirao i tu djelatnost i u okviru obrta i dizali smo tada na 230 hiljada kuna. Sada se to diglo na 300 hiljada kuna za ne ulazak u sustav PDV-a i sve je to dobro i sve to podržavamo. Ali moramo reći da je potrebno po nama posebno naglasiti tu djelatnost i omogućiti ljudima da rade i određene stvari koje su vezane za ne ovo klasično radno vrijeme, nego u vrijeme kada su te usluge skuplje. Možda još dodatne usluge da se dalje mogu baviti i određenim edukacijama. Znači, to tržište se može razvijati, a i postoji i potrebno je Republici Hrvatskoj. I slažem se možda s gospođom Jelkovac da se to proširi djelatnost i na neke druge stvari, da neki ne budu ograničeni, ali da se pokuša definirati djelatnost čuvanja djece koji uključuje onda i sve ovo šta je i malo prije rečeno i igraonice i edukacije itd. i sve ono što se može uz to vezati. Znači tu prijedloge ako je zaključak takav da se pokušava na taj način regulirati nekim drugim zakonom mi to možemo prihvatiti i vidjeti da li je to moguće, ali ne a priori odbijati zbog nečega što u ovom trenutku možda nema potrebe ili se ne vidi potreba. Ja sam siguran da potreba postoji, ali je ona prikrivena, odnosno nije registrirana. I sa te strane bi bilo dobro evo da se zakon podrži i da pokušamo zajednički to područje urediti i na neki način poslati jednu pozitivnu poruku svima koji se tim poslom žele u Hrvatskoj baviti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marasu na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, uvaženi kolega Blaženko Boban. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Maras, ja uistinu želim vama replicirati sada, a ne kolegi Bauku jer ovo što ću vam replicirati on to jako dobro zna. Mi dolazimo iz istog područja. Govorili ste o demografskoj obnovi. Ne mogu se sada nasmijati jer uistinu je tužna slika što se tiče hrvatske demografske obnove. No međutim, niz segmenata drugih ima koje mogu poboljšati demografsku obnovu. Prije svega nije točna konstatacija da nema vrtića koji rade u dvije smjene. Ima. Ja ću vam reći, kaže mi vaš kolega Bauk jako dobro zna da ima. I za još niz drugih mjera, a 17 ih je. Što se tiče demografske obnove, pa evo koga interesira kako na lokalnoj razini demografsku obnovu raditi a ne donositi ovakve zakone koji se ne primjenjuju na nikoga i koji čine na neki način farsu od prijedloga zakona koji ujedno ne može biti znate sami Zakon o PDV-u, nego Zakon o dadiljama kao što je i donesen zaključak na odboru, gdje na koncu smo svi članovi odbora pa i članovi SDP-a u tom odboru bili suglasni. Ima načina kako demografsku obnovu na lokalnoj razini dovesti na veći nivo. Ako možda vi ne znate ili neke vaše kolege koje obnašaju dužnost po lokalnim zajednicama evo javite se, spremni smo pomoći za dobrobit cijele nam Republike Hrvatske. A već šest godina znate da dolazim iz sredine koja je najmlađi grad u RH i demografska obnova je na toj razini na kojoj jeste. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Blaženku Bobanu na replici. Odgovor uvaženi kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepa. Što se tiče vaše sredine djelomično leži razlog i u tome što se Split širi, jer nema više kapaciteta izgradnje zgrada pa se mlade obitelji šire i na stanje u Solinu. Ali ono što sam htio reći, ja ne znam evo koja su vaša iskustva i koliko vaša djeca imaju godina. Moja djeca su mala. Jedan ide, dječak ide u prvi razred, a kćer ide sada zadnju godinu vrtića. Ja iskreno u Zagrebu kako ih vodim šest godina u vrtić nisam čuo da vrtići rade u 8, 9 navečer. Nigdje ni jedan vrtić, tako da ne znam koje vi to podatke imate. Ali ja kao roditelj u Zagrebu to ne znam. Ili je to iznimka. Ja doduše nisam ni tražio, ni istraživao ali moj vrtić sigurno ne radi poslije pet sati i kada dođem u pet sati po djecu, danas to nije slučaj jer su praznici pa mi mama čuva djecu doma, hvala mama, ovaj onda sam među zadnjima, znači u pet sati više djece gotovo da i nema u vrtiću, tako da ne znam o kojem ste vi vrtićima govorili. Ako to možda u Solinu ima da vrtić radi i do 10, 11, 12 navečer i subotom i nedjeljom onda je to zbilja iznimka. Znači to u Zagrebu na taj način ne funkcionira i ne postoji. A ove gospođe ili muškarci koji se bave ovim poslom bi to mogli raditi u tom vremenu kada nije cijena ona o kojoj smo mi malo prije govorili. I ono što sam još jednom htio istaknuti to je poruka da se napravi nešto u smislu definiranja tržišta jer ja ću vam reći kada su se radile olakšice, primjerice za zdravstvene usluge 2000. i 2000. neke godine odjedanput je nastao bum recimo u zubarstvu. Znači svi su počeli to prijavljivati, ispada da je tržište bilo deset puta veće nego šta je bilo godinu dana prije. Znači dajmo da se definira da se legalizira, evo to je ono što želim reći.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marasu na odgovoru. Ovime smo iscrpili sve rasprave. Želi li možda predstavnik predlagatelja završnu riječ? Hvala lijepo. Ovime zaključujem raspravu o ovoj točki dnevnog reda glasat ćemo kada se za to steknu uvjeti. Poštovane dame i gospodo, ovim smo danas iscrpili sve točke dnevnog reda. Sutra nastavljamo sa radom u 9,30 ujutro sa točkom dnevnog reda Izvješće o stanju u prirodi u RH za razdoblje od 2008. do 2012. aktualna tema. Želim vam ugodan ostatak dana. Hvala vam. SJEDNICA PREKINUTA U 18,15 SATI.
Sljedeća točka je Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o porezu na dodanu vrijednost, prvo čitanje, P.Z. broj 32. Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a. Rasprava je zaključena sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „1. Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o porezu na dodanu vrijednost“. Molim uključite se i glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je sa 71 glasom za, 1 suzdržanim i 36 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Odbor za obitelj, mlade i sport predložio je Saboru donošenje sljedećeg zaključka: „Zadužuje se Vlada RH da razmotri prijedloge iznesene na 4. sjednici Odbora za obitelj, mlade i sport Hrvatskog sabora, te na temelju istih pripremi izmjene i dopune Zakona o dadiljama kojim će djelatnost dadilja biti organizirana tako da svi pružatelji ovih usluga budu oslobođeni plaćanja poreza na dodanu vrijednost“. Dajem na glasovanje prijedlog zaključka odbora. Molim uključite se i glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da smo jednoglasno sa 111 glasova za donijeli zaključak kako ga je predložio Odbor za obitelj, mlade i sport čime se zadužuje Vlada RH.