Prelazimo na iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika, prvi je g. Marin Miletić ispred MOST-a. Izvolite.
Jedan sat je, poštovanje svima, poštovani potpredsjedniče Radin, Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Država pokazuje maćehinski odnos prema sportu, prema mladim sportašima. Ulaganje u sport, Hrvatska na dnu EU-a. udio izdvajanja za sport i rekreaciju iz proračunskih u Lijepoj našoj iznosi mizernih 0,2% po čemu smo uvjerljivo na posljednjem mjestu u EU-u. Na samom smo dnu i kada se promatraju ulaganja po stanovniku, dok mi iz proračuna izdvajamo tek 13,3 eura, Mađarska primjerice izdvaja 105 eura- U EU u prosjeku se izdvaja oko 100-tinu eura a prednjače bogatije zemlje poput Luksemburga 492 eura, Švedske 256 eura i Finske 206 eura. Uz Hrvatsku na neslavnom začelju znatno ispod prosjeka su Bugarska 16 eura, Slovačka 23 eura i Rumunjska 25 eura. Žalosti ova činjenica, nismo samo procijenjeni kao jedna od najkoruptivnijih država u cijeloj EU nego smo kako vidimo i po pitanju sporta na samom dnu EU-a. Duboko koruptivna država, duboka država, država koja ulaže najmanje novca u sport, nije država koja širi atmosferu poželjnu za život [[Upadica Radin: Ispričavam se g. Miletić.]] ali moramo se boriti i od naše države nikada ne odustati. Vratimo se sportu. Važno je dobiti odgovor i na ovo pitanje, na koji će se točno način porezno rasterećivati sport i poticati poduzetnike na ulaganje u sport, bio on amaterski ili profesionalni? Treneri poticajima Središnjeg državnog ureda za sport u sklopu mjera pomoći klubovima uslijed korona krize u prvom valu epidemije, obuhvatio se stručni kadar koji je sportskim udrugama bio u radnom odnosu. Bila je to vatrogasna mjera pomoć sporu koja je za svaku pohvalu ali ne smijemo zaboraviti reći da pravila naprosto nisu vrijedila za sve jednako. Npr. plesne sportske udruge koje plaćaju sve doprinose države za svoje zaposlene trenere i unatoč tome što su u prvom valu pandemije među prvima bili na udaru prevencijskih epidemioloških mjera Nacionalnog stožera civilne zaštite, zaboravljeni su od svih poticajnih mjera, pitanje u kojoj se mjeri pomoći za sport spremaju u slučaju drugog dolaska vala pandemije, očuvanja radnih mjesta, u slučaju ponovne zabrane rada sportskim klubovima. Ne znam jeste li kolegice i kolege zastupnici, upoznati, zabrane su korištenja školsko-sportskih dvorana. Nakon ljeta, novi šok i udarac za sport mladih, osobito za dvoranske sportove. Najnovije upute odnosno preporuke za škole doslovno uništavaju sport i sportske klubove. Npr. ako pričamo o gradu Rijeci, ali i o nekim drugim lokalnim samoupravama gdje je jednostavno sportskim klubovima zabranjeno korištenje školskih sportskih dvorana znajući da se u tim izvanškolskim terminima provode treninzi sportskih škola za djecu, ovo je izravan napad na prava djece za bavljenje sportom i sportskim klubovima na rad. Posljedice takvih odluka za sport i mnoge sportske klubove mogu biti katastrofalne, da budem još jasniji plastični. Zatvorene su riječke sportske dvorane za učenike koji treniraju, a otvorene su te iste dvorane za nastavu tjelesnog. Nadam se da će se ovo hitno promijeniti. Konkretan razlog zatvaranja dvorana je preporuka ministarstva koje je lopticu prebacilo na lokalne samouprave. U nekim gradovima, npr. u Zagrebu lokalna samouprava je donijela naputak da se dvorane otvore samo za sportske klubove izuzev rekreacije. Treneri i sportaši u Rijeci napravili su, postavili su pitanje što se događa, konkretnog odgovora nema iako su ovo vrlo vrlo važne teme za tisuće djece, za sportaše, za trenere. Vidljivo je kako je Covid-19 dosta zbunio naš stožer u preporukama. Sjetimo se posljednjih situacija gdje je stožer proglasio izvorištem zaraze teretane, pa je za par dana rekao aha ipak nisu, pa je dopustio. Pokušavam ne osuditi nikoga, nesnalaženje stožera jer vidimo da je i Svjetska zdravstvena organizacija zbunjena, prvo su oštro kritizirali švedski model ponašanja, sada u ime te iste Svjetske zdravstvene organizacije u službenom istupu dr. David Nabarro pohvaljuje Švedsku ističući kako je lockdown citiram „tup instrument koji nanosi štetu svima, posebno siromašnima i malim poduzetnicima“. Sva sreća imamo najavu g. Capaka koji je rekao da nam slijedi značajan broj odnosno pad zaraženih. Ovim putem molim da se donesu hitno odluke i daju konstruktivne preporuke da se sport za mlade vrati u školske sportske dvorane.
Hvala. Iznošenje stajališta je važan trenutak svaki dan jer je to jedini trenutak kada zastupnici mogu govoriti o temi koji se smatra, kojim se čini aktualnim i važnim. Bilo je i komešanja, dekoncentrirali ste u jednom trenutku g. Miletića, zato sam se ispričao u ime vas i zato sam mu dao 10 sekundi više. Gospodina, oprostite gđa. Vesna Vučemilović koja će iznositi stajalište Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege saborski zastupnici. Osvrnut ću se ukratko na premijski model vezano uz obnovljive izvore energije. Održivi razvoj, obnovljivi izvori energije, zelene politike, sve su to sintagme koje slušamo već godinama i koje nam govore o nekom boljem zelenijem svijetu u kojem bi trebali za koju godinu živjeti. Energija sunca, vjetra, biomasa, vodna bogatstva u tim zelenim politikama Hrvatsku definiraju kao državu koja ima ogroman potencijal u tom segmentu. Na prvi pogled eto nam komparativne prednosti i putaka energetskoj neovisnosti. Hrvatska trenutno uvozi energiju, a ulaganjem u obnovljive izvore energije postali bi samodostatni u tom ključnom segmentu za gospodarstvo i stanovnike RH. U svibnju ove godine neposredno pred parlamentarne izbore vlada je donijela Uredbu o kvotama za poticanje proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora kojim se potiču između ostalog velike solarne elektrane. Uz činjenicu da se elementi za solare u Hrvatskoj samo sklapaju, a komponente dolaze iz Kine, ostaje nejasno zašto se potenciraju velike solarne elektrane umjesto onog što radi i potencira EU? Naime, 70% solara u EU je na krovovima stambenih objekata za potrebe proizvodnje električne energije upravo stanovnika tih stambenih objekata. Direktiva o obnovljivim izvorima energije EU prepoznaje i koncept komunalne energije u smislu da JLS proizvode i prodaju električnu energiju iz obnovljivih izvora. Unatoč i usprkos praksi EU Hrvatska po tko zna koji put tranzicijski premijski model kroji po potrebama privatnih investitora koji čak i sami izjavljuju kako premija uz postojeću cijenu solarnih panela nije potrebna. Naime, svaki investitor u obnovljive izvore energije ima osiguran plasman svog proizvoda u 100%-tnom iznosu. Pa tko ne bi ulagao u proizvod za koji ima osiguranu prodaju i to u sveukupnoj količini koju proizvede. Svi koji su ikada radili u prodaji znaju koliko je teško i zahtjevno prodati neki proizvod neovisno da li se radi o pašteti, mineralnoj vodi, namještaju ili automobilima. JLS-ovima odgovara izgradnja mega solarnih elektrana jer sukladno pravilniku dobivaju jednu lipu po kilovat satu, na prvi pogled smiješan iznos, ali lipa po lipa i obična općina poput Promine u Dalmatinskoj zagori koja ima 1136 stanovnika može ostvariti cca. 2,5 do 3 milijuna kuna godišnje. Na prvi pogled sjajno i tko se ne bi složio sa ovim konceptom. Pa npr. jedna baka iz Komletinaca npr. koja sve to plaća kroz naknadu za obnovljive izvore energije kao i svi stanovnici Hrvatske. Stoga pitam, zašto bi svi mi punili proračun jedne općine u Dalmatinskoj zagori uz sve namete koje plaćamo? Premijski model je možda imao smisla prije nekoliko godina, ali danas je uz postojeće cijene posve nepotreban i sami investitori smatraju da im je dovoljno što imaju osiguran plasman, te izjavljuju kako bi oni investirali u solarne elektrane i bez premija. Država mora stimulirati ugradnju solarnih panela na obiteljske kuće i stambene zgrade kako bi naši stanovnici postali energetski neovisni, a ne uzimati od svih nas i puniti džepove privatnih investitora. Pogodovanje privatnim investitorima smo već vidjeli na primjeru vjetroelektrana Krš-Pađene, a i Vrataruša 2, sudski epilog još čekamo. Milijarde kuna poreznih obveznika jer kroz naknadu se skupi svake godine milijardu kuna se odabranim investitorima odobravaju a to se može spriječiti jedino preoblikovanjem, pa čak bi se usudila reći i ukidanjem premijskog modela. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada ispred kluba Hrvatskih suverenista, govorit će g. Marijan Pavliček, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, evo ja sve pozdravljam. Mi smo u ponedjeljak imali raspisan dugo očekivani natječaj Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za sufinanciranje energetske obnove obiteljskih kuća. Nažalost, jedna dobra ideja koja se godinama nije provodila i koja stvarno daje rezultata jer se taj novac ubrizgava direktno u hrvatsko obrtništvo odnosno u građevinski sektor jer ljudi prvenstveno se prijavljuju za vanjske ovojnice odnosno fasade i za PVC stolariju. S druge pak strane, sami računi prijavitelja su znatno niži što preko zime što preko ljeta, da se troši manje električne energije za klima uređaje međutim kao što sam rekao, jedna dobra ideja je ošla u potpuno krivom smjeru zbog katastrofalne odluke fonda da sam natječaj funkcionira online prijavom na način metodom najbržeg prsta. Dobili smo veliko nezadovoljstvo naših sugrađana, fond govori da je sve funkcioniralo kako treba, da imaju preko 7000 prijava, da javni poziv je privremeno zatvoren u 10 sati i 45 minuta, isti je bio otvoren u 9 sati. No što se dogodilo? Dogodilo se to da je sustav pao, sustav je pao da ljudi koji su se nekoliko minuta prije početka otvaranja javnog poziva prijavili, nisu bili u mogućnosti se više prijavljivati, bili su izbačeni sa stranica fonda, trebalo im je više od pola sata, nekima i 45 minuta da se ponovno prijave, rezultati su da su neki bili 4500. ili 600.-ti na listi ili čak niže ali no što je još gore, nekoliko tisuća sugrađana se uopće nije moglo prijaviti na stranice fonda. I smatram da definitivno kako direktor fonda tako i resorni ministar, ovaj natječaj trebaju poništiti jer ukoliko nemamo istu startnu poziciju a ovdje je definitivno da građani nisu imali istu startnu poziciju, natječaj ne može biti pravovaljan. Može se tu Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost pravdati da je sve prošlo u najboljem redu, da je stvarno išlo metodom najbržeg prsta, ja vjerujem da su namjere bile dobre i ne vjerujem da je tu itko imao neke zle primisli i da bi se nekom pogodovalo međutim pokazalo se da jednostavno ovaj sustav i ova vrsta natječaja na ovakav način jednostavno ne funkcionira. Dobili smo situaciju prvenstveno kod starijih sugrađana koji su platili nekoliko tisuća certitikatorima kako bi se mogli prijaviti, nemaju sami pristup internetu, to su certifikatori obavljali za njih, ti certifikatori su imali 20, 30 prijava istovremeno, što znači 20, 30 otvorenih računa, 20, 30 računala i naravno da je došlo do ove situacije koju danas imamo. Znači rezultat ovog natječaja je veliko nezadovoljstvo naših sugrađana, sumanja u to da se isti namještao za pojedince što ja sam uvjeren da nije tako, ali sam sustav nije dobro odrađen i stvarno mislim da je u potpunosti nužno da se ovaj natječaj poništi, da se utvrde novi kriteriji i pravila igre na koji način i kako formirati rang listu prijavljenih podnositelja, hoće li to ići po socijalnoj kategoriji, po broju članova kućanstva, po bruto površini samog objekta, ali definitivno jedan pošteniji način jer s ovim nismo dobili ništa, čak brojni sugrađani i prijete tužbama prema samom fondu i mislim da ovo neće dobro završiti kako za fond, tako i za samo resorno ministarstvo. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Ispred kluba SDP-a sad će iznositi stajalište gđa. Andreja Marić, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani predsjedavajući. U posljednja 24 sata zabilježeno je čak 369 novih slučajeva zaraze virusom COVID-19 i ovakav podatak zahtijeva da opetovano upozoravamo na sadašnju lošu epidemiološku situaciju u Hrvatskoj i na mjeri postupke koji se provode pod upravljačkom palicom nacionalnog stožera i Vlade. Podsjetit ću, od 25. veljače 2020. kada je zabilježen prvi slučaj zaraze u Hrvatskoj, do danas je ukupno zabilježeno 11 094 osobe zaraženih novim korona virusom od kojih je 194 preminulo. Svjedočimo da se u Splitu sada zbog eksplozije broja hospitaliziranih podižu šatori, upitan je početak školske godine u više škola odnosno gradova diljem Hrvatske zbog proboja virusa u škole i vrtiće. Međutim vladajući se diče podacima o broju turista. Teza o zaštiti zdravlja treba uvijek biti na prvom mjestu a g. Plenković je preokrenuo u tezu turizam na prvom mjestu. Pitamo li se ima li zdravlje ljudi i njihov život cijenu u broju dolazaka i noćenja? Jasno je da i naši ljudi moraju raditi i živjeti od svojih primanja, lock down više ne dolazi u obzir no nepripremljenost države i nacionalnog stožera za turizam, za otvaranje granica i provođenje niza nekoordiniranih mjera sada dolazi na naplatu. Epidemija se mora smiriti u narednih par tjedana jer ćemo u jesen ući u kritičnu fazu. G. Krunoslav Capak, ravnatelj HZJZ-a je rekao jučer „naši modeli pokazuju da će doći do pada novooboljelih krajem devetog ili početkom desetog mjeseca krivulja će značajno padati prema dolje“, da je gospodin Capak ovo izjavio u ožujku ili travnju, ta bi izjava prošla bez ikakvih propitivanja, bez ikakvih potpitanja, naravno da je u početku velik broj ljudi davao podršku radu Stožera, nije bilo nikakvih velikih pitanja, svi smo slušali mjere protiv Covida-19 jer smo svi bili uvjereni da stručnjaci u Stožeru nisu u službi politike, pa i bez obzira na stranačke boje, osobito mi iz struke, davali smo podršku radu kolega u Stožeru, međutim kada sada u rujnu 2020.-te gospodin Capak najavljuje da će krivulja padati, a vidimo da ne pada, onda se postavljaju određena pitanja i propitkuje se ono što je izjavio. Dakle, mi smo sada zapravo pri vrhu Europe po broju zaraženih, spominju se dakle naši modeli, a onda se pitamo kako to da tim modelima nisu predvidjeli ovakav porast zaraženih, ako jesu, zašto nisu poduzeli mjere koje bi to zaustavile ili usporile. Epidemiolozi, dakle struka čak i pojedini članovi vladinog znanstvenog savjeta kritiziraju ovakve izjave gospodina Capaka. E sada, Nacionalni stožer prebacuje niz odluka i odgovornost na lokalne stožere, ravnatelje škola, vrtića i tako dalje, zašto Nacionalni stožer nije ranije uz lokalne stožere prilagodio pojedine odluke postojećoj situaciji na terenu?, Nacionalni stožer mora i nadalje imati potpunu odgovornost u donošenju mjera, a lokalni stožeri moraju biti operativci. Tamo gdje je bila povoljna epidemiološka situacija trebalo je omogućiti prilagodnu mjera lokalnoj situaciji, a tamo gdje je bila lošija situacija trebalo je odmah selektivno krenuti sa strožim mjerama, primjerice, omogućiti više kretanja zatvorenim korisnicima domova tamo gdje nije bilo zaraženih, evo primjer ja sam u svojoj Županiji, u Međimurju inicirala sastanak sa lokalnim stožerom gdje smo uz blagoslov struke naravno prilagodili sve postojeće epidemiološke mjere tadašnjoj našoj povoljnoj situaciji kada je to bilo moguće, naravno da i dalje podržavamo sve epidemiološke mjere i pozivamo građane da ih se pridržavaju. Dalje, svjedočili smo prepucavanjima na liniji Beroš-Zadravec i zapravo sirovom uplitanju politike HDZ-a u sve pore društva, uključujući i zdravstvo. Da je manje politiziranja struke postojeći Nacionalni stožer imao bi veću vjerodostojnost, više bi se slušale preporuke stručnjaka odnosno liječnika, javnost se ne bi zbunjivala dvostrukim kriterijima oko pridržavanja mjera i bilo bi sigurno manje zaraženih u Republici Hrvatskoj. Tražimo da sve svoje odluke spomenuti Stožer obrazlaže pred Saborom Republike Hrvatske i da bude lišen svakog politiziranja. Potrebno je legalizirati rad Stožera. Ključno je da se u iduća dva dana, dakle ne iduća ključna dva tjedna, Stožer zbroji, preuzme odgovornost i zauzme stav, da prestanemo sa ovakvim krivim predviđanjima, brojanjima, prijetnjama građanima okolnim zemljama, već moramo početi razvijati strategiju i aktivnosti na zaštiti zdravlja naših građana. Hvala.
Fala. Fala i vama. Sada gospođa Marijana Puljak iznosit će stajalište Kluba zastupnika IP-a, PAMETNO-g i GLASA-a. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući, drage kolegice i kolege. Danas ću ovdje govoriti o važnoj temi, a to je početak školske godine sljedeći tjedan. Obrazovanje i znanost su temelji svakog modernog društva, bez informiranih građanki i građana koji će kritički razmišljati bez nepristranih činjenica i slobodne potrage za istinom Hrvatska i čitavi svijet ne mogu biti mjesto u kojem će naša djeca moći živjeti, rasti i prosperirati. Iako od vladajućih često čujemo kako su im obrazovanje i znanost važni, koliko zapravo u to vjeruju, pokazuju nam svakodnevno u praksi, a posebno sad za vrijeme pandemije. Zadnjih dana iščekivali smo spasonosno rješenje za početak školske godine, scenarij kako vole reći Ministarstvo obrazovanja, ali rješenje nije došlo. Što očekivati od radne skupine od 23 člana od kojih je tek jedan član onaj koji radi u razredu i ta skupina sastala se doslovna dva puta? Jednostavno scenarij za horor film. Umjesto rješenja na površinu su ponovno isplivali dugogodišnji problemi, neulaganja u škole i vrtiće, od skučenih prostora, loših zgrada do posljedica dugogodišnje zabrane zapošljavanja tehničkog osoblja, pa sada na primjer na čišćenju zgrade od 4.000 kvadrata rade tri spremačice, a spremačice i čistačice će sada u novim uvjetima morati čistiti hodnike, dvorane valjda 25 puta dnevno, a to je jednostavno u praksi nemoguće organizirati. Škole bez tople vode, bez parketa, bez školskih dvorana, u tri smjene, neke još uvijek bez interneta, prometno nepovezane škole oštećene u potresu. Samo da kažem ... [[Govornik se ne razumije.]] škole koje rade u smjenama u Hrvatskoj 822 škole odnosno 34% škola rade u dvije smjene, 14 škola u čak tri smjene, ne računajući škole u potresu, u smjenama dakle broj učenika koji pohađa takve škole je 278.580 ili 60% učenika. Nastavnika strukovnih predmeta nema, nema nastavnika informatike, doći ćemo do toga da ćemo studente presretati na fakultetima i doslovno ih moliti da dođu raditi u školu za prosvjetnu plaću. Prateći ostale države u Europskoj uniji koje su isto tako suočene sa problemima, organizaciji, s neizvjesnošću cijele situacije, čekala se ova odluka o organizaciji nastave u vrijeme epidemije, međutim za razliku od uređenih zemalja koje su razradile različite scenarije, imale spremljene upute na vrijeme, kod nas se u, kod nas je u posljednji čas stigla Odluka da Odluku donose škole. Napisale su se upute pa samim time valjda i prestaje odgovornost Ministarstva, onog Ministarstva čiju fotelju nitko ne želi. Posljednje su nejasnoće oko sankcija koje bi se navodno trebale provoditi ukoliko djeca budu, ne budu nosila maske, tko će provoditi te sankcije, na temelju čega? Zaboravilo se na strukovne škole u kojima učenici idu na vanjska radilišta i praksu, npr. medicinske škole. Kad netko od nastavnika ode na bolovanje tko će ga mijenjati u ovoj situaciji kad nastavnika nedostaje? Od ove godine informatika je mogući izborni predmet u razrednoj nastavi i to je još oko 300 nastavnika informatike kojih nema. Dakle, puno je pitanje oko logistike infrastrukture, a što je s kvalitetom obrazovanja? Ministarstvo se bavilo je li dosta poslom Ministarstva zdravstva zaboravilo je na kvalitetu obrazovanja. Kako nadoknaditi sve ono što je propušteno prošle školske godine zbog štrajka i korone? Kako voditi računa o darovitim učenicima, učenicima s poteškoćama? Milijun pitanja, odgovora nema jer se s pripremom nije krenulo na vrijeme. Ministri se mijenjaju, ali ruganje s obrazovanjem ostaje isto. Očekujemo napredak i svijetlu budućnost, ali djeci pokazujemo samo kako se sređuju državni ispiti. Čini se da sve počiva na ideji snađite se. Ljudi u obrazovanju će se snaći jer se zapravo snalaze i godinama. Hvala.
I na kraju gospodin Josip Borić iznosit će stajališta, stajalište Kluba HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege tema je slobodni govori, pa želim nešto reći s obzirom da evo već 2 dana slušamo odmorene saborske zastupnike koji žele na neki način kroz svoje rasprave prikazati situaciju u RH, situaciji koja je blizu nekakvog kaosa u kojoj se ne zna tko što radi ili tko što treba raditi i tko za što odgovara. Mislim da smo prošli svi jedan izborni ciklus koji je jasno pokazao što hrvatski narod misli o svima nama političarima, o strankama koje predstavljaju i da su građani 5.7. jasno rekli što žele u svojoj budućnosti, izabrali su sigurnu Hrvatsku kao nešto što im treba omogućiti da žive bolje i kvalitetnije na ovom prostoru. Tako da ove kritike radi kritike možemo razumjeti, ali kada one krenu u smjeru da postaju neistine ili da imaju za cilj sasvim neke druge aktivnosti koje se trebaju dešavati možda negdje izvan ovih prostora onda ćemo reagirati i pokušati ih ispraviti. Čuli smo danas ovdje da je švedski model nešto čemu bi se trebala okrenuti RH. Taj isti model koji je u ovih 6 mjeseci znači tamo negdje od 15.2. kada je to krenulo na našem prostoru, nešto prije i kod tih zemalja Skandinavije uspio do sada 85.000 zaraženih i 5.800 umrlih osoba u zemlji koja je dvostruko veća ajmo reći po broju stanovnika od RH, što bi u Hrvatskoj bilo onda u ovih 6 mjeseci 20, 40.000 zaraženih i 2.500 umrlih. Uspoređujući to s našim rezultatima jasno je da su mjere stožera i mjere Vlade RH koju je vodio HDZ i gospodin Andrej Plenković jasno polučile rezultat. Mi smo se odlučili za turističku sezonu i turistička sezona je bila gospođo, vi možda možete misliti da je to nešto što nije trebalo se desiti, ali mi želimo ostvariti u ovoj godini barem 50% prošlogodišnjih rezultata i vrlo smo blizu da osiguramo ne možda ili da ostvarimo do kraja godine 50-tak miliona noćenja. Kad bi to se vratilo u povijest mi smo negdje 2007. ili 2006. godine imali toliko noćenja i to su bile rekordne sezone u RH. Tada smo isto bili zadovoljni da je to bilo dobro, bez obzira što smo tada živjeli u nešto normalnijim uvjetima od ovih koji se zovu novo normalno. Tako da ne želim vjerovati u SDP-u da turističke sezone nije trebalo biti zbog ljudi koji žive na Jadranu, zbog ljudi koji su iznijeli ovu turističku sezonu na svojim leđima i osigurali sebi i svojim obiteljima mogućnost funkcioniranja u razdoblju do slijedeće turističke sezone. Ne žive svi na kontinentu, ne žive svi u Gradu Zagrebu. Imaju svoje obveze i uredno ih žele podmirivati. Mislim da vam je to potpuno promašena tema. Što se tiče energetske obnove fasade, fasada i poziva koji je bio raspisan i tu želim reći …/nerazumljivo/… istinu. Znači fond je konačno nakon 2015. godine kada je SDP ugovorio od dozvoljeni 50 miliona 500 miliona energetskih fasada praktički blokirao fond, 3 godine nismo mogli raspisati niti jedan jedini poziv za bilo koju aktivnost, a kamoli za energetsku obnovu kuća. Tako da smo tek zadnje 2 godine, 2019., 2018. i sada u ovoj 2020. izašli iz minusa, povraćali sve kredite i uspostavili normalne odnose u fondu tako da sada godišnje raspisujemo preko 20-tak javnim poziva prema svim društvenim skupinama ili prema potrebitima u smislu komunalnih poduzeća za obnavljanje vozila, komunalne opreme itd., kako bi se sustav zbrinjavanja otpada doveo do razine koju očekujemo. Tako da te neistine da su svi već izgubili pravo ne stoje jer se obradile nisu ni jedna do sada ja mislim prijava jer vrijeme ispred, ispred nas će pokazati koliko je prijava bilo u redu, koliko prijava nije bilo potpuno i što će se dešavati po onom broju koji je ostao iznad toga. Tu fond kao i ministarstvo ima itekako dosta mogućnosti. Ne postoje natječaji i to moramo isto reći na kojima svi dobiju. Postoje natječaji na koji se javljaju komunalna poduzeća, postoje javni pozivi na koje se javljaju lokalne samouprave, ali ne dobiju uvijek svi ono što žele i za što su spremni i to moramo nekad razumjeti. I što se tiče škole i pokušaja da se stvori priča oko haosa, kaosa u hrvatskim školama jer je početku školske godine, ne stoji, gospodo u SDP-u pročitajte izjavu vašeg župana jednog od predstavnika klanova kojeg vi sada trebate ili izabrati ili ne izabrati na izborima koji kaže da su sve škole u toj županiji spremne, pa se uskladite i nakon toga govorite o kaosu.
Hvala lijepa.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Nastavljamo s radom. - Prijedlog Zakona o strancima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 12.; Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Molio bih predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje? S nama je poštovani Žarko Katić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova. No, prije toga, javlja se kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. U ime Kluba MOST-a tražim stanku od 10 minuta o ovoj vrlo bitnoj temi za nacionalnu sigurnost i unutarnju politiku, a naravno i za demografiju. Budući da u RH za radne dozvole strancima više neće biti kvota dok u isto vrijeme imamo problem sa demografijom. Hrvatska ima manje od 4 milijuna ljudi i to je činjenica i pokazatelj da u Hrvatskoj treba pod hitno poduzeti nešto što bi ljude vratilo u RH jer je činjenica da su poduzetnici opterećeni da imamo novac, trošimo gdje ne trebamo, samo da županije ukinemo i da to damo hrvatskih poduzetnicima da mogu hrvatski radnici imati veće plaće, možda bi bili učinci puno bolji. Ja u ovome trenutku moram poslati poruku da je Hrvatska ugrožena. Hrvatska demografski umire, 2017. g. je bilo 9 tisuća samo dozvola za strance, 2018. 32 tisuće, 2019. 73 tisuće, da bi ove godine bilo oko 108 tisuća znači dozvola za strance. Dok u isto vrijeme RH, naš premijer se hvali sa gospodarskim rastom u prošloj godini, u to vrijeme je 6% BDP-a od naših iseljenih ljudi, mladih ljudi, što govori da imamo katastrofalne politike, po pitanju ustrojstva države, nepotrebnih županija, po pitanju poljoprivrede, gospodarstva, ekonomije. Na ovaj način nam prijeti apsolutni demografski slom, na ovaj način nam prijeti da jednostavno u Hrvatskoj uskoro ne bude više Hrvata. Hvala.
Stanka će biti odobrena. Javlja se kolega Škoro. Izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče. G. državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Bitno je na početku zbog hrvatske javnosti reći da ovaj zakon na matičnom odboru jučer nije dobio suglasnost, nije dobio potrebnu većinu. Mi smo političari koji u svojim kratkoročnim mandatima vučemo poteze sa dalekosežnim posljedicama. Ovaj zakon koji smo dobili prije 2, 3 dana na svojih 140 stranica i sa nekakvih 260 članaka, regulira jedno od najvažnijih pitanja hrvatskog trenutka. Mi na izvanrednoj sjednici u korona krizi, sa rezultatima gospodarstva kakvi već jesu, sa katastrofalnom demografskom slikom koju je kolega Bulj spomenuo, demograf Tado Jurić je izjavio da je njegovo istraživanje ukazalo na to da u Hrvatskoj ima 3,8 milijuna stanovnika, dakle mi u takvom trenutku donosimo jedan ovakav važan, rekao bih, krucijalan zakon koji će trasirati demografsku budućnost Hrvatske u sljedećim godinama. Ako budemo izglasali ovakav zakon kakav je predložen, koji ustvari predviđa ukidanje kvota za strance u Hrvatskoj, uvjeren sam da će svi velikani, od Starčevića, Radića, pa nadalje, čije su biste i slike u Hrvatskome saboru, pognuti glavu. A pognuti glavu ćemo moći i mi jer ovakav zakon u ovako kratkom roku, bez kvalitetne rasprave, bez kvalitetne pripreme, uistinu ne bi trebalo donositi i nemojmo još jednom srljati tamo gdje srljati ne bi trebali. Hvala vam lijepo.
Tražite stanku pretpostavljam? Kolega Sačić, isto tako?
Tako je, tražim stanku u ime Kluba Hrvatskih suverenista jer je nova okolnost nastupila, kao što znate, g. predsjedniče, jučer na matičnom tijelu, Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost nije postignuta suglasnost i ovaj zakon s tog matičnog tijela nema zeleno svjetlo za raspravu pa vas molim, to su relativno rijetke situacije, možda se jednom to u povijesti ovog Sabora dogodilo, da se moramo se konzultirati da li uopće, kako nastupati, da li povući taj zakon kao manjkav, nedostatan s dnevnog reda, na doradu ili ćete ga staviti takvog u raspravu pa da predlagaču ukažemo na sve strašne propuste. Evo, hvala.
Kolega Sačić, samo zbog hrvatske javnosti. To što neki prijedlog zakona nije dobio potporu na matičnom odboru, ne znači da on ne može ići na raspravu jer po toj logici, nijedan oporbeni prijedlog zakona ne bi došao na raspravu u Hrvatski sabor. Dakle, to nema apsolutno nikakve veze, to je samo određena vrsta preporuke koju daje odbor, a plenarna sjednica je ta koja u konačnici odlučuje hoće li zakon prihvatiti ili ne. Javlja li se još netko? Izvolite kolegice Puljak.
Evo, i u ime Kluba Stranke s imenom i prezimenom, Pametno i GLAS-a isto tako tražimo stanku od 5 minuta. Htjela bih ukazati na to da osvijestimo u kojem se trenutku Hrvatska nalazi i hrvatsko gospodarstvo prije svega. Po podacima Eurostata Hrvatsku je do danas napustilo gotovo 10% radnog stanovništva. Kao što su kolege rekle demografski problemi su jasni. Evo pa u Držanom zavodu za statistiku prošle godine 40.000 ljudi istodobno smo imali rekordan broj doseljenika njih 37.000 od toga samo 9.000 hrvatskih državljana. Dakle, nema ništa od povratka naših iseljenika, ljudi idu trbuhom za kruhom, traže bolje uvjete. Sami ti podaci govore o tome kakvi su uvjeti života, kakvi su uvjeti poslovanja u Hrvatskoj. Dakle, svjedoci smo nedostatka kvalitetne radne snage na našem tržištu, ne možemo komplicirati dodatno procedure našim poslodavcima, ako ih kompliciramo, ako postavljamo dodatne uvjete i kompliciramo zapravo uvjete za dozvole stranih državljana jednostavno naše gospodarstvo će kolabirati. Hvala.
Tražite stanku isto tako? Dobro. Javlja li se još netko? Ako ne, nastavit ćemo s radom u 9 sati i 45 minuta. STANKA U 9,40 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9:45 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, molim vas da zauzmete svoja mjesta kako bismo nastavili s radom. Stali smo kod poziva predlagatelju da nam da dodatno obrazloženje prijedloga zakona. S nama je poštovani Žarko Katić državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova. Izvolite državni tajniče.
Zahvaljujem vam gospodine predsjedniče HS-a. Poštovane gospođo zastupnice, poštovana gospodo zastupnici. Želim vas upoznati sa glavnim značajkama kao i novinama koje se odnosi na Prijedlog zakona o strancima koji se nalazi pred vama. Prije toga želim istaći da se važeći Zakon o strancima primjenjuje od 1. siječnja 2012. godine te se isključivo odnosi na državljane trećih zemalja, dok se na državljane zemalja članica Europskog gospodarskog prostora i članova njihovih obitelji od 18. srpnja prošle godine odnosi i primjenjuje Zakon o državljanima država članica Europskog gospodarskog prostora i članova njihovih obitelji. Zakon o strancima, važeći Zakon o strancima mijenjan je četiri puta prije svega radi usklađivanja s pravnom stečevinom EU, primjerice reguliranje boravka i rada za sezonske radnike, za premještaj radnika unutar društva, u svrhu istraživanja, studija, osposobljavanja, volonterstva, razmjene učenika i obrazovnih projekata, a zadnja izmjena u ovoj godini odnosila se na rok važenja izdanih biometrijskih dozvola boravka za vrijeme epidemije bolesti COVID-19. Važećim zakonom, a tako i prijedlogom zakona koji se nalazi pred vama propisane su odredbe koje reguliraju ulazak državljana trećih zemalja u RH, izdavanje viza onim državljanima kojima su vize potrebne za ulazak u našu zemlju, izdavanje dozvola za boravak i rad, reguliranje boravka u svrhu spajanja obitelji, srednjoškolskog obrazovanja i studiranja, istraživanja, odobrenja eu plave karte visokokvalificiranim državljanima trećih zemalja, odobrenje dugotrajnog boravišta i stalnog boravka te reguliranje statusa državljana trećih zemalja koji imaju odobreno dugotrajno boravište u drugoj državi članici Europskog gospodarskog prostora. Prijedlog zakona je usklađen s ukupno 21 direktivom, preporukom, odlukom i rezolucijom europske pravne stečevine kao što je to i važeći zakon te osigurava provedbu osam uredbi EU. Dakle, riječ je o velikom broju odredbi u prijedlogu zakona koje su se usklađivale s pravnom stečevinom EU ili su potrebne radi provedbe uredbi. Ovim prijedlogom zakona nije bilo nekih značajnijih usklađivanja nego blaže korigiranje, prvenstveno uredbe koja se odnosi na eu plavu kartu. U odnosu na važeći Zakon o strancima najvažnije je istaći da donosi novi model zapošljavanja državljana trećih zemalja. Dakle, glavna novina je da po ovome zakonu kada stupi na snagu Vlada RH više neće donositi odluku o utvrđivanju godišnje kvote dozvola za zapošljavanje stranaca. Ovo pitanje očito izaziva značajne kontroverze i pitanja, ali moram reći da je takva odluka donijeta nakon dubokog promišljanja, ali nakon prijedloga socijalnih partnera, hrvatskih poslodavaca i hrvatskih sindikata usklađeno je sa svim drugim tijelima državne uprave koji u značajnoj mjeri sudjeluju u ovome postupku. Točno je da je broj stranih radnika u RH u zadnjih nekoliko godina znatno povećan. Reći ću neke brojke o izdanim dozvolama za boravak i rad iz godišnje kvote. U 2016. izdano je 2.428 dozvola, u '17. 9.088, u 2018. 30.783, u 2019. 70.637 i u prvih osam mjeseci 2020. godine 42.884 radne dozvole iz kvote, znači spominjem iz ove kvote koje donosi Vlada svake godine. Ukupan broj dozvola je još nešto veći jer se one izdaju i izvan kvote za određena zanimanja ili po određenim drugim pravnim osnovama, ali to je možda još nekakvih 5 do 10% povećano u odnosu na ove brojke koje sam iznio. Tradicionalno u našu zemlju najčešće dolaze državljani susjednih zemalja, tako da i najviše radnih dozvola je izdano državljanima BiH u ovoj godini 17.960, zatim Srbije 8.250, Kosova 5.380, Sjeverne Makedonije 3.096, Albanije 1.882 radne dozvole iz kvote, a sve je veći broj radnika izvan Europskog kontinenta i broj radnika iz trećih zemalja dostiže sad već i tisuću, među njima su Indija, Nepal, Filipini i neke druge zemlje. Dosta je velika fluktuacija radne snage, radnici dođu raditi u Hrvatsku, ali nakon nekog vremena nađu drugog poslodavca, tada se dozvola poništava i pokreće se postupak za izdavanje nove dozvole. Ali dopustite mi da u par riječi objasnim kako bi trebao funkcionirati ovaj novi model. Poslodavci će se za pronalaženje radne snage najprije obratiti HZZ-u koji će najduže u roku od 15 dana provesti test tržišta rada. Dakle, pokušat će pronaći radnu snagu na hrvatskom tržištu rada i mislimo da je to jedan od najvećih, najveće koristi ovoga modela da će poslodavac biti u obvezi tražiti hrvatskog radnika na hrvatskom tržištu rada. U slučaju da nema domaćeg radnika niti na području na koje se traži niti se on može dobiti unutarnjim migracijama radnika u RH poslodavac će i ovaj test tržišta rada, dakle odluka vrijedi 180 dana, dakle neće morati poslodavac u roku slijedećih 6 mjeseci podnositi novi zahtjev za tržištem rada ako se pokaže da njemu recimo treba zidara i tesara, a nema ih onda on u slijedećih 6 mjeseci slobodno podnosi zahtjev za izdavanjem dozvole za boravak i rad ali konkretnog stranog radnika. Dakle, taj zahtjev se podnosi MUP-u koje će po službenoj dužnosti od HZZ-a zatražiti mišljenje za zapošljavanje konkretnog stranca kod konkretnog hrvatskog poslodavca. Takav zahtjev za izdavanjem dozvole MUP uključujući dakle ovaj, ovo traženje mišljenje od HZZ-a i drugih tijela koje sudjeluju u postupku, a tu je i Porezna uprava i evidencije iz Ministarstva pravosuđa, sudova, sigurnosni, Sigurnosno obavještajne agencije itd., morat će se obnoviti u roku od 15 radnih dana. Slijedom gore navedenog postupka, dakle cijeli, cijelo trajanje izdavanja dozvole za boravak i rad uključujući provedbu testa tržišta rada trajat će najviše 30 dana. Prijedlogom zakona propisan je i rok od 15 dana za izdavanje dozvole ako se radi o sezonskom radu do 90 dana i za deficitarna zanimanja npr. zidari, tesari, kuhari, konobari itd. Od slijedećih novina koje uvodi ovaj prijedlog zakona ističem uvođenje instituta dugotrajne vize koja služi za ulazak u RH državljaninu treće zemlje kojem je već primjerice izdana dozvola za boravak i rad. Do sada smo imali dosta problema da na temelju vize tipa C neke zemlje nisu dopuštale ulazak dakle polazak u stvari iz tih destinacija hrvatskim radnicima koji su imali izdanu vizu koji su trebali doći u RH jer se ta viza smatrala više kao nekom turističkom vizom ili vizom za boravak za dolazak radi privatnih razloga. Što se tiče općenito reguliranja statusa državljana trećih zemalja ističem propisivanje povoljnijeg reguliranja privremenog i stalnog boravka za pripadnike hrvatskog naroda sa stranim državljanstvom ili bez državljanstva. Primjerice oni neće biti dužni dokazivati sredstva za uzdržavanje i zdravstveno osiguranje. Jednako tako pod povoljnijim uvjetima i članovi obitelji hrvatskog državljanina mogu steći stalni boravak kao i stranci maloljetna djeca koji imaju odobren privremeni boravak u trajanju od 3 godine, a jedan od njegovih roditelja ima stalni boravak ili dugotrajno boravište u RH. Kao novinu u području migracija, a posebno imajući u vidu i privlačenje dolazaka i boravaka osoba kojima je namjera određeno vremensko razdoblje boraviti u RH, a koji istodobno rade za inozemne poslodavce po prvi put se u hrvatsko migracijsko zakonodavstvo uvodi i odobravanje privremenog boravka tzv. digitalnim nomadima to je regulirano i pojmovnikom, ali i Člankom 57. prijedloga zakona koji se nalazi pred vama. Ključno je da ta osoba svoj posao obavlja na daljinu putem sredstava digitalne tehnologije, da je samozaposlen u vlastitom tvrtci, obrtu ili je samostalno zanimanje tzv. freelancer ili da radi za stranoga poslodavca, dakle da prvenstveno ne ostvaruje svoje prihode na hrvatskome tržištu rada i morat će dokazati, a to će Vlada urediti uredbom kao i za sve ostale strance visinu sredstava za uzdržavanje koja će svakako biti višestruko, značajno veća od sredstava koja su potrebni koja su potrebna za izdržavanje, za uzdržavanje s drugim kategorijama osoba, dakle ovim koji dolaze raditi ili spajati se sa hrvatskim državljaninom kao članovi obitelji ili studirati ili na druge, ili druge dopuštene svrhe boravka u RH. Hrvatska bi pri tom bila jedna od prvih zemalja koja nudi ovakav boravak toj kategoriji stranih državljana, dakle ponavljam ovdje je riječ o državljanima trećih zemalja na njih se odnosi zakon, nije riječ o državljanima EU. Držimo da će, da postoji dosta veliki interes i da će te osobe boraveći u RH dulje vrijeme, dakle svakako dulje od 3 mjeseca ostvariti određene koristi za hrvatsko gospodarstvo prvenstveno turizam. Pri tom sigurno će RH od toga imati koristi i u promidžbenom smislu kao jedna poželjna destinacija za boravak u nekom duljem vremenskom razdoblju. Na koncu novina ovog zakona je i propisivanje, pokretanje upravnog spora protiv svih rješenja policijskih uprava ili policijskih postaja kojima se primjerice odbija izdavanje dozvole za boravak i rad ili općenito dozvole boravka i rada, to je usklađivanje sa Zakonom o općem upravnom postupku i to je nešto što moramo bit svi skupa koji provodimo zakon spremni od MUP-a i drugih tijela, pa sve do naravno upravnih sudova koji provode postupke povodom upravnog, u upravnom sporu. Zbog novog modela zapošljavanja o kojem sam ovdje govorio predlaže se da zakon stupi na snagu 1. siječnja 2021.g. Na koncu još jednom bih istakao da je zakon prodiskutiran i uvažena su u najvećem dijelu mišljenja udruga poslodavaca, udruga sindikata, održan je sastanak sa pučkom pravobraniteljicom, sa sveučilištima, hrvatskim sveučilištima radi reguliranja boravka studenata znanstvenih istraživača. Do pripreme konačnog prijedloga zakona svakako ćemo razgovarati sa svima onima koji budu još imali određene primjedbe i sugestije na ovaj zakon. Želja je Vlade RH i čista namjera da ovaj zakon bude dobar okvir za privlačenje radne snage u RH koje nedostaje na hrvatskom tržištu rada, al ovaj put jasno dokumentirano odlukama nadležnih tijela kao što je HZZ, ali tako, isto tako se stvorio okvir za rješavanje nekih drugih problema o kojima je ovdje uvodno bilo riječi kao što su demografski problemi. Zato će trebati suradnja svih sastavnica, svih tijela vlasti, prije svega dakle vlade i ministarstava i da bi se utvrdilo u čemu, koja su to i zanimanja, ali i kategorije ljudi kojima treba, kojima želimo težiti da dođu u RH da s nama grade bolju i prosperitetniju Hrvatsku. Tu svakako ne zaboravljamo, to smo napravili kroz izmjene Zakona o hrvatskom državljanstvu, pripadnike hrvatskog naroda, hrvatske iseljenike i njihove potomke, oni su svakako prvi na toj listi poželjnih da dođu, rade i žive u RH. Evo, spremni smo saslušati sve primjedbe i u okviru mogućnosti uključiti ih u konačan prijedlog zakona. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem državnom tajniku. Možete ostati ovdje, dalje ćete odgovarati odmah na replike kojih imamo 11. Prvi je na redu poštovani kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, vi ste jučer bili na Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i ovaj zakon nije dobio prolaznu ocjenu gdje je evidentno da ovaj zakon nije spreman i ove su stvari vrlo bitne za nacionalnu sigurnost jel nažalost imamo kao što znamo 2/3 RH prazne, radne snage nažalost nedostaje u RH dok su naši mladi otišli vani raditi druge poslove, tako da bi ovo tribalo napraviti sveobuhvatnije, tribalo bi biti pomnije, ne bi se tribalo proturiti nabrzinu pod krinkom kao što je Marakeški sporazum provučen i potpisan bez rasprave parlamenta dok je Bundestag u Njemačkoj raspravljao o Marakeškom sporazumu, tako da ovdje postoje brojne sumnje da je ovo liberalizacija na ovaj način uvoza strane snage bez ikakvih kriterija u biti udar na demografsku sliku RH. Još jednom ponavljam, nastavi li se ova [[Upadica: Hvala vam]] politika neće biti Hrvata u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala vam lijepo. Izvolite odgovor.
Poštovani g. zastupniče, zakon svakako nije pripremljen na brzinu, on je temeljito pripreman, objasnio sam, pa neću to ponovo ponavljati. On je prošao prvo čitanje bio za vrijeme prošlog saziva HS, ali zbog poslovničkih odredbi on je ponovno, ajmo tako reći, vraćen u prvo čitanje i počet će opet cjeloviti, redoviti postupak. Jučer u više nego dvosatnoj raspravi na Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost bilo je vrlo zanimljivih pitanja i sugestija i mislim da je provedena jedna vrlo kvalitetna i uvažavajuća rasprava i ona će koristiti i za pripremu konačnog prijedloga zakona.
Kolega Stier, izvolite vi ste.
Hvala g. predsjedniče, g. državni tajniče. Ja bih se osvrnuo na čl. 57. koji uvodi novi institut digitalnih nomada, vi ste ga objasnili. Koliko je meni poznato jedino ga Estonija ima u EU odnosno prva koja ga je uvela i Hrvatska bi sada bila druga zemlja. Iskustva u Estonija, koliko sam ja informiran, su vrlo pozitivna, nekoliko čak desetaka tisuća ljudi su se uključili odnosno koristili taj institut. Moje pitanje bi bilo da li imate neku procjenu na koji način bi ovo moglo rezultirati u RH, Hrvatska jest i sigurna zemlja, privlačna zemlja za mnoge strance koji bi, koji rade digitalno ovaj za neke tvrtke izvan RH, al koji bi možda mogli izabrati baš Hrvatsku za privremeni boravak i time naravno svoje resurse trošili ovdje u Hrvatskoj?
Izvolite odgovor.
Poštovani g. zastupniče, ovaj institut je dakle kao što ste rekli novost u našem zakonodavstvu, ali i u europskim razmjerima on je rijedak. Kolko mi isto imamo saznanja to je za sad jedino uvedeno u Estoniji, ali postojala je potreba, bili su brojni upiti može li se omogućiti boravak toj kategoriji osoba. Te osobe su često vrlo utjecajne u ovoj digitalnoj zajednici, dakle ostvaruju značajne prihode, ali njihov rad se često prati i oni mogu biti, dakle korist od njih može biti posredno vrlo velika. Dakle, na poboljšanju općeg imidža naše zemlje kao sigurne i dobre destinacije, a naravno i konkretna potrošnja tih osoba će doprinijeti određenoj konkretnoj destinaciji u RH, a mislimo da, bit će provjereno i u sigurnosnom smislu, da neće predstavljati nikakav rizik za RH.
Sada je na redu kolega Zurovec, izvolite.
Evo, poštovani tajniče. Moramo priznati da iza ovog zakona se jako puno inače krije problema o kojima možda sada je i premalo vremena. No, moram priznati da mi je tu nekoliko stvari malo neobično, što mogu reći iz vlastitog iskustva, pa bih volio da bacite pogled na to. Naime, naveli ste da je 15 dana rok za dozvolu za sezonski rad, a 90 dana za šljakerska zanimanja, znači za zidare, tesare i ostalo. E sad, iz svog primjera vam mogu reći i primjera svog rada, da, neki projekti vam ponekad traju čak i kraće od vremena koje je, recimo, potrebno za maksimalno izdavanje dozvola. Pa možda oko tih rokova bi se trebalo isto pobrinuti. Također, puno poslodavaca mi se žali da praktički se jako dugo čeka na MUP-u jer realno vam fali radne snage. To ste isto mogli možda istaknuti, ja mislim da nitko neće u ovim prostorijama bit protiv toga da imamo više policajaca, a pogotovo operativnih. Što se tiče samih problema sigurnosti, to bi isto mogao puno reći jer sam na migrante naletio na samom planinarenju, tako da i oko operativnih policajaca bi isto trebali [[Upadica: Hvala vam.]] se ipak malo više pobrinuti. Isprike, hvala.
Izvolite odgovor.
U svakom slučaju, vidjeli ste koliko je, iznio sam podatke o povećanju broja izdanih radnih dozvola i općenito izdanih dozvola za boravak u RH i nismo, unatoč tom velikom broju nismo uvijek zadovoljni sa brzinom rješavanja, posebice u nekim opterećenim policijskim upravama i postajama. To je prije svega Zagreb i neke postaje na moru koje uslijed sezone imaju znatan, znatan broj zahtjeva za dozvole. U tom smislu, uveli smo neke tehnološke inovacije i bolje povezivanje i trudit ćemo se da te dozvole, u pravu ste da ponekad to traje predugo i poslodavac ne može toliko čekati. Što se tiče migranata, odredbe ovog zakona nisu se značajno mijenjale u odnosu na prethodni zakon kad je u pitanju nezakoniti boravak, ali hrvatska policija i dalje ostaje ...
Hvala. Recite, recite do kraja.
I dalje čuva granicu i brine o sigurnosti hrvatskih državljana.
Kolegice Peović, izvolite.
Pa evo, ja ću u pojedinačnoj raspravi i u ime kluba iznijeti niz primjedbi na ovaj prijedlog zakona, no ovdje bih postavila pitanje. Znači, vezano uz projekcije, što sam vas već i pitala i jučer i prije par dana, znači kako očekujete da će cijena radne snage se reflektirati, ovaj prijedlog zakona reflektirati na cijenu radne snage. Znači sasvim je očito da ovdje uvodimo liberalizaciju uvoza radne snage, da se, sasvim opravdano pitanje, treba li Hrvatskoj poslodavac koji radniku uz obavljeni rad nije u mogućnosti osigurati plaću od koje se može živjeti, pa onda uvodimo dakle plaću radnika iz druge zemlje koji želi obavljati taj posao, za tu plaću u Hrvatskoj, ne nedostaje radnika već je cijena rada 3 puta manja nego u Njemačkoj i Austriji. Umjesto ovih mitoloških bajanja o suverenizmu i zabrani legalnih migracija, trebali bismo možda staviti naglasak na to na koji način ćemo prisiliti poslodavce da [[Upadica: Hvala.]] dignu cijenu rada jer ste vi na ovaj način omogućili poslodavcima [[Upadica: Hvala vam.]] da drže nisku cijenu rada.
Izvolite odgovor.
Vlada drži da ovaj model nikako neće rušiti cijenu rada i dapače, više drži, još više drži do hrvatskog radnika. Dakle, poslodavac je, ponavljam, u obvezi tražiti zaposlenika sa hrvatskog tržišta rada, tek ako ga ne može dobiti, onda može tražiti stranog državljanina. Pri tome, većina poslodavaca kaže da ih strani državljani više koštaju ukupno, a hrvatski državljani su često poželjniji i bolji radnici. Tako da, nije to interes nikoga da uvozimo radnu snagu, a da za to nema potrebe. Ali, hrvatsko tržište rada je pokazalo da nažalost nemamo za određena zanimanja dovoljno domaćih radnika.
Sada je na redu poštovana kolegica Puljak. Izvolite.
Hvala. Dakle, ovdje ste rekli, ukidaju se dakle kvote za strane radnike. Prebacuje se zapravo procedura na Hrvatski zavod za zapošljavanje koji mora istražiti da li na nacionalnom tržištu postoji domaće radne snage. Ako ne, onda se može zapravo zaposliti stranog radnika. Što to točno znači, ovdje, pogotovo ovo, ovaj dio koji kaže, migracije nezaposlenih osoba u zemlji, dakle, je li hrvatski zavod dužan tražiti zaposlenike u cijeloj, na području cijele Hrvatske, pa tako netko, ako nađe nekoga iz Đurđevca koji je ne znam, zainteresiran za doći raditi u Split, onda poslodavac u Splitu ne može zaposliti stranog radnika, dakle da malo pojasnite što to znači istražiti domaće tržište rada. I drugo pitanje je su studentske vize. Jeste li, ovdje ih sada ne vidimo u zakonu na taj način specificirane, [[Upadica: Hvala.]] jeste li ih predvidjeli možda za sljedeće čitanje?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Poštovana gđo. zastupnice. Poslodavac traži, obraća se područnoj službi HZZ-a prema sjedištu firme ili mjestu željenog rada. Ukoliko nema na tom području, HZZ je .../nerazumljivo/... ovlašten, ja vam ne mogu detaljno objasniti, to je procedura tog Zavoda, ali ovlašten je tražiti na cjelokupnom hrvatskom tržištu rada i ukoliko se netko javi iz Đurđevca, apsolutno će taj doći i taj će raditi. Ali, postoje uvjeti kad radnik je dužan ili nije dužan prihvatiti posao u, pa, u svakom slučaju to ovisi o tome. Prema tome, sve je napravljeno da se zaposli hrvatski radnik, ako takvog radnika ima bilo gdje na području RH.
Sada je na redu kolegica Benčić, izvolite.
Naslovno na pitanje moje kolegice Katarine Peović koji niste odgovorili do kraja, ja ću vas vrlo specifično pitati. Kada poslodavac nudi plaću od 5.000 kuna primjerice za zidara i ne dobije zidara u RH i nitko se ne javi za tu cijenu rada, jel, da li on ima pravo zaposliti osobu iz druge države koja će pristati na tu cijenu rada? O tome mi govorimo. Da li se je na bilo koji način pitanje zaštite cijene rada naših radnika i mogućnosti da im se cijena rada poveća zaštićeno ovim zakonom? Mi smatramo da nije i da će omogućiti i da cijene rada ili ostaju iste ili da i dalje padaju. Drugo pitanje isto tako vrlo važno. Dakle, u zakonu imate diskriminatornu odredbu koja definira članove uže obitelji. U članove uže obitelji nisu stavljeni životni partneri. Životni partneri se spominju u drugim dijelovima zakona, ali ne kao članovi uže obitelji i na temelju toga neće moći ostvarivati pravo na spajanje obitelji. Ono što vas mi pitamo je, da li ste svjesni da je to kontra mišljenja Ustavnog suda [[Upadica: Hvala.]] i Europskog suda za ljudska prava? Hvala.
Izvolite odgovor.
Što se tiče cijene rada ona je regulirana drugim propisima u RH ne ovim zakonom i naravno stanjem na tržištu rada. U svakom slučaju MUP prilikom izdavanja dozvola za boravak i rad provjerava plaća li poslodavac redovito plaću i poštuje li sve ostale propise RH koji se tiču Zakona o radu, Zakona o zaštiti na radu, poreznih i drugih propisa. I ukoliko ne isplaćuje plaće ne može takav poslodavac dobiti radnu dozvolu za stranca. Što se tiče životnih partnera to je jedna od svrha koje su propisane ovim zakonom za spajanje, za odobravanje privremenog boravka, dakle životni partneri nisu ni na koji način diskriminirani da im se odobri dozvola za boravak u RH.
Sada će govoriti poštovani kolega Pavić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče sabora, poštovani državni tajniče, javio sam se da odagnamo nekoliko sumnji koje sa strane opozicije dolaze oko ovog zakona. Prva stvar, na ovom zakonu se stvarno dugo radi, radilo se dok sam ja bio još ministar rada, čestitke MUP-u, ministru Božinoviću i vama državni tajniče da ste ga iznjedrili. Proći će 2 čitanja i on bazično rješava neusklađenost i olakšava poslodavcima, ali uz zaštitu domaće radne snage, doći do radne snage iz trećih zemalja. On rješava komponentu neusklađenosti tržišta rada sa, potreba tržišta rada sa onim što je dostupno od radne snage. On je jedna komponenta, druga komponenta su mjere aktivne politike zapošljavanja, treća komponenta je edukacija posebice u strukovnim zanimanjima. 100.000 ljudi odnosno dozvola pokazalo je da cijena rada nije padala.
Izvolite odgovor. Izvolite odgovor.
Ja se slažem, hvala vam na ovoj još dopuni. Cijena rada, želja je ove Vlade da cijena rada i ukupna proizvodnost raste, ali to je regulirano drugim propisima. Cilj ovog zakona je da stvori jedan jasan imigracijski okvir i da omogući hrvatskom poslodavcu da dobije stranu radnu snagu kada domaća radna snaga nije dostupna. Hvala.
Molio bih sad kolegu Bartulicu za repliku. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, ponovit ću svoju tezu i uvjerenje da stabilnost koje se često ističe kao neko postignuće u Hrvatskoj zapravo znači ekonomska stagnacija. Jedna jasna posljedica je da veliki broj naših ljudi je napustilo Hrvatsku, to članstvo u EU nije usporilo nego na neki način i ubrzalo. Moj osobni primjer je svakako iznimka, ja sam već dugo ovdje kao povratnik iz Amerike, ali znam mnoge koji su pokušali se vratiti i opet odustali i otišli. Moje pitanje glasi, je li se slažete sa tezom da sad smo dovedeni zapravo u očajničku poziciju gdje moramo ukidati kvote radi manjka radne snage zbog propusta nečinjena koje su trajale godinama, znači ono što smo trebali napraviti nismo i sad smo zapravo u vrlo teškoj situaciji, da li se slažete s tim? Hvala.
Izvolite odgovor.
Poštovani gospodine zastupniče ne slažem se većim dijelom sa vašom konstatacijom. Kvota, odluka o kvotama i sustav kvota je bio dobar određeno razdoblje međutim dok su u pitanju bili manje brojke. Od kad nedostaje više radne snage na našem tržištu rada mislim da ovaj sustav nije više bio dovoljno pravedan, nije bio dovoljno efikasan. Na ovaj način točno će poslodavac dobiti ono što mu treba. Dok smo imali kvotni sustav, imamo ga još i ove godine do kraja godine, često je bilo propisano, za neka zanimanja je bilo propisano premalo radnih dozvola, a za neka previše i na kraju se to nikad nije uspjelo složiti bez obzira na sva nastojanja svih resora da daju procjene podataka jer kroz godinu dana se je na tržištu rada događale određene promjene i turbulencije. Ovaj sustav će biti puno točniji, efikasniji, pravedniji i bolji za hrvatskog radnika i poslodavca.
Kolega Škoro izvolite vaša replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine Katiću vi i ja smo jučer razgovarali na odboru pa smo se na neki način složili da ovo je useljenički zakon koji uistinu ne štiti hrvatskoga radnika, što je rekao kolega Bartulica nisu se stvorila radna mjesta i ne smanjujemo kvote zbog toga što je hrvatsko gospodarstvo naraslo pa je stvorilo neka nova radna mjesta nego zbog toga što su naši ljudi otišli raditi negdje drugdje pa imamo nedostatak radne snage i nažalost ne štitimo ovim zakonom hrvatskoga radnika. Međutim, ono što mene zanima kada su u pitanju digitalni nomadi i to sam vas jučer pitao, to ću ponoviti, dakle taj imovinski cenzus, naši ljudi su već odavno digitalni nomadi u nekim drugim zemljama iz tih trećih zemalja doći će k nama. Oni će ovdje ostvariti određene benefite za hrvatskog gospodarstvo, smještaj, trošenje za osobne potrebe, ali ono što je svakako bitno napomenuti je da treba postaviti cenzus, dakle nekakav iznos koji oni moraju zarađivati da bi uopće mogli biti kod nas. Hvala vam lijepo.
Izvolite odgovor.
Poštovani g. zastupniče, što se tiče nedostatka radne snage za hrvatskom tržištu rada ono ne datira od jučer, niz godina, pa i dok je RH bila u okviru bivše države jedan dio radne snage zadovoljavao je dolaskom radnika iz tih bivših republika, to svi znamo koji imamo određene godine. To se manje-više i nastavilo i nakon Domovinskog rata i u nekim granama kao što je građevinarstvo, pa dijelom i brodogradnja dok je bila jača ili ugostiteljstvo i turizam ovisilo je i o ljudima koji nisu iz RH. Što se tiče digitalnih nomada svakako je važno pravilno procijeniti sredstva za uzdržavanje, te osobe bi ih trebale imati i ta, inače odluku o sredstvima za uzdržavanje donosi vlada svojom, propisuje vlada svojom uredbom i to će učiniti u zakonskom roku nakon stupanja na snagu zakona, a ona će svakako biti, taj imovinski cenzus će biti [[Upadica: Hvala]] svakako viši od, za ostale kategorije stranaca.
Kolegice Nađ, izvolite.
Hvala lijepa. Državni tajniče, rekli ste da će privlačenje tzv. digitalnih nomada pomoći razvoju turizma. Međutim, istovremeno Vlada RH ništa ne radi da se spriječi odlazak naših informatičara koji su vrlo stručni u treće zemlje i u EU. Jeste li u Vladi RH u suradnji s drugim resornim ministarstvima razmišljali o poticajnim mjerama da zadržite naše informatičare u RH? Hvala.
Izvolite odgovor.
Vlada RH različitim mjerama pokušava jačati određene značajne sektore, pa tako i taj, al ja vam nisam kompetentna osoba da vam mogu dovoljno točno to ovdje reći. Ta djelatnost je naravno kao što se vidi može se raditi i, i na daljinu, pa prema tome vrlo je tražena i teško je izbjeći da hrvatski ljudi rade za druge tvrtke, bilo bi bolje da rade onda od doma, pa da tu žive i troše. Ali ova kategorija koju mi želimo privući je svakako poželjna ne samo zbog svojih prihoda, zbog niskog rizika, nego zbog onih indirektnih koristi koje sam spomenuo koje se više sastoje u nekoj promidžbi RH kao sigurne i poželjne destinacije.
I zadnja replika kolega Fabijanić, izvolite.
Ja pozdravljam donošenje ovog novog zakona jer mu je smisao izuzetno, izuzetno dobar. Međutim, ovdje znamo da u jednom poglavlju tog zakona imamo nešto što će sigurno utjecati na tržište rada. Kako utječe na središte rada i na sigurnost radnih mjesta kao i u prethodnim replikama moj je dojam da ipak je izostao onaj socijalni dijalog koji je ovdje nužan jer sindikati jesu konzultirani vezano za jedno prvo čitanje koje je bilo u prošlom sazivu, a koji se razlikuju od teksta ovog prvog čitanja. Činjenica je da su konkretno sindikati zatražili još u svibnju mjesecu ovaj sastanak ili tripartitni ili gospodarsko socijalno vijeće, do toga nažalost nije došlo, razumijem činjenicu da je pandemija, razumijem i činjenicu da su bili godišnji odbor, ali i smatram da do drugog [[Upadica: Hvala]] do drugog čitanja moramo, moramo uspostaviti socijalni dijalog. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa, g. zastupniče svakako ste vi u pravu i mi smo već dosta razgovarali sa socijalnim partnerima i ja vam obećajem razgovarat ćemo vrlo vrlo skoro, najvjerojatnije slijedeći tjedan još jednom, pa možda ako bude vremena i, i više puta do upućivanja konačnog prijedloga zakona u drugo čitanje. Važan nam je i krucijalan stav socijalnih partnera i željeli bi otkloniti sve sumnje da se bilo kome pogoduje ili da se nešto pogrešno radi, bez naših sindikata ne bismo voljeli da taj zakon bude usvojen bez njihove suglasnosti. Evo, hvala lijepa.
Došli smo do kraja s replikama, slobodni ste državni tajniče za sada, a ja ću pozvati izvjestitelje odbora želi li uzeti riječ. Želite li? Da, izvolite kolega Vukas predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost je na prvoj sjednici održanoj 2. rujna 2020. raspravljalo o prijedlogu Zakona o strancima, prvo čitanje, koje je predsjedniku HS podnijela Vlada RH aktom od 27. kolovoza 2020.g. Sukladno čl. 69. Poslovnika HS odbor je predloženi zakonski prijedlog razmotrio u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja je istaknuo da se važećim Zakonom o strancima utvrđuju uvjeti radnika, ulaska, kretanja, boravka rada stranaca u RH. Nadalje, naveo je da je prijedlog zakona primjenjuje samo u odnosu na državljane trećih država, no ne i na državljane Europskog gospodarskog prostora i članove njihovih obitelji čiji status je sada reguliran Zakonima o državljanima država članica Europskog gospodarskog prostora i članovima njihovih obitelji koji je na snazi od 18. srpnja 2020.g. Prijedlogom zakona u hrvatsko zakonodavstvo se preuzima 21 akt EU, direktive, odluke vijeća, okvirne odluke vijeća i preporuke vijeća, te se osigurava provedba 8 akata uredbi EU. Predstavnik predlagatelja istaknuo je da se prijedlogom zakona prvenstveno usklađuju odredbe koje se odnose na područje rada stranaca u RH, njihovog boravka u svrhu istraživanja, studija, osposobljavanja, volonterstva, razmjene učenika ili obrazovnih projekata, te obavljanja poslova sezonskih radnika. Najznačajnija razlika u ovom zakonodavnom rješenju odnosi se na napuštanje modela utvrđivanje godišnjih kvota za zapošljavanje stranaca. Prijedlogom zakona propisano je da se dozvole boravak i rad može izdati ako državljanin treće zemlje ispunjava opće uvjete za odobrenje privremenog boravka te ako HZZ dostavi MUP-u pozitivno mišljenje za zapošljavanje nakon što provede test tržišta rada. Iznimno navedeno mišljenje HZZ-a ne treba se priložiti ako se traži dozvola za boravak i rad za sezonskog radnika u poljoprivredi, šumarstvu, ugostiteljstvu i turizmu do 90 dana tijekom kalendarske godine te i ako se radi o produljenju dozvole. Postoji niz deficitarnih zanimanja čije stanje se mora pratiti, stoga je propisano da će Upravno vijeće HZZ-a na temelju stanja sa nacionalnom, regionalnom i lokalnom tržištu rada o pogledu broja strukture nezaposlenih osoba te potreba pojedinih gospodarskih djelatnosti donio odluku o zanimanjima za koje poslodavac nije dužan zatražiti provedbu tržišta rada i to u roku od osam dana od dana stupanja na snagu ovog Zakona o strancima. Prijedlogom zakona uvodi se novi institut dugotrajne vize koja se može izdati državljanima treće zemlje kojem je za ulazak potrebna kratkotrajna viza, a ima odobrenje privremenog boravka u svrhe iz čl. 57. na prijedlog ovoga zakona odnosno izdanu dozvolu za boravak i rad u RH. dugotrajna viza izdaje se državljaninu treće zemlje za jedan ili više ulazaka, a njen rok valjanosti je najdulje šest mjeseci. Nadalje, prijedlogom zakona se povoljnije uređuje stjecanje stalnog boravka za člana obitelji, životnog partnera hrvatskog državljanina kao i povoljno stjecanje stalnog boravka za pripadnike hrvatskog naroda. U oba slučaja rok za stjecanje stalnog boravka je smanjen sa pet na četiri godine u prvom slučaju i tri godine u drugom slučaju. Također propisana je povoljna mogućnost ishođenja stalnog boravka za maloljetno dijete koje do dana podnošenja zahtjeva za stalni boravak ima neprekidno tri godine odobren privremeni boravak u svrhu spajanja obitelji. Ako jedan od roditelja ima odobren stalni boravak ili dugotrajno boravište, a važećim zakonom zahtjeva se pet godina. Digitalni nomadi su se pokazali kao zakonodavna novina o kojoj je vođena iscrpna rasprava. Oni se definiraju kao državljani treće zemlje koji su zaposleni ili obavljaju poslove putem telekomunikacijske tehnologije za tvrtku ili vlastitu tvrtku koji nisu registrirani u RH te obavljaju poslove ili pružaju usluge poslodavcima na području RH. Ova kategorija omogućuje osobama koje rade od kuće odnosno izvan mjesta rada boravak u RH dulji od dopuštenih 90 dana pri čemu se očekuje da se radi o osobama sa važećom platežnom moći koja će svojom potrošnjom pozitivno djelovati na domaće gospodarstvo. Podzakonskim propisom utvrdit će se imovinski cenzus koji te osobe moraju zadovoljavati, a svakako se očekuje da će taj cenzus biti veći od onog propisanog za druge kategorije državljana trećih država. U raspravi je pozdravljeno uvođenje kategorije digitalnih nomada od kojih se može očekivati da stimuliraju državne prihode svojom potrošnjom posebice s obzirom na sve veći broj osoba koje koriste pogodnosti tehnološkog napretka i obavljaju poslove od kuće odnosno izvan mjesta rada. Predstavniku predlagatelja i upućeno pitanje kako će se utvrditi imaju li digitalni nomadi dovoljno sredstava za život te koja visina imovinskog cenzusa se predviđa propisati podzakonskim aktom. Također postavljen je upit koje su to treće zemlje iz kojih će digitalni nomadi dozvoliti boravak u RH s obzirom da su isključeni državljani Europskog gospodarskog prostora koji imaju veću slobodu ulaska, kretanja i boravka rada. Naglašeno je da se digitalnim nomadima osim IT stručnjaka mogu smatrati spisatelji, novinari, dizajneri i ljudi koji rade u marketingu. U odgovoru je vezano za imovinski cenzus za digitalne nomade naglašeno da se još uvijek nije utvrdila visina istog, no razgovaralo se o bruto iznosu od 15 do 20.000 kuna kao i da se razlikovanje trećih zemalja odnosno digitalnih nomada koji iz njih dolaze mogu razmatrati jedino po kriteriju treba li im za ulazak u RH viza ili odnosno po tome treba li im za ulazak više pravnih koraka ili manje. U raspravi je u više navrata isticano kako je Zakon o strancima kompleksan zakonodavni akt ključan za više društvenih i gospodarskih razina te da ima važnu ulogu za upravljanje demografskim kretanjima u RH, stoga je upućen prigovor u odnosu na kratak rok koji je Vlada prepustila HS-u sa raspravu i odlučivanje o prvom čitanju. Naglašavajući važnost temeljem rasprave o ovom zakonu u raspravi istaknuto je da je demografska slika u RH loša te da prema jednom znanstvenom radu istaknutog demografa u RH živi 3,8 milijuna stanovnika, a udio državljana trećih država iznosi čak 2% 70.800. Nadalje, pojedini članovi odbora su istaknuli da Zakon o strancima suštinski predstavlja imigracijski zakon kojim bi država trebala urediti svoju useljeničku politiku te da je njime potrebno jasno odrediti kojim kategorijama državljana trećih država RH ima interes odobrit ulazak, kretanje, boravak i rad. Pojedini članovi odbora su u raspravi naglašavali kako je liberalizacija koju je Zakon o strancima uveo u odnosu na uvoz radnika ili sezonskih radnika nepovoljno djelovala na standard domaćeg radnika, budući da se spustila cijena rada, a kvote za zapošljavanje stranaca su neusporedivo visoke te daju stranom radniku prednost pred domaćom radnom snagom.
Kolega Vukas ja vas molim, ovako nije običaj da se čita tako dugo izvješće i obično se to napravi kraće u nekoliko minuta, samo glavni naglasci jer ovo je disproporcionalno sa cijelom raspravom i ja vas molim da privedete kraju.
Može, skratit ćemo. Ono što je bitno bilo naglasiti da je zatraženo od predstavnika predlagatelja da se očituje o primjedbi i mišljenju pučke pravobraniteljice kao i zaključno je zatraženo od predstavnika predlagatelja da se izjasni predviđa li ministarstvo proglašenje završetka epidemije bolesti Covid-19 uzrokovano virusom sarsa stupanjem na snagu zakona s obzirom da u prijedlog zakona nisu unesene odredbe o produljenju važenja dozvola za boravak čiji rok istječe u vrijeme trajanja epidemije kao i o produljenju roka za poduzimanja radnji u upravnom postupku koje su stranci dužni poduzeti u tom razdoblju sukladno odredbama važećeg zakona. Nakon provedene rasprave prilikom glasovanja o prijedlogu zaključka da se HS predloži prihvaćanje prijedloga Zakon o strancima sa 5 glasova za, 2 glasa protiv i 3 glasa suzdržana, zaključak nije donesen s obzirom da nije dobio potrebnu većinu. Hvala.
Zahvaljujem. Ja vas molim za idući puta, ovo nismo propisali Poslovnikom, dakle nema roka za izlaganje izvjestitelja odbora, ali dosadašnja praksa je bila da se to napravi kratko sa najosnovnijim informacijama, pa vas molim da vodimo računa. Ja nemam poslovničku mogućnost prekinuti nikoga, ali tu molim sada za jednostavno zdrav razum i fer plej. Želi li još netko od izvjestitelja odbora uzeti riječ? Ako ne onda prelazimo na raspravu, prvi je na redu Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, dva su zastupnika, prvi je kolega Bulj, a nakon njega kolega Troskot, izvolite.
Hvala lijepa, evo da na početku kažemo građanima da nije odbor predlagatelj ovoga zakona jel cijeli ste akt pročitali uvaženi predsjedniče odbora za unutarnju politiku, predlagatelj je Vlada RH, čisto da ne bi došlo do zbunjoze, do zabune onih koji gledaju, koji ovo prate. Ja bi u ovome zakonu koji je vrlo bitan za nacionalnu sigurnost i unutarnju politiku rekao par bitnih, za mene, stvari koji u biti detektiraju, oni su sad ovdje, jednostavno ste priznali ovim zakonom da je u Hrvatskoj 20.g. vođena katastrofalna politika. To je vidljivo iz podataka o radnim dozvolama strancima, kao što sam rekao u 2017. 9000 je bilo radnih dozvola, u 2018. 32000, prošle godine 73, a ove godine je predviđeno 108, što znači u 3.g. smo odskočili za 15-tak puta po pitanju radnih dozvola, dok u isto vrijeme se hrvatska vlada hvali da je prošle godine BDP narastao u Hrvatskoj, što je istina, ali zbog čega, zbog iseljenih mladih ljudi iz naše Hrvatske, pa je 6% BDP-a od doznaka iz inozemstva. Znači najkvalitetnije ljude u brodogradnji, građevini smo politikama istjerali vanka zato što nismo imali hrabrosti i snage napraviti primjer jednu bitnu stvar. Evo, recimo ukinuti županije koje ne služe ničemu, koje samo kontroliraju teren radi izbora da bi one decentralizirana sredstva davala odanim načelnicima koji moraju bit poslušni i na taj način jednostavno dogodio se demografski slom i zato imamo danas puno ispod 4 milijuna, puno, znači negdje govore istraživanja oko 3 milijuna 800 tisuća naših Hrvata u Hrvatskoj, što znači da jednostavno povećajemo isključivo i samo iseljenu Hrvatsku. Ovdje triba obrat politike, totalni obrat. Radnik ovdje ne može živit od svoje plaće, a poduzetnik nema dovoljno sredstava da plati radnika. I što se događa? Otvorimo radne dozvole, dajmo to zavodu za zapošljavanje. Zavod za zapošljavanje će odlučivati tko može, tko ne može. Zavod za zapošljavanje će odlučivati koliko ljudi triba. I ono šta plaćam zavodu za zapošljavanje, to je prekvalifikacije, plaća za drugo tržište. Ako nama triba ugostitelja, vozača, pekara, ne znam koga sve, onda nam triba to prekvalifikacije, a ne jučer na odboru smo dobro zaključili, njegovateljice, za koga, za Njemačku, Austriju, znači našim parama plaćamo da naši odlaze da bi drugi mogli doći nekontrolirano, al sve je ovo u skladu politike, ništa ovo nije čudno. Marakeški komapkt je Hrvatska prihvatila bez pogovora, nisu naše susjedne države ga prihvatile, čak nam nisu dali mogućnost HDZ, SDSS-ova vlada u proteklom mandatu da raspravljamo u saboru. Angela Merkel je na strani znači Plenkovića, al je Bundestag raspravlja. Nama nije to omogućeno. Nama je zabranjeno kao predstavnicima naroda u proteklom, u prošlom sazivu da raspravljamo o tome problemu. Znači u nas je jednostavno na taj način sve funkcionira kako kaže Angela Merkel, Marakeški kompakt ima puno utjecaja na ovo vjerujte mi jel ovako i na ovaj način, na ovu brzinu i na ovaj način otvoriti granice stranim radnicima bez ikakve kontrole, bez toga da ne moraju znati ni jezik, nešto su napisali, kamoli povijest kao u drugim državama da se recimo znaju povijest. Evo jučer je spomenuto da znaju evo recimo kako je Hrvatska moderna nastala, Deklaracija o Domovinskom ratu, ništa apsolutno ne tribaju znat. I naši će ljudi i dalje iseljavati, naši poduzetnici će morat tražiti jeftiniju radnu snagu jer su prisiljeni jer nemaju radne snage i jednostavno tako će biti Hrvatska bez Hrvata. Mi moramo minjati politike pod hitno jel jednostavno nastavimo li na ovaj način bit ćemo veći grobari od svih okupatora koji su bili za hrvatski narod u samostalnoj slobodnoj Hrvatskoj koja je krvlju obranjena. Nije ovo da imamo mi nekog okupatora, nego podaničke politike su dovele do ovoga u ovome trenutku da Hrvatska ostaje bez Hrvata, tome se moramo protivit, sad će nastavit kolega Troskot.
Molim vas, samo sekundu kolega Troskot da se dezinficira govornica. Izvolite.
Uvaženi predsjedniče sabora, uvaženi zastupnici i zastupnice i poštovani građani koji nas gledate putem kamera. Nažalost, ovaj Zakon o strancima ugrožava naše građane iz razloga što naši građani RH uopće nisu u fokusu iako se zakon zove Zakon o strancima, međutim naši građani RH uopće nisu uzeti u fokus. Odmah na početku da se javno razluči, ovdje se ne radi o elementu ksenofobije i nitko nema ništa protiv stranaca, međutim, ako diskutiramo iz perspektive novog suverenizma, svaka moderna i suverena država zapravo kreće od svojih građana. Ovdje se radi o ugrozi onih malih i hrabrih ljudi koji su još ostali u RH, koji rade, koji jednostavno se trude, plaćaju svoje namete, plaćaju našu plaću ovdje tu u Hrvatskome saboru, a sa ovim novim zakonom koji zapravo izglasavamo ovaj tjedan, mi zapravo poručujemo da ćemo dovesti do rušenja cijena rada upravo tih ljudi, domaćeg stanovništva, dok će cijena državnog aparata i dalje ostati ista ili će se povećati. Drugim riječima, dame i gospodo, predlagatelji ovoga zakona, vi ste građanima RH rekli snađite se sami jednom kad izgubite posao radi stranaca. A zašto to govorimo? Nismo nigdje čuli da je napravljena analiza koliko je to u Hrvatskoj nezaposlenih, prijavljeno u Hrvatskom zavodu za zapošljavanje, a da recimo, paralelno prima socijalnu pomoć, a da paralelno radi u sivoj ekonomiji. Taj podatak nemamo i iz razloga što upravo ti ljudi ugrožavaju poštene ljude koji žele pošteno raditi i pošteno plaćati porez u RH. Dakle, prije nego što je uopće išao ovaj prijedlog zakona, trebalo je posložiti socijalne uvjete koji nisu posloženi. I ono što mi nudimo kao rješenje jest svim ljudima koji se nalaze na Burzi, ponuditi posao, a primaju socijalnu pomoć, ukoliko ne prihvate tu pomoć, jednostavno ih se rasteretiti i da se država rastereti na taj način. Mi analizu kao čitatelji tog zakona nismo dobili. Nadalje, ono što je dotaknuo kolega Bulj, a jako je bitno, mi ne vidimo tu strategiju prekvalifikacije. Vi ste rekli da ste detaljno pripremali taj zakon, mi ne vidimo gdje su to deficitarna zanimanja i na koji ste vi način pokušali riješiti taj problem prije nego što ste išli u predlaganje ovakvog jednog zakona? 3. da li je netko napravio strategiju zahtjeva tržišta gdje bismo stvarno onda strateški pratili potražnju tržišta i na taj način usmjeravali naše mlade i adekvatno ih na kraju dana platili. A što je dovelo do ovakvog prijedloga zakona. Pod br. 1., visoko oporezovan rad odnosno porez na dohodak, koji ništa drugo ne šalje nego informaciju da je bolje živjeti lagodno od rentijerstva, apartmenizacije, nego od vlastitog rada. Dakle, jedna gospođa koja radi u Konzumu plaća više poreza nego osoba koja iznajmljuje svoje stanove ili apartmane na obali. 2, visoka oporezivanja potrošnje, čime smo propustili i to najveća u Europi, čime smo propustili priliku da povećamo osobnu potrošnju koja je zapravo najvažniji segment svake tržišne ekonomije na svijetu. 3, precijenjena kuna koja je uništila tolike poduzetnike, mljekare, koja je uništila tolike izvoznike i omogućila da uvozimo hranu koju možemo 5 puta bolje proizvoditi i izvoziti na to isto tržište hrane u EU jer, recimo jedan, to je, što je najbolje bilo vidljivo za vrijeme Covida, gdje je jedan Spar za vrijeme Covida radio, a naš plac gdje naše kumice prodaju, nije radio, što je zapravo poruka i ovog zakona. 4, dotaknuli ste se dijaspore. Prevarena dijaspora. Iz razloga što postoji toliko ljudi, znam jer sam živio u Latinskoj Americi koji se žele vratiti u RH, međutim, ono što su mi iskomunicirali, potrebno je 3 godine da bi dobili dokumente, da bi postali državljani i da bi se vratili u Hrvatsku raditi. Pa stranci dobiju to s ovim zakonom preko noći. Međutim, to ni ne čudi. Iz razloga što, sjetimo se samo za vrijeme korona krize, gdje je jedni imigranti dnevno, nekoliko stotina, bez ikakvih dokumenata šeću po Karlovačkoj županiji, po Gorskom kotaru, po Rijeci, izlaze u Sloveniju, a mi koji smo lokalni stanovnici za vrijeme Covida smo čak sa propusnicama morali prelaziti iz općine u gradove i obrnuto. Pa ako se tako tretiraju lokali stanovnici, ovaj, sa propusnicama i da imigranti imaju više prava, s ovim zakonom ćemo ovaj lokalno stanovništvo poslati opet poruku da stranac vrijedi više nego [[Upadica: Hvala vam.]] domaće stanovništvo.
Imamo jednu povredu Poslovnika, kolega Vidović, izvolite. Aha, ne, dobro i jedno i drugo neće proći jer na izlaganje klubova nema replika, a povreda Poslovnika nije bilo, tako da, idemo dalje. Sada je na redu Kluba zastupnika Stranke s imenom i prezimenom, Pametno i GLAS-a, govorit će poštovana kolegica Marijana Puljak. Izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Evo sa dijelom izlaganja mojih prethodnika, mogu se složiti u tome da je Hrvatska danas siromašna zemlja, kao što smo više puta isticali do sada u raspravama i izlaganjima, siromašna zemlja na dnu Europe, na dnu svih rang lista u Europi. Kakvu Hrvatsku želimo? Želimo je bogatu, razvijenu, modernu, a želimo je i otvorenu u koju će se ljudi doseljavati, a ne iseljavati. Današnja situacija u kojoj po, evo, i Eurostatu imamo podatke da je gotovo 10% našeg radno sposobnog stanovništva iselilo iz Hrvatske, a iselilo je zbog kontinuirane politike proteklih 30 godina, od svih prethodnih vlada, upravo zbog toga, zbog tih 556 gradova i općina, 20 županija, 11 tisuća karijernih političara, zbog visokih nameta, poreza našim poduzetnicima koji jednostavno ne mogu disati, ne mogu otvarati nova radna mjesta, a ja bih rekla i zbog ukupne atmosfere u društvu, naši mladi, pogotovo mladi stručnjaci, iseljavaju i grade neka gospodarstvo drugih zemalja. Mi želimo Hrvatsku koju će se nasuprot toga doseljavati mladi stručnjaci, neki od onih naših koji su otišli, koji će se vratiti, koji će svojim znanima i iskustvima pomoći izgraditi hrvatsko gospodarstvo dakle oni svi koji danas ta gospodarstva, neka druga gospodarstva grade, da se vrate i to naprave ovdje u Hrvatskoj. Ja ću ovdje komentirati 3 stvari. Neke pozitivne, naglasiti u ovom Zakonu o strancima. Dakle, neću strašiti naše građane ovim zakonom. Jedna od pozitivnih stvari je, evo spomenuta je ovdje u nekim replikama prije, to su digitalni nomadi. U nekim od svojih prethodnih izlaganja sam govorila o toj inicijativi za uvođenje dakle posebnih dozvola kojima bi Hrvatska mogla otvoriti vrata digitalnim nomadima. Estonija je bila prva zemlja u Europi koja se time bavila, evo, sada i Hrvatska. Dakle, to su stručnjaci, uglavnom IT stručnjaci, stručnjaci iz raznih kreativnih industrija koja putuju svijetom, rade na daljinu i evo, ovim zakonom im omogućavamo da dođu u Hrvatskoj i u Hrvatskoj, ja bih rekla žive i rade na daljinu. To je svakako je li, dobra vijest, a još bolja vijest bi bila da odemo i korak dalje i da van evo, samog Zakona o strancima smanjimo namete i poreze i zapravo ih privučemo da i plaćaju poreze kod nas, također, za hrvatske freelancere, hrvatske poduzetnike, svakako bi bila dobra vijest smanjivanje nameta i poreza jer, danas je očito slučaj kako u Hrvatskoj nije dobro poslovati, kako je bolje poslovati u inozemstvu, a u Hrvatskoj je dobro živjeti je li, radi dobre hrane i dobre prirode. Što se drugih novosti u ovome zakonu tiče, dakle olakšala se procedura zapošljavanja državljana trećih zemalja. Što se nas tiče, pozitivno je što Vlada neće više propisivati godišnje kvote za zapošljavanje stranaca, ali evo i ova procedura sada koja je ovdje predstavljena, ima prostora da se ona dodatno pojednostavni. Jer, kao danas je slučaj, ako poslodavac želi zaposliti nekog stranog radnika, dakle prvo Hrvatski zavod za zapošljavanje mora utvrditi da nema raspoloživih nezaposlenih osoba u RH i nisu zapravo jasni rokovi u kojima to Zavod treba obaviti. Govori se o nekom roku od 15 dana, ali govori se i o nekim drugim aktivnostima koje nisu jasno specificirane, dakle može li se dogoditi da taj Zavod za zapošljavanje zapravo ovu proceduru dodatno komplicira i produžava zapravo cijeli ovaj postupak. Kao što sam rekla, 10% radno sposobnog stanovništva je iselilo, lani prema podacima Državnog zavoda za statistiku iselilo je 40 tisuća ljudi, ali smo imali i rekordan broj doseljenika, njih 37 tisuća, međutim, od njih 37 tisuća, samo je negdje nešto manje od 10 tisuća hrvatskih državljana. Dakle, naši ljudi iseljavaju, ali se ne vraćaju natrag jer očito danas u Hrvatskoj nisu uvjeti takvi da bi se oni vratili. Interes poslodavaca, interes hrvatskog gospodarstva je svakako zaposliti najbolju moguću osobu za poslove koji se nude. Dakle, nedostaje nam visoko kvalificirane snage u nekim deficitarnim područjima i ne smijemo zbog toga dodatno komplicirati ove procedure oko zapošljavanja. Može se evo, dogoditi apsurd da nam se kao digitalni nomadi vrate naši ljudi koji rade u Irskoj, je li? Dakle, vrate se ovdje, nastave raditi .../nerazumljivo/... odnosno na daljinu u Irskoj, a žive i uživaju ovdje u Hrvatskoj. Još jedna stvar koju evo, nije mi odgovoreno na pitanje u replici. To je pitanje studentskih viza, ove godine na ljetnom upisnom roku imamo 13 tisuća nepopunjenih mjesta na raznim studijima na hrvatskim sveučilištima, a samo 3 tisuće stranaca na svim našim sveučilištima. Hrvatskoj trebaju talenti koji će popuniti ovu rupu u obrazovanju, ali i rupu na tržištu rada. Uskoro ćemo kroz jedno godinu dana imati čak 80 programa na engleskom, studija na engleskom jeziku. Kroz ovu studentsku vizu mogu se riješiti sve one neke zavrzlame koje ponekad danas traju i po nekoliko, čak i do 6 mjeseci. Dakle, studentski boravak, iznos garancije za osiguranje povratka, studentski rad, korekcija pravilnika, polaganje hrvatskog jezika, dakle sve one, sva ona administracija koju studenti trebaju popuniti ako žele studirati kod nas. Važno je preskočiti i neke prepreke tipa da se osobno trebaju pojaviti u konzulatu pa imate slučajeve, evo, konkretno jedan slučaj, razgovarala sam s nekim od i dekana i ravnatelja sveučilišta, kad, ne zna, u konzulatu u Keniji zaželi studentica i dobije pravo da studira na našem studiju, a njen konzulat se nalazi, ne znam, u Južnoafričkoj Republici i mora otić osobno tamo da bi potvrdila svu dokumentaciju. Dakle, trebali bi iskoristiti priliku da digitaliziramo i povežemo sve servise, konzularne urede, policijske postaje, porezne uprave, kako bi, i kad se dobije viza, dobili automatski i OIB, dakle da ne moraju ići i ove naša sveučilišta i sudjelovati u tome već da se to sve zapravo iskoristi i digitalizira. Kad završe studij, ako imaju ponuđen posao, zašto im ne ponuditi i neki stalan ili dugotrajan boravak, na taj način te visokokvalificirane stručnjake zadržati u našoj zemlji i zapravo iskoristiti evo, i njihovo obrazovanje i iskustvo koje su stekli ovdje u Hrvatskoj da doprinesu i razvoju hrvatskog gospodarstva. Evo, hvala lijepo svima.
Zahvaljujem. Sada će govoriti poštovani kolega Željko Sačić u ime Kluba Hrvatskih suverenista. Evo, samo sekundu. Izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] tekst jednog nacrta odnosno prijedloga Zakona o strancima koji je na prvi pogled apsolutno neusklađen sa ustavnopravnim poretkom RH. On je nomotehnički dorađen i on je kontradiktoran sam po sebi, a i iščitavajući pojedine članke neshvatljiva je, neshvatljiv je propust koji su učinjeni prilikom njegovog sastavljanja i zapravo samo po sebi moguće možemo govoriti i određenoj neozbiljnosti predlagača kada nam je dostavio ovakav tekst. Ja ću to obrazložiti, ovo su strašno teške optužbe, ali nažalost mene argumenti prate pa ćemo u ovih nekoliko minuta istaknuti ono najznačajnije. Prije svega kada nam predlagač sugerira mrtvo hladno da za njegovu provedbu ne treba nikakvih dodatnih financijskih sredstava, to je apsolutno netočno, to je apsolutno netočno jer taj zakon, prijedlog zakona kako je koncipiran otvara iznimno mnoga velika prava, migrantska prava tzv. novo uspostavljena migrantska prava po Marakeškom kompaktu koja strahovito mnogo koštaju svaku državu. I to je zakonodavac, to je predlagač trebao upozoriti da ćemo mi iznimno skupo plaćati zapravo njegove prijedloge ako ga usvojimo. Primjerice mi imamo ovdje otvaranje određenih prava konkretno u Članku 48., odobrenje ulaska na temelju posebnih okolnosti. Taj članak vam regulira pitanje da se znači naši, naša tijela državne vlasti i policija suspendira zakonik o Schengenskom graničnom ovaj prostoru, viznom i svakom drugom komuniciranju, ali na temelju čega? Na temelju zapravo jednog, jedne ovaj prosudbe gdje je dovoljno da naše ministarstvo donese to rješenje iz kako tamo navode humanitarnih razloga, razloga interesa Hrvatske ili međunarodnih obaveza, a u istom tom zapravo članku u stavku 4. kažu da ne trebaju razgovarati sa osobom kojom to omogućavaju. Pa to je nevjerojatan propust, to je neviđena jedna kontradikcija koja do sada ne vjerujem da je igdje ikad zabilježena u nekakvom ozbiljnom nomotehničkom obrađivanju određenih procesa. Zatim Članak 57. imam regulira spajanje obitelji, to je prepuno jednih paušalnih ocjena, tu se uvode kategorije iz Istambulske konvencije, tu se određena pravila liberaliziraju, šta se, tko se sve može spajati, formalni partner, neformalni partner, životni, bračni, izvanbračni i još dodatnih 23 kategorija partnera, ali nigdje naš predlagač ne kaže tko će to provjerit, na koji način ćemo mi to provjeriti, sve se to stavlja na nekakvu prosudbu ovako aproksimativno i nekakav osjećaj valjda osobe državnog službenika, policajca na državnoj granici ili konzularnom predstavništvu, to je također i nekakva načelna odredba da se to ne smije činiti, da se zlouporaba tog instituta ne smije, a nemamo nikakve instrumente koji bi to zapravo ovaj ili provodili tu provjeru ili zabranjivali na drugi efikasan način inače je to mrtvo slovo na papiru. Također, imamo Članak 58. zahtjev za izdavanje i odobrenje za privremeni boravak osobi znači koja spaja, koja traži spajanje obitelji i ovaj isto tako može biti životni, neživotni partner, ali suština priče je da se u istom tom članku toj osobi omogućava, ne omogućava nego garantira da ostvaruje pravo na rad, sigurni smještaj, stručno usavršavanje, obrazovanje, socijalna ovaj socijalne, sustav socijalne skrbi, pa to su isto tako znatna sredstva, a ovdje u uvodu smo čuli da to niš ne košta. Također dragi, poštovani, ovdje imamo Članak 68. jasno definira da je brak iz koristi da se ljudima koji bi zloupotrijebili institut braka odnosno sklopili brak iz koristi samo da steknu privremeni stalni boravak odnosno eventualno i državljanstvo da se on zabranjuje, međutim mi nigdje nemamo instrument tko će to i kako provjeravati. Imamo jednu načelnu ovaj odredbu Članka 5. da sigurnosnu provjeru kad je u pitanju nacionalna sigurnost rade državno sigurnosne službe SOA ili ko što već, međutim za ovakve provjere svakodnevnog ovaj životnog, životnog, životnog funkcioniranja mi nemamo nikakav učinkoviti instrument da se to onemogući i da se dokaže zlouporaba tog instituta. Također imamo ovdje pravo znači nema razrade pojmova koji, koji recimo objašnjavaju šta je to opasnost za javni poredak, šta je to opasnost za nacionalnu sigurnost, šta je to opasnost za javno zdravlje, mi samo načelno možemo to tumačiti ali upravo uz ste značajne pojmove vežu se određena prava koja znači možemo tumačiti na svaki državni službenik na svoj način, nema jedinstvenog pojma zakonskog koji bi obvezivao jer ako je nekome uskraćen boravak u RH zbog toga što predstavlja opasnost za javni poredak onda treba precizirati koje su to opasnosti šta to konkretno znači. Ili ako je on opasan iz razloga nacionalne sigurnosti onda to treba svakako precizirati. Onda imamo Članak 79. koji regulira privremeni boravak iz humanitarnih razloga I tu se spominje prvi puta žrtva trgovanja ljudima. To je, to je jedan nonset dosad ne, neuobičajen, nismo ga našli ovaj nigdje drugdje u pravnom poretku RH osim u Marakeškom kompaktu gdje se svim građanima odnosno gdje se našoj državi RH sugerira da moramo dekriminalizirat kaznene i prekršajne odredbe za sve ilegalne migrante koji su zatečeni ili ovaj u, u prilici ilegalnog ulaska, prodora u RH jer se njima mora dati šansa da se obrane i zaštite. To je znači načelna kategorija iz Marakeškog kompakta bez ikakve posebne dorade ugrađena u čl. 79. što je neshvatljivo. Znači, mi sad Zakonom o strancima derogiramo kazneni zakon, derogiramo prekršajne zakone, derogiramo mnoga druga zakonodavstva i od žrtve i od sudionika u ilegalnom krijumčarenju ljudi koji je sam pridonio svom protupravnom ponašanju, mi ovim odredbama ovog zakona činimo žrtvu i dapače toj žrtvi moramo pružiti, osigurat joj pravo na siguran smještaj, rad, obrazovanje za to djelo, za to vrijeme kad je tu i još i više od toga poštovani zastupnici i zastupnici mi da bi identificirali tu žrtvu krijumčarenja ljudi moramo, nije dovoljno da ministarstvo to koristi svoje evidencije i uobičajene metode utvrđivanja identiteta nego ju zakon obvezuje da on mora surađivat, pazite sad, sa organizacijama civilnog društva da identificira te žrtve. To je neviđeno dosad, to je, to je jedan skandal koji nije viđen u ovaj uopće u pravnom poretku dosad RH da bi iznad MUP-a i sigurnosnih službi ili alpari sudionik za odrađivanje određenih službenih radnji bila organizacija civilnog društva ili čak da na, čak se kaže da oni moraju dat svoje mišljenje jel ta žrtva krijumčarenja, konkretno ako nađemo 23 ovaj čovjeka u kombiju krijumčara policija svaki od njih mora obavit i oni nisu sudionici krijumčarenja nego nego su oni žrtve u ovom, po ovom zakonu. Sve u svemu evo vrijeme ističe, ovaj zakon nećemo prihvatiti i plediram da ga odbacite [[Upadica: Fala lijepa]] jel on duboko krši ustavno pravni poredak RH.
Fala lijepa. Sada je na redu ispred Kluba zastupnika SDP-a g. Davorko Vidović, izvolite.
g. Potpredsjedniče sabora, dame i gospodo, kolegice i kolege. Evo dozvolite da skrenem pozornost u vezi ovog zakona na nekoliko aspekata jel je doista riječ o temi koja je krajnje intrigantna, vrlo kompleksna i otvara čitav niz pitanja koja ovaj prijedlog zakona otvara, dotiče rubno, ali zapravo ne može, ne može riješit. Prva činjenica od koje bi valjalo poć kad idemo u opću analizu i razmatranje ovoga što se nudi ovim zakonom je činjenica da je u 2013.g., znači od ulaske Hrvatske u EU radni kontingent stanovništva Hrvatske smanjen za pola milijuna, to je drama, 211 000 ljudi je manje prirodnim putem, znači starenjem stanovništva u Hrvatskoj i negdje oko 300 000 ljudi je napustilo dakle migracijom, emigracijom smo izgubili u radnoj dobi, u radnom kontingentu. Sinoć sam gledao malo podatke, '56.g., znači prije 64.g. kad sam se ja rodio bilo nas je novorođenih 88 000, 2013.g. kad smo ušli u EU, kad su se rodili moji najstariji unuci ih je bilo 36 000. Znači, 50 000 manje bejbi bumerske generacije dolaze u mirovinu i taj proces će trajati još nekih 6-7.g., dakle ubrzanog naglog starenja stanovništva i usporenoga i sve sporijeg ulaska u radni kontingent, to je stanje stvari. Mi sad možemo ovdje zdvajat, pričat, lamentirat šta god hoćemo, al to je činjenica. E sad ako imamo gubitak od pola milijuna ljudi iz ovog ili onog razloga jasno je da glavna ključna, ključni element razvoja, ključni resurs za razvoj zemlje je doveden u pitanje. Postavlja se pitanje tko će u ovoj zemlji radit? Tko će osiguravati i alimentirati, ne znam, socijalne fondove, mirovinske fondove, zdravstveni fond, tko će kulturu, tko će policiju plaćat ako ne budemo imali ljudi koji mogu radit? Istina, mi imamo još uvijek veliki manevarski prostor jer Hrvatska je druga zemlja odozdo u Europi po stopi aktivnosti stanovništva sa 70% aktivnosti, 60% zaposlenosti, imamo veliki prostor još uvijek, oćete od 500 000 osoba s invaliditetom od kojih radi svega 20 000, oćete od mojih vršnjaka, dakle onih od 60 do 65 kojih je 2/3 u mirovini, a mogli bi i trebali bi radit ako mogu ako su zdravi, dakle do toga da nam mladi ulaze vrlo kasno u svijet rada. To su demografski problemi koji su naprosto, koji agresivno, da tako kažem, upućuju na traženje rješenja iz situacije u kojoj se kao zemlja nalazimo. Ono što moramo osvijestit, ovdje nije riječ ni o kakvome prolaznom stanju i nekakvom problemu koji će se evo sad je problem, pa će se za 2-3.g. riješit, ne, ovdje je riječ o procesu i godinama koje stoje pred nama i koje će nas u velikoj mjeri limitirat u razvoju. Točka. To je problem. I sad postavljam pitanje svima nama, našoj javnosti, našim kolegama koji ovako, ovako olako da tako kažem, ulaze u priču iz nekakvih ideoloških pozicija. Ako je tome tako, a uvjeravam vas baveći se ovom problematikom godinama da nema te pronatalitetne, demografske politike, obiteljske politike, da ju sutra počnemo provoditi, da u nju ulupamo 100 milijardi svake godine kuna koja može ovaj problem riješiti, ne može. Francuzi 100 godina prakticiraju pronatalitetne demografske mjere i one daju nekakav rezultat, ali stanje u kakvom se nalazi u demografskom smislu Hrvatska je nerješivo bilo kakvom pronatalitetnom politikom i dolazim do onoga što želim da osvijestim. Bez uvoza stranih radnika, bez stranaca nas nema, nema nas točka. I ako toga nismo svjesni bolje da se okanimo rasprava koje 30 godina sprečavaju Hrvatsku da donese ono što imaju normalne europske zemlje jednu normalnu migracijsku politiku na koju već desetak, petnaest godina inzistiraju ljudi u Hrvatskoj koji znaju o čemu se radi. Kvote koje smo spominjali ovdje govore o tome pa da ti poslodavci koji traže da dođu do stranih radnika, pa ne čine oni to iz obijesti. Oni to ne čine iz obijesti niti im je motiv kao što se to često puta pojednostavljeno hoće reći, samo da dođu do jeftinijega radnika. Postoji još uvijek vjerojatno prostor za rast plaća, kao što ćemo čuti od naših kolega iz sindikalnih redova, može to biti oblik pritiska na rast plaća, ali rast plaća ima svoju granicu. Ne možemo mi imati plaća ko što ih ima Njemačka i Austrija, ne možemo ih imati. Ne možemo platiti ni konobara, ni sobaricu, ni kuharicu, niti bauštelca kao što ga može platiti Njemačka, ne u ovom trenutku. Ne možemo sad, možemo raspravljat koliko god hoćete o tome zašto je tome tako od povijesnih, kulturnih ne znam, ovakvih ili onakvih razloga. Ali tih ljudi nema. Ove godine je svega 28.000 iskorišteno radnih dozvola 26.000 ako se ne varam u odnosu na prošlogodišnjih 86, to je 60.000 ljudi manje radilo u ovoj zemlji bez obzira bili to Hrvati, hrvatski građani ili stranci to treba pridodat ovom pandemijskom minusu. Nije samo riječ o onom povećanom broju nezaposlenih evidentiranih nego i tim ljudima koji su došli i prošle godine radili, a ove godine ne rade u Hrvatskoj. To se osjeća i osjetit će se kao minus na našem svakodnevnom životu. Dakle, ako Hrvatska ne može bez stranih radnika onda bih ja rekao da je ovo što predlaže ovaj zakon, koji se inače kiseli i radi godinama, pet godina se on priprema i ja znam zašto je tome tako jer postoji ideološki otpor prije svega, ovo je neugodna politička tema i za lijeve i za desne, ovo je pokušaj pragmatični pokušaj da se reagira na nešto što Hrvatska nije uspjela učiniti donoseći migracijsku politiku ili migracijsku strategiju. Ovo je supstitut za nedostatak, ovaj zakon, za nedostatak takve strategije. Mi te strategije nemamo ni zato što nemamo strategija razvoja Hrvatske. Mi smo znali stvoriti državu i oko toga se konsensualno složit. Ali kakvo društvo želimo? Oko toga nema konsenzusa. Mi ni približno ne znamo u kakvoj zemlji želimo živjeti za 5, 10 ili 15 godina, mi to ne znamo niti smo minimalno suglasni oko toga. I jako je važno definirati nacionalne ciljeve, nacionalnu strategiju jer je ovo sastavni dio ostvarivanja takve jedne nacionalne strategije. Ovaj pravac kojim je krenuo ovaj zakon kojim ide je dobar pravac, dobar pravac, odmak od isključivo sekuritizacijskog pristupa pitanjima doseljavanja u Hrvatsku. Mi smo imali nekakve migracijske politike svake dvije, tri godine se donosilo, ali to nema veze s migracijskom politikom. To je bilo pitanje useljeništva, ne znam, viza, azilanata itd. i to se uvijek promatralo ko sigurnosno pitanje. Ovo o čemu mi razgovaramo nije sigurnosno pitanje, ovo je središnje razvojno pitanje zemlje. Dakle, odmah kod toga i pokušaj da se ide proaktivno, ja pozdravljam, to je dobro. Smanjuje se rigidnost koja inače prati hrvatsko zakonodavstvo, mi smo rigidni u svemu, mi smo dobili ovu našu državu i sad hoćemo mi tu sve, sve hoćemo mi to rigidno zaštititi da se ništa ne daj Bože ne mijenja. Pojednostavljenje procedura, daj Bože u svemu da pojednostavimo da ljudi mogu normalno raditi brate bez tih silnih birokratskih opterećenja itd. Ovaj zakon ide u tom pravcu. Osim toga, smanjenje administriranja. Niste možda uočili ali MUP je preuzeo da on sada prikuplja sve podatke koje može dobiti da ne mora to poslodavac tražiti, itd. Ne mogu vjerovat već je vrijeme pri kraju pa ću onda nastaviti u završnoj. Hvala.
Hvala. Sada su na redu gospodin Hrebak i gospodin Krasić koji će si podijeliti vrijeme Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče HS-a, uvažene kolegice i kolege zastupnici, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Pažljivo sam slušao cijelu ovu jutrošnju raspravu vezanu za Zakon o strancima i pažljivo sam slušao sve kolege koji su govorili na ovu temu i mogu reći puno tu ima branjenja svojih ideoloških pozicija, al nisam očekivao ovako kvalitetnu raspravu od gospodina Vidovića i nastavit ću i svoju raspravu u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Strane reformista isto nastaviti u istom tonu. Kao što je rekao i kolega Vidović ako ćemo realno gledati sa svojim rekao bih uobičajenim normalnim građanskim shvaćanjem kako je ovaj zakon u biti i nastao i koliko u biti traje cjelokupno ova priprema oko ovog zakona, dakle već nekoliko godina, već u nekoliko nizova ovaj zakon se već nalazio upravo u Hrvatskom saboru, nekoliko puta se mijenjao i kako bismo ušli u jedan zajednički europski pravni okvir kojim se regulira jedinstveno tržište upravo na razini EU i kako bi se upravo ovo pitanje stranaca podjednako reguliralo na području cijele EU. Ono što odmah ako sve stavimo na stranu vezano za upravo te nomotehničke stvari oko ovog zakona, određenog dijela usklađivanja što običan građanin može vidjeti što je obilježje samog ovog zakona su upravo neke tri stvari koje ću ja u ovoj daljnjoj raspravi u ime kluba i pokušati dodatno iz elaborirati, a one se tiču naravno ukidanja kvota, dakle pojednostavljenja administrativnih procedura veznih uz samo dobivanje i mogućnost rada stranaca na području RH. Druga stvar je ono što mi je ionako uočilo odmah mi upalo u oči, je olakšavanje reguliranja privremenog i stalnog boravka jer sam radio upravo u ovom području i znam koliko je to bilo prije komplicirano upravo za pripadnike hrvatskog naroda koji nemaju hrvatsko državljanstvo ili koji su bez hrvatskog ili bez bilo kojeg drugog državljanstva i žele doći u RH, taj dio je u bitnome umanjen. Administrativno ti ljudi će imati puno lakšu proceduru, osjećaju se Hrvatima, dolaze u Hrvatsku, a onda s druge strane ne mogu dobiti neka osnovna prava koja im je prijašnji zakon onemogućavao. I naravno nama liberalima ono što je bitno što sam čuo da je pohvaljeno od nekih drugih kolegica i kolega, a to je upravo olakšavanje digitalnim nomadima, dakle ljudima koji su bliže nekoj novoj generaciji, koji su bliži nekim novim zanimanjima, zanimanjima, profesijama i nekim novim gospodarskim granama da dođu u Hrvatsku i da rade u Hrvatskoj, da im Hrvatska bude atraktivnije prihvatljivija. Što se tiče ovog prvog dijela, gdje je dakle više ovaj zakonom će se regulirati od početka slijedeće godine neće biti regulirana kvota za strane radnike, dakle to je do sada bio složen administrativni proces, a znamo svi da su se prilike na tržištu mijenjale puno brže nego što smo mi to očekivali. Veliki je pritisak bio od strane poduzetnika i radna snaga posebno u građevinskom sektoru i turizmu bila nasušno potrebna kako bi se mogao pratiti trend rasta hrvatskog gospodarstva. I tu ću se složiti sa kolegom Vidovićem koji je to jako krasno i lijepo apostrofirao, a ja ću biti možda još malo hrabriji pa reći ono što će se u Hrvatskoj dogoditi i što mi možemo sad sa svojih ideoloških pozicija negirati i praviti se da se to ne događa. Dakle, Hrvatska ima priliku obzirom da nam nedostaje nekoliko stotina tisuća radnih mjesta, dakle ova Covid kriza koja se je dogodila samo je privremeno to zaustavila, a znadete i sami da veliki dio poduzetnika vapi za kvalitetnom radnom snagom pogotovo kažem u građevini i turizmu i Hrvatska ima samo 3 šanse da u vrlo kratkom i brzom roku nešto promijeni po tom pitanju. Kolega Vidović je tu istaknuo upravo ono što i ovaj zakon omogućava i nudi, dakle to je ukidanje kvota kako bi smanjenje te administrativne procedure kako bi se naši poslodavci, poduzetnici mogli vrlo brzo doći do radne snage koja je potrebna, neovisno o plaći teško je da se digne plaća, teško ćemo mi u vrlo kratkom roku postati poželjna meta za naše Hrvate da nam se vrate, budimo mi to realni. Svi znamo plaća svih onih mladih Hrvata koji su otišli je tek 3, 4 ili 5 razlog zašto su oni otišli, to je naš problem i mi ćemo se s tim morati pozabaviti, ali plaća nije jedini razlog zašto ti ljudi odlaze. Međutim, upravo preko kažem ove kvote, ukidanja kvota će upravo poslodavci dobiti rekao bih neki direktan odmah vremenski, bez nekog vremenskog odmaka kad će dobiti priliku zaposliti kvalitetnu radnu snagu kako bismo barem taj turizam gdje se to već evidentno vidi i građevinu držali na životu i omogućili poduzetništvu i gospodarstvu da ubrza svoj gospodarski rast. Sada nešto kontroverzno ko što ću reći, ali to je istina i to je tako, dakle digitalizacija, robotizacija, automatizacija poslovnih procesa, to vam je drugi način kako mi možemo dakle smanjiti potrebu za radnom snagom i unaprijediti svoje gospodarstvo kako bi ono moglo vrlo brzo, vrlo efektivno hvatati druge europske zemlje, a svi znamo da za njima dosta zaostajemo. I treća stvar koja nam se isto tako nudi, neko će se složiti, neko se neće složiti, ja osobno smatram da to nešto što je isto tako nasušno potrebno. Pa svi mi znamo da imamo ogromnu administraciju, ogromnu birokraciju koju jednostavno je preskupa za ovu našu lijepu našu državu i jednostavno mi moramo preliti jedan dio ljudi upravo iz tog administrativnog, birokratskog sektora u realni sektor kako bismo dali realnom sektoru šansu da diše. Mnogi su danas govorili pa dajmo Hrvatima šansu, evo možemo dati Hrvatima šansu da rade u realnom sektoru, al pritom moramo ih premjestiti jednom djelom iz dakle upravo ovog državnog, administrativnog, birokratskog sektora u realni sektor kako bi to moglo funkcionirati. Ovaj zakon dakle omogućiti će i to mi je drago, poslodavcima da za pronalaženje radne snage da se mogu obratiti HZZ-u i da praktički u 15 dana koliko HZZ ima rok da odgovori postoji li možda neki naš građanin koji želi raditi na tom radom mjestu ili ne, dakle i novih 15 dana da tom nekom strancu koji želi raditi na području Hrvatske da mu odobri dozvolu da može živjeti i raditi ovdje upravo u Hrvatskoj. Ono što mene rekao bih na neki način malo možda zabrinjava poznavajući naš sustav, nije li to malo previše odvažno, mislim ja bih osobno bio presretan da se u roku od mjesec dana sve to napravi, pogotovo da MUP izda u 15 dana dozvolu ali drago mi je da se ide u tom smjeru, drago mi je da se pokušava smanjiti ta administrativna procedura i ako doista to zaživi da se dozvola može dobiti u 15+15 dana i da sve to bude gotovo upravo u tom razdoblju od 30 dana, da procedura bude olakšana, mislim da će to uvelike pomoći upravo poduzetnicima koji neće morati dugo čekati i koji će tu cjelokupnu proceduru proći na puno, puno manje mukotrpan način. Zadnje što bih istaknuo je da upravo taj veliki iskorak po pitanju digitalnih nomada, koji dakle prati moderne trendove na tržištu rada, gdje u biti šaljemo jednu jasnu i dobru poruku novom vidu poduzetništva direktno naslonjenom na upravo IT industriju i nove tehnologije, dakle strancima koji obavljaju poslove digitalnim putem za inozemnim poslodavcem, na ovaj način će se regulirati privremeni boravak. Pratili smo svi u medijima koliko to dobro je odjeknulo, mislim da je to jedna jako dobra poruka, koliko će njih biti, koliko će oni zarađivati u Hrvatskoj, mislim da je to u ovom trenutku manje bitno, mislim da je puno bitnije poruka koju Hrvatska šalje a šalje poruku da možemo na potrebe upravo ovakvog tipka poduzetništva odgovoriti vrlo brzo, da možemo izmijeniti zakon, da možemo vrlo brzo prilagoditi se uvjetima koji jesu na europskom tržištu i netko je dobro rekao, pa jedan dio Hrvata će vrlo vjerojatno dolaziti, vraćati se upravo nazad ovdje i raditi kao digitalni nomadi u Hrvatskoj kada vide ovakvu jednu dobru poruku da omogućavamo njihovim kolegama, strancima s kojima su radili po raznim europskim zemljama, da upravo dođu u RH i da zajedno sa njima rade. To je jedna dobra poruka koju Hrvatska šalje, često volim osobno uspoređivati Hrvatsku sa Estonijom, zemljom koja je tu otišla jako naprijed, zemljom koja je nama vrlo bliska i po broju stanovnika i po kulturi i po nekim drugim stvarima ali i po veličini same zemlje, Estonija je postala jedna od zemalja predvodnika, jedan rekao bih, primjer kako jedna mala zemlja može hvatati velike europske zemlje koje su u razvoju i kako može pratiti njihov razvoj gospodarstva. Mislim da je jako važno da pratimo taj primjer Estonije, da pratimo način na koji su oni regulirani ne pretjerano uvjete za digitalne nomade, primjerice njima treba svega nekoliko stvari da dostavi, dakle primjerice e-prijava, dokaz da možete raditi na daljinu, dokaz da možete raditi samo za strane tvrtke i klijente, dokaz za određenu razinu minimalnog dohotka, dokaz o aktivnom ugovoru i radu s tvrtkom registriranom izvan zemlje i dobivate dozvolu da radite u Estoniji kao digitalni nomad, nadam se da ćemo mi isto ići u tom smjeru [[Upadica Radin: Hvala.]] Ovaj zakon da sumiram sada sve na kraju, jako je bitan iskorak naprijed prema nastavku administrativnog rasterećenja i liberalizacije što su i neke drugi kolege govorili [[Upadica Radin: Hvala lijepa g. Hrebak.]] i mi ćemo ga kao klub podržat. Hvala.
Hvala, hvala. Sada će gđa. Vesna Vučemilović govoriti u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, dame i gospodo, kolegice i kolege. Ovaj zakon obuhvaća jedno vrlo kompleksno pitanje. Sadrži brojne elemente koji se reflektiraju na različita područja stoga ostaje uistinu nejasno zašto ovaj zakon dolazi na izvanrednu sjednicu jer se radi o izuzetno važnom zakonu. U ovom desetominutnom izlaganju teško je pobrojati sve na štose odnosi ovaj zakon a i kolege su već govorile dosta o brojnim elementima, ja ću se osvrnuti na promjene koje zakon donosi u segmentu zapošljavanja državljana trećih zemalja. Posve mi je logično da kolega Hrebak kao liberal podržava liberalizaciju tržišta rada, ali me uistinu iznenađuje da to i klub SDP-a podržava kao jedna socijaldemokratska stranka koja bi ipak trebala voditi računa o radničkim pravima. Pritom njihov predstavnik u odboru je jučer bio protiv toga pa i to je tako jedno malo iznenađenje, ali dobro, vratit ću se znači na zapošljavanje državljana trećih zemalja. Čl. 97. se propisuje taj novi model zapošljavanja i svi smo čuli, znači važećim zakonom imamo kvotni sustav, Vlada RH donosi odluku o utvrđivanju godišnje kvote i to na prijedlog nadležnog ministarstva a isto tako mišljenje da i HZZZ, komora i socijalni partneri. Znači imali smo mi i sada više aktera, nije sad to samo Vlada onako nekako izbacila iz rukava kvotu pa je jedne godine 7000 a druge godine 100 000. Svi smo znači tu vidjeli da taj problem radne snage postoji ali i ta visina kvota je godinama bila jedno vrlo prijeporno pitanje, lomila su se tu koplja, jel', i to zbog pitanja visina kvota u određenim djelatnostima. Često je taj interes za kvotama bio ustvari lista želja hrvatskih poslodavaca, a ne baš uvijek stvarnog nedostatka domaće radne snage. Čuli smo da je Hrvatsku napustilo između 300, 400 000 ljudi otkako smo ušli u EU, objektivno to je problem. Znači mnoge djelatnosti imaju problem i posebice to se odrazilo u ugostiteljskoj i turističkoj djelatnosti koja je pak s druge strane u protekle 3 g. imala jedan izuzetan rast. Sve to je dovelo do dramatičnih poslova poslodavaca pa smo to i vidjeli kako je državni tajnik rekao, kroz povećanje ionako visokog broja kvota koji je dosegao i brojku preko 100 000 ove godine. To samo govori da je Vlada i do sada udovoljavala zahtjevima poslodavaca. Znači oni nisu imali problema i ne vidim razloga zašto bi se taj sustav koji imamo mijenjao. Tim više što je turistička sezona ove godine na nekih 50% prošlogodišnje. To je činjenica, znači imamo takve podatke koji dolaze i iskreno budi rečeno, u javnosti se stvara dojam da je to jako tragično ali i 2010. smo mi imali 50 milijuna noćenja što je otprilike negdje na razini 50% od prošle godine pa nismo toliko plakali nad tim. Isto tako Vlada je obilato mjerama za suzbijanja korona krize tvrtkama iz turističkog sektora sufinancirala plaće djelatnika i to se nastavlja i dalje. S druge strane u Virovitici se zatvorila šećerana u tom istom razdoblju, osječka mljekara je pred zatvaranjem. Ja se moram zapitati, zar se za tvrtke u Slavoniji ne može nešto napraviti ili je nama Slavoncima i Baranjcima sigurno jedino karta u jednom smjeru za Njemačku? Kvotni sustav je imao nedostatke, on nije bio savršen, ovo što nam se sada predlaže na oko nudi strožu kontrolu, ali mišljenja sam da su nedostaci još veći. Znači ta novina koja se uvodi kroz test tržišta rada u biti predstavlja najslabiju kariku cijelog sustava. Znači test rada ima za cilj radnu snagu crpsti najprije iz te kvote nezaposlenih domaćih radnika i to kroz posredovanje HZZ-a koji bi onda uparivali poslodavce i radnike i upravo tu je ta slabost. Naime, poslodavac i radnik moraju naći zajednički jezik, evo imali smo primjer Đurđevac-Split i sad oni se ne dogovore i poslodavac može tražiti izdavanje dozvole za rad, ali oni se ne moraju dogovoriti i vrlo često se ne dogovore oko visine plaće, to je činjenica. Znači dovoljno da je poslodavac ispunio određenu formu, zadovolji te neke formalnu razinu i njemu se otvara prostor za zapošljavanje stranaca. Naravno da ovaj zakon i za taj test tržišta rada predviđa izuzeća koja su navedena u nekoliko članaka. Ja ću se osvrnuti samo na čl. 101. on kaže „procjena stanja i potreba će se utvrđivati na temelju kriterija koji se odnose na 1. zanimanja koja nedostaju na nacionalnom, regionalnom i lokalnom tržištu rada, a ne mogu se nadomjestiti migracijama u zemlji, 2. provedbu strateških i investicijskih projekta i pod 3.“, taj mi je nekako najzanimljiviji „druge okolnosti važne za gospodarski rast i održivi razvoj“. Da li je moglo biti općenitije? Pod točkom 3 može ići uistinu sve i svašta. Možda se moglo napisati i u drugim slučajevima koji će se usuglasiti sa već nekim. Znači ova država ima gledala sam jučer, jutros nisam stigla na stranicama HZZ-a 151.126 nezaposlenih. Mi smo u jeku zdravstvene krize koja je potaknula novu gospodarsku krizu i mi ćemo sada ukidati kvote i liberalizirati tržište rada na mala vrata. To je posve neprihvatljivo, to nije demagogija. Nemojmo pričati da je to nekakva ideološka demagogija, nije. Znači i do sada nije bilo nekakve koordinacije između Zavoda za zapošljavanje, tržišta rada, mi imamo neka zanimanja koja nama kronično nedostaju i nisu to neka, nisu to ne znam nekakvi inženjeri za robotiku. Nama u ugostiteljstvu nedostaje pizza majstori, koktel majstori. Pa jel to problem, pa jel treba fakultet za to, jel treba pet godina ići u školu? Organizira se tečaj. Zašto to HZZ ne radi? Imamo mi dosta onih koji su tamo prijavljeni sa SSS koji bi se mogli prekvalificirati i udovoljilo bi se potrebama naših ugostitelja. Čuli smo evo kolega Bulj je rekao, mi imamo nekakve programe za njegovateljice koje dalje onda idu u Austriju, Njemačku, Švicarsku i opet u druge države. Znači nekoliko godina mi smo imali stalan nedostatak radne snage. Vama je to smiješno, ugostiteljima nije, vjerujte mi. To je ozbiljan problem i turističkim djelatnicima. Znači bilo je očekivati kako će poslodavci ipak ponuditi ugovore na neodređeno vrijeme i nešto više plaće. Nešto je ostvareno, ali ne dovoljno da bi se zadržala domaća radna snaga na nesigurnim poslovima koja nisu dovoljna za životni standard koji je primjeren ovdje u Hrvatskoj. S jedne strane imamo mjere Vlade koje se mjere milijardama za očuvanje radnih mjesta, s druge strane ćemo sada ovim zakonom omogućiti dolazak nezaposlenih, slabo plaćenih radnika iz okolnih zemalja. Na ovaj način u principu cijena rada rasti će nešto jer ćemo imati poreznu reformu pa će se nešto smanjiti porez na dohodak, ako to poslodavci prepuste, ali u principu će se iseljavanje nastaviti. Moram istaknuti da hrvatske plaće su na dnu EU, znači mi smo tu na samom dnu, a po iseljavanju smo na vrhu, ne samo u Europi nego isto tako u svijetu. Znači RH je 4. zemlja u svijetu po iseljavanju, ispred nas su samo Haiti, Venezuela i BiH i to je ozbiljan problem. Ovaj zakon u principu će biti još jedan čavao u to porazno demografsko stanje u RH. Puno smo sada tu čuli o tim digitalnim nomadima pa sad kao cijeli zakon je o tim digitalnim nomadima, iskreno to ne može biti slučaj jer ako pogledate … indeks Estonije i Hrvatske onda ćete opet vidjet da smo mi na začelju i zato Estonija ima taj zakon, a Hrvatska u principu zato ne treba [[Upadica: Hvala lijepo gospođo Vučemilović.]] Mi zakon podržati nećemo zato što jednostavno nije dovoljno dobar. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada je gospodin Miro Totgergeli ispred Kluba zastupnika HDZ-a.
Hvala potpredsjedniče HS-a. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Dakle, danas smo kroz ove rasprave čuli puno različitih stavova i u stvari smo čuli i rasprave koje su vezane uz Zakon o porezu na dohodak uz mnoge druge dijelove našeg zakonodavstva, no danas raspravljamo prije svega o Zakonu o strancima. Naravno taj zakon je složen i opsežan, složen je i opsežan i postojeći Zakon o strancima, pa naravno da onda mora bit i ovaj prijedlog zakona složen. No kroz te rasprave čuli smo i dosta neistina, pogotovo me zagolicalo ovo vezano uz poreze, poreze na dohodak jer pri tome se zaboravlja činjenica da upravo prošla vlada, a to će nastaviti i ova vlada, svake godine smanjuje poreze na dohodak, a i ostale poreze, pa tako imamo iz godine u godinu porezno rasterećenje i onda je to neistina kad se ovdje komparira da, što se tiče poreza, se ništa ne odrađuje, a da će onda ovaj zakon još donijet nešto što je gore nešto što sad je. No idem se ja vratit na ovaj prijedlog Zakona o strancima koji je pred nama i koji propisuje uvjete ulaska, kretanja, boravka i rada stranaca u RH i to onih koji dolaze iz trećih zemalja. Čuli smo već da je od 18.7.2019.g. za državljane strance iz Europskog gospodarskog prostora ili Švicarske konfederacije donesen zakon koji je na snazi, pa ovaj zakon se ne odnosi na njih. Međutim, važno je naglasiti da i osobe koje imaju utvrđen status Hrvata bez hrvatskog državljanstva ne smatraju se strancima u smislu ovog zakona, te ostvaruju svoj status i prava sukladno posebnom propisu u odnosima RH s Hrvatima izvan RH. U odnosu na postojeći zakon u ovom prijedlogu nema bitnih promjena pri izdavanju putnih isprava za strance, a što se tiče viza, do sad smo imali dvije vrste viza, zrakoplovno tranzitnu vizu, vizu A i kratkotrajnu vizu, vizu C koje i u ovom prijedlogu zakona kao takve ostaju. Međutim, ono što je novo, na temelju vize za kratkotrajni boravak državljan treće zemlje ne može više radit na području RH odnosno ovim prijedlogom zakona sukladno i uredbama EU o izmjeni Konvenciji o provedbi Šengenskog sporazuma u vezi s kretanjem osoba s vizom za dugotrajni boravak uvodi se novi institut dugotrajne vize D s kojom državljani treće zemlje kojima je odobren privremeni boravak u svrhu rada, spajanja obitelji, studiranja, istraživanja, srednjoškolskog obrazovanja odnosno ako imaju izdanu dozvolu za boravak i rad koriste tu vizu prilikom ulaska u RH ako je viza potrebna. Državljanin treće zemlje kojem je izdana dugotrajna viza dužan je u roku od 30 dana od početka valjanosti vize obratiti se nadležnoj policijskoj upravi odnosno policijskoj postaji radi prijave boravišta i izrade biometrijske dozvole boravka. Što se tiče postojećeg zakona i ovog prijedloga zakona slično je i za privremeni boravak koji se odobrava državljanima trećih zemalja, dakle on se odobrava u svrhu spajanja obitelji, srednjoškolskog obrazovanja, studiranja, istraživanja, humanitarnog rada, životnog partnerstva, rada, rada upućenog radnika, boravka osobe s dugotrajnim boravištem u drugoj državi članici EGP-a ili u druge svrhe. A ono što je novo da se uvodi i boravak digitalnih nomada. Kod izdavanja privremenog boravka u svrhu rada ta dozvola se izdaje kao boravak, kao dozvola za boravak i rad. Prema definiciji digitalni nomad, dakle je državljanin treće zemlje, tu se u ovom novom zakonskom prijedlogu naravno ne odnosi na državljane EU ili na hrvatske državljane koji su, trenutno rade u nekim drugim zemljama jer oni i po, bez ovog uvođenja digitalnih nomada u Zakon o strancima u bilo kojem trenutku mogu doć na područje RH i radit isto to što po ovom prijedlogu zakona bi radili digitalni nomadi. Uvođenjem ovih odredbi u zakon postajemo jedna od prvih zemalja na svijetu koja će zakonski regulirati boravak digitalnih nomada. Sve adute koje Hrvatska koristi u turizmu, a to super klima, izvrsna hrana, topli i pristupačni ljudi, pristupačno zdravstvo, dobre internetske veze, odlične veze s Europom i ostatkom svijeta i možda ono što je najvažnije, a što i sami stranci često navode pri dolasku u Hrvatsku, a to je da je Hrvatska sigurna zemlja, pa samim tim je onda i sigurna za život i zasnivanje obitelji i sve te adute treba iskoristiti i za privlačenje što više digitalnih nomada, dakle ljudi koji svoj posao mogu raditi od kuće iz bilo koje zemlje. Takvih je ljudi svaki dan sve više, a korona je zasigurno ubrzala taj trend. Dakle, ovim zakonskim rješenjem otvaramo mogućnost da svjetske trendove iskoristimo za poticanje i našeg gospodarstva. Isto tako ovim prijedlogom se olakšava pripadnicima hrvatskog naroda koji nemaju hrvatsko državljanstvo da povoljnije reguliraju privremeni, pa samim tim kasnije i stalni boravak u Hrvatskoj. Oni u postupku odobravanja privremenog odnosno stalnog boravka nisu dužni dokazivati imaju li zdravstveno osiguranje i sredstva za uzdržavanje, a u postupku stjecanja stalnog boravka nisu dužni dokazivati poznavanje hrvatskog jezika i latiničnog pisma. Možda najveća razlika ovog prijedloga zakona u odnosu na važeći zakon je izostavljanje odredbi o utvrđivanju godišnje kvote, dozvola za zapošljavanje stranaca i uvođenja odredbi kojima se obvezuju poslodavci da prije podnošenja zahtjeva podnesu zahtjev HZZ-u za provedbu testa tržišta rada. Objašnjeno je šta taj test u principu znači i ono što je ovdje definirano, to je tih 15 dana da Zavod za zapošljavanje je dužan odgovoriti poslodavcu a kad poslodavac ima taj odgovor, onda ga on može koristit narednih 180 dana odnosno u tih narednih 180 dana može podnijet zahtjev za izdavanje dozvola za boravak i rad stranaca, podnosi ga MUP-u koje u roku od 15 dana je dužno pribaviti sve podatke, izvršit provjere, primjerice, kaznene i prekršajne evidencije, zabrane ulaska u RH ili EU i tih 15 dana odgovorit poslodavcu što znači da rok od početka kad krene u proces do završetka, traje 30 dana. Uz to, prijedlog zakona propisuje iznimke vezano uz deficitarna zanimanja, primjerice tesare, zidare, konobare, mesare te u slučaju sezonskog rada od 90 dana u poljoprivredi, šumarstvu, ugostiteljstvu i turizmu kada nije potrebna provedba testa tržišta rada. Ovdje smo čuli da takva zanimanja kao što su građevinska zanimanja, ne bi odlazila izvan naše zemlje da su plaće drukčije, međutim čini mi se da mi ustvari i bez tih odlazaka ne bi imali dovoljan broj takvih zanimanja, jednostavno zbog možda i pomodarstva, jedan dio naše djece u proteklom vremenu, jednostavno nije uopće upisivao takva zanimanja u srednje škole, kroz zadnje vrijeme je to i Vlada poradila na poticanju naših mladih da upisuju obrtnička zanimanja a isto tako govori i podatak ako je izdano oko 80 000 dozvola za rad stranaca a recimo podatak DZS-a govori da smo ukupno zaposlenih u 2018. u 12. mj. imali 1 405 000 a u 12. 2019. što je usporedivo jer tad nije bilo korone, 1 540 000. Dakle broj novih radnih mjesta na području republike je bitno rastao u odnosu na to što su rasle kvote za ljude koji su dolazili iz trećih zemalja radit u Hrvatsku. I još završno, Zakon o strancima ništa bitno ne mijenja vezano uz ilegalne migrante, tu bi pohvalio naše policajce na dobrom radu i naravno [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] klub HDZ-a podržat će ovaj prijedlog zakona, hvala.
Hvala lijepo, hvala. Sada će Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka nastupati, tako da će prvo govoriti gđa. Peović a onda gđa. Benčić, izvolite.
Dobar dan svima. Moramo sasvim jasno reći da se ovim zakonom u potpunosti liberalizira uvoz strane radne snage bez kvota za zapošljavanje stranih radnika a da zakon nema procjenu učinka dakle takve liberalizacije koja će proisteći njegovim donošenjem. Prijedlogom zakona propisano je da se u postupku podnošenja zahtjeva za izdavanje dozvola za boravak i rad prilaže pozitivno mišljenje HZZZ-a, budući da Vlada više neće propisivati godišnju kvotu dozvola za zapošljavanje stranaca. Dakle iako mi je državni tajnik za imigraciju odgovorio, Žarko Katić da ovo navodno jel', znači da zakon štiti hrvatskog radnika kao i da strani radnik čak i tu sam se moram priznat čak iznenadila na njegovu argumentaciju jer neke stvari stvarno ne možemo reći da čak strani radnik košta i više od domaćeg, na to se nadovezao bivših ministar Pavić koji tvrdi pak da cijena radne snage je rasla kad su se kvote povećavale, što je isto dosta frapantna izjava, to svakako moramo dovesti u korelaciju s tim da cijena radne snage nije rasla, jel', to je ono što je važno. Znači apsolutno, znači liberalizacija ne štiti hrvatskog radnika, ne raste, dakle cijena rada kad se uvoz radne snage liberalizira, treba jasno reći da manjak radne snage sasvim sigurno znači povećanje cijene radne snage i dizanje ionako niskih plaća u Hrvatskoj, mi imamo među najnižim plaćama u EU-u, dakle liberalizacija u najboljim slučaju znači stagniranje plaća i za to imamo i statistički dokaz. Znači 2018. bruto cijena rada je nešto malo porasla, dakle 8,2% no broj dozvola je te godine 2018. bio recimo 30 i nešto tisuća a već iduće godine preko 70 000. Znači cijena rada malo raste ako imamo potražnju radnikom. Zašto? Dakle, pa nije 14% radno sposobnog stanovništva iselilo zbog želje za putovanjem i stjecanja novih iskustava, jel', ljudi su otišli zato što je cijena radne snage izuzetno niska, sa minimalnom plaćom se ne može preživjeti mjesec. U apsolutnim brojkama kod nas moramo jasno reći, ne postoji manjak radne snage nego postoji niska cijena rada. U apsolutnim brojkama znači 3 puta niža cijena radnog sata je kod nas nego u Njemačkoj i Austriji. Dakle liberalizacija uvoza radne snage znači da se za određena zanimanja, privatnike ne misli pritisnuti da dignu cijenu rada nego se misli omogućiti veća dobit putem veće eksploatacije rada. Poduzetnici ionako vrše pritisak zadnjih godina i traže ukidanje kvotnog zapošljavanja, ovaj zakon možemo bez pretjerivanja reći ispunjenjem jedne poduzetničke želje i sasvim je opravdano pitanje sindikata u e-savjetovanju, u njihovim komentarima, treba li Hrvatskoj poslodavac koji radniku za obavljeni rad nije u mogućnosti osigurati plaću od koje se može živjeti. Dakle to su poslodavci koji će za teške poslove poput branja voća recimo ponuditi mizerno nisku cijenu rada od 20-ak na sat, dakle i onda će naravno od zavoda za zapošljavanje dobiti odgovor o tom famoznom testu tržišta rada, da nema potražnje za tim radnim mjestom. Znači poduzetnici dobro znaju da uvijek postoji netko tko je spreman raditi za manje, jel', ovo uvođenje konkurencije i dopuštanje uvoza stranih radnika, Vlada zapravo olakšava položaj poslodavaca pri tome znatno otežavajuću uvjete domaće nezaposlene i zaposlene radne snage. Reći ću da mi naravno nemamo ništa protiv migracija, iako Hrvatska nažalost troši milijune za sprječavanje migracija, iako se migranti uopće ne žele zaustavljati u RH, stoga tu treba isto tako svima reći da zapravo obavljamo posao sa EU, ove mitologije navodnih suverenista jel', da treba jel', spriječiti te imigracije, treba jasno prozvati kao krajnje nesuverenističke jer one fantaziraju o nekoj opasnosti penetracije stranaca jel', koji samo žele proći kroz Hrvatsku ali istovremeno, a istim tim suverenistima jel', a sasvim u redu da se privreda organizira po principu slobodnog tržišta koje dozvoljava ljudima da rade za plaću koja nije dovoljna za zadovoljavanje temeljenih ljudskih potreba. Također, ovi mitovi o liberalizaciji jel', tržišta, tržišnih fundamentalista su također lažni jer njihova liberalizacija traje već 30 g., ovo nije lažni kapitalizam nego je kapitalizam na periferiji i mogu reći na kraju da mi je na neki način čak i drago da se jasno pokazalo da su vizije SDP-a i HDZ-a po ovom pitanju sasvim identične kao i njihovih satelita. Ovdje čini se da samo mi imamo nekakvu pravu viziju i odgovor na nešto što je uistinu problematično.
Gđa. Benčić, izvolite.
Hvala vam. Kao što je već kolegica rekla, dakle ovaj prijedlog zakona je zapravo vizija migracijske politike kakvu ovaj zakon održava, podsjeća me na jedan film koji smo dokumentarni radili prije 10 g. i nazvali smo ga „Htjeli smo radnika došli su nam ljudi“ i mislim da će upravo tako nakon provedbe ovog zakona i ovo tijelo ali i Vlada biti iznenađeni da radnici nisu samo radnici nego su i ljudi. A o tom ljudskom aspektu bilo hrvatskih državljana i napih radnika, kao i onih koji dolaze, u ovom zakonu zapravo se uopće ne vodi računa što dokazuje i to da su određene odredbe koje se tiču pristupa privremenog boravku i mogućnosti stjecanja bilo privremenog, stalnog boravka ali i azila, zapravo otežane. Tako je primjerice se ukida Povjerenstvo za žalbe pri MUP-u kao drugostupanjsko tijelo u donošenju odluka o azilu i dr. institutima vezanim za prava stranaca. Šta to konkretno znači? To konkretno znači da jedini pravni lijek koji će osoba kojoj nije odobren primjerice boravak ili joj nije odobren azil imati upravni spor. Kao što znate, upravni spor ne odgađa izvršenje rješenja pa u tom slučaju će osoba biti deportirana za cijelo vrijeme trajanja postupka i možemo reći da nakon 3 g. kada joj upravni sud primjerice da za pravo, to joj neće puno značiti jer ona zapravo više niti će biti u Hrvatskoj niti će moći pristupiti. Iz tog razloga smatramo da ovaj zakon ne predviđa efikasan pravni lijek i s obzirom na to da je to ustavna kategorija, moramo propisati da ako je upravni spor jedini pravni lijek, da bi bio efikasan, on mora odgađati izvršenje rješenja, primjerice o deportaciji. Isto tako, ono što nam je posebno problematično je da se ovim zakonom i dalje prenosi odgovornost za vraćanje u nezakonitom tranzitu na prijevoznika. Primjerice imate situaciju da osoba kupi autobusnu kartu, ukrca se na autobus prijevoznika i prijevoznik sada ima odgovornost zapravo kontrole da li je ta osoba zakonito ili nezakonito na teritoriju RH jer ako se utvrdi u policijskoj kontroli da nije, on ima obavezu ga vraćanja na granicu, to dakle isto tako nije prihvatljivo jer je to prebacivanje odgovornosti koje ima policija i javne službe na prijevoznike koji niti su za to kvalificirani niti bi to trebali raditi. Isto tako tražimo i tražit ćemo dakle da se ovim zakonom propiše da je jedan od uvjeta za odobrenje privremenog boravka kada se radi o privremenom boravku na humanitarnim osnovama, da se kao jedan od uvjeta briše potvrda o nekažnjavanju iz zemlje podrijetla jer se vrlo često kad se radi o humanitarnom boravku, radi o osobama koje do takve potvrde ne mogu doći zbog ratnog stanja ili nekih drugih uvjeta. Isto tako napomenula bi da zakon nije uvrstio životne partnere u definicija članova uže obitelji. Tu predstavlja indirektnu diskriminaciju i suprotno je i odluci našeg Ustavnog suda ali i Europskog suda za ljudska prava da bez obzira koja je kategorija, da li se radi o braku ili životnom partnerstvu, niti jedno pravo iz privatnog i obiteljskog života kao niti klasifikacije ne smiju b iti drugačije od onih koje vrijede za heteroseksualne parove. I na kraju, cilj svake migracijske politike treba biti što bolje integracija osoba koje dolaze u Hrvatsku u hrvatsko društvo. Preduvjet za to je poznavanje hrvatskog jezika. Ja sam godinama radila sa strancima, sa izbjeglicama, sa osobama koje su tražitelji azila i znam da je to jedan od ključnih preduvjeta za uključivanje u društvo. Godinama ne želimo izdvojiti za programe učenja hrvatskog jezika mada su izuzetno jeftini i isto tako godinama dakle naplaćujem test poznavanja hrvatskog jezika osobama koje ga vrlo često ne mogu platiti. Znači naš je cilj [[Upadica Radin: Hvala.]] kao države da ljudi na uče hrvatski jezik [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] i da se što bolje integriraju. Hvala vam.
Sada je na redu g. Krešo Beljak koji će govoriti ispred Kluba zastupnika HSS-a i HSU-a. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, štovane kolegice i kolege. Poštovani državni tajniče, dopustite mi da se s nekoliko riječi osvrnem na ovaj prijedlog zakona u ime Kluba saborskih zastupnika HSS-a i HSU-a. Ja moram reći da me začuđuje sljepilo krajnje ljevice i krajnje desnice, od desnice sam to očekivao, ali od krajnje ljevice nisam, sljepilo i elementarno neznanje da su zatvorena društva osuđena na propast. Dakle, jednostavno su osuđena na propast. Kad govorimo o segmentu stranaca, odnosno uvoza radne snage u ovom primjeru, moramo govoriti s dva aspekta, ne samo ekonomskog, ne samo zaštite odnosno tržišta rada, nego i demografske politike koja je katastrofalna u zadnjih 30 godina i koja se nastavlja nažalost na takav katastrofalan način. Trendovi su jednostavno takvi da ćemo kroz 10 godina, najkasnije kroz 10 godina doći u situaciju da umirovljenicima u Hrvatskoj neće tko imati odakle isplatiti mirovine. Dakle, ovo što se događa u zapadnoj Europi, što se događa u Njemačkoj, nije zato što Nijemci kažu mi eto volimo strance, želimo strance pa evo, dopuštamo da se useljava, ne znam, milijun ili milijun i 500 tisuća ljudi nego upravo zbog toga jer su svjesni da za mirovine Nijemaca, kad govorimo o Nijemcima, to je isto upitno što su uopće nacije, ali dobro, neće kroz nekoliko godina imati tko raditi. Dakle, to će se dogoditi i kod nas. Konkurencija, ja ne mogu shvatiti da se netko boji konkurencije, pa živimo u kapitalizmu, dakle društva u kojem nema konkurencije, a jedno od tih društava, u jedno, u takvih sistema smo živjeli, to je komunizam, su isto tako osuđena na propast. Dakle, bez konkurencije na tržištu rada, bez konkurencije, ako hoćete i u cijenama, nema nikakvog napretka. Struktura, obrazovna struktura hrvatskog stanovništva je još jedna katastrofa i to bi vi isto jako dobro svi trebali znati. Dakle postotak visokoobrazovanog stanovništva na tržištu rada u Hrvatskoj je među najmanjima u Europi. Jučer sam gledao dokumentarac, u Irskoj, više od 50% ljudi ima visoku ili višu, odnosno visoku ili još veću od toga stručnu spremu, u Hrvatskoj je to ispod 10%. Dakle, u takvoj konkurenciji rada govoriti da ćemo zabraniti ulazak strancima na bilo koji način je ravno katastrofi. Treba učiti iz povijesti, najuspješnije države, pa ako hoćete i sadašnjosti, najuspješnije države su ujedno i najotvorenije prema stranoj radnoj snazi. Možemo učiti iz hrvatske povijesti, tko su bili u 19. st., ako počnemo evo, tu je moj kolega Prkačin, ako počnemo o hrvatskoj nacionalnoj svijesti. Tko su bili ljudi koji su praktički udarili temelje hrvatskom narodnom preporodu početkom 19. st.? Redom stranci, Ljudevit Gaj, Stanko Vraz, Bogoslav Šulek, koji je praktički hrvatski jezikoslovac, Slovak, Strossmayer, stranac. Dakle, stranci su bili ti koji su digli hrvatsku nacionalnu viziju, nacionalni preporod početkom 19. st. Nema segmenta društva u kojem napredak Hrvatske kao države nisu diktirali stranci. Hoćete od poljoprivrede, u Slavoniji su bili drveni plugovi dok nisu došli stranci iz tadašnje Austro-Ugarske, ali da, bili su stranci, nisu bili Hrvati, ali su postali Hrvati. Nitko danas ne spori da je Bogoslav Šulek Hrvat, iako nacionalno, on je Slovak, on nije Hrvat. Kultura, znanost, obrazovanje, do sporta, ako hoćete. Dakle, nositelji prosperiteta, napretka, uvijek su bili stranci. Danas su najuspješnije države u svijetu one koje privlače visokokvalificiranu, pa i svu radnu snagu pa onda rade pozitivnu selekciju svih tih kadrova koje dobivaju i postanu najuspješnije države u svijetu. Irska je prije 30 godina bila puka sirotinja, pa čak i za nas. Pa čak i za nas. Što su napravili? Uložili su sve što su imali u obrazovanje i danas su privlačna europska svjetska destinacija u kojoj živi 850 tisuća stranaca na mislim 4,5, otprilike 4,5 milijuna stanovnika i tu možemo komparirati situaciju sa Hrvatskom. Lani su imali 80, 85, tu negdje tisuća ulazaka u zemlju, dakle ljudi koji su doselili i u isto vrijeme oko 70 tisuća ljudi je iselilo iz Irske, u tih 70 tisuća ljudi, gotovo 50 tisuća su bili Irci koji odlaze na još bolje u Australiju, Kanadu ili gdje već i nitko to ne smatra problemom nego svi smatraju da je Irska i danas napravite anketu u Hrvatskoj, većina Hrvata će vam reći da je Irska poželjna destinacija za život. Pa dajmo, učimo od najboljih, nemojmo se zatvarati, nemojmo stvarati zidove oko sebe. Na taj način činimo zlo i loše Hrvatskoj. Tržište rada, ja mogu govoriti iz iskustva kao čelnik lokalne uprave, kao gradonačelnik 12 godina, gdje su prvih 7, 8 godina mog mandata dolazili ljudi svakodnevno k meni kao kod doktora, čekali ujutro i tražili posao. Onda je do godinu dana nije dolazio nitko i nakon toga se okrenula situacija, počeli su dolaziti ljudi, ali ne više oni koji traže posao, nego poduzetnici, obrtnici, koji traže i pitaju da li imam nekog tko bi radio. Dakle, skroz se okrenula situacija. U toj situaciji koja je iz dana u dan sve gora i gora, pogledajte samo koliki poduzetnici traže radnu snagu, a ne mogu je naći u Hrvatskoj iz brojnih razloga, iz brojnih razloga, treba pozdraviti ovakav zakon, iako ja smatram da je još uvijek restriktivan, da bi trebao biti otvoreniji. Nemojmo se lagati, u Hrvatskoj ljudi koji žele raditi uglavnom i rade. Opet ću komparirati sa zapadnom razvijenom Europom. Što mislite, kad su Hrvati i ostali stranci dolazili u Njemačku da su, 60-ih, 70-ih godina, da su dolazili na najbolje plaćena, odnosno na najatraktivnija radna mjesta? Ne. Dolazili su na najneatraktivnija radna mjesta, na one, da to tako kažem, na koje Nijemci nisu htjeli raditi. Danas se to događa ili će se događati vrlo skoro i u Hrvatskoj. Neće nitko od Hrvata biti grobar, neće nitko, dapače, niti u strukovna obrazovanja ići, pogledajte samo upisne kvote u srednje škole pa ćete vidjeti da nitko više neće biti niti bravar niti ugostitelj niti konobar, dakle ugostiteljske odnosno strukovne škole su prazne, svi bi negdje u gimnaziji i to treba pozdraviti, ali netko treba i raditi taj posao. Taj posao će raditi kroz 10 ili 15 godina stranci kao što ga rade stranci danas i u Njemačkoj, u Irskoj, u Americi u svim razvijenim državama svijeta. I neće Hrvatska zbog toga nestati. Na nama je na zakonodavstvu, na zakonskoj regulativi da se ti ljudi što prije i što efikasnije integriraju u hrvatsko društvo, ja neću govoriti o asimilaciji, ali činjenica je kad gledamo Hrvate u trećoj, u drugoj generaciji u Irskoj i u Njemačkoj to više i nisu Hrvati nego su više Nijemci, a u četvrtoj da više ne govorim, takve uvjete trebamo složiti odnosno postaviti kod nas da se zaštiti nacionalni interes od znanja jezika, integracije u kulturni krug itd., itd., ali da se zabrani nekome ući odnosno da stvaramo zid oko sebe mislim, moje stajalište je da nema apsolutno nikakvog smisla i da to Hrvatsku vodi u stagnaciju, a stagnacija u modernom svijetu vodi u propast. Evo, u skladu s time iako zakon nije dovoljno liberalan po mojoj ocjeni, Klub saborskih zastupnika HSS-a i HSU-a će isti podržati. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačne rasprave, prvi je gospodin Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, poštovani građani kad govorimo o radnoj snazi u RH još ću jednom ponoviti bitne činjenice, da je demografski slom u RH davno počeo. To možemo lako analizirati brojkama 2019., 2017. godine 9.000 radnih dozvola za strance je bilo, ove godine 108.000 što znači da rapidno raste broj dozvola za strance. U isto vrijeme mi imamo ispod 4 miliona stanovnika, a u isto vrijeme Vlada RH se hvalila sa gospodarskim rastom koji je evidentiran al na čemu je utemeljen, utemeljen je na 6% BDP od doznaka iz inozemstva. Nitko nema više doznaka iz inozemstva nego mi, to su naši iseljeni ljudi, poglavito mladi, najbolja radna snaga koja je iselila vani i šalje svojim obiteljima novac. To je šta je evidentirala HNB, 20 milijardi kuna nama mladi šalju iz inozemstva i to su napravile naše politike. Da li smo mi imali solidarnosti prema radnicima, prema ljudima, da li su sindikati i ostali radili svoj posao, da li su potrebne ovolko općina, gradova, županija, svega skupa? Kad pogledamo po meni imamo brojne probleme koje moramo sustavno raditi, ali govoriti o sigurnoj Hrvatskoj, govoriti u ovome trenutku da ćete pustiti bez ikakvih kontrola tolku radnu snagu, radna snaga je uvijek potrebna jer je sad poduzetnik u problemu, a radnik je također u problemu jer nema dovoljno sredstava za život. Kome to dajemo? Zavodu za zapošljavanje koji će određivati bez ikakvih kriterija, bez ikakvih analiza, bez ikakvih stručnih podloga, određivati koliko radnika treba za koji posao. Na temelju čega su oni to sad zaključili? I na temelju čega to dat Zavodu za zapošljavanje? Pa kad vi dođete u neku državu, naravno ako ćete biti dugogodišnje dozvole, 5 godina, više od 5 godina koje će se dobivati, ljudi koji će ostavljati ovdje, da li imaju potrebu znati jezik, pismo, povijest kao u drugim državama. Koja je skupina van Europe, koji dolaze ljudi koji su potrebni, imamo znači tisuću pitanja. Mi imamo jedan ogroman potencijal u dijaspori, mi imamo najkvalitetniju radnu snagu. Evo sada u brodogradnju nam dolaze ljudi koji rade za niske plaće, tako je na tržištu kaže, u poljoprivredi kaže doslovno više imamo neobrađena polja, a nikad nismo više uvozili, nikad poticaja davali, što znači da država nije upravljala procesima i loše politike su nas dovele do toga da Hrvatska izumire. To je problem, Hrvatska izumire, 2/3 Hrvatske su prazne. Nije država samo teritorij, država je znači da žive građani sigurno. Što se tiče same sigurnosti ovo je isključivo povezano i sa Marakešem, Marakeški sporazumom, kompaktom, o kojem je bez obzira slagali se livica, desnica, centar, Hrvatski sabor nije raspravljao što je katastrofalno i sramotno dok u Bundestagu jer raspravljalo što je Angela Merkel i naši za, a naši susjedi su protiv toga. Znači moramo raspravljati i donositi odluke. Činjenica u ovome trenutku da solidarnost u Hrvatskoj nije postojala kad su propadale velike tvrtke i kad su pljačkane velike tvrtke nije bilo solidarnosti prema radnicima. Ja se sjećam radnice Dalmatinke ja sam privođen, radnik Autoprijevoza, suđen što sam stao iza ljudi, čak tada i kao djelatni vojnik i časnik, stao sam, nije mi bilo jasno zbog čega ljudi nemaju solidarnosti, jer smo se naučili gledajmo sebe i svoja posla i šta je se dogodilo raspalo se sve. Industrija se raspala nešto i zbog tržišta, ali nešto i zbog nesolidarnosti poglavito sindikalne scene, pa nije bila solidarna. Prema, propada Dalmatinka u Sinju, drugi šute i dođe red i na nje naravno. A oni koji su radili privatizacijske pljačke, oni koji su radili što su radili kada je bilo najpotrebnije biti zajedno i graditi Hrvatsku danas imamo odumiranje Hrvatske. 2/3 to ponavljam su prazne, a ove mjere ne donose ni na sigurnosti, ni na razvoju RH nego naprotiv uništavanje i ovoga ostatka ostataka. Hvala lijepo.
Sada je na redu gospodin Ante Kujundžić. Izvolite.
Poštovani državni tajniče, idemo liberalizirati tržište rada, a nismo zaštitili domaćega radnika, hrvatskog radnika. Ovim prijedlogom ćemo spustiti cijenu rada, a ne znamo u biti jesmo li svjesni već ionako niskih plaća ljudi koji žive u Hrvatskoj. Dokidanjem kvote stranaca, sve ono što nam je ostalo u ljudskom potencijalu otići će već utabanim stazama kojima je već otišao veliki broj Hrvata. Da istina je kako smo podignuli iznos minimalne plaće i pohvale za to, no pitanje je jesmo li mogli više jer minimalna plaća ukoliko uzmemo je u obzir nije dovoljna za mjesečnu košaricu prosječnog domaćinstva. A ono što je paralelno s tim nismo smanjili poreze, fiskalne i parafiskalne namete kako bismo zapravo otvorili mogućnost podizanja plaća u privatnom sektoru. Pred nama se nalazi novi prijedlog Zakona o strancima kojim se između ostaloga inače trebalo i definirati kvote uvozne radne snage. Međutim, ovaj prijedlog dokida kvotu stranih radnika, a istim će se pozabaviti u zahtjev za boravkom sukladno čl. 97. prijedloga HZZ koji će priložiti pozitivno mišljenje za rad unutar RH nakon čega će sukladno opet čl. 91. prijedloga odlučiti ministarstvo putem policijske postaje, a treba napomenuti i kako se ovakva procedura može izbjeći ukoliko pogledamo čl. 101. istoga. Dakle, ovakvom praksom, praksom ne definiranja kvote stranih radnika sasvim izglednom postaje opasnost indirektnog spuštanja cijene rada koja ni sada nije Bog zna kolika. Hrvatska je zemlja koja ne vrednuje radnika, ne vrednuju se oni koji zapravo novac stvaraju. A ukoliko se osvrnemo na blisku prošlost nije vodila računa ni o radnicima koji su zapravo zbog razno raznih stečaja ostali na ulici u mom Imotskom, u mojoj Imotskoj krajini negdje oko 1100 ljudi. Prvo smo se raselili zbog nemogućnosti zaposlenja i niske cijene rade i nikakvog razlikovanja radnika od neradnika i sada kada su naši sugrađani jedni od najboljih u Irskoj, Njemačkoj i Norveškoj, da ne nabrajam i ne bih bio patetičan, strah me je da ćemo ovim zakonom još više sniziti ionako nizak životni standard domaćega radnika spuštajući cijenu rada kako bi se vrata otvorila uvoznoj radnoj snazi koja će zapravo raditi više isto ali za manje novca. Ovakvim zakonom i definiranjem radnika i cijene rada postoji realna mogućnost odlaska i ovo malo mladosti koja je ostala još će zaraditi kruh negdje gdje država zakonom plaća i vrednuje rad i sankcionira nerad. Nažalost, ovaj zakon se ne hvata u koštac s tim, niti je hrvatska država u kojoj će se ovim prijedlogom vrednovati rad i domaća radna snaga. Jednako tako Hrvatska je država koja nameće namete poslodavcima kako bi financirala državni aparat ogroman, a sve na grbači onih koji rade i zarađuju, a od tog što zarade ne mogu živjeti životom dostojnim čovjeka. Bojim se da opet teturamo jer uz prijedlog ovoga zakona nismo se pozabavili pitanjima koja su nužna i koja bi se trebala vezati uz ovaj zakon, a to su pitanja socijalnih prava za nezaposlene. Ne nismo ih regulirali jer primjera radi javna je tajna kako socijalnu pomoć prima mnogo više ljudi od onih kojima je zapravo socijalna pomoć realna potreba jer tragično je primjerice da se na razno raznim burzama nalaze radno sposobni ljudi koji su korisnici bilo kakvog oblika socijalne pomoći za koju je netko osigurao i zaradio naravno sami novac. A upravo zbog broja takvih svaki onaj korisnik koji je realan i životno unutar kriterija zajamčene minimalne naknade ili bilo kakvog oblika socijalne pomoći od visine istih teško da može živjeti naravno životom dostojnim čovjeka. Dakle, ovaj prijedlog zakona je prije bilo kakvog pokušaja izmjena i glasanja za iste zahtijevao ukorijeniti zahvat izmjena cijelog niza drugih zakona, pravilnika i uredbi. I za kraj, citirat ću dida Kikaša iz „Prosjaka i sinova“, kaže „kali se sinko i zanat peci jerbo svit je jedno veliko varakanje, a golim se šćapin dvori ne grade“. Hvala.
Hvala. Oprostite, imate, imate replike. g. Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Kujundžiću, ovaj zakon je priznanje loših politika u zadnjih 20.g. Evo mi ćemo malo o sigurnosti, na području odakle vi dolazite i ja iz Dalmatinske zagore, otkad su županije osnovane 100 000 ljudi je manje, župan je faraon, uništeno je zdravstvo, školstvo, nemaju ljudi pravo, mogućnosti dječjih vrtića i naravno da tu nema ni radne snage, ljudi idu ća mislim, idu gdje je osiguran dječji vrtić, radno misto, idu, to je ciljano iseljavanje lošim upravljanjem na tim područjima. Što se tiče sigurnosti ovoga zakona, koja sigurnost? Pa prije neki dan na Kamenskom blizu mene i vas jer čovjeka migranti su zarobili sa pištoljem i čovjeka od 87.g. i vodali ga kroz šumu 3 sata, o tome policija nije ni rekla riječ, evo mogla bi se tajnik obratit. Znači ovo je implementiran i Marakeški sporazum na koji je Hrvatska pristala bez privole i ovoga doma, [[Upadica: Hvala]] samostalno Plenkovićeva vlada.
Odgovor izvolite.
Pa je slažem se, hrvatskoj državi nužno treba jedan oblik regionalnoga reustroja, imamo velik javni aparat, zapravo svake godine se događa da se određeni broj ljudi gomila da li u jedinicama lokalne ili regionalne uprave i samouprave, definitivno ono što treba jest napraviti jedan oblik regionalnoga reustroja i taj novac dat poduzetnicima i obrtnicima.
Hvala lijepa. Nemate više replika, idemo dalje, gđa. Katarina Peović imat će svoju pojedinačnu raspravu, izvolite.
Evo ono što bih prvo željela odgovoriti je demantirati ove demagogije o Vrazu i Šuleku, o potrebi da se otvorimo i optužbu koja je u potpunosti lažna da je ljevica protiv stranca. Mi smo za razliku od drugih ovdje za to da se radnike tretira kao ljude, kao što je rekla moja kolegica Benčić. Kako je, dakle u ovom slučaju riječ o tretiranju stranih radnika kao radnoj snazi za čistu eksploataciju onda smo naravno protiv ovog zakona. Mi smo dakle da stranci dolaze kod nas, ali ne tako da bismo ih eksploatirali. Dakle, daleko od toga da mi imamo nešto protiv migracija, to je čista demagogija koju smo ovdje čuli od navodnog ljevičara Kreše Beljaka već nas brine nejednakost koja se ovdje uspostavlja kao normativna, da postaje normalno da naši ljudi moraju za višu cijenu rada otići u EU, a da državljani BH, Srbije i Makedonije, dolaze raditi u Hrvatsku za cijenu rada koja nije dovoljna za normalan život ovdje, je li? Dakle, ono što je važno je uspostaviti solidarnost, jednakost, a .../nerazumljivo/... radna prava koja vrijede za sve i ljevica sigurno nije za nikakvu zatvorenost. Ono što je kriminalno čuti od nekog tko se smatra ljevičarom je rečenica u Hrvatskoj, oni koji žele raditi, rade, znači to je ono što ljevica treba prestati, a tolerirati, da se netko, tko se smatra ljevičarom drzne da kaže da u Hrvatskoj oni koji žele raditi rade, u zemlji u kojoj imamo jednu od najnižih stopa zaposlenosti u Europi, derogirati odgovornost za to da niste zaposleni na nevoljkost da se radi, znači u prvom redu, nesolidarnost, u prvom redu jedan opasni socijalni darvinizam koji se nikako ne smije više čuti na ljevici. Nitko više, kaže Krešo Beljak, ovdje ne želi biti bravar. Taj posao će raditi stranci kaže on, kao što ga rade u razvijenim zemljama. To je još jedna jako zanimljiva izjava. Znači stranci će raditi poslove koje mi ne želimo raditi kao što to rade i u stranim razvijenim zemljama. Prvo je smiješno na onoj potpuno banalnoj demagoškoj razini na kojoj je jasno da Hrvatska neće tako uskoro biti razvijena kao što je Njemačka, a drugo je, opet, nesolidarno i krajnje socijalno neosjetljivo da se govori o sebi kao čovjeku koji je za otvorenost i za to da stranci ulaze u našu zemlju, ali naravno, tako da bismo ih brutalno eksploatirali. Osvrnula bih se još dakle na ovu tezu koja se često ponavlja da nema dovoljno radnika u nekoj branši pa da zato ne možemo govoriti o tome da treba o kvotama zatvoriti se, znači kvotama ograničiti koliko radnika, stranih radnika treba ući, to naprosto nije istina. Mi u građevinskom sektoru imamo poduzetnike koji imaju visoke dobiti i koji mogu platiti višu cijenu rada, ali ne plaćaju višu cijenu rada zato što nemaju potrebe za tim, zato što će im doći radnik iz BiH koji će to raditi za manje novaca. Prema tome, dok poduzetnicima dozvoljavamo da snize cijenu radne snage, oni će snižavati cijenu radne snage dokle god ide. Znači nema tog pravila da će kapital sam od sebe dignuti cijenu radne snage jer smo ga to zamolili, kao što to neki naši ministre, poput Marića rade, moli poduzetnike da dignu plaće zbog snižavanja poreza na dohodak. Dakle, ono što moramo biti svjesni je da cijena rada je u korelaciji dakle s ovim zakonom i da će cijena rada stagnirati, dakle, ako prihvatimo ovakav zakon. To je činjenica i oni koji zatvaraju oči pred tim sa nekakvim floskulama o digitalnim nomadima, je li i takvim pomodnim izrazima u kojima se zaboravlja temeljna činjenica da je riječ o digitalnim radnicima koji su isto tako, eksploatirani i rade za nižu cijenu rada pa zato ih poslodavci uzimaju, a ne zato što su tako ne znam, impulzivni, zato što žele raditi u drugoj zemlji ili što slično. Utoliko dakle trebamo biti svjesni da se ovdje ne radi ni o kakvoj ksenofobiji, ni o kakvom zatvaranju [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] upravo suprotno, o solidarnosti u svijetu rada.
Hvala. Ostanite jer je tražila repliku gđa. Benčić.
Evo kolegice Peović, iza ove rasprave do sada smo vidjeli da zapravo postoje nekakva dva pristupa. Jedan je koji dolazi iz jedne druge strane sabornice i bazira se na ksenofobiji i zapravo, zagovara neku vrstu zatvorenog društva i drugi koji dolazi, zapravo, neočekivano sa spektra koji se naziva ljevicom, a koji zapravo ne uzima u obzir ovu činjenicu da se ljudi ovdje tretiraju kao zapravo roba, a ne kao ljudi. Ono što mene zanima je kako vi vidite to da ovaj zakon uopće ne predviđa mehanizme za smanjenje nasilja prema strancima na granici, da ne predviđa mehanizme legalnog ulaska u RH, traženja azila, da ne predviđa mehanizme pravne zaštite za te ljude, zdravstvene zaštite, integraciju, itd., a da s druge strane, samo i jedino što predviđa je aspekt zapravo eksploatacije na tržištu rada. Hvala vam.
Gđa. Peović.
Pa da. To je, ja mislim uobičajena praksa da se govori o otvorenosti kada propuštamo radnike koji su spremni raditi za nižu cijenu rada, a govori se o ksenofobiji, ako netko kaže da je potrebno dići tu cijenu rada i zaštititi cijenu radne snage, no ono što je sasvim sigurno iz ovog zakona, da je on represivan prema ilegalnim imigracijama, da je on represivan prema imigrantima i da tu samo komplicira život tim ljudima, a ono što treba postaviti pitanje je zašto komplicira život ljudima koji su ionako i ovako u najvećem broju slučajeva samo spremni proći kroz našu zemlju. Znači, mi tu obavljamo i to treba sasvim jasno biti svima, jednu zadaću i posao u korist zapadnih zemalja, bogatih zapadnih zemalja centra, koji su nam namijenili opet ovu ulogu antemurale christianitatis ili, predviđa koje [[Upadica: Hvala.]] treba čuvati sam centar.
Hvala lijepa. G. Davorko Vidović.
Ja bih replicirao na jednu stvar, ali prije toga možda samo i molba kolegice da vjerojatno pojam cijena rada neprecizno koristi. Cijena rada je, nije identična sa plaćom, kod nas je cijena rada nažalost jako visoka jer je opterećena porezima, davanjima, neporeznim nametima, itd., plaće su niske, pretpostavljam, to želite reći, a ne cijena rada. Iako, kad se gledaju i plaće, mi smo 3. zemlja od tranzicijskih zemalja po visini plaće, a druga je stvar što su te plaće nedostatne da ljudi pristojno mogu od njih živjeti, ali ono na što zapravo želim replicirati je činjenica da ste vi propustili uočiti nešto u ovom zakonu. Dosadašnji zakon nije poznavao zaštitu niti bilo kakvu restrikciju imao spram uvoza stranih radnika. Gledao sam prošle godine tvrtka osnovana 20.6., 27.6. uvezla 9 radnika. Sada imate čl. 93. koji izričito u čitavom nizu odredbi odlično štiti i domaće radnike i radnike koji će doći ovdje, osiguravajući im identična prava.
Odgovor gospođa Peović.
Hvala na pitanju. Što se tiče prvog dijela pitanja cijena radne snage je ono što sam htjela apostrofirati u svakom slučaju ne cijena rada jer to nije ista stvar. Ono što se svi slažemo da je plaća niska i da se od nje ne može živjeti. A što se tiče ovih uvjeta rada, tu ste apsolutno u pravu i mogu reći da pozdravljam to da se uvjeti rada izjednačavaju, ali cinično dodajem da je to zato što su uvjeti rada već toliko srozani i za hrvatskog radnika da je to bilo moguće omogućiti i stranim radnicima. Ali slažem se da se u nekim segmentima dakle prava na odmor, u segmentu radnih sati, u segmentu nekih radničkih prava ovdje izjednačuje prava stranog radnika i domaćeg radnika.
Hvala. Gospodin Pavić.
Poštovana zastupnice Peović. Ja se neću referirati na vaše izlaganje vezano na sam zakon nego na vašu prozivku da mi ne želimo da naši radnici ostaju u Hrvatskoj. Ja vjerujem da u ovoj sabornici bez obzira da li je to strana lijeva ili desna niko ne želi da naši radnici odlaze u inozemstvo i tamo rade. Međutim, nažalost nitko od nas ne može nijednom poduzetniku narediti da plaće budu velike. Znači plaće su trenutno u Hrvatskoj kakve jesu, naši radnici su kvalitetni i traže naravno veću plaću za svoj rad i to ne možete spočitavati nikom. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor.
Pa isto hvala na pitanju. Ono što moramo reći je da nije u području voljnog jel ne možemo reći da neko želi da naši ljudi iseljavaju, ali je činjenica da naši ljudi iseljavaju i da politika vaše stranke i politika drugih stranaka koje su bile na vlasti nije tome pomogla odnosno nije to spriječila. Pa onda ako vodite politike koje ne staju na kraj tom trendu nego ga pojačavaju onda možemo reći i u metaforičkom smislu da pripadate stranci koja nema volju zaustaviti odljev radne snage. A što se tiče toga da se ne može poduzetnicima narediti da dižu plaće i poboljšavaju uvjete, to isto tako nije u sferi voljnog, ali se nekim kvotama koje su postojale moglo odrediti koliko ćemo radnika propustiti. U ovom slučaju nema prisile na poduzetnike da dignu cijenu rada nego dapače mogu sniziti cijenu rada dokle god to država dopušta.
Hvala lijepa. Gospodin Fabijanić izvolite.
Postoji više problema koji se moraju riješiti, a koji su vezani za tržište rada i trebali učiti neke stvari, ne govoriti sui generis. Iz kojeg razloga? Možemo pogledati koliko nam se mladih ljudi upisuje u obrtnička zanimanja, oni da završe te škole ne moraju raditi u Hrvatskoj, mogu dobivati izuzetno dobre tarife u inozemstvu, međutim njih nema. Prema tome, mi moramo imati zakon kojim će se to regulirati, a za takve deficitarne stvari nama zbilja kvote ne trebaju. I još jednu stvar, apeliram zbilja na ovaj Visoki dom da je radna snaga i konj koliko god plemenita životinja, ali samo čovjek može biti radnik. Hvala.
Odgovor izvolite.
Pa nisam točno shvatila koje je vaše pitanje, slažem se da treba tu poticati mlade ljude da upisuju i ta deficitarna zanimanja, ali nisam baš sigurna da to nema veze sa cijenom njihove radne snage odnosno onoga što bi oni dobili i kako bi oni živjeli da su se oni odlučili za to zanimanje. Mislim to je sigurno povezano, ne vjerujem da će neko odlučiti da bude ne znam liječnik ako ne može od toga živjet ili koje drugo zanimanje, to nam je svima jasna da tu postoji neka korelacija. To je čisto tako. Mislim ne znam da li sam vam odgovorila na pitanje, ali jednostavno se slažem.
Hvala lijepa. Nemate više replika gospođo Peović. Sada je na redu gospodin Marko Pavić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Zadovoljstvo mi je danas da možemo raspravljati o zakonu koji definira isto tako i novi sustav uvoza radne snage odnosno kvotu. Kao bivši ministar rada sudjelovao sam da sam upravo ja predlagao Vladi količinu kvota za pojedinu godinu. Nijedan ministar rada kvote želi kao zadnju opciju koristiti i svaka vlada želi prvenstveno aktivirati domaću radnu snagu. Drago mi je kolega Vidović da i vi kao isto tako bivši ministar rada da prepoznajte pravi smjer ovog zakona. Hvala na konstruktivnosti rasprave, cijenim vas u tom segmentu puno. Na različitim smo političkim stranama, ali kada državni tajniče imate dva bivša ministra rada koji smatraju da ovaj sustav treba reformirati, to je dobar korak naprijed. Ovaj sustav kvota nije bio zamišljen za ovu količinu posla. Podsjetio bi da smo 2015. imali samo 230 novih izdanih dozvola, a da smo danas evo već na 100.000. I tu hvala prvenstveno MUP-u, prenesite ministru i zahvale djelatnicima MUP-a da su takav posao odradili i da su takav posao uspjeli za naše poslodavce odraditi u realnim rokovima da ne ugrozimo tržište radne snage. Htio bih u daljnjoj raspravi nekoliko komponenti argumentirati zašto je ovo potrebno i da je ovo samo jedan dio veće slagalice. Prva stvar koja dolazi imamo neusklađenost tržišta rada, potreba tržišta rada i dostupne radne snage. 150.000 nezaposlenih, ali isto tako profili koje oni imaju ne odgovaraju potrebama poslodavaca. Tu upravo i prošla vlada, a i ova Vlada Andreja Plenkovića uložila je i ulagat će značajna sredstva. 8 milijardi kuna mjera aktivne politike zapošljavanja, 10 milijardi kuna obećanih u ovom mandatu. I to nisu samo kao što su neki zastupnici iz oporbe govorili gerontodomaćice upravo se detektira za potrebe a to je prvenstveno građevina i turizam. Druga komponenta je reforma školstva, strukovno obrazovanje, drago mi je da je neko i iz SDP-a to spomenuo, strukovno obrazovanje je ključ 80 miliona EUR-a imamo na raspolaganju. Treća komponenta kada to tek onda je pitanje uvoza radne snage. Kada govorimo o cijeni rada ona nije padala, kada govorimo i o plaćama one nisu padale. Prosječno plaća je porasla za otprilike 800 kuna, za 25% smo dignuli minimalnu plaću, a žao mi je da nema kolegice, a tu je kolegica Peović, treba uspoređivati brojke koje gledamo koja su deficitarna zanimanja. I jako mi je drago što je suglasnost i poslodavaca i sindikata da su u sektoru građevine i sektoru turizma napravili prošireni kolektivni ugovor koji definiraju minimalne uvjete i da je u sektoru građevine, da su plaće porasle za 30, 40% upravo poticani investicijama iz Europskih fondova. Tako da kad gledamo cijena rada odnosno neto plaće ne da nisu padale nego već za ona zanimanja za koja je bio najveći pritisak za uvoz radne snage, a to su građevina i turizam, rasle su i rasle su značajno. Ponosni smo i na mjeru i samozapošljavanja mladih gdje smo više nego utrostručili sredstva koja mladi mogu dobiti, a od slijedeće godine to će ići na 100, preko 130.000 kuna, tu će mladi dobiti za osnivanje vlastitih tvrtki, samozapošljavanje i na taj način omogućiti si da ostanu u RH. Pored navedenog čestitao bih ministarstvu na uvođenju digitalnih odnosno nomada. Mislim da je to itekako dobar instrument, drugi ga imamo u EU i vjerujem da će se mnogi odvažiti doći u RH. U zadnjih 4 godina imamo 100.000 više radnih mjesta, svjesni smo i problema iseljavanja ali on nije samo problem RH i drago mi je da je upravo hrvatska povjerenica potpredsjednica Europske komisije za temu demografije. Hvala lijepo.
Hvala i vama, ostanite, gospođa Benčić ima repliku.
Pa molila bih vas da mi konkretno u procesnom smislu odgovorite na pitanje što se prema ovom zakonu događa s osobom koja ima privremeni boravak i došla je raditi u RH i primjerice koristila institut spajanja obitelji ili ima dijete ovdje koje ide ovdje i u školu, kada ta osoba izgubi posao, kada ta osoba izgubi posao i ne može pokrivati troškove zdravstvenog osiguranja i druge troškove, šta RH radi s takvim osobama? Da li im omogućavamo humanitarni boravak, da li im omogućavamo pomoć i integraciju u hrvatsko društvo ili ih vraćate preko granice jer više nemaju posao? Znamo točno kako je to po proceduri bilo i u drugim zemljama, znamo kako je to izgledalo u Hrvatskoj i znamo kolike probleme smo ljudima napravili jer su imali djecu ovdje, jer su se razdvajale obitelji zbog toga zato jer nisu mogli plaćati zdravstveno osiguranje i [[Upadica: Hvala lijepa.]] zato jer su u određenom momentu izgubili [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] posao.
Gospodin Pavić izvolite.
Hvala lijepa. Pa vjerujem da će kolege ih MUP-a i u daljnjoj raspravi detaljnije obrazložiti ovo, ali htio bih se vratiti na još jednu temu, a to je evo drago mi da je kolega Kujundžić ovdje, nekad sam i ja imao možda stav da oni koji su nezaposleni u Hrvatskoj da možda ne žele raditi. Kao ministar rada to sam promijenio, promijenio sam upravo gledajući žene nezaposlene sa niskim kvalifikacijama za koje smo napravili program Zaželi, tisuće žena koja, 6.000 žena koja su kroz program Zaželi zaposlene mnoge od njih u Imotskom upravo smo vratili dostojanstvo, omogućili smo da ne budu do kraja život na socijalnoj pomoći i nije pravedno prema takvim ljudima tako se odnositi. Tako da evo tu bi se čak i složio sa kolegicom Peović, vratimo ljudima dostojanstvo, a mjerama aktivne politike zapošljavamo, omogućimo takve mjere da naše ljude možemo zaposliti. Imamo 10 milijardi kuna u slijedećih 4 godine.
Gospodin Šimičević.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče, složili smo se da ovaj zakon treba donijeti, ali on nije kriv, a nije kriva ni vjera, nije kriva ni nacija što nas ima sve manje. Vi sjedite ovdje u Zagrebu u automobil i vozite se do Zadra nećete vidjeti nigdje ni Hrvata, ni bilo koga, polja su zapuštena, sve je skoro u općem neredu. Ali ono što mi možemo napraviti doista je uzeti nove mjere koje očito nisu dale rezultata i vi ste bili ministar rada, pa bi nove mjere poticajne, dakle mi moramo podići plaću, mi moramo držati mlade obitelji, dati im subvenciju da oni mogu održavati obitelj, da mogu raditi i da mogu ovdje živjeti. Bez obzira, i dalje će odlaziti ljudi vani, ja znam i primjere gdje ljudi imaju visoku stručnu spremu, [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] imali su ovdje visoku plaću, [[Upadica Radin: Hvala.]] otišli su vani. Trendovi jesu takvi ali mi moramo zaustaviti da Hrvati iseljavaju [[Upadica Radin Moramo poštivati vrijeme.]] i da bude u svojoj domovini najbolje.
Hvala. Izvolite, g. Pavić.
Hvala lijepa. Kolega, pa upravo je na Vladi da stvori okružje da plaće mogu rast. Plaće su rasle u zadnje 4 g., imamo i 100 000 više zaposlenih, ali smo isto tako svjesni i problema iseljavanja ali smo svjesni isto tako da to nije samo problem Hrvatske. Sve novopridošle članice EU-a prošle su ovo, ja kada sam radio magisterij u V. Britaniji 2007., kada sam došao na magisterij, praktički da nije bilo poljskih građana u South Hamptonu, 2 g. nakon 10% South Hamptona su bili Poljaci. Ovo što trenutačno gledamo da se dešava u cijeloj jugoistočnoj Europi se dešava određeni vid depopulacije, zato postoji kohezijska politika, zato imamo 22 milijarde eura i zato imamo i potpore za samozapošljavanje za mlade koje su jače nego u V. Britaniji, tamo dobijete 2000 funti, ovdje dobijete praktički 20 000 eura za osnivanje vlastitog posla.
Hvala. Nema više replika. Hvala lijepa, g. Pavić. Sada prelazimo na slijedećeg govornika, g. Franko Vidović, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] prvo što bi rekao u uvodu da u principu i u načelu pozdravljam donošenje Zakona o strancima, ovo je prvi put od prijema Hrvatske u EU da donosimo zakon koji ne obuhvaća europski prostor, dakle obuhvaća zaista one zemlje koje nazivamo trećim zemljama i dobro da je reguliramo na ovaj način boravak, tranzit ili rad stranaca ovdje. Kad je u pitanju sam rad, u ovo zakonu je na neki način sraz praktički namjere da se zaštiti domaće tržište rada, dakle za domaću radnu snagu i sa druge strane ono što je ovog momenta potreba u gospodarstvu i čega smo svi svjesni, a to je da dođe do fluktuacije odnosno do uvoza radne snage. Mislim u jednom dobrom djelu da ima dobru namjeru ali postoji neke stvari koje ovaj zakon nije uspio riješiti, o tome smo raspravljali jučer na odboru, a jedna od tih stvari je npr. praktički fluktuacija radnika na dnevnoj bazi koji dolaze iz BiH-a u dolinu Neretve i tu se pojavljuje problem, državni tajnik je sa tim upoznat, dakle da bi netko dobio radnu dozvolu u RH, mora imat barem prijavljeno boravište u RH a tu se radi o dnevnim migracijama, dakle ti ljudi dolaze na dnevnoj bazi iz BiH-a i vraćaju se uvečer u BiH, prema tome to je jedan specifičan slučaj i mislim da bi o njemu trebalo povesti računa i da bi ga trebalo riješiti jednostavno u interesu naših proizvođača agruma, u interesu onih koji uzgajaju mandarine, na kraju krajeva, u interesu našeg tržišta. Drugi dio je da ono što sam uočio, kad su u pitanju autoprijevoznici, sasvim ispravni implementirana direktiva EU-a od 2001. br. 51, međutim nije u potpunosti implementirana nažalost, dakle ta direktiva govori o tome da praktički putnika bez valjanih dokumenata ne bi trebalo primiti odnosno ne bi ga trebalo dovest do hrvatskih granica, a ako se to dogodi, onda da ga je prijevoznik dužan vratiti o svom trošku. Međutim cijela direktiva ima još jednu stavku a to je ukoliko taj putnik je zatražio međunarodnu zaštitu, onda se novčane sankcije ne primjenjuju pa bi ja također tražio kao zastupnik da se uvrsti cijela direktiva, dakle da bude potpuno jasno o čemu se radi. Dakle, da pojasnim još malo. Ako postoje određene novčane kazne ali u slučaju da putnik zatraži odnosno da taj stranac da zatraži međunarodnu zaštitu, onda se novčane kazne ne primjenjuju. Što se tiče ostalih stvari, Hrvatska nažalost, da, od nas ljudi odlaze, odlaze mladi ljudi, odlaze i obrazovani ljudi da se ne bi lagali, ali mislim da je to djelom posljedica svih naših politika kroz proteklih 30 g. i od toga ne možemo pobjeć a sa druge strane da je posljedica momenta u kom se nalazimo, dakle mi smo država koja je ušla u EU prije 7 g., znamo da se u svim državama, nazovimo ga nekadašnjeg Istočnog bloka su se događali isti ili slični procesi kao u Hrvatskoj, ono što Hrvatska svakako treba napraviti i gdje se slažem sa kolegicom Peović, to je paziti i na cijenu rada i na taj način možemo zadržati radnu snagu našu u Hrvatskoj a država to može, može kroz poreze, može kroz fiskalnu politiku, kroz niz drugih stvari, nije istina da se ne može utjecati na poduzetnike, može se utjecat ali onoliko koliko treba, dakle ne više od toga. Eto, hvala lijepo.
Hvala i vama. Replike nema. Idemo dalje, gđa. Katica Glamuzina, izvolite. Nema gospođe Katice Glamuzine, ne mogu zbog maske, ne mogu vas, ne mogu sve prepoznat. Ne, dobro, gubi pravo. g. Vilim Matula. Izvolite.
Hvala. g. Potpredsjedniče, g. državni tajniče, kolegice i kolege. Vi ste g. državni tajniče u odgovoru mojoj kolegici rekli da ovaj zakon prepoznaje životno partnerstvo osoba istog spola. Međutim, ipak bih htio ovaj upozoriti na problem u čl. 64. kada se definira uža obitelj. Član uže obitelji u smislu ovog zakona je prvo bračni drug, izvanbračni drug, treće maloljetno zajedničko dijete bračnih i izvanbračnih druga, životnih partnera ili neformalnih životnih partnera. Moguće da se potkrala greška, a moguće da je i to namjerno ovaj, to znači da ovaj zakon, ovaj članak priznaje djecu, međutim ne priznaje vezu njihovih roditelja, tako da u tom smislu ipak mislim da se tu treba dodati znači bračni drug, izvanbračni drug, životni partner odnosno neformalni životni partner i onda dalje. U tom smislu želimo se pozvati o Zakon o životnom partnerstvu odma u čl. 2. kaže životno partnerstvo je zajednica obiteljskog života dviju osoba istog spola sklopljena pred nadležnim tijelom u skladu s odredbama ovoga zakona. Ili u primjedbama na ovaj zakon, možda ste to primijetili g. Zidarević vrlo jasno kaže u presudi Šalk i Kopf protiv Austrije 2010. Europski sud za ljudska prava je prvi puta priznao da stabilne veze kohabitacije istospolnih parova potpadaju pod pojam obiteljskog života u smislu čl. 8. Konvencije i to je otvorilo mogućnost da se sudskim pravorijekom utvrdi kako su istospolni parovi diskriminirani po spolu u svom pravu na poštovanje osobnog i obiteljskog života čl. 14. u vezi s čl. 8. Konvencije. g. Zidarević napominje da na njegovoj osobnoj iskaznici za strance piše da je član obitelji hrvatskog državljanina. I još bi samo tio ovaj podsjetiti da Ustavni sud kaže od 14. studenog 2013. u priopćenju Ustavni sud na kraju smatra potrebnim istaknuti slijedeći, eventualna dopuna ustava odredbom prema kojoj je brak životna zajednica žene i muškarca ne smije imati nikakvog utjecaja na daljnji razvitak zakonskih okvira i instituta izvanbračne i istospolne zajednice u skladu s ustavnim zahtjevom da svatko u RH ima pravo na poštovanje i pravnu zaštitu svoga osobnog i baš jasno kaže obiteljskog života, te svoga ljudskog dostojanstva. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. g. Erik Fabijanić je sad na redu. Izvolite.
Ono što je cilj ovog zakona poštovane kolegice i kolege onako kako smatram da ga trebamo gledati odnosno koji je smisao tog zakona. Smisao je tog zakona da onaj dio radnika kojeg na hrvatskom tržištu rada nema može doći u Hrvatsku, dapače mora biti poželjan i dobrodošao, ali se njemu u potpunosti, dakle tom stranom radniku, moraju osigurati sve one mehanizme … [[Govornik se ne razumije]] koji su važeći u RH sa jednakim postupanjem kao i prema radnicima iz RH. Ako se svi slažemo da je to smisao tog zakona onda takve mehanizme u taj zakon moramo isto tako i ugraditi. Međutim, po odredbama koje su vezane za rad stranaca u RH to iz ovoga što sada vidim nije tome tako. I ono što sam i ukazao u svojoj replici izostavljeno je nešto što je vrlo bitno iz više razloga, a to ne znači da nema šanse da se do drugog čitanja i dogodi, a to je da se ipak pokuša jer se mora to napraviti ako smo uređena država, a to je i kao država moramo zajamčiti socijalni dijalog među socijalnim partnerima, a na nama u saboru u slučaju da ne dođe do konsenzusa između socijalnih partnera nažalost do činjenice da arbitriramo donošenjem Zakona o strancima. I činjenica je da je dosta onoga što su odredbe koje su ovdje navedene vrlo liberalizirale i mogu ugrožavati odnosno dovesti do socijalnog dampinga u RH. Razlog je tome više, dakako da svi poslodavci, barem oni koji su u cehu, barem proklamirano, govore o tome da rade u dobroj vjeri. Međutim, praksa nas nažalost demantira jer kroz radne dozvole, kroz čitav niz drugih mehanizama, strani radnik može biti itekako podložan raznim iznudama. A konkretno vezano za samo poboljšanje zakona o tome ću sigurno podnijeti niz amandmana. Ali već sada ću izvijestiti da je rok koji je vezan za test po pitanju tržišta rada odnosno nedostatka radnika, rok je izuzetno kratak i ne slažem se da HZZ daje mišljenje nego mora dati suglasnost jer ako smo mi država ona mi ipak moramo o nečemu odlučivati, a ne davati puka mišljenja. Evo toliko od mene za početak. Hvala.
Hvala. Sada je na redu gospodin potpredsjednik Miroslav Škoro. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Ja neću danas s ove govornice govoriti o zakonu tako što ću komentirati članke, stavke i sve ono što već ovaj zakon kao i svaki drugi zakon čini, čak nemam namjeru niti kritizirati dobre namjere MUP-a da regulira ono što regulira svaka država, a to je Zakon o boravku i kretanju stranaca u zemlji. Ja sam se s ovim problemom susretao još kao mlad generalni konzul prije 25 godina, međutim ono što ću pokušati reći je čisto zbog hrvatske javnosti da dame i gospodo, politika je ideologija, politika je svjetonazor, danas u ovoj sabornici ustvari padaju te maske jer bilo je očito i to svi skupa možemo vidjeti i prepoznati da na lijevoj strani sabornice postoji kontradiktorno mišljenje. Ja sam jučer bio na sjednici Odbora za unutarnju sigurnost i tamo je članstvo SDP-a bilo protiv ovog zakona, danas smo čuli da je obrazlagatelj u ime kluba bio za ovaj zakon. Dakle, nešto se događa u tom smislu. Neću se osvrtati na to što pripadnici ujedno rečeno ove malo ekstremnije ljevice zastupaju neke teze koje nisu toliko u zaštiti radnika i to hrvatskoga radnika nego ću se najviše obratiti upravo zastupnicima HDZ-a i pitati ih čemu žurba, čemu žurba kada je u pitanju donošenje ovoga zakona? Je li razlog, to se moramo pitati koji su argumenti, dakle je li razlog 21 akt koji se preuzima od EU i 8 akata koje se provode? Jel ako je u pitanju EU i ti akti pa zašto onda ne provodimo nekoliko rezolucija europskih institucija kada su u pitanju komunistički zločini i to ne od jučer? Pitanje koje se nameće apsolutno je bi li utemeljitelj HDZ-a dr. Franjo Tuđman podržao ovaj zakon? Pitanje koje se nameće je zašto je jučer u svojoj raspravi njegov sin dr. Miroslav Tuđman isto imao primjedbi na ovaj zakon i na način na koje te zakone donosimo? Mi smo taj zakon dobili prije nekoliko dana. On je vrlo opsežan, a krucijalan je kada je u pitanju demografija u Hrvatskoj. Nemojmo se skrivati iza pitanja nedostatka radnika, nisam ja tu protiv toga kao poslodavac, kao privatnik, kao poduzetnik za razliku od mnogih od vas, nisam ja protiv toga, međutim protiv toga sam što se krije iza ovoga zakona. A iza ovoga zakona se krije činjenica da se udara na izvorišne osnove hrvatskoga Ustava, a to je Hrvatska nacionalna država hrvatskoga naroda. I ja znam da vi lakonski možete dići ruke u zrak i izglasati ovaj zakon, to je vaše pravo. Međutim kao što rekoh danas, pognut će glave hrvatski velikani, a mi ćemo pognuti glave odnosno vi ćete pognuti glave možda za 5, 10 ili 20 godina, ali ćete ih pognuti. I u tom smislu mislim da bi i cjelokupna hrvatska javnost, a i vi ovdje nazočni zastupnici trebali još jedanput dobro promisliti kada je u pitanju ovaj zakon koji nije samo Zakon o strancima, to je Zakon o imigraciji i nemojmo činiti sve što možemo da Hrvati odlaze, a da neki drugi dolaze jer naši ljudi odlaze zahvaljujući lošim politikama, to ste i sami rekli. Nije samo u pitanju novac nego loše politike, pa idemo onda biti uistinu hrvatsko zakonodavno tijelo, idemo promijeniti te loše politike, idemo zadržati naše ljude, pa ako nam treba i 100, ali jednom se mora započeti. Ja predlažem odmah. Znam da ima replika, ostat ću.
Hvala lijepa. Možete ostati, da. Gospođa Peović ima repliku.
Jako je zanimljivo slušati kolegu Škoru i njegova izlaganja koja počinju sa nečim s čim ste rekli kako ste rekli susretali kao mladi konzul, pa onda izlaganjem u kojem kažete da padaju maske itd., dakle očito ciljate na neko razjašnjavanje situacije u ovoj sabornici. Onda optužujete da ljevica ne štiti radnike, a onda očekujemo da ćete nešto reći o tim radnicima što će nam to razjasniti. A onda slijedi o komunističkim zločinima je li Franjo Tuđman bi podržao ovaj zakon, zakon je kompleksan, onda govorite o demografiji, onda se udara u izvorište Ustava, kažete u ovom zakonu, onda smo nešto čuli o pognutim glavama hrvatskih velikana, da bi zaključili sa nekim ljudima koji dolaze, o radnicima ni riječi, o radničkim pravima ni riječ.
Hvala. Molim vas, sve u redu, samo neka u ovoj sabornici ne padaju maske, samo to. Izvolite, odgovor.
Hvala vam lijepa. Uvažena kolegice, dakle ovo je toliko opsežan zakon, ja sam uistinu probao u vrlo kratkom vremenu jer tako je to sve skupa postavljeno, odgovoriti i otvoriti što je više moguće pitanja. Naravno da je prioritet svega hrvatski radnik i nećete mi vjerovati, tu se čak vi i ja slažemo. Dakle apsolutno nisam pokušao ništa drugo nego u vrlo kratkom vremenu iznijeti jako puno primjedbi na jedan vrlo kompleksan zakon i hvala vam što ste ponovili upravo to i što ste to na neki način još jedanput naglasili. Nemojmo to tako olako preko koljena slamati. Budite sigurni da ću se ovom prigodom za prava hrvatskih radnika zalagati možda čak i više od vas, vjerujte mi. Hvala.
Hvala. G. Pavić.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjednici Sabora. Rekli ste da iza svakog zakona i politike stoji uvjerenje, pa naravno da stoji uvjerenje, stoji uvjerenje da trebamo štititi hrvatskog radnika, stoji uvjerenje da prvo njima trebamo pronaći posao, stoji uvjerenje da poslodavcima kojima ne možemo osigurati hrvatskog radnika, da mu moramo naći načina da se razvija, bez toga nema apsorpcije u fondove, EU fondovi su najveći generatori zapošljavanja pogotovo što se tiče građevine. Isto tako treba podsjetiti da su hrvatski građani poduprijeli referendum za ulazak u EU prvenstveno radi mogućnosti mobilnosti radne snage, svjesni smo odlaska naših mladih, radimo na tome da se stvore uvjeti da imaju i zato i ovi digitalni nomadi, svi instrumenti, mjere samozapošljavanja omogućavaju da stvaraju tu svoje biznise i naravno da iza svakog zakona stoji uvjerenje, ovo su uvjerenja koja stoji iza Vlade.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala vam lijepa. Pa gledajte kolega, tko o čemu, vi o europskim novcima, o europskim fondovima. Dakle, ja mogu pozdraviti tu vašu želju i nakanu i ja se nadam i želim da u svakom trenutku što je više moguće posebice bespovratnih sredstava dođe u Hrvatsku. Nažalost, i vi i ja svjedoci smo toga da to ne ide baš tako. S druge pak strane svjedoci smo toga da je sve manje hrvatskih ljudi u Hrvatskoj i to su neoborive statističke činjenice. I isto tako kad je hrvatski radnik u pitanju, nemojte mi sad molim vas govoriti da neki konobar iz Bačke Palanke koji radi u Srbiji za 300 eura a Hrvatska je tako koncipirana, tako je geografski položena da neće radije doći u Hrvatsku raditi za 400 eura i može jer mu je blizu i otići navečer spavati kući nego hrvatski čovjek koji sa tih 400 eura u Hrvatskoj zahvaljujući našim cijenama, preživjeti ne može. Dakle, nedovoljno se čini u zaštiti hrvatskog radnika i ja bi uistinu volio s ove govornice poslati apel svim poslodavcima da učine sve što mogu da bi i zadržali hrvatskog radnika, a može samo većom plaćom, ovako mi šaljemo ljude van a njihova mjesta popunjavaju neki drugi, to nije dobro.
Hvala. Hvala lijepa, nema više replika, hvala [[Upadica Škoro: Šteta.]] Nastavljamo sa raspravom o Prijedloga Zakona o strancima. Sada je na redu gospodin Raspudić. Izvolite. Vjerujte, vjerujte da vas nisam prepoznao.
Gospodine predsjedavajući. Kolege i kolegice zastupnici. Kad govorimo o Zakonu o strancima i govorimo o zapošljavanju i boravku stranca u Hrvatskoj naravno da ne govorimo samo o tržištu rada i potrebama hrvatskog gospodarstva nego govorimo i o bitnom demografskom, a vidimo i sigurnosnom pitanju. Skandalozno je da je Odbor za unutarnje poslove i nacionalnu sigurnost jučer dao negativno mišljenje, a da se danas tako malo o tom negativnom mišljenju govori. Što to znači? Znači li negativno mišljenje Odbora za nacionalnu sigurnost da ovaj zakon ugrožava nacionalnu sigurnost RH? U obrazloženju ovog zakona nedostaju projekcije, demografske i sigurnosne projekcije, koje procese on otvara i što će donijeti za 10, 20 ili 50 godina. Što mi uopće želimo postići ovim zakonom? Čuli smo od prethodnika priče o tome evo tko će uplaćivati u fondove za naše umirovljenike, kao nema radne snage, neće se uplaćivati za mirovine itd., stranci su nužno potrebni. No ako malo pogledamo iskustvo zapada i migracije zadnjih desetak godina pitanje ono što se danas događa jel to radna snaga koja će puniti proračune ili će vremenom postati kao posljedica tog procesa novog naseljavanja opterećenje za državne proračune i socijalu? Hoćel nam doći neki novi August Šenoa, njegovi preci, Ljudevit Gaj, Josip Juraj Strossmayer, inženjeri, arhitekti vrhunski svjetski stručnjaci ili će doći stanovništvo kako danas viđamo u Molenbeeku ili predgrađima Pariza ili u …, to su sve stvari o kojima treba raspraviti. Opravdava se ovakav zakon pričom o skrbi za gospodarstvo i za naše poduzetnike i poslovanje. Mi i u našem predizbornom programu i onome što radimo i radit ćemo apsolutno želimo pomoći prije svega malom i srednjem poduzetništvu u Hrvatskoj, ali postoji puno stvari koji sigurno i mogu olakšati i život i poslovanje, a koje se ne čine, od ukidanja parafiskalnih nameta, stvaranja pravne i poslovne sigurnosti koje bi onda konačno privukla strane investicije, ono što dolazi u jednu Poljsku ili Slovačku, a ne dolazi u Hrvatsku. dovoljno je vidjeti aferu vjetroelektrane i točnije i poticaj i sve ovo što se događa oko nje, za shvatiti kolika je koruptivna mreža i zašto ozbiljan kapital izvana tu ne investira otvaranje radnih mjesta. Zatim pojednostavljivanje poslovanja u formalnom smislu i na koncu smanjene poreza. Sve to se može učiniti, ali se ne čini. Kako ćemo smanjiti porez kada smo jučer čuli kako će se obilato predizborno častiti ljude koji imaju i dvije ili više nekretnina na jednoj od najskupljih lokacija u zemlji, a to je središte Grada Zagreba da će im se iz proračuna, uzimati svima nama, a najviše poduzetnicima zaduženje, možda i djeci i unucima, častiti nečiju drugu, treću, petu ili desetu nekretninu sa 50% konstrukcijske obnove. Naravno iz toga izuzimam ljude koji ne mogu doći do svog vlasništva jer su u njima zaštićeni najmoprimci, to je drugo pitanje. Zašto uopće ukidati kovte? Što je falilo kvotama? Prati se tržište rada i Vlada donosi odluku o kvotama. U čemu je problem bio s kvotama? Zašto te uzde da ispustimo iz ruke? Čl. 94. st. 4. se eksplicitno pozivam na Marakeški kompakt, jedan vrlo problematičan dokument čije je donošenje najbolji pokazatelj demokratskog deficita jer je zaobiđen sabor RH, a koji u sebi nosi brojne očito svjesno ostavljene pukotine, a nešto od toga se vidi i u čl. 66. st. 2. koji govori o spajanju obitelji. U tom st. 2. čl. 66. ne mora se čak ni pružiti dokaz o postojanju obiteljskog odnosa, nekako se može zamuljat pa primiti taj pseudočlan o obitelji. To me jako podsjeća na one problematične točke o kojima sam javno i pisao i govorio glede Marakeškog kompakta. Govorimo o integraciji ljudi koja je naravno dobrodošla, a istovremeno se stavlja da u četiri godine članovi obitelji nakon četiri godine boravka mogu dobiti trajni boravak, ne više pet i ne moraju položiti hrvatski jezik i poznavanje latiničnog pisma. Kako neko se u četiri godine integrirao bi se u društvo, a nije naučio osnove hrvatskog i latinice? A onda je to pak u kontradikciji djelomično sa čl. 154. istog ovog zakona. Uglavnom mi ovakav zakon ne možemo podržat, nije to samo mišljenje odbora da on ugrožava nacionalnu sigurnost nego i puno drugih stvari od kojih sam neke naveo. Hvala.
Hvala. Nemojte otić imate replike. Gospodin Bulj.
Hvala lijepo. Kolega Raspudić dobro ste naglasili da odbor je većina ima većinu, Odbor za nacionalnu sigurnost i unutarnju politiku nije podržao ovaj prijedlog Zakona o strancima govori sve o tome zakonu, da i većina nije za ovaj zakon, znači trebalo ga je povući i trebalo ga je doraditi jel otvoriti kvote na ovaj način u skladu dobro ste to napomenuli i istaknuli Marakeški kompakt o kome se nije razgovaralo u ovome Parlamentu u prošlom mandatu nego su ga prihvatili bez obzira šta naši susjedi to nisu učinili. Činjenica da je ovdje duboko involviran Marakeški kompakt po naređenju očito Njemačke koga li sve ne, a pozivati se na sigurnost u trenutku kada nam migranti sa svih strana ulaze u na naše područje poglavito kada pogledamo, evo napomenuo sam to i danas kada na Kamenskom starca zarobe s pištoljem i vode ga 87 godina kroz šume, jedva je živ ostao onda kakva je to sigurnost. Dobro ste napomenuli ovdje kada govorimo o jeziku nakon četiri godine, ne da neće poznavati jezik nego osnove povijesti nastanka Hrvatske države, da znaju nešto o Domovinskom ratu. Znači mi smo ovdje da primamo one koje ne želi Zapadna Europa. Pa možete li komentirati.
Hvala lijepa gospodine Bulj. Gospodin Raspudić odgovor.
Hvala gospodine Bulj. Kada sam spomenuo demokratski deficit, to je temeljni problem danas i EU, a očito i Hrvatske, a to je da sve više odluka o našim životima donose ljudi i tijela i institucije koje nitko nije izravno izabrao i koje nikome ne odgovaraju. Taj kompakt očito je nadređen, promatra se kao nadređen hrvatskom zakonodavstvu, a nije prošao saborsku proceduru, nismo raspravljali o njemu. Štoviše, jedna od najproblematičnijih točaka Marakeškog kompakta je to što on u sebi sadržava članke orleovske, doslovno i stojim iza toga, moje te analize su objavljene gdje se u biti propisuje i kažnjava uskraćivanje sredstava, sredstva javnog priopćavanja koja ne bi isključivo pozitivno govorili o, o migrantskim kretanjima. Toliko, toliko o Marakešu.
Gđa. Puljak izvolite.
Zahvaljujem. Dragi kolega rekli ste da se zalažete za olakšavanje poslovanja poduzetnika, pogotovo srednjih i malih poduzeća i slažem se u principu sa svim što ste rekli da bi trebalo napraviti kako bi im, kako bi poduzetnici prodisali jel? Upitali ste se zašto ukidati kvote? Pa upravo je udruga poslodavaca, traži dakle godinama da se ukinu kvote i da se ova birokratska zavrzlama oko zapošljavanja stranaca olakša na neki način. Dakle, ne traže to kako bi ugrozili nacionalnu sigurnost ili kako bi omalovažavali radnike naše zemlje već u trenutku kad nedostaje radne snage to je jedini način kojega vide da njihovo poslovanje opstane. Evo, hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala. Odgovorit ću, to što je procedura komplicirana, ne mora nužno biti krivnja kvota, dakle ne moraju kvote same po sebi biti problem, mi vidimo kako se one i povećavaju slijedeći procjenu potreba tržišta rada. Udruga poslodavaca gleda na najjednostavniji način riješiti svoje probleme, oni ne moraju brinuti o demografiji i o nacionalnoj sigurnosti, o tome što će biti za 10 i 50.g., al mi kao narodni zastupnici moramo misliti o tome. Mislim da postoji još puno prostora da se sve to pojednostavi i njima da dođu do potrebne radne snage unutar postojećeg sustava kvota, a ne maknuti kvote i regulirati to preko zavoda za zapošljavanje na ovakav prilično nejasan način. Problem s ovim zakonom je što je on vrlo opsežan i složen, a dobili smo ga de facto jučer. Recimo posebna analiza je potrebna onih izuzeća o testiranju tržišta rada, to bi bar tjedan dana trebao samo to da se proanalizira, al evo nije nam bilo dana.
Miroslav Škoro.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Poštovani kolega Raspudiću, dakle vi ste vrlo dobro govorili o tome kako uistinu sav trud gospode iz MUP-a koje … [[Govornik se ne razumije]] odraditi svoj posao, čini mi se da kvalitetna analiza i projekcija uistinu nije napravljena. Dakle, ovo su potezi zahvaljujući kojima će možda neki od nas biti prozivani zbog svojih odluka i nakon 30 i 40.g. kad je ovaj zakon u pitanju, a posebice bi trebale biti dobre analize zbog toga što u Hrvatskoj postoji bezbroj agencija, državnih tijela i kako se već zovu, koje bi poslije ovog primarnog posla MUP-a trebali prihvatiti te ljude i o njima voditi računa. Mi ni o čemu ne vodimo računa kada su u pitanju ishodi, a posebice čini mi se da to neće biti ovdje slučaj jer od jedne ozbiljne državne institucije koja se bavi unutarnjom sigurnošću kao što je MUP, preuzima ih na kraju zavod za zapošljavanje. Nema niko ništa protiv poslodavaca [[Upadica: Hvala]] međutim, mislim da ovo nije dobro. Hvala.
g. Raspudić.
Zahvaljujem. Ono što mislim da nam doista treba biti cilj i povijest naše nacije je da takva složena integrirajuća razno raznih elemenata i da ljudi koji će dolaziti tu i živjeti doista postanu jedan od nas, naučiti hrvatski jezik, hrvatsku kulturu, postati Hrvati već u drugoj, trećoj generaciji. Al to se ne omogućuje na takav način da se miče ta odredba obveze polaganja hrvatskog jezika i latiničnog pisma i to nakon 4.g. boravka u Hrvatskoj. Mi želimo imati neka geta, neke supruge koje će živjeti zatvorene u kućama i neće među nama hodati i komunicirati na hrvatskom, djeca se školovati i slično, to su mi potpuno nejasne stvari. Mi možemo promatrati proces kako je išao u zapadnoj Europi od 60.-tih godina preko 70.-tih, pa tako dalje. Recimo preporučujem knjigu Douglasa Murraya „Čudna smrt Europe“ u kojoj se upravo vidi iz dobre namjere, al ne razmišljajući o svim mogućim posljedicama toga kako se došlo do ovog danas problema da u dijelu zapadnih, država zapadne Europe imaju drugu i treću generaciju ljudi koji nisu integrirani.
I na kraju g. Kapulica. g. Kapulica, odustajete, aha, nisam čuo. Hvala lijepo, hvala lijepa. Idemo dalje, g. Miro Totgergeli govorit će pojedinačno, izvolite.
Hvala potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege zastupnici, uvaženi državni tajniče sa suradnicima. Dakle, dolazimo sa raspravom o ovom Zakonu o strancima lagano kraju i čuli smo kroz raspravu da se zakon donosi preko koljena. Dakle, već je ovdje bilo rečeno da je ovaj prijedlog zakona već jednom prošao prvo čitanje, ali zbog proceduralnih razloga što u prošlom sazivu sabora nije došao i na drugo čitanje, sad mora ponovo proć i prvo čitanje. S druge strane, zakon je prošao javno savjetovanje gdje su bile određene primjedbe, ja sam to pobrao, predlagatelj zakona usvojio je 25 primjedbi na zakon, to je bilo negdje krajem prošle godine rađeno. Prema tome, imali smo jedan dugačak vremenski period otkad je zakon bio u javnoj proceduri, u javnom savjetovanju, pa do danas kad je došao nama ovdje na klupe, a već je jednom i bio kod nas na klupama. Dakle, ovo je prvo čitanje i svi zastupnici i svi klubovi mogu davat konstruktivne prijedloge. Iz rasprava se da zaključit da veći dio zastupnika oporbe u stvari podržava ovaj prijedlog zakona, podržavaju i svi klubovi vladajuće većine, a u stvari jedan dio, manji broj zastupnika ili klubova zastupnika kojim predstoji manji broj zastupnika, oporbe se protivi tom prijedlogu zakona ali s tim da kroz ovu raspravu osim onog „nije dobro“, nismo ustvari čuli neke ozbiljne prijedloge kako taj prijedlog zakona popraviti. Ono što manje-više svi konstatiramo, to je da je zakon vrlo složen i s jedne strane on treba zadovoljiti našu potrebu da što jednostavnije, što brže propustimo turiste jer nam turisti trebaju u Hrvatskoj, s druge strane treba nam osigurat sigurnost. I isto tako kad dođemo do zapošljavanja, onda s jedne strane trebamo što prije i što bolje reagirati da naši poduzetnici u trenutku kad stvarno nema na domaćem tržištu radne snage a činjenice govore da je to tako, da trebamo što prije reagirati i da oni što prije dođu do radne snage kako bi moglo naše gospodarstvo dalje se razvijat i kako bi oni mogli se razvijat pa sam tim zapošljavat i više i naših ali i stvarat veći BDP, stvarat veće prihode i na taj način radi bolji prosperitet za sve nas u Hrvatskoj. Dakle, to je, s druge strane nam treba i sigurnost i to je uvijek nekako kompromitirano, ali ovaj zakon je takav složen bio i u prethodnom, ovaj koji je važeći, takav je i ovaj prijedlog i to je jedna složena materija koju po meni i po onome što sam pročitao u zakonu je i ministarstvo koje je matično za ovaj zakon ali i ostala ministarstva u Vladi, detaljno razradilo i došli su ovdje sa jednim po meni, jako dobrim prijedlogom zakona što upravo proizlazi iz činjenice da veći dio i oporbenih zastupnika pored vladajućih, ovaj prijedlog zakona podržava. A što se tiče ovih pojedinih brojki, dakle imamo činjenicu da broj radnika koji dolaze iz trećih zemalja nam je tijekom godina rastao i on je najveći upravo u 2019. g. i to je nekih skoro 80 000 radnika a prijašnjih godina je to bilo manje ali isto tako imamo i podatke DZS-a koji upravo govore da je broj zaposlenih u RH od 12. mj. 2018. do 12. mj. 2019., dakle u tom istom periodu, rastao sa 1 405 000 na 1 540 000. Dakle, ne možemo govoriti da nismo stvarali nova radna mjesta ili da sve ono što Vlada radi, nije išlo u prilog tome da nam gospodarstvo raste, da nam raste broj radnih mjesta. I istine radi, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost nije uopće donio zaključak a ne da je donio zaključak da je protiv ovog zakona. Hvala.
Hvala i vama. Dvije replike, prvu ima g. Stričak.
Kolega Totgergeli, dobro ste primijetili da zakon vodi brigu o svim aspektima, s jedne strane potrebu za radnom snagom, s druge strane o sigurnosnom aspektu. Zakonom je točno propisano tko može doći, kada, kome se javiti, koje vozilo i koliko dugo, na koji način, pod kojim uvjetima, jednostavno propisano je doslovno sve stoga smatram da je ovo jedan zaista dobar prijedlog. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Dakle, nije točno kad neki zastupnici tvrde da se nešto što je dosad radilo MUP, prebacuje na HZZZ, baš suprotno. Sve ono što je i do sad radio HZZZ, to će i sad raditi, a ono što je radilo ministarstvo, i dalje će to raditi ministarstvo. Prema tome, one sigurnosne mjere koje je potrebno odraditi i ja sam to i u ime kluba govorio, i dalje će to odraditi ministarstvo. Ono što idemo ovdje, da to što bude brže, da bude promptno, da reagiramo u trenutku kad je to potrebno i da poslodavac od toga ima isto korist ali i cijelo društvo da ima veću korist, da to bude u roku od 30 dana međutim svako mora odradit svoj dio posla kao što je to odrađivao i do sad, jedino što se ne određuju kvote, hvala.
Hvala. G. Škoro.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Poštovani kolega, dakle činjenica je da nam treba radnika i činjenica je da moramo biti propusni kada su u pitanju turisti i činjenica je da moramo biti propusni kada su u pitanju studenti, to je sve činjenica, i vi ste potpuno u pravu. Ali dobrim radom Vlade i nadležnih tijela, to se može propisati u trenutku kada je ta potreba nužna a ne znači da je najbolji način pustiti sve. Ako vi mislite da je najbolji način pustiti sve i ukinuti kvote, to je vaše pravo međutim ne znači da se mi moramo složiti s vama, mi smatramo da to nije dobro jer ti ljudi koji sjede u tim agencijama i tim tijelima, imaju dovoljno vremena, dovoljno spoznaje da mogu pravilno procijeniti. Ako ne mogu procijeniti, mogu se složit s vama a osim toga, ja sam bio na tom odboru jučer i zaključak odbora je vrlo jasan, ovaj prijedlog zakona nije dobio potrebu većinu. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala. Pa ustvari prijedlog koji je dan na glasanje nije prošao ali vi niste donijeli nikakav zaključak na odboru jer niste imali ni za suprotno ni za ovaj prijedlog koji je bio, dakle 5-5 je bilo glasova, prema tome odbor nije donio zaključak, ne možete reć da je donesen zaključak da ovaj zakon odbor ne podržava kad ustvari odbor nije donio zaključak, nije imao većinu da donese zaključak, to je jedno. A drugo, slažem se sa prvim djelom vaše replike jer ste praktički ponovili ono što sam rekao, ovaj drugi dio se ne mogu složiti u cijelosti jer i dalje o tome koliko će bit dozvoljeno dozvola, i dalje odlučuju iste institucije koje su i prije samo što nema unaprijed definiranih kvota nego se prilagođava. A imate sad situaciju da imamo puno više kvota za 2020. ali zbog situacije ih nema iskorištenog, iskorišteno je 4, 5 puta manje od onoga što se je moglo koristit u 2020. godini.
Hvala vam, hvala vam lijepa [[Upadica Totgergeli: Hvala.]] Imamo povredu Poslovnika g. Bulja.
Hvala lijepo. Kolega zastupnik je povrijedio čl. 238. jer je iznio da je Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost nije donio zaključak. Nije istina nego većina je bila protiv ovoga prijedloga a u toj većini je većinu imao vladajući što govori da je ovaj zakon neprihvatljiv bio za većinu jučer na odboru.
Naravno da nije povreda Poslovnika ali zato moram dati g. Totgergeliju, također ima povredu Poslovnika.
Kolega Bulj je povrijedio Poslovnik, 238., i vrijeđajući me, govoreći da govorim nešto što nije istina a ustvari sam naveo točno ono što piše u izvještaju odbora. Dakle, pet je glasao za, dva je bilo protiv i dva suzdržana što znači da ustvari nikakav zaključak nije donesen.
Istina je, predmet filozofije je koliko ja znam, i sada ili vam dajem opomenu oba dvojici ili nikomu, bolje nikomu, jel' da? Idemo dalje, g. Anđelko Stričak ima svoju raspravu, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, državni tajniče sa suradnicima. S obzirom da sam član saborskog Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost a jučer sam bio prisutan sjednici tog odbora a danas više o toj sjednici znaju oni koji nisu članovi i nisu bili prisutni nego mi koji smo bili na toj sjednici, mogu iznijeti da nikakvih rasprava i zaključaka da je ovaj zakon štetan po pitanju nacionalne sigurnosti nije bilo. Znači, kolege iz oporbe su iskoristili situaciju da dvoje zastupnika iz vladajuće kvote su bili odsutni i jedan od njih je predsjedao ovdje plenarnom sjednicom a druga kolegica zastupnica je bila na jednom drugom odboru gdje se čekalo glasovanje. Znači to je jedini razlog da ovaj zakon nije dobio potporu mjerodavnog, nadležnog saborskog odbora, znači odsutnost dvoje naših kolega a naravno, oporbeni zastupnici su to iskoristili što je njihovo legalno i legitimno pravo. Kad govorimo o migracijama, dobro je malo usporediti u kom smjeru ide to na jednoj globalnoj razini. Migracije su danas globalan fenomen, uzrokovan nizom čimbenika kao što su gospodarski, socijalni, politički, okolišni, radni i sigurnosni uvjeti. Stoga nas ne treba čuditi da je prema podacima UN-a 2019. g. u svijetu bilo oko 272 milijuna migranata. Pazite ovo, 272 milijuna migranata ili ukupno 3,5% svjetske populacije. Kada bi to usporedili sa 2010., znači u nepunih 9 do 10 g., to je poraslo za 51 milijun stanovnika. Polovica tih migranata od 272 milijuna kuna živi u samo 10-ak država svijeta. Najviše ih je u SAD-u, 51 milijun, potom Njemačkoj i Saudijskoj Arabiji 13 milijuna, u Rusiji 12, V. Britaniji 10, UAE 9, Francuskoj, Kanadi, Australiji po 8 te u Italiji 6 milijuna. Kada gledamo zemlju porijekla migranata, najviše ih dolazi iz Indije 18 milijuna, Meksika 12, Kine 11, Rusije 10 i Sirije 8 milijuna. Također u tom izvješću UN-a stoji da 3 od 4 migranta su radno sposobna. RH je punopravna članica EU-a a EU počiva na načelu slobode kretanja osoba odnosno radnika, robe, kapitala, usluga i naravno da je naše pravo koristiti te pogodnosti i mogućnosti a i svih naših državljana a osim toga kad već dolazim iz Varaždinske županije, dati ću par primjera iz nje. Udaljenost Varaždina do Zagreba je 84 kilometra. U istu vrijeme udaljenost Varaždina do Maribora je 84 kilometra ili ako hoćete do granice sa Austrijom, oko 84, 85 kilometara odnosno bliže Varaždinu je Maribor ili Austrija nego Zagreb i naravno da brojni naši sugrađani tj. moji sugrađani koji žive na području Varaždinske županije, koriste mogućnost, pogodnost da rade gdje im je bliže i za veću plaću. Također trenutačno na području Varaždinske županije je oko 2000 stranaca, najviše iz BiH-a, Srbije, Nepala, Vijetnama pa Kosova. Da nema tih 2000 stranaca, pitanje je da li bi pojedine tvrtke u Varaždinu uopće mogle poslovati a smatram da smo svi svjesni toga da nam je država jaka toliko koliko je jako gospodarstvo. Toliko možemo izdvojiti za obrazovanje, zdravstvo, kulturu, šport i sve ostalo što nam je potrebno za normalno funkcioniranje društva.
Imamo nekoliko replika, prva je Nino Raspudić.
Dvije stvari gospodine Stričak. Ovaj prijedlog zakona nije prošao saborski odbor, dakle stvari ne idu po automatizmu. Ako nešto dođe u Sabor i recimo nekoliko … 70 glasa za, 70 protiv taj zakon se neće prihvatiti, dakle neriješen rezultat je diskvalificirajući po meni za taj prijedlog i dovodi ozbiljno u pitanje ugrožava li on nacionalnu sigurnost RH. Drugo, vi indirektno vrijeđate dvoje vaših kolega iz saborske većine koji su članovi tog odbora koji ne znam iz kojih razloga nisu nazočili sjednici Sabora. Od kud vi znate kakvo je njihovo mišljenje? Možda oni nakon što prouče zakon bi došli do istih zaključaka do kojeg sam došao i dijelom argumentirao unutar vremena kojeg sam imao ja i ne bi ga podržali. Možda bi 7:5 bio rezultat za protiv? Od kud vi znate što oni misle? Pa jeste vi komunistička partija Hrvatske da mislite svi isto ili da mislite kako vam se naloži. Ovdje je bilo glasanje o Istambulskoj konvenciji, neki članovi vladajuće većine su bili protiv. Jel tako gospodine Stier? Dakle, ne možete vi znati što će oni misliti nakon što prouče zakon i nemojte ih vrijeđati na takav način.
Vrijeme.
Dakle, rezultat je 5:5, a taj automatizam partijskog glasovanja, možda je gospodin Matula bio član CKSKH prije '90.-te … /Govornik isključen./ …
Odgovor.
Znači kolega Raspudiću, ja jednom rečenicom nisam rekao da je prošao i da je dobio potporu saborskog odbora. Ja sam naglasio da je oporba iskoristila da dvoje naših kolega iz vladajuće većine su tad, jedan je bio ovdje predsjedao, drugi je na drugom saborskom odboru i da nisu mogli te sekunde biti prisutni glasovanju, ništa drugo. A to da nisam vidovit, nisam, al ste očito vi. Hvala.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Vučemilović.
Zahvaljujem. Kolega Stričak, vaše objašnjenje te vaše matematičke jednadžbe ide u onu kategoriju što bi bilo kada bi bilo. Vi ne znate kako bi glasovali vaši ili možda znate, ja to ne znam, ali povuć ću vam paralelu. Znači HDZ je usvojio na prošlim izborima 16% od ukupnog broja birača i formirao vladajuću većinu. To je demokracija, znači morate poštivati demokratski proces. Osim toga napravili ste jednu zgodnu paralelu sa ovim susjednim državama gdje idu raditi ljudi iz Varaždina, Međimurja, pa od kad je to Nepal susjedna država ili Pakistan jer ste naveli onda jel, odakle dolaze ljudi kod nas. Pa nije to baš tako. I kvorum ste imali na odboru. Hvala.
Da, s obzirom da saborski Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost ima 13 članova, bilo nas je 10 znači točno je da je bio kvorum, glasalo se 5:5 i opet ponavljam nitko nije tvrdio da je to na odboru prošlo. Ali isto tako nije bilo nikakvog zaključka da je zakon štetan po pitanju nacionalne sigurnosti što uporno vi tvrdite. Znači toga zaključka nije bilo, o tome čak nije nitko ni raspravljao, nitko čak niti jednu rečenicu o tome na odboru izustio, prema tome to nije točno. Hvala.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Miro Totgergeli.
Hvala potpredsjedniče. Pa evo kolega Stričak govorili ste o migracijama, ovo je Zakon o strancima i ustvari nekako kroz ovu raspravu najmanje se raspravljalo o onom sigurnosnom aspektu ovog zakona što znači da već sva rješenja koja jesu u prethodnom zakonu malo su još i dorađena, ali manje-više funkcionira i dobra su jer niko previše o tom sigurnosnom aspektu nije ni raspravljao tijekom rasprave. A upravo još jednom želim ponovit da naši policajci na našim granicama rade jedan vrlo ozbiljan i zahtjevan posao i ustvari čuvaju našu granicu u ovom trenutku. A pojedini događaji koji nam se događaju gdje tu i tamo se nešto pojavi onda se iskorištava i hoće prikazat kao da sigurnosno nešto kod nas u Hrvatskoj ne štima. Hvala.
Kolega Totgergeli, dobro ste primijetili da naši policajci odlično rade svoj posao, između ostalog tijekom Domovinskog rata sam sam bio pripadnik najprije temeljne, a potom i specijalne policije Policijske uprave Varaždinske i znam koliko je to i naporan i težak i odgovoran posao da bi mi mogli ovdje danas biti na toplom, sigurnom i raspravljati i čak tvrditi nešto da se nešto dogodilo na odboru što se nije dogodilo, što je također za osudu i jako zanimljivo. Ali kada već govorimo o migracijama i migrantima, od Domovinskog rata do danas najveća sigurnosna prijetnja koja je pogodila RH bila je migrantska kriza. Preko našeg područja prošlo je sigurno preko 800.000 migranata, a možda i više. Cijelo to vrijeme društvo, gospodarstvo, turizam nisu trpjeli i na tome treba čestitati svima koji su u tome sudjelovali, pogotovo hrvatskoj policiji. Hvala.
Sljedeća replika Davor Ivo Stier.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Stričak govorili ste o karakteristikama migracija, možda bi isto tako trebalo naglasiti kako u ovom prijedlogu zakona se jasno kažnjava ilegalni prijelaz granica odnosno pomaganje u ilegalnom prijelazu granica i da postoje niz odredbi koje upravo to pitanje reguliraju. Mislim da upravo zbog hrvatske javnosti je isto tako važno naglasiti taj aspekt koji se regulira ovim prijedlogom zakona.
Upravo tako kolega Stier, zakon vodi brigu prvenstveno o sigurnosti naših državljana, to je prvo i najbitnije u ovom zakonu. Zakonom se točno propisuje ko može ući, na koji način, koliko dugo, uz koje dozvole, što treba izvaditi, kome se javiti, rokove doslovno propisuje sve. Tek potom su svi ostali aspekti gospodarski i ono što nam je potrebno da bi ko država, društvo napredovali. Stoga smatram da je ovaj zakon dobar i naravno da pozivam sve zastupnike da, pogotovo one koji vole svoju domovinu da ga podrže.
Hvala. Mario Kapulica zadnja replika, Mario Kapulica, mikrofon, mikrofon.
Da niste, da niste precizno odgovorili na pitanje zaključka Saborskog odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na čemu temeljite svoju pretpostavku da bi zastupnici vladajuće većine koji su bili na tom saboru da su kojim slučajem tamo bili glasovali za, a ne protiv i na taj način zapravo svojim glasom pokazali da ovaj zakon, predloženi zakon je protivan nacionalnoj sigurnosti ili da ima negativno mišljenje saborski odbor je …/nerazumljivo/… Dakle, iz izlaganja gospodina Raspudića bi se kad bi bili skloni pretjerivanju kao što je on sklon moglo zaključiti da je predsjedanje gospodina Sanadera Hrvatskim saborom zapravo dovelo do toga da ovaj zakon o kojem mi govorimo bude protivan državnom interesu. A gospodin Sanader je bio na početku sjednice tog odbora, bili ste i vi, izrazio je tajnici odbora svoje pozitivno mišljenje [[Upadica: Vrijeme.]] na ovaj zakon, ali pri glasovanju se to nije želilo uvažiti.
Kolega Kapulica, opet ću ponoviti ono što sam i maloprije izjavio. Znači, oporba je imala legalno i legitimno pravo kad je izbrojila da je nas iz vladajućih 5, njih je bilo 5, iskoristili su pravo da ne podrže taj zakon. Znači troje je glasalo suzdržano, dvoje protiv. Kad su vidjeli da je jedan naš kolega predsjedao ovdje sjednicom, a kolegica je bila na jednom odboru gdje se također čekalo glasovanje. Znači samo momenat ništa drugo, inače bi siguran sam dobio potporu i Saborskog odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost iako nisam vidovit.
Hvala. Završno u ime Kluba SDP-a uvaženi zastupnik Davorko Vidović.
… [[Govornik nije uključen.]]
Mikrofon.
A nisam, nisam se uključio. Što na kraju ove rasprave, ja moram reći da sam …/nerazumljivo/… rezignirao iako sam očekivao možda u manjoj mjeri nego što je potvrdila ova rasprava da se potvrđuje nažalost ona priča i ona teza koja već 30 godina Hrvatsku prijeći da na jedan ozbiljan i odgovoran sustavan način riješi pitanje svoje migracijske politike koja je puno kompleksnija samo od onoga što se tretira u ovom prijedlogu zakona. Jedna ozbiljna migracijska politika mora sadržavati nekoliko važnih elemenata. Jedan od tih elemenata je zadržavanje populacije to je također sastavni dio migracijske politike, kako ljude zadržati u zemlji, kako generirati reemigracije, radnu remigraciju, remigraciju visoko obrazovnih stručnjaka, remigraciju izbjeglica to je drugi važan aspekt kojega bi morala imati takva jedna strategija. Generiranje imigracija radne, potrošačke, imigracije kvalitete života, imigracije potomaka iseljenika, poduzetničke imigracije, generiranje cirkulacije preko granice Hrvatske i reguliranje unutarnjih migracija. To su dijelovi koje bi morala imati jedna ozbiljna migracijska strategija, a Hrvatska nema. Zašto je nema? Pa 30 godina ideološki ukopani u stereotipe i rovove nećemo to nikada iznjedrit budemo bi se dodvoravali velim stereotipima. S jedne strane i ova rasprava je pokazala kako se desnica i ta ljevica nađu na istom fonu i na istom tragu. Udovoljit nekakvoj ideološkoj slici koju oni tobože trebaju energično braniti. Dragi sunarodnjaci Hrvati, za, do 2050. godine 70 milijuna Afrikanaca će krenuti zbog klimatskih razloga, gdje, prema sjeveru, prema sjeveru. 2050. ja možda neću biti živ, ali mnogi koji danas žive će biti. To je izazov s kojim se svijet suočava i s kojim će se suočavati, a mi nemamo odgovora, mi zatvaramo oči pred tim. I meni se kolege s desna čine ko onaj svećenik u Svećenikovoj djeci onom filmu, sjećate li se, njegova najgora crna mora je bila kad si je, sanjao je kako su se sastali žuti, crvenokožac ne znam crnac i pjevaju „ju te sam se zajubija“, ne znamo kakva nas sudbina i sudba u tom smislu očekuje i kako će izgledati ova zemlja, ali mi moramo imati aktivnu poziciju, mi ne možemo to prepuštati stihiji, mi moramo znati šta hoćemo. Ako nam ljudi dolaze, a moraju dolaziti, kakve mi to ljude hoćemo, koji to profil? To ozbiljne zemlje imaju. To ima Češka, to ima Poljska, to imaju sve zemlje moderne Europe. Pa ne možemo strašit ljude strancima, ne možemo ostati zatvoreni, ne možemo, ovi kolege sa tobože ovih lijevih pozicija furt plaše narod da će doći ovi pa će eto srušit će ovaj cijenu rada, pa što Njemačka nije srušila cijenu rada 60-tih godina kad su dolazili Jugoslaveni, Turci, Talijani ne znam tko ovaj je tamo činio gro ljudi na bauštelama itd. To su priče koje bi trebalo napustiti i početi ozbiljno razmišljati. Što se tiče ovoga zakona da budemo sasvim na čisto, on je daleko od toga da je idealan. Štošta ima što ovdje bi se dalo popraviti. To je veliki, obiman zakon. Ja neću ulaziti u sve aspekte. Samo sam se orijentirao na ovaj dio vezan za kvote. Ja mislim da je to napredak, da je to napredak za naše radnike i da je to napredak za ljude koji će doći ovdje. Ja ovdje vidim taj članak 93. odličnim, da ovdje ne ponavljam, koji stavlja sada limite poslodavcima koji mogu uvesti radnike, koji ne mogu. To su vrlo ozbiljni limiti. On mora u odnosu na socijalnu sigurnost prava radnika, uvjete rada itd. zadovoljiti sve najrigoroznije propise. Do sada to nije trebao. To je veća sigurnost za radnike. I samo da završim s tim, molim vas registar stanovništva. Znamo koliko ima gusaka, kokoši i pataka u Hrvatskoj, a ne znamo koliko ima ljudi. Registar stanovništva i dajte da krenemo u izradu jedne ozbiljne migracijske strategije. Postoje znanstvene studije, obiman materijal koji se može koristiti da se to napravi. Hvala.
Sljedeće završno obraćanje u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta uvažena zastupnica Vesna Vučemilović.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege, dame i gospodo. Rasprava je bila kvalitetna. Ne može se reći da nitko nije govorio o sigurnosnim aspektima ovoga zakona ili su neki možda prespavali cijelu raspravu pa nisu čuli generala Sačića koji je u ime Kluba Suverenista o tome govorio vrlo detaljno i po stavkama svakog zakona, cijelog zakona. Što se tiče migracijske politike, strategije nama fali puno strategija. Razvojna za početak, a onda i ove ostale. Već sada je Hrvatska po broju stranih radnika u postotku iznad Njemačke. Nije isto kada u Hrvatsku dođe 40 tisuća Nepalaca, Pakistanaca, Filipinaca itd. ili kada u Njemačku dođe 500 tisuća. Matematika je vrlo egzaktna znanost. Isto tako čuli smo kako prošle godine se smanjio broj nezaposlenih. Je kolega, pogledajte brojke za ovu godinu. Ili smo prespavali ili ćemo se pretvarati da se sve lijepo nastavilo da 2020. nema ni zdravstvene, ni gospodarske krize i to globalno ne samo ovdje u Hrvatskoj. Pa mi sada imamo 40 tisuća nezaposlenih više, nego u istom razdoblju ove godine. 151 tisuća je na Zavodu za zapošljavanje. Pa i sada mi imamo zavod koji kaže – ponudim ti tri puta radno mjesto, posao, odbiješ, brišem te sa zavoda. I sada mi očekujemo od tog zavoda koji ni ovo sada baš ne sprovodi kako bi trebalo da preuzme u cijelosti ulogu i provodi test tržišta, a Vlada više ne donosi kvote i Poncije Pilat perem ruke, ja s tim nemam ništa. Ne može to baš tako. Bilo je tu o ovim digitalnim nomadima. Sada evo krenuli, nahrupili, neki digitalni nomadi. Oni će kod nas trošiti, bit će tu čudo. Dakle taj zakon kao što je kolega Stier lijepo rekao ima samo Estonija koja regulira znači digitalne nomade. Estonija je po … indeksu deveta od 28 država promatranih. Hrvatska 23. Jedna Danska je prva, Finska je treća. Pa nemaju ni one taj zakon. Pa nemojmo se zavaravati, sada će nama krenuti neki bogati informatičari pa će oni zato što je jedan čovjek koji eto voli živjeti u Hrvatskoj poslao preko Twittera neku poruku premijeru, njih dvojica se našli i evo odmah u ovaj zakon koji se rađa već duže vremena i digitalnih nomada. Nije to baš tako. Ne ide to baš tako. Danas je broj nezaposlenih 151 tisuća. Ova kriza nema oblik slova V, to svi oni koji su govorili da će ona imati oblik slova V znači brzi pad i nakon toga brzi oporavak već iduće godine odustaju. Toga nema. Ova kriza će imati oblik slova U i sa malo dubljim i dužim udubljenjem. Što znači da nama val otkaza, vjerojatno i snižavanje plaća osim ako ova porezna mini porezna reforma gdje se smanjuje porez na dohodak i nitko ne govori da nije bilo kroz određene valove znači i mjere smanjenja porezne presije u tom segmentu. To je neupitno. Znači i to se nastavlja i to je dobro i to treba nastaviti. Ali vjerojatno će doći i do smanjenja plaća i do porasta nezaposlenih. Pogledajte kako su išle brojke prošle krize kada smo je imali 2009. 2010. Ona je počela 2008., pa pogledajte malo brojke Međunarodne organizacije rada kada je bio najveći pad plaća i najveći porast nezaposlenih. Ne prve godine, nego druge godine i otprilike je trebalo 3, 4 godine da se plaće vrate na one brojke od prije krize. Prema tome, ovaj zakon bi možda u ovom aspektu o kojem sam ja najviše govorila odnosi se na ukidanje kvota i zaštitu hrvatskog radnika, on bi možda imao smisla prošle godine? Prošle godine bi ja da sam možda sjedila u Hrvatskom saboru digla ruku za njega. Ali ove godine to nema apsolutno nikakvog smisla. Ovaj zakon donosi promjene koje u ovom trenutku jednostavno nisu primjerene i o tome moramo mi odgovorno kao Hrvatski sabor voditi računa i zato Domovinski pokret neće glasati i prihvatiti ovaj zakon. Hvala.
Hvala. Sljedeća završna rasprava u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa. Evo na kraju rasprave smo vidjeli jedinstvo, samo me začuđuje jedinstvo SDP-a s HDZ-ovim prijedlogom jel jučer na odboru vaši članovi nisu podržali ovaj zakon, sad ne znan jel to kompletan stav SDP-a u ime kluba kojeg je kolega Vidović iznio il je to dio kluba za, a dio protiv, al uglavnom na odboru nije prošlo da ne bi sad gatali tko je kako glasao il kako bi kolega Sanader glasovao jel znam da bi on samosvjesno glasao po svojoj savjesti, ne znam što bi se dogodilo, ali Odbor za nacionalnu sigurnost i unutarnju politiku, naglašavam, Odbor za nacionalnu sigurnost i unutarnju politiku ovoga sabora, članova koje smo mi izglasali nije podržao ovaj prijedlog zakona. Točka. Sve ostale rasprave su besmislene. Ovo tijelo je izabralo kolega Vidoviću. To što vi kažete krajnja ljevica i krajnja desnica to je samo etiketiranje koji je slijed i niz onoga šta HDZ i SDP radi. Kad govorite o strategijama, o politikama prema migrantima Hrvatska od lokalne samouprave, regionalne samouprave, državne razine, više je napravila strategija, planskih dokumenata, umjesto da su taj novac uložili u poljoprivredu, stočarstvo, da bi danas bili najbogatiji. To su neprovedive bile strategije. Mi danas govorimo o realnim problemima, ja govorim o realnom recimo ustroju, otkad je županija Splitsko-dalmatinska i Šibensko-kninska od Krke do Neretve imamo 100 000 ljudi manje u Dalmatinskoj zagori. Tu spada kninski, drniški, sinjski, cetinski, imotski kraj, vrgorački kraj, 100 000 ljudi. U jednom bogodatom državi, znači području gdje imamo sve resurse, imamo blizu i more, imamo sve. Znači, politike su loše. Imamo prostora da poduzetniku se omogući da mu se smanje porezi i ostala davanja, samo da je ukinut županije, pogledajte, al to su carstva, to su faraonske tvorevine koje nanose velika, ja znam da to neće ni SDP, ni HDZ podržat jel jednostavno to im je baza, to im je, to im je ono što, što oni ovaj, to je jednostavno način kako funkcioniraju. Ali kad govorimo o sigurnosti onda ne možemo govoriti o sigurnosti, a da ne spomenemo Marakeški kompakt jel on se i spominje. U biti jedina je Hrvatska od svih susjednih država EU podržala Marakeški kompakt, čak nismo raspravljali u ovome saboru, ostale članice su raspravljale. Zbog čega nije Mađarska, Austrija, Slovenija, Italija, podržale Marakeški komapkt, Marakeški sporazum? To su pitanja, zato šta se deligira od Angele Merkel, mora naravno Andrej Plenković poslušat jel provodi njihove politike i tu su problemi. Nije problem da mi sad mrzimo strance. Ko mrzi strance? Pa meni je drago vidit ljude. Znači ja sam prije svega čovjek koji ljubi sve ovdje ljude u saboru, nisam nikoga vidio da je neko govorio protiv čovjeka kao čovjeka. Ali ja govorim o hrvatskom narodu i budućnosti hrvatskoga naroda, tri, mi smo ispod 4 milijuna davno otišli. 4 milijuna ljudi ispod, prazna država, ja to napominjem bezbroj puta, znači 2/3 Hrvatske su prazne. I žao mi je što ne prihvaćate prijedlog oporbe da se ovaj zakon povuče, da se otvori još jednom javna rasprava uvaženi tajniče jel jednostavno na ovaj način forsirati nešto što ne prihvaća glavno tijelo, znači tijelo koje treba odlučiti Odbor za nacionalnu politiku, za nacionalnu sigurnosti i unutarnju politiku u kojem je većina ima većinu, znači HDZ, SDSS, ne znam ko sve, HSLS i ko je sve unutra. I vi kažete na odboru ne mi smo protiv toga, a ovdje gurate. Znači, kontradiktorni ste, a ovi ozbiljni strateški zakoni za budućnost našeg naroda na ovim područjima i razvoj RH jel ovo nije šala, ovo nije šala, ovo ljudi ne promatraju šalu, mi moramo sagledati sve i sa strane poduzetnika i njihovih problema, probleme naših radnika koji iseljavaju kao što sam rekao 6% BDP-a 20 milijardi kuna je prošle godine bilo od naših iseljenih ljudi koji su posljednjih 5.g., 20.g. politike potrale van, znači nešto smrdi u ovoj državi i to temeljito triba mijenjati iznutra, a ne na ovaj način da progurate zakon protiv koga je matični odbor gdje većina HDZ, SDSS ima većinu [[Upadica: Vrijeme]] Hvala.
Hvala. Evo s ovim smo iscrpili raspravu, zaključujem raspravu, glasovat ćemo se kad se steknu uvjeti. Slijedeća točka reda, dnevnog reda je: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osobnoj iskaznici, prvo čitanje, P.Z.E. br. 13. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika HS. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Uvaženi državni tajnik Žarko Katić.
Zahvaljujem g. predsjedavajući, poštovane gđe. zastupnice i gospodo zastupnici. Elektronička osobna iskaznica se prvi put počinje izdavati hrvatskim državljanima na temelju Zakona o osobnoj iskaznici donijetog 2015.g. kojega evo sada noveliramo. Ta osobna iskaznica sadrži elektronski nosač podataka odnosno čip na kojem su pohranjeni jedan ili dva certifikata i to identifikacijski i potpisni certifikat. Identifikacijski certifikat služi za elektroničku potvrdu identiteta osobe kojoj je izdana osobna iskaznica prilikom pristupa elektroničkim uslugama kao što su to primjerice usluge dostupne u sustavu e-građani. Potpisni certifikat koristi se kao podrška kvalificiranom elektroničkom potpisu i zamjenjuje vlastoručni potpis. Temeljem Zakona iz 2015. u nešto više od pet godina izdano je ukupno 3 milijuna 53 tisuće 565 osobnih iskaznica od kojih je trenutno važeće 2 milijuna 610 tisuća 108. Dakle ova razlika od otprilike 450 osobnih iskaznica koje trenutno nisu važeće su iz razloga što su eventualno izgubljene, uništene, oštećene. Dakle što su se promijenili osobni podaci vlasnika iskaznice, što je vlasnik promijenio prebivalište u Republici Hrvatskoj, a to je onda i razlog za promjenu osobne iskaznice ili što je trajno iselio iz Republike Hrvatske. Od ova 3 milijuna izdanih oba certifikata imalo je 2 milijuna 139 tisuća i 64, a jedan certifikat 532 tisuće 336, dok je bez certifikata bilo 382 tisuće 165 izdanih osobnih iskaznica po važećem zakonu. Izmjene i dopune koje Vlada Republike Hrvatske predlaže, predlažu se zbog provedbe Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća broj 2019/1157 od 20. lipnja 2019. godine o jačanju sigurnosnih osobnih iskaznica građana Unije i boravišnih isprava koje se izdaju građanima Unije i članovima njihovih obitelji, a koji ostvaruju pravo na slobodno kretanje. Ta Uredba je stupila na snagu 1. kolovoza 2019. godine, a izravno će se primjenjivati u svim državama članicama od 2. kolovoza 2021. godine, dakle za 11 mjeseci. Kao što mnogi znate osobna iskaznica je sve više dokument koji služi i za putovanja, dakle i za razne druge svrhe i zbog toga je potrebno pojačati njezinu sigurnost. Stoga novine koje se odnose koje donosi izmjena i dopuna Zakona o osobnoj iskaznici jesu da će osobne iskaznice na novom čipu sadržavati biometrijske identifikatore nositelja osobne iskaznice odnosno prikaz lica nositelja osobne iskaznice i dva otiska prstiju, dakle dva otiska papilarnih linija kažiprsta lijeve i desne ruke u interoperabilnim digitalnim formatima. Kada sam na početku spominjao dakle čip koji sadrži identifikacijski i potpisni certifikat ove podatke ove biometrijske podatke sadržavat će drugi čip koji će biti u osobnoj iskaznici. Također se mijenja i izgled osobne iskaznice u skladu s odredbama Uredbe tako da će osobna iskaznica na prednjoj strani sadržavati dvoslovnu oznaku Republike Hrvatske otisnutu u negativu u plavom pravokutniku okruženu sa 12 žutih zvjezdica. Sukladno odredbama Uredbe izmjenama i dopunama Zakona izmijenjena je i dobna granica za izdavanje osobnih iskaznica koje se izdaju bez roka važenja na način da se osobna iskaznica izdaje dakle da se ta dobna granica povisuje sa 65 godina života na navršenih 70 godina života. Bitno je naglasiti ovdje da je ostala odredba u zakonu dakle to se nije mijenjalo da te osobe u ovom slučaju sada starije od 70 godina mogu ishoditi osobnu iskaznicu s certifikatom ili certifikatima kao i bez njih. To je dakle bio i do sada. Osobna iskaznica izdana djeci do 18 godina sadržavat će identifikacijski certifikat, a izdana osobama od 18 do 70 godina sadržavat će i jedan i drugi dakle identifikacijski i potpisni certifikat. Ta obveza nije izričito propisana spomenutom Uredbom, ali je uredba ostavila nacionalnim zakonodavstvima da sami propišu mogućnosti korištenja elektroničkih funkcionalnosti osobnih iskaznica. Prijelaznim i završnim odredbama ovoga zakona propisano je koje osobne iskaznice ostaju u uporabi do isteka roka njihova važenja, a koje će se morati povući iz uporabe nakon određenog vremena kako to propisuje Uredba. Tako će osobne iskaznice izdane na temelju odredbi Zakona o osobnoj iskaznici iz 2015., dakle važećeg zakona s rokom važenja od 5 godina i osobne iskaznice izdane na temelju odredbi ranijeg Zakona o osobnoj iskaznici iz 2002. godine s rokom važenja od 10 godina, dakle i jedne i druge će važiti do isteka roka koji se nalazi na njima i neće ih trebati mijenjati. Dakle, iz ovog Zakona iz 2002. netko je možda recimo 2013. dobio osobnu iskaznicu na 10 godina i neće je morati mijenjati. Tako iskaznice izdane osobama s navršenih 65 i više godina bez roka važenja na temelju odredbi važećeg Zakona o osobnoj iskaznici iz 2015. godine prestat će važiti 3. kolovoza 2031. i osobe će ih tada morati zamijeniti osobnim iskaznicama koje se izdaju na temelju odredbi ovoga zakona. Iznimno, ovo se ne odnosi na osobe koje će 2. kolovoza 2021. imati 70 i više godina jer povisujemo taj rok ovim zakonom i te osobe će i nakon 3. kolovoza 2031. nastaviti koristiti svoje osobne iskaznice izdane bez roka važenja. Osobne iskaznice izdane bez roka važenja na temelju odredbi Zakona o osobnoj iskaznici iz 2002. godine građani će nastaviti koristiti nakon 3. kolovoza 2031. i nisu ih obvezni zamijeniti osobnim iskaznicama koje se izdaju na temelju odredbi ovog zakona. I na koncu osobne iskaznice koje su izdane bez roka važenja na temelju odredbi Zakona o osobnoj iskaznici iz '91. godine, dakle prvog Zakona o osobnoj iskaznici u samostalnoj RH, prestaju važiti 3. kolovoza 2026., iz razloga te su osobnice bile bez ikakvih odnosno s najminimalnijim sigurnosnim standardima i nije ih preporučljivo dalje koristiti, dakle vrijedit će do 3. kolovoza 2026. godine odnosno pet godina od stupanja na snagu zakona koji se predlaže. Osim odredbi kojima se osigurava provedba uredbe izmjene i dopuna zakona koje vam predlažemo sadrže i odredbe koje će omogućiti stvaranje preduvjeta za korištenje osobne iskaznice i na pokretnim uređajima kao što su mobiteli i tableti, a ne samo na računalima kao do sada. Naime, nakon aktivacije elektroničkog dijela osobne iskaznice građani će moći preuzeti besplatno odgovarajuće programsko rješenje za pokretne uređaje odnosno ID mobilnu aplikaciju i u njoj će se prijaviti na prethodno kreiran pristup na portalu elektroničke osobne iskaznice. Odgovarajuće programsko rješenje za pokretne uređaje odnosno ID aplikacija će nakon toga biti spremna za korištenje i omogućit će jednostavnu prijavu na sustav e-Građani s najvišom razinom sigurnosti, kao i pravovaljano elektroničko potpisivanje putem mobilnih telefona ili putem onih uređaja na kojima ne postoji mogućnost čitanja elektroničkih osobnih iskaznica do sada kao npr. tablet. Ova nova usluga odnosno programsko rješenje za pokretne uređaje neće se dodatno naplaćivati. Evo zbog primjene uredbe zakon će stupiti na snagu 2. kolovoza 2021. godine, do tada će se non stop, čim prije će se donijeti potrebni podzakonski akti i pripremiti sve tehničke pretpostavke da zakon može stupiti na snagu. Dakle, iako je trenutno još 11 mjeseci to je relativno kratko razdoblje da se stvore sve normativne i tehničke pretpostavke za izravnu primjenu ove uredbe. Hvala vam lijepa.
Imamo tri replike pa ostanite. Prva uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče Klarić. Učestalo mijenjanje iskaznica, znam tehnologija napreduje tehnički je moguće danas to mijenjat, međutim to naše građane košta. Iznos od 80 kuna za izradu, učestale izmjene znači trošak građanima, pa ja predlažem pošto građani imaju svoje osobne iskaznice izmjenama će morati to mijenjati novu osobnu da preuzme obavezu država plaćanja te iskaznice, koliko se moraju mijenjati te iskaznice smanjuju se rokovi za nekoliko godina. Prema tome evo ja dajem jedan konstruktivan prijedlog da izmjene osobnih iskaznica preuzme država jer brojni ljudi ne mogu toliko puta mijenjati iskaznicu, svako malo nekakva izmjena da bi se punio proračun. Pa evo ako možete uvažiti ovaj prijedlog. Hvala.
Osobne iskaznice se poštovani gospodine zastupniče iz razloga da se puni proračun. Trenutno osobna iskaznica ako se radi o redovitom postupku košta 79,50 kn. Uvijek u prijelaznim odredbama odredimo maksimalne rokove korištenja pogotovo za starije osobe. Država ne naplaćuje upravnu pristojbu za ovu uslugu jer je to obvezan dokument i ne bi to imalo smisla i ne bi bilo fer prema građanima. Razmotrit ćemo sve opcije, ali moderan život, moderne tehnologije zahtijevaju sve kvalitetnije i sigurnije dokumente i dokumente s kojima se može pristupati što većem broju usluga, to znači i tehnička unapređenja koja najčešće traže izradu novog dokumenta. Hvala lijepa.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Jeckov.
Uvaženi državni tajniče. Recite nam hoće li isti novčani iznos biti za promjenu osobne iskaznice kao što je na današnji dan?
Dakle, vaše je pitanje poštovana zastupnice hoće li i nova osobna iskaznica koštati jednako kao i ova danas? To vam u ovom trenutku ne možemo reći, o tome će se donijeti odluka temeljem ovoga zakon. Iznio sam jedino da će ona sadržavati jedan dodatan čip sa biometrijskim podacima za svaku osobu, dakle bit će ajmo tako reći sofisticiranija, ali nadamo se da će i Vlada RH i ovlašteni izrađivač naći načina da dodatno ne opterećujemo svoje građane.
Zadnja replika uvažena zastupnica Anka Mrak TAritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvaženi državni tajniče. Dakle u čipu mogu biti i neki drugi podaci, pa je moje pitanje da li se razmišlja u tom smjeru da tu budu podaci vezani uz zdravstvenu iskaznicu, vezano uz vozačku dozvolu? Čini bi se da bi to olakšalo i život našim sugrađanima, a i napravili bi jedan iskorak tako da imamo jednu iskaznicu koja bi u budućnosti vrijedila za više stvari pa možda i razmisliti da se i u ovom zakonu do drugog čitanja omogući da to bude i da na taj način Hrvatska pokaže da zaista misli korak dalje. Hvala lijepa.
Poštovana zastupnice, razmišljali smo o tome i to bi svakako bio jedan značajan iskorak naprijed, to bi ukupno pojeftinilo sredstva koja građani izdvajaju za svoje dokumente, vjerujem da bi doprinijelo i sigurnosti. Učinit ćemo sve da tu odluku donesemo u ovom relativno kratkom roku koji nas čeka do pripreme konačnog prijedloga zakona, dakle o tome jest već razmišljano, rađene su neke projekcije, ali evo nisu se usudili još stavit u ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju. Hvala.
Hvala. Sad ćemo prijeći na raspravu klubova, prvi je Klub zastupnika Pametno i GLAS-a, uvažena zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Ovim prijedlogom zakona ulazimo na neki način u slijedeću fazu razvoja elektroničke osobne iskaznice u Hrvatskoj. U posljednjih 5 g. većina ljudi se navikla na osobne sa čipom, a jedan dio ih aktivno koristi u onim mogućnostima koje one pružaju. EU je u međuvremenu donijela uredba koja propisuje daljnje elemente razvoja elektroničke osobne kao i njihovo ujednačavanje na razini cijele Unije a o čemu je i uvodno govorio predlagatelj. Iako se radi o uredbi koja se u zemljama članicama izravno primjenjuje s obzirom da je za primjenu ove konkretne uredbe potreban dodatni zakonski okvir, evo mi danas raspravljamo o tom zakonu odnosno o izmjenama i dopunama postojećeg. Ono što je novost je da će osobne iskaznice ubuduće sadržati i prikaz lica i dva otiska prstiju u digitalnom formatu i to jedna od ključnih mjera koja olakšava ispravnu identifikaciju odnosno sprječava krađu identiteta. Sve europske baze će se umrežiti u jednu koja bi trebala olakšati korištenje usluga i ostvarivanje slobode kretanja građanima EU ali isto tako i otežati manipulacije identitetom i ilegalne migracije. To je posebno važno i korisno u današnje doba kad su nam s jedne strane na raspolaganju bezbrojni digitalni i online alati koji značajno mogu olakšati život i uštedjeti vrijeme ali je također neobično važno da se možemo nedvojbeno identificirati i da je naš identitet sigurno i u potpunosti zaštićen. Ono što nas zabrinjava, odnosno ono što mislimo da je posebno važno osigurati je potpuna kontrola nositelja osobnih iskaznica nad time tko se i na koji način koristi podacima koji su na njima spremni. S jedne strane zaista živimo u jednom novom vremenu, u jednom digitalnom dobu ali s druge strane, naravno da to može i izazvati različite manipulacije i o tome moramo voditi računa. Elektroničke osobne već danas sadrže osjetljive podatke kojima se potpuno netko može koristiti našim identitetom i najveća važnost je da u svakom trenutku znamo tko se koristi, za koju svrhu i s kojim ovlastima. I uvijek kad su podaci očitani, o tome moramo imati informaciju i to očitanje mora biti zabilježeno. Naša sposobnost da imamo uvid u to tko se koristi podacima sa elektroničkih dokumenata je preduvjet za možda i najvažniji korak u njihovom razvoju a kao što sam već i u replici rekla, u ovom prijedlogu zakona ne vidimo, ali ajdemo vjerovati da će do drugog čitanja si razmisliti o tome. Dakle već kad idemo u izmjene i dopune, bilo bi dobro da napravimo korak dalje barem u smislu zakonske mogućnosti za daljnju integraciju dokumenata i certifikata. Mogućnosti elektroničkih dokumenata su gotovo neograničene, od obavljanja klasičnih administrativnih posla u odnosima sa državom, županijama, gradovima ili općinama, isto tako poslovi sa Poreznom upravom, registracije, prijave i odjave automobila, osiguravajuće kuće, banke, pošta, socijalno, mirovinsko, zdravstveno, glasanje na izborima, ma mogla bi do sutra zaista nabajati što bi sve bilo moguće online bez potrebe da negdje odlazimo i teglimo papire ako je dobro razvijen sustav elektroničkih dokumenata. Nažalost, ove izmjene i dopune nisu iskorištene da napravimo korak dalje koji smo mogli jer ako koristimo mogućnosti moderne tehnologije, onda moramo početi gledati stvari izvan okvira koji su nam u ovom trenutku uredbom zadani. Stoga zašto ova osobna iskaznica ne bi mogla biti i vozačka? U čemu je problem da ona sadrži podatke o tome kojim kategorijama vozila pa i polovila smijemo upravljati? Zašto ne bi otišli korak dalje pa u tu osobnu i vozačku, integrirali i zdravstvenu iskaznicu ili iskaznicu zdravstvenog osiguranja? Novi alati i nove tehnologije dopuštaju nam iskorake u načinu na koje koristimo, u ovom slučaju, riječ je o dokumentima ali neće biti nikakve prave koristi od toga ako nove alate koristimo u zastarjelim i nepotrebnim okvirima klasične birokracije. U tom smislu je šteta da ovim izmjenama i dopunama nismo otvorili mogućnosti integracije dokumenata na takav način da naši dnevni poslovi s državom i svim njezinim dijelovima, zaista postanu brži, spretniji i efikasniji ali pažljivo sam slušala državnog tajnika, slušala i njegov odgovor, pa ajdemo se nadati da između prvog i drugog čitanja možda napravimo nekakav iskorak, makar zakonodavni. Osim nekih detalja kao što je pitanje zašto se osobna mora fizički obnavljati nakon 5 g. ako postoji mogućnost elektroničke obnove certifikata, nema u ovom zakonu ništa posebno sporno zbog čega ga ne bi mogli podržati. Na kraju krajeva radi se o uredbi koju ionako izravno primjenjuju u državama članicama Europske unije samo što zbog osiguranja te provedbe moramo … i doraditi svoj zakonski okvir. Međutim još jedanput naglašavam bili bismo sretniji, bilo bi nam lakše podržati ovaj prijedlog i nadamo se da ćemo to u budućnosti napraviti da je predlagatelj bio spreman napraviti korak dalje, nove tehnologije dodatne iskoristiti i olakšati život svima nama. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika SDP-a uvaženi zastupnik Željko Pavić.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Naravno da ćemo podržati taj zakon. Ja ću dati neke prijedloge kako možemo taj zakon poboljšati s obzirom da je državni tajnik govorio o tome da trebamo poštivati uredbe EU Parlamenta predlažem da poštujemo i neke zakonske odredbe koje su donesene na nivou EU. Naime radi se o tome da ću se ovdje osvrnuti i skrenuti pozornost na odredbe članka 2. stavka 4. i vezano na članak 8. stavak 3. Odredbe Prijedloga zakona o izmjenama Zakona o osobnoj iskaznici u dijelu u kojem propisuje obveznog pružatelja usluga povjerenja koji je jedini ovlašteni izdavati identifikacijske i potpisne certifikate na osobnim iskaznicama nisu u skladu sa pravom Europske unije kojim se uređuje zaštita tržišnog natjecanja na unutarnjem tržištu jer se tako omogućuje zlouporaba vladajućeg položaja na tržištu pružanja usluga povjerenja u Republici Hrvatskoj od strane jednog poduzetnika. Nesporno je da odredba članka 2. stavak 4. Prijedloga zakona o izmjenama Zakona o osobnoj iskaznici prema kojoj svaka osobna iskaznica izdana osobama od navršenih 18 do navršenih … godina sadržava identifikacijski i potpisni certifikat stavlja pravnu osobu ovlaštenu za izradu osobnih iskaznica u vladajući položaj na tržištu pružanja usluga povjerenja jer toj pravnoj osobi omogućava izdavanje više milijuna identifikacijskih i potpisnih certifikata. Time se pravnoj osobi ovlaštenoj za izradu osobnih iskaznica ovim propisom omogućava i daje značajna tržišna snaga u odnosu na druge pružatelje usluga povjerenja, dok se druge pružatelje usluge povjerenja istim propisom onemogućava u pružanju svojih usluga na mjerodavnom tržištu u vezi s izdavanjem certifikata na osobnim iskaznicama. Takvim propisivanjem ograničava se tržište pružanje usluga povjerenja na štetu potrošača jer im se primjerice ne onemogućava izdavanje na osobnoj iskaznici potpisnih certifikata drugih ovlaštenih pružatelja usluga povjerenja prvenstveno Republici Hrvatskoj, a naravno i na razini Europske unije koji također zadovoljavaju sve organizacijske, tehničke i sigurnosne mjere za izdavanje jednako vrijednih certifikata. Malo ću to pojasniti kakvo je stanje trenutno u Republici Hrvatskoj sa pružateljima usluga povjerenja u našoj državi. Naime trenutno u RH postoje 3 ovlaštena pružatelja usluga povjerenja. Dva pružatelja usluga povjerenja su u državnom vlasništvu, jedan je trgovačko društvo i jedan je agencija, dok je jedan ovlašteni pružatelj usluga povjerenja jedna banka, a koliko imam informacije pripremaju se još neke tvrtke da to postanu. Pružatelj usluga povjerenja koji ima najduže iskustvo u pružanju tih usluga u Republici Hrvatskoj je agencija u vlasništvu države i ona u tom dijelu poslovanja djeluje isključivo na komercijalnom principu. Važno je za znati da je uspostava i održavanja IT infrastrukture vezane uz pružanje usluga povjerenja jako kompleksno, komplicirano, zahtjevno i skupo, a o tome govori i činjenica da jedan pružatelj usluga u jednom periodu je maknut sa liste ovlaštenih pružatelja usluga povjerenja i nije pružao te usluge sve dok se nije vratio nakon što je ponovno zadovoljio sve uvjete za certifikaciju. Infrastruktura potrebna za pružanje usluga povjerenja mora funkcionirati 24 sata na dan 7 dana u tjednu, odnosno 365 dana u godini i to je podržano i osigurano od strane oba pružatelja tih usluga u vlasništvu države što je izuzetno važno za pravne subjekte i građane koji koriste te usluge. Budući da jedan od važnijih ciljeva koji se treba postići u narednom periodu informacija poslovnih procesa u tijelima državne uprave i pružanje usluga našim građanima digitalnim putem smatramo da bi bilo preporučljivo da se sve IT infrastrukture vezane za pojedine usluge u Republici Hrvatskoj međusobno povežu, konsolidiraju i optimiziraju. Naime, optimizirana IT infrastruktura omogućava lakšu prilagodljivost promijenjenim uvjetima poslovanja, manje rizičnu i bržu provedbu tehnoloških inicijativa, učinkovito planiranje i razvoj IT, niže troškove za Hardver te ono što je izuzetno važno manje prekida u procesu pružanja usluga klijentima zbog bolje sigurnosti i dostupnosti svih sustava. Ovo je bitno za znati zbog činjenice da je prilikom pružanja pojedinih servisa od strane države digitalnim putem građanima omogućeno da za sada koriste 21 vjerodajnicu to vidite kada se pokušavate logirati na e-građane i to vjerodajnice različitih sigurnosnih razina. S obzirom na prethodno navedeno smatramo da bi se predloženim izmjenama i dopunama Zakona o osobnoj iskaznici trebao konačno uskladiti sa pravom EU u dijelu kojim se uređuje pružanje usluga povjerenja izdavanjem certifikata na osobnoj iskaznici te posebno iskoristiti priliku da se konsolidira i optimizira IT infrastruktura potrebna za pružanje tih usluga. Nema pravne ni stvarne zapreke da se ovim promjenama Zakona o osobnoj iskaznici građanima ne bi omogućilo da po svojoj volji odluče o pružatelju usluga povjerenja čije certifikate žele imati na svojoj osobnoj iskaznici i na pokretnim uređajima barem u pogledu potpisnog certifikacija jer ionako odredba članka 8. stavak 3. kaže da za izdavanje osobne iskaznice koja sadržava jedan ili dva certifikata podnositelj zahtjeva je dužan sklopiti sa pružateljem usluga povjerenja Ugovor o pružanju usluga certificiranja kojim se definiraju prava i obveze obje ugovorne strane. Stoga apeliramo da se naprave predložene izmjene u prijedlogu zakona, te se posredno napravi i mali korak prema konsolidaciji i optimizaciji IT infrastruktura potrebnih za pružanje usluga povjerenja jer taj mali korak bi istovremeno bio veliki iskorak u ustaljenoj praksi vezanoj za formiranje i definiranje IT infrastruktura u RH. Uz ovo predlagaču zakona ću skrenuti pažnju i na čl. 5. st. 3. Zakona o osobnoj iskaznici jer se nadam i vjerujem da je predlagač ovaj stavak zabunom ispustio u Zakonu o izmjenama Zakona o osobnoj iskaznici. Naime, taj stavak glasi „ako su se promijenili podaci o osobnom imenu ili osobnom identifikacijskom broju, osoba je dužna zatražiti opoziv ili suspenziju certifikata u roku od 2 dana od dana nastanka promjene“. Pouzdano znam da se kad se govorilo o informatizaciji i digitalizaciji govorilo i o interoperabilnosti informacijskih sustava i nadam se da se to nije zaboravilo i da se trenutno ne grade zasebni otoci bez veza i odnosa sa drugim informacijskim sustavima. Stoga predlažem da se st. 3. čl. 5. briše, te da se izrade informatički servisi koji će automatski izraditi predmetni zahtjev i poslati ga pružatelju usluga certificiranja bez bilo kakve aktivnosti građana odnosno budući da se prema trenutnim propisima zahtjev za opoziv mora potpisati ukoliko nije moguće da se taj dio propisa promijeni na način da zahtjev generiran servisom bude prihvaćen kao i potpisani zahtjev, predlažem da se st. 3. čl. 5. promijeni na način da se navede da će informatički servis generirati zahtjev, a građanin je dužan taj zahtjev digitalno potpisati i poslati pružatelju usluga certificiranja. Poštovani tajniče, nadam se da će ovi prijedlozi biti prihvaćeni ili barem razmotreni. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika SDSS-a uvažena zastupnica Dragana Jeckov.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS, uvaženi državni tajniče g. Katiću, dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osobnoj iskaznici kojim se zapravo usklađujemo sa zakonodavstvom EU. Zakon o osobnoj iskaznici predstavljao je normativnu osnovu za provedbu projekta elektroničke osobne iskaznice čijim završetkom je u RH uvedena elektronička osobna iskaznica. Ovaj prijedlog izmjena Zakona o osobnoj iskaznici koji će se primjenjivati od 8. mjeseca 2021. u skladu je sa Uredbom Europskog parlamenta o jačanju sigurnosti građana unije i boravišnih isprava koje se izdaju građanima i ostvaruju pravo na slobodu kretanja. S obzirom na činjenicu kako sve veći broj građana danas koristi digitalne tehnologije na pokretnim uređajima, daljnji smjer razvoja tehnologije će se, će svakako zahtijevati i razvoj digitalne osobne iskaznice na pokretnim uređajima i sve skupa možemo nazvati svojevrsnim odgovorom na zahtjev modernog doba u kojem živimo, u kojem je mogućnost i brzina razmjene podataka zapravo ključan element u gotovo svim sferama društvenog života. Novina je da će se nove osobne iskaznice ubuduće, dakle imati, imat će poseban čip koji će sadržavati biometrijske identifikatore nositelja osobne iskaznice odnosno prikaz lica osobe i dva otiska prstiju u interoperabilnim digitalnim formatima. Naprijed spomenuta uredba dala je i okvir o rokovima važenja osobnih iskaznica u okviru kojeg države članice moraju utvrditi rok važenja svojim, rok važenja svojih nacionalnih osobnih iskaznica. Također države članice moraju odlučiti o dobnoj granici koja će uzimati otiske prstiju osobama koje žele ishodovati osobnu iskaznicu, a također unutar okvira koje je zadala uredba. Nekoliko važnih stvari o rokovima. Dakle, rok važenja osobnih iskaznica i certifikata koje sadržavaju je 5.g. i kao što smo imali prilike čuti, osobna iskaznica koja je izdana osobi s navršenih 70 i više godina, dakle nema rok važenja, ona je izdana djeci do navršenih 18.g., sadržava identifikacijski certifikat. Osobna iskaznica je izdana osobama od navršenih 18 do 70.g., sadržavaju i identifikacijski i potpisni certifikat. Navedena uredba propisuje da osobne iskaznice koje ne ispunjavaju zahtjeve iz čl. 3. ove uredbe prestaju važiti po njihovim isteku ili 3.8.2031. ovisno što nastupi ranije. Možda jedna od najvažnijih izmjena ovog zakona je omogućavanje stvaranja preduvjeta za korištenje elektroničke iskaznice i na mobilnim uređajima, a ne samo na osobnim računalima odnosno omogućava se građanima pristup elektroničkim uslugama i pravovaljano elektroničko potpisivanje dokumenata korištenjem mobilnih telefona i tableta. Nekoliko riječi o osobnoj iskaznici na jeziku i pismu nacionalnih manjina. Pripadnici nacionalnih manjina imaju pravo posjedovati osobnu iskaznicu na obrascu koji je uz hrvatski jezik i latinično pismo tiskan i na manjinskom jeziku i pismu. Ta mogućnost pruža se pripadnicima talijanske, mađarske, rusinske, slovačke, srpske i češke manjine prema Članku 9. stavak 2. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Prema izvješću o provođenju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina u 2018. godini izdano je ukupno 3358 dvojezičnih osobnih iskaznica. Od toga najveći broj zatražili su pripadnici nacionalnih manjina, nešto manji pripadnici srpske, talijanske nacionalne manjine, nešto manje pripadnici srpske nacionalne manjine. Sve u svemu taj broj nikako nije zadovoljavajući, no razlog zbog čega pripadnici nacionalnih manjina se ne odlučuju uzeti dvojezične osobne iskaznice je tema za jednu drugu raspravu. Nešto bih rekla i o aktuelnoj i sve aktuelnijoj temi, dakle a tiče se zloupotrebe osobnih podataka. Sigurno da su se standardi sigurnosti mijenjali pa se onda mijenjaju i standardi zaštite osobnih i drugih podataka. Isto tako tehnologija i tehnološki skok je toliki da ga zapravo teško ili jedva pratimo i mislimo da je zapravo evo možda upravo ovakva izmjena zakona, izmjena Zakona o osobnoj iskaznici ukoliko se ona odnosi na povećani nivo zaštite zapravo dobrodošla. Svrha zaštite osobnih podataka je zaštita privatno života i ostalih ljudskih prava i temeljnih sloboda u prikupljanju, obradi i korištenju osobnih podataka. Člankom 37. Ustava RH propisano je da se svakom jamči sigurnost i tajnost osobnih podatka i da bez privole ispitanika osobni se podaci mogu prikupljati, obrađivati, koristiti samo uz uvjete određene zakonom. Naravno da je zabranjena uporaba osobnih podataka suprotna utvrđenoj svrsi njihov prikupljanja. Veoma često možemo čuti i o krađi i zloupotrebi osobnih podataka nakon kojih nastupaju financijske obaveze nastale na temelju ugovora koje nismo sklopili i troškovi koje zapravo nismo mi napravili. Čest je slučaj disponiranja fotografijom sa osobne iskaznice i nesporno je da isti osobni podataka moguće, omogućuje trenutnu, izravnu i nedvojbenu identifikaciju odnosno lako i jednostavno prepoznavanje osobe. Isto tako je nesporno da osobni podaci jednom objavljeni na internetu postaju trajno dostupni širokom, neograničenom krugu ljudi, a time i trećim odnosno neovlaštenim pa tako i zlonamjernim osobama. Agencija za zaštitu osobnih podataka kao tijelo nadležno za nadzor nad obradom i zaštitom osobnih podataka u RH upozorava da se vrlo često susreću sa sve većim brojem slučajeva zloupotrebe osobnih podataka, posebno onih u svrhu sklapanja pretplatničkih ugovora o pružanju usluga. Taj je porast posljedica svakodnevnog korištenja novih tehnologija u različite svrhe u smislu dostupnosti raznih internetskih stranica za on line kupovinu na kojima je među ostalim moguće sklapati i različite vrste ugovornih odnosa. Zato pored opreznog ponašanja kada su u pitanju osobni podaci, svako dakle od nas treba svoje osobne podatke brižljivo i čuvati. Na kraju samo nekoliko riječi o iznosima sankcija za prekršaj ukoliko ovlaštena pravna osoba ne poduzme tehničke, kadrovske i organizacijske mjere zaštite osobnih podataka koje su potrebne da bi se osobni podaci zaštiti od slučajnog gubitka ili uništenja i od nedopuštenog pristupa, nedopuštene promjene, nedopuštenog objavljivanja i svake druge zloupotrebe. S obzirom na naprijed navedeni značaj čuvanja i zaštite osobnih podataka možda bismo novčane iznose za navedene prekršaje trebali ipak revidirati. Zahvaljujem.
Slijedeća rasprava evo je ima u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta uvažena zastupnica Ružica Vukovac.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice, kolege zastupnici, poštovani državni tajniče, ispred Kluba zastupnika Domovinskog pokreta dajemo svoje komentare na Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osobnoj iskaznici i ujedno postavljamo veliki broj pitanja koji su se, koja su se otvorila tijekom proučavanja prijedloga koji nam je dostavljen. Ako se vratimo unazad samo nekoliko mjeseci možemo se sjetiti da se Zakon o osobnoj iskaznici mijenjao u travnju ove iste godine radi pandemije korona virusa. Uredba EU iz 2019., dakle 1157 Europskog parlamenta i vijeća o jačanju sigurnosti osobnih iskaznica građana unije i boravišnih isprava koje se izdaju građanima unije i članovima njihovih obitelji koji ostvaruju na slobodno kretanje stupila je na snagu 1. kolovoza 2019. godine. Moje prvo pitanje je zbog čega se nije pristupili objedinjenoj jednoj izmjeni nego imamo dvije izmjene u istoj godini ako premijer poziva na štednju u državnoj upravi zar ne smatrate da je trošak 2 puta u istoj godini mijenjati isti zakon? Službenici koji na tome rade u ministarstvu 2 puta prolaze kroz isti zakon, kroz istu proceduru, troše sate i sate pripremajući izmjenu zatim tražeći mišljenja drugih ministarstava dakle unutar procesa međuresorne koordinacije, troše 100-tine papira, troše tintu, troše printere. Nadalje, nikako nam nije jasno ako se spomenuta uredba radi koje se pristupa ovim izmjenama primjenjuje od 2. kolovoza 2021. godine, dakle tek za 1 godinu zašto Hrvatska s tim žuri? Zašto se u vrijeme gospodarske krize u RH kada se treba štedjeti svaka kuna pristupa bacanju u trošak države koja će te iskaznice raditi, ali i građana koji će te iskaznice plaćati. Podsjećam da živimo u vrijeme pandemije gdje su preporuke vašeg stožera da se ograniče socijalni kontakti, no mi tjeramo ljude iz njihovih kuća u urede MUP-a u ne male redove kako bi mijenjali svoje osobne iskaznice. Jesmo li mogli s donošenjem ovog prijedloga zakona pričekati godinu dana i tek tada opteretiti naše građane novim obvezama? U prijedlogu izmjena zakona navedeno je da će iskaznice važiti pet godina. Zbog čega se jedna država sa tako slabom ekonomijom kao što je Hrvatska, zemlja koja bilježi tako veliki pad BDP-a baca u dodatni trošak svakih pet godina kad sama uredba već daje mogućnost i to čl. 4. koji definira rok važenja osobnih iskaznica i kaže da je najkraći rok važenja osobnih iskaznica pet godina, a najdulji deset godina? Zbog čega nismo iskoristili maksimalni rok i zakonom odmah propisali da iskaznice važe deset godina? Na taj način bismo građanima smanjili dvostruki trošak na samo jedan u svakih deset godina. Isto tako pitam predlagatelja zakona koliki je konkretan trošak građanima ako dva puta u deset godina budu mijenjali osobnu iskaznicu? Da li postoji negdje izračunat trošak izrađivača takvih osobnih iskaznica i da li postoji opremljenost strojevima za izradu takvih iskaznica? Ako ne, koliki je trošak nabave tih strojeva? Podsjećam da je Zakonom o procjeni učinaka propisa kojeg je ova Vlada donijela 2017. godine čl. 12. predviđeno da se prethodnom procjenom utvrdi između ostalog i izravne učinke osobito one gospodarske, socijalne, učinke na tržište rada, učinke na zaštitu okoliša, učinke na zaštitu ljudskih prava i učinaka na tržišno natjecanje. Dakle, na temelju spomenutih rezultata predlagatelj je trebao pristupiti izradi iskaza o procjeni učinaka propisa koji je temeljem čl. 14. trebao biti sastavni dio prijedloga ovoga zakona i kao takav je trebao biti dostavljen i nama saborskim zastupnicima uz sam prijedlog zakona na uvid. Inače u Saboru imamo zapravo krnju proceduru donošenja zakona, a ja bih rekla nezakonitu proceduru donošenja zakona, a moguće i neustavnu proceduru donošenja zakona. Hvala vam lijepa.
Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi zastupnik Mario Kapulica.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče, poštovani predstavnici predlagatelja, uvažene dame i gospodo zastupnici. Pred nama su izmjene i dopune zakona kojim se nastavlja podizati kvaliteta, unapređivati sigurnosni aspekt naših identifikacijskih dokumenata, a zahvaljujući tehnološkim rješenjima i dostupnost usluga koje se omogućuju građanima i koja pružaju tijela javne uprave. I koristim ovu priliku da čestitam svima u MUP-u koji su pripremali ove izmjene, ali i onima koji svojom stručnošću jamče uspješnu provedbu svega ovoga što ćemo primijeniti ukoliko ove izmjene i dopune zakona budu usvojene. Odmah na početku mislim da je dobro naglasiti nekoliko stvari. Prvo, da su hrvatski dokumenti koje sada imamo napravljeni u skladu s najvišim standardima i da je hrvatska osobna iskaznica prihvaćena kao vjerodajnica visoke razine sigurnosti za pristupanje e-uslugama u drugim zemljama članicama EU. Ovim izmjenama i dopunama zakona našim građanima jamčimo i omogućujemo da će to tako biti i ubuduće. Također potrebno je naglasiti da je hrvatskim građanima omogućen proces izdavanja osobnih iskaznica u najkraćem roku unutar EU, upravo zahvaljujući naprednim procesima u MUP-u i agenciji koja je uključena u izradu svih rješenja vezanih uz osobne iskaznice te da RH omogućuje svojim građanima elektronički identifikacijski dokument po najnižoj cijeni i u najkraćim rokovima izdavanja unutar EU. Također treba reći da je rješenjima koje već sada primjenjujemo omogućena e-usluga kojom se mogu podnijeti zahtjevi za putovnicu i vozačku dozvolu te tražiti dostavu istih na kućnu adresu. Namjera ovih izmjena i dopuna je i nadalje olakšavati komunikaciju građana sa državom i tijelima javne vlasti, omogućiti uslugu interoperabilnosti sa ostalim članicama EU, olakšati putovanja, smanjivati broj šaltera, ali i vremena kojeg naši građani troše na razne administrativne poslove te pridonositi daljnjem razvoju digitalizacije društva koje naši građani podržavaju, koje naši građani očekuju i koje već danas obilato koriste. Hrvatski su građani u proteklom razdoblju 36 milijuna 359 puta pristupali različitim e-uslugama u sustavu e-Građani, a najmanji broj ukupno kvalificiranih potpisanih dokumenata u 2019. iznosi više od 130.000, a u 2020. 569.652 i vidljivo je da je u tom kratkom razdoblju rast u visini od 337%. Svi ti podaci ukazuju da naši građani su snažno zainteresirani za korištenje kako usluga povjerenja o kojem ovdje govorimo tako i svih usluga ponuđenih na sustavu e-Građani. Usvajanjem predloženih izmjena i dopuna dat ćemo našim građanima ne samo identifikacijski dokument jer ovdje ne govorimo samo o koristi države koja putem dokumenta identificira svoje građane nego i konkretnim povoljnostima i koristima građana koji taj dokument imaju dakle, dat ćemo im sredstva za bržu, lakšu, jednostavniju elektroničku komunikaciju državnom administracijom u ostvarivanju aktivnosti koje su im potrebne u brojnim životnim situacijama, od prijave namjere sklapanja braka, prijave novorođenčeta, podnošenja zahtjeva za putovnicu, za vozačku dozvolu, zahtjeva za tahografskom karticom, otočnom iskaznicom, prijavom u sudske spise, porezna rješenja, zdravstveno osiguranje, mirovinsko i još 70-tak ostalih usluga koje smo građanima ponudili kroz sustav e-građani. U raspravama koje u ovoj sabornici vodimo često postavljamo pitanje jesu li rješenja koja donosimo u skladu sa našim europskim okruženjem i dosegnutom razinom s najnaprednijim državama. Pa evo jednog segmenta za kojeg s pravom možemo reći da smo tu razinu dosegli, a u nekim dijelovima i da prednjačimo. To je rezultata posljedice kontinuiranih napora i ulaganja i u ljude i u infrastrukturu, znanje i kapacitete u osobe sa specijalističkim znanjima koje su ovdje potrebna, a koje Hrvatska država danas ima. 2015. godine hrvatskim državljanima se počela izdavati elektronička osobna iskaznica na kojoj su pohranjeni certifikati koji su već spominjani, dakle i identifikaciji i kvalificirani potpisnik. Biometrijski podaci već se nalaze na hrvatskoj putovnici, a ovom nadogradnjom osobne iskaznice omogućit će se potpuna putna funkcionalnost, olakšat će se putovanje s osobnom iskaznicom upotrebom svih naprednih tehničkih sustava na graničnim prijelazima i putnim terminalima te povećati sigurnost osobnih podataka u dokumentu. To u praksi znači da ćemo moći osobnu iskaznicu korisnici na …/nerazumljivo/… odnosno putnim terminalima na graničnim prijelazima odnosno da nećemo morati stajati u redovima pred graničnim policajcem. Ovo, ova rješenja omogućavat će i dalje jednostavnu prijavu na sustav e-građani s najvišom razvojem sigurnosti. Daljnji smjer razvoja tehnologije će svakako zahtijevati razvoj funkcionalnosti osobne iskaznice za korištenje na pokretnim uređajima stoga podržavamo tehnološko unapređenje koje ovaj zakon omogućuje, a prije svega kvalificirano potpisivanje dokumenata putem mobilnih uređaja na siguran način. Mislim da je dobro kratko se osvrnuti na dijelove ovih izmjena koje europska uredba ostavlja nacionalnim zakonodavstvima da ih sami propišu poput mogućnosti korištenja elektroničnih funkcionalnosti osobnih iskaznica, roka trajanja itd., a koje su na tragu najboljih europskih rješenja kao i stvaranje podloge da se omogući spajanje funkcionalnosti osobne i zdravstvene iskaznice što je za ovom govornicom već spominjano. Hrvatskim građanima su važni i slijedeći podaci. Iskaznice izdane na temelju odredbi zakona iz 2015. s rokom važenja od 5 godina i osobne iskaznice izdane na temelju odredaba ranijeg zakona iz 2002. s rokom važenja od 10 godina, važe do isteka roka i neće se trebati mijenjati. Iskaznice izdane osobama s navršenih 65 ili više godina bez roka važenja na temelju odredbi zakona iz 2015. prestaju važiti u kolovozu 2031. godine. Iznimno ovo se ne odnosi na osobe koje će 2. kolovoza 2021. imati 70 ili više godina. Iskaznice izdane bez roka važenja na temelju zakona iz 2002. građani će nastaviti koristiti i nakon 3. kolovoza 2031. i nisu ih obvezni zamijeniti osobnim iskaznicama koje se izdaju na temelju odredbi ovog zakona. Iskaznice izdane bez roka važenja na temelju odredbi zakona iz '91. prestaju važiti tek 3. kolovoza '26. i osobe su ih dužne zamijeniti osobnim iskaznicama koje se izdaju na temelju odredaba ovog zakona iz razloga što ne sadrže minimalne sigurnosne standarde. I zaključno, nastankom globalnih sigurnosnih izazova poput terorističkih napada i jačanjem ilegalnih migracija ali i sve jačom digitalizacijom koja sa sobom nosi ugrozu krađe elektroničkog identiteta te uvođenjem zajedničkog europskog elektroničkog sustava interoperabilnosti naglo se mijenja trend u oblikovanju zakonodavnog i uređujućeg okvira za identifikacije, identifikacijske dokumente u čitavoj Europi. Sa modela A koji u dobrom dijelu zapadno europskih država nije predviđao obaveznost osobne iskaznice kao identifikacijskog dokumenta i koje je propuštalo izradu osobnih iskaznica tijelima niže državne vlasti javne uprave pa i privatnim tvrtkama, stvari se mijenjaju i ide se u smjeru modela koji Hrvatska već ima. U periodu posljednjih 8 godina veća EU zemalja koje mijenjaju svoj regulatorni okvir rade to na jako sličan način tako da se stvara novi zajednički hibridni model. Hrvatska u tome sudjeluje na najizvrsniji način. Klub zastupnika HDZ-a podržat će ovaj zakon na što pozivamo i ostale zastupnike i zastupnice ovog visokog doma. Hvala lijepo.
Slijedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege, evo izmjena iskaznica, pratimo trend tehnologije, tako kažu i to je dobro. Međutim ja se nadam ako se već mijenjaju iskaznice da će naši građani dobiti zajedno u paketu i Zakon o elektronskom glasanju tako d napokon ta puna digitalizacija zaživi i da napokon naši građani poglavito koje su loše politike iselile u Irsku, Njemačku rekli smo 6% BDP-a RH od iseljenih ljudi koji su posljednjih 20-tak godina iseljeni u druge države. Znači, ni manje ni više nego 20 milijardi kuna nam šalju ljudi iz inozemstva koji su ovdje živili, radili i planirali živit, al sad šalju novac svojim obiteljima, roditeljima, tako da se nadam da će dobiti mogućnost da se jednom zauvik riješi taj problem da i oni mogu glasat, da mogu naši ti ljudi, poglavito mladi koji su otišli revoltirani politikom političarima, svima nama, da dobiju mogućnost da i oni izraze svoj stav glasanjem. Međutim, nema od toga spomena, bitno je, minjaju se, usklađujemo se sa europskim direktivama, uredbama, bit će čip, imat ćemo dva prsta na, na iskaznici i bitno je da će to građani, koliko ste rekli, platiti 79 kuna i te izmjene, to će tako ići, pa evo ja bi predložio pošto od toga osobno građani u tom trenutku nemaju ništa, to država, mislim to su tako i na odboru jučer rekli u široj raspravi, čak iz vladajuće većine da bi bilo dobro da, da ne imenujem sad zastupnika, on je tu, da država preuzme obvezu plaćanja ovih učestalih izmjena osobnih dokumenata u ovome slučaju osobne iskaznice. Znači, a priori nismo protiv tehnologije napredne koja omogućuje lakšu identifikaciju, imamo čip, imat ćemo čitač valjda, imat ćemo nekakav server koji će davati povratnu informaciju onome što čita i tako, ali učestale izmjene i promjene ljude revoltira, al ispada isključivo da mi punimo proračun nekom. Uza svu ovu priču što su prethodnici moji govorili non stop to iđe na teret građana, ja mislim da to nije prihvatljivo. Francuska država inače kad mijenja dokumente, primjer navodim, plaća svojim državljanima, svojim stanovnicima troškove. Evo jedan od naših prijedloga je evo, ako možete uvažiti, ako mogu druge članice EU, znači nije populizam, vi kažete to je populistički, česte su izmjene zakona, često se minjaju dokumenti, em što su opterećeni naši službenici koji rade taj posao. Uz to imamo problem što naše ovaj građane to košta, to košta, vjerujte mi da u ruralnim područjima, čak i u Zagrebu jel i u većim gradovima gdje ima više članova obitelji punoljetnih da to može iziskivat probleme, al ja mislim da bi to bila obaveza države, to učestalo mijenjanje. Naravno, ne znam zbog čega imati neke česte promjene kad možemo to elektronički sada vrlo lako mijenjati, u čipima, ako ima čip u njega se ubacuju ovaj podaci, znači kako je, imamo servere, imamo uređaje, znan da tehnologija napreduje, al ja bi još jednom ovdje nama kolegama zastupnicima rekao da se ovdje radi isključivo i samo određene stvari koje su ili naredba EU ili želimo pokazati kako mi pratimo digitalizaciju. Međutim, to je neistina, meni je žao šta MOST-ov prijedlog nije prolazio da iskoristimo u punoj punini demokraciju da imamo elektronsko glasanje. Ako možemo u saboru saborskim zastupnicima, što je korektno, koji su u samoizolaciji iz drugih razloga omogućiti, ja znam da je tanka većina i da je to potrebno 76 je ruku, inače da je veća većina ne bi to prošlo da imate, da može glasati video linkom. Ne vidim niti jedan razlog zbog čega se elektronski glasanje kad već mijenjamo iskaznice, znači već je to sve na čipu, sve se zna, broj, može se dobiti i PIN za, za mobitel, glasa se lipo s mobitela, vrlo jednostavno, izbaci vam sve, to je toliko jednostavno, al ne želite to. Ne želite zato šta one koje ste iselili ne želite da glasaju, politike su ih iselile, to je istina i činjenica. I meni je žao što je, ovo ću ponoviti i u proteklom mandatu sam u nekoliko navrata reka. Brojni okupatori su prošli ovim područjima, hrvatska povijest je nažalost uvjetovana kako koji je okupator bio na kojemu području, od Turaka, možemo i prije toga, al možemo amo od Austrije, Napoleona, Mađara, svih onih koji su bili na ovim područjima, Srba, fašista, nacista, komunista, al nikad ovolka nije bio demografski pad i nikad nije bilo ovolko razočarenje, a i među nama ovdje side ljudi koji su i heroji ovoga rata i koji su sudjelovali u Domovinskome ratu. Mi smo se borili da bude puna Hrvatska, da svaki čovik ima pravo glasa. Ja postavljam pitanje, ako govorimo o osobnom dokumentu, osobnoj iskaznici, zašto ne iskoristimo i ovo vrlo jednostavno, vidimo korona kriza sve može, ne treba više tražit pečat od kancelarije do kancelarije, ovaj, ovaj čuvar pečata za poljoprivredu, ovaj čuvar za, za krave, ovaj za ovce, znači mora su bile, to se može sve znači elektronski, korona kriza je to pokazala. Pokazala je sve nedostatke i nebrigu ulaganja u javni sektor i olakšavanja i poduzetnicima i građanima i onome da zaustavimo odlazak naših ljudi, to je ona prethodna tema. Ja ću ovdje postavljati pitanje dokle god budem jel sam se borio za demokraciju sa brojnim, sa ljudima koji su ovdje među nama. Nebitno, bio on u SDP-u, bio u Domovinskom pokretu, MOST-u, HDZ-u. Postavljat ću to pitanje zašto se ne omogući moderna tehnologija da ljudi izađu i glasaju na izbore. To postavljam nama saborskim pitanje, nama saborskim zastupnicima. U prošlom mandatu je to moj Klub MOST-a predlagao, al ni SDP, ni HDZ to nisu podržali. Koji su razlozi ja ne znam. Evo, kolega Bačić će to bolje znati, on je bio i protekli mandat predsjednik kluba. Zbog toga evo još jednom pozivam vas ako možete zbog učestalih izmjena osobne iskaznice i osobnih dokumenata, ako Francuska može platiti izmjene svojim građanima kao članica EU nek ovaj put to omogući i Hrvatska svojim građanima, a ne da se minjaju osobne iskaznice isključivo za punjenje proračuna. Hvala lijepo.
Hvala. Idemo na pojedinačne rasprave, prva je uvaženi zastupnik Franko Vidović. Njega nema, gubi pravo. Slijedeća rasprava uvaženi zastupnik Miroslav Tuđman.
Kolegice i kolege zastupnici, poštovani državni tajniče. Ja ću se u ovoj raspravi zadržati samo na tri konkretna prijedloga ili sugestije, a ne na općim odrednicama i svrsi i smislu i razlozima ovoga zakona. Osobna iskaznica sadržava elektronički nosač podataka kao što je određeno definirano u ovom zakonu na kojem su pohranjeni prvo, osobni podaci nositelja iskaznice u digitalnom formatu tj. biometrijski identifikatori te dva certifikata, identifikacijski certifikat radi pristupa elektroničkim uslugama i popisni certifikat za potporu elektroničkom potpisu koji zamjenjuje vlastoručni potpis. Čl. 4. sadrži sljedeće odredbe, rok važenja osobne iskaznica i certifikata koje sadržavaju pet godina. 4. stavak tog članka osobna iskaznica izdana osobama od navršenih 18 do navršenih 20 godina sadržavaju identifikacijski i potpisni certifikat. Osoba s navršenih 70 godina koja ishodi osobnu iskaznicu koja sadržava certifikate s istekom rokova važenja certifikata može nastaviti koristiti osobnu iskaznicu, ali njome neće moći obavljati elektroničku potvrdu svojeg identiteta niti će joj ona moći služiti za izradu naprednog elektroničkog potpisa. Dakle, poanta je u ovome, rok važenja osobne iskaznice je pet godina, rok od pet godina je uvjetovan današnjom tehnologijom trenutačnom ili navodnom nemogućnošću ažuriranja certifikata bez zamjene osobnih iskaznica. Bilo bi racionalno ne vezati rok važenja osobne iskaznice za rok važenja certifikata, pogotovo identifikacijskog certifikata za pristup elektroničkim uslugama. Ne vidim razloga da osobna iskaznica ne bi mogla važiti duže od pet godina, biometrijski identifikatori se ne mijenjaju pa ni potpisni certifikat ne bi trebalo mijenjati. Osobe koje nisu zainteresirane ili nemaju potrebe za korištenje potpisnog certifikata ne treba obvezivati da svakih pet godina mijenjaju osobnu iskaznicu i nakon isteka važećeg certifikata. Konačno, zakon predviđa tu mogućnost već i sada za osobe starije od 70 godina, zato bi trebalo odrediti rok važenja osobne iskaznice duži od pet godina, znači barem deset godina jer upravo biometrijski identifikatori u digitalnoj formi omogućavaju duži rok važenja, a ne kraći. Upravo tehnologija treba omogućiti da u dogledno vrijeme imamo trajnu iskaznicu kada to tehnologija bude u mogućnosti osigurati. Drugo važno pitanje, a danas je već spomenuto je pitanje cijene koštanja odnosno tereta tko plaća ove nove iskaznice odnosno sve iskaznice. Iskaznice identifikacijski dokument kojim se ne ostvaruje nikakva materijalna korist, s tom argumentacijom neke zemlje ne naplaćuju izdavanje osobnih iskaznica svojim državljanima. Bilo bi uputno razmotriti da država snosi troškove izrade osobnih iskaznica, to bi imalo niz pozitivnih učinaka. Teško je sada u ovom vremenu sve ih nabrojiti, ali s obzirom na trenutačnu gospodarsku situaciju može se donijeti i odluka da država snosi troškove osobne iskaznice za određene kategorije građana, bilo da se radi o građanima sa malim primanjima ili pak bila bi dobra gesta da se iskaznice daju onima koji prvi put primaju tu iskaznicu tako da to bude ipak jedan na neki način svečani čin kada čovjek postaje punoljetan ili stariji maloljetnik pa dobije tu iskaznicu. Posebno pitanje koje ne mogu ovdje sada elaborirati jer za iskaznicu je vezano i ova odredba o prebivalištu i odredištu, mislim da je to jedna zastarjela odredba koju bi trebalo promijeniti jel ona donosi daleko više koristi ta promjena nego što ove razlike nam nameću. Hvala.
Hvala. S ovim smo iscrpili raspravu. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Sljedeća točka dnevnog reda je: - Prijedlog zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga Hrvatskog sabora, prvo čitanje, P.Z. br. 10 Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Uvaženi državni tajnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče Sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici. Zakonom o ovlastima Vlade RH ima ovlast uređivati pojedina pitanja uredbama u vrijeme kada HS ne zasjeda, kada HS ima istek mandata ili kada je HS raspušten. To su iznimne ovlasti koje se koriste samo u točno zakonom navedenim uvjetima. Što se tiče ustavnih ograničenja čl. 88. Ustava RH predviđa ograničenja kojima se ne mogu donositi uredbe. Tu se, prije svega misli na Državni proračun, na porezne propisa, na ljudska prava, temeljne slobode, izborne propise i na pitanja koja se tiču zakonskog uređivanja situacija u jedinicama lokalne samouprave. Što se tiče zašto predlažemo ovaj zakon 10. prosinca 2020. istječe taj jednogodišnji rok. Ovaj zakon ima rok trajanja od godine dana, s obzirom da u prosincu to izlazi, Hrvatski sabor, trebao bi, dakle, prihvatiti ovaj zakon. Isto tako, predmetnim prijedlogom zakona, predlažemo da uredbe koje su donijete sa zaključno danom 20. kolovoza, a to su Uredba o izmjeni Zakona o zdravstvenoj zaštiti, Uredba o izmjeni i dopuni Zakona o provedbi ovrhe nad novčanim sredstvima, Uredba o izmjeni Zakona o socijalnoj skrbi, Uredba o dopunama Zakona o obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, Uredba o izmjeni i dopuni Zakona o popisu poljoprivrede, Uredba o izmjeni Zakona o otocima te Uredba o dopuni Zakona o sportu; koje bi trebale vrijediti do 30. studenoga 2020. g., da ovim dakle zakonom predvidimo trajanje ovih uredba do 30. studenoga 2021. g. Dakle, radi se o prijedlogu zakona koji je već u povijesti rada HS-a ima svoje uporište, a to je da u ono vrijeme kad parlament ne zasjeda, Vlada ima ove ovlasti. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jednu repliku. Molim vas, državni tajniče, jednu repliku imamo, dođite ovdje. Izvolite gđo. zastupnica Nemet.
Poštovani državni tajniče, evo, imam samo jedno pitanje, a odnosi se na ovaj čl. 1 u kojem stoji da prema Ustavu RH, znači Vlada može uređivati uredbe iz djelokruga HS-a u razdoblju od 15. prosinca 2020. do 15. siječnja 2021. te od 15. srpnja 2021. do 15. rujna 2021. Mi smo trenutno 3. rujna i ovdje smo i zanima što se dešava kad zasjeda Sabor izvanredno? Tko donosi te odluke? Hvala.
Poštovana zastupnice, vi ste sada pročitali datume ustavnog zasjedanja HS-a. To je ona ljetna zasjedanja pa imate stanku pa zimsko zasjedanje. Dakle, ove uredbe traju godinu dana, zakonske ovlasti, a u izvanrednim situacijama dakle, kad Sabor ne zasjeda, to što ste vi rekli, Sabor može biti raspušten, Saboru može mu isteći mandat i onda Vlada, da bi sustav funkcionirao, samo točno Ustavom utvrđenim situacijama, a to sam rekao, ne Državni proračun, ne izborni propisi, ne porezni propisi, općenito gospodarska pitanja, ovim uredbama kojima sam pročitao su donijete, tu vam se radi više-manje o situaciji koronavirusa kada je Vlada intervenirala dakle zbog hitnosti situacije. Dakle, ovo je izvanredna ovlast, tu se ne zaobilazi HS nego da se pokrije ova ustavnopravna praznina kada HS ne zasjeda. Hvala lijepo.
Hvala. Idemo na klubove. Prvi je Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Poštovane kolegice i kolege, uvaženi tajniče, državni tajniče Ministarstva pravosuđa, najvećeg problema hrvatskoga društva, to je pravosuđe, a HS kad predaje svoje ovlasti Vladi, onda mora znati da prepusta dio, znači delegira legitimitet na Vladu, ja ovoj Vladi ne vjerujem niti ću glasati da delegiramo ovlasti na Vladu, a mogu navesti brojne razloge. Primjer, tko je pitao, nas Hrvatski sabor o zaduženju RH? Zadužuju se, kad se zadužuju čak pjenušac ovaj nazdravljaju milijarde RH, mi smo prezadužena država, dovedeni smo na rub, to znamo, o tome malo tko priča, ali je to činjenica. Pa tko pita HS, mislim, mi smo birani kao centar moći odlučivanja. Nas je hrvatski narod izabrao kao svoje izaslanike da ih zastupamo. Ja za ovaj prijedlog, koliko god on bio, ja nisam do sad glasao nikako za ovo, koliko god on bio, bi ga promatrali kako god želite, kao legitimirat ćemo mi dio ovlasti. Pa zašto bi ja legitimirao ovlasti, kad ja pitam premijera Plekovića, on bahato ne želi odgovoriti, ja sam saborski zastupnik. Koliko znam, Vlada proizlazi iz Sabora, tj. od saborskih zastupnika. Prema tome, nije problem promijeniti ni Ustav, pa i ova ljetna i zimska stanka, ako nisu potrebni, nisu potrebni, mandat traje 4 godine, jedan je bio nešto kraći i ovaj zadnjih nekoliko mjeseci, jedan je bio zaista kratak, onaj 2016. g. i ja smatram da ovaj Sabor treba vratiti da bude centar moći odlučivanja, razmišljanja, dijeljenja raznih stavova, prijedloga, a ne isključivo, da vas pošalju evo, tajnika ministarstva, državnog tajnika i reći evo, Vlada će uzeti ovlasti, ja znam da imaju oni većinu, 76 ruku i oni koji su u izolaciji, to je napravljeno zbog njih. Čak su došli glasati kao kolega Hrebak ovdje, bez obzira što je u vrijeme stožerokracije, čovjek koji je gnojio vinograd, gnojilo vinograd ili njivu, oranicu, 5, 6 km od njega nitko nije bio, došla mu je kazna 8 tisuća kuna, a naš kolega, saborski zastupnik, koji je u samoizolaciji, njemu je kao neki vrhovnik, stožernik, što je on, poglavnik, doglavnik, šef, tko mu je dao tolike ovlasti, koji Ustav, koji zakon, rekao, ne, ne vrijedi to što vam je liječnik vaš dao doli, nego će vama g. Capak ili ne znam tko potpisati, da vi možete doći glasati. Iz toga proizlazi ova Vlada, iz toga proizlazi ova Vlada. Naravno, da ova Vlada mi je drago da daje pijetet svim žrtvama, ali ne mogu ja dati legitimitet Vladi koja na dan kada idu u Grubore, što je njihovo pravo, je li, okej sve, ako su žrtve, žrtve, koje nemaju veze sa Olujom, to je, se dogodi se zločin svagdje da taj dan je bila napadnuta Vrlika, Kijevo od srbočetnika Mladića koji je klao, palio, ja sam tada u rebatinkama momak bio na tome području pa znam koji su bili jauci i krikovi. Ljudi u Vrlici, dica, tamo imamo dom za djecu sa poteškoćama u razvoju sa teškim poteškoćama, ostavljeni su tu, zarobljeni, maltretirani ali nitko nije spomenuo ni šest poginulih u toj borbi, čak dva su u Sinju, prve vojarne su tada napadnute na području RH da bi se došlo do oružja. To niko ne spominje. Zašto bi ja vjerovao Vladi kada ja dajem svoj prijedlog koji je djelomično uvažen da imamo Dan mirotvorstva na dan kada je nestao dr. Šreter o kojem Milorad Pupovac koalicijski partner koji sve zna i koji drži većinu. Ja sam u prošlom mandatu dao i prošao je djelomično da se zove Dan mirotvorstva, ali skinuli su dr. Šreter. Jučer kolegica Karolina o tome govorila, a ja to pitam cijeli mandat od Državnog odvjetništva do Sabora ovdje, Milorada kada je bio Milorad Pupovac pitao sam da … zbog ljudi, zbog obitelji, di su kosti od dr. Šretera pa da mogu bar zapaliti sviću njihovi članovi obitelji, njegove kolege. Ali mi ovdje govorimo ovdje o heroju, ne heroju koji je kao, palio nego koji je ljude srpske nacionalnosti pozivao da ne napadamo jedni druge da su oni njegova braća. I nitko ne želi reći. Imao je obavezu Milorad Pupovac to reći, ali on je dio Vlade sada. Znači čak žele zaboraviti ovaj dio šta je Ratko Mladić 25.8. napao Vrliku i Kijevo na pravcu prema Sinju, napravio je toliku štetu da je okupirao poslije, evo sada ovih dana će se proslaviti napad na Peruču kada je osvojena Peruča, minirao Peruču. Najveći zločin je pokušao napraviti poslije II. Svjetskog rata ekocid i genocid, on je minirao, ali da je uspjelo to bi bio ono genocid, doli do Omiša bi se otišlo od Sinjsko polja i ekocid, nitko o tome ne priča. Čak Ratka Mladića se sudi nitko ga nije ni tužio zato što je napravio na vrličkom području. Da, to je četnik čisti, zločinac Ratko Mladić potpomognut sa domaćim četnicima, ne samo tzv. JNA. I zašto bi ja davao neke ovlasti kad niko neće da dože, došao je državni tajnik čini mi se Vukić, čak ni medijski nije bio popraćen taj značajan dan, najteži dan za Kijevo koji je bio simbol otpora. Znate Jura Stublić je otpjevao pismu o Kijevu i Kruševu, prema tome to je bio simbol otpora, to je bilo naše nadahnuće da se borimo. I sada, šta ja podržati, koje ćete vi gospodarske mjere donijet, koje gospodarske mjere? Evo ja pitam kolegu Bačića zašto nije bilo ili vas sve, zašto nitko nije došao od većih dužnosnika premijera, zamjenika u Sinj postrojio vojsku i rekao evo gospodo ovdje je prva vojarna napadnuta, samo su u Sinju poginuli pokojni Luka Erceg i Ivan Kamber, prvi redarstvenik Luka Erceg prvi pripadnik čete brigade koji je poginuo i još petorica su poginula na vrličkom području, niko ništa. Nemojte mijenjati povijest, nemojte da vam Vučić četnik piše povijest, nemojte zaduživati državu bez znanja Sabora, nemojte donositi katastrofalne odluke. Moj klub i ja nismo glasali da stožer ima ove ovlasti, jedini klub koji je ovdje sad u Saboru ili drugi nisu ni bili oni koji nisu bili i ovo pretvarate u diktaturu, izokrećete povijest. Sjetite se i tih dana početka Domovinskoga rata, naravno da svim žrtvama odajemo počast, ali Ministarstvo pravosuđa da je došlo ovdje i kaže pridajmo naše ovlasti predsjedniku Vlade i Vladi RH. zašto? Za VE u Pađenima kod Knina gdje ste nam otresli milijarde, što je naravno donijela Milanovićeva vlada tj. Vrdoljak kasnije koalicijski partner o obnovljivim izvorima energije, HDZ-ov gdje se isisaju milijarde iz džepa. Ne samo tu kod vjetroelektrana, umjesto da koristimo naše sunce i da donosimo dobre odluke da energetski smo neovisni, da zaštitimo naše vode, da čuvamo dostojanstvo nastanka i dignitet Domovinskog rata, da čuvamo našega radnika, našeg seljaka, da govorimo o sigurnosti i da bude sigurnost, da našu vojsku ako je ugrožena na granici ljude pošaljemo na granice za ispomoć policiji taj zakon postoji, vi to ne želite. Vi ne želite, premda je na Kamensku prije nekoliko dana ponavljam ilegalni migranti su zarobili starca 87 godina sa pištoljem, prigušivačem i 3, 4 sata su ga odali kroz šumu, starijega čovika, a imamo zakonsku mogućnost da vojska bude na granici jel smo 2017. donijeli taj zakon da hrvatska vojska može pomoć policiji u obavljanju poslova na granici, Zakon o granici. I niko ne poduzima ništa, samo se hvalimo sigurnost, oni govore o toj sigurnosti, a 2/3 Hrvatske su prazne. Ja ne mogu dati povjerenje ovoj Vladi ako sam u prošlom mandatu bezbroj puta tražio zabranimo prodaju poljoprivrednoga zemljišta, ne želite, ako sam tražio stavimo vode kao osnovno ljudsko pravo u Ustav, ne želite, znači ne želite apsolutno ništa. Pa zašto bi ja ovoj Vladi dao kao saborski zastupnik pa me narod ovdje izabrao povjerenje? Znači glasat ćemo protiv ovoga prijedloga. Hvala lijepa.
Sljedeći je Klub zastupnika SDP-a i uvažena zastupnica Vesna Nađ.
Poštovani potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege, državni tajniče. Zakon o ovlasti Vlade da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga HS-a donosi se svake godine na jesenskom zasjedanju i sadržajno možemo reći je copy paste verzija zakona od prošle godine ili pretprošle ili onih prije. Iako je neuobičajeno za oporbu smatramo da ovaj zakon može ići u jednom čitanju. Predlažemo predlagatelju da u čl. 4. kod konačnog prijedloga zakona propiše da Uredba o dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju koju je vlada donijela 28.5.2020. prestaje vrijediti 30.4.2020. kako bi se do kraja slijedeće školske godine materija koju je ona uredila mogla raspraviti u HS. Obzirom da se radi o prvom čitanju Klub zastupnika SDP-a podržat će ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala. Slijedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika HDZ-a, uvaženi zastupnik Krunoslav Katičić.
Poštovani predsjedavajući, državni tajniče, uvažene kolegice i kolege zastupnice. Ja ću u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvodno ću istaći da ćemo podržati predmetni zakon, ali želimo samo izgraditi par stajališta naše stranke po ovom pitanju. … [[Govornik se ne razumije]] kao što je uvodno i državni tajnik kazao predmetno zakonodavno uporište se nalazi u odredbi čl. 88. Ustava RH kojim se dopušta da se Vladi RH uredbama regulira pitanja koja se nalaze u djelokrugu ovog cijenjenog doma. Također tu se pridodaje i odgovarajuća rješidba ustavnog suda koja je tu, taj zakonsku uredbu potvrdila. Pravničkom terminologijom radi se znači o zakonodavnoj delegaciji kojom se na određeni, koja je na određeni način postala pravni standard u hrvatskom pravnom sustavu. I iako je riječ o vrlo kratkoj zakonskom prijedlogu koji sadrži svega 6 odredbi radi se o suštinski bitnom tematici, pa još ćemo … [[Govornik se ne razumije]] neke druge činjenice koje su bitne. Znači, radi se o zakonskom prijedlogu koji je jasno vremenski decidiran, jasno je naznačeno područje na koje se odnosi odnosno istom uredbom jasno naznačeno koje u djelokrug se ne prenosi. Radi se znači o pravilima što se tiče državnog proračuna i ono što je izravno propisano da je u nadležnosti HS. Važno je naglasiti da se ovaj zakonski prijedlog i jedna odredba u praksi vrlo vrlo restriktivno koristi. Znači u narednom periodu sve radi se svega od 7 puta se predmetna uredba koristila i ta odredba se koristila u zakonodavnom, u slučajevima kada se na neki način išlo u korist da se građanima omogući i olakša nekakvi zakonodavni okviri koji su u tom trenutku donosili i mogli imati značajne štetne posljedice za njih same, kao što je npr. Zakon o ovrsi na novčanim sredstavima ili pak o Zakonu o socijalnoj skrbi kojima se dereguliralo, znači mogućnost odgode otplate kredita odnosno regulirale su se rodiljne naknade na viši iznos nego što je bio propisano zakonom. To je bitno iz tog razloga što se u tom trenutku, znači ukoliko bi se radila cjelokupna procedura kako je predviđeno Zakonom o procijeni učinaka propisa da bi građani, znatno bi potrajalo i u jednom trenutku ne bi bilo brzo i efikasno rješenje. Želim također naglasiti i da se dodatno ističe upravo važnost ovog doma na način da se upućuje u standardnu proceduru, znači što znači u dva čitanja, to znači samo da se daje važnost ovom cijenjenom saboru i da se ponavljam, restriktivno koristi. Za kraj ukratko, klub zastupnika će podržati ovu odredbu i hvala vam lijepo.
Hvala. Idemo na pojedinačnu raspravu. Prvi uvaženi je, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Svjestan sam da nema svjetla kamera, jutri budu svjetla kamera, al ovo je vrlo bitna tema. Zaista mi saborski zastupnici moramo vratiti dignitet HS. Tko je onaj da u ime nas može donositi odluke? Dal su to oni koji ne žele zaštititi naše more, proglasiti IGP, zaštititi našu floru, našu faunu, jer to od nas traži čak i Europsko vijeće, Vijeće Europe, to od nas traži čak, imamo pravo po međunarodnom pravu iz 1982.g.? Dal oni koji ne žele zaštititi našu vodu, našu šumu, zaštititi naše poljoprivredno zemljište? Dal su to oni koji ne žele da se glasa elektronski, da naši svaki građanin, poglavito oni koje su loše politike iselile da mogu dobiti mogućnost glasanja? Uglavnom sabor mora biti ključna institucija donošenja odluka. Ja znam da vladi je potrebne uredbe, al ta vlada kad dolazi ovdje i kad odgovara na naša pitanja zastupnička, vidit ćete, ja sam u proteklom mandatu na neka pitanja koja su po Poslovniku dužni odgovoriti, sabora našega kojega radimo, u roku 30 čekao po pola godine da mi se odgovori na pitanja. Tolka nebriga vlade prema saboru i tolko izrugivanje sa saborom je nevjerojatno jel dižuć rejting sebi i usmjeravajući sav svoj potencijal i novac na piar predstavljajući sebe kao nekoga iznad sabora je laž. Iznad sabora u RH je samo Bog i niko drugi, a mi saborski zastupnici smo oni koji ne smimo dozvoliti da se tamo s druge strane Markova trga, Trga sv. Marka izruguju sa nama. S tolko arogancije, s tolko prema saboru, prema saborskim zastupnicima u odgovorima od pitanja, vidili ste ponašanje na koji način se ponašaju predstavnici hrvatske vlade, ponavljam hrvatska vlada proizlazi iz HS i nas je, isključivo nas i naša je odgovornost u našem kratkom mandatu koji traje 4 g. ali ne mora toliko je isključivo odluka naša, a onaj tko podrži da uredbom odlučuje u biti, on je dao legitimitet Vladi pa da se zadužuju ne znam koliko, da donosi štetne odluke po pitanju nacionalne sigurnosti kao što je energetska sigurnost, ponavljam obnovljivi izvor energije. Pa ne možemo tek tako Sabor spustiti da dođe u ovome trenutku netko iz Ministarstva pravosuđa i reći će gledajte, mi ćemo tu uredbu donijeti zato što Sabor ima stanku, Ustavom propisanu ljetnu i zimsku. Pa ne mora bit ta stanka. Evo prenijeli su se, Sabor je u prošlom mandatu prenio sve ovlasti na Stožer civilne zaštite. Pa vidite što radi. Pogledajte što se radi. Rekao sam maloprije primjer, poljoprivrednik dok tamo gnoji zemlju, prima kaznu, mora biti u izolaciji a ako se do tamo grli premijer sa npr. sa ovim, dodiruje sa ovim Đokovićem, tenisače, to je ok, nego je otišao fotograf otišao, što ih je snimao, on je otišao u izolaciju a premijer, što je slikao Đokovića, pa to je, ili recimo normalno je da sa našim poznatim pjevačicama se grli i ljubi ruku, to objavljuje na Instagram ministar Beroš, je ali nama pišite 2 m saborski zastupnici, ne smijete blizu jednoga, drugoga, ne smijete, pa stani, kakvo je to ponašanje? Kakve su to poruke običnom čovjeku? I rekao sam eklatantan primjer gdje je čovjek bio u izolaciji, to je naš kolega saborski zastupnik Dario Hrebak kome je liječnik rekao da u izolaciji mora biti, međutim našao se stožer, rekao „mo'š ti glasat“, doći ovdje među nas Sabor i glasat a nas ovdje metnite maske, budite 3 m jedni od drugih, 2 m, perite ruke, čekajte ispred pustih, mislim, gledajte. Zašto bi mi dali svoj legitimitet jednoj takvoj Vladi koja ne poštiva nas saborske zastupnike koje je narod izabrao? I Vlada ponavljam, proizlazi iz Sabora. Ja osobno neću prihvatiti ovo niti imam pravo poglavito zbog onih koji su me birali ovdje, da se ponašam kao što se Vlada ponaša, sigurno ne bi bio izabran, hvala lijepo.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvaženi zastupnik Marin Miletić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, oprostite će mi bez ikakve patetike ali malo sam emocijama uistinu osjećam odgovornost ovdje dok stojim ispred vas i kada sam sad prolazio trčeći dolje iz svoga kluba ovdje do sabirnice, stao sam i pogledao kip A. Starčevića i fotografirao da ne pogriješim i piše tamo „Prava deržava ne samo da je dobro po čoveka nego je ona uvjet svakoga dobra. Muž koji zaslužuje bit zastupnikom naroda mora poznavati želje i težnje svojih izbornikah i po njih celoga naroda“. Mi kao Mostovci ne možemo podržati nikakve zakone koji na bilokoji način oduzimaju legitimitet, važnost i odgovornost ovdje ovoga mjesta. Mi kao Mostovci ne možemo podržati nikoga, tako ni aktualnu Vladu koja na bilokoji način bez obzira na perfidnost, bez obzira na zakulisne igre, pokušava oteti moć ovoga mjesta. Sabor, svi dobro znamo što znači, Sabor je ono mjesto koje direktno zastupa građane RH, mi ovdje stojimo, dobili smo moć od hrvatskog naroda, Vlada se bira iz Sabora i zato je neobično važno da Sabor ne izgubi svoju važnost. Koliko god treba zastupati ćemo, nalazit ćemo se, imat ćemo sjednice, odbore, koliko god treba. Ako treba, nećemo imati ni ljetne stanke, ako treba, ne trebate nam dati ni zimske stanke ali nemojte nam uzimati važnost ovoga mjesta. Isto tako vidim da određene struje i određene snage u našem društvu, stalno se radi na difamaciji različitih razmišljanja, mislim da je bitno da svatko od nas bez obzira kojoj političkoj opciji pripadao, sve učini što može da više budemo zajedno, maleni smo narod, 3 milijuna i 800 000 nas je, podijeljeni smo, naravno da imamo legitimno pravo imati svjetonazore kakve želimo imati, naravno da ideološki pripadamo jednoj priči ili drugoj priči ali toliko toga imamo zajedničkoga što nas dijeli i ne bismo smjeli dopustiti da određene struje konkretno i vrlo jasno rade na razjedinjavanju našeg malenoga naroda. U vezi toga želim ovdje jasno reći, pitali su me mnogi posljednjih dana kako to da podržavate Festival slobode koji će se dogoditi ovdje na Trgu bana Jelačića. Ja uvijek stojim uz svoj narod i uvijek ću stajati uz one ljude, bez obzira što se možda ne slažem s njihovim načinom razmišljanja, s njihovim svjetonazorom i pogledom na svijet ali ću braniti njihovu slobodu da oni imaju pravo reći što žele, da oni imaju pravo uputiti poruke koje žele i da oni jesu slobodni građani ove zemlje. Tu slobodu, ovdje oprostite mi, prepoznajem samo svog kolegu Miru Bulja ali znam da mnogi od vas su bili hrvatski branitelji, hrvatski branitelji su nam i omogućili na čelu sa prvim hrvatskim predsjednikom dr. F. Tuđmanom i radi toga jer su nam hrvatski branitelji omogućili slobodu, mi nemamo pravo danas difamirati druge zato jer misle drugačije i zato ću doći, doći ću čuti što misle ti drugi građani, doći ću čuti kakve poruke oni donose, a dobro znamo da se događa veliki šum komunikacija, danas sam već govorio. Dobro znamo da sad npr. dr. David koji nastupa u ime Svjetske zdravstvene organizacije dođe i kaže sada vidimo švedski model je ispravan model, ma zamisli, a prije nekoliko tjedana i mjeseci svi su kritizirali tu Švedsku. Što se događa u našoj zemlji? Smijemo li mi iznijeti uopće različite argumente, različite stavove, potkrijepiti iz argumentima da ne budemo izloženi nekakvoj difamaciji, da ne budemo stavljeni na margine samo zato jer mnogi od nas i dalje žele biti slobodni građani ove zemlje. Hvala.
Uvaženi zastupnik Miro Bulj, replika.
Hvala lijepo. Kolega Miletiću jasno da ovo saborski zastupnici ne bi smjeli podržati. Kako podržati Vladu koja nije donijela ključne mjere kad je tribalo osim stožerokracije i zbunjivanja naroda, primjera zašto nije donijela moratorij na kamate i kredite da bi naši gospodarstvenici mogli podnijeti ove mjere ili zašto je sada zakon, ovdje je državni tajnik koji je bio i u proteklom mandatu, zašto se opet vraćaju, a vraćaju javni bilježnici, a u prošlom mandatu su ovdje oni govorili prije izbora čak u prvom čitanju su, ova Vlada je govorila da će se izbaciti javni bilježnici. Sada vraćate javne bilježnike. Zbog čega? Znači toj Vladi apsolutno Hrvatski sabor, saborski zastupnik, narodni poslanik ne smije to dozvoliti. Zbog toga svi moramo podržati pravo saborskih zastupnika da budu iznad, iznad Hrvatske vlade [[Upadica: Vrijeme.]] jer je to činjenica. Samo je Bog iznad Hrvatskog sabora.
I narod hrvatski.
Mogu li govorit jel tako poštovani potpredsjedniče?
Može, može.
Hvala vam. Hvala uvaženi zastupniče gospodine Miro Bulj. Mislim da je jako važno da ne zaboravimo one koji su najugroženiji u našem društvu, one koji su najpotrebitiji. Između ostaloga to je ogroman broj na tisuće i tisuće ovršenih, to je onih ljudi kojima kamate stišću njihova leđa, njihov rad i ti ljudi stvarno se pitaju kako će preživjeti jesen, što će se s njima dogoditi i zato smo mi što je vama poznato uvaženi kolega Bulj predlagali ne nekakve odgode, nego moratorije i na kredite, moratorije na sve one financijske stvari koje hrvatski građani mnogi neće moći iznijeti na svojim leđima. Znamo prema postojećem prijedlogu zakona, odnosno prema zakonu da se građanima reklo nećemo vas izbacivati na ulicu tijekom zime, sjajno, valjda ćemo sačekati prolijeće da dođe pa onda će završiti na ulici.
Hvala, slobodni ste.
Hvala vam.
U ime predlagatelja uvaženi državni tajnik Josip Salapić.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnice kratko imam potrebu pojasniti dvije stvari. Prije svega kada Vlada uredbama donosi odluke na temelju zakonodavne ovlasti od strane Hrvatskoga sabora, Vlada je dužna prvom zajedanju sabora nakon donošenja uredbe izvijestiti saborske zastupnike o uredbama koje je donijela na temelju zakonske ovlasti. Isto tako, s obzirom da se Ustav RH donosi 2/3 većinom zna se koliko je potrebno zastupnika da se određena ustavna odredba donese. Pa za razumijevanje zbog javnosti bez obzira tko ovo prati ili ne, u Članku 88. hrvatskoga Ustava stoji, Hrvatski sabor može najviše na vrijeme od godine dana ovlastiti Vladu RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz njegova djelokruga osim onih koji se odnose na razradu Ustavom utvrđenih ljudskih prava i temeljnih sloboda, nacionalna prava, izborni sustav, ustrojstvo, djelokrug i način rada državnih tijela i lokalne samouprave. Isto tako, uredbe na temelju zakonske ovlasti ne mogu djelovati unatrag. Uredbe donesene na temelju zakonske ovlasti prestaju vrijediti istekom roka od godine dana od dana dobivanja ovlasti ako Hrvatski sabor ne odluči drugačije. Znači sve je uvijek u rukama Hrvatskoga sabora. S obzirom da je zastupnik Miletić mladi kolega, gospodinu Bulju koji je s nama bio jednom i u Vladi RH dok niste otišli iz Vlade i ta je Vlada donosila uredbe na temelju zakonske ovlasti, pa vi tad ništa niste govorili. Hvala lijepo.
Hvala. Replika Miro Bulj.
Pa počet ću od kraja. Jedini saborski zastupnik od '90. godine koji je bio kao u većini, koji je glasao protiv proračuna te Vlade sam bio osobno ja. Osobno ja to vi vrlo dobro znate. A vi ste kao čovjek, ne znam s koliko glasova ste izabrani u Hrvatski sabor, kao dobar čovjek i pouzdan od Jadranke Kosor, kasnije ne znam Branimira Glavaša, sad koga ste Andreja Plenkovića nećete prosuđivati o onome s te pozicije bahate sa predstavnika Vlade o meni kao saborskom zastupniku jer to nemate pravo. Ja mogu kazati vama da je pravosuđe u Hrvatskoj najveći problem. I od kada ga vi vodite još je veći problem, zbog toga mladi odlaze i gospodarstvo zbog nesigurnosti u pravosuđe i nepovjerenje, propada. To je moje pravo da ja vama rečem. To nije uvreda, to je činjenica.
Poštovani zastupniče vaše je pravo ko zastupnika da govorite u Hrvatskom saboru sukladno Ustavu, moje pravo je da vam odgovorim da bi i građanima pojasnio što hrvatski Ustav govori u Članku 88. oko toga što su zakonske ovlasti Vlade na temelju zakona i Ustava koje Vlada može donijeti kada sabor ne zasjeda, a vi uvijek koriste priliku da govorite kako sam ja ušao u Hrvatski sabor. Pratim ja vas, sve ja o vama znam, znam o vašim ministrima i nemojte isto obmanjivati javnost niste vi napustili Vladu nego ste vi izbačenih iz Hrvatske vlade. A isto tako kad već brojite glasove zastupnicima, niste se vi pohvalili koliko ste vi dobili glasova u izborima za Europski parlament kad niste dobili niti jedan mandat. Zato baba šumom, deda drumom.
Povreda Poslovnika Miro Bulj.
Pa uvaženi predsjedniče vi ste povrijedili Poslovnik jer dozvoljavate da bahati predstavnici Vlade govore neistine. Ja sam dobio ni manje ni više nešto oko 10.000 više od vas predsjedavajući glasova zajedno sa gospodinom Salapićem [[Upadica: Koji članak?]] znači ne možete vi meni [[Upadica: Koji članak je Miro?]] znači ne možete vi meni, ne može on meni brojit glasove s te govornice, nema pravo bahato se ponašati, on mora raditi svoj posao državnog tajnika, kojega ne radi, zato i je država ovdje di je, g. Sanader [[Upadica: Dobro. S obzirom…]] Zbog toga se raspada hrvatska država, pa nek prebroji glasove koliko si ti dobio, kad si [[Upadica: Miro.]] bio Jadranki Kosor kum ili kumče [[Upadica: Miro.]] ne znam šta. Hvala lijepo.
Izričem opomenu jer niste se pozvali na članak i nije bila povreda Poslovnika. Sljedeća pojedinačna rasprava ... [[Upadica se ne čuje.]] uvaženi zastupnik Erik Fabijanić.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi Dome. Postoje više uredbi Vlade RH. Neovisno o sazivu i mandatu koje možemo uvijek podijeliti u dvije vrste. Uvijek, sve može biti opasno, ali može biti i korisno. Mi danas raspravljamo o uredbama koje donosi Vlada RH u ime Hrvatskoga sabora, dakle tu Vlada je Sabor, u biti Vlada u tom trenutku je surogat Sabora, ne? I to je jedna vrsta propisa, koji svakako dijelio ili dijeli odgovornost vlasti, jedan nužni instrumenat, bitno je da postoji dobar instrument kojim takve stvari možemo kontrolirati. I to može zabrinjavati. Ali, još više toga može zabrinjavati, jedna druga vrsta uredbi, a to su one uredbe kojim zakon u biti demandira Vladi da uređuje određene, da elaborira određeni zakonski akt. Dakle, uvijek postoje zakoni koji kažu da će onda Vlada nešto urediti radi provedbe određenog propisa. E pa, ja sam se ulovio ovog drugog dijela, intencija mi je baš s ovog mjesta pozvati Vladi i izaći malo iz teme, vidim da su i moji prethodnici izašli iz teme, ali ću se držati teme uredbe Vlade. Ali ne uredbe Vlade kojim se nadomješta Sabor. Ako je vezano za nešto što je kod nas, nažalost izuzetno aktualno jer po brojkama, nisam siguran da se pandemija u RH nije otela kontroli, a vezano je za činjenicu da ćemo zbog toga opet možda morati aktivirati ne samo djelatni sastav civilne zaštite, nego i mobilizirati, odnosno primiti volontere. E sad dolazimo konkretno na meritum same uredbe. Izmjenama i dopunama pravilima o dohodak, neoporezivi dio dnevnice, pa tako i za pripadnike civilne zaštite i za javne službe, dignut je 1.9.2019. sa 170 na 200 kuna u onom neoporezivom dijelu i tako su se uskladile sve norme. Sve norme i kolektivni ugovori koji su vezani za javnu djelatnost, pa u nekim slučajevima i na privatnu, a koji se odnose na dnevnice, ne samo na dnevnice nego i na kilometražu, odnosno putne troškove. Izuzev u jednom slučaju. A to je uredba Vlade o načinu i uvjetima za ostvarivanje materijalnih prava mobiliziranih pripadnika postrojbi civilne zaštite za vrijeme sudjelovanja u aktivnostima u sustavu civilne zaštite. Po toj uredbi iz 2017. g. donesen na sjednici Vlade 6. travnja, dnevnica tih pripadnika civilne zaštite, koji su radili i ovo proljeće za vrijeme pandemije, nije 200 kuna, kao kolega iz djelatnog sastava, nego je 150 kuna. I to je još uvijek na snazi. Zašto? Zato što je Zakonom o civilnoj zaštiti u čl. 45. određeno da se taj dio regulira uredbom Vlade. To nema veze oni što ovdje pričamo, ali evo ga. Ja pozivam Vladu da donese novu uredbu i da ukine ovo nejednako postupanje između djelatnog sastava i mobiliziranog sastava odnosno volontera u civilnoj zaštiti. To i nije neki trošak, zato što ovisno o tome tko ih mobilizira, da li je to jedinica lokalne samouprave, županija ili država, svatko nosi svoj dio troška povećanja. Ali, ja mislim da to ovi ljudi zaslužuju. I ovu moju raspravu baš njima i posvećujem i želim se isto tako zahvaliti za sve ono što su učinili i nažalost za onaj trud koji će se morati opet dati. Hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava, uvažena zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS-a, uvaženi državni tajnice, kolegice i kolege. Zakon koji danas donosimo u Saboru učinkovita je i brza reakcija na život koji nam se događa, na situacije koje ne možemo u ovim okolnostima planirati. Ubrzavanje procedure i donošenje određenih mjera isključivo se usmjerava na učinkovitiju i djelotvorniju pomoć našim sugrađanima. Ovlast Vlade da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga HS-a prema sada važećem zakonu koji je Vladi dana ta ovlast, prestat će u ustavnom roku od dana stupanja na snagu, a to je 10. prosinca ove godine. Na temelju ovog zakona, Vlada RH steći će ovlast da u razdoblju u kojem HS redovito ne zasjeda, te iznimno, u razdoblju kada je HS raspušten ili mu je istekao mandat, uredbama uređuje pitanja tekuće gospodarske politike iz djelokruga HS-a, uvažavajući naprijed navedena materijalna i vremenska ograničenja. Čl. 1. ovoga zakona daje se ovlast Vladi RH da uredbama uređuje pitanja tekuće gospodarske politike iz djelokruga HS-a, osim izmjene Državnoga proračuna i propisivanja poreza te onih pitanja koje prema Ustavu RH može uređivati samo HS u razdoblju od 15. prosinca 2020. do 15. siječnja 2021. g. i od 15. srpnja '21. g. do 15. rujna '21. g. Vlada RH na svaku sjednicu HS-a podnosi izvješće o uredbama koje je na temelju ovlasti donijela između dvaju sjednica HS-a odnosno na prvo zasjedanje novoizabranog HS-a podnosi izvješće o uredbama koje je donijela od dana podnošenja posljednjeg izvješća zaključno s danom 20. kolovoza 2020. godine na temelju Zakona o ovlasti Vlade RH da uredbama uređuje pojedina pitanja iz djelokruga HS-a. Doneseno je 7 uredbi, ja ih sada neću nabrajati jer su moji prethodnici, a i državni tajni ovdje nabrojali. Uredbe na temelju zakonske ovlasti ne mogu djelovati unatrag i one prestaju vrijednosti tijekom isteka roka od godine dana od dana dobivene ovlasti osim ako HS drugačije ne odluči. Prijedlog za donošenje ovog zakona je opravdan iz razloga što uredbe donesene na temelju zakonske ovlasti prestaju vrijediti istekom od godinu dana, a naravno ako HS drugačije ne odluči i ovaj tehnički zakon ja podržavam i pozdravljam. Hvala.
Pričekajte imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Pavić. Izvolite.
Poštovana zastupnice, ja bih vas molio ako mi možete nabrojati dva, tri primjera uredbi odnosno odluka koje Vlada može donositi na temelju ovog propisa? Rekli ste što ne može donositi, ali recite mi napamet što može donositi?
Što može donositi? Pa može donositi evo recimo kada.
Ne ono što piše nego konkretan primjer.
Nemojte raspravljat, rekli ste.
Već sam sad napomenula da je Vlada donijela 7 uredbi do 20. kolovoza od posljednjeg izvješća, znači donosi sve ono što se ne tiče državnog proračuna, poreza, zatim ljudskih prava, temeljnih sloboda, nacionalnih manjina i svega onoga što sam već prethodno nabrojala. Hvala lijepa.
Idemo dalje, završno u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Ja bih još jednom upozorio tj. rekao bi svima nama da nemamo pravo prepustiti ovlasti zakonske Vladi jel to je prije svega ja mogu govoriti o 10.000 preferencijalnih glasova koje sam ja dobio od svojih birača, građana da to nemam pravo napraviti. Nemam pravo napraviti iz više razloga jer sam tri puta biran u ovaj Sabor samostalno na listi bez ikakve koalicije, ne kao u slučaju uvaženoga tajnika i zato i je Ministarstvo pravosuđa najveći problem u društvu. Znači zašto? Jel do pojave Mosta bilo je nemoguće zamisliti da će biti izvanredni izbori. Da, bili smo u većini, ali bili su nakon tri mjeseca izvanredni izbori jel smo štitili. Pa ne more se INA dati Mađarima tek tako, ne može Jozo Petrović vodit mene, pa nisam došao ovdje ja sam čovjek iz Sinja sa sela Suhača došao ovdje pa ćete mene vi tim igricama onda vozat. Išli ste na izbore izvanredne po prvi put, po prvi put i ko zna kada će se više ponovit. Nakon tri mjeseca došli mi tu nas 12, 15 koliko je bilo u te igrice i išli smo na izbore nema nikakav problem. Ali ne smimo i nemamo pravo tj. evo ovdje je gospodin Bartolica, HDZ je rušio svoga premijera Tihomira Oreškovića, sami svoga srušili, to je istina, da bi se kasnije odrekli i Karamarka, to ovo kao državni tajnik … malo sa Sanaderom, s njime sam, otišao sa Kosoricom odlično. To … [[Govornik se ne razumije.]] zato onda je kasnije vidio da HDSSB raste onda je dobar, … svi dobri. Ali nije to politika. Ja ne moram biti ovdje, ja sam isključivo ponosan kao obični čovik sa sela Suhača kod Sinja tri puta sam izabran na listi Mosta nezavisnih lista i to je ono što moram štititi. Moram štititi dignitet ovoga Sabora to vas ja upozoravam i neću vam dati tu potporu, neću. Možete nas omalovažavati vi iz Vlade, možete nas vriđat, ali ja vam to neću napraviti, neću. Jel je pravosuđe, baš je vas poslalo, glavni uzrok i demografskog i gospodarskog pada u RH. Pa 10 godina, 20 neke presude još nisu donesene, ljudi zbog vas propadaju, tvrtke propadaju, ljudi ne mogu ulagati ni naši Hrvati izvana ne žele ulagati kada je pravna nesigurnost apsolutna. O tome se vi bavite, s tim se bavite, a ne … ovdje kaže Miro Bulj da bio sam u većini, ali sam glasao protiv proračuna i pala je tada Vlada. Nisu se nadali, mislili došao neki sa sela Suhača nako seljak pa to ćemo mi nekako igricama napraviti. Ali dogodilo vam se tada i od tada su se pojavile nove skupine političke i neka ih, neka demokracije, nek se širi. Ja nemam s tim problem, ali smo u problemu velikom dugoročno. Zašto ste u problemu? Zato što ste vi oni koji nemate snage zaštititi, ja bi vam dao povjerenje, ja osobno bez ikakvog problem da ste vi kao Slovenci dali, evo nije daleko, moratorij na kredite i kamatu godinu dana našim poduzetnicima, našim građanima. Mene jučer tu zaustavljaju ljudi koji se bave u turizmu prijevozom, kupili su vozila na lizing ovo ono, propadaju, propadaju, oduzimat će im se imovina. Tako seljaci naši poljoprivrednici, poticaje daju onima koji apsolutno nisu vidjeli krave. Evo ja vam kaže da dobijaju poticaje u kršu ljudi koji ne znaju koliko krava ima sisa, ne znaju ja vam garantiram. Nikada više poticaja nismo davali, nikad manje nismo proizvodili, nikad više uvozili 3 milijarde eura, 3 milijarde. To što vi morate slušati Pupovca i Plenkovića kolege zastupnici, ja samo mogu slušati naravno sve ljude slušat i vas ako je potrebno i ja griješim, jedino koga mogu slušat to je Bog i narod koji me izabrao ovdje. koga ima ovdje ... [[Govornik se ne razumije.]] , tko će mene ovdje i da ja dam sad takvoj Vladi legitimitet? Nema snage zaštititi našega seljaka, naše poljoprivredno zemljište, nema snage zaštititi naše Jadransko more, proglasiti isključivi gospodarski pojas, nema snage zaštititi domaćeg proizvođača, nema snage apsolutno nikakve osim zaduživat se i proglasit nekakve kvazistožere koji će po njihovom selektivnom propisu određivat određene slobode. Beroš se može slikati sa nekakvim našim pjevačicama, grlit ih, ljubit im ruke i to prikazivat na Facebooku a mi, vidite šta je napravio od nas ovdje, dobro da nije brnjice stavio.
Vrijeme, hvala. S tim smo iscrpili kompletnu raspravu, zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Nastavljamo sutra ujutro u 9 i 30 Prijedlogom zakona o izvršavanju kazne zatvora, prvo čitanje, P.Z. br. 11. SJEDNICA PREKINUTA U 16,33 SATI