Dakle, evo na početku želim podržati učitelje, profesore i nastavnike u njihovom štrajku, moje kolege, a onda tražim konzultacije u ime kluba na ovu točku dnevnog reda, tiče se položaja Hrvata u BiH. Naime, na 7. kongresu SDA donesena je Deklaracija koja ima za cilj da provodi bošnjačku unitarističku politiku. Na tu deklaraciju nažalost nismo mogli čuti nekakve snažnije reakcije od hrvatskih državnih vlasti. Svi znamo što se događa s položajem Hrvata u BiH da se oni preglasavaju, a sada imamo namjeru pretvaranja BiH u jednu građansku državu sa bošnjačkom dominacijom. Naravno, tu postoji odgovornost i hrvatskog političkog vodstva u BiH na čelu s Draganom Čovićem, ali mislim da je vodstvo RH trebalo reagirati na ove namjere. Te su reakcije nažalost izostale, ja sam vidio samo parcijalne reakcije pojedinih političara iz Hrvatske, među kojima sam i ja osobno i tražim konzultacije jer BiH je potrebna budućnost, potrebna je suradnja tri konstitutivna naroda i potrebno je osigurati jednakopravnost hrvatskog naroda u BiH. Hvala.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. U ime kluba HSS-a i Demokrata tražim stanku u trajanju od 10 minuta kako bi se konzultirali vezano uz ovu točku dnevnog reda. Naime, danas je za mještane Garevca, Donjih Kladara i Čardaka u BiH i Bosanskoj Posavini dan D. javna je rasprava o trasi autoceste i plinovoda koja bi trebala proći preko navedenih sela znači Garevca, Donjih Kladara i Čardaka gdje živi oko 8.000 stanovnika većinom hrvatsko stanovništvo koje se vratilo u ovaj kraj, a sada se planira ponovo rušiti njihove kuće jer bi preko tih naselja trebala prijeći autocesta prema Srbiji i plinovod. Pitam se što je RH učinila da zaštiti naše stanovništvo u ovom kraju i da li išta može učiniti da im pomognemo da im se ponovo ne ruše kuće? Jel znate da su stradali u domovinskom ratu, bili raseljeni, obnovljene su im kuće, dio ih se vratio, nažalost nisu svi i sada bi zbog trase autoceste i plinovoda ponovo im se rušiti kuće i seliti iz ovih krajeva. Dokle ide plan srpske politike? Ide za tim da čak ide preko župnog dvora da se i župni dvor mora rušiti u selu, tako da tražim od Vlade RH u ime kluba HSS-a i Demokrata da se zauzme da se promijeni trasa autoceste i plinovoda i da se sačuva život u Bosanskoj Posavini pogotovo da se omogući našim povratnicima, našim Hrvatima da žive na svom ognjištu. Hvala lijepo.
Kolega Kovač, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. I ja tražim stanku od 10 minuta da se konzultiramo o ovoj točki dnevnog reda. Upravo je HDZ potaknula donošenje Deklaracije o položaju Hrvata u BiH. meni je žao da kolege iz MOST-a nisu prepoznale vrijednost te deklaracije, nažalost kao neke kolege u SDP-u da smo tada svi zajedno pokazali ovdje da imamo smisla i svijet za konsenzus, još bi ona jače odjeknula ne samo u Hrvatskoj nego izvan RH. Ova Vlada i prethodne vlade HDZ-a su pokazale koliko im je stalo do Hrvata u BiH, a to pokazuje i rad ovog našeg državnog ureda. Hvala lijepa. Tražim stanku u trajanju od 10 minuta.
Uredu. Povreda Poslovnika kolega Grmoja.
Poštovani predsjedniče moram reagirati. Dakle potpuna je neistina da mi nismo prepoznali vrijednost određene deklaracije, ali kolega Kovač je namjerno zaboravio da je prvotni tekst, znači deklaracije izmijenjen koji je bio sastavljen znatno ublažen na što smo mi iz MOST-a dali amandmane koji nisu prihvaćeni. Dakle nemojte obmanjivati javnost. Vi ste se prepali vjerojatno reakcije Međunarodne zajednice, povukli ste se i sada nama prebacujete vaš kukavičluk.
Kolega Grmoja, prekršili ste Poslovnik, dajem vam opomenu, to nije bila povreda Poslovnika. Izvolite kolega Klisović.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora. I u ime kluba SDP-a tražimo stanku da se konzultiramo oko ove točke dnevnog reda, posebice kod pitanja statusa i položaja Hrvata u BiH. Kao što je rekao i gospodin Grmoja SDA kao jedna od vodećih stranaka u BiH nedavno je imala kongres i donijela je deklaraciju, Deklaraciju o BiH koja sadrži niz elemenata o kojima mi ne možemo samo tako šutjeti. Dakle ona varijanta, ona inačica građanske države za koju se zagovara SDA u svojoj deklaraciji u današnjim, naglašavam današnjim uvjetima u BiH ne vodi nigdje drugdje nego prema preuzimanju državnih institucija i majorizaciji od strane Bošnjaka ostalih naroda. Da, naš cilj mora biti građanska država europskog tipa, moderna država ali sigurno BiH još uvijek u ovom trenutku nije u toj situaciji da bi mogla takvu jednu varijantu preuzeti. Prema tome, tek kada se svi narodi u BiH i konstitutivni i oni koji nisu budu osjećali dovoljno sigurnim, kada budu imali povjerenje u institucije svoje da će ih štiti tek onda možemo govoriti o daljnjem razvoju građanske države u BiH. A što se tiče Deklaracije sabora o položaju hrvatskog naroda, nažalost ona nije polučila onaj učinak koji je trebala polučiti ne zbog glasova u Saboru nego zbog onih temeljnih intencija i namjera koje su bile u pozadini kada se ona ovdje predlagala. Nije bilo u interesu Hrvate tamo, poboljšati njihov položaj nego poslati određene poruke određenim adresatima u BiH. I naravno da u takvoj igri nismo htjeli sudjelovati. Hvala.
Dobro. Javlja se i kolegica Lekaj Prljaskaj .
Hvala lijepa. U ime Stranke rada i solidarnosti isto tražim stanku da se konzultiramo vezano za ovu točku. Ja bih samo navela da osim Hrvata u BiH postoje Hrvati i u Srbiji i na Kosovu pa želimo se konzultirati vezano s time i kako se primjenjuje ova Deklaracija isto za Hrvate koji žive na Kosovu i u Srbiji. Hvala lijepa.
Kolega Vučetić, izvolite.
Zahvaljujem. Tražim stanku od 10 minuta kako bi se konzultirali u klubu i upozorili javnost da se građanska država može stvarati isključivo demokratizacijom. Demokratski procesi se ne oslobađaju niti rastućim nacionalizmom u Hrvatskoj u kojem se Hrvate pretvara kao one koji bi trebali biti u funkciji stvaranja hrvatskih kolonija izvan Hrvatske ali se građanska država ne ostvaruje niti antidemokratskim deklaracijama kao što je to donijela SDA. Dakle, jedini način u kojem se može danas ostvariti sloboda i jednakopravnost Hrvata i u RH izvan RH nije tako da potičemo nacionalističke snage strukture koje nam odgovaraju nego isključivo da se razvijaju demokratski procesi i da se demokratiziraju apsolutno sve stvarnosti u RH i izvan RH. U raspravi o Deklaraciji o položaju Hrvata u BiH rekao sam da je ta Deklaracija bila isključivo u funkciji obrane Čovića. Da je Dragan Čović uložio onoliko truda u demokratiziranje procesa u BiH koliko je truda uložio u vlastito bogaćenje mi bi danas kudikamo drugačije raspravljali. Hrvati izvan Hrvatske i Hrvati u Hrvatskoj su ostavljeni od nacionalističkih politika, nisu te nacionalističke politike dovele do oslobođenja hrvatstva nego do njegovog zarobljavanja. Oslobađanje hrvatstva i u Bosni i u Hrvatskoj i u Srbiji i u Crnoj Gori se odigrava isključivo putem demokratizacije i rasta građanske države. Zahvaljujem.
Dobro. Javlja li se još netko? Ako ne, odobravam stanku do 10h, točno nastavljamo u 10h. STANKA U 9,54 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,01 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Sada ću pozvati državnog tajnika, poštovanog Zvonka Milasa, predstojnika Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH da dodatno obrazloži izvješće, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane saborske zastupnice i zastupnici, kolegice i kolege. Središnji državni ured za Hrvate izvan RH i u 2018. g. svoje aktivnost i rad usmjerio je na zaštitu prava i interesa Hrvata izvan RH putem provedbenih natječaja i drugih aktivnosti ojačana je uloga i položaj hrvatskih zajednica izvan RH a samim time i odnos RH i Hrvata bez obzira da li govorimo o hrvatskim iseljenicima, o hrvatskom narodu u BiH-u ili o pripadnicima hrvatskim nacionalnih manjina u 12 europskih država. Dopustite mi samo kratko da se osvrnem na ovu stanku, dakle na ovo sve što je počeo kolega Grmoja, moram iskreno reći obzirom da svaki dan pokušavam biti u BiH-u što fizički što na druge način, razgovarajući i sa svojim kolegama, prvenstveno sa predsjednikom odbora, g. Ljubićem, g. Ragužem i drugima, ali sa svima koji predstavljaju Hrvate u BiH-u dakle deklaracija ... [[Govornik se ne razumije.]] donešena je prije skoro mj. dana ako se ne varam, 14. rujna i iskreno nije mi jasno da Hrvatski sabor, ovaj Visoki dom na ovaj način raspravlja o toj temi, rekao bih ono ako mi dopuste, koristeći sitne stranačke partikularne interese na leđima Hrvata koji žive u BiH-u u uvjetima kakvima žive, političkim a i drugim od Posavine pa preko republike Srpske da mi to ne možemo svi zajedno na drugi način riješiti i donijeti zajednička rješenja koja će im doista pomoći u svemu onom što svakodnevno prolaze. Trebate otić u BiH i razgovarat s ljudima tamo. I vidjet ćete da svako će vam reći dakle, ja to doista iznosim samo kao čelnik središnjeg državnog ureda, da u zadnje 2 g. osjećaju Hrvatsku onako kako je treba osjećat, da doista hrvatska Vlada i sve hrvatske institucije ono što čine, da oni razumiju da je to zato što smo predstavnici i pripadnici jednog te istog naroda. Na ovakav način mislim da neće doprinijeti nikome ponajmanje dobrom položaju odnosno dobrobiti ljudi koji tamo žive, dapače. Jednakopravan položaj Hrvata u BiH-u, dakle to je prvi ključni vanjsko-politički prioritet Vlade RH. Tako smo i u 2018. nastavili podupirati programe i projekte značajne za unaprjeđenje kvalitete života Hrvata u BiH-u osiguravajući sredstva za 105 projekata s područja kulture, područja obrazovanja, zdravstva i ostalih područja života gdje smo putem potpore udrugama i ustanovama Hrvata u BiH-u, pokušali osnažiti i ohrabriti hrvatski narod u nastojanju za održivim ostankom te podupirati očuvanje nacionalnog identiteta hrvatskog naroda u toj zemlji. Dugoročna strateška važnost i teritorijalna ravnomjernost kao i uključenost lokalne zajednice, ključni su kriteriji pri odabiru projekata dok u samom postupku odabira uz Središnji državni ured sudjeluje Ministarstvo znanosti i obrazovanja, Ministarstvo zdravstva, Ministarstvo kulture i Ministarstvo vanjskih i europskih poslova. Želio bi vam samo plastično prikazati što se to sve događa pri završetku tih projekata. Dakle, otvorili smo dom za studente slabijeg imovinskog stanja u Mostaru, opremili smo studentski dom u Sarajevu, otvorili 6. blok lamele hrvatske bolnice dr. fra Mato Nikolić u Novoj Biloj, izgradili i dio OS Ruđer Bošković u Grudama, obnovili malu školu u Širokom Brijegu, dakle samo neki od projekata koji tamo doista znače život, dakle znače zdravstvenu skrb, znači obrazovanje, samim tim i sigurno potpomažu opstanaka odnosno opstojnost Hrvata ali i drugih ljudi koji žive na tim područjima. Snažna opredijeljenost ove Vlade za još čvršćim povezivanjem sa Hrvatima u BiH-u dodatno je vidljiva i iz činjenice da se po prvi puta 2018. g. svečanost potpisivanja ugovora dakle simbolika koja je ponekad iznimno važna, korist i sva potpora održala upravo u BiH-u točnije u Vitezu a iste godine u cilju jačanja institucija od strateškog značaja z Hrvate u BiH-u osigurali smo potporu Sveučilišta u Mostaru i HNK. Mislimo da su to institucije koje doista na najbolji način simboliziraju jedan narod i u time ćemo i daje nastaviti. Središnji državni ured uspješno ostvaruje suradnju sa političkim predstavnicima Hrvata na svim razinama vlasti u BiH-u, s brojnim udrugama i udruženjima koje djeluju u BiH-u ali i izvan nje te institucijama isto ustanova iz područja kulture, znanosti i obrazovanja. Važno je naglasiti inicijativu usmjerenu na postavljenu suradnju sa predstavnicima izvrne vlasti u BiH-u gdje Hrvati nemaju svoje predstavnike. Dakle govorim o Busovači, o Novom Travniku, Tesliću, Prijedoru, Jajcu što je Hrvata u BiH-u prepoznato kao značajan pomak u odnosu na dosadašnju praksu. Hrvati kao narod koji živi u dvije susjedne i prijateljske države snažna su poveznica u pokretač gospodarske suradnje RH i BiH i kako bi unaprijedili i dodatno osnažili te odnose, Središnji državni ured potpisao je sporazum o suradnji sa Hrvatskom gospodarskom komorom i Gospodarskom komorom Federacije BiH-a. Vjerujemo da će to biti dobra platforma za zajedničko istupanje hrvatskih poduzetnika iz RH i BiH-a na svjetska tržišta. Uz otvorenje konzulata Hrvatske u Livnu i Vitezu te dopisništva HRT-a u Mostaru i Sarajevu, pokretanje zrakoplovne linije Mostar-Zagreb, dakle to su zaista značajni rezultati međuresorne suradnje središnjeg državnog ureda s institucijama RH pri čemu posebno naglašavam izrazito uspješnu suradnju središnjeg ureda sa Središnjim državnim uredom za obnovu i stambeno zbrinjavanje, s Ministarstvom hrvatskih branitelja i naravno sa institucijama od saborskog Odbora za Hrvate izvan RH i svih onih koji su doprinijeli da naša veza odnosno suradnja bude što čvršća i bolja. Snažno zastupajući važnost potpore mladim pripadnicima hrvatskog naroda u BiH nastavili smo s programom stipendiranja studenata i u akademskoj godini 2017/2018 i time unaprijedili jačanje njihovog obrazovnog i znanstvenog, njihovih obrazovnih i znanstvenih kapaciteta te na taj način potakli ostanak u BiH. Aktivno smo sudjelovali na dvjema tematskim sjednicama o položaju Hrvata u BiH koje je tijekom 2018. održao saborski Odbor za Hrvate izvan RH na čemu vam svima upućujem čestitke, a nastavno na rezultate općih izbora u BiH koji su održani u listopadu 2018. na kojima je po treći put od 1995. godine glasovima Bošnjaka izabran hrvatski član Predsjedništva BiH središnji državni ured sudjeluje u pripremi saborske deklaracije o položaju Hrvata u BiH i europskom puto o čemu smo evo maloprije imali čuti, prilike čuti nekoliko riječi. Deklaracija je ukazala na primjere iz prakse kojima se ugrožava jednakopravnost Hrvata u BiH, poslala poruku o potrebi osiguravanja ustavnom zagarantirane BiH, zagarantiranih prava Hrvata te dala potporu europskom putu susjedne i prijateljske BiH. Sukladno svim tim nastojanjima s Ministarstvom vanjskih i europskih poslova, s Ministarstvom regionalnog razvoj i fondova EU te Agencijom za odgoj i obrazovanje organizirano je niz tematski seminara i radionica čiji je cilj jačanje profesionalnih i ljudskih kapaciteta Hrvata, hrvatskog naroda u BiH. Specifična znanja i vještine koje se na taj način stječu osiguravaju da Hrvati ostanu predvodnici europskog puta BiH. Spominjana je i nacionalna manjina u Kosovu i drugdje, pa mogu reći da središnji državni ured kroz stalnu vrlo značajnu potporu programima i projektima hrvatske nacionalne manjine jača manjinske zajednice u domicilnim državama u ostvarenju njihovih prava uz povećanje financijske potpore važno je naglasiti i aktivnu stručnu i političku potporu RH te razvijanje partnerskog odnosa sa Hrvatima pripadnicima hrvatske nacionalne manjine. Središnji ured je u 2018. godini u suradnji s hrvatskim veleposlanstvima proveo javni natječaj za programe i projekte udruga, ustanova i organizacija hrvatske nacionalne manjine u 12 europskih država putem kojih su im dodijeljena sredstva čime se podupire ostvarenje i jačanje manjinskih prava kroz jačanje hrvatskog identiteta, ponajprije kroz jezik, kulturu, kulturnu baštinu, obrazovanje i znanost i aktivnosti s ciljem razvoja manjinskih medija odnosno djelovanja manjinskih institucija kao i drugi projekti koji zadovoljavaju i unapređuju opće javne potrebe hrvatske manjinske zajednice u svrhu zaštite prava i interesa Hrvata. Važan iskorak ove Vlade predstavlja podupiranje strateških projekata hrvatske nacionalne manjine u Srbiji. Tako su u 2018. godini temeljem zaključka Vlade RH osigurana dodatna sredstva za realizaciju i strateški važnog projekta hrvatske manjine u Srbiji, kupnja zemljišta za sjedište novinsko-izdavačke ustanove Hrvatska riječ. Započeto prošle godine nastavljeno je i u 2019. podupiranjem dviju strateških projekata izgradnja Hrvatske kuće u Subotici i kadrovsko osnaživanje Hrvatskog nacionalnog vijeća u Republici Srbiji, gdje ćemo ugovor o tome potpisati u danima koji su pred nama. Središnji državni ured s hrvatske strane je koordinacijsko tijelo i nositelj poslova u vezi s pripremom i održavanjem sjednica međuvladinih mješovitih odbora. U 2018. godini po prvi puta održane su sve 4 sjednice međuvladinih mješovitih odbora za zaštitu nacionalnih manjina koje RH ima sa Republikom Srbijom, Mađarskom, Republikom Sjevernom Makedonijom i s Crnom Gorom, na kojima se raspravljalo o unapređenju prava nacionalnih manjina. S ciljem poboljšanja položaja i referiranja statusa više od 50.000 Hrvata koji žive u Sloveniji, a koje Republika Slovenija nažalost ni na koji način ne priznaje, središnji državni ured osnovao je povjerenstvo za pitanje statusa Hrvata u Republici Sloveniji koje je 2018. godine održalo 3 sjednice, a s radom je nastavilo i u ovoj godini. Tijekom 2018. nastavljena je stalna komunikacija s predstavnicima hrvatske nacionalne manjine s nadležnim hrvatski institucijama te diplomatsko konzularnim predstavništvima s ciljem jačanja i opstanka zajednice Hrvata i nacionalne manjine. Pravovremeno su ispunjene kulturne i obrazovne potrebe pripadnika hrvatske nacionalne manjine te samo tako, te smo tako Hrvatima u Srbiji nastavili pružiti potporu u stjecanju znanja i osnaživanju kapaciteta o pristupnim pregovorima i fondovima RU. Nastavljeno je pružanje potpore medijima na hrvatskom jeziku, poglavito u Republici Austriji, Mađarskoj i Republici Srbiji. Kada govorimo o hrvatskom iseljeništvu, aktivnosti središnjeg državnog ureda prema tom dijelu hrvatske populacije izvan naših granica usmjerena su na suradnju i na povezivanje te jačanje hrvatskog identiteta diljem svijeta. U svrhu jačanja te suradnje pokrenut je program potpore hrvatskim zajednicama koji se provodi putem javnog natječaja. Program je osmišljen za podupiranje specifičnih potreba i konkretnih aktivnosti hrvatskih iseljeničkih zajednica u svim područjima bitnim za očuvanje i njegovanje hrvatskog identiteta, a ponajprije u područjima kulture i obrazovanja. Središnji državni ured snažno potiče povezivanje hrvatskih zajednica diljem svijeta i u sklopu programa Korijeni u 2018. godini pokrenu je 5 novih mreža u kojima sudjeluju škole iz hrvatskog iseljeništva, BiH, država u kojima živi hrvatska nacionalna manjina, sa školama u RH. Razvojem tog programa nastoji se kod najmlađih generacija očuvati i jačati svijest o pripadnosti jednom nedjeljivom hrvatskom narodu, neovisno o tome gdje on živi. Tijekom 2018. započele su i pripreme za projekt Ljetna škola hrvatskog identiteta u sklopu projekta Korijeni koja je namijenjena učiteljima, ravnateljima i učenicima navedenih mreža i koja je uspješno provedena u kolovozu ove godine. Jednako tako tradicionalna suradnja sa udruženjem hrvatsko-američkih stručnjaka nastavila se kroz podršku iskazanu u organizaciji njihove 3 konferencije te pripremi za ljetnu školu Domovina, programom koji je uspješno realiziran u srpnju ove godine. Riječ je o edukativno-iskustvenom programu usmjerenom na mlade potomke hrvatskih iseljenika, osmišljenom na temelju iskazanih potreba hrvatskih zajednica u iseljeništvu, a kojim se jača hrvatski identitet i svijest o nedjeljivosti hrvatskog naroda kojim se potiče globalno umrežavanje, kulturna i znanstvena suradnja mlade generacije, potomaka hrvatskih iseljenika, te njihovo upoznavanje s mogućnostima školovanja u RH. U 2018.g. Središnji državni ured u suradnji s Ministarstvom znanosti i obrazovanja, Agencijom za odgoj i obrazovanje i Hrvatskom maticom iseljenika organizirao je seminar radionice hrvatskog jezika i kulture za učitelje i učenike u Chicagu, Milvokiju i Clevelandu. Od drugih važnijih iskoraka u 2018. možemo istaknuti kako je nastavljen rad Središnjeg državnog ureda i MUP-a, Ministarstva vanjskih i europskih poslova, te Ministarstva za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku na izradi nacrta prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskom državljanstvu koji će uskoro biti u drugom čitanju u ovom visokom domu, donesen je Zakon o Hrvatskoj matici iseljenika kojim je rad, ustrojstvo i djelovanje Hrvatske matice iseljenika usklađeno s novim Zakonom o ustanovam, čime su ostvareni preduvjeti za optimiziranje institucionalnog okvira nositelja odnosa RH s Hrvatima izvan RH. Središnji državni ured pokrenuo je i projekt Registar hrvatskih subjekata izvan RH koji razvijamo u cilju promicanja umrežavanja Hrvata diljem svijeta i njihovog povezivanja s domovinom. U studenom 2018. održana je druga sjednica drugog saziva savjeta Vlade RH za Hrvate izvan RH koja je bila prilika da se razmotri što je sve potrebno učiniti za još jače povezivanje i jačanje odnosa između hrvatskog naroda izvan RH s domovinom. Raspravljalo se o iseljavanju iz RH, te zaključeno da je potrebno poduzimati mjere demografske obnove i razvitka usmjerenih na povratak hrvatskih iseljenika i njihovih potomaka i ova sjednica savjeta potvrdila je zajedništvo svih Hrvata presudno za očuvanje nacionalnog identiteta, te jačanje svijesti o nedjeljivosti hrvatskog naroda bez obzira na zemljopisne granice. Na inicijativu ureda, Senat Sveučilišta u Zagrebu uz potporu Ministarstva znanosti i obrazovanja donio je odluku o posebnim upisnim kvotama za upis studenata u prvu godinu preddiplomskih i integriranih preddiplomskih i diplomskih studija na Sveučilištu u Zagrebu za akademsku godinu 2018./2019., namijenjeno je isključivo pripadnicima hrvatske nacionalne manjine i hrvatskog iseljeništva. Također su odobreni i za 2019./2020. akademsku godinu. Nastavljen je i program učenja hrvatskog jezika u RH za Hrvate izvan RH koji ima osobitu važnost u smislu njegovanja i promicanja hrvatskog jezika i kulture, a tim programom potiče se povratak potomaka hrvatskih iseljenika, stvaraju se preduvjeti za njihovo lakše uključenje u gospodarski i društveni život RH. Od 2018.g. dostupan je i otvoren je e-tečaj hrvatskog jezika razine A2 koji je nastavak razine A1 i koji korisnicima omogućava daljnji napredak u upoznavanju hrvatskog jezika, prije svega Hrvatima izvan domovine, ali i svim drugim zainteresiranima za učenje hrvatskog jezika i moram reći da su informacije odnosno da su ljudi, pogotovo u Južnoj Americi, vrlo zainteresirani za ovu vrstu tečaja. Napravljeni su iskoraci u smislu jačanja proizvodnje, emitiranja novih programskih sadržaja namijenjenih Hrvatima izvan RH, pokrenut je peti satelitski program i zahvaljujem svima sa HRT-a koji su doprinijeli tome, pojačan je internetski program s vijestima na španjolskom i njemačkom jeziku, a … [[Govornik se ne razumije]] su i nove emisije kao što je Globalna Hrvatska koje obrađuju teme zanimljive hrvatskim zajednicama u državama gdje žive. Zaključno, Središnji državni ured nastavlja stvarati nove vrijednosti zajedničkim kapacitetima, kako u RH, tako i diljem svijeta u suradnji sa svim institucijama RH, a odgovornost u radu rezultirala je povjerenjem, povjerenje komunikacijom i povezivanjem. Upravo rezultati te suradnje Globalne Hrvatske potiču nas na put preuzimanje veće odgovornosti, na unapređenje postojećih i pokretanje novih projekata u ispunjavanju ustavnog načela nedjeljivosti hrvatskog naroda. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem državnom tajniku, 8 je replika, prvi je kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče HS. Uvaženi državni tajniče, unatoč naporima državnog ureda koje smatram da su, da su ovoga zadovoljavajući, ne vidim da se kroz prošlost, posebna pažnja ukazala prema hrvatskom iseljeništvu, baš iseljeništvu. Ne treba zaboraviti činjenicu da hrvatsko iseljeništvo prema podacima HNB-a, pazite, godišnje doznači u RH 15 milijardi kuna, to je ono što je, što je evidentirano, pretpostavlja se da još, da se tom iznosu može pribrojiti bar, barem 5 milijardi kuna. Ono što osobno smatram da institucije ove zemlje, posebno veleposlanstva, posebno Ministarstva vanjskih poslova, moraju učiniti veće napore, na kraju krajeva i onda s vama u suradnji učiniti sve kako bi ta suradnja bila bolja, jel ovo što ste vi ovdje napisali, uz dužno poštovanje neće zaživjeti, to, to neće zaživjeti samo od sebe, treba aktivna uloga svih onih koji u tome uključuju, a posebno ovdje mislim na našu diplomaciju za koju osobno smatram da vrlo malo ili jako slabo radi. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani zastupče, zahvaljujem na pitanju, da u pravu ste, u prošlosti doista ja bih rekao da ta suradnja ili taj odnos sa iseljenicima neću reć da je nestao, ali negdje se zametnuo, prije svega povjerenje i upravo spomenuo sam savjet Vlade koji sačinjava 55 hrvatskih predstavnika iz svih dijelova svijeta, upravo oni govore da je u zadnjih par godina osjeća se da se to povjerenje vratilo, a to dokazujemo upravo ovim što sam istaknuo da će za par dana vjerujem u ovom visokom domu biti donesen, donešene izmjene Zakona o hrvatskom državljanstvu koji je namijenjen upravo olakšanju stjecanja pravnog, onog prvog pravnog temeljnog odnosa sa domovinom, dakle našim hrvatskim iseljenicima omogućujući im da dobiju hrvatsko državljanstvo iz čega reko bih proizilazi kasnije sve, sve ono što mi trebamo stvoriti, a uvjete za to imamo, kako bi potaknuli u njima prije svega želju za suradnjom, da li je to kroz sustav obrazovanja, da li je to kroz [[Upadica: Hvala]] biznis i dal je to možda povratak u državu. Hvala lijepo.
Kolega Vlaović, izvolite.
Hvala. Poštovani državni tajniče, mi iz Kluba HSS-a i demokrata naravno da pozdravljamo sve aktivnosti da se zaštite i pomogne život Hrvata izvan Hrvatske od Bosne, Srbije, Kosova pa i dalje. Moje je pitanje prema vama ponovo jeste li znali za problem ova tri naselja Garevac, Donji Kladar i Čardak zbog trase autoceste prema Brčkom i Brčko ravan jer meni i nama zvuči nevjerojatno da predstavnici Hrvata iz HDZ-a koji sudjeluju u vlasti u Banja Luci izjavljuju da nisu znali za ovaj projekat i za ovaj problem seljaka. Odnosno žitelja ova tri naselja jer će im se ponovno zbog gradnje autoceste rušiti kuće. Nas iz HSS-a samo zanima, što ćete poduzeti, odnosno tražimo da se naša diplomacija aktivno uključi i pomogne da se izmjesti ova trasa autoceste, da ne ide preko kuća Hrvata u Posavini i da se ne ruši župni dvor. Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče, naravno znam za taj problem i naravno da smo već u komunikaciji i razgovaramo prvenstveno sa gospodinom Jerkovićem dakle dopredsjednikom vlade Republike srpske, čovjekom koji je najodgovorniji za probleme i pitanje Hrvata u tom području i koliko sam ja razumio sve ono što mi je rekao taj problem će biti riješen na zadovoljstvo ipak Hrvata koji tamo žive, na zadovoljstvo naših povratnika. S time da smo se dogovorili da sve ono što RH može i treba napraviti da ćemo raditi u zajedničkoj komunikaciji na dobrobit ljudi koji tamo žive. Hvala lijepa.
Kolega Vučetić, izvolite.
Zahvaljujem. Osvrnuti ću se na početku na ono što, s čime ste krenuli u vašem izlaganju a to je na položaj Hrvata u BiH. Gotovo da mi je neugodno u ovom Saboru govoriti jer je sasvim evidentno da ova falsificirana desnica u Hrvatskoj Hrvate u BiH koristi samo i isključivo da bi podigla svoj rejting i omogućila određeni politički uspjeh. Ono o čemu bih htio vas pitati a to je o Hrvatima u Crnoj Gori. I prvenstveno mislim na to, čini mi se prema posljednjem popisu da Hrvata u Crnoj Gori ima oko 6 tisuća. U popisnom razdoblju između 2003. i 2011. tisuću Hrvata se manje izjasnilo Hrvatima zato što je porastao broj Bokelja i Crnogoraca katoličke vjeroispovijesti a imamo činjenicu da je glavnina kulture u Boki Hercegovini hrvatska kultura. Evo zahvaljujem.
Odgovor, izvolite. ... [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Glasnović, kolega Glasnović, molim vas, postoje načini kako ćete izreći svoje mišljenje, postoji rasprava pa vas molim da ne vičete ovako. Izvolite kolega Milas.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče, pa moj odgovor bi vam bio obzirom da su predstavnici Hrvata iz Crne Gore, dakle Hrvatskog nacionalnog vijeća i hrvatski zastupnik u Skupštini Crne Gore neki dan bili primljeni kod predsjednika Vlade RH najbolje da možda odete među Hrvate u Crnu Goru i da ih pitate što, kako i koliko ova Vlada čini za njih i da li su time zadovoljni. Ja znam odgovor, a bilo bi dobro možda da vi ga provjerite. Hvala lijepa.
Kolega Ljubić, izvolite, vi ste 4.-ti.
Gospodine državni tajniče, bizarno je pa i paradoksalno da o Deklaraciji SDA govore predstavnici klubova koji nisu podržali Deklaraciju o položaju hrvatskog naroda u BiH a čudno je da zapravo predstavnik jednog kluba govori o državi Bosni nesvjestan da upravo u toj Deklaraciji se pokušava nametnuti nadnacionalno državno bosanstvo kao nacija umjesto hrvatskog, srpskog i bošnjačkog. Bosanski jezik umjesto hrvatskoga i srpskoga. Dakle jedan unitarističko centralistički koncept i da se favorizira zapravo naziv države Bosna umjesto Bosna i Hercegovina. Zato svima onima u ovom Saboru pa i predstavniku kluba koji je to jutros govorio na znanje i ravnanje što znači dakle bosanstvo u BiH a što znače bosanski Hrvati u vokabularu medija u Hrvatskoj o tome ću govoriti u svojoj pojedinačnoj raspravi. Zapravo odbijam te pojmovne zablude.
Državni tajniče izvolite.
Hvala lijepo. Zahvaljujem gospodine Ljubić. Pa ono što sam rekao u početku, ja doista bez imalo patetike držim da priču odnosno sve ono što činimo za naše Hrvate u BiH to bi trebalo teško nadići politički okvir ali stranački okvir bilo koji bi trebalo nadići i trebali bi zajedno doista surađivati na svemu onom što će doprinijeti opstojnosti Hrvata na prostoru gdje žive vjekovima. Hvala lijepa.
Kolega Klisović izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče. Spomenuli ste sada u odgovoru na repliku u Crnu Goru i Hrvate u Crnoj Gori. Ne znam da li oni stvarno hvale napore Vlade i zadovoljni su naporima Vlade ali kada razgovaraju sa opozicijskim članovima onda moram priznati da imaju dosta kritika oko onih aktivnosti i pomoći koje Vlada pruža, ne smatraju ih dostatnima. No moje pitanje je koji je stav hrvatske Vlade oko prijedloga upravo Hrvata iz Boko kotorske, iz Kotara i Tivata da Crna Gora i Hrvatska zajedno podnesu kandidaturu pred UNESCO-m da se Bokeljska mornarica zaštiti kao kulturno dobro. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče Klisoviću, mi kao središnji ured i Vlada pokušavamo razgovarati sa svim Hrvatima u Crnoj Gori ali naravno da prije svega razgovaramo sa izabranim predstavnicima hrvatskih manjinskih institucija. I doista ne znam, vjerujem da s njima razgovarate, ne vjerujem da su rekli bilo što loše o suradnji Vlade RH i hrvatskih manjinskih institucija u Crnoj Gori. Što se tiče dakle prijave UNESCO-u, odnosno ja koliko znam i to smo imali, taj razgovor smo vodili i na međuvladinom mješovitom odboru, bilo je predviđeno da izađemo zajedno sa prijavom dakle za Bokeljsku mornaricu međutim to je zahvaljujući vladi Crne Gore propalo i koliko znam propala je i njihova prijava UNESCO-u. Tako da, kako će to dalje ići, vjerujem da će biti na dobrobit naših Hrvata koji žive tamo ali i RH.
Sada je na redu poštovani Ante Babić. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Milas iako je iako je Zakon o prebivalištu donesen prije sedam godina on je još uvijek aktualan kod Hrvata koji žive izvan RH i nizom upita koji dostavljaju nama, ja sam gledao na stranicama koje vi imate od središnjeg državnog ureda vodič koji to sve objašnjava. Ta frustracija i dan danas traje, mi znamo zbog čega i kada su donešene te izmjene i dopune zakona u jednoj kampanji u … i bivše tada vlade 2012. godine kada se policija slala u kuće tih istih ljudi temeljem određenih rješenja i odjavljivala tada. Problem je zapravo u posebnoj prijavi ovog privremenog odlaska kada osoba napušta prebivalište od jedne godine, dakle duže od jedne godine, manje od pet godina i jedna odredba u kojoj plaćaju 15.000 kuna ukoliko se to ne dogodi. To stvara jednu frustraciju i pitam vas hoćemo li ići na izmjene i dopune ovog Zakona o prebivalištu?
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče Babić. Ja isto slušam to što vi govorite već nekoliko godina. U tu svrhu središnji državni ured je i izdao jedan vodič za povratnike, a sve drugo što stvara probleme našim ljudima povratnicima ili onima koji imaju probleme s prebivalištem moramo razgovarati s MUP-om i tražiti konsenzus institucija kako bi im doista i te problem uvelike olakšali odnosno riješili na njihovu … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepa.
Sada je na redu kolega Orepić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući. Šta želim reći, vi ste spomenuli predstavljanje Hrvata u BiH, ja želim skrenuti pažnju da HDZ BiH ne predstavlja ukupni interes političkog bića u BiH, to je činjenica. Znači ne može se vanjska politika Hrvatske prema BiH pogotovo prema hrvatskom narodu promišljati kroz oči, uši i interes HDZ-a BiH. Ta pogrešna politika definitivno nas mora uozbiljiti kao društvo jer za posljedicu ima 200.000 ljudi manje u BiH. Ja sam svjestan problema i slažem se sa gospodinom Ljubićem da moramo biti iznimno oprezni kada spominjemo kako zovemo BiH i svjestan sam problema preglašavanja, ali hrvatska politika ne smije izabrati ne komunikaciju sa vrhom BiH, to ne znači da se mi s njima slažemo. U kontekstu sam želio naglasiti taj problem koji vi ističete da je to posljedica zastupanja ukupnih interesa. Nije točno.
Hvala. Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Prvo ja sam u svom kratkom izvješću rekao da surađujemo i sa udrugama i sa ustanovama, dakle sa svim onom u čemu sudjeluju odnosno čemu egzistiraju Hrvati. A što se tiče politike, dakle ne radi se ni o HDZ-u niti o HSS-u, dakle radi se o tome da je ustanovljen Hrvatski narodni sabor koji je u sebi sve političke predstavnike Hrvata skupio u jedan okvir i pokušavaju zajedno naći najbolja rješenja za pitanja Hrvata u BiH, a mi smo tu kao RH po Ustavu dužni skrbiti i pomagati im na tom putu. Hvala lijepa.
I zadnja replika kolegica Lekaj Prljaskaj. Izvolite.
Hvala lijepa. Iz ovog izvještaja proizlazi da stvarno radite velike napore što se tiče Hrvata izvan RH. Mene zanima za hrvatsku zajednicu na Kosovu koji u osnovnim školama uče po srpskom programu i uče srpski jezik, a tražili su da se uči hrvatski jezik, pa me zanima šta se radi u tom smjeru da se šalje jedan profesor ili učitelj za učenje hrvatskog jezika? Hvala vam.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana zastupnice. Da, vi ste u pravu problem odnosno Hrvata na Kosovu daleko je od onoga što bi mogli nazvati dobrim. Vrlo je loš, jako mala zajednica, najveći dio Hrvata se iselio, ali se s Ministarstvom znanosti i obrazovanja razgovara o tome na koji način im olakšati. Vi znate i sami razgovarali smo nekoliko puta da mi intenzivno razgovaramo sa predstavnicima Hrvata i u dijelu Crkve i u dijelu našeg veleposlanstva i tražimo načine kako tim ljudima pomoći, čak razgovaramo i sa određenim rekao bih industrijskim predstavnicima kao što je Podravka da te ljude zaposle, da im nađu posao i da im olakšaju time život. Kako će to ići? Trudit ćemo se da bude sve dobro, sve najbolje. Vjerujem da je na politici RH s Kosovom da iznađu za ono malo Hrvata, moram to iskreno reći malo, najbolje moguće uvjete života koji su uopće mogući na Kosovu. Hvala lijepo.
Hvala vam. Dobro. Sada ćemo pitati izvjestitelje odbora žele li uzeti riječ? Ako ne onda otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika HDZ-a poštovani kolega Božo Ljubić. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege. Pred nama je vrlo iscrpno metodološki koherentno izlaganje Središnjeg državnog ureda o provedbi strategije i Zakona o odnosima RH sa Hrvatima izvan RH koje kao i prethodna pokazuju da se središnji državni ured nametnuo kao istinsko središnje i koordinirajuće tijelo Vlade i ne samo Vlade RH kada su u pitanju odnosi RH s Hrvatima izvan RH. Državni tajnik Milas nas je proveo kroz presjek aktivnosti središnjeg državnog ureda kao i ostalih državnih institucija koje su se odvijale kroz koordinaciju središnjeg državnog ureda tako da nema potrebe da ovom prilikom ponavljam napisano ili rečeno. Ipak valja istaći da su sredstva predviđena za financiranje projekata i potreba Hrvata izvan RH povećavaju iz godine i godinu tako da su ove godine u odnosu na prošlu godinu odnosno '18. u odnosu na '17. povećana za 8%. Polazeći od sastavnica hrvatskog naroda izvan RH središnji državni ured u cjelini je nastavio financiranje projekata Hrvata iz BiH na način da se fokus stavlja na financiranje projekata koji imaju strateški značaj za područja kulture, obrazovanja, znanosti i zdravstva. Tako su najznačajnija sredstva izdvojena za financiranje izgradnje Hrvatskog narodnog kazališta, Sveučilišta u Mostaru, Kliničkog bolničkog centra Mostar, Hrvatske bolnice Nova Bila, katoličkih školskih centara, đačkih i studentskih domova, općih bolnica, domova zdravlja itd. Mjesta Livno, Novi Travnik, Travnik, Žepče, Ljubuški, Kiseljak, Široki Brijeg, Banja Luka, Čitluk, Odžak, Posušje, Stolac, Tomislavgrad, Busovača itd., govori o tome da se vodilo računa o svim dijelovima BiH u kojima žive Hrvati. Pored projekata strateškog karaktera financirani su i projekti infrastrukture i stanovanja u izbjegličkim i povratničkim sredinama čiji je cilj pomoći povratak i održivi ostanak hrvatskih prognanika, izbjeglica u mjestima iz kojih su prognani i izbjegli. Opet nabrajam Bosanski Brod, Ravno, Derventa, Vareš, Čelić, Kotor Varoš itd. Pored toga putem središnjeg državnog ureda pruža se pomoć i izdavačkoj djelatnosti u BiH, posebice onim institucijama koje njeguju nacionalni identitet. Hrvatska pruža potporu istraživanju i dokumentiranju povijesne građe u Domovinskom ratu. O tome svjedoči i otvaranje novog arhiva Hrvatskog dokumentacijskog centra Domovinskog rata u BiH čija dogradnja čija dogradnja i opremanje je omogućeno sredstvima Vlade RH. Ovaj centar vidim kao istinski strateški projekt koji će na temelju povijesnih činjenica valorizirati pravi doprinos Hrvata BiH u obrani domovine i opstanka hrvatskog naroda u BiH. Ovom prilikom se i kao predsjednik Glavnog vijeća Hrvatskog narodnog sabora BiH želim zahvaliti Vladi RH te odati priznanje i zahvalnost te čestitati našem kolegi Željku Ragužu, ravnatelju centra bez čijeg osobnog angažmana ni financijska pomoć ne bi imala potpuni učinak. U buduće treba staviti veći naglasak na stvaranje uvjeta za održivi ostanak podupirući investicije i poduzetništvo i obiteljska gospodarstva. Pri tome treba koristiti postojeće i aktivirati ostale financijske instrumente predviđene strategijom i zakonom što podrazumijeva mikrokreditiranje te ustanovljenje jamstvenom fonda za kreditiranje obiteljskih gospodarstava i malog i srednjeg poduzetništva u BiH. Želim da se potaknu na suradnju sve lokalne, županijske i državne subjekte i predstavnike RH koji imaju iskustva u korištenju sredstava iz europskih i drugih programa u koncipiranju budućih projekata e-prekogranične suradnje koja bi odgovarala na realne potrebe svih sredina u BiH posebice onih nastanjenih Hrvatima. Da se na tim poljima već realiziraju i strategija i zakon svjedoče dakle otvaranja dakle ureda gospodarske komore u Sarajevu, organiziranje radionica posvećenih pripremi EU projekata itd. Potpora institucija Hrvata BiH iz RH pored svoje materijalne važnosti ima i svoju simboličku važnost kao politička poruka Hrvatima BiH da je Hrvatska uz njih. Kolegice i kolege, ne bih želio da me netko pogrešno shvati bez obzira koliko ova pomoć bila velika i očito potrebna ova vrsta pomoći je primjerenija dijelu jednoga naroda koji je u položaju manjine u nekoj od država, a ne jednom narodu koji je suveren i konstitutivni faktor svoje države kao što to Hrvati BiH temeljem ustava jesu. Da su Hrvati u BiH istinski suvereni i jednakopravni uzimajući u obzir poduzetnički duh i dokazani poduzetnički potencijal oni bi sami mogli izfinancirati sve svoje potrebe i još sudjelovati s RH u pomaganju hrvatskim manjinama. Nažalost Hrvati BiH već skoro 2 desetljeća nisu niti suvereni, niti jednakopravni, a sve češće im se negira ustavom zajamčena konstitutivnost. Činjenica je da poduzeća iz većinskih hrvatskih općina i županija od Hercegovine preko Srednje Bosne, Žepča do Posavine najviše doprinose relativno, pa i apsolutno punjenju entitetskog i državnog proračuna, ali selektivno redistribucijom i nepravednim zakonima i koeficijentima raspodjele PDV-a sredstva se odlijevaju u druga područja. Dakle, nacionalna ravnopravnost ili neravnopravnost kad je u pitanju položaj hrvatskog naroda u BiH nije nikakva metafizička kategorija, niti izmišljotina hrvatskih nacionalista, već ima svoju itekako materijalnu dimenziju. Kada i kako se desilo da su Hrvati koji su izglasali nezavisnost BiH u najvećem procentu prvi ustali u obranu domovine, prvi prihvatili sve međunarodne sporazume, imali entitet tijekom rata koji po njegovoj funkcionalnosti još nije nadmašio niti jedan administrativan aranžman u BiH od '90. do danas. Kako i kada se desilo da su danas u poziciji obrane nacionalnog identiteta i dostojanstva, to je pitanje? O tome je bilo govora u ovom saboru naročito tijekom rasprave o deklaraciji Hrvatskog sabora o položaju hrvatskog naroda u BiH krajem prošle godine ili od toga se ništa nije promijenilo. O tome je bilo govora i na tematskim sjednicama Odbora za Hrvate izvan Hrvatske na temu BiH, položaj Hrvata u BiH i europski put BiH održane u svibnju '18. godine te sjednice održivi ostanak i povratak hrvatskih prognanika i izbjeglica u BiH s posebnih naglaskom na entitet Republika Srpska održane u lipnju 2018. uz sudjelovanje najviših hrvatskih dužnosnika iz BiH, predstavnika institucija RH, službene crkve u BiH, institucija zaduženih za povratak te udruga prognanika i izbjeglica. Stoga najveća pomoć koju Hrvatska može pružiti Hrvatima BiH je političko zagovaranje Hrvata BiH u međunarodnim institucijama s ciljem očuvanja hrvatskog političkog subjektiviteta, konstitutivnosti i uspostave jednakopravnosti s ostala dva naroda. Pri tome valja podsjetiti da je Hrvatska potpisnica i jamac Washingtonskog i Dajtonskog mirovnog sporazuma koji su narušeni protuustavnim intervencijama visokih predstavnika OHR-a u BiH na štetu Hrvata. Podržavamo dosadašnje aktivnosti i očekujemo da i predsjednik Vlade Andrej Plenković i predsjednica Kolinda Grabar Kitarović te hrvatski predstavnici u Europskom parlamentu, Europskoj komisiji i Vijeću Europe nastave djelovati na međunarodnom planu i da svoj golemi međunarodni ugled iskoriste da se podrži ostvarenje ustavnih prava hrvatskog naroda u BiH. Isto tako je važna podrška hrvatske BiH na euroatlanskom putu. Naime, bez napretka u usvajanju europskih standarda BiH teško se može izdići iz grupe ekonomski najjadnijih zemalja svijeta u koju ju je uvrstio forum Economics u društvu Venezuele, Zimbabvea, Jemena, Kosova itd. Kolegice i kolege zastupnici, središnji državni ured je u svom izvješću detaljno elaborirao odnos prema hrvatskim manjinama u Europi i mi ovom prilikom možemo samo čestitati i podržati ih u tim naporima. Ono što mi kao Sabor i sve institucije moramo postaviti sebi kao politički zadatak je izboriti se za prava i status hrvatske nacionalne manjine tamo jer on još nije odgovarajuće ili nikako riješen. Naime, 50 000 Hrvata u Sloveniji uopće nisu priznati kao nacionalna manjina. Hrvatska kulturna jezična manjina Furlani i u Julijskoj krajini u Italiji kao takva još nije institucionalno priznata iako ima određenih napredaka. Hrvatska manjina u Srbiji još nema međudržavnim ugovorom zajamčeno mjesto u Narodnoj skupštini Srbije niti u pokrajinskim i općinskim skupštinama. Hrvatska nacionalna manjina u Makedoniji još ustavno nije kao takva prepoznata. Treba podržati napore hrvatske manjine u Crnoj Gori da zajedno sa Vladom Crne Gore dođu do sporazuma o baštini Bokeljske mornarice kao i hrvatske ali i crnogorske baštine. Kolegice i kolege zastupnici, za nepunih mj. dana će biti i 3. sjednica Savjeta Vlade za Hrvate izvan RH u Varaždinu i uvjerena sam da i Vlada i Hrvatski sabor imamo s čime izići pred njih. Pored svih postignuća koje je središnji državni ured iznio u ovom izvješću, učenje hrvatskog jezika na Croaticumu, e-učenju hrvatskog jezika, povećanju upisne kvote na zagrebačkog sveučilištu, povećanjem broja stipendija za stipendiranja Hrvata u BiH-u i Hrvatskoj, projekata ljetne škole ... [[Govornik se ne razumije.]] umrežavanja škola iz iseljeništva sa školama u Hrvatskoj BiH-a, uvođenja 5. kanala HRT-a, specijalni programi, globalna Hrvatska, međunarodni program HRT-a „Glas Hrvatske“, emisije „Otkrivamo Hrvatsku“ i „Hrvatska moj izbor“, sve to je obogatilo i značajno i informiranje Hrvata u BiH-u. Pored svega ovoga za nekoliko dana ćemo u Hrvatskom saboru usvojiti zakon o izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskom državljanstvu što je godinama bila goruća tema naših razgovora sa Hrvatima izvan Hrvatske. Ovaj zakon predstavlja značajnu liberalizaciju odnosno olakšanje prijema u hrvatsko državljanstvo i inkorporira sve prijedloge hrvatskih zajednica iz iseljeništva. Naime, čl. 2. zakona mijenja se ranije odredba stjecanja hrvatskog državljanstva podrijetlom djeteta rođenog u inozemstvu čiji je roditelj u trenutku njegovog rođenja hrvatski državljanin na način da ukoliko su ga roditelji propustili upisati u hrvatsko državljanstvo do punoljetstva, to sama osoba može učiniti do navršene 21 godine. Odbor za Hrvate izvan Hrvatske reagirao je amandmanom da se to u određenom roku dozvoli i starijima od 21 g. i nadam se da će Vlada svoje amandmanom uvažiti ovaj prijedlog odbora. Člankom 3. mijenja se ranija odredba o redovitom načinu stjecanja hrvatskog državljanstva na način da se ne uvjetuje poslovnom sposobnošću osobe što je dosada diskriminiralo značajan broj potencijalnih tražitelja državljanstva. Člankom 5. izostavlja se generacijsko ograničenje za stjecanje hrvatskog državljanstva za potomke iseljenika u ravnoj liniji i njihove bračne drugove te se omogućava stjecanje hrvatskog državljanstva širem krugu potomaka iseljenika. Oslobađaju se obveze udovoljavanja poznavanja hrvatskog jezika i latiničnog pisma, hrvatske kulture i društvenog uređenja za stjecanje hrvatskog državljanstva. Nadalje, regulirano je dakle stjecanje hrvatskog državljanstva zaslužnim osobama izvan hrvatskog naroda koje su od interesa za RH. Ovom prilikom želim također istaći da se Odbor za Hrvate izvan RH kontinuirano bavi svim pitanjima i zakonima koji dolaze u saborsku proceduru a koji na bilokoji način se mogu povezati sa interesima hrvatske dijaspore. Također je u organizaciji odbora u svibnju 2018. održana tematska sjednica s temom „Uključenje hrvatske dijaspore u društveno, politički i ekonomski život Republike Hrvatske“ uz sudjelovanje institucija Vlade RH, Ureda Predsjednice, Gospodarske komore, Savjeta Vlade za Hrvate izvan Hrvatske, Hrvatskog svjetskog kongresa itd. Na sjednici su usvojena dva seta zaključaka, jedan koji se odnosio na politička pitanja među kojima i već spomenuti Zakon o hrvatskom državljanstvu, povećanje broja mandata za Hrvate izvan Hrvatske u Hrvatskom saboru, ostvarivanje prava glasovanja na jednak način kao i ostalim državljanima posebice imajući u vidu dopisno i elektronsko glasovanje itd. Drugi set zaključaka se odnosi na gospodarska pitanja. Oba seta zaključaka su upućena na znanje i postupanje institucijama RH. I da zaključim, klub HDZ-a će podržati ovo izvješće koje pokazuje da iz godine u godinu središnji državni ured i Vlada i Sabor slijede strategiju i zakon u odnosima RH s Hrvatima izvan RH. Jednako je važno što su dosada uvijek a nadam se će to biti i ovoga puta, ova izvješća jednoglasno usvajana što svjedoči i o našoj političkoj zrelosti jer pitanje Hrvata izvan Hrvatske vidimo kao strateški a ne partikularni stranački interes zapravo ja bi želio da o ovom pitanju postignemo jednaku razinu konsenzusa koje je Hrvatska imala kad je u pitanju i pristupanje NATO-u i pristupanje EU-u. Kolegice i kolege zastupnici, dakle danas sam govorio i do sada sam govorio u ime kluba, međutim u svojoj pojedinačnoj raspravi ću govoriti na malo drugačiji način, o nekim pitanjima o kojima smatram da i dodatno ovdje trebamo da budem neskroman, osvijestiti i hrvatsku javnost opću i političku o nekim pitanjima koja se tiču Hrvata izvan RH, posebice Hrvata u BiH-u a maloprije u traženjima stanke i replikama, imali smo prilike svjedočiti da ovdje, čak i u ovom Saboru postoje određene pojmovne zablude, do toga da se govori o državi Bosni umjesto BiH, od toga da se govori o bosanskim Hrvatima koji zapravo ne postoje, postoje samo Hrvati BiH-a itd., ali o tome dakle u pojedinačnoj raspravi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Druga rasprava, Klub zastupnika Hrvatskih suverenista i nezavisnih zastupnika Željka Glasnovića i Zlatka Hasanbegovića i poštovani kolega Željko Glasnović, izvolite.
Poštovane kolege iz ureda, predsjedniče Sabora, stalna tema odnos Hrvata izvan domovine, ta zadaća traje non-stop, imamo li prave informacije, mislim da nemamo ali ide se dalje. Hrvati izvan domovine poznato je da daju svake godine minimum 16,5 milijardi kuna dolazi ovde, 16,5 milijardi kuna, ovaj to je 2,2 milijardi EUR-a koliko, a mi smo dobili od, to treba ponavljat, od ulaska u EU mi smo 14,5 milijardi ovaj kuna u plusu, ustvari EUR-a. Šta je, kakva je ta formula, šta mi tu ne razumijemo? Porezi, ljudi dolaze recimo iz Švicarske, duplo oporezivanje, puno se neće vratit radi toga, recimo u Švicarskoj plaćaju ono godišnje što plaćaju ovdje mjesečno od svojih mirovina i naravno to je u određeni dio populacije izazvalo revolt koji bi se vratili ovde, a samo ponavljam da većina novca što dolazi ovde, veliki dio nikad nije registriran uopće kroz HNB. Novi Zakon o državljanstvu, evo Izrael, prošli od '48.g. kad je uspostavljena država Izrael, povećao je svoju populaciju desetostruko, deset puta više populacija, imaju jednostavni Zakon o povratku, a ja bi reko mi smo imali do sada zakone o odlasku, a znamo zašto je to, znamo zašto je to, jel ti su Hrvati bili nepoželjni ovde i danas su nepoželjni, to je samo gluma sad nekih karaktera ovde koji su spalili partijske knjižice, ali idemo dalje. Registar izvan, Hrvata izvan domovine, pa jel se moglo to do sada napraviti registar u koordinaciji sa Hrvatskim katoličkim misijama koje imamo u svijetu kolko oćete, od Australije do Argentine, retoričko pitanje. Investicije, vanjske investicije, imamo više počasnih konzula nego Kina, a Poljska koja je iskoristila fondove EU-a i povećala svoj BDP po glavi stanovnika 4-5 puta više, integrirali su svoju ovu dijasporu u poredak državni. Konkurentnost, zašto smo mi od 141 zemalja 61. i tko će doći investirat, zašto to, a tko je taj, na dnu tih 141 zemalja, zemlje kao Zimbabve, sad Južna Afrika ubrzo, Sjeverni trokut, Gvatemala, Honduras itd., uvijek se uspoređujemo sa postkomunističkim zemljama, al rješenje za ovaj problem Hrvatima izvan domovine rješenje je uvijek na izvoru i odgovor je na izvoru i to se sprječava u … [[Govornik se ne razumije]] medijama. Uvijek imamo neke nove, najave novog programskog razdoblja, uvijek su nekako u novom programskom razdoblju, to smo davno mogli riješit, ali zato treba dame i gospodo, nacionalno osviješćena vlast, što nemamo naravno, nacionalno osviješćena vlast, to je bio jedan karakter ovde sada koja nema pojma o ničemu, ako to ne shvaćate šta su granice, šta je realpolitik, pogledajte danas situaciju Sirija, Irak itd., Turska, to je realpolitik, al ovo što sam čuo danas moraš padat u nesvijest, to su propali teolozi, filozofi, a moramo odvojit politiku od emocija, šta će bit s Hrvatima u BiH za 20-30.g., tu se vodi kulturni rat, o tome ću posle nešto govorit. Evo, meni se čini da mi predstavljamo ovde kao pomoć Hrvatima BiH kao nekakvu milostinju, pa mi smo stotine milijuna kuna u plusu hrvatska država sa tim ljudima, to je nama strateška dubina, za mene je to umjetna granica, umjetna granica i uvijek će biti. Predsjednik Tuđman nikad nije govorio HV, HVO, nego hrvatske snage, a danas o tom pitanju nekima smeta HVO, HVO, 7000 poginulih, najviše je poginulo na Bosanskoj Posavini, srednja Bosna, sjeverozapadna Hercegovina, Mostar, to nikog ne zanima, imate tu 6 kamere vani, tu izvan HS, koga to zanima, nikog ne zanima, nitko ne sluša što mi govorimo ovde, al sam sazno neke druge stvari, evo ti krkana iz medija da je netko ukro, da im je netko ukro 6 kamera tamo prošlu godinu u HTV-u, to je kako oni funkcioniraju, 6 kamera, a nekom je nedavno ukro klavir, klavir mi ukro nedavno i to je to, a nji ne zanima ovo, ne zanima ovo njih jel medije stavljaju filtere između naših mozgova i stvarnoga svijeta, nji ne zabrinjava situacija Hrvata u BiH i Hrvata izvan domovine, koji su dali ja bi reko, da samo da znamo neke temeljne stvari, samo dvije godine u ratu, od '92. do '94.g. Hrvati izvan domovine su poslali ovde 660 milijuna dolara za naoružanje, a mi još nemamo tvornicu za streljivo s čim bi pucali sa praćkama i tako. Meni je drago da je ured, da je u stvari Vlada povećala pomoć Hrvatima izvan domovine oko 20%, to je meni drago, ali ti prekogranični projekti ja mislim po pitanju gospodarstva dobro da imate ovaj dome kulture, kazališta, škole, kanalizaciju, al ako nema ljudi koji rade, znate šta ima jedna rečenica, Šekspir ili kruh, Šekspir ili kruh, sad smo malo razgovarali položaj Hrvata u Vojvodini u Boki Kotarskoj, pa tko je dame i gospodo ovi koji su spalili … [[Govornik se ne razumije]] tko je pripojio, jel se to zove zaljev hrvatskih svetaca Boka Kotarska, pa tko je to pripojio Crnoj Gori, pa znaš ti felmaš ovaj, tamo jako dobro mister Maras i ostali rezidirani komunisti, dobro znate, tako je to, vi nikad niste čuli o japanskoj bitki, to vas ne zanima i vi ste povijesno politički nepismeni, a ne samo to nego ste anacionalni, totalno anacionalni, vi ne znate šta je država, vama je država tamo, vama je država tamo društveni, društveni stanovi, tamo vile na Pantovčaku, Tito, partija, roštilj, stražnjica, to je vama država. Ja bi reko sad se vraćam na ono kultur kamp koji se vodi u BiH, kulturni rat, meni je drago da se otvorio domovinski, ovaj centar, dokumentacijski centar za domovinski rat u Mostaru jer Hrvati općenito nemaju pojma šta se dole događalo i opet ću ponovit što sam ponovio 25 puta ovde, da nema 4 zborna područja HVO danas niti bi postojala hrvatska država, niti bi postojala ova tzv. federacija. Kada je potpisan Daytonski sporazum 51% sadašnje Federacije BiH su držale hrvatske snage, a tko se sjeća zadnjeg čovjeka koji je tamo poginuo? Niko, iz HVO-a 2. gardijske brigade na kotu 437 jer rat je dolje trajao još tri mjeseca nakon Oluje. Imamo npr. sada u Jajcu gdje bošnjačka vlast proba prisvojiti sebi Crkvu sv. Marije u Jajcu pod svoj patronat, ali mi znamo da su sve crkve tamo katoličke izgrađene ustvari džamije na temelje katoličke crkve. Držim u ruci jednu knjigu o Bihaću koja je napisana prije više od 100 godina i tu vidimo da su nađen hrvatski plemići u kripti ispod najveće džamije u Bihaću, a to je nekada bila Crkva sv. Ante. To je čista povijest. Ne možemo graditi džamije na teritoriju gdje nikada nije bilo muslimanskih vjernika. Tako se ne … teritorij jel mitologija nije povijest i povijest nije mitologija. Toliko o tom toj kulturnoj bitci. Ali još se vodi bitka za kulturnu memoriju i za kolektivnu memoriju, ne samo u BiH nego i u drugim mjestima u svijetu, a mi smo pali u jednu rupu ovdje najveća mantra bivših komunista moramo se brinuti o budućnosti nad prošlošću. Pa naravno, da iako jedna baba partizanka koja je mene napadala ovdje na trgu ima 80 godina nisam se mogao braniti, ona ima npr. vilu ispod Gračana tamo gore Medvednice, ima vilu sa baletnom dvoranom i vilu na moru. Pa da sam ja mazno nekoga i uzeo te vile, ohladio nekoga i živim tamo 70 godina i ja bih se isto brinuo o budućnošću ne prošlošću. Sada na gospodarstvo, međunarodno povezivanje Hrvatske sa izvan domovinskom Hrvatskom i drugim subjektima ovdje, ali to se neće moći dogoditi ako nemamo sinergiju između svih ministarstava. To je kao da sviraš gitaru na jednoj žici. Imamo svake godine gospodarski forum G2 i uvijek se ponavljaju iste primjedbe, pravni sustav, provedba pravnog sustava, sporovi traju 10 godina. A tko je kriv za to ako imate u sudstvu u kadrovima ljude koji su tamo bili iz … režima pa koliko 30 i nešto vrhovnih sudaca svi su iz bivšeg režima, a neki su osuđivali ljude što su čitali novine četiri godine. Pa mozak mora stati. A kako to vani izgleda, kada pogleda eno politički zatvorenik koji je osuđen četiri godine što je pričao vic i koji u Zenici 10 godina, znam takvog čovjeka, jeo samo kokošje stražnjice niti je dobio nijedno pismo, niti jedan paket. A tu sjede ljudi koji se smiju njemu i njegovoj žrtvi, tu sjede, sijede glave. To nikoga nije briga. Tito, partija, roštilj, stražnjica tako gledaju to ljudi vani, to je ta percepcija. Birokracija, generira a zašto smo 61. od 141. država na svijetu po pitanju konkurentnosti? Zašto? Jel ljudi traže mito, to je korupcija na svakoj razini neko traži lovu. Evo najnoviji primjer jučer, da ne govorimo o prošlosti. Dolazi čovjek iz Švicarske sa partnerom investira ugovor, po Anglosaksonskom zakonu ugovor je svetinja, potpis, potpis, ne možete mobitel iznajmiti ako niste potpisali ugovor. Na sudu to je Bog i batina. Kod nas čovjek uloži više od pola milijuna eura, privatna tvrtka ugovori gotovi, sve dobro, a ne, na kraju sada je sve upitno jer se još neko mora platiti. O čemu mi razgovaramo ovdje? Pa gdje su te greenfield investicije? Di je to, gdje su te strateške investicije? Ali ako to ne napravimo sve je ovo puka priča jer najveći afrodizijak na svijetu je lova, lova. I moramo odvojiti politiku, ne možemo odvojiti politiku ekonomije, ne možemo. Ako to ne ubrzamo krahirat će ne samo zdravstveni sustav nego i mirovinski sustav koji danas pokrivaju Hrvati izvan domovine svojim doprinosom, djelomično. Evo sinergija, toliko za sinergiju između ministarstva i ureda. Percepcija vani, o tome sam govorio. Imate prešućenu rezoluciju u svim hrvatskim medijima nedavno rezolucija, Rezolucija o osudi komunističke partije kao kriminalne organizacije ima neke podatke. Jel se raspravlja o tome uopće ovdje o toj kriminalnoj organizaciji koji i danas vlada ovdje ko i neki ljudi unatoč empirijskih dokaza, pljačke, masovnih ubojstava, progonstva, političkih zatvorenika? Još to negiraju i pričaju bajke i gluposti ovdje. Zastrašujuće. To mora mozak paralizirati. Koliko se još mora naći masovnih grobnica da mi vidimo šta se ovdje događalo? I kome je oduzeta imovina? Vama je super, super je HNS-u, HDZ-u, super je ovim glavama u SDP-u, imate svoju imovinu, društvene stanove, vile dole na moru. A šta je sa povratom oduzete imovine? Jučer mi je došao čovjek oduzeta nasilno 9.000 kvadratnih metara u centru Zagreba. Čeka još povratak te imovine. I mi govorimo o demokraciji. Ma super, sve ste mogli to riješiti. To ljudi tako vani gledaju. Stambene zgrade vrijedne milijune dolara danas, a prosječni Hrvat koji je dobio povrat te imovine znate koliko je dobio? U prosjeku je dobio za milijunsku odštetu što je trebao dobiti, to je po rezoluciji EU, ako ne možeš vratit plati, dobio je to sam prije rekao prosječni Hrvat 13.000 dolara. A politički zatvorenici dobili su za svoje muke, odgulili su tamo desetke godine, 10 godina, neki 4 godine, neki 3 ja mislim manje od 50 kuna po danu i to je kako ljudi vani gledaju koji su pobjegli od sustava bivšega, kako to vani gledaju. A ima ih više od 3 milijuna vani, ali nisu poželjni ti ljudi. Neke zrake svjetla se pojave kao npr. Rimac automobili, on je došao ovdje, čovjek radi, radio je cijeli život, spavao je na podu dok nije dostigao što je danas napravio. Imate Borisa Mikšića koji je pokraden na predsjedničkim izborima, njega nisu željeli Hrvati. Željeli su Mesića i takve karaktere, takve glave su željeli iz ancien režima. … /Govornik se ne razumije. svojim radnicima isplatio u tvornici gore 7.000,00 kn ovoga za Božić, takvi ljudi su nepoželni i to znači danas najveći problem nije samo ovaj ekonomski i politički, nego antropološki, ako biramo takve glave, tako to ljudi vani gledaju. A s ovom bi i završio ovaj ja mislim za neke glave ovde ovo je za mene izdaja do neke razine taj nerad i ta tromnost inercija hrvatskih vlasti do sada Hrvatima izvan domovine, ali sjetio sam se nečega, kaže izdaja, izdaje pitanje datuma, to je tako s nekim glavama ovde, oni bi preživeli na Marsu da dođu marsovci ovde, pogledajte film Mars napada, odma bi se priključili glave neke ovde, najviše s ove strane.
Sada je na redu g. Ivica Mišić ispred Kluba zastupnika stranke rada i solidarnosti i nezavisnih zastupnika, izvolite g. Mišić.
Hvala potpredsjedniče HS. Poštovani državni tajniče Zvonko Milas sa suradnicama, ja vas želim pozdraviti. Kada govorimo o Hrvatima izvan RH, tu se mnogo toga može reći pošto i sam potječem iz jednog hrvatskog sela kod Brčkog, moje Dubrave, koje su postojale i za vrijeme Rima, koji je prvi put prošao za vrijeme rimskog carstva Bosanski Brod, Modriča, Dubrave, Sava. Zašto to govorim? Za vrijeme Austro-Ugarsko to isto selo je imalo svoje vojarne, imalo kasarnu, da kad su došli komunisti '45.g. imali su mlin, imali su pekare, imali su sve, komunistička partija je sve srušila, sve srušila, ništa nije ostalo u selu, danas se ponovo to selo diglo, ima dosta poduzetnika, ima jedno 10-20 hala i tako da pričam samo o svom selu. Želim nešto reći i drugo, evo danas, na današnji dan u Bosanskoj Posavini se dešava opet nešto što nije primjereno, što nije dobro, gradi se pruga, gradi se autocesta Banja Luka – Doboj – Bjeljina preko naših hrvatskih sela. Zamislite naših 80 ljudi je izgradilo naše domove u selu Garevac, Kladar i Čardak, preko njihovih kuća sada prolazi autocesta gdje će se 80 kuća srušiti i danas se to odlučuje u Srpskoj republici. Znači, Hrvate, sami su izgradili kuće i ponovo im ruše kuće radi interesa autoceste, poznajem Bosansku Posavinu, toliko širine ima da se sigurno može autocesta izmjestiti i preko livada kojih ima jako puno. Nažalost, i danas želimo Hrvate očistiti iz Bosanske Posavine koja je najveći teret podnijela i u ovom ratu i u onom Drugom svjetskom ratu i za vrijeme Turaka. Tko će te ljude zaštititi? Da li ćemo mi ovdje u ovoj državi, u ovom HS pokušati stati i pokušati im pomoć? Neki dan je bila jedna promocija knjige koju je jedna Posavka napisala koja živi 40.g. u Švicarskoj, autorica knjige je Zorica Krajinović Marinović, knjiga se zove Zaustavili su krici, zaustavljeni su krici, ali nisu duše, odnosi se na Bosansku Posavinu i hrvatski narod u Bosanskoj Posavini. Da, krici su zaustavljeni, ali duše nisu jel ljudi vole i dalje svoj dio i vole i zgrade mada im nitko ne pomaže i ne želi ih tamo, sramotno, skoro 200 000 ljudi il 250 je istjerano iz Bosankse Posavine. Šta smo napravili za njih danas? Ne mnogo, ali ipak nešto jesmo, šta smo učinili za te Hrvate, ne samo bosanske Hrvate, Hrvate u Srbiji, Hrvate u Crnoj Gori, u Sloveniji i po čitavom svijetu. Ja moram priznati otkad je otvoren ured za iseljene Hrvate se nešto prepoznaje, neko htjenje koje želimo nešto napraviti i Zvonko moram te javno pohvaliti, hvala ti, mislim da si učinio sve ono što bi se moglo učiniti, naravno ne možete preko svojih mogućnosti. Hrvatska država je izdvojila 74 milijuna otprilike, neću o brojkama govoriti za iseljene Hrvate, moram reći povećala je 20%, ja im se zahvaljujem, vjerojatno da smo u boljoj situaciji bilo bi više novaca. Koliko Hrvata živi van domovine? Otprilike govori se o 3 do 4 milijuna, sve više govori se da je to oko 4 milijuna Hrvata. Mi Hrvati, u RH govorim, pa i politika u RH, nije se potrudila od '91. do zadnjih ja bih rekao ovih 5.g. pomoći tim Hrvatima na neki deklarativan način jesu govorili su, al se nije ušlo među Hrvate i pokušali je vraćat nazad. Kako približiti Hrvate koji su vani? To je najlakši posao ukoliko bi mi uistinu želili da ti Hrvati budu blizu nas i Hrvati da se vrate u hrvatsku državu. Šta je to preduvjet? Naši Hrvati žive u Europi, u Njemačkoj, Engleskoj, svugdje, Australiji, Južnoj Americi, Kanadi i svugdje po svijetu i u Južnoj Africi, ja sam bio i u Australiji, i tamo sam bio, šta sam tamo doživio, '80.-te godine kad sam bio vjerujte kad smo razgovarali Hrvati bi da se može i pješice krenuli za Hrvatsku tada. Toliko su voljeli svoju državu, toliko su bili zaneseni Hrvatskom državom, naravno nisu se slagali sa komunističkom partijom, njihovom odnosu prema Hrvatima poslije Drugog svjetskog rata, istina egzodus Hrvata je bio da ne govorimo o Bleiburgu i ubojstvu koje se desilo, nažalost. Evo mi imamo danas manjine u Hrvatskoj, što i ja sam želim da budu, da imaju ugodan život u Hrvatskoj, da poštuju Hrvatsku državu i da im Hrvatska svakako pomogne da oni opstanu u Hrvatskoj. Šta se našim Hrvatima dešava u susjednim zemljama gdje žive, kako prolaze. Vidimo neki dan iz Pupovčev izlaz na televiziju kakvom retorikom, to je sramotno. Ne želim njega spominjati, on mi je nebitan, nebitan njegov govor. Kako Hrvati žive u Srbiji, postaviti ću pitanje. Koliko ima u njihovom parlamentu, koliko mi utječemo na to da ima, kako Hrvati u Sloveniji gdje nas je 50 tisuća a Slovenaca je 10 tisuća, Slovenci su priznati kao manjina a mi kao Hrvati od 50 tisuća nismo. Zašto mi to ... [[Govornik se ne razumije.]] , zašto mi to radimo? Da li mi cijenimo sebe? Ja mislim da ne. Gospodo, ukoliko hoće druge manjine imati sva prava toliko tražimo i mi da imamo pravo u njihovim zemljama i to jasno i glasno bez ikakvog ustezanja. Mi smo Hrvati konstitutivan narod u BiH, šta nam se dešava? Netko drugi bira nam predsjednika. Evo ovu Deklaraciju, nadam se da zakon taj, uspjeti doći na vidjelo da mi Hrvati biramo u Bosni Hrvata. Da nam neki drugi narodi ne mogu to raditi ali i to su napravili. Pitam se, koliko je vremena trebalo da mi dođemo jedne pameti, pa nakon 25 godina pokušamo evo to rješavati, nažalost, to je trebalo davno, davno riješiti. I mi smo konstitutivan narod, ništa ispred nas nisu ni Srbi ni Muslimani. Koliko utječemo na Dodika da se Hrvati vraćaju? Ništa. Ono stidljivo, ja bih tako rekao. Oni traže svoja prava, kažu evo nemamo struju tamo u nekim selima u Hrvatskoj. Hrvatska je izgradila njihove kuće, dovela struju i njih nema više tamo. U Bosanskoj Posavini svi su spaljeni, nitko ništa izgradio nije. U Banjaluci je bilo 30% Hrvata, da ne pričamo oko Prijedora i Gore i Jajca i svih drugih koji nas i danas pokušavaju oteti ono što je naše. Ništa mi tuđe ne trebamo samo štiti svoje. Oko Brčkog je 25%, 25 sela hrvatski većinsko hrvatski. Oko Tuzle je 64% gruntovne Hrvatske. Mi to ovdje ne znamo, nas to ne zanima. Da, gospodo, trčimo u Europu, nismo riješili svoj problem. Da, Europa nam treba, trebamo poštivati te zakone, standard dizati, voditi računa o svakom Hrvatu gdje god se on nalazio. Šta je to naša strategija, ja si postavljam pitanje imamo li strategiju. Imamo nekakvu stidljivu, kao da se bojimo reći da mi želimo to. BiH je prije bila Hrvatska nego svi drugi narodi. Ako uđemo u povijest, netko će reći ja sam sad desničar, ja govorim desničar, ne desničar jer volim ono što je moje, imam to pravo. I želim i manjinama da imaju to pravo ali da poštuju Hrvatsku državu. Financijska pomoć, ovo što je Hrvatska dala BiH koji stipendiramo i studente i učenike, izgrađujemo domove, pokušavamo riješiti, Zvonko, ti si, moram ti reći istinu, ponovno u Bosanskoj Posavini obratio pažnju i hvala ti puno i nadam se da ćemo i dalje surađivati jer tamo naravno treba najviše, tom narodu treba najviše. Kako motivirati Hrvate za povratak? Govorim o Hrvatima koji su van Hrvatske, koji su u Americi, Australiji, Njemačkoj, Engleskoj. Pod broj 1. pravna država, uređena država, za sve, nitko nema prednost, svi su na istom. Naravno to nismo stigli ni danas nakon 25, 27 godina, urediti pravnu državu gdje bi se određeni predmeti rješavali u dva mjeseca, 5 mjeseci, najduže godinu. Kod nas se to radi 5 godina i 10 godina, ide u zastare. Kada idu neke ozbiljne stvari u zastare, pitam se da li netko odgovara za to, tko je taj predmet trebao dati na suđenje, tko je taj predmet držao u ladici, tko je poslije toga sklonjen iz suda, da li predsjednik suda, da li ostali. Ne, samo je toliko prošlo da je ostalo u zastari. Naravno treba biti i sigurnost, trebaju ljudi imati sigurnu državu gdje ulaze a i tu još uvijek lutamo. Ima večeras utakmica pa je takvo osiguranje, ne daj Bože da se desi nešto. Imali smo kukasti križ, nikad Ranko Ostojić nije to otkrio a znamo da je to netko namjerno napravio dolje da bi okaljao Hrvate kao ustaše koje nam se stalno spominje, pa i Pupovac neki dan. Nije otkrio, ja bih volio da je otkrio. Ako si veliki ... [[Govornik se ne razumije.]] snimile su kamere, netko je to morao crtati, dati, sve to se zna ali Hrvate treba optužiti, treba ih srušiti, treba im reći da oni ne znaju, da su oni, da ne kažem ustaše. Ja takvih ne vidim u Hrvatskoj, ja ih osobno ne vidim i ne bih ni volio da ih vidim, ne želim to. Mi imamo državu, želimo da ova država bude pravna, sređena i da mi i naša djeca i naša unučad imaju sigurno uređenu državu gdje može sigurno živjeti. Naši poduzetnici, pa evo i moji iz BiH ili izvana bi uložili jako, jako puno i uložili su u Hrvatsku i napravili su dobre firme i dobro rade. To trebamo poticati, napraviti gospodarstvo. Evo ima kolega koji znam da su napravili dobre iskorake u Rijeci, Zadru, moji prijatelji koji smo pričali, čestitam vam. E to je ono kako Hrvatsku čuvamo i kako Hrvatsku ... [[Govornik se ne razumije.]] Ovo što se dešava danas u politici evo profesori nemaju velike plaće, ja bi im želio od srca da imaju velike ali ako može, pitanje da li imamo novac. Ako idemo uzajmiti i rušiti opet sustav onda će opet se pokupiti ljudi i otići iz ove države. Mi na kredit ne možemo živjeti, moramo trošiti onoliko koliko zarađujemo i to ovaj premijer otprilike tako i hoće i koliko vidim i ministar financija. E sad vo šta će biti, ja to ne znam, da li je to populizam, pa naravno da jeste ali to smo mi Hrvati. Nije se u politiku došlo radi mene ili samo radi osoba koje evo sjede ovdje upravo radi naroda jer narod nas je poslao ovdje da mi radimo ono što bi bilo u interesu naroda. Na kraju želim podržati sve što je u interesu Hrvata izvan Hrvatske a posebno moju BiH, i u mojoj Posavini kojima želim da se ti ljudi jednom zbrinu, da im je ovako isto tako ... [[Govornik se ne razumije.]] napravljene današnje kuće, da ta autocesta se izmjesti koliko je moguće, zamislite, spale vam u ratu, u miru danas vi napravite kuću, on kaže sad ide autocesta pa vas opet 80 kuća rušimo, hrvatskih, kako, jel' to baš slučajno kroz tri sela hrvatska direktna autocesta se ne može obići. Da, sve nam to jasno i ova knjiga koja kaže zaustavljeni su krivci ali nisu duše, duša ... [[Govornik se ne razumije.]] i dalje živi a ovu knjigu želim pokloniti predsjedniku Sabora, nažalost nije tu pa želim da mu uručite, predsjedniku Sabora, hvala vam.
Hvala vam lijepo g. Mišiću, uručit ćemo knjigu g. Jandrokoviću i sada je na redu ispred kluba SDP-a, g. Domagoj Hajduković. Izvolite, g. Hajduković.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. G. Milas sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa nažalost uvijek kada raspravljamo o provedbi ovog zakona i strategiji, nekako se ne mogu oteti dojmu da se ovo pretvori o raspravi o Hrvatima u BiH-u. I dok i mi iz SDP-a dijelimo zabrinutost za položaj Hrvata u BiH-u što smo i više puta govorili i dok također nismo sretni kako se naši sunarodnjaci u BiH-u tretiraju politički, kako se pozicioniraju, mislim da ipak ova rasprava zaslužuje da čuje malo i o Hrvatima koji ne žive u BiH-u nego u drugim dijelovima svijeta i Europe i zbog toga ću svoju raspravu bazirati upravo na to. Dakle mogu se složiti sa kolegama koji su rekli da smo ovdje čuli jako puno terminskih nedostataka odnosno da mnogi ne razlikuju neke osnovne pojmove a jedan od osnovnih pojmova barem ako pitate mene su koje dvije vrste zajednica Hrvata imamo izvan RH a to su zajednice tamo gdje su Hrvati starosjedioci i našli su se tamo uslijed promjena granica, država itd. i dijelove gdje su Hrvati emigracija, dakle potaknuti različitim motivima, uglavnom ekonomskim, odlazili su iz Hrvatske i tražili bolji život negdje dalje. Ja bih se prije svega htio osvrnuti na starosjedioce, dakle Hrvati su starosjedioci i u BiH-u ali i u nekim drugim državama primjerice u Mađarskoj. I briga o našim zajednicama koje su starosjedilačke ne mogu ... [[Govornik se ne razumije.]] uvijek volim podcrtati mađarski primjer. Znate li kolegice i kolege, da jedino HNK koje djeluje izvan granica RH je u Mađarskoj, u Pečuhu? Znate koliko dobiva od RH? Brojkama i slovima, nula, nula. Mislim da vam moram podcrtati koliki je to napor i koliko je to bogatstvo i koliko je to nevjerojatno da su naši sunarodnjaci uspjeli održati svoju kulturu, svoj identitet i svoj jezik tako dugo okruženi mađarskim jezikom, okruženi mađarskom kulturom, jesu doduše fizički blizu bili granice sa bivšom državom, sada sa Hrvatskom ali ovo vam je samo jedan simbolični pokazatelj kako mi tretiramo te naše sunarodnjake izvan Hrvatske. Dakle, HNK od hrvatske države dobilo nije niti kune. Dobilo je od nekim gradonačelnika, sad ne želim nikome raditi reklamu ali uglavnom se isfinancirao od sredstava Mađarske. E sad ja vas pitam kolegice i kolege, koliko mi sebi možemo pogledat u lice i reć zapravo da jedna druga država, strana država ma koliko prijateljska ona bila, više cijeni naše sunarodnjake i našu zajednicu na svom teritoriju nego što to radimo mi sami? Ja sam u nekoliko proračuna u zadnjih nekoliko godina traži da se uvede stavka upravo za ovo HNK, pa nek bude i simbolično ali našim ljudima je nekad i simbolika izuzetno bitna. Za projekte hrvatske državne samouprave u Mađarskoj i Saveza Hrvata u Mađarskoj, koliko ja znam ako se nije promijenila brojka radikalno, mi godišnje dajemo nešto manje od 100 000 kn, govorimo o cijeloj Mađarskoj i govorimo o nekih 20-ak tisuća Hrvata što manje, što više koji su se deklarirali kao Hrvati i koji imaju tu još uvijek sačuvani identitet. Pa to kolegice i kolege nije dovoljno niti za jednu ozbiljnu publikaciju o njihovom radu i onome što rade a kamoli za neke projekte koje bi mogli dakle direktno iskoristiti za čuvanje svoje kulture, čuvanje svog identiteta. Znate li recimo da je Hrvatski prosvjetni centar „Miroslav Krleža“ u Pečuhu jedno od najprestižnijih škola u tom djelu Mađarske? Znate li da mnoga mađarska djeca žele ići u tu školu zato što je razina obrazovanja izuzetno visoka i gotovo im je garantiran ako završe tu školu uspješno, upis na bilokoje sveučilište u Mađarskoj koje požele? Znate li s druge strane koje probleme naši sunarodnjaci u Mađarskoj imaju samo sa udžbenicima na hrvatskom jeziku? Ogromne, kolegice i kolege, ogromne zato što ne mogu kupovati deviznim transferima, dakle ne mogu kupiti udžbenike iz Hrvatske, od Hrvatske ne dobiju naravno ništa i što onda rade? Snalaze se, prevode, ja sam osobno iz Ministarstva obrazovanja uzeo neke rashodovane udžbenike i odvezao u Pečuh da bi ta djeca mogla i društvene, ali i egzaktne znanosti izučavati na svom materinjem jeziku odnosno na jeziku njezinih predaka, pa nije li to sramota da takvo nešto ovisi o entuzijazmu pojedinaca, a ne o sustavnoj brizi države, pa ja mislim da je sramota, ja mislim da je sramota. I onda možemo govorit o brizi o našim sunarodnjacima izvan RH, pa mislim da se recimo upravo pred našim sunarodnjacima iz Mađarske možemo pokrit ušima, znate li zašto? Zato što su izuzetno poštovana organizirana zajednica koja itekako čuva svoje korijene i jako puno, jako puno naših sunarodnjaka tamo još uvijek govore hrvatski, čak su se sačuvale i neke posebnosti dijalektičke gradišćanskih Hrvata, jer Gradišće za one neinformirane postoji i sa mađarske i sa austrijske strane, dakle jedan poseban, posebna inačica starog hrvatskog jezika koji je, koji je preživio u Gradišću i na koji su jako ponosni. Znate li da u Mohaču recimo postoje buše također isto jedan hrvatski običaj, da postoji spomen soba, da … [[Govornik se ne razumije]] imamo jedan isto osnovnu školu koja je vrlo, vrlo cijenjena i aktivna, da uz Dravu, Podravinu, u više županija naši sunarodnjaci govore još uvijek hrvatski, imaju svoje običaje, idu u crkvu gdje se također se mise služe i na hrvatskom i na mađarskom jeziku, čuvaju svoj identitet i običaje, a nekad im je od nas potreban samo simbolična briga. Dan Hrvata u Mađarskoj vam je jedan od socijalnih događaja u Mađarskoj na kojoj su vrlo često viđeni, vrlo, vrlo visoki dužnosnici mađarske države. Iz RH dođu predstavnici ureda svaka čast, ali osim njih rijetko kada tko, rijetko. Znate li činjenicu i to smo se šalili da baš kada govorim o toj konkretnoj zajednici, da je RH u jednom trenutku imala 2 povjerenika u Europskoj komisiji, 2 Hrvata, tada je to bio kolega Mimica, a drugi povjerenik je bio mađarski povjerenik, kolega Navračić, također Hrvat iz Mađarske. Dakle, ako govorimo o nekim banalnim primjerima gdje jako puno možemo pomoći našim manjinama, pa makar i simbolički, tada tu nažalost padamo na, na ispitu. Druga, drugi segment Hrvata koji žive izvan RH je naravno emigracija, dakle Hrvati koji su otišli prije puno godina i koji odlaze nažalost još uvijek, motivirani različitim razlozima i tražili sreću negdje dalje. No ni tu ne možemo biti sretni, prije svega emigracija, kako gdje doduše, ali u pravilu je sačuvala također svoj identitet iako se to sve više gubi, ali još uvijek postoji, još uvijek je očuvana. Recimo iz prve ruke sam imao priliku vidjeti u Kanadi koliko postoji živa hrvatska zajednica i koliko su Hrvati tamo cijenjeni, pa predsjednik jedne od najvećih kanadskih banaka, jedne od najvećih banaka u Sjevernoj Americi je Hrvat, da ne govorim o drugim uglednim i uvaženim odvjetnicima, političarima, recimo član kanadskog parlamenta Bobratina je također Hrvat s porijeklom, Bobratine su podrijetlom iz Kamanja, dakle kod Ozlja, odvjetnika, poduzetnika, građevinaraca itd. i znate što su nam svi, svi oni su nam rekli slijedeće da žele, ne možda vratit se u domovinu, al da žele ulagat u RH, a šta ih odbija, birokracija, naši komplicirani postupci, naše pravosuđe koje nije sređeno, nesustavna sudska praksa itd., itd. Jedan od bitnih segmenata čuvanja veze sa ljudima, našim ljudima koji žive izvan RH po meni treba biti ona gospodarska suradnja iz koje se onda može izroditi i kulturna i dublje veze itd., itd., a koja može biti na korist i jednima i drugima i tu padamo kolegice i kolege. Moram se kritički osvrnuti i na Ured za povratnike jer sam imao nekoliko iskustava kada su se ljudi obraćali tom uredu i nisu dobili pomoć koja im je bila potrebna. Jedan kolega se želio vratiti iz SAD-a gdje je radio za Svjetsku banku, međutim na kraju je odustao, obratio se meni da mu pomognem kao prijatelju, a strategija je sad u Briselu također rade za međunarodne institucije, sumnjam da će se vratit u RH, a to je ogroman gubitak jednog takvog potencijala, jednog takvog čovjeka za RH iz koje ljudi nota bene odlaze, ne vraćaju se. Na kraju kada govorimo i o našim sunarodnjacima koji žive u BiH, rekao sam da mi dijelimo također brigu za njihov status tamo, međutim ja ću postaviti jedno retoričko pitanje na koje znam da mi ne može odgovor dati g. državni tajnik, pa možda ni nitko trenutno iz Vlade, ali ću vas ovako retorički upitati koliko je Hrvata ostalo u BiH zbog svih ovih mjera koje provodimo? Nemamo, nemamo dobar foloap, nemamo dobar foloap, ja bih želio da oni mogu ostati u BiH i stvarati svoju budućnost za svoj narod i za sebe osobno, ali ako pogledate recimo našu morsku obalu vidjet ćete da tamo uglavnom rade sada i sve manje nažalost Hrvati iz BiH sada odlaze zajedno za našim Hrvatima negdje dalje na zapad, a tko kod nas dolazi, Filipinci, Makedonci, Srbi itd. Imamo čitav niz drugih zajednica gdje također nisu regulirane njihova pozicija do kraja, primjerice u Srbiji ili u Makedoniji, to je kolega Ljubić i spomenio iako sa makedonske strane hvala Bogu postoji dobra volja, međutim za to se treba mijenjat Ustav, a to je uvijek osjetljiva tema, ali vjerujem da će u nekoj doglednoj budućnosti Hrvati postati manjina, priznata manjina i u Makedoniji. Međutim, pitanje Srbije i dalje ostaje, itd., itd. I slažem se sa govornikom prije mene da nažalost pokazujemo koliko cijenimo sebe brigom o našim sunarodnjacima izvan Hrvatske, ali i o mnogim drugim stvarima kolegice i kolege. Pa budući da sam ovdje čuo rasprave o filozofiji i o povijesti, dozvolite i meni jednu intervenciju u ne tako davnu povijest da vam ilustriram kako mi to cijenimo sami sebe. Svi smo bili jako ponosni kada smo dobili prvu Hrvaticu na čelu jedne međunarodne multilateralne organizacije Vijeća Europe Mariju Pejčinović Burić i mi smo je svi podržali koji smo u Vijeću Europe i koji imamo doticaj s Vijećem Europe zato što je ona naša. Ja se s njom politički ne slažem, u nekim pogledima se ne slaže, dapače, ali čuvajući interes Hrvatske i naš ugled, a ne mogu govoriti o nekom koji je naš kandidat loš. A što rade oni koji su sada na vlasti? Gospođa Lora Vidović koju ja izuzetno cijenim je predavala kandidaturu za europskog ombudsmana odnosno europskog pravobranitelja. HDZ ju nije htio podržati, a ja se pitam odnosno retorički se mogu pitati samo zašto? Mislim da vam dovoljno referenca o njezinom radu može biti činjenica da boraveći u dalekoj Namibiji kada sam rekao na jednom skupu da sam iz Hrvatske, rekli su mi aha Lora Vidović, da, da, nisu čak rekli ni Šukera prije nego nju. I zato se dobiva dojam da o konsenzusu pričamo i cijenjenu pričamo samo kada to HDZ-u odgovara, a kada vam ne odgovara e onda su malo drugačiji kriteriji. I zbog toga mislim da je kroz ovakve primjere, ali i kroz brigu o našim sunarodnjacima izvan RH pa nekad je i simbolika bitnija nego sam novac, trebamo pokazati koliko cijenimo sebe, koliko cijenimo te ljude i koliko su nam oni bitni. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Iskoristim priliku da srdačno pozdravim učenice i učenike i njihove nastavnike Ekonomsko-birotehničke škole iz Slavonskog Broda koji su ovdje danas s nama, pozdravljamo ih i hvala što ste s nama. … [[Pljesak.]] Idemo dalje, sada će u ime izvjestitelja govoriti državni tajnik gospodin Zvonko Milas.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Htio bih samo nekoliko stvari reći nakon izlaganja u ime kluba SDP-a gospodina Hajdukovića. Ne znam da li je pratio, slušao moje kratko izlaganje vezano za izvješće o strategiji ove godine, ali točno sam znao da će njegov fokus biti na Hrvatima u Mađarskoj, što je dobro. Međutim, očito da ili ima komunikaciju gdje mu se dostavljaju informacije koje nisu točke ili nema nikakve informacije pa paušalno govori. Dakle, kao prvo moram istaknuti da RH i Mađarska djeluju kroz međuvladin mješoviti odbor koji je 2017. godine nakon skoro 4 godine stanke u radu odbora zbog politike vlade SDP-a dakle ništa se nije događalo, ponovo počeo obavljati svoju funkciju i gdje ga je OSS proglasio kao najboljim primjerom, čak možemo reći paradigmom u EU o zaštiti i brizi i o pravima nacionalnih manjina u Europi. I sasvim je normalno da Mađarska brine o Pečuhu, da brine o Hrvatima, bilo bi dobro, ne znam da li je tu kolega Janković da se raspita na koji način RH, a usudim se reći u reciprocitetu brine o Mađarima u Osijeku odakle i dolazite i na koji način ispunjava svoju obvezu prema njima. Kao prvo, nije točno da za hrvatsko, ne narodno, nego Hrvatsko kazalište u Pečuhu nismo dali ni kune. Dapače, zemljište je kupljeno hrvatskim novcem i sve predstave i sva kulturna suradnja između kazališta koja se događa ide preko Ministarstva kulture RH. Drugo, hrvatska zajednica manjinska u Mađarskoj ima odmaralište na otoku Pagu, na Vlašiću koje je dala u koncesiju RH, mislim da koncesija izlazi negdje 2023. o daljnjem nastavku razgovaramo, dakle brinemo o našim Hrvatima prvenstveno zbog toga što Mađari u Hrvatskoj, pogotovo u dijelu iz kojeg dolazimo vi i ja, gospodine Hajduković, ne samo da su državljani i građani ove zemlje nego su dali doista veliki doprinos i u njenom stvaranju. Ja to osobno mogu potvrditi, dakle u Vukovaru sam bio sa pripadnicima Mađarske nacionalne manjine gdje je njih 55 dalo život za svoju domovinu. I siguran sam da nikome ovdje ne pada na pamet ustezati odnosno uskraćivati bilo što je potrebno za našu nacionalnu manjinu, za njen status, za njen položaj. A da je tomu tako, premda ja nikada ne govorim o novcima kao o financiranju nego o novcima kao sredstvo za suradnju, moram istaknuti da je za vrijeme Vlade Andreja Plenkovića da su sredstva koja idu prema našoj nacionalnoj manjini u Mađarskoj podignuta ja mislim u iznosu preko 40%, dakle u odnosu na vladu koju je vodio Zoran Milanović, da ne spominjem pojedinačno, pomoć u izgradnji vrtića u školi Miroslav Krleža u samoupravi u Nardi, Etno memorijski informacijski centar, da ne spominjem Leksikografski zavod, dakle puno stvari za koje nisam siguran da li znate. Čak smo imali priliku razgovarati da se i vidimo, da dođete i mogli ste dobiti informacije pa možda bi bilo lakše i jednostavnije, ali ne da brinemo o Hrvatima u Mađarskoj kao o bilo kojoj drugoj manjini bez obzira da li je autohtona ili ne, nego doista pokušavamo učiniti sve kako bi njihov položaj bio što bolji. Kad mi je već prilika reći ću samo kratko i o iseljeništvu, dakle spomenuli ste Kanadu, a evo nije nikome na hvali, ali ne želim nikoga ni zbog toga osuđivati, moram reći da ova Vlada u ovih 30 godina hrvatske države po prvi put šalje učitelje jezika, dakle ova Vlada u Kanadu, u SAD i otišli su i u Australiju kako bi doista hrvatski jezik, dakle po ono što je osnova svakog identiteta, pa tako i hrvatskog ostao sačuvan među našim Hrvatima na tim područjima i kako bi doista mogli danas, sutra, a vjerujem da će to biti poboljšano upravo kad se donese novi Zakon o državljanstvu kako bi se lakše vraćali i dolazili u svoju domovinu. Hvala lijepo.
Vrijeme, ali imate puno replika pa onda ćete nadoknaditi. Prvu repliku je tražio gospodin Hajduković.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Milas, a odakle da počnem, dakle ja znam da postoji briga o Hrvatima u Mađarskoj, ja sam govorio samo na kolikoj simboličnoj razini mi često ne dajemo dovoljno. Evo samo vam je primjer taj Dan Hrvata u Mađarskoj gdje iz državnog vrha dok ja idem, dok sam ja išao zadnjih ne znam 5 godina nije bio nitko, nitko. Dođete vi iz ureda, svaka čast, ne, ne to je, sad ne znam ako ste na zadnjem bili, ako je bio netko u redu, ali dok sam išao ja nije bio nitko. Učenički dom u Osijeku i briga o Mađarima u Hrvatskoj je zaista na zavidnoj razini i treba biti, ali učenički dom se gradi tek sada, a znate kad se trebao graditi, puno prije, puno prije, ali dobro. Mislim da je simbolika tu puno bitnija, kako se mi odnosimo, recimo ti udžbenici koji je vrlo rješiva stvar donacijama recimo to se ne rješava, a to je jako bitno pitanje za one koji uče hrvatski i mađarski. Hvala.
Odgovor gospodin Milas.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Hajduković, pa upravo kraj mene sjedi i državna tajnica Zdravka Bušić koju sam osobno, dakle imao prilike vidjeti bezbroj puta, a to možete provjeriti sa gospodinom Guganom, sa gospodinom Solkom, sa bilo kim, dakle državna tajnica za politička pitanja u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova, ja ne znam koliko je puta bila u Mađarskoj upravo na svim mogućim aktivnostima i svemu onome što hrvatska zajednica tamo čini. Tako da nije to baš tako kako vi vidite ili kako vam netko kaže. Dakle, doista trudimo se i vjerujemo da može uvijek bolje, ali da to radimo i činimo i da ćemo činiti, oćemo sigurno.
Hvala. Druga replika gospodin Klisović.
Hvala lijepa. Gospodine Milas na početku svog uvodnog izlaganja bili ste kazali da pitanje brige o Hrvatima treba biti nadstranačko pitanje, ja se s time u potpunosti slažem i tako to trebamo stvarno tretirati i na konstruktivni način doprinositi svatko sa svoje strane kako god može da im se poboljša položaj u bilo kojoj državi, ali ipak niste uspjeli odoljeti tom izazovu da ne spomenete vladu SDP-a i da je davala manje novca za Hrvate u Mađarskoj ili ne znam nešto drugo. Davali smo novaca koliko smo imali u budžetu, u proračunu, a znate i sami da smo naslijedili državu sa defacto razvaljenim državnim proračunom, onda nije ni čudo bilo da ne možete davati koliko želite nego koliko možete. Ali recite vi meni, kazalište u Pećuhu, je li Vlada ova doznačila bilo kakva sredstva na račun tog kazališta za njegovo operativno funkcioniranje ili nije, ili je samo pomogla kao što ste rekli kroz Ministarstvo kulture u određenim segmentima?
Odgovor gospodin Milas.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče Klisović, pa gledajte slažem se s ovim što ste u početku rekli, dakle moj uvod je bio takav, ali neke stvari jednostavno moramo izreći, komparirati na način da budu jasnije, dakle i kolega Hajduković i ja smo sjedili u prošlom sazivu ako se ne varam da je kolega bio zastupnik i pratili svi smo rad, brige i svega onoga što ide prema Hrvatima u Mađarskoj. Nisam čuo nikad takve konotacije, dakle da je nešto u tom, dakle da bi nešto pojasnili moramo se uspoređivati s nekim, dakle a nemamo s kim drugim nego s vladom koja je bila prije nas. Da li je nešto donirano odnosno da li su neka sredstva dana? Rekao sam kupljeno je zemljište i to je takav dogovor bio između RH i Mađarske, zemljište je kupljeno za hrvatsko kazalište. Ove godine, ponavljam dakle operativno nema se što, zato što kazalište je u funkciji i Vlada RH svu suradnju koja dolazi snaše strane dakle podupire kroz Ministarstvo kulture RH [[Upadica: Hvala lijepa.]] i mislim da je to jedan suradnja koja doista je dobra i koju treba nastaviti [[Upadica: Hvala.]] upravo takvu kakva je danas.
Hvala. Uzet ću si tu slobodu da kažem da baš u prošlom sazivu gospodin Hajduković i ja smo imali susret sa mađarskom delegacijom Hrvata i oni su nam govorili o izvrsnim prilikama koje imaju. Gospodin Orepić.
Gospodine Milas ja stvarno ne mogu odoliti izazovu koji i stavljate i na koji način vi spuštate razinu odnosno kao nije bitno kako se kanalizira novac i bitan je ukupno ovaj život našeg naroda izvan RH. Ja ću vam reći da vas život demantira, evo objasnite mi konkretno pitanje. Zašto se ne sufinancira u dovoljnoj mjeri, prošle godine skoro nikako, a sad ja mislim da čak nikako božićni koncert u Sarajevu, božićni koncert u Sarajevu, znači zvanična politika koje su uši, oči i uši i jezik hrvatske vanjske politike prema BiH mi smo do te mjere …/nerazumljivo/… i zašto, i zašto ukoliko je nama interes ukupno političko biće u BiH, zašto nije središte tog političkog bića upravo u Sarajevu?
Hvala. Gospodin Milas.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče, kratko. Mi smo sufinancirali božićni koncert u Sarajevu prošle godine. Samo toliko, hvala.
Gospodin Mišić, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče sabora. Kolega Milas, slučajno sam se sreo sa Ivanom Guganom, neformalno predsjednikom Hrvatske zajednice u Mađarskoj. Oni su iznimno zadovoljni sa vašim radom i organizacijom hrvatske manjine u Mađarskoj. Koliko znam da je Grad Zagreb kupio zemljište za kazalište u Pećuhu jel, prema tome, ali moramo znati da Hrvati u Mađarskoj mogu biti u parlamentu, ali ne mogu glasovati, ni jedna manjina ne može glasovati. To je nešto novo što mi nismo. I pitao sam ga kakav je standard, kaže sličan kao i kod vas. Prema tome, a mi odavde govorimo uvijek je bolje negdje drugdje nego kod nas. E tako, toliko sam samo reći o tome kako Hrvati žive tamo u Mađarskoj, zadovoljni su sa mađarskom vladom.
Idemo dalje. Gospodin Vučetić.
Evo zahvaljujem. Poštovani državni tajniče, nekoliko puta ste u izlaganju govorili o tome koliko su Hrvati zadovoljni sa sadašnjim političkim vodstvom i odlukama koje sadašnje političko vodstvo donosi. Smatram da nitko od nije ni jedini instrument zadovoljstva, niti je to zadovoljstvo mogoće izmjeriti. Jedinu rečenicu ste započeli s onim, nisam siguran da znate. Pa ni ja nisam da vi znate da sam primjerice ja zastupao Hrvate iz Boke kotorske, da sam održao konferenciju za tisak, da sam održao ovdje stanku kad je bila ugrožena kultura hrvatska u Boki kotorskoj, kad se pokušalo zametnuti hrvatski trag od strane službene crnogorske politike. Nisam tad smatramo ni da su zadovoljni, niti nezadovoljni nego sam smatrao da su izloženi nepravdi, a jedan oblik izlaganja nepravi je kad ih promatramo putem našeg političkog zadovoljstva.
Gospodin Milas.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče ja vam mogu samo čestitati na tom zalaganju i zauzetosti za hrvatsku nacionalnu zajednicu u Crnoj Gori i zamolit vas da tako dalje nastavite. Hvala lijepo.
Na kraju gospodin Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče evo prije nekog vremena je bila delegacija Njemačkog parlamenta ovdje u saboru RH, bio je jedan jedini predstavnik Hrvat koji je u Njemačkom Bundestagu. Pitao sam tad, a s obzirom na novi val iseljeništva koji je nažalost zahvatio RH pa i prema Republici Njemačkoj, prema ostalim zemljama, koje iskustvo Njemačke koliko zapravo su Hrvati uključeni u politički život Njemačke. Rekao je da je to samo na komunalnoj razini, na lokalnoj razini, da vrlo malo su ti mladi ljudi koji su uglavnom i obrazovani se uključuju politički život zemlje. Zašto to govorim? Zato što smatram da i u dimenziji ovog izvještaja nedostaje taj dio koji se ne tiče samo novca koji se ulaže već općenito sve one pomoći Hrvatima, govorim opet o iseljeništvu, kako bi se uključivali u politički zemlje u kojoj se nalaze i na taj način i poboljšali svoj status u toj zemlji. I koje mislite aktivnosti u tom smjeru poduzeti kako bi im pomogli?
Odgovor, izvolite gospodin Milas.
Pa mogu se s vama složiti, međutim teško mi je govoriti o tome šta vam govori predstavnik Bundestaga, međutim u našoj komunikaciji u suradnji sa Hrvatima koji žive u Saveznoj Republici Njemačkoj postoje i oni koji su u političkom životu što na lokalnoj, što na državnoj razini, ali gledajte Hrvati tamo imaju i druge probleme, nije jednostavno dakle biti u politici Savezne Republike Njemačke obzirom na zakonska ograničenja koje ti ljudi imaju, dakle govorim o državljanstvu i o svemu drugome.
Prelazimo sad na pojedinačne rasprave gospodin Željko Raguž ima riječ.
Dopredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajnici Milas, Bušić sa suradnicama, kolege i kolegice zastupnici, rijetko je koja rasprava u Hrvatskom saboru ispolitizirana kao rasprava o Hrvatima izvan RH. Iako imamo pred sobom jedno cjelovito izvješće koje pokazuje veliki napredak u radu Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan Hrvatske, iako imao činjenice koje govore kako Vlada RH izdvaja veća sredstva i za Hrvate u BiH i za Hrvate u statusu nacionalnih manjina za Hrvate u iseljeništvu ono što pokazuje naša današnja rasprava posebice dio stanki i na početku današnjeg zasjedanja je sukob različitih političkih programa, političkih ideja koje su bile temeljne političke ideje među Hrvatima 19. i 20. stoljeća. To je dakle ideja hrvatske državne samostalnosti čiji jedan segment kad je BiH u pitanju podrazumijeva dakle ravnopravnost Hrvata u BiH ili različite oblike njihove autonomije i političke ideje ilirstva, slavenstva, jugoslavenstva koje danas nisu nazočne na sreću u političkom životu RH, ali kao natruha se pojavljuju u raspravama pojedinaca kolega u Hrvatskom saboru. Bilo bi dobro kad oni toga ne bi bili svjesni, kad to tako nesvjesno rade i ja mislim da danas nema jugoslovena u političkom životu RH i nisam od onih koji će nekome spočitavati kako je kazao kolega Vučetić, instrumente za mjerenje i hrvatstva i bilo čega drugoga što je stvar dakle naše osobne autonomije, pogleda na našu društvenu stvarnost u RH i stvarnost hrvatskog iseljeništva o kome danas govorimo, posebice Hrvata u BiH. Ali ono što je temeljno niti jedna od ovih ideja dakle, osim ideje hrvatske državne samostalnosti nije podrazumijevala posebice jugoslavenska ideja osim maglovito što je pokazao i Domovinski rat, ne bi ni bilo sukoba da to nije bilo tako, maglovito, tobože ravnopravnost Hrvata u bivšoj Jugoslaviji i posebice na području BiH. Ali o čemu se radi? Kada je hrvatska nacija posebice nakon referenduma se odlučila za državnu samostalnost i kada je pisan hrvatski Ustav, onda je navedeno Izvorišnim osnovama temeljem optužbi kako stvaranje neovisne države nakon '90.-tih godina je ustvari obnova neovisne države Hrvatske '40.-tih godina u Izvorišne osnove ušli su i navodi kako su neki pokreti u Drugom svjetskom ratu tobože bili za hrvatsku državnu samostalnost a bili su maglovito. U jednom dijelu sigurno, to je navedeno i u Ustavima kasnije nakon '45. ali isto tako to je poslužilo nekima da zloupotrjebljavaju tu činjenicu, da uzimaju mjerne instrumente tko je fašista, tko je antifašista. Pa smo mogli slušati u prošla dva, tri desetljeća, čak i od predsjednika RH kako su Hrvati fašisti, ovoliko ili onoliko. Od predsjednika, bivših predsjednika hrvatskih Vlada kako postoji i danas fašizam u RH a u BiH tamo su svi fašisti. Ako se govori da je pola Hrvata u RH antifašisti, što bi bila druga polovica? Već fašisti. I na to se ne reagira. Reagira se od nekih opravdano više ili manje, primjereno ili neprimjereno kada to radi netko od predstavnika srpske manjine u RH a ono što rade bivši predsjednici RH, bivši predsjednici Vlada RH, bivši ministri vanjskih poslova, to se prešućuje i nema junaka da to konstatira i da zatraži od državnog odvjetništva da se i te stvari ispitaju, ocijene u skladu sa zakonima RH. Ovo govorim iz razloga, ne da bi docirao političkoj javnosti RH već što sam u prigodi vidjeti negativne posljedice takvog jednog odnosa, takve neodgovornosti kada su Hrvati BiH u pitanju. Od '90.-te do danas, sve političke stranke, svi politički programi u političkom životu RH razlikuju se samo na jednoj jednostavnoj činjenici, jest li vi da Hrvati BiH budu ravnopravan narod, da prakticiraju u političkom životu BiH instrumente političke autonomije kakve prakticiraju Srbi i Bošnjaci ili vi stvarno mislite da mi trebamo tamo biti nacionalna manjina, da trebamo vremenom nestati što žele predstavnici drugih naroda koji donose deklaracije koje ste spomenuli danas ovdje, pa i Deklaraciju SDA. Mi smo predložili deklaraciju i položaj hrvatskog naroda ne zbog očekivanja da će se u deklaraciji koja je donesena 14. rujna na Kongresu SDA u Sarajevu ponoviti ono što je bilo predmet i ranijih deklaracija SDA, nama to ništa nije novo i ne znam zašto danas kroz minutu, dvije na razini nekakvog osobnog egzibicionizma svi traže stanke i panično govore što se to događa u BiH a kada mi očekujemo od vas da postignemo konsenzus u Hrvatskom saboru koji nam je potreban onda niste raspoloženi da to napravite zato što ostajete zarobljenici politizacije našeg položaja i zato što je naša pozicija u BiH, svih ovih desetljeća vama izgovor da kritizirate HDZ. HDZ je osim dobrih poteza imao i određenih propusta. Imali ste i vi ali i jedno i drugo ne treba biti predmet rasprave u trenutku kada tražimo rješenja kako pomoći Hrvatima u BiH, našim manjinama i hrvatskom iseljeništvu. Da bi mi ispravili takav odnos, biti će prigoda kad budemo govorili i izvješću o provedbi deklaracije. Krajnje je vrijeme da postignemo konsenzus da međunarodna javnost vidi da hrvatska nacija ima odgovoran odnos prema BiH. Nije to pitanje pojedinca Dragana Čovića, tamo postoje političke stranke koje su postigle konsenzus nakon činjenice da u tri ciklusa 2006. do 2010. do 2014. i sada ponovno od '18.-te do '22. imamo u političkom životu BiH najcrnje prakticiranje fašizma. Što ima crnje i što je veći fašizam od činjenice da jedan narod uzima sebi za pravo da bira predstavnika drugome narodu. Pa Jugoslavija se raspala zbog takvog načela između ostalog i zbog takvog načela danas je Kosovo samostalna država, svi pamte Sejdu Bajramovića a mi ovdje govorimo kako treba razgovarati sa vrhom BiH. Pa nije vrh BiH političko nasilje, vrh BiH je konsenzus između legitimnih političkih predstavnika naroda u BiH. Vrh BiH nije Sarajevo. Vrh BiH nije Reisul u Sarajevu, tamo postoje i pravoslavci, tamo postoje katolici, dakle narodi koji trebaju postići konsenzus, oni koji su dobronamjerni, takve stvari trebaju uvažavati na jedan primjereniji način a ne na razini nekakve dnevne manipulacije govoriti o nečemu o čemu nažalost treba malo više znati. I to nije dociranje bilo kome, treba malo više znati. Ako se ovih dana održava sastanak u Beogradu u organizaciji Rusije na kome sudjeluju predstavnici Bošnjaka, Srba, predsjednik Turske i nema prigovora zašto Bošnjaci odlaze na sastanak kojeg organizira Rusija zašto prigovarati Hrvatima u BiH što komuniciraju sa Srbima na isti način kao i sa Bošnjacima. Upravo komunikacija sa Srbima treba omogućiti objektivnije pozicioniranje Bošnjaka i prema Srbima i prema Hrvatima i odustajanje od njihovih načela koja su navedena u deklaraciji i ukupni hrvatsko srpski odnosi mogu pomoći poboljšanje tih odnosa, stabilizaciji i prilika u BiH. Hvala.
Hvala lijepo g. Raguž, imate dosta, imate dosta replika, prvu repliku je tražio g. Pernar.
Uvaženi zastupniče Raguž, imam jedno pitanje za vas, a to je slijedeće, svi znate da u Mostaru RH financira recimo bolnice, a da u isto vrijeme u našoj vlastitoj zemlji, znači u RH, mi imamo bolnice koje su u blokadi, imamo 8 milijardi kuna dugova u zdravstvu koji di su riješeni, pitanje kad će bit riješeni itd. i mislim da bi bilo bitno zapitati se i kakav je odnos prema Hrvatima u RH jer džaba je dobar odnos prema, kvazi dobar odnos prema Hrvatima u BiH ako Hrvati u RH zbog lošeg odnosa prema njima izlazi iz RH. Nažalost politika HDZ-a podjednako malo voli Hrvate i u RH i u BiH i to je pokazala i u prošlom ratu. Hvala.
g. Raguž odgovor.
Kolega Pernar, Hrvati u RH i Hrvati u BiH, kao i Hrvati u statusu nacionalnih manjina, pogotovo Hrvati autohtoni u Boki Kotorskoj, u dijelovima Srbije su dio jedinstvene hrvatske nacije i oni koji vode hrvatsku naciju, oni trebaju razmišljati i o jednima, i o drugima, i o trećima. U Mostaru studira veliki broj studenata iz RH, u Mostaru su se stvorile pretpostavke da se liječi dio Hrvata iz RH iz doline Neretve i na taj način treba razmišljati jer jesmo jedna nacija neovisno što smo u dvije države i s druge strane granice. Hvala.
g. Tuđman.
Hvala. Kolega Raguž, ako sažmem ono što ste vi govorili o ovim odnosima onda je pitanje ravnopravnosti u višenacionalnim zajednicama zapravo pitanje federalizma odnosno tih ostava na kojima riješiti višenacionalne odnose. Politika traži praktična rješenja, međutim ideja federalizma u teoriji kao teorija se razvija ili dobiva tek na značenju i važnosti zadnjih 20.-tak g., a ona nije pitanje samo instrumenta koji bi se mogao primijeniti u BiH, nego od Španjolske do Velike Britanije ako želimo o tome govorit. Ovdje se postavlja pitanje da li smatrate da mi trebamo pokrenuti znanstvene projekte, podloge koje bi izradili ljudi koji se bave ovim problemom, a imaju iskustva od BiH, RH, pa ako hoćete i [[Upadica: Hvala]] problema Hrvata u drugim zemljama.
g. Raguž, odgovor.
Upravo kako ste kazali kolega Tuđman sa znanstvenim projektima, a održana su u protekle 3.g. i 3 znanstvena skupa u Neumu koji, koji su obrađivali upravo pitanje federalizma nužnoga, dakle oblika organiziranja BiH koji u jednom djelu i danas funkcionira u BiH, ali ne na načelima jednakosti naroda i upravo dakle načelo federalizma ako se bude prakticiralo u BiH na način da Hrvati imaju ista prava kao i Bošnjaci i Srbi, koriste iste instrumente političke autonomije do razine i trećeg entiteta ako ne mogu realizirati svoju poziciju kroz legitimno predstavljanje u BiH upravo je to ono što može spasiti BiH od raspada.
g. Orepić.
g. Raguž, ovo što vi govorite ne da nije manipulacija na dnevnoj razini, ovo je posljedica trajne manipulacije, znači vi pogrešnu politiku koja za posljedicu ima 200 000 Hrvata manje na životnim prostorima u BiH, pravdate i krijete iza nacionalnih interesa, pa i iza deklaracije, pokušali ste i deklaraciju koja je donesena u ovom domu, pokriti i sakriti tu pogrešnu politiku. Nemojte to raditi, vi trebate shvatiti da ne pokrivate ukupni interes hrvatskog političkog bića u RH i ono bitan interes hrvatskog naroda u BiH je cjelovita BiH.
g. Raguž.
Kolega, dakle, vi prigovarate političkoj stranci hrvatskog naroda u BiH koja na demokratskim izborima u više ciklusa od 1990. dobiva većinsku potporu hrvatskog naroda.
Nije istina.
Ta stranka, dakle nemojte me prekidat, ta stranka također sa drugim političkim strankama u okviru koalicije Hrvatskog narodnog sabora predstavlja hrvatski narod u BiH.
Nije istina.
A vi podupirete one Hrvate u političkom životu u BiH u zadnje vrijeme svojim angažmanom koji služe SDA, a pitate se danas kakve će biti posljedice deklaracije SDA.
Ma nije točno.
Da, točno je to.
Govorite neistine u ovom visokom domu.
Služite dakle onima Hrvatima koji služe SDA odnosno koji provede nasilje nad Hrvatskim narodom u BiH.
… [[Govornik se ne razumije]] niste mjerilo hrvatstva, vi i HDZ BiH mjerilo hrvatstva.
Molim vas nemojte, molim vas nemojte polemizirat, nemojte polemizirat, morat ću vam dati opomenu.
… [[Govornik se ne razumije]]
Al nemojte polemizirati, molim vas, lijepo vam kažem, nemojte polemizirati. g. Kirin.
Poštovani državni tajniče, uvaženi zastupniče, vi ste dio suverenog i konstitutivnog naroda u BiH, kako je konstituirana BiH to nam je svima jasno. Mene zanima vaše mišljenje da li Srbija pruža veću zaštitu i pomoć Srbima u Bosni nego RH Hrvatima, između ostalog Srbi imaju Republiku Srpsku, a mi ili vi nemate Herceg-Bosnu. Hvala.
Hvala kolega. Pa ja mislim da je ovo pitanje.
Gospodine Raguž, imate riječ možete govoriti. Izvolite./ …
Naime, u okviru mirovnih sporazuma za BiH postojala je mogućnost sporazuma o posebnim odnosima između RH i Federacije BiH kako sporazum funkcionira između Republike Srpske i Srbije i taj sporazum se provodi svim elementima dakle društvenog, političkog, gospodarskog života između Republike Srpske i Srbije. Oni koji prigovaraju HDZ-u RH da je vodila lošu politiku upravo su podbacili takav sporazum i onemogućili komunikaciju Vlade RH sa Hrvatima u BiH u okviru Federacije BiH. Kada sam govorio kako se ne govori na temelju činjenica onda ovi koji meni prigovaraju manipulacije upravo pokazuju da su samo manipulatori.
Hvala vam lijepa. Gospodin Vučetić.
Zahvaljujem. Poštovani kolega u svom izlaganju ste izrekli čitav jedan komplot od jugoslavenstva, antifašizma, fašizma, hrvatska ono oko čega bi se trebali složiti i nadam se da se slažemo, a to je da se trebamo boriti svim snagama da Hrvati svugdje ostvare ravnopravnost i da svi budu ravnopravni s Hrvatima. Nadalje, govorili ste o ovoj ideji jugoslavenstva i neprestano se na to vraćamo. Ideja jugoslavenstva je doživjela svoju završnu fazu formiranjem država po Ustavu iz '74. godine. Mi imamo problem suočavanja s prošlošću, o tome je nešto ovih dana i Konrad Adenauer zaklada govorila, mi se ne možemo suočiti s prošlošću i neprestano razvijamo kompleks podstanarstva. U Jugoslaviji smo bili podstanari, ali ni u Hrvatskoj u slobodnom demokratskom sustavu nismo u stanju ostvariti ravnopravnost i to vidim i kao nemogućnost da se razvijaju kvalitetne rasprave u ovom Saboru.
Gospodin Raguž, izvolite.
Pa mislim da se vodi kvalitetna rasprava. Upravo ovakve burne reakcije su posljedica činjenice da govorimo realno o političkom životu i u RH i o odnosima prema Hrvatima izvan Hrvatske i ja mislim da je to dobro. Ne bi bilo dobro da ne pokazujemo interesa da nismo strastveni u raspravama, ali isto tako bit će prilika da još ove stvari koje danas nazivamo manipulacijama bolje pojasnimo. Ali moramo imati strpljenja i moramo dozvoliti drugima kada govore da mogu završiti svoju misao.
Gospodin Ante Babić.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Raguž. Na početku ste rekli da se s ovom temom politizira u Hrvatskom saboru. Dobro je pričati, dobro je čuti drugačija mišljenja, ali činjenica je također da treba ne samo hrvatskoj javnosti nego i mnogim političarima pojasniti samu situaciju u BiH i ako treba govoriti o tome cijeli dan. Samo nakon Deklaracije SDA mnogi su vidjeli reakciju Dodiga koji je govorio o samoopredjeljenju osnivanjem žandarmerije zapravo otvara se jedna Pandorina kutija zbog same deklaracije. Ali kako objasniti činjenicu i da ljudi u Hrvatskoj znaju i oni koji misle da je BiH demokratska zemlja i zemlja vladavine prava da u Mostaru do sada 11 godina nisu održani lokalni izbori. Pa evo pojasnite to hrvatskoj javnosti. Zašto?
Gospodin Raguž, izvolite.
Izbori nisu u Mostaru održani dok se stvore uvjeti da Bošnjaci pobijede na izborima u Mostaru. I svi oni koji misle drugačije jednostavno nisu upućeni u prilike u BiH. Naravno iza takve ambicije ne stoje samo Bošnjaci, stoji i dio međunarodne zajednice koji na nekorektan način obezvređuje načelo vladavine prava u BiH, ali zar nije dovoljno ovo što se dogodilo i ovo o čemu smo danas govorili da se u tri ciklusa bira hrvatski član predsjedništva od strane Bošnjaka. Dakle jedan dio zapadnih zemalja stoji na strani Bošnjaka, zloupotrebljava prilike u BiH, a Deklaracija SDA je važna iz razloga što su načela u Deklaraciji SDA bila u temeljima uzroka rata u BiH i reakcija Srba je apsolutno opravdana. Nažalost, reakcija Hrvata u BiH koja je također opravdana nije naišla na razumijevanje u političkom životu RH.
I na kraju gospodin Škorić.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolega Raguž. Govorili ste o fašizaciji hrvatskog naroda u BiH, svjedoci smo da se fašizira hrvatski narod i sama RH. Mnogi zaboravljaju što je naša zemlja i što je hrvatski narod u BiH učinio na obrani BiH, mnogi zaboravljaju ulogu Hrvatske kao potpisnice Washingtonskog i Daytonskog sporazuma. Mnogi nažalost prihvaćaju tezu da je Hrvatska Republika Herceg-Bosna zločinačka, a pri tome ne spominju da onda analogno tome da je zločinačka i Federacija i sama je BiH jer kada bi se presude suda utemeljene za individualne zločine bilo mjero kolektivna onda bi se bez imalo krzmanja moglo reći da je i cijela armija BiH zločinačka jer su pred međunarodnim sudom osuđeni i glavni zapovjednik armije BiH i zapovjednik zloglasne mudžahedinske brigade i zapovjednik 7. korpusa. Ta dvostruka mjerila nažalost prolaze i u Hrvatskoj pa me zanima vaše mišljenje zašto je tome tako.
Gospodin Raguž, izvolite.
Nazivanje nekoga fašistom je osnova da ga se eliminira iz političkog života ove zemlje, nas Hrvate u BiH također iz političkog života BiH. I navest ću jedan primjer iz Drugog svjetskog rata, dakle četnici kada su htjeli protjerati Hrvate u mojoj Istočnoj Hercegovini onda su uredili kod Talijana da ih Talijani razumiju koji su upravljali tim područjem u to vrijeme da oni razumiju da oni tobože simpatizeri komunista. I mi smo protjerani dakle u rujnu 1942. kao simpatizeri komunista iako smo bili svi odreda simpatizeri Hrvatske seljačke stranke, ali smo od istih takvih 1945. suđeni kao simpatizeri ustaškog pokreta. Dakle, kad nas se trebalo potjerati bili smo komunisti, a kad nam je trebalo ponovo suditi onda smo bili ustaše. Evo o tome se radi, zato se potiče fašizam u RH tobože da postoji, iako o tome ne može biti govora.
E sad je na redu gospodin Ante Babić koji će imati svoju pojedinačnu raspravu.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajnici sa suradnicima iz Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH i Ministarstva vanjskih poslova, poštovane kolegice i kolege godišnje izvješće o radu Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH za 2017. godinu imali smo prilike slušati u ovom visokom domu u 6. mjesecu koliko se ne varam, početkom 6. mjeseca, a sada već evo u 10. mjesecu raspravljamo i o izvješću za 2018. godinu i kada se usporede određeni podaci onda se može vidjeti zapravo da i iznosi dio sredstava u odnosu na 2017. godinu povećan što svakako, što svakako pohvaljujem. Što se tiče samog rada središnjeg ureda treba zapravo reći da pazi na sve tri komponente hrvatskog naroda, dakle ojačava naše iseljeništvo, našu dijasporu, silno pomaže i osnažuje hrvatske nacionalne manjine u drugim zemljama, a na poseban način brine o Hrvatima u BiH kao konstitutivnom narodu odnosno našim sunarodnjacima. Naravno to se kroz izvješće vidi i mislim da je to kolega Ljubić taksativno u ime Kluba HDZ-a naveo, dakle taksativno sve projekte, sve pomoći, sve ono zapravo što središnji državni ured čini i ja će se neću u tome ponavljati. Ono što bih možda posebno istaknuo, a i na razmišljanje svima nama jer svi pokazujemo empatiju prema Hrvatima u BiH, a između ostalog vezano za vaš program, to je zapravo dodjela stipendija Hrvatima izvan RH, pa evo pozivam sve općine i gradove u RH koji na godišnjoj razini dodjeljuju stipendije svojim studentima da naprave jedan program u suradnji sa središnjim državnim uredom i da svaki grad ili općina da jednu ili dvije stipendije za naše sunarodnjake iz BiH, a evo kolega Kovač zna da to zapravo radi i Savezna Republika Njemačka koliko ja znam i prema studenskim Nijemcima i Nijemcima u Poljskoj, u Rumunjskoj i još dok je bila Istočna Njemačka u Istočnoj Njemačkoj. Dakle, može se ako se hoće. Što se tiče samog središnjeg državnog ureda i svega onoga što vi radite to je definitivno veliki trud i veliko zalaganje uz dobru organizaciju treba reći da uz vas tu je stalno nazočno Ministarstvo vanjskih poslova, pa i predsjednica i njene aktivnosti, tu je i Središnji državni ured za stambeno zbrinjavanje, dakle svi oni zapravo rade na pomoći ili boljitku Hrvatima izvan RH kako za manjine, za našu dijasporu, tako i za Hrvate u BiH. Nazočnost samog ureda i ovo što je kolega Milas danas govorio posebice u BiH iznimno je bitno za naš narod u BiH. To ga ojačava, to ga osnažuje i zapravo ostaje na tim prostorima. To se ogleda i kroz Veleposlanstvo RH u Sarajevu, ali kroz konzularna predstavništva koja ja pozdravljam i drago mi je da se nalaze i u Livnu i u Vitezu i u Banja Luci i u Tuzli i u Mostaru. Uz vaše izvješće Vlada je dala mišljenje RH i zapravo govori o nekoliko stvari koje su se dakle iščitati iz onoga što je govorio gospodin Ljubić, ali i gospodin Raguž i zapravo Vlada to naglašava i pojačava uz vaše izvješće i govori o ustavnopravnosti, jednakosti odnosno institucionalne ravnopravnosti sva tri konstitutivna naroda u BiH. I zapravo kaže da niti jedno rješenje koje ne polazi od te činjenice zapravo nije prihvatljivo za Vladu RH odnosno nije prihvatljivo za Hrvate u BiH. To treba reći, zato jer su konstitutivni narod. Odugovlačenje rješavanja hrvatskog pitanja u BiH po meni zapravo ne ide u prilog BiH i njenom ulasku u euroatlanske integracije i toga se BiH, toga treba biti itekako, itekako svjesna. Dakle, svako takvo odugovlačenje, odugovlači i njihov put u euroatlanske integracije. Hrvatski interes je i interes EU jer mi smo članica EU, dakle Hrvatska ne može voditi jednu politiku, a Hrvatska, a EU voditi drugu politiku, dakle interes Hrvatske je i interes EU, a to je stabilnost BiH zapravo koja, koja slijedi europske standarde. Legitimni predstavnici hrvatskog naroda u BiH imaju punu potporu RH. I to treba jasno reći. Za one koji govore da se RH ne bi trebala miješati u BiH zapravo to i ne čini već podržava legitimne odluke hrvatskog predstavnika hrvatskog naroda u BiH. Zato recimo ova planirana i utrošena sredstva iz ovog izvješća možda negdje imaju simboličnu, simbolično značenje ukoliko se ne znam pomaže nekome za izradu narodnih nošnji ili ukoliko se pomaže određenim etno zbirkama, ali imaju i jedno strateško značenje kada se pomaže i bolnici u Mostaru i sveučilištu u Mostaru jer to je bitno za hrvatski narod. Do, treba i ovo reći, možda neki su pitali dakle vezano za zdravstvo čini mi se da bolnica u Mostaru, tu nisu predstavnici iz BiH šalje otprilike nekih 3% svojih građana na liječenje u RH, a sve ostalo se zapravo odvija u Mostaru što je iznimno, iznimno bitno. Veseli me i razmišljanja samoga ureda koji je prepoznao trenutak za apliciranje projekata EU pomoći i pomoći općinama i gradovima što je iznimno bitno, s druge strane, g. Milas nije govorio o tome ali znam da se radi i kroz međuresornu suradnju u RH i pomoći obrtnicima u BiH-u, što je jako, jako bitno i sa nekim tvrtkama poput Konzuma, poput Podravke što treba također pozdraviti kroz međuresornu suradnju. Moj prijedlog je da ne bih izgubio vrijeme, bi bio u tri stvari koje bih volio da središnji državni ured jako pazi. Dakle, dječji doplatak, izmjene i dopune dječjeg doplatka koje idu u ovoj godini, treba paziti da Hrvati iz BiH-a imaju također pravo na dječji doplatak a da im djeca ne moraju biti u RH jer to imaju pravo stranci u RH odnosno stranci pod supsidijarnom zaštitom kao i same izbjeglice koje su u Hrvatskoj i tražitelji azila u RH. Po toj logici treba omogućiti Hrvatima da imaju pravo na dječji doplatak bez obzira što im djeca nisu tu jer inu uredno plaćaju svoje poreze i doprinose u RH. Druga stvar rekao sam, to su stipendije, molim sve općine i gradove a i vas iz središnjeg državnog ureda da se napravi jedan projekat, jedno pismo svim općinama i gradovima, neki možda neće a neki možda i hoće kroz svoje projekte pomoći stipendiranju djece iz BiH-a posebice oni koji studiraju u RH. I treća stvar, to je uredba o raspodjeli sredstava, lutrijskih sredstava i od igara na sreću, ja vas molim, tu uvijek ima prostora da dobijemo jedan određeni postotni iznos od tih lutrijskih sredstava koja nisu mala za središnji Vladin ured odnosno za određene projekte koji se mogu projektirati iako jedan dio sredstava, čini mi se nekih 10-ak posto koji su za kulturu se i daje središnjem državnom uredu koji to može dalje kanalizirati za potrebe. I pred sam kraj, reći ću samo nešto kratko o situaciji u BiH-u i samoj frustraciji hrvatskih naroda. Dakle, od završetka rata BiH je permanentno u krizi institucija a sad su se te institucije pogoršale. Najveća stranka SDA Bakira Izetbegovića zapravo blokira izbora predsjedavajućega ministar jer bi on trebao biti predstavnik srpskoga naroda, s druge strane Dodikova stranka SNSD ne donosi godišnji nacionalni program vezan zbog NATO-a, SDA je za NATO a SDSS nisu. Imenovanje predsjedavajućeg ministra trebalo bi odobriti predsjedništvo BiH-a a tu znamo da je to nemoguće i da s jedne strane Komšić „kao predstavnik hrvatskog naroda“ i sam Šefik Džaferović, to ne žele priznati. S druge strane, SNSD zbog toga blokira zapravo rad državnog parlamenta i donošenje svih zakona vezanih za boljitak svih građana u BiH-u a time i hrvatskog naroda. I treća stvar, Hrvati zapravo ne žele sudjelovati sa Draganom Čovićem u formiranju Vlade BiH-a jer prije toga je želio da se dogovore zapravo o izmjenama izbornog zakonodavstva kojim bi se onemogućilo zapravo preglasavanje Hrvata u Federaciji BiH-a. Međunarodna zajednica to stalno potiče, stalno inzistira na tome, međutim evo čelnici se oglušuju i ostaju neumoljivi. Kroz cijelo ovo vrijeme, znači u 12. mj. u tehničkom mandatu Vijeće ministara zapravo vodi Denis Zvizdić, kadar SDA koji je da bi zanos bude veći i predsjedavajući u predstavničkom domu, dakle jedan nonsens a zašto? Zato što je to nakaradna situacija formiranja vlasti u BiH-u nakon izbora u jednom kompliciranom političkom sustavu BiH-a [[Upadica Radin: Vrijeme.]] Zahvaljujem se i podržavam naravno izvješće središnjeg državnog ureda.
Vrijeme, i ja se vama zahvaljujem, vrijeme ali imate i jednu repliku i to od g. Pernara.
Uvaženi zastupniče Babić, pođimo od pretpostavke da je za probleme Hrvata u BiH-u kriv netko drugi. Pođimo od pretpostavke da je u BiH-u vlast nefunkcionalna, da Hrvatima predstavnike biraju oni koji to nisu. Međutim, tko je onda kriv za probleme Hrvata u Hrvatskoj? Jeste se ikad to pitali? Zašto se 300 000 ljudi iz Hrvatske odselilo dok u isto vrijeme ova Vlada dijeli besplatne stanove i plaća režije migrantima iz Trećeg svijeta, jeste se ikad to pitali? Zašto hrvatski građani koji su siromašni ne mogu tražiti od države da im da besplatno stanove i plaća režije? Mislim da provodite jednu antinacionalnu politiku, antihrvatsku politiku i da će se ta politika u konačnici obiti o glavi hrvatskom narodu, hvala.
... [[Govornik nije uključen.]]
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Pernar, ne funkcionira vlast u BiH-u, mi smo sad imali parlamentarnu skupštinu OESS-a u Marakešu gdje nisu bili predstavnici BiH-a a trebali su biti jer je to za njih iznimno važno ali samo zbog toga što ih nema tko imenovati. Dakle ni na toj razini ni na razini predsjedništva Federacije BiH i na Vijeću ministara ona ne funkcionira. Što se tiče problema u RH koji vi vidite vašim očima, ja ih tako ne gledam, ti problemi koji su u RH, postoje i u svim drugim članicama EU-a, negdje više, negdje manje, svjesni činjenice da smo živjeli u jednoj državi samog rata, izbjeglica, svega onoga što nam se dogodilo i zapravo posljedica toga je zapravo i ova situacija u RH koja je po meni iznimno dobra, sigurno može biti bolja, uostalom kad pogledate makroekonomske i sve ono što je, bit će vam zapravo jasno da je situacija u Hrvatskoj zadovoljavajuća. Hvala.
Hvala. Sada ima svoju raspravu g. Miro Kovač.
Hvala lijepa g. predsjedatelju, evo najprije želim pohvaliti g. državnog tajnika Zvonka Milasa i njegovu ekipu na radu i na ovom izvješću. Imao sam prethodnih godina dosta prilika biti u kontaktu s njim i sa njegovim djelatnicima, vidite na terenu kako to funkcionira, u raznim zemljama i moram pohvaliti njihov ... [[Govornik se ne razumije.]] njihovu predanost radu i mogu ih samo zamoliti da tako nastave djelovat u interesu RH i Hrvata izvan RH. Ja ću se u ovoj kratkoj raspravi koncentrirat na 3 slučaja Hrvata izvan RH, najprije na Hrvate u Njemačkoj koji su iseljenici, na Hrvate u BiH koji su tamo ustavotvoran narod i na Hrvate u Srbiji koji tamo tvore, predstavljaju manjinu. Što se tiče Hrvata u Njemačkoj, što je možda zanimljivo za nas ovdje u RH, puno se govori, često bez brojeva, njihov broj je zaista nevjerojatno narastao, kada sam još bio veleposlanik u Njemačkoj, to je bilo 2012.g. bilo ih je 224 000 i oni su sad dosegli broj skoro 400 000, naravno to je uslijed liberalizacije kretanja naših državljana na tlu EU, usporedno rečeno Poljaka ima skoro 900 000 u Njemačkoj, dobro Poljska je još bliža jel od RH Njemačkoj geografski, tako da se to može razumjet i sad kad smo kod te Njemačke, tu vidim dvije važne stvari, naravno da te mjere koje se tiču Njemačke ne mogu biti mjere koje se tiču BiH ili Hrvata u Srbiji, u Njemačkoj treba pomagat na način da zaista naša djeca mogu pohađati hrvatsku nastavu, to je ključ, u Njemačkoj se to razlikuje od savezne zemlje do savezne zemlje, jedan je sustav u Berlinu, drugi sustav u Baden- Wurttembergu, u jednoj saveznoj državi zemaljske vlasti financiraju nastavnu na hrvatskom jeziku, u drugoj saveznoj državi to nije slučaj, u nekima se to sufinancira, al odgovornost je na nama u RH da mi osiguramo hrvatskoj djeci u Njemačkoj da mogu pohađati hrvatsku nastavu tako da omogućimo i tim obiteljima da se jednog dana vrate u RH. Ima pozitivnih primjera, bilo je jako puno Španjolaca u Njemačkoj do kraja '80.-tih godina i broj Španjolaca u Njemačkoj se prepolovio, ima ih danas ako se ne varam manje, negdje oko 100 000, uslijed ekonomskog oporavka Španjolske i uslijed liberalizacije političkog života, to možemo mi ovdje u RH postići uz pametne mjere i ne sumnjam da će g. Milas koji je često u Njemačkoj, predložiti takve mjere predsjedniku Vlade i uopće cijeloj hrvatskoj Vladi. Što se tiče BiH, tamo je broj Hrvata danas prema zadnjem popisu stanovništva negdje oko 544 000, bilo ih je '91.g. 760 000. Hrvatima u BiH prijeti nastavak odljeva, često sam tamo i kao, ne, ne toliko često kao g. Milas, ali znam da u onim područjima gdje ima gospodarskog života, gdje se radna mjesta otvaraju, tamo Hrvati ostaju. Tako da je ključno za Hrvate u BiH pored ovih mjera koje imamo socijalne naravi, pomoć, ne znam, u biblioteci u Žepću, pomoć ne znam u modernizaciji škole u Posušju i druge projekte koje treba pohvaliti, treba napraviti program poticaja gospodarstvenika u RH da investiraju u BiH, da imaju olakšice ako investiraju u BiH kako bi se tamo otvarala radna mjesta i to bi najviše pomoglo Hrvatima u BiH koji kao što sam već rekao odlaze onda kada radnih mjesta nema. Imate u nekim mikro krajevima, evo zna i g. Babić, često je tamo, recimo općina Posušje susjedna općina u odnosu na Milansku krajinu imate dijelova gdje ljudi ostaju jer ima radnih mjesta, a ima dijelova gdje ljudi odlaze nema radnih mjesta, znači treba stvarati radna mjesta, RH tu može pomoći efektivnim mjerama u odnosu na gospodarstvenike iz RH, to je moguće i drugi model koji vidim je nastaviti poticati općine i gradove na partnerstva sa općinama i gradovima u BiH, sa županijama, između jedne županije i druge županije. I onda dolazimo do trećeg slučaja kad govorimo o županijama, to je status Hrvata u Srbiji, nedavno je bila jedna naša delegacija župana tj. dožupana u Srbiji, hvalevrijedna inicijativa, to bi možda trebalo napraviti u BiH i g. Komadina, župan iz reda SDP-a je vrlo jasno rekao za Hrvate u Srbiji da status njihov tamo nije reguliran kao što je reguliran status Srba u RH, meni je drago da je to rekao g. Komadina, a ne župan, jedan župan iz reda HDZ-a. Kada smo kod Hrvata u Srbiji, njih je bilo 50, njih je bilo prije 30.g. više od 150 000, više od 150 000, danas ih ima 57 900 prema zadnjem popisu stanovništva. Ako pogledamo izdvajanje, u RH imate više od 10 dožupana iz reda srpske manjine, imate više od 40 čelnika općinskih ili zamjenika čelnika općinskih i gradskih vlasti, a nemate nijednoga u Srbiji iz reda hrvatske manjine, nijednoga. U RH se izdvaja više od 30,00 kn po glavi pripadnika srpske manjine na svim razinama vlasti, u Srbiji 1,00 kn, to je ta razlika i tu naravno ćemo morati kao država inzistirati da se to u odnosu na Hrvate u Srbiji promijeni, nekih malih, malih mini pomaka ima, sad će se, čini mi se ovaj vrlo skoro bit će jedna, jedna ceremonija rođenja Josipa bana Jelačića u Petrovaradinu, pa će doći i najviši predstavnici, ne samo naši, nego i srpskih vlasti, to je, to je dobro, to je dobra simbolika, ali treba doć do proboja i to je samo moguće na političkoj razini. Čuo sam od kolege Mišića da bi trebao ići na reciprocitet, gledajte možemo mi tražiti reciprocitet, ali nama je važno ako mi u Hrvatskoj uređujemo i svoje društvo. Mi u Hrvatskoj imamo svoje ustavne vrednote, imamo slobodu, jednakost, poštivanje ljudskih prava, poštivanje nacionalne ravnopravnosti neovisno o tome što netko drugi radi. Mi ćemo morati inzistirati kod kolega u Srbiji i kod kolega u BiH da Hrvati budu ravnopravni u BiH a da Srbi budu poštovani. Ali mi moramo u prvom redu brinuti o sebi i o tome da mi ovdje u Hrvatskoj imamo društvo koje je tolerantno i da budemo ponosni na ono što je dobro a da ono što nije dobro da kritiziramo. Ali da ne dopustimo da nam se stvara slika o našoj državi koja nije prihvatljiva i koja nije točna. Evo, jučer je bio jedan grozan, gnjusan čin antisemitizma u Njemačkoj koji treba jasno osuditi, njemačke vlasti podržati na tom planu ali isto tako suosjećati sa Židovskom zajednicom u Njemačkoj u Halleu, rodnom gradu Hans Dietrich Genschera kad je došlo do napada na Židovsku zajednicu, znači pucalo se, ubijene su dvije osobe. Nitko u Njemačkoj ne govori o Trećem rajhu. Čelnih židovske zajednice Schuster govori o novoj kvaliteti citiram desnog ekstremizma, nema Trećeg rajhija i nekakvih suludih komparacija i to ne smije ni u Hrvatskoj biti a naravno da mi u Hrvatskoj i mi koji smo ovdje u ovom Visokom domu moramo činiti sve da zaštitimo ove vrijednosti, vrednote koje su zapisane u hrvatskome Ustavu. Tako da ima tu još puno posla kada je riječ o pravima Hrvata izvan RH, konkretno u BiH i u Srbiji. U BiH se mora nastaviti put federalizma o kojem je govorio i gospodin Tuđman ali i kolega Ljubić, kolega Raguž, bez toga ne ide. Ja sam više puta govorio javnosti ... [[Govornik se ne razumije.]] koja je bila izvorno ... [[Govornik se ne razumije.]] država i pretvorila se u federalnu državu zbog realnosti etničke i kulturne. To je jedini put koji je moguć i u BiH. Kolegi Milasu i kolegicama i kolegama želim puno uspjeha kao i državnoj tajnici gospođi Zdravki, živjeli. Hvala.
Gospodin Pernar je tražio repliku.
Uvaženi zastupniče Miro Kovač, svidjelo mi se kod vas što ste spomenuli žrtve terorističkog napada u Halleu koji je bio usmjeren protiv Židova, međutim nisam nikad čuo od vas da izražavate sućut ili žaljenje zbog žrtava koje su ubijene recimo u okupiranoj Palestini kada je tisuće civila u Gazi je ubijeno zbog sustavnog bombardiranja sa strane izraelske vojske. Nisam čuo da ste ikada govorili o palestinskoj djeci u izraelskim zatvorima pa ili recimo žrtava američkih NATO ratova koje vi podržavate u kojima su stradale stotine tisuća ljudi upravo od američke ruke. Tako da mislim da ovakvo selektivno nabrajanje žrtava ne daje pravu sliku o tome tko je stvarna žrtva globalizma, odnosno tog novog svjetskog poretka kojeg vi podržavate i zapravo imam osjećaj da skrećete pozornost sa pravog problema u svijetu. Hvala.
Hvala lijepa. Mojom omaškom morati ću zamoliti gospodina Kovača da pričeka samo par minuta dok pozdravim vrlo srdačno pripadnike 149. trešnjevačke brigade Hrvatske vojske koji su danas s nama. [[Pljesak]] I hvala što dijelite ovo više-manje još uvijek jutro s nama. Sada je odgovor gospodina Kovača.
Hvala lijepo gospodine predsjedatelju. Nema manje i više vrjednijih žrtava. Svaka žrtva je žrtva i svaki gnjusan čin koji dovodi do žrtava osuđujemo. Hvala lijepo.
Gospodin Maras.
Hvala lijepo gospodine Kovač. Mislim da u vašoj raspravi ste malo pomiješali nažalost neke standarde, voljeli bi mi da se primjerice i naša predsjednica ponaša kao Angela Merkel kada su u pitanju neke stvari iz prošlosti onda ne bi vjerojatno bilo ovakvih konotacija koje ste spomenuli nekada u Hrvatskoj. Jer mi moramo reći jednom za svagda šta je zlo a šta je dobro i to proizlazi iz vlasti. Znači Angela Merkel svojim nastupima promovira antifašizam i promovira vrijednosti na kojima je nastala slobodna Europa. I zbog toga u Njemačkoj nema ovakvih konotacija koje se nekada nažalost kod nas dešavaju. Znači sa te strane dok mi dostignemo te standarde vjerojatno se ni to u Hrvatskoj više neće dešavati. Hvala lijepa.
Gospodin Kovač.
Gospodine Maras, mi u Hrvatskoj imamo Ustav i ustavne vrednote najviše koje smo mi dužni, koji smo ovdje u Hrvatskome saboru ali i oni koji su u izvršnoj vlasti provoditi i živjeti. Mi to činimo. A kada je riječ o ovoj tezi da je Hrvatska zemlja zločina ili nasilja ili mržnje, ja to odbijam i demantiram brojevima i na tome inzistiram. Što ne znači da se mi smijemo odmoriti, zatvoriti oči i reći da toga nema. Toga ima nažalost, to je opće globalno zlo ali na svu sreću u Hrvatskoj nije toliko izraženo kao negdje drugdje. Hvala lijepo.
Gospodin Grmoja.
Poštovani kolega Kovač, pričali ste o tome koliko je naših ljudi iselilo u Njemačku. Osobno sam bio u Munchenu, pričao sam sa našim svećenicima, rekli su mi da taj broj iz dana u dan raste. Naši demografi poput gospodina Strmote koji je napustio ovu Vladu zbog izostajanja demografskih mjera govori da u prvih 7 mjeseci imamo najniži broj rođenih ikad. To je 420 djece manje je rođeno nego prošle godine a vi ste taj koji svakog petka podržava tu politiku Plenković, Pupovac, Vrdoljak vlade, vi ste taj koji podržava tu politiku. Isto kao što ste po Plenkovićevom nalogu izbjegli dopustiti raspravu o Marakeškom sporazumu ovdje u Hrvatskom saboru kada niste dopustili glasovanje uopće na Odboru za vanjske poslove o prijedlogu gospodina Bože Petrova potpredsjednika hrvatskog sabora. Zahvaljujući vama toliki broj mladih odlazi [[Upadica: Hvala.]] iz Hrvatske jer vi podržavate Andreja Plenkovića i ovu Vladu.
Odgovor gospodin Kovač.
Hvala lijepa gospodine predsjedatelju. Neću ulaziti u ove, u nekakve polemike s vama o stvarima koje vi krivo predstavljate, vi ste zato poznati, a kad je riječ o demografiji pa ja sam sam iznio taj podatak, znači ja od toga ne bježim, ja od toga ne bježim kao HDZ-ovac, ali kažem vrlo jasno, to sam govorio i kolegama u Njemačkoj i drugdje, da pored mjera na lokalnoj razini, na županijskoj razini, na vladinoj razini su nam potrebne mjere na europskoj razini. Bit ću malo egocentričan pa ću reći, da ono što je sada kao nekakav resor odlučeno, Europska komisija, demografija o tome sam ja govorio i prošle godine, jer to je jedini put, ako imamo jedinstveno tržište onda su potrebne pored mjera na razini vlada, protumjerovske mjere jer ljudi odlaze ne na Novi Zeland ili ne znam u Kinu nego odlaze u Njemačku i drugdje i mi smo isto tako tim obuhvaćeni kao i Litva, Latvija, Estonija, Bugarska itd., nažalost. Hvala lijepo.
Pardon, hvala, hvala lijepa. Gospodin Ante Babić.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Kovač vi kažete i govorili ste zapravo o ekonomskim preduvjetima kao uvjetima opstanka Hrvata u BiH i ondje gdje ima radnih mjesta zapravo da tamo Hrvati ostaju više. Međutim i ja se slažem s tim, ali treba govoriti o političkoj nestabilnosti o strahu među predstavnicima hrvatskog naroda u BiH poglavito u Federaciji BiH i o političkom zagovaranju međunarodnim institucijama koji je neki od njih nisu niti svjesne same situacije u BiH. Dakle, siguran sam i pozdravljam ekonomske preduvjete, ali i politički uvjeti su itekako, itekako poželjni i bitni u BiH za ostanak Hrvata u BiH.
Hvala. Odgovor na repliku gospodin Kovač.
Gospodine Babiću je se apsolutno ne slažem, naravno da je preduvjet opstanka Hrvata njihova politička ravnopravnost i na tome treba raditi, rekao sam, ponovit ću da je federalizacija jedini mogući put, nastavak znači federalizacije BiH već jest federalna država i sastoji se od dva dijela od entiteta Federacije BiH i entiteta Republike Srpske, ali ponavljam svoju misao i do toga će doći, doći će do njihove ravnopravnosti. Međutim, ponavljam temeljnu misao to je gospodarstvo, ljudima su potrebna radna mjesta, bio sam u Uskoplju, Gornjem Vakufu prije godinu, dvije kod mog prijatelja, bilo je zaposlenih Hrvata, jedna tvornica se zatvorila, nastavlja se odljev, znači bitna su radna mjesta da ljudi mogu živjeti od rada, od svoje mirovine, ako to nije slučaj onda odlaze. Hvala.
I na kralju gospodin Božo Ljubić.
Kolega Kovač govorili ste o klevetanju RH za ustašizaciju, fašizaciju, ustašofiliju koja čak dolazi iz redova ovoga sabora i visokih dužnosnika istina bivših, ja to vidim kao čistu autodestrukciju. Prije nekih par godina kao primjer fašizacije spominjana je marširanje jedne marginalne pravaške skupine preko Trga bana Jelačića koja je nosila navodno zastave neonacističke njemačke stranke NPD, pri tome NPD je prije 20 godina imao 7 mandata u Bundestagu, danas je zastupljen u dva, dvije pokrajine Njemačke, a ta marginalna pravaška skupina je svjetlosnim godinama daleko od bilo kojeg parlamenta uključujući i općinski. Prema tome i nitko u Njemačkoj kao što ste rekli ne govori dakle ovaj o fašizaciji, o uspostavi Trećeg Raicha, spomenuli ste da je ovo žalosni dakle incident i napad na židovsku zajednicu u Halleu, dakle to je način kako se dakle zastupa vlastita zemlja, a ne klevetama dakle ovaj praviti problem Hrvatskoj.
Odgovor gospodin Kovač.
Hvala lijepo gospodine predsjedatelju. Drago mi je da se slažemo kolega Ljubiću, ponavljam ići ću malo sad dalje, znači to što netko imputira da u Hrvatskoj postoji fašizacija i ustašizacija je jedan projekt, jedan projekt ocrnjivanja Hrvatske na međunarodnom planu. Iskreno govoreći ne vjerujem da se s time može postići neki veći propagandni uspjeh. Mi smo tu gdje jesmo, na političkom zapadu RH, mi smo tu gdje jesmo. Netko drugi je negdje drugdje i nek sam razmišlja o tome zašto je negdje drugdje, a mi ćemo svoje vrednote, svoje vrijednosti ovdje u Hrvatskom saboru i drugdje štititi, ja ću ih štititi, ali kad dođe stvarne zlouporabe toga onda ću jasno reći da toga u Hrvatskoj nema, a drugdje u Europi postoje politička ubojstva, a tamo se ne govori ni o fašizaciji, ni o …/nerazumljivo/… i o nečem drugom. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada je na redu gospodin, pardon Ljubica Maskimčuk, hoće imati svoju raspravu.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi državni tajniče i državna tajnica sa suradnicima, kolegice i kolege pred nama je danas Godišnje izvješće o provedbi Strategije i Zakona o odnosima RH s Hrvatima izvan RH za 2018. godinu, dopustite da i sama kao i većina mojih prethodnika pohvalim Središnji državni ured za Hrvate izvan RH koji je vidljiv i prepoznatljiv svojim radom na terenu. Svaka pomoć bila ona strateška ili pojedinačna je dobrodošla za Hrvate u BiH, ali i za Hrvate gdje su manjina. Središnji državni ured mora inicirati donošenje zakona koji će svakako olakšati i poboljšati život Hrvata kao što je inicirano i Zakon o državljanstvu. Stabilnost BiH naravno da je interes RH, ali i cijele EU. BiH je država hrvatskog naroda i mi se ne smijemo toga odreći, hrvatski narod je konstitutivan i ravnopravan sa ostala dva naroda u BiH, ali kako bi pomogli opstanku Hrvata naravno i povratku onih koji su za vrijeme rata iselili moramo im pomoći i zajedno s njima stvoriti preduvjete što ovaj središnji ured naravno i Vlada RH i čine. Pozdravljam ova sredstva koja središnji državni ured i Vlada RH povećaju za 20% za 2018. godinu, posebno što pohvaljujem to je poticanje i otvaranja novih radnih mjesta, a naravno inicirana suradnja HGK sa Federalnom gospodarskom komorom. Također i Registar hrvatskih subjekata izvan RH, umrežavanje Hrvata diljem svijeta te njihovo povezivanje s domovinom. Vidim da je to pilot projekt, nadam se da su neki učinci već vidljivi pa evo molim državnog tajnika da u svom završnom obraćanju malo nas i o tome pobliže upozna. Naravno da evo u ovom izvješću vidimo da je upisna kvota za pripadnike Hrvatske nacionalne manjine na fakultetima i ove godine imala svoju pozamašnu brojku, također stipendiranje 502 stipendije. U 2018. se krenulo sa jačanjem i emitiranjem novih programskih sadržaja, otvorila su se dopisništva u Mostaru i Sarajevu, nadam se da na tome neće stati i da će se inicirati da se otvori nekakvo dopisništvo u Tuzli ili negdje u Središnjoj Bosni, tečaj hrvatskog jezika, umrežavanje osnovnih škola RH i BiH. Kako bismo ohrabrili i osnažili hrvatski narod u BiH raspodijeljena su sredstva za obrazovanje, zdravstvo, kulturu i ostala područja. Cilj je svakako osnažiti hrvatske manjinske zajednice te se vidi da su ovdje financijski podržani programi za manjine u Austriji, Bugarskoj, Češkoj, Italiji, Kosovu, Mađarskoj što je za svaku pohvalu. A skrb za Hrvate izvan RH je sastavni dio unutarnje i vanjske politike RH, njen je cilj očuvanje i jačanje razvoja hrvatskog zajedništva, gospodarski i opći napredak kako Hrvata u domovini tako i Hrvata izvan domovine. Naravno da podržavam i pozdravljam rad ovog središnjeg državnog ureda, ali i sve napore Vlade RH koja čini da bi poboljšala život Hrvat u BiH, ali i Hrvata izvan Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Nema replike. Gospodin Petar Škorić će imati svoju raspravu.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Pa evo o povezivanju i potencijalu hrvatskog iseljeništva sa maticom domovinom puno je toga kazano, a nažalost ako gledamo od nastanka Hrvatske države do danas malo je toga ostvareno. Znamo da u početku su rat, ratne traume iz devedesetih ostavile traga i onemogućile ta nastojanja, znamo da je se prvi hrvatski predsjednik doktor Franjo Tuđman najviše i zazivao i pozivao i poticao iseljeništvo i na povratak, međutim Hrvatska nažalost nije imala konzistentnu politiku prema Hrvatima izvan Hrvatske, a to smo mogli i danas čuti kroz današnju raspravu, pogotovo osvrte kolege Raguža i Ljubića koji su govorili o položaju hrvatskog naroda u BiH. 30 godina nakon obnove Hrvatske kao samostalne države vrijeme je razmisliti o promjeni paradigme prema hrvatskom iseljeništvu čuvajući stečevine politika koje smo vodili. Ja sam zato skloniji da umjesto pojma povezivanje i procesa povezivanja koji se najčešće odnosi u svojoj biti na povezivanje nečega drugačijega i srodnoga u ovom slučaju politički fokus usmjeriti na integraciju svih iseljenih Hrvata u državno politički poredak RH. RH je njihov dom, oni su djeca hrvatskog naroda i vrijeme je vratiti im oduzeta ili oteta politička prava, a prvenstveno pravo odlučivanja o hrvatskoj državnosti i o hrvatskim nacionalnim politikama. Posljednjih godina bilježimo pomake u odnosima hrvatskih državnih vlasti prema brojnoj dijaspori izvan Hrvatske. Pri tome se posebno referiram na položaj i danu potporu Hrvatima u BiH kao i politički i demografski najugroženijoj zajednici Hrvata izvan Hrvatske, pored onih koji žive u Srbiji koji su u daleko najtežem položaju. Zašto ističem Hrvate u BiH? Jer nema ukupne hrvatske nacionalne državnosti bez njihove suverenosti na tim prostorima. S obzirom da je hrvatska državnost iako ograničena dvjema državama istodobno i ne podložna granicama s obzirom da se radi o hrvatskim povijesnim životnim prostorima na kojima imamo i prirodno i međunarodno pravo na punu suverenost, pa nije moguće govoriti o hrvatskoj državnosti bez pune suverenosti hrvatskog naroda u BiH. Hrvati u BiH nisu iseljeništvo, oni prije svega predstavljaju autohtoni suvereni narod koji u političkom smislu BiH ne predstavlja manjinsku skupinu nego i po Ustavu BiH jedan od tri suverena naroda, a podvlačim, bez čije pune suverenosti nema mogućnosti uspostaviti zajednicu koja bi se zvala država BiH. Bez konstitutivnosti hrvatskog naroda u BiH ne može ni opstati ovakva BiH. Današnji trendovi globalne političke silnice i pritisak Bošnjaka kao najbrojnijeg konstitutivnog naroda, a posebno loše ekonomske perspektive i manjkav politički sustav dovode nažalost do iseljavanja i pražnjenja teritorija koje godinama i stoljećima nastanjuju Hrvati a toj RH i hrvatskoj državnoj politici, ne zbog interesa Hrvata u BiH, nego zbog interesa Hrvata na bilo kojem dijelu teritorija današnje RH ili bilo gdje u svijetu mora biti primarni politički interes i pitanje praktičkog opstanka hrvatskog naroda u cjelini. U tom smislu pozdravljam napore koji se ulažu potpori povratka i ostanka Hrvata, te očuvanju njihove jednakopravnosti u institucijama i političkom životu BiH, ali smatram da je danas nužno naglasiti kako RH mora definirati minimalnu političku temeljnicu sa zahtjevom da se BiH uspostavi kao jedino moguća državna zajednica 3 suverena naroda sa 3 konstitutivne republike bez čega hrvatskom narodu BiH prijeti nestanak. U svakom slučaju pozitivno ocjenjujem podatak koji govori o povećanju sredstava za projekte i programe, dakle hrvatskom iseljeništvu i Hrvatima u BiH. Smatram da je to dobro detektirano kao jedan od načina ostvarenja dakle financiranja kroz obrazovne, kulturne, znanstvene, zdravstvene programe i projekte i da, ali to su politike održanja koje strateški neće uroditi plodom bez snažnih nacionalnih politika o statusu hrvatskog naroda u BiH. Svi ti projekti birani su po kriteriju koji će hrvatskom narodu donijeti dugoročnu dobrobit. Aktualna Vlada i predsjednica republike učinili su golem iskorak u identitetskoj verifikaciji i približavanju hrvatskog naroda izvan RH svojoj matici u čemu je izniman doprinos dao i Državni ured kolege Milasa, ali ponavljam, sve te mjere će tek dobiti puni smisao i procvat političkom integracijom ukupnog hrvatskog naroda u državno politički poredak i to nam mora biti svima prioritet ili pitanje opstanka naše državnosti. Dakle, svu ovu pomoć i mjere koje su ovdje navedene u izvješću ureda smatram potrebnom i dobrodošlom i unatoč pozitivnom pomaku i visini potpore i njenoj razdiobi diljem BiH u jednom dijelu smatram je sekundarnim. Zašto to kažem? Pa zato što su Hrvati u BiH trenutno najmalobrojniji narod i nalaze se pred nestankom, bore se ne samo za svoju političku poziciju i zadržavanje statusa suverenog naroda, nego se bore i za goli fizički opstanak. Dakle, sve prethodno pobrojano je potrebno, ali ono je, nije primarno i potrebno za opstanak Hrvata u BiH. Primarno je u Hrvatskoj međunarodnoj zajednici ostvariti suglasnost i načelo nužne održive suverenosti naših naroda u BiH jer je suverenost hrvatskog naroda u BiH sastavnica ukupne nacionalne suverenosti hrvatskog naroda, to zato i mora biti naš strateški interes i cilj ispod kojega nitko u RH ne bi smio ići jer je neprihvatljiva praksa da se i sa hrvatskog državnog prostora RH ugrožava i nasrće na suverenitet hrvatskog naroda BiH, da se kriminalizira njegova oslobodilačka vojska HVO, njegova borba za slobodu i njegovi junaci i svetinje sve do otvorenih prijetnji ratom zbog zahtjeva za suverenošću s naše državne televizije kao u slučaju Bakira Izetbegovića, to je krajnje nedopustivo. Prema tome, smatram primarnim potrebu jačanja političkih i integrativnih, a onda i ekonomskih i demografskih mjera kojima ćemo potaknuti zaštitu položaja i ciljeva Hrvata u BiH kao i zaštita strateških interesa RH. U svom zadnjem obraćanju prije pola godine potaknuo sam da se uvedu određene, da se razmotre mogućnosti uvođenja ekonomskih mjera i ulaganja kapitala, dakle jer ekonomski opstanak je preduvjet u biti da ljudi ostanu na tim prostorima i potrebno je naći načina da snažnije potičemo i hrvatske tvrtke i iseljenike i gospodarstvenike iz RH, a i iz cijelog svijeta za pokretanje svojih poslova u BiH. Smatram da bi trebalo naći načina da se tim poduzetnicima i njihovim tvrtkama omoguće i porezne i druge olakšice kako bi ih se potaklo na pokretanje proizvodnje i drugih poslovnih djelatnosti na područjima gdje žive Hrvati jer bez posla, bez, ne može se osigurati ni plaće, ni dostojanstven život i to potiče ljude na iseljavanje. I druga stvar su demografske mjere, uspoređujući podatke o demografskoj slici posljednjih 7-8.g. npr. u srednjoj Bosni imamo pad Bošnjaka oko 5-6%, dok u istom razdoblju imamo pad Hrvata od 30%, za usporedbu broj rođenih u Mostaru u prošloj godini je bilo 694 rođene djece, dakle više ih se rađa u samom Mostaru nego u cijeloj srednjoj Bosni, taj trend je najvidljiviji evo kroz prve razrede, upis u prve razrede gdje smo doživjeli značajan demografski pad i Hrvati nažalost trenutno imaju većinu jedino u Vitezu i Kreševu, dok evo i Kiseljak po ovoj godini ima veći broj prvašića u odnosu na Hrvate. Sve to ukazuje na jednu katastrofalnu demografsku budućnost Hrvata na tom području. Zato je neophodno uključiti što širi krug hrvatske djece iz BiH u sustav i rodiljnih i potpora, nezamislivo je da još nije riješeno pitanje dječjeg doplatka za Hrvate BiH koji su zaposleni u RH, što je i kolega Babić više puta upozoravao i sa ove saborske govornice, potrebno je razmotriti mogućnost uvođenja jednokratne novčane potpore za svako rođeno dijete roditeljima koji imaju trajno prebivalište u općinama gdje nestajemo, na taj način bi se sigurno pozitivno utjecalo na te negativne demografske trendove i na taj način bi se možda i omogućilo zaustavljanje pada rođene djece, a nekoliko stotina rođenih dugoročno bi imali izuzetno pozitivne učinke, dakle na svaku sredinu BiH. I zaključak je da nastavimo financiranje i obrazovnih i kulturnih i znanstvenih i zdravstvenih programa i projekata koji su od interesa za hrvatski narod bilo gdje u svijetu, a posebno u BiH, na sadašnjoj razini ako je moguće i više da se provodi evaluacija tih ulaganja, ako je, ali kao primarno smatram da trebamo pronaći način da uvedemo ekonomske i demografske mjere koji će ljudima omogućiti goli fizički opstanak jer kažem, sve ove mjere i obrazovne, i zdravstvene, i kulturne su besmislene ako Hrvati nestanu s tih područja [[Upadica: Vrijeme]] Prema tome, [[Upadica: Vrijeme g. Škorić, vrijeme]] smatram da je došlo vrijeme revidiranja strategije i zakona, hvala lijepa i da razmotrimo i o ovim mjerama o uvođenju u ovaj djelokrug. Hvala.
g. Maras.
Hvala lijepo g. Škoriću, rekli ste u svojoj raspravi o konzistentnosti politike, nažalost politika HDZ-a je konzistentna u toj mjeri da ljudi u stotinama tisuća napuštaju RH i dijaspora je svakog dana sve veća i veća. Znači u proteklih 3 g. mandata Vlade Andreja Plenkovića, Hrvatsku je napustilo preko 150 000 naših sugrađana. I to je jedina konstanta i konzistentnost koja nažalost vlada u vašoj Vladi i sa druge strane, čuo sam rasprave o tome da je dobro da povećavamo 20% izdvajanja za ovaj ured. Znači ukoliko ima sredstava, možemo o tome razgovarat. A zbog čega je onda problem povećati plaće hrvatskim učiteljicama i učiteljima i dati im ono šta su oni zaslužili i šta zaslužuju svakodnevnim napornim radom. 20% nije problem povećati ovaj budžet a sa druge strane, 10 ili 7% je problem povećati plaće našim učiteljicama i učiteljima i to je onaj problem koji ovdje želim napomenuti. Hvala vam.
Odgovor, g. Škorić.
Hvala lijepa. Pa evo uvaženi kolega, tema je rasprava o Izvješću strategije i zakona o odnosima RH prema Hrvatima i BiH, prema tome vaše političke mantre i skretanje na druge teme, neće vas odvući u željenom smjeru, prema tome vi ste potvrdili i pokazali kakav je vaš odnos prema ljudima izvan Hrvatske ne sada u ovih 30 g. nastanka nego i u prethodnoj državi čija ste stranka slijednica.
Izvolite, g. Maras.
Hvala lijepa. 238., očito kao suza, znači čisto kao gorski potok [[Upadica Radin: Ali što?]] je povrijeđen a sad ću vam objasniti. Znači g. Škorić, 238. članak Poslovnika je povrijeđen, g. Škorić je konstantno insinuirao moj odnos prema hrvatskoj dijaspori kao negativan i ne znam zbog čega je spomenuo partiju bivšeg sustava gdje većina ljudi iz te partije je otišla u HDZ ali ono što je pogotovo čudno je da g. Škorić koji tjera sa HDZ-om ljude iz Hrvatske, [[Upadica Radin: vrijeme isteklo.]] meni prigovara odnos prema tim ljudima.
Vrijeme isteklo a članak koji ste vi naveli ne govori o insinuacijama …
…/Upadica Maras: Sramotan je odnos HDZ-a i g. Škorića prema tim ljudima./…
…pa onda vi ste zaradili vašu prvu današnju opomenu, izvolite sjesti [[Upadica Maras: Zbog čega, gospodine?]] Zbog toga što ste zloupotrijebili Poslovnik [[Upadica Maras: A u g. Škorića su ok?]] Imamo još jednu repliku, g. Stier. Imat ćete još prilike.
Hvala g. potpredsjedniče. Evo kolega Škorić, vi ste dobro naznačili važnost BiH-a za nacionalnu sigurnost RH da su RH i BiH zapravo jedna geostrateška cjelina ... [[Govornik se ne razumije.]] gdje je potrebno upravo zbog nacionalne sigurnosti RH da su u skladu sa europskim pravilima, gospodarski, energetski, prometno povežu RH i BiH a sigurnosno u okrilju NATO-a. I oni koji misle da ukoliko budemo manje prisutni u BiH-u da će biti bolje u RH, jednostavno ne razumiju što je bit države a naravno što je dobrobit i hrvatskih državljana. Dakle, ta sinergija i ta cjelina jednostavno je nužnost i drago mi je što ste vi to istaknuli u vašoj raspravi.
Odgovor, izvolite.
Hvala kolega Stier, apsolutno ste u pravu, dakle jedinstvenost ovog prostora. Bez obzira što je riječ o dvije različite države, potvrđuje jedinstvenost hrvatskog nacionalnog korpusa, dakle mene, ja sam tužan kad kod u djelu Hrvata vidimo da ne doživljavaju BiH kao domovinu hrvatskog naroda. Mi smo imali povijesni usud a imamo dvije domovine. Prema tome, znamo za ulogu Hrvata u BiH-u, znamo za povijesnu dimenziju i odricati se svoga naroda nije u redu. Prema tome, ova Vlada, ovaj ured sve čini i sve poduzima da bi im se olakšao položaj, da bi im se dala nekakva motivacija da opstanu na tim područjima da bi se osigurala i budućnost a i strateška dubina i sigurnost naše države.
Hvala lijepo, prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi će govoriti poštovani zastupnik Božo Ljubić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici, u svojoj raspravi ispred kluba sam se sustavno očitovao, dakle u izvješću Središnjeg državnog ureda koji je podržao naravno. Za pojedinačnu sam se raspravu javio da o ovom pitanju progovorim s aspekta izabranog zastupnika Hrvate izvan RH, … [[Govornik se ne razumije]] politički predstavnik Hrvata iz BiH jer zapravo neke stvari ovdje treba u HS razjasniti, najmanje u pojmovnom smislu. Procjena su relevantnih institucija RH da danas van RH živi preko 3,5 milijuna naših sunarodnjaka koji su još uvijek svjesni dakle hrvatskog nacionalnog identiteta. Stoga o cjelovitoj provedbi strategije i zakona u odnosima RH s Hrvatima izvan RH možemo govoriti samo ako svi mi hrvatski državljani, a posebice mi politički predstavnici dakle ovo pitanje shvatimo kao strateški nacionalni, a ne partikularni dakle stranački interesi. Dal je to uvijek tako neka svatko govori za svoje ime. Mi koji dolazimo izvan RH ponekad imamo utisak da se Hrvati izvan RH doživljava kao teret, kao glasačku mašineriju određene stranke, siromašne rođake iz provincije koji kvare dakle naš europejski imidž ili pak kao ideološko pitanje, naravno to odbacujem. Dobronamjerni građani RH znaju da je hrvatska dijaspora odlučujuće doprinijela dakle uspostavi demokratskih procesa u RH, diplomatskom priznanju RH, obrani RH od agresije. Samo u financijskom smislu procjenjuje se da je od 1991. do 2011. iz dijaspore u zemlju ušlo preko 100 milijardi dolara, procjenjuje se da i danas dakle godišnje iz dijaspore u RH dolazi više od 2 milijarde EUR-a, što je oko 10% budžeta RH. Kad to znamo krajnje je licemjerno, pa i uvredljivo čuti od protivnika glasovanja naših državljana izvan RH da oni koji ne plaćaju porez u RH u njoj ne bi trebali ni glasovati. Dal je netko pitao one koji su iz dijaspore dolazili braniti zemlju i ginuli da li su platili porez dakle domovini. Hrvatski građani, posebice hrvatski branitelji dobro znaju tko je s njima stajao rame uz rame kad se branila RH, oni znaju da je dakle na postrojavanju Zbora narodne garde u Kranjčevićevoj polovica dakle mladih dakle vojnika bilo ili iz BiH ili porijeklom iz nje. Dobronamjerni građani RH znaju da su građani Širokog Brijega i zapadnohercegovačkih općina 7. svibnja '91.g. stali na put tenkovskoj koloni dva korpusa JNA koja se uputila prema Splitu da u slučaju napada na RH presijeku Hrvatsku u Dalmaciji. Građani dakle Hrvatske dobro znaju šta je za Hrvatsko primorje u ratu značilo hrvatsko zaleđe u BiH pa i ovi u Pločama nadam se da znaju. Stoga odgovorna politika u RH treba znati da je očuvanje političkog subjektiviteta i konstitutivnosti hrvatskog naroda u BiH i zalog da tako kažem dugoročne sigurnosti pa i očuvanja državnog suvereniteta RH o čemu ste govorili maloprije kolega Škorić i kolega Stier. Kršenje Washingtonskog i Daytonskog mirovnog sporazuma čija je Hrvatska potpisnica by the way te opstrukcijom provedbe čak i presude Ustavnog suda BiH višekratno je zadnjih 20 godina Hrvatima onemogućeno izabrati čak i legitimne predstavnike u institucije Ustavom predviđene za legitimno zastupanje. Dakle i pored najboljih rezultata stranaka Hrvatskog narodnog sabora zadnjih 10 godina Bošnjačka je većina u Federaciji BiH na prošlim izborima na mjesto hrvatskog člana predsjedništva izabrala svoga kandidata Željka Komšića tako da danas Hrvati jedini nemaju svog predstavnika u predsjedništvu. Posljedica kršenja Daytona preglasavanja, političkog nasilja u BiH ne pogađaju samo Hrvate već posljedice trpe svi u BiH u vidu ekonomskog zaostajanja, osiromašenja, odlaska mladih obrazovnih ljudi, zastoja na putu euroatlantskih integracija jer kako možemo govoriti o euroatlantskim integracijama ako nismo u stanju formirati vlast evo preko godinu dana nakon izbora. Nažalost, izbor Komšića i pokušaj izbora nelegitimnih predstavnika u Dom naroda je naišlo na podršku određenih političkih i medijskih krugova u RH. To pravdaju na način da je npr. prema istom zakonu izabran i legitimni hrvatski član predsjedništva Dragan Čović u prošlom mandatu. Nemojmo se praviti Englezi kako naš narod kaže, Ustav BiH u svojoj preambuli prepoznaje prvenstveno kao državu tri konstitutivna naroda Bošnjaka, Hrvata i Srba, stoga BiH po Ustavu i ima tri člana predsjedništva, predstavnika srpskog, hrvatskog i bošnjačkog naroda. Dakle izbor Željka KOmšića je protuustavan, a zakon na koji se pozivaju negatori hrvatskog političkog izbornog legitimiteta je Ustavni sud 1. prosinca 2016. godine proglasio neustavnim, citiram dio paragrafa 49. „Pravo na demokratsko odlučivanje ostvaruju se legitimnim političkim predstavljanjem koje mora biti utemeljeno na demokratskom izboru te zajednice državljana koju predstavlja i čije interese zastupa“. To kaže Ustavni sud BiH. E da li je sada jasno profesoru Josipoviću, gospodine Mesiću, kolegice Pusić što je nama Hrvatima donio ovaj izbor, mi to dobro znamo. Da li znate šta je donio Hrvatskoj? Ja ću reći, tužbu Hrvatske generalnom tajniku UN-a zbog Zakona o raspolaganju državnom imovinom, protestnu notu zbog navodnih aktivnosti i postupaka SOA-e, pokušaja obustave gradnje Pelješkog mosta, klevete s govornice Generalne skupštine UN-a. Ne brinu mene njegove klevete, ali me brine potpora koju te klevete ovdje imaju u Hrvatskoj. Bivši hrvatski predsjednik Josipović kaže citiram „Komšićeva izjava o pojedincima stoji, ali ustašofilija ima podršku i u dijelu politike, medija, javnog prostora pa pogotovo to vrijedi što sam rekao u Jeruzalemu da ustaška zmija i dalje sikće“. Koje politike, kojih medija? Izgleda da neki ovdje u Hrvatskoj ne mogu se pomiriti padom bivšeg sustava i bivše države i zato zapravo ne mogu to oprostiti hrvatskoj politici koja je doprinijela stvaranju Hrvatske države i braniteljima koji su je obranili. Međutim, da li oni uviđaju koliko je to autodestruktivno i da se to i njima vraća kao bumerang ako kleveću svoju državu u svijetu. Ne mogu se s tim pomiriti jer kao Hrvat koji dolazi izvan RH svjestan sam da samo jaka Hrvatska može pomoći Hrvatima u svijetu i Hrvatima u BiH i hrvatskim manjinama. Kolegice i kolege zastupnici u izlaganju ispred kluba pozdravio sam 5. kanal HRT-a za dijasporu nove programe i emisije, pozdravljam i otvaranje dopisništava u Sarajevu i Mostaru, ali ovdje moram reći da nisam zadovoljan tehničkom razinom, a ponekad niti sadržajem, međutim o tome ću govoriti kada bude govor ovdje o HRT-u. Međutim ovom prilikom imam potrebu ukazati na korištenje nekih pojmova u hrvatskom političkom i medijskom vokabularu. Prije nekoliko dana na Teletekstu pročitah bosanskim Hrvatima itd., itd. kao prvo ne postoje bosanski hrvati već samo Hrvati BiH. Ne znam koliko je ovdje jasno da … centralističke snage u BiH nametanjem nadnacionalnoga bosanstva umjesto hrvatskog i srpskog i bošnjačkog nacionalnog identiteta, bosanskog jezika umjesto hrvatskog i srpskog relativiziranjem pa sve do ukidanja konstitutivnosti naroda u BiH žele zapravo BiH pretvoriti u državu pod dominacijom većinskog naroda, čak se ne bez političke pozadine forsira naziv država Bosna za BiH što smo jasno vidjeli i nedavno na programskoj deklaraciji većinske bošnjačke stranke, vodeće bošnjačke stranke SDA. Dakle država Bosna, jezik bosanski, narod bosanski dakle dominacija onoga koji je većina. Kolegice i kolege zastupnici o pitanjima hrvatske dijaspore sam iscrpno govorio u raspravi ispred kluba, a najviše u izmjenama i dopunama Zakona o hrvatskom državljanstvu. Podržavam ovaj zakon, Odbor za Hrvate izvan RH je predložio par amandmana za koje se nadam da će se naći mjesto u formulacijama vlade. Očekujem da se u Hrvatskom saboru otvori rasprava o elektronskom i dopisnom glasovanju barem za Hrvate izvan Hrvatske. Ponavljam što sam rekao već na početku, podržavam ovo izvješće, podržavam nastojanje Vlade RH na maksimalnoj integraciji Hrvata izvan Hrvatske, društvenopolitički i ekonomski život RH, podržavam djelovanje hrvatske Vlade, hrvatskog premijera, hrvatske predsjednice na osvješćivanju karaktera BiH kao moguće države, a ona je moguća jedino kao država tri ravnopravna konstitutivna naroda i ovi politički problemi trenutno koji su u BiH eskaliraju do toga da nije moguće uspostaviti vlast treba na sveki način da tako kažem osvijestiti da ne bi postali sutra sigurnosni problemi, a onda i Hrvatska kao zemlja koja sa BiH graniči preko tisuću kilometara mogla bi imati problema kao i jugoistok Europe [[Upadica: Hvala.]] prema tome mislim da se o tome treba ozbiljno voditi računa.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Klisovića.
Hvala lijepo potpredsjedniče sabora. Poštovani gospodine Ljubić nekoliko puta danas ste kazali da se forsira Bosna država, bosanski jezik, u principu mi nije jasno na koga ste to točno mislili jer ja to nisam čuo i danas da niste mislili na nekoga u SDP-u, jer mi govorimo o BiH kao državi, govorimo o tri konstitutivna naroda i nije mi u stvari bilo do kraja jasno na što mislite. Pa ako možete mi malo pojasniti.
Odgovor poštovanog zastupnika Ljubića.
Kolega Klisoviću dakle sigurno nisam mislio na vas, najmanje na vas, a nisam baš siguran da iz SDP-a dolaze dakle dolaze takvi pojmovi, međutim jutros evo kad je bila tražena stanka kolega Vučetić je zapravo ovaj adresirajući se na Deklaraciju SDA govorio o državi Bosni. Malo prije sam se referirao dakle na vokabular HRT, dakle državna televizija, koristi pojam bosanski Hrvati i sve češće se zna čuti, dakle kod nekih ljudi je to zbog neobaviještenosti, dakle pokušaja redukcije jezične, međutim ovaj ja upravo o tome govorim da ovdje osvijestim hrvatskoj javnosti što to dakle u bosansko-hercegovačkom dakle i političkom i medijskom diskursu ovaj taj pojam znači. Da se on zapravo zloupotrebljava i to tamo nije pitanje redukcije jezične, to je pitanje dakle jedne politike koja zapravo eliminira i naziva Hercegovina forsirajući naziv Bosna, ponavljam onda jezik bosanski, pa narod bosanski, vlast onoga tko je većina. Dakle, ja to želim osvijestiti hrvatskoj javnosti [[Upadica: Hvala.]] dakle tu pojmovnu distinkciju.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Marasa. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodin Ljubić nažalost obično u ovakvim debatama i raspravama prevladava jezična distinkcija odnosno nažalost to se gura u prvi plan. Ja mislim da je problem ljudi u BiH ili primjerice u Hercegovini taj što dole nema posla, nema perspektive, ljudi odlaze kao iz Hrvatske, vrlo teško je tamo zasnovati svoju obitelj i naći posao od kojeg možeš dostojanstveno živjeti. Odlaze ljudi neki u Hrvatsku, neki odlaze u zemlje EU i tamo traže svoju budućnost. Znači mi se zapetljavamo u priču da li je netko rekao u nekom prilogu bosanski Hrvati ili bosansko-hercegovački Hrvati umjesto da pričamo o tome kako da ljudi normalno tamo žive. I ako guramo te teme u prvi plan neće nas to nigdje dovesti, znači ta zemlja neće se nikada posložiti ako ne bude prioritet da nađemo ljudima mogućnost da dole žive od svog rada. To je ono šta je najvažnije. Hvala vam lijepa.
Odgovor poštovanog zastupnika Ljubića.
Kolega Maras, dakle ljudi odlaze iz većine zemalja Europe za boljom plaćom i boljim životom pa čak iz Njemačke odlaze u Ameriku. Dakle, nije to problem odlaska ljudi pogotovo iz Hercegovine, osnovi problem je dakle nedostatak perspektive u državi koja evo prije nekoliko dana dakle u Form economics dakle časopisu ocijenjena da 5 mjesto među najjadnijima državama svijeta zbog svojih ekonomskih problema. Međutim ekonomski problemi BiH nisu posljedica dakle nekompetentnosti ljudi i nerada ljudi, BiH je bogata talentiranim ljudima, bogata prirodnim resursima međutim uređenje državno zapravo sprječava te ovaj ljude da iskažu svoj potencijal. Naravno prag tolerancije dakle Hrvata u BiH temeljem činjenice da su i članovi dakle ovaj EU personalno preko hrvatskog državljanstva je sigurno nešto manje nego kod ostalih, ali iz BiH ponavljam trenutno odlaze svi. Ja bih čak rekao da u ovom momentu kad je Njemačka otvorila granice za zapošljavanje možda čak više odlaze dakle predstavnici dakle Bošnjačkog i Srpskog naroda. Prema tome, to je problem BiH, dakle hrvatsko pitanje nije samo problem Hrvata već je pitanje [[Upadica: Hvala.]] problema funkcionalnosti BiH i njene održivosti.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Miranda Mirsića.
Poštovani kolega Ljubić bili bi zanimljivo vidjeti koliko je Hrvatska utočila novaca u BiH od samostalnosti do sada, ja mislim da se to broji u milijardama kuna koliko smo već u Bosnu dali novaca, a to je rezultiralo da broj Hrvata u BiH je sve manje i manje tj. rane vidimo to će znati kolega Orepić bolje nego ja da imamo oko 320.000 bosansko-hercegovačkih državljana koji imaju hrvatsku putovnicu, pa vas ja pitam je li moralno da osobe koje imaju dvojno državljanstvo to dvojno državljanstvo koriste da izbjegnu progone hrvatskog pravosuđa i to je nešto što smeta građane u Hrvatskoj, smeta sve one koji poštuju zakone RH, a svjedoci smo da u niz primjera da su ljudi koji imaju dvojno državljanstvo to dvojno državljanstvo koristili da se sakriju od hrvatskog pravosuđa. Pa vas pitam samo je li to moralno, je li to odobravate?
Odgovor poštovanog zastupnika Ljubića.
Ja danas želim govoriti ovaj o kategorijama dakle činjenica i zakon, te …/nerazumljivo/… morala. Dakle, vi problematizirate dakle ukupnu pomoć koju je RH dakle uputila u BiH, a zaboravljate činjenicu da Hrvatska ostvaruje, dakle trgovinski cef, suficit svake godine sa BiH preko 700 milijuna EUR-a, dakle za 10 godina taj suficit je naraste dakle na 7 milijardi EUR-a, svi autoputevi su napravljeni, mogli biti napravljeni tim sredstvima, to su dakle te činjenice. S druge strane ovaj danas je bilo govora o tome da u RH rade mnogi državljani iz BiH, hrvatski državljani čije su obitelji ovaj u BiH njima se ne isplaćuju doplatci na što imaju pravo, dakle ima tu puno prava koja još uvijek nisu realizirana, a mi govorimo sada o ovom pravu koje dakle u odnosu na ova sredstva koja se ulijevaju u RH temeljem činjenice i činjenice što su Hrvati dolje [[Upadica: Hvala.]] kao narod, kao dio vlasti.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava biti će poštovanog zastupnika Saše Đujića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine Milas sa suradnicima, kolegice i kolege, pa evo danas raspravljamo o Izvješću o provedbi strategije i Zakona o odnosu RH sa Hrvatima izvan domovine u 2018. godine. Nositelj tih aktivnosti je upravo ured kojim ste gospodine Milas vi na čelu, dakle Vladin ured za odnose, za Hrvate izvan domovine i ja sam pažljivo slušao vaše aktivnosti koje ste u uvodnom izlaganju iznesli ovdje pred nama i uvijek može bolje, ja ću reći da uvijek može bolje, ali mislim da ovo što vaš ured sada radi je na jednoj zadovoljavajućoj razini ako mene pitate. I s obzirom da je vaš ured star svega sedam godina, dakle jedan mlad ured nije čudno da ima prostora za napredak ali je dobro da se napredak iz godine u godinu vidi. I u biti sve ovo što ste sada naveli u svom uvodnom izlaganju pokazuje da je SDP-ova vlada bila u pravu kada je osnivala ovaj ured 2012. godine i da SDP-ova vlada nije pogriješila prilikom osnivanja tog ureda. Isto tako nekoliko puta ste naveli kako je ova Vlada povećala sredstva u odnosu na prošlu vladu i da to ne možete uspoređivati s drugim vladama i to je tako. Tako ni SDP-ova vlada nije mogla dati više novca u svom mandatu u odnosu na neku prijašnju vladu jer prije tog ureda jednostavno nije ni bilo, dakle njega je ustrojila SDP-ova vlada. Vaš ured se osim položajem Hrvata u BiH koji je prvi naveden u opisu poslova vašeg ureda, dakle on je i najvažniji, bavi i položajem Hrvata u ostalih 12 zemalja u svijetu, ali i sa odnosom prema svim hrvatskim iseljenicima u cijelome svijetu i to je važno naglasiti. Dakle, jasno je da je prvi kao prioritet postavljen odnos, odnos sa Hrvatima u BiH da je zbog toga možda današnja rasprava provedena isključivo o odnosu prema Hrvatima u BiH, a manje i o ostalim Hrvatima u svijetu recimo. Ja ću spomenuti ovdje iako se nama nekad iz SDP-a predbacuje da mi nemamo dobar odnos ni prema dijaspori, ne svi opet ću se ograditi, nego neki, ni prema Hrvatima u BiH to nije točno. Dakle, sama činjenica da je SDP-ova vlada sa premijerom Zoranom Milanovićem osnovala ovaj ured u cilju poboljšavanja odnosa i vlade i provođenja strategije prema odnosu Hrvata pokazuje kako se SDP i naša vlada odnosila prema Hrvatima izvan domovine. Druga stvar, ja ću podsjetiti kada su gorile zgrade HDZ-a u BiH upravo je Zoran Milanović u funkciji tadašnjeg predsjednika Vlade RH prvi otišao u BiH posjetiti predstavnike HDZ-a BiH i dati im podršku i dati podršku hrvatskom narodu koji je u tim problemima koji su se tamo dešavali. Stoga ne stoje baš činjenice da naša vlada nije imala dobar odnos prema Hrvatima u BiH, ali općenito hrvatskoj dijaspori. Druga stvar, ja sam sada naveo što u opisu poslovanja vašeg ureda stoji po nekim prioritetima, ali ono što je svakako bitno možda za neka buduća razdoblja staviti naglasak na Hrvate koji danas odlaze iz Hrvatske i koji postaju tako hrvatski iseljenici. U 2018. godini o kojoj danas raspravljamo u vašem izvješću odnosno na koji se odnosi vaše izvješće raspravljamo o svemu, ali o toj godini, tako da ću se ja držati samo te godine, je Hrvatsku napustilo 45.000 Hrvata. Otišli su uglavnom u Njemačku, a nekih 70, 80% prema DZS-u ostatak je otišao u druge zemlje svijeta. I to je ono gdje bi Vlada u biti trebala svojom politikom pratiti rad ureda i pratiti rad strategije i zaustaviti iseljavanje iz zemlje ili ako do njega dođe raditi na tome da se ti mladi ljudi koji u pravilu mladi i školovani napuštaju zemlju čim prije vrate u Hrvatsku. Ali kada Vlada provodi politiku da danas recimo imamo štrajk učitelja zbog smanjenja plaća, kada imamo prije nekoliko dana štrajk medicinskih sestara onda to sigurno nije politika dobra koja doprinosi sprečavanju iseljenja mladih iz RH. Dakle na to trebamo upozoravati, ne samo o položaju Hrvata u BiH nego o položaju Hrvata koji napuštaju Hrvatsku i odlaze trbuhom za kruhom, kako im pravednijim društvom i pravednijom politikom u Hrvatskoj omogućiti da ako su već otišli se vrate, a bilo bi najbolje zadržati ih u Hrvatskoj da uopće ni ne odlaze. Ali ovakvom politikom Vlade koja nije u sinergiji koja u lokalnoj politici u zemlji svojim odlukama tjera mlade iz Hrvatske sigurno nećemo doprinijeti položaju tih mladih u Hrvatskoj jer u pravilu oni koji danas odlaze, ne samo zbog ekonomskih razloga, nego i zbog nepravde koju vide u društvu, kada imamo Vlada kojoj je pola ministara otišlo zbog sumnje na korupciju, ma njih više ne zanima Hrvatska kada odu van, nažalost, ne žele uopće imati odnose s našom zemljom, zbog toga su i otišli. E to je pogrešno. Dakle na tom polju Hrvatska bi trebala raditi puno više i politika Vlade bi trebala biti sinkronizirana sa radom vašeg ureda. A u svemu ovome, evo ja izražavam u globalu zadovoljstvo radom vašeg ureda. Nadam se da će u idućem proračunu biti povećana još više sredstva za vaš ured, da ćete osnažiti vašu ulogu i evo apeliram na vas da u nekim planovima u budućnosti svoga rada također predvidite brigu o ovim Hrvatima koji danas odlaze iz Hrvatske radi situacije u kojoj se naša zemlja nalazi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Davora Ive Stiera.
Je kolega, dobro je bilo da je tadašnji premijer otišao u Mostar kada je trebalo, ali isto tako taj je isti premijer Milanović tu u Saboru rekao da onaj koji nije rođen i odrastao u Hrvatskoj ne tu Hrvatsku razumjet onda je ne može niti voljet. Tu je pokazao jednu crtu ideološku, neki bi rekli karakternu, ali iza koje nadam se da više nikada niko neće stajati, da će se zbog toga ispričati i da se više nikada to neće ponoviti. Da ne bi ostali samo na ovome, drago mi je da ste podržali rad ureda i da ste spremni ga podržati i dalje i da cijenite to što Ured za Hrvate izvan Hrvatske čini jer mislim da to mora biti naša zajednička briga da oni koji se žele vratiti da to mogu učiniti ti ljudi doista vole Hrvatsku.
Odgovor poštovanog zastupnika Đujića.
Kolega Stier teško je meni govoriti, ja se sjećam, to je premijer Milanović tada rekao vama i to je izazvalo veliku buru i ovdje i u sabornici u tom trenutku. Ja vjerujem da on to stvarno nije mislio. Možda se nespretno izrazio ali nije na meni da ja sada njega branim i objašnjavam šta je on mislio. Ono što ja želim reći je da sigurno SDP u svojim politikama nije vodio politiku prema našoj dijaspori na način da smatramo da oni koji su rođeni izvan Hrvatske ili oni koji žive izvan Hrvatske ne vole Hrvatsku. Dakle, ne možete naći niti jedan potez SDP-ove, ni Vlade kojoj je na čelu bio Zoran Milanović, ni SDP-a kao stranke, niti ni jednu gestu koja bi na to upućivala. I mislim da je to dobro i mislim da ćete s time biti zadovoljni. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Prvo uvodno da kažem da jednostavno evo protestiram ovdje kod potpredsjednika Sabora šta se konstantno u Hrvatskoj i u Hrvatskom saboru, ne govorim sad o ovoj temi, to je situacija svaki dan aktualne stvari koje najviše u ovom trenutku tište naše sugrađane poput štrajka prosvjetara ili mirovinske reforme guraju što dalje od dnevnog reda u što kasnije noćne sate tako da ćemo danas o mirovinskoj reformi raspravljati u istom trenutku kada Hrvatska bude igrala u Splitu. Znači to je nažalost neosjetljivost HDZ-a i vlasti prema problemima koje hrvatski građani imaju. I to je moj protest ovdje evo kao zastupnika da o tome ne možemo govoriti i da te stvari ne možemo i svoje stavove iznijeti pred hrvatskom javnošću. Što se tiče i pri tome ne mislim na ovih par minuta koje imamo oko 1h, valjda bi se trebalo sve u to sublimirati a danas imamo Izvješće HZMO-a koje je vrlo važno, koje smo praktično na silu nametnuli kako bi se raspravilo uopće u sabornici jer HDZ ni to nije htio. A mi smo skupili potpise i danas će se o tome raspravljati, doduše za vrijeme dok bude Petković vjerojatno zabijao Mađarima na Poljudu. Tako da kada govorimo o ovoj temi obično se rasprave o izvješću i provedbi znači i rada Ureda za naše iseljeništvo svede na to koliko je novca, koliko je programa isfinancirano i svi se slažu treba pomoći, treba dati, treba da se održi određena razina i kulturnih događanja i ja bih rekao i tradicije u različitim dijelovima svijeta. I tu sada ono što mene muči da mi ne vidimo konkretno niti možemo to procijeniti da li je ne znam sada 70 ili jučer 40 ili 50 ili sutra možda 100 milijuna kuna dovoljno koliko to znači, kako se to može izmjeriti itd.. Znači ove rasprave su obično napravljene na ta taj način da ćemo se mi svi podržati da treba dati podršku, da treba određene aktivnosti provoditi u pojedinim državama gdje žive naši sugrađani Hrvati. I sa te strane neće imati nitko ništa protiv. Ali da mi možemo tu relevantno ocijeniti šta je dovoljno, šta nije dovoljno, čisto sumnjam da je moguće i na temelju ovakvih izvješća za koje ja smatram da su ako ništa bar transparentni. Imamo popis svih aktivnosti koje su se odobrile. Doduše nemamo popis aktivnosti koje su aplicirane, odnosno da vidimo da li je bilo možda više zahtjeva koji su odobreni, koji nisu, koliko je bilo zahtjeva, na temelju čega se odlučivalo baš da se ide u određene segmente, ja znam da postoji neko povjerenstvo ali obično to onda funkcionira na način tko je s kime dobar, nešto prođe, nešto ne prođe. I bilo bi dobro da se vidi i broj aktivnosti u izvješću koje su aplicirane da znamo, možemo procijeniti koliko uopće ima zahtjeva za određene stvari i koliko novaca bi trebalo da se recimo obuhvati, obuhvati sve. Jer kada pogledate ovo izvješće onda u oko upada se da se velika većina aktivnosti troši u području i investira u područje koje je HDZ zapojasao od '90.-tih godina i svojata politički na način i glasački na način na koji svojata. Znači tamo uredno vidite ne samo da se stranka zove isto nego uredno vidite da je to, kako bih rekao da je to gotovo jedno te ista politika, politički sustav koji funkcionira od '90.-te godine. Predsjednik ili zamjenik predsjednika HDZ-a uredno prisustvuje na aktivnostima političkim dolje. I ono što meni upada u oko je da se taj dio naroda dole hrvatskog koristi kao glasačka mašinerija HDZ-a. U ovom slučaju će to vrlo vjerojatno pokušati biti napravljeno i na predsjedničkim izborima. Mi znamo da je na prošlim predsjedničkim izborima razlika na biračkim mjestima u Hrvatskoj bila svega 2 tisuće, 3 tisuće glasova. Kada se sve skupa zbrojalo bilo je preko 30 tisuća glasova razlike. I onda se naravno građani koji plaćaju porez u Hrvatskoj pitaju da li je to pravedno i da li bi bilo recimo pravedno da se u Hrvatskoj građani izjasne većinski za jednog kandidata da onda iz dijaspore za HDZ obično in favorem HDZ-u pribroje glasovi i odluče o tome tko će recimo biti hrvatski predsjednik. Imati ćemo sad vrlo blisku borbu između dva kandidata, ja sam siguran da će biti vrlo tijesno, da će biti posto gore dole i potencijalno takva situacija je moguća. I sa te strane treba konačno reći da treba pomagati, znači tamo gdje jesmo, gdje smo stoljećima, gdje se kultura treba održati ali da se to ne smije vezati uz politiku. HDZ to nasilno veže uz politiku svojatajući i HDZ u BiH i njihove političare. Na kraju krajeva znamo kako je to funkcioniralo '90.-tih na dalje. Znači to je ono protiv čega ja se borim i mislim da to nije dobro, znači da to treba odvojiti i od ovakvih izvještaja i od i od ja bi rekao ovaj financija poreznih koje, koje plaćaju svi građani RH kako bi se određene aktivnosti, određene aktivnosti provodile. Znači ono što sam reko i prošle godine i ove godine me zanima, znači postoji strategija neka, ali ne vidim da u mnogim zemljama gdje naši sugrađani nažalost odlaze nema niti jedne financirane aktivnosti. Nažalost HDZ je otjerao iz RH proteklih 3.g. preko 20 000 naših sugrađana u Irsku, ne vidim ni jednu aktivnost koja je financirana u Irskoj. Da ne govorim i o drugim zemljama, nešto je govorio i kolega Kovač i o Njemačkoj i o drugim zemljama gdje je u zadnjih 3.g. preko 150 000 hrvatskih građana i otišlo iz RH, ne vidim određene aktivnosti u nekim zemljama uopće, Velikoj Britaniji, Irskoj, znači gotovo pa ništa, obično je to i to je moj temeljni prigovor i uredu, povezano tamo gdje politički HDZ ima svoje ispostave i gdje rade, znači Njemačka, Austrija, BiH, znači gotovo sam pa siguran da, da to funkcionira na toj razini jer se jednostavno aktivnosti i broj aktivnosti može povezati, povezati sa političkim aktivizmom odnosno aktivnostima koje ima HDZ, al to je krivo, znači ovaj novac je novac hrvatskih građana svih koji su ga uplaćivali i to jednostavno treba kineskim zidom odvojiti od politike kako bi onda imali određeni konsenzus svi zajedno i kako bi to bilo na ispravan i najtransparentniji mogući način podupirat. Znači, ne mogu te zajednice biti korištene od političke stranke koje se onda na kraju manifestira na glasanjima ili lokalnim kada je dole blizu Makarska, Vrgorac, Ploče ili na nacionalnim kada se radi o predsjedničkim izborima i to je ono što, što nažalost ljude najviše dijeli, a nažalost na tome živi HDZ. Znači naši ljudi imaju osjećaj da, da se taj novac koristi upravo za te, za te svrhe. Da nije slučaj samo, samo i ovaj, ovaj iznos, znači mi smo imali situacije protekle godine gdje se sanirala bolnica u Mostaru nekoliko puta od strane hrvatske Vlade, znači i to treba pribrojiti, plaćali su se dugovi po lijekovima, znamo da u RH imamo 3 milijarde kuna u zdravstva dugu, znači duga, znači treba pričati i o tome da se u RH trebaju stvari srediti i onda biti galantan na neki način prema bolnicama u drugim zemljama bez obzira šta u Mostaru ili Hercegovini žive pripadnici hrvatskog naroda, ali kako plaćati dugove u zdravstvu u Mostaru, a s druge strane ne platiti dugove u zdravstvu u RH, to je nešto također o čemu trebamo voditi računa ili primjerice kad gledam aktivnosti koje je imao gradonačelnik Grada Zagreba, gotovo mi je nevjerojatno da je u 4.g. milijun i 200.000,00 kn potrošio na 14 crkvi i donacija zagrebačkog novca u BiH, većinom u Hercegovini, znači milijun i 300.000,00 kn, koja je tu logika, s kojim on to planom raspolaže, mislim to je novac poreznih obveznika, tu treba biti neke logike, tu treba biti transparentno napravljeno, to ljudi moraju znati, ne može se pomagati tamo di imaš političku korist i na taj način kupovati glasove, nažalost to se i kod HDZ-a [[Upadica: Hvala lijepa]] i kod gradonačelnika Bandića uredno, uredno ponavlja. Hvala lijepo.
Slijedeća pojedinačna rasprava biti će poštovanog zastupnika Joška Klisovića, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS. Poštovani državni tajniče Milas, vratimo se mi ponovo na ono vaše uvodno, dakle idemo tretirati ovo pitanje kao pitanje nadstranačke, od nadstranačke važnosti i tako se prema njemu postaviti. Ja također kao i g. Đujić pratim i vaš rad kao i rad Ministarstva vanjskih poslova na poslovima suradnje i veze sa hrvatskim iseljeništvom i moram reći da mi se čini da u najboljoj vjeri radite svoj posao, da dajete sve od sebe, al vjerujte mi da su to davale i prethodne Vlade uključujući i Vladu SDP-a, a potvrda toga je i sam ured koji je osnovan tijekom mandata naše Vlade jer smo prepoznali značaj i važnost tako jednog mjesta koje će pomagati vanjskoj politici u tako važnom pitanju kao što je održavanje veza sa hrvatskim narodom u inozemstvu. Znamo da ne dobijate kao i nitko od ministara dovoljno potpore koju bi željeli dobiti i od ministra financija i od Vlade u cjelini, al da se trudite. No vjerujte, ni ministrica Divjak ne dobiva više potpore kao što možemo vidjeti za plaće učitelja, kao ni ministar Kujundžić za plaće liječnika i medicinskih sestara, no treba se boriti, ne treba posustati. Ono što mi se jako dopalo danas u vašem izlaganju je bilo to kad ste spomenuli da ured skrbi, a trebalo bi Ministarstvo vanjskih poslova također u sinergiji, o promicanju hrvatskog jezika, posebice među Hrvatima u inozemstvu, onima koji su 2, 3 ili možda i više generacija u inozemstvu, već pomalo su izgubili taj standardni hrvatski jezik i vrlo ih se otežano može razumjeti. I sam sam živio na, u inozemstvu tijekom svoje diplomatske karijere i mogu reći da su diplomatske, ne diplomatske, nego dopunske škole jako važna stvar za Hrvate, kao i za hrvatske diplomate u inozemstvu, sam sam svjedočio da ako dijete ne prolazi školski program na hrvatskom jeziku da nikad neće moći do kraja uhvatiti niti jezik, niti one termine tehnikuse koje koristimo u hrvatski jezik za razne stvari. Da, škole su skupe, učitelji su skupi, pogotovo u inozemstvu, ali mislim da to mora biti jedan od prioriteta ako hoćemo zadržati tu vezu hrvatskog naroda s nama, gubitkom jezika i ako se samo budemo prebacili u međusobne komunikacije na strane jezike, gubimo onu, onu vezu koju imamo, ono raspoznavanje koje je ključno, onaj identitet koji čini jezik kod svakog naroda. I da, rečeno je danas i u mnogim raspravama sve više Hrvata se iseljava iz zemlje i time iz kategorije ljudi Hrvata u Hrvatskoj postaju kategorija Hrvata u inozemstvu i dolaze vama u nadležnost. Mene silno žalosti što sam eto nedavno pročitao da 11.000 mjesta na hrvatskim fakultetima je ostalo upražnjeno. Znači ja ne vjerujem da je manji interes mladih ljudi za studiranje, vjerujem da su sa svojim obiteljima dobrim dijelom već otišli ili nažalost zbog ipak lošije kvalitete hrvatskih sveučilišta što možemo vidjeti na rang listama međunarodnim, odlaze studirati u inozemstvo. No taj korak u tim formativnim godinama kada se ljudi zaljubljuju i možda prve obitelji počinju stvarati je ključan. To razdoblje od 18. do 22., 23. godine je ključno da ljudi ostanu u Hrvatskoj kako bi nastavili doprinositi i živjeti u njoj. No odlaze studirati vani i dijelom se nakon toga i ne vraćaju. I o tome bi vaš ured zajedno sa Ministarstvom znanosti i obrazovanja trebao povesti računa. Status Hrvata u različitim državama, pogotovo susjednim je različit. U nekim državama oni su konstitutivni narod kao recimo u BiH, makar nisu ravnopravni odnosno ne osjećaju se ravnopravnim onako kako im to garantira Ustav, čak niti svog predstavnika u predsjedništvu BiH nisu izabrali nego su eto Bošnjaci bili odlučujući. Iako moram priznati da su eto i Hrvati u BiH kao i RH na neki način možda i nasjeli na onu zamku koja im je bila priređena u Daytonu sa tako nejasnim tekstom, podložnom različitom tumačenju u Ustavu BiH koji regulira tko predstavlja koga u predsjedništvu BiH. Bolnica u Mostaru je spomenuta također, svi smo svjesni problema u hrvatskom zdravstvu i potrebe financiranja dugova bolnica, ali bolnica u Mostaru ima još jedan dodatan element koji je jako važan, ja bi kazao barem iz perspektive RH kao i sveučilište, a to je da ne služi samo liječenju Hrvata u BiH. To je ponajbolja, ako ne i najbolja bolnica u BiH i koliko sam ja čuo kada sam dolazio u službenom svojstvu u tu bolnicu, tamo se liječe i Bošnjaci i Srbi. Dakle ta bolnica može biti još jedna spona između naroda za povratak povjerenja ili izgradnju povjerenja koje je ključno za rješavanje političkih, društvenih i ekonomskih problema u toj državi. I zato ja ne bih nikada kritizirao financiranje te bolnice jer njena društvena uloga, da ne kažem i politička uloga u BiH je puno iznad one zdravstvene koja je naravno vrlo važna za ljude koji žive u Mostaru i ne samo u Mostaru nego u cijeloj Hercegovini i cijeloj BiH. Status Hrvata u nekim drugim državama je malo drugačiji. Negdje imamo i strukturalne problem sa njihovim statusom, recimo pitanje Bunjevaca u Srbiji. Zanima me što je ured ili Ministarstvo vanjskih poslova u zadnje vrijeme učinio kako bi se zaustavila ili otežala ta politika asimilacije koju provodi RH, sada se to može već reći kao dio svoje državne politike asimilacije dijela manjina, u ovom slučaju hrvatske manjine ljudi koji se nazivaju i Bunjevci? Mislim da tu ne trebamo ostati po strani jel takva vrsta asimilacije sigurno nije nešto što je i u europskom duhu i u interesu naše zemlje. Jako bi bilo važno da vaš ured zajedno sa Ministarstvom vanjskih poslova brine i o ispunjavanju svih onih ugovornih obveza kod naših susjeda koji su regulirani ugovorom sa Hrvatskom, a tiču se prava naše hrvatske ili manje ili konstitutivnog naroda ili nečeg trećeg, zavisi kakav im je status u susjednim državama. Tako recimo treba inzistirati naravno na obvezama Srbije iz sporazuma sa Hrvatskom o manjinama i o financiranju udžbenika na hrvatskom jeziku. Stalno nam to obećavaju, obećavaju jednoj vladi, drugoj, trećoj pa se možda nešto malo i financira, ali nikada ne cjelovito na način kako je to predviđeno ugovorom. To treba imati pod mikroskopom i reagirati svaki puta da se ispune obveze koje Srbija mora ispuniti, na kraju krajeva ako želi ući u EU. To su neke stvari koje europske države rade. Jednako i financijska obveza u drugim nekim državama, imamo recimo Radio DUX u Tivtu, hrvatski radio gdje je Crna Gora preuzela obvezu sufinanciranja njegovog rada, ali to baš ne ide na način kako je zamišljeno. Ništa, ja znam da mi to ne možemo reagirati i uzeti novce iz crnogorskog proračuna, ali možemo upozoriti partnere u Crnoj Gori da je i za odnose dviju zemalja jako važno da oni ispune obveze koje su preuzeli u ugovoru sa Hrvatskom ili koje su dali svojim zakonodavstvom hrvatskom narodu u svojoj zemlji, pogotovo što je taj narod poprilično, ne poprilično nego potpuno lojalan državi Crnoj Gori i tu ne bi smjelo biti nikakvih posebnih problema. Što se tiče same BiH o njoj je bilo puno riječi, uvodno su stanke tražene oko Deklaracije SDA o BiH odnosno o budućnosti i uspostavi Republike BiH kako su je nazvali. Ja moram reći da je SDP reagirao na tu deklaraciju zato što je smatramo važnim političkim elementom na političkoj sceni u BiH. Dakle to nije nešto zanemarivo, SDA je jedna od ključnih političkih stranaka, najveća i najjača stranka Bošnjaka i ono što oni zacrtaju kao svoju političku platformu sigurno ima odraza u stvarnosti. HDZ nisam vidio da je reagirao, barem ovaj u Hrvatskoj ovdje. Mislim da je to ipak potrebno, dakle ne treba se miješati u unutarnje procese u BiH, ali ovakve važne političke činjenice treba registrirati jel oni imaju utjecaj na stvarnost. Mi smatramo da su stavovi SDA samo kodificirani stavovi koji se već duže vrijeme provode od strane SDA u BiH, da oni ne doprinose bržem konsolidiranju i boljem funkcioniranju BiH kao države već dodatno de facto homogeniziraju političke snage koji ne dijele njihove stavove u borbi protiv tih stavova, a što onda naravno može politički destabilizirati zemlju i voditi u krivom smjeru. Jednako tako jednostrani pokušaj mijenjanja Ustava BiH potpuno bespredmetan i za nas neprihvatljiv i može voditi ako se bude inzistiralo na tome ozbiljnoj destabilizaciji zemlje. Dakle ono što je Deklaracija SDA za nas samo polazna pregovaračka osnova za budućnost i budući dogovor, politički dogovor u BiH koji sam uvjeren da će morati korigirati sukladno stavovima i drugih partnera ako žele zajedničku viziju, kompromisnu viziju na kojoj će realizaciji svi skupa zajednički raditi. U suprotnom svaka jednostrana aktivnost samo rađa otpor kod drugih naroda odnosno drugih političkih stranaka. Hvala.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava biti će poštovanog zastupnika Vlahe Orepića. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, državni tajniče, gospodo iz središnjeg ureda da samo ponizili sve one koji nas uče, koji nas odgajaju i koristim priliku da podržim štrajk naših prosvjetara kako bi se izborili za njima pripadajući životni standard. Odmah na početku ću reći da vašem uredu, iznimno cijenim rad, imam povratnih informacija odličnih i ono što želim iskoristi u ovom trenutku to je nešto što nama treba, ali ono što isto tako treba to je da se izdvojite izvan politike. Zašto to naglašavam? U BiH ste nepravedni. U BiH ste nepravedni i nije zastupljen ukupni interes hrvatskog političkog bića u BiH kroz politiku Hrvatske. Politika, vanjska politika Hrvatske prema BiH definira se kroz oči, uši i jezik i interese HDZ-a BiH odnosno čak nekolicine neću reći ni cijelog HDZ-a, nego nekolicine pojedinaca koji su se izdigli iznad te politike, koji mijenjaju tokove rijeka itd. Kad se suprotstavite politici HDZ-a u BiH pa i ovdje niste domoljub, niste Hrvat, niste katolik i nemaj taj običaj ali ću reći. Gospodo ne učite me domoljublju. Imam 1.751 borbenog sektora pa puno toga i u BiH od toga, ne učite me domoljublju, ne učite me hrvatstvu, jer dolazim, porijeklom ako hoćete baš tako gledati iz područja gdje je preko 600 godina bilo hrvatsko i ne učite me katoličanstvu otiđite u moj kraj gdje živite pa ćete vidjeti da jedna od mojih obitelji nositelj i svjedok vjere u tom prostoru vrlo rijetko. Nemojte se spuštati na tu razinu. Zato svjestan sam ovoga što sad govorim i svjestan sam mogućih posljedica, ali vam želim ponoviti nepravedni ste prema hrvatskom političkom biću u BiH. Ono što treba napraviti mi kao društvo u ovom trenutku i kao država trebamo iskazati i zrelost i odgovornost, ali i dobru vjeru, jer dugogodišnja politika HDZ-a BiH odnosno u cijelosti je proizvela jednu šizofrenu situaciju u Bosni, u BiH. Kakvu šizofrenu? Takvu da imate dio stanovništva, dio hrvatskog puka koji smatra da živi tu, al tu ne pripada, a drugi dio ima i da živi i da pripada tu. To ne smijemo dopustiti, to nije poštivanje. Pa mi smo došli u tu krajnost da Božićni koncert u Sarajevu nećemo da financiramo, ma ništa pokrijte ga ove godine, niste planirali niti kune, molim vas pokrijte troškove tog koncerta vratit ćete ponos i dostojanstvo tim ljudima iz Srednje Bosne, govorim o Božićnom koncertu. Šta treba napraviti? U tom predlažem vam, prvo treba objediniti ukupno političko biće i definirati zastupanje tog hrvatskog naroda u BiH. Ovi koji sad se nameću da ga predstavljaju oni ga ne predstavljaju, gospodin Čović i ta klika ga ne predstavlja, to brojevi govore, sad ne želim argumentirati posebno, to brojevi izborni govore. Svjestan sam problema nadglasavanja od strane Komšića i te politike, to je realan problem koji treba otvoriti i koji treba riješiti, ali trebate biti svjesni činjenice istine da je gospodin Čović izgubio izbore zato što i Hrvati nisu glasali za njega u, u Hercegovini izgubi izbore. Uzmite brojeve i u potpori njegovoj, u njegovoj potpori ima preko 30.000 glasova Srba, pa ako je Komšić drugi član BiH onda je ovaj svojevremeno bio drugi član srpske politike. Slijedeći korak koji trebamo riješiti je maknut se od te pogrešne politike koju se sustavno vodi, koji taj dio stanovništva tamo kaže vi živite tu ali ne pripadate tu. Trebamo shvatiti da je cjelovita BiH vitalni interes hrvatskog naroda u Hrvatskoj i hrvatskog naroda u BiH. I kao što netko reče BiH i Hrvatska su jedinstveno sigurnosno područje, BiH su jedinstveno životno područje koliko god mi to htjeli i naša, naš najveći uspjeh što imamo najveću trgovinsku razmjenu u ovom trenutku, ali nastavimo li ovako Srbija će već preuzeti. Mi se trebamo zabrinuti zbog ovog sastanka koji se dogodio jučer u Beogradu. Oni se preorijentiraju, vanjska politika se preorijentira u tom smjeru, ide u formiranje dva jaka entiteta, srpsko-ruskog i bošnjačko-turskog ako ćemo na taj način promišljat politiku. I Hrvatska u tim konstalacijama snaga će biti manjina, hrvatski narod. Ne smijemo to dopuštati. I nemojte mi molim vas pričat o ratu u BiH, znam sve o tom ratu, bio sam dio te priče, znam i o muljanju sa Karadžićem, znam i čak nek se zna i volje te politike tada koju je vodila, htjeli su dati dio Konavala za izlazak na more, jel to sramota, dio hrvatskog teritorija se tada htio dati. Ne možemo, moramo se odreći te politike. Moj interes je zaštita hrvatskog narodu u BiH, od prvog do zadnjeg, moj interes je zaštita životnog prostora tih ljudi. Uzalud nam sve ako ti sad trenutno životni prostori pomalo postaju zemljopisni prostori. Urazumimo se. Neću duljiti, problem je vrlo jasan, vaš, uloga vašeg ureda je iznimno bitna. Koncepcija politička prema svim Hrvatima izvan domovine treba biti zajednička, treba biti konsenzus, posljedica konsenzusa. Ali mi se trebamo osloboditi prijevara sami sebe. Trebamo biti svjesni i priznati da 250 tisuća ljudi u BiH koji ima dokumente Hrvatske je politički potencijal koji sustavno već iz izbora u izbore utječe na ishod izbora u RH. To je istina. I tu ne govorim samo o Hrvatima nego tu govorim i o Srbima i o Bošnjacima. Ne smijemo to dopustiti, napravimo red. Molim vas, duboko sam uvjeren da ovaj Visoki dom može doći do konsenzusa, može i treba zastupati interese dijaspore u cijelosti. Vaš ured tu ima iznimno veliku ulogu, svi ga skupa trebamo podržati i usmjeriti. Ali moramo stvoriti političku osnovu da se odmaknete od politike. Vi ne smijete biti dio politike koja generira tamo samo nekakvo biračko tijelo i zaboravi se te ljude a to se događa. To se događa konstantno. Vjerujte je, i ja i vi znamo da je to istina. Ja znam da nećete reći da je to istina, to je istina. Zastupajmo te ljude u cijelosti jer to je naš interes. A ovu nepravdu koja se događa u BiH trebamo žurno otkloniti. 2/3, minimalno 2/3 u BiH ljudi hrvatskog političkog bića nitko ne zastupa. Interese njihove nitko ne zastupa i oni vide BiH, cjelovitu BiH kao cjelovit i jedinstven životni prostor hrvatskog naroda i to tako treba ostati i biti. Hvala lijepo.
Hvala. Završno će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Božo Ljubić. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Dakle, zahvaljujem još jedanput dakle pozdrav i zahvala predstavnicima Vlade. Ja bih rekao dakle evo danas pri kraju rasprave da sam, rekao bih zadovoljan načinom na kojem se danas raspravljalo o pitanju Hrvata izvan RH posebice što je ova točka dnevnog reda pobudila da tako kažem respektabilnu pozornost dva najjača kluba ovdje u Hrvatskom saboru i mislim da je to vrlo važno. Ovdje sam čuo nekoliko puta zašto se najviše govorilo o BiH. Pa govorilo se zbog toga što su zapravo Hrvati sa izuzetkom nekoliko manjina u Europi u ovom momentu najugroženiji dio hrvatskog korupsa u političkom smislu. Govorilo se zbog toga što je položaj hrvatskog naroda u BiH očuvanja političkog subjektiviteta, ostanka i opstanka strateški i državni i nacionalan interes RH i normalno da se o tome govorilo. Međutim govorilo se ovdje i na jedan vrlo paušalan, neprimjeren način i kada bih htio polemizirati zapravo sa evo raspravom koja je netom završila uzelo bi mi dakle i sate vremena. U BiH zapravo u ovom momentu Hrvate zastupaju stranke okupljene oko Hrvatskog narodnog sabor, to nije samo jedna stranka, to je 12 stranaka koje su osvojile preko 95% hrvatskih glasova Hrvata koji su izišli na izbore. Pa tako i kandidat Hrvatskog narodnog sabora za člana predsjedništva Dragan Čović je osvojio preko 95% glasova Hrvata koji su izašli na izbore i to je nepobitna činjenica. To je lako provjerljivo dakle ako analiziramo glasovanje u hrvatskim većinskim općinama, županijama i sredinama. To što se desilo sada da je hrvatski član predsjedništva ponovo izabran glasovima Bošnjaka usprkos činjenice da je kandidat Hrvatskog narodnog sabora na ovim izborima dobio 40% više glasova nego na prošlim izborima je zapravo samo posljedica jednog projekta koji je dakle u prvom redu vođen od strane većinske bošnjačke stranke, međutim kao što vidimo to nije donijelo sreću nikome u BiH a danas 2 godine nakon, odnosno godinu dana nakon izbora BiH nema formiranu vlast i ne zna se kada će i da li će je uopće dobiti do sljedećih izbora. Prema tome, jasno je da BiH ima ozbiljan strukturalni problem koji nije samo da tako kažem, ne može se svesti samo na hrvatsko pitanje već strukturalni problem koji traži da se BiH rekonstruira na način kako ona može biti funkcionalna i samoodrživa. Ono što bih ja ovdje želio ističi i čini mi se da to gradimo, dakle to je taj politički konsenzus u Hrvatskom saboru bez obzira tko je vlast u Hrvatskoj i bez obzira tko je vlast u BiH. Zapravo vlast će se mijenjati. Sama činjenica kada se promjeni izborni zakon u BiH, kada Hrvati budu mogli izabrati svoje legitimne predstavnike u Predsjedništvo i Dom naroda zadržavajući možda ovu dakle strukturu BiH to će otvoriti prostor dakle pluralizmu, unutar hrvatskom političkom pluralizmu pa možda nećemo postavljati ovakva pitanja kao što ovdje postavljamo. I druga stvar, potrebno je dakle dijasporu gledati da tako kažem u okviru ja bih rekao nove paradigme. Naime, mi danas govorimo o novoj dijaspori, tzv. u Irskoj, Njemačkoj itd., makar ja to ne doživljavam kao dijasporu. To su ljudi koji su otišli u EU raditi. I primjer Poljske o kojemu je govora bilo ovdje danas u Saboru, govori o tome da je to, siguran sam privremeni boravak kao da smo otišli ne znam ni ja iz jednog dijela Hrvatske u drugi dio da bolje zaradimo i vratili se ponovno tamo gdje smo rođeni, odakle smo potekli. Tako da sam uvjeren dakle napretkom Hrvatske u ekonomskom i socijalnom smislu ti ljudi će se vratiti ovdje obogaćeni dakle novim radnim iskustvom i novim kapitalom vjerojatno. Prema tome ta nova paradigma podrazumijeva i to činjenica dakle, globalizacijski procesi, novi komunikacijski kanali, društvene mreže zapravo nama omogućuju da i naša dijaspora i mi skupa s njom da tako kažem se živi jedna dakle nova vrsta zavičajnosti da ljudi žive domovinu i izvan domovine i važno je dakle s njima održati komunikaciju dakle motivirati ih da se ovdje ulažu, da se ovdje vraćaju i na kraju krajeva ćemo govoriti o dijaspori u budućnosti kao o bogatstvu [[Upadica: Hvala]] a ne teretu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo, a sada će u ime podnositelja izvješća govoriti poštovani Zvonko Milas, državni tajnik, predsjednik Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče HS. Poštovane kolegice i kolege, doista evo par minuta ću pokušat samo sažeti sve ovo što smo danas u raspravi iznijeli, dakle kako sam i počeo svoje izlaganje, pokušat ću u tom tonu i nastaviti, mislim da nije važno tko je ustanovio ured, tko je donio zakon, važno je da to postoji, važno je da svi zajedno pokušamo učiniti sve kako bi kroz institucije, dakle kroz ured i sve druge institucije u RH doista Hrvatima izvan RH onima s kojima imamo i ustavnu obvezu, ali prije svega i ljudsku, imamo pripadnost istom narodu i mislim da u tom kontekstu moramo se tako i ponašati. Mislim da moram odgovoriti na ovo što je g. Maras rekao, žao mi je da nije tu, dakle to je pitanje transparentnosti, pitanje integriteta svakog čovjeka političara bez obzira u kom svojstvu, dakle da ima malo volje i zainteresiranosti prilikom svake donošenje odluke, dakle odluka o ovoj potpori se donosi u Vladi RH, može vidjeti sve projekte koji su prijavljeni, može vidjeti sve prijavitelje, može dobiti sve ono što ga zanima, prijedlog donosi međuresorno povjerenstvo, dakle 4 ministarstva sa svim drugim od Središnjeg državnog ureda za stambenu obnovu do agencija gdje doista odlaskom na teren, razgovorom sa našim predstavnicima, sa udrugama, sa lokalnom samoupravom, pokušavamo upravo one projekte kako ste i ovdje danas govorili, koji će donijet dugoročnu korist, koji će otvarat radna mjesta, koji će pomoći da se ljudi i da se mladi školuju doista donijeti dobrobit odnosno doprinijet opstanku ljudi odnosno opstanku Hrvata bez obzira gdje žive. Drago mi je da smo suglasni, mislim da o tome ne treba previše trošiti riječi, o jeziku kao vrhunskoj vrijednosti svakog identiteta i još ću jednom ponoviti da u tom kontekstu šalju se i učitelji i mislim da pravna procedura ide kraju i u Kanadu i u Sjevernu Ameriku, u Australiji je već koordinatorica dakle hrvatskog jezika, treba istaknuti da je u Njemačkoj preko 50 učitelja hrvatskog jezika odnosno 3000 učenika i da to sve financira Vlada RH. Dakle, ima puno dobrih stvari, žao mi je otišao je i g. Orepić, govorio je o nepravdi, ja ću samo evo ovdje istaknuti da smo kroz ovih nekoliko godina pomagali i područje Banja Luke, Kotor Varoši, Dobrotića gdje je na vlasti HSP, gdje su na vlasti HDZ '90.-tog, dakle različite stranke i da nijednog trenutka stranka nikome nije bila ni na pameti, ni na vidiku, nego su nam bili ljudi i prostor u kojem žive, dakle od Posavine preko Banja Luke skroz gore do Hercegovine uvijek je bio ključan interes hrvatskog čovjeka i sve ono što će mu pomoći da, da opstane i da bude svoj na svome kako to i treba. I još jednu stvar, upravo pokušavamo s projektima koji donose rekao bih suživot odnosno bolje odnose sva tri naroda, spomenuli ste sveučilišnu bolnicu, evo ja ovdje govorim kolika je važnost bolnice u Novoj Biloj, tek danas možemo vidjeti tko ju posjećuju dakle odnosno dolaze kao pacijenti pripadnici sva tri naroda i koja je doista još dakle u vrijeme kad je Franjo Tuđman obećao i rekao da će se izgradit koji je danas svojom izgradnjom odnosno završetkom šeste lamele doista dobila apsolutno pun značaj u svemu onom što je potrebno i Hrvatima, al i svim drugima koji žive na tim prostorima. Hvala vam na konstruktivnoj raspravi, hvala vam na zauzeću kroz sve šta ste govorili i vjerujem da moramo doista, ja znam da politički okvir ne možemo izbjeći, ali stranački okvir u temi koja govori o Hrvatima izvan RH trebali bi pokušati izbjeći što je više moguće. Hvala vam lijepo.
Imamo jednu repliku poštovane zastupnice Ljubice Maksimčuk.
Hvala potpredsjedniče HS. Uvaženi državni tajniče u svojoj raspravi sam već pohvalila rad vašega ureda, naravno i rad i pomoć Vlade RH na svemu što čini kako bi pomogli Hrvatima izvan RH, ali tu je još jedan ured, ured predsjednice RH koji je nakon 15.g. zapuštenih odnosa prema iseljenicima uspostavio odlične odnose s istima, predsjednica ih stavlja u prioritet svojih međunarodnih putovanja, otvorila je i vrata svojeg ureda i posvetila maksimalnu pozornost u zagovaranju državljanstva, ured naravno zajedno sa vama radi na pomoć u rješavanju dvostrukog oporezivanja i samo zajedno tako možemo svi pomoći Hrvatima izvan RH, posebice tamo gdje su manjina ili u BiH gdje nisu znači jesu konstitutivan narod, ali to u praksi nije tako, evo hvala lijepo,
Hvala lijepa, time bih zaključio raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.
Godišnje izvješće o provedbi Strategije i Zakona o odnosima RH s Hrvatima izvan RH za 2018. godinu. Podnositelj je Središnji državni ured za Hrvate izvan RH. Sukladno prijedlogu matičnog radnog tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Godišnje izvješće o provedbi Strategije i Zakona o odnosima RH s Hrvatima izvan RH za 2018. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 98 za, 7 suzdržanih i 1 protiv donijet zaključak kako ga je predložilo matično saborsko radno tijelo.
pa ćemo prijeći na slijedeću točku, a to je: - Izvješće o provedbi službene razvojne pomoći RH u inozemstvu za 2017. i 2018.g. Podnositelj je Vlada RH na temelju čl. 10. st. 3. Zakona o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći u inozemstvu i nacionalnoj strategiji i razvojne suradnje RH za razdoblje 2017.-2021. Raspravu su proveli Odbor za vanjsku politiku, te Odbor za Hrvate izvan RH. Želi li predstavnik podnositelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovana državna tajnica u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova Zdravka Bušić, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovane dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Dopustite mi da vam predstavim izvješće o provedbi službene razvojne pomoći RH za 2017. i 2018. godinu sukladno Zakonu o razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći u inozemstvu. Ovaj zakon uređuje politiku razvojne suradnje i humanitarne pomoći inozemstvu i zapravo određuje Ministarstvo vanjskih i europskih poslova kao nacionalno koordinacijsko tijelo te ga obvezuje na izradu Izvješća o provedbi službene razvojne pomoći koje zapravo izvješće ovaj Hrvatski sabor. Izvješće prati provedbu Nacionale strategije razvojne suradnje RH za razdoblje 2017.-2021. godine koju je Hrvatski sabor usvojio 27. listopada 2017. godine. Nacionalna strategija je utvrdila okvir sektorske i geografske prioritete politike međunarodne razvojne suradnje i humanitarne pomoći koji se provode sukladno godišnjem provedbenim programima koji usvaja Vlada. Strateški plan Ministarstva vanjskih i europskih poslova navodi oblikovanje politike međunarodne razvojne suradnje i humanitarne pomoći u inozemstvu, koordinira i provodi i izvješćuje kao jedan od glavnih ciljeva koji su nekako kroz to možemo iščitati i glavne ciljeve vanjske politike RH. Razvojna suradnja time predstavlja jedan od stupova, evo kako sam već rekla hrvatske vanjske politike, jednako kao što je to i na europskoj razini određeno Europskom strategijom sigurnosne i vanjske politike. Razvojnom suradnjom promičemo svoje vlastite sustave vrijednosti, osiguravamo poželjna politička partnerstva i podrške u međunarodnim odnosima, otvaramo vrata našim stručnjacima i institucijama na međunarodnoj sceni te na taj način istovremeno našem cjelokupnom društvu dajemo nove mogućnosti i suradnje i razmjene znanja, iskustva i tehnologija. Ukratko, ovom razvojnom suradnjom jačamo sigurnost društveni i gospodarski napredak partnerskih država, ali istovremeno i nas samih. Poštovane zastupnice i zastupnici, izvješće koje je danas pred vama daje statistički narativni i tablični pregled ostvarenih projekata službene razvojne pomoći koje je Ministarstvo vanjskih i europskih poslova pripremilo prema doprinosima zaprimljenim od tijela državne uprave i javnih institucija. Provedba službene razvojne pomoći RH je decentralizirana, što znači da resorna tijela provode razvojne humanitarne projekte, prateći tako prioritete utvrđene Nacionalnom strategijom razvojne suradnje te su po tom dužni o tome izvijestiti Ministarstvo vanjskih i europskih poslova koje u konačnici daje ovo cjelovito izvješće. O provedbi službene razvojne pomoći u navedenom razdoblju izvijestilo je 11 ministarstava, naravno uz također Ministarstvo vanjskih i europskih poslova to su vam sljedeća ministarstva: Ministarstvo zdravstva u prvom redu, Ministarstvo znanosti i obrazovanja, Ministarstvo unutarnjih poslova, Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo zaštite okoliša i energetike, Ministarstvo hrvatskih branitelja, Ministarstvo turizma, Ministarstvo rada i mirovinskog sustava, također Ministarstvo za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku i konačno Ministarstvo pravosuđa. Tu su također četiri središnja državna ureda, evo upravo ste čuli izvješće od jednoga Središnji državni ured za Hrvate izvan RH, Središnji državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje, Ured za udruge Vlade RH koje također ima velik udio u ovom izvješću te Državna uprava za zaštitu i spašavanje, zatim je tu također HNB, te Hrvatski hidrometeorološki zavod. Također zabilježili smo pružanje službene razvojne pomoći i na županijskim razinama s ciljem jačeg jačanja sudjelovanja što većeg broja dionika i točnijeg bilježenja odnosno praćenja službene razvojne pomoći, Vlada RH osnovala je u listopadu 2018. Povjerenstvo za razvojnu suradnju i humanitarnu pomoć inozemstva na čiji rad smo se također osvrnuli u ovom izvješću koje je danas pred vama. Povjerenstvo okuplja 33 tijela državne uprave i javnih institucije, regionalne i lokalne vlasti, organizacija civilnog društva i akademije. Na čelu tog povjerenstva je ministar vanjskih i europskih poslova. Do sada je održano jedno zasjedanje na visokoj razini i jedna stručna radionica u suradnji sa Europskom komisijom i Organizacijom za ekonomsku suradnju i razvoj. Vjerujemo da će kroz rad ovog povjerenstva ukupne brojke zabilježene zapravo za službeni razvoj u ovoj pomoći u narednom razdoblju bit će kontinuirano i više predstavljenih nego do sada kojih je ukupno 33. Učinkovita i snažna razvojna suradnja predstavlja ulaganje kako sam već i rekla zapravo u naš vlastiti razvoj i našu sigurnost. U ukupnim iznosima službena razvojna pomoć u 2017. godini iznosila je 355 milijuna kuna dok u 2018. godini ukupan iznos je 453 milijuna kuna. Tim smo izdvajanjima i ulaganjima doseli 0,1 bruto nacionalni posto, 0,1% bruto nacionalnog dohotka, to je BND. U okviru EU, to je bitno isto naglasiti dogovoreni cilj nam je doseći 0,3% BND do 2030. godine na nacionalnoj razini kako bismo doprinijeli europskom kolektivnom cilju od 0,7% BND u tom istom razdoblju. Ciljana godina 2030. je usklađena sa postizanjem globalno dogovorenih 17 ciljeva održivog razvoja u okviru Agende 2030. UN-a. Pristupanjem EU RH se pridružila skupini najrazvijenijih država i ujedno najvećem i najutjecajnijem donatoru na svijetu koji izdvaja više od polovine ukupne globale razvojne pomoći. Hrvatska je povećanjem svog BND 2011. godine i to je isto potrebno i istaknuti, stekla je uvjete za izlazak iz skupine primateljica razvojne i humanitarne pomoći i u isto vrijeme postala isključivo država donatorica. Poštovane dame i gospodo, poštovane zastupnice i zastupnici, pogledajmo malo, evo sad ćemo malo pobliže gdje smo i kako smo usmjerili ta sredstva tijekom izvještajnog razdoblja za 2017. i 2018. godinu. Najveći dio upućene službene razvojne pomoći više od 2/3 ukupnog iznosa uplaćuje se kroz doprinos općem proračunu EU za službenu razvojnu pomoć i izvanproračunskom europskom razvojnom fondu. Od preostalih sredstava možemo potvrditi da je najveći dio službene razvojne pomoći bio usmjeren na geografsko područje jugoistočne Europe sa programskom državom BiH te sektorsko područje osiguranja dostojanstva svake ljudske osobe kroz ulaganja u obrazovanje i zdravstvo što je sukladno prioritetima zadanim u Nacionalnoj strategiji i prikupljenim relevantnim podacima. Bilježimo porast bilateralne službene razvojne pomoći što želimo kontinuirano jačati svakom godinom. U izvješću smo izdvojili tri programske države kroz tri prioritetna geografska područja, to je BiH u jugoistočnoj Europi, Ukrajina u istočnom susjedstvu i Jordan u južnom susjedstvu. Od ostalih država u razvoju izdvojili smo Afganistan radi dugogodišnjeg i jedinstvenog iskustva i ugleda kojeg smo već kao donator stekli u toj zemlji kao i značajnog vojnog prisustva u Afganistanu. Najveća vidljivost za donatora stječe se upravo složiti ćete se samnom provedbom izravnih bilateralnih projekata. Hrvatska je tako između ostalog obnavljala škole, knjižnice i bolnice, obučavala i poticala poduzetništvo u nama ključnoj državi partnerici BiH. Evo danas smo imali prilike čuti dosta o tome pa tako neću sada o tome posebno govoriti. Znači omogućila je također psihosocijalnu rehabilitaciju djeci ugroženoj ratom u Ukrajini, izgradila je specijalna igrališta za djecu s invaliditetom u izbjegličkim kampovima u Jordanu za sirijske izbjeglice, pomagala je u predpristupnom procesu u zemljama kandidatkinjama za članstvo EU i to također često puta ovdje u Saboru to i govorimo i spominjemo tako da ne bih ulazila u to na šire područje. Hrvatska je aktivna i u brojnim multilateralnim projektima i inicijativama unutar UN-a EU i u međunarodnim organizacijama. Tako je tijekom izvještajnog razdoblja financijski podržan, zapravo to se zove Zakladni fond EU za Afriku koji je usmjeren, ja bih rekla na one korijenske uzroke migracije te inicijativa za ekonomsku otpornost Europske investicijske banke također usmjerena na zemlje na migrantskoj ruti. Te izbjeglički, naravno pomažemo također izbjeglički mehanizam za Tursku. Ove izdvojene inicijative i mehanizmi usmjereni su na sprječavanju ilegalnih migracija. I ublažavanje njihovih posljedica jasno pokazuje kako ulaganje u razvojnu suradnju doprinosi našoj vlastitoj sigurnosti i stabilnosti kao što i Europe naravno cijele tako i Hrvatske. Također Hrvatska redovito, redovito pomaže potrebnom stanovništvu u brojnim humanitarnim krizama diljem svijeta među kojima razlikujemo onog produženog djelovanja i one izvanredno uzrokovane uglavnom uzrokovane klimatskim katastrofama. U produženim krizama pomogli smo u Siriji i susjednim zemljama Jemenu i Afganistanu. Od ovih drugih izvanrednih kriza uputili smo pomoć u Čile nakon onog katastrofalnog požara, u Somaliju i Južni Sudan uputili smo pomoć uslijed suše i gladi te Albaniji smo uputili pomoć u sprječavanju onečišćenja mora. Poštovana gospodo zastupnici i zaključno prema prikupljenim i analiziranim podacima u izvješću možemo utvrditi da se krećemo u dobrom smjeru kroz kontinuirano jačanje broja nacionalnih provoditelja razvojne suradnje te kroz prepoznavanje Hrvatske kao vjerodostojnog razvojnog partnera i donatora na europskoj i na globalnoj razini. U nadolazećem razdoblju namjeravamo ojačati suradnju sa organizacijama civilnog društva koje se ubraja među ključne partnere u razvojnom politici kao izravni sudionici demokratskih procesa, jamci pravilnog upravljanja tim resursima, poštivanje ljudskih prava i djelovanje pravne države, a naročito u zaštiti najranjivijih društvenih skupina naravno ove, ove udruge su jako u tom djelotvorne. Također bih spomenula ovdje ulogu vjerskih zajednica u području razvojne suradnje i humanitarne pomoći od posebne su one vrijednosti kroz promicanje, svi ćemo se složiti, mirotvorstva, načela, načela solidarnost i načela pravednosti. Vjerujemo da ćemo u slijedećim izvješćima moći izvijestiti o još daljnjem jačanju hrvatske službene razvojne pomoći kroz sam rast bilateralnih projekata i bilateralne suradnje i da ćemo vas moći izvijestiti o povećanom broju novih nacionalnih dionika te uključivanje hrvatskih institucija i stručnjaka u što veći broj europskih i međunarodnih razvojnih projekata. I tako jačanjem hrvatske službene razvojne pomoći mi izravno utječemo na jačanje nacionalnih kapaciteta i nazočnost hrvatskih provedbenih partnera u svijetu što štitimo, čime štitimo i promičemo hrvatsko vanjsko političke i gospodarske interese. Gospodine potpredsjedničke sabora, gospođe zastupnice i zastupnici ja vam zahvaljujem na pozornosti i evo nadam se da ćemo imati kvalitetnu raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Ante Babića. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana državna tajnice u mom kraju kažu nikad ne znate što vam donosi dan, a što vam donosi noć, vi ne znate hoće li vas zadesiti ili potres ili poplava ili cunami ili neka druga nepogoda, samo dragi bog zna što vam se može dogoditi. A kad pogledamo ovo izvješće, kroz ovu razvojnu pomoć zapravo mi provodimo vlastite sustave vrijednosti i moram vam reći u prilog vašoj raspravi mi smo sad imali parlamentarnu skupštinu OSSA u Maroku i tu smo zapravo doživjeli u jednom dijelu Maroka kad smo kazali od kud smo da su nam ljudi govorili zapravo o ovoj razvojnoj pomoći iako nisu znali za nju, a radilo se zapravo o ženskoj djeci koja su kroz ovu pomoć dobila sredstva kako bi se mogla dalje educirati što je iznimno značajno bilo. Dakle, time zapravo i kao Hrvatska radimo na svome ugledu zapravo provodimo naš sustav vrijednosti i po tome smo prepoznatljivi. Hvala.
Poštovana državna tajnice.
Hvala vam lijepa. Evo vidite na koji način to je, lijepo je uvijek čuti to je također ja mislim da možemo svi potvrditi koji idemo po svijetu i po različitim konferencijama i bilateralnim susretima, ali to što ste vi sada spomenuli, da točno, to je točno ali to je do 2016. godine tako da nije to u ovom izvješću, ali evo nadam se da će biti još više i više, svake godine više takvih pohvalnih komentara na račun Hrvatske. Hvala.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Joška Klisovića.
Hvala lijepa. Poštovana državna tajnice, Hrvatska nema velikih sredstava za neku veliku globalnu razvojnu pomoć no EU ima, naporom svih država članica skupi se dovoljno da se mogu neki procesi pokretati izvan EU. Mi smo malo novca dali za Afriku, no EU ima veliki plan za Afriku. Mnogi problemi se mogu dotaknuti sa tim novcima od klimatskih promjena, migracija, sprječavanja konflikta, razvoja gospodarstva i obrazovanja u tim zemljama da se stvari ovaj tamo razvijaju na jedan dobar i demokratski način. Zanima me kad Hrvatska radi kroz EU, a znamo da smo imali povjerenika za razvojnu pomoću u EU, da li smo imali neke ciljane projekte u Africi, da li smo pokušali na neki način pomoći našem gospodarstvu ili nešto treće? Što smo mi točno zagovarali u kontaktima sa EU kad se govori o trošenju europskog novca u Africi? Hvala.
Poštovana državna tajnica.
Hvala vam lijepa. Da evo ja se apsolutno slažem sa svim ovim što ste vi rekli, ali mi smo pokušavali sve što smo mogli, naravno kako ste sami rekli mi smo imali povjerenika, pratili smo njegov rad, uključivali smo se svakom prilikom o naravno o sve konferencije što se i ovaj doprinose na tom pravcu. I svakako Hrvatska država uvijek, evo kao što sam istaknula u svom izvješću znači želimo, želimo raditi na izvoru problema, a to je upravo ovo što ste vi rekli o zemljama Afrike. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne, onda prelazimo na klubove pa će prvi u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Davor Ivo Stier, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovana državna tajnice. Prije 2 g. u ovom Visokom domu smo donijeli novu strategiju za razvojnu suradnju i humanitarnu pomoć, danas raspravljamo o izvješću o izvršavanju te strategije koja je podijelila teritorijalne i tematske prioritete kojim će RH implementirati svoju razvoju suradnju. I stoga nije čudno da najveći dio sredstva je namijenjen suradnji s a BiH-om i postizanju ciljeva koji smo postavili, projektne ciljeve u BiH-u stoga se i ovo izvješće na neki način nadovezuje s onim prethodnim o radu državnog ureda za Hrvate izvan Hrvatske, preklapaju se i određenom djelu upravo zbog toga što je većina naše razvojne suradnje usmjerena i tematski i naravno geografski prema BiH-u svjesni da RH, njena nacionalna sigurnost je na neki način intrinzično povezana sa situacijom u BiH-u. Da govorimo naravno o BiH-u kao suverenoj državi ali situacija koja se tamo odvija izravno utječe na nacionalnu sigurnost RH stoga doista možemo govoriti o RH, o BiH-u, kao jednom jedinstvenom geostrateškom prostoru gdje je nužno to povezivanje i energetsko i prometno i gospodarsko prema pravilima EU-a gdje je Hrvatska već članica, gdje BiH teži da se pridruži, gdje će i sigurnosni uvjeti biti uređeni i u okrilju NATO saveza jednoga dana gdje je Hrvatska već isto tako članica a vjerujemo da bi tu trebalo biti mjesta jednog danas i za BiH. Često se čuje u medijskom i u javnom prostoru a to doista je utemeljeno, koliko su posljednjih godina i Turska i Rusija prisutnije u BiH-u i upravo tu prisutnost oni ostvaruju preko razvojne suradnje. Upravo zbog toga što je razvojna suradnja jedan sastavni dio vanjskog djelovanja, vanjske politike bilokoje države koja ima određene strateške ciljeve i razvoja suradnja osim što doista potiče razvoj tog jednoga kraja ili pomaže određenoj jednoj populaciji, ona ostvaruje i određene vanjsko-političke ciljeve. Tako treba biti naravno i sa RH, dakle nitko nama ne brani da budemo još aktivniji u BiH-u i upravo zbog toga ova usmjerenost naše razvojne strategije kao i rad državnog urea za Hrvate izvan Hrvatske, potpuno opravdano se fokusira na BiH. Inače ukoliko bi ta sredstva koja su uvijek ograničena išla na stotinu raznih projekata manjeg intenziteta, dodatna vrijednost bi bila puno manja nego ako se fokusiramo na jednom teritorijalno i naravno tematskom prioritetu gdje možemo puno toga i više ostvariti. U tom kontekstu je važna ne samo djelatnost RH na državnoj razini nego isto tako na razini naših županija i način na koji Ministarstvo vanjskih i europskih poslova koristeći i europske fondove, državni ured za Hrvate izvan RH koristeći isto tako europske fondove, može potaknuti suradnju naših županija i isto tako županija u BiH-u koje graniče sa RH da se jasnije, da se konkretnije mogu povezati u okviru europskih makro regija koristeći europske fondove a na taj način da se pomogne da prvenstveno naši ljudi mogu ostati u svojim domovima u BiH-u, da ne moraju iseljavati, da mogu ostvarivati svoju perspektivu upravo tamo. To je izuzetno bitno upravo zbog nacionalne sigurnosti, vi ne možete uopće shvatiti sigurnost pogotovo naših južnih krajeva bez da imate i onu dubinu u BiH-u u vidu. Prema tome, upravo takvo razmišljanje gdje gleda i RH i BiH kao jedan jedinstveni geostrateški prostor je nužan. Kada govorimo o ovoj strategiji, onda često se spominje uloga našeg gospodarstva i da li ova razvojna strategija prati i može više pratiti i naše gospodarstvenike time da nije primarni cilj razvojne suradnje potaknuti gospodarske subjekte one zemlje koje daju određene donacije međutim bilo bi naivno ne uzeti to u obzir i tu dimenziju. Utoliko je bilo uputno, razborito što se Hrvatska uključila npr. u fondu EU-a za Kolumbiju gdje je jedna od ključnih aktivnosti upravo razminiranje a to je upravo sektor gdje je naša industrija razvijena, gdje ima rezultate gdje svoje proizvode izvozi i svoje usluge izvozi diljem svijeta pa tako i u Kolumbiji npr. koja je po mojim informacijama, druga zemlja sa najvećim problemom razminiranja odnosno potrebe za razminiranjem. Isto tako, ta poveznica između nacionalne sigurnosti i razvojne suradnje nije uvijek evidentna, dakle potrebno je i učiniti taj napor, objasniti da nisu tu sredstva naših poreznih obveznika koji jednostavno idu u inozemstvo a da nemaju nikakav efekt za dobrobit naših građana. Ponekada kada se govori o nekim milijunima koji idu npr. u europski fond za Afriku, teško je vidjeti gdje je ta prva poveznica. Međutim, kada pogledamo šire problem migracija, kada pogledamo evo podatak da 2014. kada je Međunarodna zajednica za pola smanjila svoje donacije u Fondu za hranu, za Međunarodni fond za hranu i onda je između ostalog to bio jedan od razloga za povećanog broja migracija, pogotovo ekonomskim, ne govorim sada tu o izbjeglicama, o ljudima koji bježe iz neke ratne zone nego oni koji doista bježe od gladi, od bijede i traže ekonomsku sigurnost u bogatoj EU kada bismo mi danas smanjivali drastično tu razvojnu pomoć potakli bi samo još veću migraciju. I utoliko je ta poveznica bitna. Naravno Hrvatska tu može vrlo ograničeno sudjelovati u tome ali je bitno da bude zajedno sa drugim državama članicama EU prisutna jer i sebe štiti na taj način od većih migrantskih valova, naravno koristeći prvenstveno veće resurse koje ima EU i bogatije zemlje EU. Ali u tome naravno je i naš interes i naša nacionalna sigurnost i sigurnost je naših građana i u krajnjoj liniji naravno ideja da se i Afrički kontinent i zemlje u razvoju mogu brže i kvalitetnije razvijati nego što je to slučaj danas. Spomenuo bih na kraju još i ovaj aspekt humanitarne pomoći, državna tajnica je spomenula Čile. Ja ću se vratiti još jednom na pitanje Venezuele, to smo više puta u ovom Domu otvarali i Hrvatska doista i jest izašla u susret i pokušala sa kažem ograničenim sredstvima koje Hrvatska država ima pomoći pogotovo Hrvatskoj zajednici u Venezueli. Državni ured za Hrvate izvan Hrvatske priprema već jedan program, u tome možda su neke druge države članice EU naprednije, Slovenija, Mađarska, već su napravile konkretne programe za njihove zajednice u Venezueli da bi im omogućili, olakšali dolazak tih ljudi u Sloveniju u Mađarsku i time ako hoćete i popravljali loše demografske slike u tim zemljama. Hrvatska ide tim putem, možda je potrebno dodatno ojačati te napore i zato više puta smo tu temu otvarali ovdje u Hrvatskom saboru na neki način kao što je svojedobno u starome Rimu senator Katon svaki je govor završavao između ostaloga treba se uništiti Kartaga. I bez obzira koja je bila tema uvijek se vraćao na tu točku. Danas mi ne želimo nikoga uništiti nego želimo spasiti. Želimo otvoriti put za jedan bolji život našim ljudima, Hrvatima koji žive u Venezueli da mogu doći u RH oni koji žele i da mogu napustiti nažalost ovu zemlju koja je u jednoj dubokoj humanitarnoj krizi. I zato bez obzira koja je tema stalno se vraćamo na to pogotovo kada je rasprava o humanitarnoj pomoći pa i o razvojnoj suradnji. U tom kontekstu ovu izvješće je iscrpno. To detaljno pokazuje na koji način je RH implementirala Strategiju u razdoblju od 2017. i '18.-te i Klub HDZ-a će podržati ovo izvješće. Hvala vam.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Joško Klisović. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, još jedanput pozdravljam državnu tajnicu Bušić sa suradnicom. Ja ću biti kratak da ne ponavljam ono što u principu uvijek govorim kada je ovo tema jer ona je kako izvješće o konkretnim projektima koji su rađeni tako ima i svoju jednu stratešku dimenziju. Kolega Stier je na mnoge stvari upozorio s kojima se naravno i ja slažem zašto je ona važna za vanjsku politiku, za nacionalnu sigurnost, kako je to jedan vrlo bitan instrument za provedbu neke zacrtane vanjske politike. Ono što mi upada u oči to je da smo, kada sam čitao izvješće 2017. i 2018. godine de facto imali isti neki postotak bruto nacionalnog dohotka koji odvajamo za razvojnu pomoć, dakle 0,10, 0,1%. EU ima 0,7, nama je neki cilj 0,33 kao novoj članici EU. Naravno da želimo što više doprinositi aktivnosti i EU na ovom prostoru, znači na prostoru razvojne pomoći i suradnje sa izvaneuropskim državama. No naravno da trebamo voditi računa i o situaciji u našoj zemlji. Dakle nije mi lako vidjeti ne znam doktore i medicinske sestre da štrajkaju i traže veću plaću, učitelje jednako tako a onda objasniti da mi financiramo neke druge ljude koji su isto u problemu. No s obzirom da razvojna politika ima i svoje konstruktivne elemente gdje Hrvatska kao država može imati određene koristi to svakako moramo ljudima objasniti da se tu ne radi o bacanju novca. No kada koristimo instrument razvojne pomoći u vanjskoj politici onda zasigurno moramo i sami definirati jasnije koji su to naši interesi, što mi to stvarno želimo promicati kroz razvojnu pomoć. Ako želimo pomoći Hrvatima izvan domovine onda naravno, čuli smo danas i ujutro o raznim projektima na tom polju i to je dobro, to možemo podržati. Ako želimo pomoći našem gospodarstvu u državama gdje imaju određenih šansi ali eto nemaju sklonost državnih vlasti kroz razvojnu pomoć se također mogu otvoriti određena vrata. Dapače, gospodarstvo bi vrlo često i sufinanciralo određene projekte uzimajući u obzir svoje interese a oni su kompatibilni i sa državnim interesima. To treba sagledati i treba se njima, sa gospodarstvenicima, izvoznicima imati kontinuirani dijalog upravo oko pojedinih tržišta gdje možemo istupiti zajednički, gdje možemo i razvojnu pomoć staviti u taj kontekst kao i zagovarati određene projekte u određenim zemljama na određenom području unutar EU, naš ministar sudjeluje na takvim sastancima Vijeća za vanjske poslove. Ono što je također iz ovog izvješća razvidno je da veliki dio, ustvari najveći dio razvojne pomoći ide u jugoistočnu Europu, 98% 2017.g., 80% 2018.g., što je i razumljivo jel naša vanjska politika u principu upravo dotiče taj jedan dio, jedan geografski prostor i tu je najaktivnija, no kod razvojne pomoći moramo voditi brigu i o, ne samo uskim interesima nego i vrijednostima koje zastupamo u međunarodnim odnosima i time moramo ić onda i dalje od naše regije, ako su nam važni, ne znam, ljudska prava, ako su nam važna, ako su nam važna ravnopravnost spolova onda postoje mjesta na svijetu dalje od naše regije gdje moramo biti i sami prisutni kako bi pokazali da nam je stalo i do tih mjesta i do tih ljudi i da želimo razvijati odnose sa tim ljudima. Ako nam je stalo do sprječavanja klimatskih promjena, dakle negativnih klimatskih promjena onda moramo također imati sluha da razvijamo suradnju sa onim zemljama koji su veliki zagađivači, a neki su to iz čiste potrebe jel nemaju tehnologiju koja je potrebna da bi mogli, da bi mogli na jedan odgovarajući način da zaštite klimu proizvoditi ono što moraju proizvoditi. Prema tome, postoje interesi uski, postoje i vrijednosti, i jedna i druga kategorija moraju biti zastupljena kad definiramo naše ciljeve kako ćemo i gdje trošiti razvojnu pomoć, a ti ciljevi su upravo ono što nedostaje u ovom izvješću. Za mene je ono malo premalo analitično, ono ima puno dakle podataka, pogotovo o raznim projektima, velik je prilog, ali mi nije dovoljno jasno definirano koji su ciljevi koje želimo postići sa razvojnom politikom odnosno razvojnom pomoću, posebice u ovom kontekstu naših interesa konkretnih i konkretnih vrijednosti koje želimo promicati, pa da vidimo stvarno koliko smo i uspjeli kroz ovu godinu dana ili dvije godine nakon donošenja strategije, poraditi na tako nečemu jer realizacija ciljeva je ključna, nije samo važno odabrati projekte i onda ih financirati nego kako se oni uklapaju u naše vrijednosti i naše interese odnosno definirane ciljeve. I u tom smislu i kada u EU sudjelujemo na sastancima trebamo sami nekako odlučiti što je temeljni kriterij koji mi želimo zastupati, da li želimo više novca u projekte koji idu za smanjivanje migracija prema Europi, te vrste razvojnih projekata ili više recimo hoćemo radit na onim projektima koje čuvaju klimu jel to je veliko pitanje danas u EU, jedan od prioriteta i nove Europske komisije. Ta pitanja mogu bit i povezana, znamo da Svjetska banka ima podatke da 140 milijuna ljudi će krenuti prema Europi ili krenuti iz svojih zemalja kao migranti samo i isključivo zbog klimatskih promjena. Mi danas nismo u stanju voditi brigu o milijun ljudi koji je došlo u Europu od 2015.g., a sprema nam se puno, puno veći val zbog klimatskih promjena. E sad, razvojna pomoć je jedan krasan instrument politički kroz EU naravno, kroz koji možemo djelovati na ovom području da se dakle preuzmu moderne tehnologije, da se preuzmu moderni načini proizvodnje kako bi se klima što manje uništavala, dakle to su neke stvari evo koje ja ovdje sam vidio i predlažem i predlažem da slijedeće izvješće ima jasnije razrađene ciljeve naše i kako smo kroz ove projekte koji su brojni ovdi uspjeli ih do koje mjere realizirati. I ono što je posebno važno, vidio sam da tu ima mnogo malih projekata, ja ne znam da li su oni stvarno toliko važni ili nisu, ali mi se čini izuzetno važnom da financiramo one projekte koje ne samo pomažu Hrvatima, nego poboljšavaju njihov položaj u društvu u kojem žive. Primjer je bila, spominjali smo mostarska bolnica, dakle nije ona samo tamo da liječi Hrvate, naravno da je i zbog toga tamo, nego da i privuče i druge čime automatski diže i percepciju Hrvata kao konstitutivnog naroda u BiH jel doprinose i nečem što nadilaze i njih same, doprinose i zdravlju drugih koji žive u toj zemlji, time se stvara jedno povjerenje koje se uvijek može iskoristiti i za konstruktivno rješavanje onda političkih problema koji postoje, ne samo u toj zemlji nego i u drugim zemljama, al to treba imati na umu, dakle ne možda strogo nešto što treba popraviti ogradu na domu društvenom ili ogradu na crkvi, nego nešto što može koristiti da razviju svoje interese dodatno u zemlji u kojoj žive. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj GLAS-a u ime kojeg će govorit poštovana zastupnica Vesna Pusić, izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, gđo. državna tajnice sa suradnicima, sa suradnicom, kolegice i kolege, ne znam zapravo otkud da počnem, razvojna suradnja je jedan izuzetno važni instrument vanjske politike svake zemlje. Ja bi rekla čak možda za zemlju kao što je RH gotovo najvažniji instrument vanjske politike, može doseći sa relativno malo novaca, neke zemlje koje mi naprosto nismo u stanju pokriti našom diplomatskom mrežom obzirom na veličinu te mreže, obzirom na troškove, sa pojedinim projektima koji su značajni ili vidljivi ili koji su, koji iniciraju pridruživanje jednog većeg broja država, može defakto uspostaviti kontakte i otvoriti prostor za RH u zemljama u kojima to nismo u stanju preko diplomatskih predstavništava jer ih naprosto nemamo. Može također otvoriti prostor za suradnju sa donatorima, velikim donatorima iz različitih drugih zemalja koji će se eventualno zainteresirati za neke od projekata koje mi iniciramo, koje ono što mi možemo učiniti je možda malo ali ako je projekt dobar, ako je ideja dobra, pridružiti će se drugi, pridružiti će se Norvežani, pridružiti ćete se koji su veliki donori, naravno kao što je poznato, pridružiti će se možda i neke bliskoistočne bogate zemlje i sudjelovati i pretvoriti jedan takav projekt u značajni i mnogo veći projekt. I to je zaista ne samo pitanje uspostavljanja komunikacije sa zemljama u kojima inače imamo, smo slabo predstavljeni ili nemamo diplomatsko-konzularna predstavništva, to je i instrument profiliranja Hrvatske na međunarodnoj sceni kakva smo mi zemlja. To je nešto što se kod nas često zanemaruje kao važan čimbenik međutim je direktno u direktnoj korelaciji sa hrvatskim interesima jer osim ako ste jedna od velikih sila bilo unutar Europe, bilo globalno a nismo ni jedno ni drugo, slika koju o sebi projicirate ima vrlo veliki utjecaj na snagu vaše riječi kada se zalažete za neke interese RH. Dakle ako se prezentirate kao zemlja sa empatijom, sa ljudskim licem, sa spremnošću da surađuje s drugima sa mogućnošću da se uključi u ovu vrstu razvojne suradnje ili razvojne pomoći vratiti će vam se to u obliku vašeg utjecaja u onim situacijama kada se u multilateralnim organizacijama bude odlučivalo o hrvatskim interesima. I zato ponavljam smatram da je pa čak ako hoćete i projicirati taj, tu sliku o sebi natrag u Hrvatsku. Dakle tko smo mi i zašto se zalažemo. To zato smatram upravo tu razvojnu suradnju i razvojnu pomoć izrazito važnom komponentom politike općenito a vanjske politike da ne govorimo, dakle gotovo ključnim instrumentom te vanjske politike. Razvojna pomoć ili razvojna suradnja se odvija u dva oblika. Jedno je naši prilozi ili ono što dajemo u multilateralne organizacije u prvom redu u UN i različite agencije UN-a i drugo je u EU. To je naša obveza, rezultat našeg članstva u tim organizacijama i unutar toga naravno nužno i potrebno. Međutim, to što se tiče naše vanjske politike nema neki posebni utjecaj. Dakle to nije nešto što mi možemo specijalno koristiti za promociju Hrvatske kao zemlje sa specifičnim profilom, ciljevima i projektima. Dakle ono što možemo koristiti neposredno u svrhu promocije Hrvatske i u svrhu naše vanjske politike je samo bilateralna razvojna suradnja. Dakle tamo gdje sudjeluje Hrvatska tamo smo vidljivi pa čak i sa malim projektima ako su pametni, ako su dobro ciljani u tome smo vidljivi. I ovaj projekt koji smo bili započeli vezano na djevojčice u Maroku i 25 djevojčica koje su školovane i dobile stipendiju da idu u školu je mali projekt ali je vidljiv i bio je primijećen i registriran da tako kažem i imao je, imao je utjecaja. Takvih projekata je moguće imati cijeli niz sa zemljama u kojima imamo neki interes. Taj interes može biti različit, taj interes može biti uspostavljanje komunikacije sa nekom zemljom s kojom nemamo za sada neku komunikacija a koja je nadolazeće na međunarodnoj sceni. Recimo kao što je Myanmar ili Burma. Ta razvojna suradnja može biti sa nekim latinoameričkim zemljama, s Kolumbijom naravno imamo dugogodišnju suradnju na ovom projektu razminiranja ali tu ima puno i drugog prostora. Može biti vezana za neku zajedničku međunarodnu inicijativu, može biti vezana za neku specifično hrvatsku ekspertizu, Kolumbija i razminiranje je jedan ponovno takav primjer. E sad, dakle mislim da nema dvojbe da je to važna tema i svako tko se ikad bavio malo politikom i provirio nosom izvan granica je jasno da je to jedan vrlo važan instrument. Postoji i sljedeći element a to je humanitarna pomoć. Upozoravam da u ovom trenutku je Turska zaprijetila da će pustiti 3,5 milijuna ljudi prema Europi ako Europa bude osuđivala njihovu intervenciju u sjevernoj Siriji u kojoj je kreirano u manje od 24h čini se 60 tisuća izbjeglica, po ovome što vidim na portalima. Dakle, nemam riječi, mislim to je jedna potencijalno humanitarna katastrofa ogromnih razmjera. Mi smo tu gdje jesmo zemljopisno, nećemo se odatle maknuti što znači ekstremno blizu. To smo već vidjeli 2015. kada je bila izbjeglička kriza, dakle ekstremno blizu svim tim kriznim žarištima, također nešto što je za nas relevantno i za što se moramo pripremiti. E sad, gledajući ovo izvješće, čini se kao da je službena razvojna pomoć gotovo potpuno nestala. Tu postoji od 504 projekta o kojim se govori u ovom izvješću, postoji jedno između 12 i 15 ajmo reći gornja granica, koji se bave razvojnom pomoći odnosno službenom razvojnom pomoći. Sve ostalo su Hrvati izvan Hrvatske. Hrvati izvan Hrvatske su posebna tema, postoji ured, postoji proračun za to, postoje projekti, mi se možemo slagati ili ne slagat oko toga tko te novce faktički dobiva i uzima, možemo se slagati oko tih projekata ili ne ali to je druga tema. To nije službena razvojna pomoć i suradnja. To je pomoć Hrvatima izvan Hrvatske i podrška Hrvatima izvan Hrvatske koju svaka zemlja u nekoj formi provodi i koju treba provodit ali ne možemo to tretirati kao službenu razvojnu pomoć. Osim toga, od 504 projekta o kojima se ovdje govori, 480 je bez specifikacije o kojoj zemlji se radi. 480 je jugoistočna Europa ili zemlje u razvoju ili tako nekakva formulacija ali jugoistočna Europa. Koja jugoistočna Europa? Albanija, Srbija, Crna Gora, Rumunjska, Bugarska ili BiH? Naravno ogromna većina toga je BiH uključujući npr. 40 milijuna plaćeno veledrogerijama za dugove. Kao što vidimo, to je u Hrvatskoj ogromni problem, danas je čini mi se ministar najavio da plaća 300 milijuna za dugove veledrogerijama, pol lijekova više u apotekama nemrete nać. Dakle, to nije razvojna pomoć, to je pomoć proračunu, to može biti eventualno se na neki način tumačiti iako nisam iskreno rečeno sigurna na koji način se može tumačiti kao pomoć Hrvatima u BiH-u ali to nije razvojna suradnja ili razvojna pomoć. To je nešto za što mi imamo posebni ured, što taj ured treba raditi i unutar toga, mi se možemo raspravljati koji projekti da ili ne. Međutim, utopljeno u ovo izvješće gdje je činjenica da se službena razvojna pomoć ili službena razvoja suradnja de facto polako utapa odnosno nestaje u onome što je projekt brige za ili pomoć Hrvatima izvan Hrvatske što naglašavam je jedan sasvim drugi projekt potreban možda ne u ovoj formi u kojoj se on radi i po mom mišljenju ali to sada nije važno, to je naprosto jedan drugi projekt, dakle 40 milijuna veledrogerijama nije službena razvojna pomoć, nije razvojna suradnja, to je pomoć proračunu. To ni na koji način ne možemo upotrijebiti ni za šta drugo osim za to što je, da se plati dug veledrogerijama u BiH-u. Ali ono što nama treba je službena razvoja pomoć i suradnja a toga ljudi dragi, ako tu sve skupa ima 12 do kao što sam rekla, 15 gornja granica projekata koji su vezani na službenu razvojnu pomoć a sve ostalo je vezano na jedan ured koji postoji čak kao posebni ured unutar strukture hrvatske administracije, dakle sve ostalo je 504 manje tih 12 ili 15, onda možemo reći da ono što nam ovo izvješće pokazuje je da mi polako gušimo odnosno gubimo službenu razvoju pomoć i službenu razvoju suradnju i da pod om firmom radimo nešto sasvim drugo. To sasvim drugo se može raditi posebno i treba jedan dio toga se radit posebno ali to nije opravdanje ni razlog da izgubimo ono što nam je važni instrument vanjske politike i zbog toga što de facto se iz ovog izvješća ja bi rekla vrlo pošteno, vidi da tu službena razvojna pomoć što se Hrvatske tiče nestaje i da biva zamijenjena jednim drugim institutom koji je važan ali nije to o čemu bi ovdje trebalo biti riječi, mi nećemo podržati ovo izvješće. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeći klub zastupnika je onaj Hrvatskih suverenista i nezavisnih zastupnika Željka Glasnovića i Zlatka Hasanbegovića u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani podpredsjedniče, poštovana državna tajnice. Dakle govorimo o Izvješću o provedbi službene razvojne pomoći RH inozemstvu za 2017. i 2018. godinu. Ja moram priznat da prije nego šta uzeo ovo izvješće u ruke, nisam bio upoznat sa ovom temom, jako malo, znači ovo mi je prvi put zapravo da ovaj dokument u ovoj hrpi dokumenata koje imamo, imam u ruci, jednoga čovjeka kako lista letimično, ima tu stvarno stvari koje čovjek može pozdraviti, ne znam, znači pomaganje prije svega reći ću preko središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan Hrvatske, pomaganje Hrvatima i u Srbiji i BiH-u i u Crnoj Gori i to je hvalevrijedno, to su sve donacije koje su u iznosu 5000 kn, 2000 kn, pa neke su čak i 45 000 kn i sl., međutim ono što ovdje malo odskače po iznosu a što je meni malo reći ću sumnjivo, to su npr. neke članarine ili donacije, evo ja ču tu izdvojiti par. Kaže, to ide preko Ministarstva rada i mirovinskog sustava, godišnja članarina za međunarodnu organizaciju rada i tu dajemo milijun i 448 000 kn ili druga evo, spomenut ću i nju, preko Ministarstva zdravstva, kaže godišnja članarina u Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji i tu dajemo skoro 3 milijuna kuna. Ja bi rekao da ove dvije članarine su zajedno dovoljne za gotovo sve ovo ostalo, znači za ovih 20, 30 donacija, pardon, 200, 300 donacija po 5, 10, 15, 20 000 kn što idu npr. Hrvatima izvan Hrvatske. Dakle ovo izvješće bi se moglo svesti zapravo u tri stavke, sve ove male jedna i onda ove dvije velike ali to nije sve, evo šlag na kraju. Na početku samog izvješća imamo tu par stvari koje mene, evo ja se nadam da će svi ovi koji gledaju ovo isto zainteresirati. Ima jedna tema aktualna, kolegica je maloprije spomenula, ja ću također a radi se izbjeglički mehanizam za Tursku, potpora izbjeglicama u Turskoj, Turkey refugee facility, 19 milijuna 249 000 kn i još nešto sitno. 20 milijuna kn, znači mi godišnje dajemo 20 milijuna kn da bi nam, da bi nam Erdogan svaki dan prijetio, jel tako? Danas slušamo isto prijetnje, ako vi meni ne dozvolite da ja tamo pobijem Kurde i napravim tamo što radim, e onda ćemo mi drugačije, pustit ću vam tih 3,5 milijuna pa ću još pustiti iz Idliba, još 4, 5 milijuna ljudi i onda ste u problemu. Dakle mi izdvajamo samo za izbjegličke kampove u Turskoj više, nekoliko puta više nego cijelo ovo izvješće ali ja se pitam zašto mi izdvajamo? Da se razumijemo, ja nisam protiv humanitarne pomoći, ja sam za to, pomoć je ljudima potrebna međutim jesmo li mi pozvali ove ljude? Nismo ih pozvali. Idu li oni Hrvatsku? Čak i ne idu, mi smo samo tranzit. Oni idu Njemačku, jel tako? Gđa. Merkel ih je pozvala. I sada mi zato što je gđa. Merkel njih pozvala, a vidjela je to stanovništvo koje se ne može integrirati, koje nije radno sposobno, nema one vještine koja treba u Njemačkoj, sad ćemo mi koji nismo ni krivi ni dužni, nego smo eto u istoj tvorevini nekakvoj, neću nazvat državom, paradržavnoj tvorevini sa njima, mi plaćamo godišnje 20 milijuna kn Turcima da bi nas Erdogan zafrkavao i ovoga trenutka. E, ali nije to sve, idemo prema većem. Onda imamo još jedan fond, ja ne znam šta je to, doprinos Europskom razvojnom fondu, tu dajemo 34 milijuna kuna, pojma nemam o čemu se radi, evo volio bi možda da državna tajnica to objasni ako zna, i naposljetku za kraj onaj vrh svega, onda ... [[Govornik se ne razumije.]] pada onih 2% donacija odnosno financiranja a to je doprinos općem proračunu EU za SRP. Evo, stvarno ste kraljica, prvi put je čujem, znam ona je Socijalistički radnički pokret ili partija ali to nije to, to ne nešto drugo, znači 220 milijuna kuna godišnje. Evo sad malo kad listate ovo, idemo naći što spada u SRP. Evo i tu piše, ajmo. U SRP vam spada dakle razvojni program UN-a, tzv. LOTFA, znači za Afganistan, izbjeglički mehanizam za Tursku, opet, još jedanput financiramo to pa onda zakladni fond EU za Afriku pa Kolumbiju pa za jugoistočnu Europu opet nešto pa opet nešto za Svjetsku zdravstvenu organizaciju, Svjetsku trgovinsku organizaciju, halo. Dakle kad govorimo o razvojnoj pomoći, ja bi ovdje izdvojio dvije stvari. Znači financiranje velikih paradržavnih svjetskih organizacija jer to je i pomoć Njemačkoj u izbjegličkoj krizi jer su to dva glavna izdatka unutar ove razvojne pomoći. Ja ne vidim drugo. Znači osim što pomažemo zbrinjavanju izbjeglica, znači njemačkog problema u Turskoj, mi sve ostalo zapravo dajemo financiranje tih velikih paradržavnih organizacija koje su smještene od New Yorka, Bruxellesa itd. Razuvjerite me, imate priliku evo odmah uzeti riječ i odgovoriti mi na ovo što sam ja rekao, možda sam u krivu.
Hvala lijepo. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi će govoriti poštovani zastupnik Božo Ljubić, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gđo. državna tajnice sa suradnicima. Dakle, dobili smo jedno vrlo iscrpno izvješće o službenoj razvojnoj pomoći RH koja se kao što smo mogli čuti i pročitati dakle odvija kroz osnovna dva ... [[Govornik se ne razumije.]] dakle kroz bilateralnu i multilateralnu pomoć s tim što dakle preko 70% ide kroz bilateralnu pomoć i ovdje je potrebno pa čak slušajući neke rasprave ovdje, neke stvari malo pojasniti ali prije toga bi se samo fokusirao na geografsku i tematsku da tako kažem, dimenziju ove službene razvojne pomoći. U geografskoj dimenziji kao što smo mogli vidjeti i čuti, dakle stavlja se fokus na istočno susjedstvo Hrvatske, u prvom redu na BiH za koju je kolega Stier ispravno ustvrdio da je zajednički geostrateški prostor zajedno sa RH i potpuno je razumljivo zašto je BiH u tom smislu programska država za Hrvatsku jer u konačnici prirodnu resursi BiH-a, prometni resursi itd., prometna infrastruktura su dakle kompatibilni i komplementarni, s druge strane dakle tu je taj i geopolitička dimenzija. Kao što sam, kao što možemo vidjeti evo i zadnjih dana, pa i na osnovu ovog susreta koji se desio prije par dana u Beogradu, trilaterale BiH, Turska, Srbija gdje iz BiH nije uopće bilo predstavnika Hrvata, a gdje je dakle jedan sudionik domaćin sastanka predsjednik Vučić jasno rekao da on predlaže slijedeći susret da bude kvadrilaterala gdje bi se uključila i Rusija. To automatski šalje poruku zapravo jugoistok Europe i dalje istočno pod navodnicima susjedstvo misleći na Tursku i Rusiju na neki način su Hrvatsku zapravo pod navodnicima prepustili zapadu, a u ovom momentu zapravo nije sigurno da neke silice iz međunarodne zajednice ne bi dakle željele BiH vidjeti prije u Euroazijskoj nego u EU. Naravno to ne može biti interes niti BiH, niti njezinih narodnih građana, a naravno ne može biti niti interes Hrvatske. I stoga dakle ta razvojna pomoć koja se fokusira na BiH sigurno dakle ima i tu svoju i geopolitičku i geostratešku dimenziju. S druge strane imali smo prilike čuti maloprije neke rasprave ispred jednog kluba, gdje se problematizira zapravo pomoć nekim ustanovama u BiH i gdje se to zapravo na neki način prvenstveno adresira kao pomoć Hrvatima u BiH što nije istina zapravo. Kolega Klisović je lijepo govorio o primjeru Mostarske bolnice gdje zapravo ta pomoć koja se upućuje Mostarskoj bolnici ne upućuje samo Hrvatima, na kraju krajeva ta pomoć se percipira i kao pomoć Hrvatske BiH. Svježiji primjer dakle prije par tjedana, je dakle hrvatska vlada odobrila dodatna sredstva, dakle van ovog kontigenta koji raspolaže središnji državni ured za Katolički školski centar u Bihaću u kojem dakle pohađa školu srednju preko 80% da tako kažem učenika koji su pripadnici Bošnjačke ili ne hrvatske nacionalnosti. To treba gledati ne samo pomoć hrvatskom narodu u regiji Bihaća, već zapravo pomoć BiH, ali isto tako investicija i u vlastitu da tako kažem imidž same države jer ti učenici bilo da su Hrvati, bilo da nisu Hrvati zapravo će u njihovoj trajnoj memoriji ostati sigurno činjenica da su oni uspjeli završiti školu i to kvalitetniju školu nego njihovi sugrađani koji su pohađali civilne škole zahvaljujući RH. I sigurno dakle u svojoj odraslom dobi ne mogu biti ne naklonjeni dakle RH. Slična je stvar i sa školskim centrima u Sarajevu, Banja Luci, Tuzli itd. da o tome dalje ne govorim. Ono što bih htio još dodatno spomenuti, dakle ta geografska da tako kažem dimenzija razvojne pomoći gdje se zapravo istočno susjedstvo EU fokusira na Ukrajinu i zapravo jasno je zbog čega i tu zapravo ovaj Hrvatska sudjeluje u znatnom dijelu i kroz bilateralnu ali još nešto više kroz multilateralnu dimenziju ove pomoći. Jugoistok, dakle ili susjedstva EU, Jordan je opet dakle programska država i jasno zbog čega. Dakle Jordan ima skrbi o milionima izbjeglica još ranije dakle Palestinaca s područja Izraela, pa iz Egipta, pa sada iz Sirije, Iraka itd., itd., i sigurno ta dimenzija razvojne pomoći ima svoju i humanitarnu dimenziju. Afganistan kao država dakle koja je još uvijek zapravo u ratu i tu zapravo Hrvatska može ponuditi i dodanu vrijednost samom da tako kažem financijskom iznosu. Zašto? Zato što smo mi bili primateljica razvojne humanitarne pomoći i znamo vrlo dobro koliko je važno naše nacionalno, domaće, državno vlasništvo nad tom pomoći da bi ona dakle postigla maksimalno mogući efekt. I to je ono što mi također možemo ponuditi kao iskustvo, a da ne govorim dakle o iskustvu o procesu deminiranja koje evo možemo ponuditi i Afganistanu i ovaj i Siriji i evo i Kolumbiji koja je opet dakle …/nerazumljivo/… država na Južno Američkom kontinentu. Dakle, to su sve stvari koje i sad ako netko postavlja pitanje, da li Hrvatska koje je još uvijek dakle zemlja relativno siromašnija od dijela EU, da li ona treba sudjelovati u toj razvoj pomoći? Ja bih rekao da, dakle to je sigurno investicija dakle u diplomatski, međunarodni rejting ali i gospodarski razvoj u budućnosti. Ja vrlo često spominjem primjer Japana zato što sam s njima surađivao kao ministar zdravstva u BiH na projektima dakle razvoje i humanitarne pomoći, dakle Japan je 2004. godine obilježio 50 godina svoje dakle ovaj razvojne pomoći što znači da je '54. godine počeo s tim. To je dakle samo nepunih 9 godina nakon poraza u ratu, nakon atomskih bomba koje su pale na Japan, danas vidimo gdje je Japan, a Japan te '54. godine bio praktički u rangu razvoja bivše Jugoslavije. S obzirom da je Hrvatska bila u tom momentu razvijenija od samog dijela Jugoslavije, znači bio je ispod da tako kažem razvojnog ranga ovaj tadašnje Hrvatske pa je ušao u razvojne projekte i Japan dakle ne samo zbog toga, ali i zbog toga dakle te komunikacije sa svijetom je danas jedna od najrazvijenijih i najnaprednijih država u svijetu. Stoga dakle, apsolutno trebamo podržati dakle i ovo izvješće i ovaj sudjelovanje Hrvatske u službenom razvoju pomoći bilo da je bilateralna, bilo da je multilateralne naravi jer kao što rekoh to je ulaganje u budući i razvoj i ekonomski i politički rejting i diplomatski položaj RH jer globalni izazovi koji su pred nama sad govorim evo kao članica EU, migracijske krize, migracijske prijetnje o kojima je bilo govora i kolega Klisović o tome govorio, dakle ulaganje u regije emitivne migranata mi zapravo problem rješavamo na njegovom izvoru ovaj a ne da tako kažem kad se prelije na našeg granice ili naše države. Iz tog razloga zapravo mislim da RH je dobro definirala svoje programske države, svoja programska područja i treba pratiti, dakle tamo gdje je ta razvojna pomoć ne pruža onaj očekivani rezultat koji mi zapravo i za sebe na kraju krajeva tražimo onda trebamo i revidirat eventualno dakle ta, ta područja, u svakom slučaju to treba podržati i naravno nastojati da idemo prema onomu što je i EU definirala kao cilj, da se ona čak poveća sa sadašnjih 0,10% na 0,33% kolko čini mi se EU preporučuje zemljama svojim članicama. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Joška Klisovića, izvolite.
Hvala potpredsjedniče HS. g. Ljubić, vaša diskusija mi je dala ustvari priliku da podsjetim na još jednu stvar koju sam zaboravio, naravno da možete i vi dati svoje mišljenje, a to je institucije koje treba stvarno podržavati. Jedna od takvih je recimo Hrvatska katolička škola u Banja Luci. Škola u koju idu ne samo Hrvati nego i Bošnjaci i Srbi, koja omogućuje jedan bolji tretman Hrvata u toj sredini koja za njih vrlo često nije nimalo lagana. Ljudi koji završe tu školu, roditelji koji pošalju svoju djecu sigurno ne mogu biti neprijateljski raspoloženi prema Hrvatima. Ta škola također treba određenu pomoć za svoje funkcioniranje, dakle to su te institucije koje imaju i šire značenje od samog interesa onog uskog za hrvatski narod, puno šire doprinose njihovom boljitku u sredinama u kojim oni žive, u onim lokalnim sredinama, tako da evo recimo ja bi se založio i za jedan kontinuirani dijalog sa biskupom Komaricom oko takvih stvari, koje su to ključne stvari koje bi se mogle pomoći u Republici Srpskoj recimo u BiH?
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Ljubića.
Zahvaljujem kolega Klisoviću. Naravno ja sam to i spomenuo dakle u tom kontekstu, zapravo u većini tih školskih centara kao što rekoh kod Bihaća, Sarajeva, Tuzle, Banja Luke itd., većina djece su nehrvatske nacionalnosti i to sigurno zapravo ovaj uz to što pruža kvalitetnije obrazovanje nego što ta djeca mogu dobiti u svojim civilnim školama bez obzira što se program nastavni u njima je potpuno civilne naravni odobren dakle od nadležnih kantonalni odnosno republičkih vlasti kao što je to slučaj Republike Srpske uvjeren samo dakle da ne samo da to i doprinosi zapravo boljem osjećaju pripadnika hrvatskog naroda u tim sredinama jer imaju što ponuditi svojim sugrađanima, nešto što je bolje nego što oni mogu dobiti zapravo stvara prijatelje hrvatske, ja bi rekao, budućnosti jer ta djeca bez obzira koje su religije, kojega su svjetonazora, nikada neće zaboraviti da su završili školu [[Upadica: Hvala]] zahvaljujući … [[Govornik se ne razumije]] hrvatskoj.
Slijedeće pojedinačne rasprave poštovanog zastupnika Saše Đujića.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Gđo. državna tajnice, kolegice i kolege, pa neću ja predugo jer puno toga je već rečeno, ali želim se osvrnuti na par stvari, a to je da, mislim da je dobro da danas raspravljamo o ovom izvješću i mislim da je dobro da se javno o ovome govori da bi i naši građani mogli shvatiti kolika je važnost provedbe ove strategije zato što naši sugrađani još uvijek ne percipiraju odnosno ajmo to ovako reći, ljudi gledaju da mi sada kao dajemo nekakvu pomoć nekim drugim zemljama iako u mnogim segmentima smo i sami zemlja kojoj treba pomoći, to je pogrešan pogled ja bi to tako rekao i zato je dobro da o ovome danas razgovaramo i treba naglasiti više stvari ovdje, dakle kolege prije mene su govorile da kada pričamo o, o, o ovoj pomoći da imamo dva pravca, znači bilateralnu pomoć i multilateralnu pomoć i sada treba o tome govoriti da ne bi imali rasprave kao što je imao kolega Zekanović koji spominje članarine u međunarodnim organizacijama kao nekakav bačeni novac za koji on ne zna kamo ide, dakle to je potpuno kriva rasprava. Mi smo stoljećima htjeli svoju državu i dobili smo je teško i kako smo je dobili, a i, i moramo bit dio međunarodnih organizacija, ne možemo biti otok sam, sam na kugli zemaljskoj, dakle to je normalno da smo mi i članica UN-a i da smo konačno i ostvarili strateški cilj članstva u EU i NATO-u i kao takvi moramo i poštovati određene ugovore koji proizlaze iz tih članstava, ali biti i dio globalne pomoći, znači nekim nerazvijenim zemljama trećeg svijeta ajmo to tako reći, ali druga stvar zašto o ovome treba govoriti je i to da građani shvate da od, ovo nije samo pomoć, nego da i RH itekako ima i koristi od ovoga i može i u budućnosti imati koristi, evo i kolega Stier i kolegica Pusić su spominjali Kolumbiju, ja sam u jednoj drugoj raspravi kad smo razgovarali o razminirivanju u RH spomenuo Kolumbiju, imao sam priliku da kao član Odbora za međuparlamentarnu suradnju razgovaram ovdje u HS sa zamjenicom prošle godine, sa zamjenicom ministrice vanjskih poslova Kolumbije gdje je naglašena ta tema razminiravanja u kojoj RH ima ogromno iskustvo i sada kada znamo krajem prošle godine je produžen rok za razminiravanje u RH, dakle sada je do 2026. plan da će cijela RH biti razminirana, lani je to bilo treći mjesec ove godine, ali taj, taj datum i taj rok koji dolazi osim što donosi dobro RH u smislu da RH više neće biti pod minama, otvara jedan novi problem, a to je veliki broj pirotehničara u našoj zemlji koji tim samim ispunjenjem toga cilja ostaju bez posla i nemaju šta radit 1/3, primao sam također i predstavnike sindikata pirotehničara u HS s kojima smo razgovarali o toj temi, dakle kako tim ljudima osigurati posao, 1/3 njih će otići u mirovinu, 1/3 će se rasporediti u MUP-u i HV-u, ali 1/3 ne zna gdje će ić i upravo je tu prilika kroz ovakve oblike suradnje da ti ljudi svojim iskustvom i znanjem u pomoći drugim zemljama poput Kolumbije koja je druga zemlja u svijetu po tom problemu i osiguraju posao za sebe, da imaju šta radit u narednom periodu, dakle to je recimo jedan primjer gdje od neke pomoći nekoj zemlji bilateralne RH u budućnosti itekako može imati koristi i to su stvari koje treba, koje treba naglašavati i zato je dobro da, da raspravljamo o ovakvim izvješćima i da to svaki dan spominjemo i treba naglašavati još više možda ne znam sad kroz ovo izvješće je to teško, ali trebalo bi naglasiti upravo ove međunarodne organizacije kojih je Hrvatska član da u Hrvatskom saboru možemo govoriti i koji su benefiti našeg članstva kao zemlje u tim organizacijama i šta to sve osim međunarodnog ugleda i integracije u međunarodno društvo znači za Hrvatsku državu da ne bi imali ovakve rasprave da je članstvo u tim organizacijama bačen novac i da je to nepotrebno. Dakle, o tome treba stalno govoriti i ja osobno, a mislim i kolega kada se uskladimo na kraju ćemo i podržati ovo izvješće uz apele što je govorio kolega Klisović za neka buduća razdoblja da treba možda detaljnije strategiju prikazati kroz izvješće i razraditi odnosno ove planove koji bi se trebali u budućnosti dotaknuti. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Mire Kovača. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedatelju. I ja ću ovako ponukan ovom kratkoćom kolege Đujića, pokušat ću biti koncizan neću previše govoriti. Ja bih istaknu tri misli. Prva misao koja se tiče strategije ali i izvješća se tiče toga da se Hrvatska i na tom planu emancipira, da shvaća koje mogućnosti nosi razvojna suradnja za Hrvatsku kada je riječ o njezinom pozicioniranju na globalnoj sceni na području našega kontinenta, naravno i za njezino gospodarstvo. To se vrlo jasno artikulira u ovome izvješću i kada pogledamo zakon koji je donesen prije deset godina, ako ga usporedimo s onim što danas proizvodi u Ministarstvu vanjskih poslova i drugdje kada je riječ o razvojnoj pomoći, to je rekli bismo narodski nebo i zemlja. Sada tek vidimo, shvaćamo što se sve na tom područje može i rekao bih mora napraviti. Druga misao se tiče odnosa multilateralne i bilateralne, znači iniciranja novca u projekte koji su multilateralni i bilateralni i tu vidim da još uvijek imamo dosta prostora za unapređenje. Naime, u slučaju RH imamo 72% ide u multilateralnu pomoć, a 23% u bilateralnu pomoć. Malo sam pogledao recimo podatke za Saveznu Republiku Njemačku, u Njemačkoj za 2015. je iznosila suradnja oko 16 milijarda eura za razvojnu suradnju od toga 12,7 milijardi eura bilateralna pomoć, a samo 3,5 milijardi eura multilateralna pomoć, znači obrnuto. Nijemci stavljaju fokus na bilateralnu pomoć. Kao što je rekao kolega Đujuć, naravno da Hrvatska mora izvršavati svoje obaveze prema multilateralnim organizacijama i ostajati na tom planu konsekventno, to i činimo, ali tu vidimo koja je još mogućnost kod nas u Hrvatskoj da činimo više na planu bilateralne, da iniciramo novce u konkretne bilateralne projekte u Jugoistočnoj Europi. Smatram da to moramo proširiti, o tome sam govorio jutros kada smo razgovarali o Hrvatima izvan RH. Znači i u BiH i u Srbiji, cijeli zapadni Balkan je u biti jedno područje gdje Hrvatska može bilateralno pametno djelovati, ne samo na način da se daju novci nekoj knjižari, rekao sam to, u Žepču i u Subotici ili ne znam na Kosovu nego da ide u jačanje gospodarstva i jačanje gospodarske otpornosti tih zemalja koje su nama susjedne zemlje. To bismo čini mi se trebali postići. Ali ono što je dobro, to sam vidio u strategiji koja je napisana 2017., koja je usvojena pod kolegom Stierom bio je ministar vanjskih poslova, znači jedan napredak na području razmišljanja o položaju Hrvatske u svijetu. To je pravi putokaz i tako moramo nastaviti i zato izvješće podržavam, ali predlažem ovdje u Hrvatskom saboru da jačamo ovaj segment bilateralne pomoći i da tu pomoć primjenjujemo na projekte koji se tiču Hrvata u BiH, Srbiji i drugdje, ali da vidimo kako možemo tu napraviti jednu nadgradnju i ići u druge projekte koji se tiču jačanja gospodarske otpornosti. Siguran sam da na tom području možemo aktivirati i dosta hrvatskih gospodarskih potencijala. Hvala lijepa gospodine predsjedatelju.
Hvala. Imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Joška Klisovića. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Gospodine Kovač, potpuno ste u pravu, multilateralna aktivnost i razvojna pomoć je jako važna, pogotovo za male zemlje kao što smo mi jer ako nemamo velike novce, velika sredstva koja možemo plasirati daleko izvan granica naše zemlje, možemo to kroz multilateralne forume, pa čak i malom uplatnicom sjedate za stol koji odlučuje gdje će oni veliki novci ići. A to nam je jako važno ako imamo svoje interese, svoje ciljeve. I u tom kontekstu ja sam također za to da se ide kroz multilateralno da se uplati koliko se može, ne previše, ali da se osigura učestvovanje Hrvatske u definiranju kud ta pomoć stvarno će ići, da imamo neku riječ, neku snagu. I u tom kontekstu naravno da je važno da uplaćujemo međunarodne članarine i da je ono što je gospodin Zekanović govorio, to je mogao reći u Marakešu tamo bi ga sigurno puno ljudi čulo kao što smo imali prilike vidjeti na televiziji kada je protestirao sa velikim brojem velikih osoba koje se nisu slagale sa politikom UN-a. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Kovač.
Drago mi je da se kolega Klisović slažete sa mojom malenkošću. Hvala lijepa.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Saše Đujića.
Kolega Kovač vi ste naglasili ovu bilateralnu suradnju, zašto je to važno? Je važno i cijelo vrijeme se vrtimo i oko iznosa i oko novca. Nije sve u novcu. Ja ću reći sada recimo jedan oblik suradnje, ne znam da li to spada pod ovu stratešku pomoć, vjerojatno možda čak i ne pada, a to je Izrael i veliki požari koje su oni imali i pomoć hrvatskih pilota spada pod ovo, ok, još bolje, evo to je dobar primjer, dakle nije sve u novcu mi smo dali i svoje znanje i ljude i svoje sposobnosti koji su tamo pomogli u Izraelu u gašenju požara gdje mi imamo ogromno iskustvo i gdje su naši piloti, pa ja ću se usudit reći jednih od boljih u svijetu, a s druge strane mi kroz Izrael možemo napraviti jednu suradnju koja će onda i nama dati gospodarski zamah, ovaj o kojem ste vi govorili ako znamo koliko Izrael ima razvijeno i navodnjavanje, sustave poljoprivrede u teškim okolnostima kad pogledamo našu Slavoniju koja nije iskorištena. Dakle, to su neke razmjene iskustava koje mi možemo iskoristiti u tim bilateralnim suradnjama.
Hvala. Poštovani zastupnik Kovač.
Drago mi je što se sa mnom slaže i kolega Đujić, a imam još jednu, jedan, jedan prijedlog koji smo čini mi se već i prošle godine ovdje artikulirali, a to je da smo trebali razmisliti konkretno unutar hrvatske Vlade, unutar Ministarstva vanjskih i europskih poslova da se promijeni zakon, da se zakon izmjeni i da se ugradi mehanizam olakšavanja provođenja te suradnje na način da jednu specijaliziranu agenciju u Hrvatskoj osnujemo, specijaliziranu agenciju u kojoj bi bile privatnog kapitala, znači ne samo, koji bi bili dionici i državne strukture znači Vlada RH putem nekoliko svojih državnih tijela, ali i privatan kapital, to recimo imaju Nijemci, imaju Austrijanci, imaju drugi, to bi sigurno bio doprinos povećanju efikasnosti Hrvatske na tom planu. Hvala lijepo.
Hvala. Sada će u ime izvjestitelja nešto reći poštovana državna tajnica u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova, Zdravka Bušić. Izvolite.
I hvala vama gospodo zastupnice i zastupnici na ja bih rekla dostav konstruktivnoj raspravi, međutim bilo je nekih ovako izdvojenih mišljenja koja je bih željela komentirati, a u prvom redu želim odgovoriti na jel postoji kroz službenu razvojnu pomoć, jel se ona gasi i ona se zapravo ne gasi i ona se ne guši, već ukupni iznos doista raste. 2/3, ja bih željela također reći da 2/3 službene razvojne pomoći su usmjerene kroz EU i krivo bi, onda krivi zaključak ne izvedemo što se tiče naše ukupne pomoći, daleko je veća pomoć ovamo na drugoj nego li je na strani što smo izdvojili za BiH, sveukupno kad gledamo u iznosima. Gospodin Klisović kojemu hvala na raspravi, ali bi samo željela reći da ciljevi i prioriteti su određeni u ovom, u nacionalnoj strategiji, stvarno ovdje imamo jako detaljno razrađenu nacionalnu strategiju, a ovo što da, ja se nadam da gospodin Kovač da ćemo mi imati jedan …/nerazumljivo/… kao što ima naravno što ste sami naravno što ste sami spomenuli Njemačka i Austrija to bi doista bilo dobro, a svi ste zapravo dosta konstruktivni bili u iznošenju kako i na koji način mi možemo djelovati. Evo gospodin Đujić je spomenuo i Kolumbiju, sama sam bila u Kolumbiji znam kako smo kroz ove što smo mi od jednokratnom pomoći bilateralno dali kroz 20.000 EUR-a, mi smo izvukli ja bih rekla pa peterostruko. Međutim, još imamo mi još dosta i sami ste spomenuli što mi je jako drago, ali vidite što znači kad se ode, pa se kaže, pa se razgovara, pa sa zamjenicom ministra vanjskih poslova koja je bila ovdje i sama sam se s njom sastala i u Kolumbiji i također i u Hrvatskoj. Mi imamo također društvo za psihosocijalnu pomoć koju Hrvatska iako ne izravno, pomažemo neizravno kroz EU jer mi u taj fond doprinosimo. Ja bih još ovdje samo da ne duljim, ja znam da se svima žuri, ja bih doista morala komentirati na ovaj što je rekao gospodin Zekanović. Pa mi smo država i mi smo članovi, mi moramo plaćati članarinu u organizacijama, međunarodnim organizacijama u kojima mi jesmo, mislim doista ne znam što bih, kako bi na koji način da ne uvrijedim gospodina zastupnika, mi nastojimo se još evo OECD-e, nadam se da ćemo što prije. Svaka međunarodna organizacija nosi svoje članstvo i a to je ne samo, mislim ni jedna država ne bi platila članarinu da od te članarine i od tog sudjelovanja, od tog članstva nema koristi. Pa mi smo članovi evo vidite sami koliko se i uvijek se ovaj naravno i ponosimo i drago nam je i svima jel nam cilj bio članstvo u EU, članstvo, naravno najprije smo postali članica UN-a 1992., 1996. Vijeće Europe, sada EU i naravno da smo mi članica i zdravstvenih, međunarodnih zdravstvenih organizacija, to je sasvim normalno. Tako da na ovo ne znam, evo vi ste dosta komentirali, pa hvala vam lijepa još jedanput svima na raspravi. Nadam se da smo izvukli neke, evo i vidjeli i nekako pregledali sve na čemu radimo, na čemu smo se nekako fokusirali, a vašim raspravama hvala lijepa mi ćemo vidjeti i pregledati ćemo još jedanput sve pa ćemo vidjeti da u idućim evo strategijama i izmjenama i dopunama, dopunimo i uzmemo u obzir ovo što ste vi sve kazali. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Time bih zaključio onda raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.
Izvješće o provedbi službene razvojne pomoći RH inozemstvu za 2017. i 2018. godinu. Podnositelj je Vlada. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o provedbi službene razvojne pomoći RH inozemstvu za 2017. i 2018. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 100 za, 1 suzdržani i 4 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na slijedeću točku, to je: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sveobuhvatnog i pojačanog Sporazuma o partnerstvu između Europske Unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane i Republike Armenije, s druge strane, drugo čitanje, P.Z. broj 753 Predlagatelj je Vlada RH temeljem Članka 85. Ustava RH i Članka 207a. Poslovnika Hrvatskog sabora. Temeljem navedenog Članka 207a. Poslovnika propisano je da se zakoni kojima se u skladu s Ustavom RH potvrđuju međunarodni ugovori donose u pravilu u jednom čitanju. Amandmani se mogu podnosit do kraja rasprave sukladno čl. 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, te Odbor za vanjsku politiku. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, ponovo državna tajnica u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova gđa. Zdravka Bušić, izvolite.
… [[Govornik se ne čuje]] Dopustite da vam predstavim Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sveobuhvatnog i pojačanog sporazuma o partnerstvu između EU i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica s jedne strane i Republike Armenije s druge strane. Vijeće EU je donijelo odluku o ovlašćivanju Europske komisije i visokog predstavnika unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku da započne pregovore o okvirnom sporazumu između EU i Armenije. Pregovori o sporazumu su započeli 7. prosinca 2015.g., a EU i Armenija su parafirale sporazum taj 21. ožujka 2017.g. Potpisan je, taj sporazum je potpisan 24. studenoga 2017.g. na marginama samita istočnog, istočnog partnerstva. U ime RH sporazum je potpisao g. Mate Škrabalo, naš izvanredni i opunomoćeni veleposlanik RH u svojstvu stalnog predstavnika RH pri EU i pri Europskoj zajednici za atomsku energiju, a to sjedište je u Briselu. Armenski parlament jednoglasno je ratificirao ovaj sporazum 11. travnja 2018.g. Do sada je 17 zemalja članica EU ratificirao ovaj sporazum. Za EU uključujući naravno i RH ovaj sporazum predstavlja važan korak prema jačanju političkog dijaloga i konkretiziranju bilateralne suradnje sa Armenijom, a sporazum će također osigurati EU veći politički i gospodarski angažman, te utjecaj u zemljama obuhvaćenim istočnim partnerstvom. Odnosi RH s Armenijom su jako dobri, vrlo dobri i nemamo nikakvih spornih niti, niti otvorenih pitanja. Provedba ovog zakona odvijat će se u okviru redovitih aktivnosti tijela državne uprave i neće, neće trebati osigurati dodatna sredstva u, u državnom proračunu. Zbog svega ovog navedenog ja vas molim da podržite donošenje ovog zakona, g. potpredsjedniče HS, gospodo zastupnice i zastupnici zahvaljujem.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik, izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne, onda otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Davor Ivo Stier, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovana državna tajnice, danas je pred nama potvrđivanje odnosno ratifikacija sveobuhvatnog pojačanog sporazuma o partnerstvu sa Armenijom ovaj je to jedan sporazum koji inače EU potpisuje sa zemljama koje nemaju najvišu razinu suradnje, dakle ne samo u smislu članstva, nego niti onog sporazuma o pridruženom članstvu koje npr. je potpisala Ukrajina, Armenija je imala mogućnost to učiniti kao zemlja koja je uključena u istočnom partnerstvu, međutim odlučilo se za ovaj nivo, za ovu razinu sveobuhvatnog pojačanog sporazuma u partnerstvu, nešto slično smo imali nedavno ovdje u HS kad je EU to potpisala npr. s Kubom, dakle imate jedno partnersko vijeće koje upravlja s tim sporazumnim odnosima koji uređuju politički dijalog, pitanje ljudskih prava, pitanje vladavine prava i naravno trgovinu ulaganja, zaštitu proizvoda, zaštitu izvornosti proizvoda i to je dobro npr. da se i u ovom sporazumu naravno štite i ti hrvatski proizvodi sada i na ovom novom tržištu armenskom, dakle što se tiče hrvatske loze, travarice, pelinkovca, šljivovice, zadarskog maraskina, dakle sve ono što je već zaštićeno, Armenija preuzima obvezu da će i na njihovom tržištu biti zaštićeno i da će u jednom prilično opsežnom dokumentu koji ima toliko aneksa sa svim ovim proizvodima koje su već, koji su već zaštićeni u EU i sada to prihvaća i Armenija. Međutim, ovaj sporazum koji sam po sebi nije ni po čemu sporan ima možda jednu političku dimenziju koju bi ovdje trebalo istaknuti, a to je upravo ta odluka Armenije da 2017.g. potpiše sporazum sa EU o partnerstvu, a ne o pridruženom članstvu, o pridruživanju, taj je sporazum bio na dnevnom redu, bio je ispregovaran, međutim Armenija se odlučila priključiti jednoj drugoj uniji, onoj Euroazijskoj, sa Rusijom, sa Bjelorusijom, sa Kazahstanom, sa Kirgistanom, kaže se da bi i Srbija mogla pristupiti, barem o tome je bilo riječi, Armenija se zbog svojih očito pozicija, dakle znamo za slučaj Nagornog Karabaha, na neki način i bliskih odnosa koje Armenija ima s Moskvom, odlučila ići dakle s Rusijom u ovu Euroazijsku uniju i ne u jedan dublji odnos sa EU, naime EU je to na neki način primila na znanje, došao je na dnevni red onda jedan novi sporazum nižeg intenziteta, dakle nema tu onih odredbi o slobodnoj trgovini koji bi inače mogli imati sa Armenijom već se odlučilo za ovaj oblik sporazuma. Dakle sam sporazum kažem nije sporan. Ova dimenzija je možda potrebna istaknuti koja ukazuje i na promjenu međunarodnog poretka u Europi, na jednu ojačanu ulogu i utjecaj Moskve, pogotovo na prostoru bivšeg Sovjetskog saveza. Ona ideja koja je devedesetih godina o širenju EU, o ujedinjenoj i slobodnoj Europi koja se onda širi očito danas slabi pred jednom novom logikom interesnih sfera i onda Rusija stvara svoju interesnu sferu. To nije nikakva rekreacija Sovjetskog saveza, ali da Moskva ima presudnu ulogu na tom području i to se pokazuje u ovom slučaju sa Armenijom koja je odlučila ipak dati prioritet odnosima s Moskvom nego što je to bilo sa EU. To sve naravno je nešto što moramo pratiti i moramo gledati široko kako taj novi poredak utječe i na naš položaj u Europi i u svijetu, međutim naravno to bi bila tema za jednu dužu raspravu i možda bi bila potrebna u ovom Visokom domu. No, što se tiče ovog konkretnog sporazuma sa Armenijom klub HDZ-a će ga naravno podržati. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Joško Klisović.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Evo vrlo kratko o ovoj temi. Klub SDP-a će također podržati ovaj sporazum, smatramo da je on dobar po svom sadržaju, onaj uobičajeni tekst koji EU ima sa izvaneuropskim državama s kojima nema strateška partnerstva i koja nisu iskazala interes da se pridruže EU. Kao što je kolega Stier kazao, Armenija je čak imala tu šansu ali 2017. nije ju iskoristila, bili su joj važni odnosi sa Rusijom i zajednica koju je Rusija osnovala, što je legitimno pravo svake suverene države da se odluči kojim će putem dalje ići. Ono što je za nas važno, mi imamo Sporazum o strateškom partnerstvu sa Azerbajdžanom i tamo je gro naših interesa, posebice gospodarskih i energetskih na koje treba također paziti, ali je jako dobro ja mislim da imamo dobre odnose sa Armenijom uključujući i u kontekstu EU. Područja Armenije je jedno područje gdje i dalje postoji zamrznuti konflikt kako se to kaže, pošto je na području bivšeg Sovjetskog saveza ima ih više i tu treba naravno pažljivo pristupati i u smislu nacionalne politike, vanjske politike, a jednako tako kao zajednica europskih država dakle EU. No, nikako ne smijemo zaboraviti da je ta cijela regija od interesa za Hrvatsku, da je od interesa za naše gospodarstvo i to kako u tom energetskom, financijskom, gospodarskom smislu, ali jednako tako i u kulturološkom smislu. Kada god bi bio službeno u tim zemljama, bio je veliki interes za kulturnu suradnju, za suradnju na području obrazovanja ili za suradnju na području sporta. S obzirom da je armenski susjed Azerbajdžan poprilično bogata država zbog svojih energetskih resursa, njima fali znanja. Znanje mogu dobiti samo od onih koji ima, tako da i naši ovdje ljudi bi mogli krenuti tim putem prema Kavkazu što ne mislim da je loše, mislim da je dobro i da jačamo odnose sa tim državama ne ulazeći preduboko u njihove bilateralne probleme koji su povijesni, koji su vjerojatno dugoročni i mi ih sami vjerojatno nećemo moći razriješiti, ali možemo shvatiti što se zbivalo u tim zemljama kako bi i sami zauzeli pravilnu poziciju. Ali balansirani odnosi i sa Armenijom kao i sa Azerbajdžanom je nešto što Hrvatska mora imati i u tom kontekstu mi podržavamo i potpisivanje ovog ugovora. Hvala.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu i za nju se javio poštovani zastupnik Saša Đujić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Gospođo državna tajnice. Ma vrlo kratko, evo nadovezat ću se na kolegu Klisovića. Dakle ja osobno isto podržavam ovaj sporazum koji je dobar i opširan i koji je opet jedan pokazatelj hrvatske prisutnosti u međunarodnim organizacijama i važnosti takvih sporazuma jer recimo ne znam, kolega Zekanović bi sada rekao što će nam taj sporazum, što mi sada imamo od toga i vjerojatno bi na takav način nastupio. Međutim, ovaj sporazum iako na oko se čini kao nebitan, on je izuzetno važan. I ovo kao što je rekao kolega Klisović jer on osim samog sporazuma otvara Hrvatskoj prostor i za druge oblike suradnje. Vi ste u svom uvodnom izlaganju rekli da čak Hrvatska ima i bolje odnose sa Armenijom od same EU, a ovaj sporazum je samo jedna nadogradnja tih odnosa i otvara nam prostor i za gospodarsku suradnju. Dakle, ja bih to proširio ne samo u Azerbajdžanu i u Armeniji nego i u Gruziji, znači cijelo to područje. Mi u Gruziji imao počasnog hrvatskog konzula koji je jedan jako utjecajan poduzetnik i gospodarstvenih tamo, jedan od bogatijih ljudi Gruzije. Ne znam koliko ljudi uopće to zna da imamo počasnog konzula tako, on je vlasnik najveće tvornice konjaka gruzijskog i takvi ljudi koji su prijatelji Hrvatske postoje i u tim zemljama i jako vole Hrvatsku i jako se dive Hrvatskoj. I mislim da ih mi kao zemlja čak i premalo koristimo jer recimo oni nam mogu otvarati sve oblike gospodarske suradnje u tim zemljama i mislim da na tom tragu trebamo isto u budućnosti više poraditi. Uglavnom, podrška svakom ovakvom obliku sporazuma koji će u konačnici donest samo korist našoj zemlji.
Imamo repliku poštovanog zastupnika Klisovića.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Gospodin Đujić je potpuno u pravu. Ta regija kao što smo kazali je ipak važna za Hrvatsku, nije prepoznata u Hrvatskoj kao važna za Hrvatsku. 90% naše nafte ili preko 90 uvozimo iz te regije, to je jako važno. A da ne kažem da je Armenija kao država izuzetno bitna za Hrvatsku i kao svojevrstan most i ulazak i prema Rusiji i prema Americi. Armenija ima užasno jaku dijasporu u Americi koja je vrlo ovako ovaj ako je prijateljski raspoložena prema vama, koristan saveznik kada hoćete neke svoje stvari lobirati po američkim institucijama. S obzirom da je Rusija svojevrsni patron Armenije na Kavkazu, naravno da kroz Armeniju imate i bliže odnose onda i sa Rusima koji nisu beznačajni na europskom političkom prostoru. Hvala.
Poštovani zastupnik Đujić.
Upravo tako kolega Klisović, dakle ako direktno ne možemo u nekim područjima surađivat sa Rusijom, zna se zašto, onda kroz ovakve partnerske odnose sa zemljama koje imaju sa Rusijom uređene odnose kakve imaju, sigurno možemo ostvariti i tu suradnju, u konačnici od svih tih suradnji ono šta je najvažnije, najvažniji je interes RH u svim tim odnosima i u trgovinskom, i u ekonomskom, i u gospodarskom, znači turizam odnosno svemu, u biti mi trebamo gledat uvijek interes naše zemlje, a suradnja s ovakvim zemljama sigurno još proširuje te mogućnosti.
Hvala lijepa. I sada će u ime predlagatelja nešto reći državna tajnica u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova gđa. Zdravka Bušić, izvolite.
… [[Govornik se ne čuje]] Zahvaljujem na raspravi i na evo potpori, svi smo nekako bili, poduprijeli smo ovaj prijedlog, što, na čemu se zahvaljujem, samo bih rekla da apsolutno se slažem sa svima koji su rekli da to istočno partnerstvo nam je bitno, a nadam se da ste i čuli da spremamo, za vrijeme predsjedanja ćemo imati samit o istočnom partnerstvu i ovim naravno sve ove države, 6 država, ove pogotovo koje ste spomenuli, Armenija, Azerbajdžan, pa evo ja ću reć svi isto ste upoznati da smo otvorili veleposlanstvo u Azerbajdžanu, u Baku nedavno, što je jako bitno i slažem se da su, da su nam bitne te države, Gruzija, Moldavija, Bjelorusija isto, Ukrajina, Ukrajina složit ćete se da, da smo jako, dosta aktivnosti imali u Ukrajini, imali smo radnu skupinu Ukrajina Hrvatska koja je imala jako veliki program i koji smo evo ja ću vam stvarno sa zadovoljstvom reći da smo taj program u cijelosti ispunili i također smo bili nazočni na svim međunarodnim konferencijama o, o, ovaj, o reformama u Ukrajini koja je jedna bila u Londonu, a jedna u Kopenhagenu i ova treća ove godine je bila u Torontu. Znači RH je apsolutna, apsolutno nazočna i s velikim interesom ovaj u svim državama ovim što naravno imamo, imamo i vlastitog interesa u njima. Evo ja bi se samo toliko osvrnula da doista vodimo brigu, vodimo brigu i ovaj nazočni smo u svim državama i svjesni smo, svjesni smo potrebe tog angažmana. Hvala.
Hvala. Javili su se za replike kolega Klisović, postoji malo nejasnoća dal ste vi iskoristili ili niste, ali ja ću vam dati naravno ovaj i vama i kolegi Đujiću ovaj repliku, izvolite.
Hvala potpredsjedniče HS. Bio sam samo jednu repliku imao g. Đujiću.
Dve ste imali sigurno, ali pitanje je dal ste tri imali.
Dve? Dobro nisam tri onda. Jer nije bilo tri govornika, govorila je uvodna gđa. državna tajnica, g. Stier u ime kluba, ja u ime kluba i onda g. Đujić, nisam o kome mogao imat tri jel? Htio sam samo pohvaliti ovaj nastojanja Vlade, dakle ako stvarno misli imat samit o istočnom partnerstvu tijekom predsjedanja, to je dobra ideja. Kolko sam shvatio bit će i samit o zapadnom Balkanu, znači imat ćemo dva samita koja se tiču vanjskopolitičkih tema, evo s moje strane samo ovaj pohvala. Hvala.
Hvala. Poštovani, poštovani zastupnik Đujić.
…/Smijeh/… Zašto? Meni je isto drago da Vlada prepoznaje važnost suradnje i rada u tim regijama od kojih u konačnici RH ima najviše koristi, dakle pogotovo u ovim ajmo reć blisko istočnim, možemo reć blisko istočnim zemljama, dakle je svakako otvaranje veleposlanstva u Azerbajdžanu, ja sam bio tamo ovoga i konačno imenovanje veleposlanika službeno nakon što je bio otpravnik poslova neko vrijeme, doprinosi toj suradnji jer i tim zemljama je izuzetno važno da i RH tamo djeluje i radi i otvara institucije svoje zemlje, a vi ste i proširili cijelu tu regiju, jako mi je drago da u biti postoji svijest da, da imamo tamo ogroman potencijal za suradnju i korist za našu zemlju, evo hvala lijepo.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasovat kad se steknu uvjeti
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sveobuhvatnog i pojačanog sporazuma o partnerstvu između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Armenije, s druge strane, drugo čitanje, P.Z. br. 753, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena pa dajem na glasovanje konačni prijedlog navedenog zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 115 „za“ i 4 glasa „suzdržana“ donesen navedeni zakon.
Prelazimo na slijedeću točku, a to je: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodi za ljudsku potrošnju, prvo čitanje, P.Z.E. br. 754. Predlagatelj je Vlada RH temeljem čl. 85. RH i čl. 172, Poslovnika HS. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani državni tajnik u Ministarstvu zdravstva, Tomislav Dulibić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani dopredsjedniče. Europska komisija je 8. ožujka 2019. RH uputila pismo službene obavijesti zbog neusklađenosti zakonodavstva RH s čl. 3. st. 3., čl. 4. st. 1. toč. a., čl. 6. st. 1. toč. a., čl. 6. st. 2. i čl. 6. st. 3. Direktive vijeća 98/83 Europske zajednice od 3. studenog 1998.g. o kvaliteti vode namijenjene za ljudsku potrošnju, što je ujedno razlog promjene navedenog važećeg normativnog rješenja. U odnosu na individualnu vodoopskrbu koja se odnosi na korištenje privatnih zdenaca, cisterni i sl., a koristeći pravo na izuzeće iz čl. 3. st. 2. toč. b. Direktive 98/83 EZ zakonskim se prijedlogom uvodi pojam individualne vodoopskrbe dopunjuju odredbe Zakona o obavještavanju stanovnika na individualnim sustavima vodoopskrbe kao i odredbe koje se odnose na savjetovanje zahvaćenog stanovništva iz lokalne i individualne vodoopskrbe te obavještavanje putem mrežnih stranica zavoda za javno zdravstvo u jedinicama područne samouprave a sa ciljem zaštite potrošača kroz obavještavanje stanovništva i davanje odgovarajućih savjeta. Nadalje, zakonskim se prijedlogom radi usklađivanja sa člankom 4. stavak 1. točka a. i člankom 6. stavak 1. točka a. Direktive vijeća 98/83 EZ jezično dorađuje pojam zdravstveno ispravne vode za ljudsku potrošnju te pojam mjesto potrošnje u cilju usklađenja sa odredbom članka 6. stavak 3. Direktive 98/83 EZ zakonskim će se prijedlogom dopuniti odredbe u vezi odgovornosti vlasnika unutarnje mreže u slučaju utvrđivanja odstupanja parametra sukladnosti na mjestu potrošnje vode namijenjene za ljudsku potrošnju a koje su posljedica neprikladne unutarnje mreže ili njezinog lošeg održavanja na način da je uz vlasnika odgovoran i korisnik unutarnje mreže. Hvala vam lijepa.
Hvala vam lijepo. Imamo dvije replike. Jedna je poštovanog zastupnika Slavenika Dobrovića prvo.
Hvala lijepo. Evo ja bih pitao, dakle Zakon o vodi za ljudsku potrošnju, naime, interni laboratoriji nekad su bili vrlo strogo propisani i oni ustvari osiguravaju da se kvaliteta vodoopskrbne usluge obavlja na jednoj propisano visokoj razini. Međutim to je izostalo. I ja bih molio ako možete obrazložiti zbog čega se ove zakonske izmjene koje idu evo već godinu, dvije, tri za redom ide na slabljenje te lokalne komponente, dakle slabljenje javne vodoopskrbe jer je ona očito, time što više nije obvezna niti je to propisano biva naprosto oslabljena za ovaj važan segment. Da li možete dati objašnjenje? Hvala.
Odgovor poštovanog državnog tajnika.
Hvala lijepo. Znači ovaj zakonski prijedlog ne ide sa ciljem da se smanji broj službenih kontrola. Dapače službene kontrole laboratorija se provode. Isto tako, znači trenutno je preko 88% vode za ljudsku potrošnju smatra se ispravnom. Uveli smo mi i norme koje to propisuju i tako da smatramo da to ne odgovara istini.
Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Marka Sladoljeva. Izvolite.
Hvala. Poštovani državni tajniče imam jedan prijedlog za vas, tj. možda savjet. Dakle, ne znam da li ste čuli za aplikaciju Freewa, to je aplikacija koju su mladi ljudi patentirali a radi se o aplikaciji koja pokazuje, besplatna je, na mobitelu i pametnim telefonima gdje se nalazi prvi izvor javne česme. Mislim da je to vrlo dobar projekt. Međutim ono što sam dobio informaciju, nisu imali podršku od Ministarstva zaštite okoliša. Pa evo šta mislite da je ... [[Govornik se ne razumije.]] , pa šta mislite o tom projektu? Dakle aplikacija besplatna koja pokazuje ljudima gdje se nalazi javna česma. Mislim da je vrlo dobro to i za turizam i mislim da bi to mogao biti hrvatski izvozni proizvod.
Hvala. Poštovani državni tajnik. Hvala lijepo poštovani zastupniče. Znači mogu reći da mi načelno podržavamo takav projekt, nismo u suprotnosti, budemo ih pozvali pa ćemo se razgovarati.
Hvala lijepo poštovanom potpredsjedniku Sabora. Srdačno pozdravljam državnog tajnika sa suradnicom i poštovane kolegice i kolege saborske zastupnike. Zakonom o vodi za ljudsku potrošnju uređuje se zdravstvena ispravnost vode za ljudsku potrošnju te je ovo novo usklađenje sa zakonodavstvom EU, ustvari mislim da je sad već treće u dvije godine. Namjerno sam pitao zbog čega se izostavlja pitanje internih laboratorija, nekada vrlo važnog segmenta vodoopskrbe i ustvari neizostavnog dijela svakog važnijeg komunalnog poduzeća jer to ustvari čini cjelovitost ove usluge, dakle to čini skupnost dakle svih struka koja zajedno osigurava kvalitetu, samostalnost, dostatnost i na koncu i kvalitetnu uslugu vodoopskrbnu dakle za svoju lokalnu sredinu. Naravno ovaj smjer kakav vidimo postoji, ide se određenoj centralizaciji nadležnosti, dakle slabljenju ustvari javnih poduzeća i to organizacijski, stručno i kadrovski. Naravno to je zaključak koji se može izvesti iz ovih promjena. Dakle nešto što je nekada bilo jako važno i po samoj logici stvari vrlo bitno danas praktički ne postoji. Kada se još razmotre, jer ovo je naravno pitanje zdravstvene ispravnosti, evo Ministarstvo zdravstva nadležno, međutim imamo nedavno novo usklađene zakone o vodama, o vodnim uslugama. Isto tako financiranju vodnog gospodarstva. Ustvari jasno je da se priprema stvar za jednostavnije, lakše koncesioniranje, djelomičnu ili potpunu privatizaciju vodnih usluga i u Hrvatskoj. To je sve, naravno to dolazi sve skupa iz Brisela, to je dio europske politike i to je posljedica činjenice da se u EU voda daleko više tretira kao tržišna roba, a bitno manje kao ljudsko pravo te da je već prije više desetljeća započeo proces privatizacije vodnih usluga odnosno višegodišnjeg koncesioniranja vodoopskrbne djelatnosti. Ja ću ovdje podsjetiti na primjer Berlina i Pariza koji su bili među prvima dakle velikim gradovima u Europi koji su privatizirali ovu komunalnu uslugu pa je onda ponovo vratili pod javno upravljanje nakon loših iskustava. U Berlinu je to načinjeno dakle privatizacija 1999. dakle kad je potpisan ugovor o javno privatnom partnerstvu kojem je 49,9% gradskog poduzeća prodano, predano konzorciju dviju velikih multinacionalnih kompanija. Već nakon 3 godine cijena usluge je porasla 30%, a pojavilo se nezadovoljstvo i javno propitivanje odredbi ugovora da bi se u stvari otkrile kako su regulirana prava i obveza dakle koncesionara. Međutim, ustanovljeno je da je ugovor tajan, dakle da postoji tajnost i da javnost u stvari ne može doznati kako su ta prava i obveze definirane odnosno regulirane. Zato je došlo i do prosvjeda i na koncu do referenduma 2011. u kojem je 98% građana dakle Berlina zatražilo otkrivanje ovih ugovornih tajni. I ustanovljeno da je u stvari koncesionar ima zagarantiranu dobit, dakle ponovit ću ima zagarantiranu dobiti za cijelo razdoblje koncesioniranja od 30 godina. Dakle, toliko o slobodi tržišta i ovoga u stvari širenju tih poslovnih okolnosti dakle u kojima će tržište, konkurencija osigurati jeftiniju uslugu i veću kvalitetu usluge. Šta znači zagarantirano? To znači da u slučaju da koncesionar ne dobije dovoljno novaca, da ima pravo na kompenzaciju i da građani odnosno grad plaćaju kompenzaciju. Revolt u Berlinu je izazvao da se gradska vlast na koncu odlučila na raskid ugovora, pregovore i da je 2014. vodoopskrba grada Berlina za velike novce vraćena od javno upravljanje. U Parizu je to bilo jednostavnije, naime tamo naprosto nakon 25 godina koncesijskog razdoblja u kojem je glavna stvar koja je mogla biti zabilježena poskupljenje usluge od 260% i doista minimalno ulaganje u održavanje dovelo do toga da 2010. naprosto ugovor nije produžen. Međutim, loših iskustava privatizacije ima u Europi odnosno EU daleko više samo se takve vijesti iz nekog razloga slabo šire europskim medijskim prostorom. Odredbe višegodišnjih ugovora u kojima se investitoru odnosno koncesionaru garantira dobit bilo kroz potrošnju ili jediničnu cijenu pokazale su svoje pravo značenje u Portugalu. Imamo dva primjera grad Barcelos 120.000 stanovnika nije udovoljio jednom od uvjeta i koncesionar je putem arbitražnog postupka dobio pravo na kompenzaciju čak 127 milijuna EUR-a. Drugi manji grad Pacos de Ferreira suočio se s poskupljenjem vode od 400% naravno da bi osigurao dovoljni prihod što je dovelo do prosvjeda i zahtjeva za raskidom ugovora međutim, grad se našao pred zahtjevom za kompenzaciju u iznosu od njima nedokučivih 100 milijuna EUR-a. Mnoge druge zemlje članice EU posebno one s juga koje su se nalazile u financijskim poteškoćama suočavale su se s preporukama iz Bruxellesa za rješavanje krize među kojim je redovito bila i mjera privatizacije vodoopskrbe. Na udaru su bili Portugal, Grčka i Italija. U Italiji je 2010. npr. donesen zakon kojim jedinicama lokalne samouprave nalaže da moraju privatizirati minimalno 40% svih javnih usluga. Odgovor građana uslijedio je referendumom 2011. kada je 95% birača Italije izjasnilo protiv privatizacije vodoopskrbe. Dakle, stvari se ipak mijenjaju rekli bismo na bolje jer se javnost probudila dakle shvatila je da se stvari ne mogu tek tako ostaviti visokoj administraciji na odlučivanje i uređivanje. Pa tako možemo u dokumentarnom filmu Do posljednje kapi, autora Yorgosa Avgeropoulosa saznati da je u razdoblju 2000. – do 2015. zabilježeno čak 235 slučajeva povrata vodoopskrbe iz privatnog u javni sektor. Od toga zanimljivo je čak 94 u Francuskoj, dakle Francuskoj zemlji koja je privatizaciju vode prva uvela. Dakle, ako se u Francuskoj zemlji najbogatijeg iskustva i znanja o privatizaciji vode sustav vraća pod javno nadzor, što možemo zaključiti? Naprosto da se ne smije dopustiti uopće privatizacija vode. Stoga bi bilo dobro da se ingerencija za zdravstvenu ispravnost vode dopusti i vrati na lokalnu razinu, da se ponovo prepozna važnost i njeguje sustav samostalne kontrole kvalitete vode kroz interne laboratorije za koje su nekad bili propisani strogi uvjeti na opremljenost, smještaj i rad, a danas se u potpunosti izostavljaju. Zato bi da bismo izbjegli rizik od donošenja krivih političkih odluka s dalekosežnim posljedicama u području vodoopskrbe na lokalnoj razini bilo vrlo važno dodatno ustavno zaštititi vode u Hrvatskoj jer sadašnja zaštita nije dovoljna a posebno danas kad je prisutan veliki interes multinacionalnih kompanija da svoje poslovanje prošire i na ovo područje. Makar može se naučiti, vodoopskrba doista ne može pružiti realne i fer uvjete za kompeticiju odnosno za tržišno nadmetanje. Zato smo se založili i predložili i vjerujemo a će se uskoro pred ovim časnim skupom dakle u Saboru, u sabornici raspraviti prijedlog ustavne zaštite jer predlažemo da se posebnim člankom u kojem će stajati da je vodoopskrba građevna neprofitna komunalna djelatnost pod javnim upravljanjem ovaj važan sektor zaštiti jer podsjetit ću sve, dužni smo beskompromisno čuvati svoje bogatstvo i štititi nacionalne interese. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime koje će govoriti poštovani zastupnik Pero Ćosić, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, uvaženi predlagatelju, g. državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Hrvatska je po količini obnovljive pitke vode po stanovniku među 30 vodom najbogatijih zemalja svijeta a svakako je među prvima u Europi i očuvanje ovog resursa od našeg je neprocjenjivog nacionalnog značaja i u tom smislu pozdravljamo ovo preuzimanje obveze dodatnog usklađenja Zakona o vodi za ljudsku potrošnju s Direktivom vijeća 98/83 EZ-a od 3. studenog 198. godine. Cilj te direktive je da sve države članice zaštite zdravlje svojih građana od negativnih učinaka bilokakvog zagađenja vode namijenjene za ljudsku potrošnju osiguravanjem njezine zdravstvene ispravnosti. Prema njoj, voda je zdravstveno ispravna i čista ako je slobodna o bilokakvih mikroorganizama te bilokakvih tvari koji je određen brojevima ili koncentracijama, predstavljaju potencijalnu opasnost za zdravlje ljudi. U RH imamo javnu, lokalnu i individualnu vodoopskrbu, u 2018. u RH djelovale su 133 pravne osobe koje obavljaju djelatnost javne vodoopskrbe te 220 lokalnih vodovoda. Procjenjuje se da je u RH na javnu vodoopskrbu priključeno oko 90% stanovništva a na lokalnu oko 1,5% što znači da gotovo 10% našeg stanovništva nije spojeno na javni vodovod. Pravo na sigurnu i čistu vodu za piće je ljudsko pravo a obzirom na količinu naših vodnu resursa i zaliha pitke vode, naša je obveza osigurati svim našim građanima dostupnu i zdravstveno ispravnu vodu. U cilju zaštite ljudskog zdravlja, provode se propisane kontrole zdravstvene ispravne vode za ljudsku potrošnju u javnoj distributivnoj mreži i to na više razina, prvi je naravno sustav samokontrole, to provode javni isporučitelji u najvećem djelu u svojim vlastitim laboratorijima i u 2018. javni isporučitelji vodnih usluga analizirali su više od 74 000 uzoraka na kemijske pokazatelje i više od 55 000 na mikrobiološke pokazatelje, pronađeno je 1,245 kemijskih i 0,3% mikrobioloških neispravnih uzoraka. Monitoring vode za ljudsku potrošnju kao drugim stupnjem bave se koji rade zavodi za javno zdravstvo, županijski zavodi i HZZO, i u javnoj distribucijskoj mreži u 2018. g. uzrokovano je oko 7000 uzoraka, redovnog je više od 600 uzoraka revizijskog monitoringa. Ukupan broj neispravnih uzoraka vode jednog ili više pokazatelja iznosio je 2,4% što je veće od ovog postotka samokontrole jer su to kompleksne analize koje obuhvaćaju više parametara i vjerovatno su odstupanja odnosno prekoračenja veća a naravno revizijski monitoring se radi u onim područjima gdje je bilo nekih onečišćenja pitke vode pa je on tu opetovan. Postotak neispravnih uzoraka značajno je veći u 2018. u odnosu na 2017. g. jer je krajem 2017. g. izašao novi pravilnik koji je omogućio praćenje većeg broja pokazatelja u redovnom monitoringu, time je na području Vukovarsko-srijemske i Osječko-baranjske županije uvedeno redovito praćenje arsena u vodi za ljudsku potrošnju što je rezultiralo i većim brojem neispravnih uzoraka. Povišenje koncentracija arsena, željeza, mangana i amonijaka prirodni su prisutni u vodonosnicima panonske Hrvatske i nisu rezultat antropogenih aktivnosti. Naime, nije dokazano da je pojava arsena u istočnoj Slavoniji posljedica ljudskog djelovanja već je to rezultat sastava kroz koji ta voda prolazi i zato je potrebno pratiti koncentraciju arsena u pitkoj vodi jer to predstavlja potencijalnu opasnost za ljudsko zdravlje. U priobalnim izvorištima zabilježene su pojave povećanih koncentracija klorida i natrija zbog zaslanjenja izvorišta pogotovo u sušnim periodima godine a također se znalo dogoditi da nakon jačih oborina voda za piće bude mutna i mikrobiološki onečišćena. Takve pojave zamućenja i mikrobiološkog onečišćenja vezane su i uz kvarove na mreži onečišćenja na vodoopskrbni sustav a koje su svakodnevne u našim vodovodima jer znamo da su gubici naših vodovoda u pravilu veći od 40% međutim eto sva ta mikrobiološka onečišćenja kratkotrajna su i redovito se uklanjaju uobičajenim mjerama ispiranja i dezinfekcije. Međutim najveći incident u javno-vodoopskrbnim sustavima dogodio se na području Slavonskog Broda koncem ožujka 2018. g., dozvolite mi kao saborski zastupnik iz te sredine, iz prve ruke da pojasnim kako u spomenutom slučaju na sreću onečišćenja vode, nije ni bilo. Iz nepoznatih razloga bili su onečišćeni uzorci vode zbog kojih je voda na crpilištu Jelas koja opskrbljuje Slavonski Brod i okolne općine što je cca 100 000 stanovnika je proglašena zagađeno i zdravstveno neispravnom, špekuliralo se kako se onečišćenje vode pojavilo zbog akcidenta koji se dogodio pri ispitivanju cjevovoda starog produktovoda kojim se planirala rafinerija nafte plinom u Bosankom Brodu. U tom slučaju bilo je niz nelogičnosti, nelogično je to što se navedeni akcident dogodio dan ranije na udaljenosti većoj od 2 km od crpilišta i svi oni koji iole poznaju ili ne poznaju hidrogeologiju, mogu znati da ta voda ne može za jedan dan doći do podzemlja i do crpilišta, na tu udaljenost je potrebno više mjeseci pa i više godina da bi došlo do zagađenja tog crpilišta. Nelogično je bilo što je u uzorcima bila iznimno velika koncentracija ugljikovodika od 500 do 800 mikrograma na litru, a imali smo jedno zagađenje 2008. kada je to bilo 70 do 80 mikrograma na litru u jednom naselju gdje se voda osjetila, imala je miris i taj cjevovod se morao ispitivati da bi dalje bio u funkciji distribucije pitke vode. Nelogično je što su uzorci pokazivali veću koncentraciju ugljikovodika u vodovodnoj mreži kod krajnjih korisnika koji su bili udaljeni kilometrima od crpilišta i bili su sa pročišćenom vodom nego što je to bilo u određenim bunarima na crpilištu. Nelogično je to što su tzv. BTX-ovi, to su kancerogeni elementi koji se nalaze u ugljikovodicima, posebno u benzinu, to je benzen, benezoapiren bili u granicama referentnih vrijednosti, tako da je bilo niz nelogičnosti u tim rezultatima ispitivanja. No pored svih tih nelogičnosti javnost je po hitnom postupku upozorena da ne konzumira vodu za piše. Dva tjedna su građani pitku vodu uzimali iz boca i cisterni, pokvareni su im i uskrsni blagdani jer se to dogodilo upravo na Veliki petak, bili su uplašeni, uznemireni, ali su opet pokazivali iznimnu građansku uljudnost i hrabrost. Organizirali su se u stožere, dijelili su vodu, volonterski pokazivali zajedništvo i sve državne službe su odradile svoj posao. Ali sada kada znamo da nije ni bilo onečišćenja podzemne vode možemo li reći da su njihova zalaganja kao i milijuni kuna javnog novca bili nepotrebno potrošeni. Nakon niza naknadnih uzorkovanja i ispitivanja koja su pokazali da je voda zdravstveno ispravna odnosno nakon dva tjedan upozorenja građani su opet mogli piti vodu iz slavine, mjerodavne službe su napravile istragu i utvrđeno da zagađenja podzemne kao i vode u mreži nije ni bilo, da su bili zagađeni samo uzorci. Nažalost, nije utvrđen počinitelj, niti način, niti trenutak u kojem je nastalo to zagađenje. Iz ovog slučaja možemo naučiti da pored odredbi ovoga zakona kojim se predviđaju i kazne za počinitelje moramo se puno pažljivije odnositi prema monitoring ispravnosti vode za piće pa ukoliko dođe do ovakvih nelogičnosti u testiranju uzoraka trebalo bi pore Državnog zavoda za javno zdravstvo žurno uključiti i više neovisnih ovlaštenih laboratorija kako se ne bi razvila panika u javnosti te stvarali nepotrebni troškovi. U odnosu na javnu lokalna vodoopskrba sa zdravstvenog aspekta predstavlja visok rizik jer se voda potrošačima isporučuje bez ikakve obrade, a često i bez dezinfekcije. To je u 2018. godini rezultiralo da od 539 uzoraka uzorkovanih u lokalnim vodovodima njih više od pola je bilo neispravno. Najčešći razlog neispravnosti vode u vodoopskrbnoj mrežni lokalnih vodovoda je mikrobiološko onečišćenje, a od kemijskih parametara povišene koncentracije željeza i arsena. Stoga je izrazito važno pratiti kvalitetu i u lokalnim vodovodima. Ovim zakonskim prijedlogom uvodi se pojam individualna vodoopskrba, a to se odnosi na pojedinačnu opskrbu vodom pod uvjetom da je potrošnja manja od 10 metara kubnih na dan i namijenjena je za manje od 50 stanovnika. Individualna vodoopskrba podrazumijeva upotrebu bunara, zdenaca, cisterni, zdravstvena ispravnost ove vode stalno se mijenja, voda zahvaćena iz izvora individualne vodoopskrbe može biti upitne zdravstvene ispravnosti uslijed raznih onečišćenja od poplava, obilnih kiša, utjecaja podzemnih tokova i drugoga. Za sada individualni vodoopskrbni objekti nisu u sustavu nadzora već se nad njima nadzor provodi na osobni zahtjev vlasnika. No treba naglasiti da su u duhu ovog zakona jedinice lokalne samouprave na čijim se područjima nalaze individualne vodoopskrbe, a radi zaštite zdravlja potrošača dužne obavijestiti stanovništvo koje se opskrbljuje iz sustava individualne vodoopskrbe o tome da su isti izuzeti od plana monitoringa, da je voda koja se koristi iz individualnih vodoopskrba potencijalno zdravstveno neispravna i da može imati negativne učinke za zdravlje, a ukoliko se dokaže zdravstvena neispravnost vode za piće jedinice lokalne samouprave s nadležnim zavodom za javno zdravstvo mora dati savjete zahvaćenog stanovništva na koji način se voda može koristiti ili na neki drugi način osigurati minimalnu količinu vode za piće. Dodao bih da prema podacima UN-a 2,1 milijarda ljudi još uvijek nema omogućen pristup zdravstveno ispravnoj vodi u svojim domovima. Srećom kod nas je voda iz slavine pitka i zdravstveno ispravna i to je bogatstvo koje treba zaštititi i čuvati. Također sam uvjeren da će i zadnje izmjene Zakona o području vodnog gospodarstva, pri tome mislim na reorganizaciju i optimalizaciju odnosno okrupnjavanje javnih isporučitelja, te određivanje distributivnih područja kao tehnološko-ekonomskih cjelina dovesti do unapređenja javnog vodoopskrbnog sustava, bolje pokrivenosti područja, te nadležnosti svih jedinica lokalne samouprave da osiguraju zdravstveno ispravnu pitku vodu za svoje stanovništvo. Slijedom navedenoga svega navedenog Klub zastupnika HDZ-a podržat će prijedlog ovog zakona u prvom čitanju. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Tim bih zaključio raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasati kada se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodi za ljudsku potrošnju, prvo čitanje, P.Z.E. br. 754, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodi za ljudsku potrošnju i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 78 „za, 40 „suzdržanih“ donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Sada prelazimo na sljedeću točku, a to je: - Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2018. godinu Podnositelj je HZMO temeljem članka 153. Zakona o mirovinskom osiguranju. Raspravu je proveo Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, Vlada je dostavila mišljenje. Želi li podnositelj dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani vd ravnatelja HZMO-a gospodin Ivan Serdar. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane gđe. i gospodo zastupnici, poslovi iz mjerodavnosti HZMO-a u prethodnoj godini obavljali su se u skladu s pozitivnim zakonskim propisima i financijskim planom zavoda, te prema godišnjem planu rada zavoda koji je donijelo upravno vijeće. Izvješće koje je pred vama izrađeno je po istoj metodologiji kao i izvješća prethodnih godina da bi podaci bili usporedivi. Izvješće sadrži uobičajena poglavlja o stanju sustava mirovinskog osiguranja međugeneracijske solidarnosti, a o ustrojstvu zavoda, te njegovim ljudskim potencijalima i informacijskoj tehnologiji, o radu upravnog vijeća, financijskom poslovanju i portfelju zavoda, te dakako ostvarivanje prava i rada stručne službe. Ukratko možemo reći da je 2018.g. u zavodu bila u znaku provedbe niza novih zakona na području mirovinskog osiguranja. Svaki od tih propisa zahtijevao je razvoj zasebnog projekta, te je na pripremi njihove provedbe bila angažirana cjelokupna stručna služba zavoda. Sa zadovoljstvom možemo konstatirati da su svi poslovi obavljeni u predviđenim rokovima i besprijekorno što se tiče provedbi normi u odnosu na korisnike koji su obuhvaćeni navedenim propisima. 2018.g. je bila obilježena nastavkom intenzivnog rada na osposobljavanju zavoda za primjenu propisa EU na području koordinacije sustava mirovinskog osiguranja i doplatka za djecu, te projektima kojima se proširivalo područje elektroničkog poslovanja zavoda. Što se tiče primjene propisa EU na području koordinacije sustava mirovinskog osiguranja i doplatka za djecu najvažniji projekti bili su uspostava aplikativnih rješenja za izračun i isplatu dodatka na najniže mirovine prema EU propisima, te za proces evidentiranja nepripadne isplate doplatka za djecu, potraživanje nepripadne isplate doplatka za djecu od nadležnih ustanova drugih država članica EU, evidentiranje i sustavno praćenje uplata inozemnih ustanova, te isplata zaostalih svota doplatka za djecu nadležnim ustanovama država članica EU. Pored toga, zavod je kao korisnička institucija sudjelovala također u projektu Razvoj IT infrastrukture kao dio jačanja administrativnih kapaciteta i jačanja institucije za implementaciju regulativa u sustavu socijalne sigurnosti koji se financiraju iz sredstava prevoznog instrumenta tzv. transit facility-a. Cilj projekta bio je omogućit institucijama, korisnicima programa pružanje učinkovitih usluga u području provedbe socijalne sigurnosti kako bi se institucije odgovarajuće pripremile za spajanje na ESI sustav na razini EU-a. U ESI sustav zavod se uspješno uključio sredinom ove godine. Krajem listopada 2017.g. zavod je uputio zahtjev za tehničkom pomoći iz programa podrške pri … [[Govornik se ne razumije]] reformama za projekt koji je prijavljen pod nazivom Preporuka mjera za reformom mirovinskog sustava. Tijekom 2018.g. u suradnji sa vanjskim stručnjacima koje je angažirala Europska komisija, izrađena je analiza sustava međugeneracijske solidarnosti i uloge obveznog sustava individualne kapitalizacije koja sadrži sveobuhvatan pregled hrvatskog mirovinskog sustava uključujući i treći mirovinski stup. U izradi analize sudjelovali su osim predstavnika zavoda i predstavnici Ministarstva rada i mirovinskog sustava, Središnjeg registra osiguranika, Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga, te Udruga društava za upravljanje mirovinskim fondovima i mirovinskih osiguravajućih društava. Što se tiče stanja sustava mirovinskog osiguranja međugeneracijske solidarnosti, na kraju 2018.g. ostvareni podaci su slijedeći, na dan 31. prosinac 2018.g. u zavodu je bilo genetirano 1.236.258 korisnika i 1.506.912 osiguranika, tako da je omjer između te dvije skupine iznosio 1:1,22 što je neznatno povoljniji omjer nego u prethodne dvije godine, u 2016.g. omjer je bio 1:1,17, a u 2017. bio je 1:1,20. Što se tiče financijskog poslovanja zavoda, ukupni prihodi zavoda iznosili su 41 milijardu, 8 milijuna kuna, a rashodi 40 milijardi, 991 milijun kuna, rashodi za mirovine i mirovinska primanja iznosili su 39,24 milijarde kuna, a u strukturi ostvarenih ukupnih rashoda čine 95,74%. U odnosu na 2017.g. ti rashodi veći su za 4,2%. Rashodi za mirovine i mirovinska primanja povećani su zbog redovitog usklađivanja mirovina koji je iznosilo 3,67% i to od 1. siječnja 2018.g. za 0,94% i od 1. srpnja 2018.g. za 2,7%, te radi primjene odluke o prestanku smanjenja mirovina odnosno dodatka mirovina prema čl. 3a. Zakona o smanjenju mirovina određenih odnosno stvarnih prema posebnim propisima, primjeni odredbe o najnižoj mirovini za hrvatske branitelje, isplate, isplati neisplaćenih svoti dokupljenih mirovina u trajanju do 2018.g. prema Zakonu o nastavku isplate dokupljenih mirovina. Financijski rashodi za 2018.g. iznosili su 27,27 milijuna kuna, od toga se 26 milijuna kuna odnosi na financijske rashode za isplatu mirovina, a 1,18 milijuna kuna na ostale financijske rashode zavoda. U strukturi ukupnih rashoda, financijski rashodi čine 0,07%, a u odnosu na 2017.g. manji su za 9,1% zbog kontinuiranog smanjenja broja korisnika kojima se mirovine isplaćuju putem pošte. Osim toga, kontinuiranim naporima postignuta je racionalizacija poslovanja zavoda, što je dovelo do postupnog smanjivanja udjela rashoda za administraciju mirovinskog sustava. U ukupnim rashodima za mirovinsko osiguranje međugeneracijske solidarnosti s 1,7% koliko su rashodi bili od 2008. na 1,01% 2018. … [[Govornik se ne razumije]] odnosno 0,97% kada se ukupno rashodi uključi i rashodi za doplatak za djecu, isplatu kojega provodi HZMO. Iz navedenih podataka može se zaključiti da je zavod dao svoj maksimalan doprinos smanjenju troškova provedbi mirovinskog osiguranja odnosno stabilizaciji i održivosti sustava. U 2017.g. udio mirovinskih rashoda u bruto domaćem proizvodu ne znam jel se smanjio na 10,41% sa 11,01% koliko je iznosio u 2016.g., a u 2018.g. i dalje bilježimo pad udjela mirovinskih rashoda u BDP-u, tako da je taj udjel iznosi od 10,28%. Od 1. siječnja 2017.g. mirovine ostvarene odnosno određene prema posebnim propisima počele su se opet usklađivat u istom postotku kao i mirovine ostvarene prema općim propisima u mirovinskom osiguranju. Također i zbog povoljnijih gospodarskih kretanja i rasta plaća, stopa usklađivanja mirovina bila veća nego prethodnih godina, ali se zbog povećanja BDP-a udio rashoda za mirovine u BDP-u smanjio na 10,41% u 2017. odnosno 10,28% u 2018.g. U 2018. ukupno je evidentiran 51.075 korisnika koji su prvi puta ostvarili pravo na mirovinu, 37.668 starosnih i prijevremenih starosnih mirovina, 2.911 invalidskih mirovina i 10.496 obiteljskih mirovina što je povećanje od 5,02% u odnosu na 2017. godinu kada su bila 48.634 nova korisnika. Broj novih korisnika invalidske mirovine smanjio se u odnosu na 2017. godinu za 3,13%. Prosječan mirovinski staž korisnika starosne mirovine iznosi 31 godinu, korisnika prijevremene starosne mirovine 36 godina, korisnika invalidske mirovine 22 godine te korisnika obiteljske mirovine 28 godina. Prosjek mirovinskog staža svih korisnika mirovina ostvarenih prema Zakonu o mirovinskom osiguranju iznosi 30 godina, a u posljednjih 10 godina prosječni mirovinski staž povećao se za 1 godinu. Udio ukupnog broja korisnika s navršenim mirovinskim stažem od 40 i više godina u ukupnom broju korisnika mirovina ostvarenih prema Zakonu o mirovinskom osiguranju postupno se povećao te je na primjer u 2014. iznosio 13,57%, a do 31. prosinca 2018. povećao se na 16,18%. Prosječna mirovina ostvarena prema Zakonu o mirovinskom osiguranju za prosinac 2018. umanjena za porez, prirez i doprinos za zdravstveno osiguranje iznosila je 2.405,96 lipa. Udio te mirovine u prosječnoj neto plaći u RH za prosinac 2018. godine iznosio je 38,42%, a prosječna mirovina bez mirovina ostvarenih prema međunarodnim ugovorima o socijalnom osiguranju iznosila je 2.688,12 kuna ili 42,93% prosječne neto plaće za prosinac 2018. godine. Prosječna starosna mirovina ostvarena prema Zakonu o mirovinskom osiguranju za prosinac 2018. godine iznosila je 2.620,27 lipa ili 41,84% prosječne neto plaće za prosinac 2018. godine, a prosječna starosna mirovina bez mirovina ostvarenih prema međunarodnim ugovorima o socijalnom osiguranju iznosila je 3.008,95 lipa ili 48,05% prosječne neto plaće za prosinac 2018. godine. Kao što je vidljivo iz navedenih podataka na prosječnu svotu mirovine nepovoljno utječe činjenica da se posljednjih 15-tak brže od povećanja ukupnog broja korisnika povećava broj korisnika koji su mirovinu ostvarili primjenom međunarodnih ugovora o socijalnom osiguranju. Naime, na dan 31. prosinac 2018. godine evidentirano je približno 173.000 korisnika s mirovinom ostvarenom primjenom međunarodnih ugovora i njihov udio u sveukupnom broju korisnika mirovina iznosio je 13,9%. Prosječna mirovina navedenih korisnika iznosi 819,86 kuna, a određena je na temelju prosječno približno 11 godina mirovinskog staža ostvarenog u RH, a uz tu mirovinu korisnici ostvaruju i mirovinu od inozemnog nositelja osiguranja. U međunarodnim se publikacijama kao prosječna mirovina najčešće navodi prosječna starosna mirovina za puni radni vijek radnika i osiguranika koji obavljaju samostalno profesionalnu djelatnost. Prema navedenim kriterijima prosječna starosna mirovina bez mirovina ostvarenih prema međunarodnim ugovorima o socijalnom osiguranju određena na temelju mirovinskog staža od 40 i više godina na dan 31. prosinac 2018. godine iznosila je 4.463,59 lipa ili 71,28% prosječne neto plaće za prosinac 2018. godine. Osim obveznog mirovinskog osiguranja na temelju međugeneracijske solidarnosti zavod provodi i postupke radi ostvarivanja prava na doplatak na djecu. Rashodi za doplatak za djecu za 2018. godinu iznosili su 1,306 milijardi kuna, a u strukturi ukupnih rashoda čine 3,19%. U 2018. godini doplatak za djecu koristila su prosječno 140.284 korisnika za prosječno 277.599 djece, a doplatak za djecu iznosio je prosječno 391,85 kuna po djetetu. Prosječan iznos doplatka za djecu povećan je za 1,7%. Tijekom 2018. godine zavodu su podnesena ukupno 481.344 zahtjeva za priznavanje prava iz mirovinskog osiguranja, a od toga je 471.666 zahtjeva u prvom stupnju, a 9.678 koji se rješavaju u drugom stupnju. Zajedno sa neriješenim predmetima iz prethodnog razdoblja u zavodu je u 2018. na rješavanju bilo ukupno 549.062 zahtjeva o pravima iz mirovinskog osiguranja i doplatka za djecu od kojih je riješeno 483.768 zahtjeva ili 88,11%. U tuzemnom osiguranju u izvještajnom je razdoblju u prvom i drugom stupnju podneseno 133.490 novih zahtjeva što je značajno povećanje novih zahtjeva u odnosu na 2017. godinu kada ih je bilo 119.135, znači povećanje za više od 12%, a na rješavanju je bilo ukupno 170.786 zahtjeva za ostvarivanje prava iz mirovinskog osiguranja. Od tog broja riješeno je 136.597 zahtjeva ili 80% što je i približno 12.000 riješenih predmeta više nego u 2017. godini. Sve navedene poslove zavod je u 2018. godini obavljao sa nešto više zaposlenih nego u 2017. godini, znači na kraju 2018. godine na zavodu je bilo zaposleno 2.635 radnika, 68 radnika više nego na kraju 2017. godine odnosno broj zaposlenih povećan je za 2,58%. S obzirom na to da je prepoznata ključna uloga ljudskih potencijala 2018. godina na zavodu bila je obilježena intenzivnim radom na provedbi ciljeva postavljenih Strategijom upravljanja ljudskim potencijalima za razdoblje 2015. – 2020. i to izradom prijemne dokumentacije za operacije i projekte koji bi se sufinancirali sredstvima iz Operativnog programa učinkoviti ljudski potencijali 2014. – 2020. godina, a u okviru projekta učinkoviti ljudski potencijali, operacija jačanja administrativnih kapaciteta HZMO-a donesen je plan stručnog usavršavanja radnika za čiju provedbu je 85% sredstava bilo osigurano iz EU fondova, a na temelju kojega su tijekom 2018. godine provedene edukacije za 174 radnika iz različitih područja. Projekt je nastavljan također i u 2019. godini kao nastavak kontinuiranog rada na povećanju stručnosti radnika i unapređenju procesa i procedura za upravljanje ljudskim potencijalima koji su jedni od važnih elemenata izgradnje uspješne i učinkovite javne ustanove. Evo zahvaljujem se svima na pozornici, na pozornosti, toliko od mene.
Zahvaljujem poštovanom gospodinu Serdaru na ovom obrazloženju izvješća. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Mirando Mrsić, izvolite.
Gospodine ravnatelju, ja bih vam uputio jedno pitanje, ja se nadam da ćete ga znati odgovoriti s obzirom da ste bili u vrijeme ministra Aladrovića dok je bio ravnatelj. Dakle na stranici 22 izvješća imate upravljanje ljudskim potencijalima, pa između ostaloga piše edukacija poslovodstva i drugih radnika iz sljedećih područja liderstvo i menadžment, upravljanje promjenama, organizacijska kultura i timski rad, praćenje radne uspješnosti, upravljanje pomoću emocionalne inteligencije, teorija igara i kompetitivna analiza, ukupno 34 radnika. Zanima me zbog čega je to rađeno, zbog čega se to iniciralo, koliko je to koštalo i koji su efekti bili toga? Vidim da je to očito bila neka tvrtka koja se bavi poslovnim savjetovanjem a to ipak nije dio cor busniessa zavoda. Ova edukacija mislim.
Zahvaljujem. Odgovor gospodin Serdar izvolite.
Evo, pa poštovani kolega, evo zahvaljujem se na pitanju. Kao što sam baš u ovome obrazloženju na kraju naveo upravljanje ljudskim potencijalima sigurno je jedan od prioriteta uz sve ostale planove i aktivnosti poslovodstva Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje kao razvoj za upravljanje i organizaciju poslovnih aktivnosti. Što se tiče edukacije o kojoj govorite, znači svi postupci nabave koji se odvijaju preko HZMO-a su u planu nabave. To je javan dokument koji je objavljen na stranica HZMO-a. I tamo možete pronaći sve informacije vezano uz procjenjivu vrijednost nabave. Točnu vrijednost ugovora, kod sebe nemam sad trenutno, ne raspolažem s tim podatkom s obzirom da isti nije bio predmet izvještaja o kojem smo bili razgovarali ali definitivno možete kao saborski zastupnik i postaviti nam pitanje direktno prema HZMO-u pa ću vam uputiti točan odgovor. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine ravnatelju, vi ste govorili o prihodima i rashodima javne ustanove HZMO-a, međutim moram i vama i cjelokupnoj javnosti reći da su to prihodi i rashodi državnog proračuna. Da vi to samo knjigovodstveno vodite ali da to nisu izvorni prihodi HZMO-a i tu moramo biti precizni. Oni se vode na toj stavci ali vi ste ustvari tehnička ispostava proračuna odnosno računovodstveni servis za obračun i isplatu mirovina i to treba još jednom podcrtati. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor gospodin Serdar. Izvolite.
Evo samo kratko objašnjenje, znači u financijskom planu HZMO-a koji je također javan dokument i nalazi se na stranicama HZMO-a definirane su sve, po kontima znači aktivnosti koje se financiraju sukladno uputama Ministarstva financija. Znači što se tiče izvora financiranja, postoji više izvora financiranja, većina se financira iz izvora 21 ako govorimo o Isplatama mirovina, mirovinskih primanja te izvor 11 Opći prihodi i primici državnog proračuna. Ali također morate biti svjesni da zavod ima i izvor 31 u svojim knjigovodstvenim knjigama a to su znači Vlastiti prihodi zavoda koji su znači bili ostvareni u iznosu od 3 milijuna 209 tisuća i 083 kune te su odnosu na 2017. godinu veći za skoro 30%. To su znači vlastiti prihodi zavoda. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovana kolegica Grozdana Perić. Izvolite.
Poštovani ravnatelju, pa evo vi ste istakli na koji način poslujete. Ono što zapravo sve nas ovdje itekako brine to su evo i evo ja bih pohvalila vi ste od 2008. do 2018. je negdje skoro 800 ljudi je manje u sustavu mirovinskog osiguranja, dakle službenika i namještenika koji rade a poslovi koje obavljate su vrlo složeni i sve složeniji u ovim uvjetima. Dakle ono što ste rekli potrebno je dodatna edukacija i dodatno se informatički educirati i unapređivati sustav. Ono što sve nas zapravo brine to su ovi omjeri 1:122 u odnosu na broj umirovljenika i osiguranika i to je ono o čemu itekako moramo svi razmišljati.
Zahvaljujem. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Ante Babić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ravnatelju HZMO-a, poštovani pomoćniče gospodine Bulaja, kolegice i kolege. Dakle moram jedno objašnjenje dati zbog javnosti iako ovo izvješće raspravljano zapravo na našem matičnom odboru i glasovali smo protiv toga da ide na ovu plenarnu sjednicu, međutim, evo dogodilo se da je ipak došlo na plenarnu sjednicu zbog velikog interesa javnosti a i samih kolega koji će raspravljati o ovoj temi. Pa s obzirom na broj kolega ovdje danas prisutnih u sabornici zapravo govori o tome koliko su neki od njih zainteresirani uz dužno poštovanje svih oni koji su morali zbog svojih potreba izostati s ove sjednice. Ali u svakom slučaju HZMO kao javna osnovana Zakonom o mirovinskom osiguranju kojim je ujedno i započeti proces same reforme mirovinskog sustava radi ostvarivanja prava zaposlenika, poljoprivrednika, obrtnika i drugih osoba iz obveznog mirovinskog osiguranja ali na temelju generacijske solidarnosti. Pravni je slijednik bivših republičkih fondova mirovinskog i invalidskog osiguranja radnika, samostalnih privrednika i individualnih poljoprivrednika, odnosno svih prijašnjih institucija čija povijest počinje još 1922. godine kada je osnovan Središnji ured za mirovinsko osiguranje radnika u Zagrebu. HZMO u svom nastajanju bila je iznimno značajna, respektabilna i financijski jaka institucija, gradili su vlastite zgrade, domove, stanove, domove umirovljenika, tada je bio omjer umirovljenika 1:5 radnika. No, ne smije se zanemariti činjenica uloge HZMO u Domovinskom ratu i njegovog velikog doprinosa u financijskom dijelu. Rekli bismo bila su neka druga vremena koja teško možemo usporediti sa sadašnjim. HZMO je nakon poljskog zapravo najstariji zavod u Europi i ta činjenica govori o postojanju ove institucije. Zavod ima svojstvo pravne osobe s pravima i obavezama i odgovornošću utvrđenih zakonom, a u rješavanju o pravima i obvezama iz mirovinske suradnje ima javne ovlast te kao takav posluje samostalno. Rad zavoda je javan, javnost rada ostvaruje se izvještavanjem Hrvatskog sabora, osiguranika i korisnika prava iz mirovinskog osiguranja o radu i poslovanju zavoda najmanje jednom godišnje što HZMO čini i na ovoj sjednici. Prethodno izvješće HZMO-a rekao sam prošao je Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, upravni nadzor nad zavodom obavlja Ministarstvo za rad i mirovinski sustav. No volio bih da razmišljamo o tome kako i na koji način Hrvatski zavod kao izvršno, tehničko tijelo isplaćuje mirovine, kako HZMO djeluje prema zakonu, koliko mirovina isplaćuje u inozemstvu, kako se određuju statistički podaci, kako se koriste informacijski sustavi, jeli građani uočavaju bilo koji tehnički nedostatak. Što bi se dogodilo kada bi pao sustav mirovinskog osiguranja, a može pasti zbog strujnog ili nekog drugog udar? HZMO samo je u prošloj godini izdao milijun 236 tisuća 258 različitih podataka uz rješenje isplate na tekuće račune preko milijun 200 tisuća iznosa za mirovine i tome slično i sve to napravi bez iti jedne pogreške jer to rade marljivi i stručni obučeni ljudi za ne tako velike plaće kako se stječe dojam u javnosti. Danas zavod ima Središnju službu u Zagrebu, pet područnih službi, 15 područnih ureda u kojima je zaposleno 2635 radnika. Ove se godine zaposlilo nešto više radnika nego na kraju 2017. godine, a to je zbog povećanja obima posla drugostupanjskog djela i zbog isplate dječjih doplataka. Definitivno je to jedan ozbiljan i odgovoran posao jer mirovinski sustav je jedan od tri sustava uz onaj školski i zdravstveni, dakle mirovinski sustav je iznimno bitan sustav za svaku državu. E sada malo o brojkama. Dakle prosječna mirovina ostvarena prema ZOM-u, dakle Zakonu o mirovinskom osiguranju, ali umanjena za poreze, prireze i za zdravstveno osiguranje iznosila je 2.409,96 kuna. Prosječna mirovina ostvarena prema međunarodnim ugovorima o socijalnom osiguranju iznosila je 2.698,12 kuna. Prosječna starosna mirovina za prosinac 2018. godine iznosila je 2.620,27 kuna, a prosječna starosna mirovina bez mirovina ostvarenih prema međunarodnim ugovorima iznosila je 3.008,95. Zašto ovo govorim? Mi volimo baratati različitim statističkim podacima ili imati neke druge izračune i metodologije HZMO ovog se puta poveo izračunom međunarodnih publikacija, koliko sam vidio, gdje se prosječna mirovina najčešće navodi kao prosječna starosna mirovina za puni radni vijek. Po tom izračunu na 31.12.2018. godine s punim radnim vijekom mirovina je iznosila 4.463,59. Rashodi za mirovine i mirovinska primanja iznosili su 39 milijardi 246 milijuna kuna. Prihodi koji se ostvare mirovinskim doprinosom čine otprilike nekih 56%, a ostalo se isplaćuje iz državnog proračuna. Na dan 31.12.2018. godine u Zavodu su evidentirani milijun 506 tisuća 912 osiguranika. Dobro je vidjeti tu starosnu dob, dakle 680.607 osiguranika je mlađe od 40 godina, 399.472 osiguranika su u dobi od 40 do 49 godina, 340.501 osiguranik u dobi od 50 do 50 godina i 82.332 osiguranika u dobi od 60 godina i više. Treba također napomenuti da je 51.075 korisnika u 2018. godini po prvi put evidentiran na zavodu. Prosječan mirovinski staž korisnika starosne mirovine iznosi 31 godinu. Treba naglasiti da je zavod u 2018. godini rješavao 549.000 zahtjeva za ostvarivanje prava iz mirovinskog osiguranja, a od toga riješeno je nekih 88 odnosno 89% ili 483.768 zahtjeva točnu u brojku. U zavodu se vodilo nešto više od 12.000 drugostupanjskih postupaka u koji uključeni i zahtjevi primjenom direktive EU. Treba također reći i ne skrivati činjenicu da zavod promptno reagira na upite građana i tu nema nekih većih problema iako je taj broj upita silno velik. Osiguranim sredstvima za financiranje doplatka za djecu, zavod vrši isplatu. Rashodi doplatka za djecu za 2018. godinu ostvareni su u iznosu od 1,3 milijarde kuna i manji su za nekih 4,1% odnosno 56,3 milijuna kuna. Ovdje je uračunat i pronatalitetni dodatak za 3. i 4. dijete u iznosu od 270,3 milijuna kuna odnosno za 33.384 korisnika. Nažalost vidljivo je smanjenje broja djece kao i korisnika doplatka za djecu. Prigoda je to da i ovim putem apeliramo kod Izmjena i dopuna Zakona o dječjem doplatku koji će uskoro biti u Hrvatskom saboru da tada jako dobro razmislimo o mogućnosti da ne samo stranci po, stranci u RH, ljudi pod supsidijarnom zaštitom, azilanti i migranti imaju pravo na dječji doplatak dok Hrvati koji dolaze iz prostora iz BiH ako i rade i uredno uplaćuju svoje mirovinsko i zdravstveno, doprinose, njihova djeca ukoliko nisu tu najmanje 3 godine ne ostvaruju pravo na dječji doplatak. I nadam se i vjerujem da ćemo to u ovoj godini izmijeniti ta da će oni od 2019. godine imati pravo na dječji doplatak. Zavod uredno koristi projekte EU za edukaciju i poboljšanje informatičke opreme i treba reći da je samom zavodu teško što se tiče njegovih zgrada i prostora kako središnjice tako i podružnice jer su to zapravo zgrade ili pod zaštitom Ministarstva kulture ili konzervatorskog odjela, dakle svako prilagođavanje, ispunjavanje ili bilo kakva rekonstrukcija ne može se tako lako napraviti a što izaziva i silno velike troškove bilo da se radi o prilagođenim uvjetima za djelatnike ili za osobe sa invaliditetom. Na kraju, svatko od nas može naći na stranicama mirovinskog.hr vrlo brzom pretragom sve one podatke koji su mu nužni i potrebni kao i informacije kako bi možda bolje mogao raspravljati ovdje na plenarnoj sjednici odnosno kako bi bio na adekvatan način informiran. Naravno kao i arhivu, statistike iz prethodnog razdoblja. Evo poželimo zavodu uspjeh, njegovim djelatnicima veća primanja a korisnicima zapravo jednu sigurnu instituciju jer će 2022. godine zavod slaviti 100.-tu obljetnicu ove vrijedne i značajne institucije u hrvatskom društvu. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Babiću. Prelazimo na sljedeću raspravu, u ime HSU-a i nezavisnih zastupnika i SNAGA-e, poštovani kolega Silvano Hrelja, izvolite. Budući da imamo tehničkih problema sa informatikom, mjeriti ćemo vam ručno, tako da znate. Izvolite.
Dobro, hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani ravnatelju, kolegice i kolege. Samo da raščistimo jednu stvar, po volji parlamentarne većine ove rasprave ne bi bilo u Hrvatskom saboru a druga stvar ima nas podjednako i s jedne i s druge strane jer je odbor odlučio da je dovoljno to raspraviti na odboru iako se radi o 41. ove godine, lani 40 milijardi proračunskog novca a sam zamjenik, odnosno pomoćnik ravnatelja je na sjednici rekao da postoji velika neinformiranost građana i da o umirovljeničkim temama i o radu javne ustanove, HZMO-a treba javno razgovarati. Lani nismo razgovarali iz razloga što je bila mirovinska reforma pa se izbjeglo ovdje o tome razgovarati lanjske godine. Prema tome, ove godine zaslugom 15 kolegica i kolega iz SDP-a, našeg kluba i drugih klubova imamo ovu raspravu sa 30 potpisa po Poslovniku Hrvatskog sabora, inače ove rasprave o tome ne bi bilo. A o zainteresiranosti, o našim kolegama ja ne želim govoriti kao što je govorio kolega Babić. Ali da o tome treba govoriti doista treba govoriti. Ja bih volio da je sve ovako idilično kao što je rekao kolega Babić, ali po mom poznavanju ove materije i sa mojim godinama koje se bavim politikom i ovim sustavom to baš i nije tako. Naime, mi smo jedina zemlja EU u kojoj mirovinski zavod nema svoju financijsku i poslovnu autonomiju. Dakle nema svoju financijsku i poslovnu autonomiju nego sredstva idu u državni proračun, isplata ide iz proračuna i javna ustanova bez obzira što ima 97 godina od svog osnivanja nema ni poslovnu autonomiju ni financijsku. Ne dolazi nikakva kuna osim osobnih prihoda u vrijednosti 0,7 promila od ukupnih mirovinskih rashoda ne dolazi kao direktni prihod HZMO-a. Nedavno sam bio u Sloveniji, Republici Sloveniji, njihov zavod za mirovinsko ima i poslovnu i financijsku autonomiju. Sve socijalne transfere prema svim skupinama koje država plaća transferira sredstva u njihov zavod za mirovinsko, mirovine se plaćaju iz zavoda za mirovinsko, doprinosi se plaćaju u njihov slovenski zavod za mirovinsko osiguranje. Zemlja susjedna iz istog pravnog sustava iznjedren mirovinski sustav s time da je naš puno stariji. Dakle ove godine bilježi 97. rođendan i daj Bože da doživi 100, ali ako idemo u ovom smjeru, ako idemo u ovom smjeru da taj sustav nema ni poslovne ni financijske autonomije, sumnjam da će doživjeti 100 godina, ne zbog toga što neće biti mirovina, one će se isplaćivati ali koliko će utjecati ta javna ustanova koja je trebala biti trust mozgova i poznavati mirovinske sustave cijelog svijeta, koliko će ona utjecati na ono što će se događati sa mirovinskim zakonodavstvom to je vrlo, vrlo upitno i sa tog aspekta bi moglo doći do jednostavno marginalne uloge HZMO-a i sa njegovih 100 godina poslovanja. Umjesto da imamo, da crpimo svoje iskustvo, svoj kontinuitet, ne, mi imamo javnu ustanovu sa najvećim mogućim utjecajem dnevno-političkih zbivanja. To nije dobro. Ljudi, to nije dobro i to ne ide na dobro. Mi ćemo morati tu neke radikalne poteze napraviti prije ili kasnije. Ja znam kad je to uvedeno, to je uvela Račanova administracija, dakle da svi doprinosi 2000. g., 20001., sve znamo, nastavile su sve dosadašnje Vlade, radi čega? Radi solventnosti mirovinskog sustava jer se do tada, do 2001. se mirovinski zaduživao za svaku isplatu kod komercijalnih banaka za svaku isplatu mirovina. Znamo sve radi čega je. U datom trenutku je to možda bilo rješenje. Da li je to rješenje u ovom trenutku? Znate, u Republici Sloveniji se pozna točno trag novca kada je država za svoje zaposlenike uplatila doprinos ili nije. Ovdje vi ti ne znate. Ajde vi to računovodstveno knjižite, ajte mi dokažite bivši ministre, kako možete platiti uredno u jednom džepu. Vi to možete kao obavezu državnih institucija knjižiti ali vi cash flow i trag novca u okviru jednog džepa a to je državni proračun, nemate. Nemate, bože dragi. Vi možete sve to računovodstveno prikazati kao potraživanje od države ili obvezu države. Dakle, radi se o tim stvarima. Drugo, dirnuo sam poslovnu odnosno stručnu autonomiju. Znate, moram priznati da me strašno vrijeđaju statistički podaci koji se javno iznose. Iznosili su, ma uvredljivi su za građane RH. Kad netko govori da građani RH imaju prosječnu 30 g. staža a toliko su imali i 1999. kad smo išli u mirovinsku reformu i da oni i dalje imaju 30 g. prosječnog staža, nakon 19 g. provođenja mirovinske reforme gdje se radni vijek produljio i za muškarce i za žene, nešto vam gospodo draga, u toj statistici ne valja. Ne valja. Upozoravam vas, ne valja. A hoćete da vam kažem što vam to ne valja? Dakle, statistika vam je ispravna za prijevremene starosne mirovine. 30, skoro 37 g. radnog staža. Pazite, prijevremene imaju 37 g. staža a starosne 31. Čekaj, kako to? a ovi idu u starosnu u 65 a u prijevremenu ide prije. Koja tu karika nedostaje? Koja nedostaje? Pa gospodo, nemate vi 170 ili 180 000 mirovina koje kolaju ili iz Hrvatske u inozemstvo ili iz inozemstva u Hrvatsku. to su samo tih 180 000 koje vi spominjete, samo one mirovine tzv. razmjerne gdje jedan dio staža je tu a drugi je negdje drugdje a po osnovi ovog staža ne mogu dobiti samostalnu mirovinu. Vi uz to imate nigdje evidentiranih u Hrvatskoj 4,5 milijarde kuna mirovinskih primanja koje u Hrvatsku dolaze iz inozemstva, 273 eura prosječne mirovine na više od 180 000 građana koji žive u Hrvatskoj a primaju mirovine iz inozemstva. Zašto oni nisu u statistici? Ajde mi recite zašto oni nisu u statistici? Mi smo u EU od 2013. g., recite mi zašto nisu u statistici? Prvi put kad smo dobili te podatke, dobili smo ih 2015. g. i vi meni govorite da je sve u HZMO-i sjajno, bajno, da se radi ne može više, ne može bolje ali nemamo podatke koliko građani RH koji možda potražuju i određene socijalne transfere iz proračuna, koliko imaju primitaka iz najmanje zemalja EU-a. Vi te podatke nemate. Nemate ni o novčanim iznosima a bogme nemate ni o stažu jer gledajte, onaj koji ovdje ima 16 g. staža u Hrvatskoj i ostale 24 g. kad navrši 65 g. u Njemačkoj, on ostvaruje pravo na 2 autonomne mirovine a mi u našoj statistici imamo 16 g., gdje je onih drugih 24 g. i mi tvrdimo da on nema staža ove 24 g. i da mi imamo najlošiji prosjek godina naših umirovljenika u EU-u? To nije točno, ljudi, baratamo krivim podacima, krivim statistikama i sramotimo vlastiti narod. Javno ga sramotimo. Ima ih toliko, ima ih 180, oko 180 000 i nemate ih u vašim međunarodnim mirovinama po međunarodnim propisima, imate samo one gdje imate dio staža u Hrvatskoj pretežno su čak među njima, imate 165 cca tisuća mirovina koje mi isplaćujemo u inozemstvu za 2, 5, 7 g. staža i još 20-ak tisuća onih koje mi plaćamo onima koji većinski dio mirovine imaju iz inozemstva a ovdje imamo 2, 3, isto, 5 g. staža. Ali ove o kojima sam vam govorio, nemate ni u jednoj statistici i onda krivo govorimo, krivo prezentiramo mirovinski sustav RH prema vani i sramotimo vlastiti narod. Ajmo reć slijedeće, pogledajte trendove. Pogledajte 9 mjeseci ove godine bez međunarodnih ugovora, koliki je prosječni staž onih koji ove godine idu u mirovinu. Ja ću vam reći prosječno 34 godine i 6 mjeseci je prosjek radnog staža onih umirovljenika koji su ove godine išli u mirovinu, a to je velika razlika i nikom meni ne može govoriti da hrvatski građani imaju tako malo, malo mirovinskog staža jer je to jako uvredljivo za hrvatske građane. Dalje, govorite o velikoj efikasnosti HZMO-a ja bi osobno jako volio da ovdje sjedi sadašnji ministar Aladrović. A zašto? Reko bi slijedeće, vi dobro znate svi kao i ja u nekoj struci ste, kolega u medicini, kolega na faksu, ja sam bio nekad i metalac radio u brodogradnji i znate kad vam onaj tokar tokari na 100-tu, da taj komad koji je on napravio nikad ne ide direktno u proizvodnju nego postoji kontrola, postoji kontrola. U HZMO-u do prošle godine je bila, postojala je prethodna kontrola. Prethodna kontrola koji su viši savjetnici kontrolirali one niže savjetnike koji su radili izračune mirovina, e od slijedeće, od prošle godine te kontrole nema, nego svi su dobili veću plaću kao fol, svi će dobro raditi jer imaju veću plaću. Pa dajte molim vas ljudi. 30% se godišnje rješenja vraćalo na doradu od prethodne kontrole. Znači da, kao u svakom poslu, postoje sposobni i više sposobni da ne kažem, da ne spominjem nesposobne jer njima u poslu nema mjesta. I mi u ovom trenutku prethodne kontrole više nemamo. Znači u velikom smo riziku, da imamo 30% u opticaju rješenja koji ne odgovaraju istini. Ja ne kažem da će netko biti zakinut, možda će biti nagrađen, ali u riziku smo da imamo 30% rješenja izdatih od HZMO koji ne odgovaraju stvarnom stanju, koji mogu biti kvarna roba, roba s greškom. Da li se mi smijemo sa time pomiriti, da li se mi smijemo time pomiriti ili moramo o tome razgovarati? Da li je to dovoljan razlog da se o tome raspravlja? [[Upadica: Kolega Hrelja samo jedna informacija, ispričavam se imate još minutu.]] Hvala lijepa, ma bez brige mogu prekinut kad god treba. Dakle, mislim da je to dovoljan razlog da se ovdje o tim stvarima, o tim stvarima razgovara, naravno da se može razgovarati i o imovini. Da li Ministarstvo državne imovine ono što je dalo nekom drugom je dalo, zavodu ili ne, jer zavod, osiguranici zavoda su tijekom 97 godina stvarali ono što zavod ima i od tih 97 godina ovih 70 godina je bilo stalno plusa i stalno se gradilo ono što zavod danas ima, zadnjih 27 je minus je obrnuta situacija. Prema tome, svi oni koji su nešto otuđili ili prodali ili nekom dali morali bi refundirati HZMO [[Upadica: Hvala lijepo.]] ta sredstava da ne ispada da oni jadni žicaju sredstva iz državnog proračuna za obnovu wc-a. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovani kolega Hrelja. Prelazimo na slijedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HSS-a i demokrata poštovani kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Stići ćeš na utakmicu. Poštovani gospodin potpredsjedniče evo žao mi je što danas o ovako važnoj temi razgovaramo bez saborskih zastupnika, ali razgovaramo i bez onog koji je odgovoran za ovo izvješće, a to je ministar Aladrović koji je do maloprije bio ravnatelj zavoda za mirovinsko osiguranje i ovo je slika njegovog rada. Moram kazati da ta slika baš i nije onako blistava kao što bi se očekivalo obzirom da sam zavod za mirovinsko osiguranje je ustanova koja je ima dugogodišnju povijest, koja je tu da radi na dobrobit svih građana jer u tom zavodu smo svi od onog trenutka kada se zaposlimo pa do onog trenutka kada krenemo u mirovinu. Prije nego se osvrnem oko ovo izvješća, htio bih reći par stvari koje se vidi iz ovog izvješća i one nisu tako sjajne kao što se voli, evo i premijer Plenković i bivši ministri i sadašnji ministar se vole hvaliti, jer naime udio mirovine u prosječnoj plaći je još uvijek 38% unatoč tome što eto hvalimo se da mirovine povećavamo očito da za neko značajnije povećavanje mirovina je potreban jedan izuzetno skok, a to znači da mirovine trebaju značajno se povećati, a ne samo usklađivati sa rastom plaća i sa rastom troškova života. Također ono što se vidi, vidi se pad u BDP-u, dakle udio troškova mirovina u BDP-u je 10,2% i tu se, je jasno da je standard umirovljenika u konstantnom, konstantnom padu. Drago mi je da je nastavljen trend od 2012. kad smo zaustavili invalidske mirovine i taj se broj ne povećava, znači da branu koju smo postavili u onom trenutku kada smo krenuli za izmjenama Zakona o mirovinskom osiguranju još uvijek stoji i nadam se da niti ministar Medved koji sustavno pokušava da se poveća broj invalidskih braniteljskih mirovina neće uspjeti da taj broj probijemo i da torpediramo vlastiti mirovinski sustav. Ono što je problem u svemu ovome je da broj zaposlenika je povećan skoro za 3% dakle ne stoji da je smanjen, on je smanjen sa 3 tisuće i pol na 2,900 u Vladi u kojoj sam ja bio ministar ali onda nakon toga je krenulo zapošljavanje, u ovom trenutku i sam ravnatelj je rekao da su mirovine za skoro, da su zaposlenici, veći broj zaposlenika za skoro 3%. Ali ja bih se složio s time kada bi ti zaposlenici bili zaposleni na poslovima provedbe mirovinskog osiguranja dakle na onim mjestima koji su važni da ljudi dobiju pravovremeno rješenje i da ta rješenja dobiju na vrijeme, da dobiju zasluženu mirovinu. Međutim, evo, ja sam dobio puno mailova i pisama od umirovljenika, budućih umirovljenika koji su otišli u mirovinu nisu dobili niti privremena rješenja a kamoli rješenja o mirovini. Ljudi čekaju po 6 mjeseci mirovinu i to je nešto što je nedopustivo. A to je, točno se vidi i izvješća na stranici 32 gdje je postotak rješenja unutar 2 mjeseca, dakle zakonski rok od 60 dana za mirovine u Hrvatskoj 48,49%, porazno, tu je trebalo biti najmanje 70%, to smo dostizali prije 4 godine u mirovinskome, prema tome ti ljudi su isti. Očito da je problem u organizaciji i odlasku kvalitetnih ljudi. I još ista stvar je kada govorimo o doplatku za djecu gdje je unutar 2 mjeseca riješeno 45%. Napominjem da je sustav rješavanja doplatka na djecu skoro potpuno automatiziran pa ne vidim razloga zašto je ovakav zaostatak u rješenju. Ministar Aladrović je, odnosno bivši ravnatelj je zaposlio 68 novih djelatnika i to je ta 3%, međutim ti djelatnici su mahom zaposleni u perifernim dijelovima a ne na provedbi mirovinskog osiguranja. Također je značajno da je veliki dio tih ljudi došao u Zavod za mirovinsko osiguranje preko MUP-a, dakle očito da se na neki način željelo izbjeći javni natječaj pa su se ljudi zapošljavali preko MUP-a i nekakva je šala da se tamo stvara jedan policijski odjel koji bi trebao služiti za kontrolu rada ali kao što vidimo ta kontrola očito nije bila baš učinkovita. Također u zavodu od ovih 68 ljudi koji su zaposleni možemo sastaviti i nogometnu momčad jer bivši ravnatelj a sadašnji ministar je zaposlio svoje prijatelje koji su bili bivši nogometaši i to na vrlo značajnim mjestima. Pa jedan od njih je vodio i sektor za nabavu a u tom sektoru za nabavu su se desile određene stvari koje nisu primjerene npr. imati rješenje Državne komisije za kontrolu javne nabave koja je poništila jedan natječaj u HZMO-u koji je bio vezan za nabavku tonera i potrošnog materijala gdje je tvrtka koja se žalila upozorila na to da se preko natječaja izvlači novac iz HZMO-a. Umjesto da ovaj sustav kontrole koji je trebao biti tamo jer smo zaposlili ljude iz MUP-a koji bi to trebali znati je trebao to već prije upozoriti. Da ne govorimo o sukobu interesa koji imamo u HZMO-u jer pomoćnik ravnatelja je kažnjen od strane Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa jer je otišao na jednu konferenciju informatičku i bio je plaćen od strane Hjuit-Pakard za sudjelovanje na toj konferenciji ali vidi vraga u isto vrijeme je Hjuit-Pakard isporučio informacijski sustav HZMO-u u vrijednosti preko 3 milijuna kuna. I Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa, evo citirati ću šta je navelo, dužnosnik je primanjem nedopuštenog dara u vidu kotizacije u vrijednosti veće od 500 kuna, to je bilo negdje otprilike oko 3,5 tisuće kuna, od organizatora u okolnostima utvrđene potrebe zavoda za mirovinsko osiguranje u pripremi postupa izrade dokumentacije u postupku javne nabave, usluge, analize, dizajniranje, razvoj informacijskog sustava HZMO-a, dakle natječaja na kojem je pobijedio Hjuit-Pakard počinio povredu članka 11. stavka 1. i 3. Zakona o sprječavanju sukoba interesa s obzirom da se radi o situaciji koja ga može dovesti u odnos zavisnosti prema organizatoru. To je nešto što baca ljagu na sam zavod za mirovinsko osiguranje jer bi tu trebala biti vrlo jasna politika čistih ruku. Također u zavodu je osnovan Ured za upravljanje i razvoj ljudskih potencijala koji ranije u zavodu nije postojao. Ono što se ja pitam, zbog čega bi taj ured trebao biti jer kada govorimo o zapošljavanju ljudi onda to zapošljavanje ljudi u zavodu je sasvim drugačije nego zapošljavanje u nekoj multinacionalnoj kompaniji ili u nekoj firmi koja je na tržištu. Očito da je to osnivanje tog ureda bilo samo da se uhljebi određena osoba koju je na to mjesto doveo bivši ravnatelj, odnosno ministar. Također je bivši ravnatelj doveo i svog prijatelja iz Pleternice koji je eto sada urednik web stranice HZMO-a. Sve govori to da u zavodu za mirovinsko osiguranje HDZ je opet našao mjesto za uhljebljivanje ljudi i ja sam siguran da ovih 68 koji su došli na radna mjesta na kojima nisu trebali doći da su to radna mjesta koja su fiktivna, koja neće dovesti do toga da zavod radi bolje nego što je radio. U svjetlu tome govore i ovi podaci da je samo 48% zahtjeva za mirovinu i rješenja riješeno u prvih 2 mj., napominjem da ima slučajeva da ljudi u Hrvatskoj, ne govorimo inozemnim osiguranicima, čekaju po 6 mj. rješenje za privremeno rješenje za mirovinu a kamoli za konačno rješenje za mirovinu što govori o tome da samo rukovođenje zavodom očito nije bilo dobro. Očito da je i zavod sudjelovao u kampanji ministra Pavića, nažalost u izvješćima zavoda ne vidi se koliko sredstva je potrošeno jer na str. 48 javnost rada zavoda i odnosi s javnošću, vrlo jasno kaže da su sredstva potrošena za obavijesne kampanje u 2018. g. prema posebnim potrebama a posebno u prosincu 2018. radi provedbe mirovinske reforme, nema se veze o nikakvoj mirovinskoj reformi, napominjem da je zakon donesen i bio na snazi prema tome, ne možete 2018. ići sa još dodatnim inicijativama nego ide se jasno jer to bila ona protureferendumska kampanja i ono što je bilo za očekivati, bilo bi dobro da se iz ovih izvješće vidi koliko sredstava je zavod potrošio za jednu političku kampanju koja nije imala nikakvog efekta u obavještavanju samih umirovljenika. Kao što sam već i pitao pa nisam dobio odgovor, na str. 22 piše da je za poslovodstvo organiziran i vjerojatno skupo plaćen tečaj za liderstvo pa imamo tamo i te teorije igara pa liderstvo i menadžment, upravljanje pomoću emocionalne inteligencije, kompetitivna analiza, napominjem da je ministar Pavić koji je bio nadležan bivšem ravnatelju Aladroviću, prijavljen Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa i da to kad je otkrivena da njegova tvrtka u kojoj on ima određeni utjecaj, ugovorila određene poslove sa HZZZ-om, pitam se dal je to ista tvrtka ili je to neka druga tvrtka, vjerojatno ću dobiti odgovor o kome se radi. I ono što je obilježilo i 2018. i 2019. je pitanje povlaštenih mirovina. Pitanje mirovina po povlaštenim propisima gdje je vrlo jasno, 2013. smo pokazali da ih j moguće razdvojiti, da je to nešto što je važno, što građani očekuju od nas, da se mirovinski sustav očisti od svega ono što nije dio mirovinskog sustava a mirovine po posebnim propisima nisu dio mirovinskog sustava, tada smo pokazali da je to moguće, HDZ je jasno, dolaskom na vlast, s obzirom da je obećao to braniteljima napraviti da na takav način kupuje njihove glasove, to ukinuo i vratio natrag, međutim i referendumska inicijativa, 750 000 potpisa je vrlo jasno ukazala na to da građani žele da se stvari u mirovinskom sustavu razriješe, da te nazovimo mirovine se maknu iz sustava jer to nisu klasične mirovine nego su to financijske kompenzacije gdje politika dakle i u Saboru smo rekli da ćemo za te i te kategorije građana dati određena financija sredstva, nitko ne dvoji da to nije potrebno, ja niti u jednom trenutku nisam rekao da te mirovine treba smanjiti ili ukinuti ali zbog transparentnosti i HZMO-a i proračuna, potrebno je jasno to razdvojiti i maknuti iz samog sustava jer ako to raščistimo, raščistimo i još druge stvari koje nisu vezane uz mirovine i uz rad, to g. Hrelja i ja smo puno puta razgovarali, onda financijska rupa neće biti 40 milijardi nego će ona biti puno, puno manja. Prema tome [[Upadica Brkić: Poštovani kolega, samo informacija, još minutu imate.]] Hvala lijepo. I tako završavam, prema tome, povlaštene mirovine nisu svete krave mirovinskog sustava, njih treba maknuti, maknuti iz mirovinskog sustava sve ono što nije mirovinski sustav i onda će se otvoriti prostor da mirovine možemo povećati i za 10 i 20% jer ima prostora u proračunu. Ako imamo prostora za povlaštene braniteljske mirovine, da na 25 g. nakon rata imamo 1907 novih branitelja a da nemamo puno HVO branitelja je je očito ministar Medved stavio prevelike kriterije pa ne može se to znaju kolege iz HZMO-a, da obzirom da imaju prejake kriterije, da ljudi iz Bosne ne mogu dobiti sve papire, nema tako mirovina ali ne vjerujem da ih neće biti. Prema tome, raščišćavanje sustava, transparentnost sustava je nešto što građani očekuju od svih nas i sasvim siguran sam da ćemo to uspjeti napraviti.
Zahvaljujem kolega Mrsić. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege, potpredsjedniče. Evo na početku ove rasprave Izvješća o radu i poslovanju HZMO-a, još jednom želim izrazit naš protest što se ova rasprava htjela sakriti od javnosti šta je djelomično HDZ i uspio s obzirom da uvijek u standardnom obliku se to odradi a to je da su ove rasprave obično pred kraj radnog dana odnosno u terminu kada to najmanje ljudi mogu čuti i sudjelovati na neki način pa i gledajući to na televiziji u njima. Zavod za mirovinsko osiguranje je institucija koja je evidentno ovdje vrlo brojnog sastava odnosno ima puno zaposlenih, kolega Mrsić je rekao da se radi o 68 ljudi više ali u jednoj godini 2018. je zaposleno preko 230 ljudi što znači otprilike 10% zaposlenih se svake godine zanovi. Nažalost da to je postala među inim jedna od institucija koju HDZ obilato koristi za uhljebljivanje svojih članova, članica, simpatizera itd.. I to je ono šta nije dobro. Znači kada vidite izvještaj ove institucije vidite da ono čime se primarno ona treba baviti zauzima svega 10-ak stranica teksta a onda sve ove ostale tehničke stvari, netko je tu spominjao web stranice, PR, odnose sa javnošću i određene druge stvari zauzmu više od 50 ili 60% izvješća. A ono šta je bitno mirovine i kolike su one u Hrvatskoj nažalost nemamo dovoljno dobro prezentirane odnosno izvučene su stvari koje obično vladajući žele istaknuti kao svoj plus. I kada vidite podatak koji se gura u prvi plan a to je da je na temelju mirovinskog staža od 40 i više godina mirovina iznosila skoro 4,5 tisuće kuna odnosno 71% prosječne neto plaće, čovjek bi pomislio da se mi nalazimo u zemlji čudesa, da su super mirovine. I sa te strane treba pročitati samo malo dalje i vidjeti da je takvih svega 16% osiguranika. Znači 16% osiguranika ima kakvu takvu mirovinu. Preostalih 80 ili 85% osiguranika ima katastrofalno niske mirovine i te mirovine u RH iznose nedovoljno da bi čovjek mogao dostojanstveno živjeti od njih a kamoli nešto više od toga. Kolege su već rekli da je udio mirovine u prosječnoj plaći pao ispod 40% i on pada iz godine u godinu zbog toga što plaće rastu brže nego što rastu mirovine. I pomalo su smiješne i izjave o usklađivanju, odnosno najave da su mirovine rasle kada naši umirovljenici znaju da se obično te, taj rast mjeri u 10 ili 20 kuna i jednostavno od toga nemaju ništa i vrlo rado bi bili u prilici da vrate taj novac direktno premijeru Plenkoviću i vladajućima koliko to u biti neznatno ili uopće ne poboljšava njihov standard. Znači moramo priznati naš sustav, naše mirovine su katastrofalne zbog toga se i izbjegava, znači mirovine naših sugrađana su katastrofalne i zbog toga se u biti i izbjegava rasprava na otvorenoj sceni, znači drugu godinu za redom je to već pokušano da se izbjegne. Zbog toga je i 750 tisuća ljudi potpisalo referendum i pita se premijer kojem su svi krivi, znači iz dana u dan mi samo slušamo kako je nešto apsurdno, nelogično, kako ne valja, kako su svi protiv njega, znači krenuvši od referenduma ovoga, pa sada završimo na štrajku prosvjetara, svi su se urotili protiv jadnog gospodina Plenkovića. Čovjeka mi dođe žao. Znači stvarno kad čuješ kako on svaki dan plaće, evo danas smo slušali na Vladi RH apsurdno kaže čovjek zašto se oni bune. Pa bune se zbog toga što g. Plenkoviću vaša Vlada ne radi posao, ljudi nemaju plaće koje su pošteno zaradili i od toga ne mogu živjeti. Odlaze familije svake godine iz Hrvatske preko stotinu tisuća ljudi, familije se razdvajaju, hrvatska demografski kopni. Kada su danas već razmišljali o tome da se uvedu novi praznici, evo ja predlažem da proglasimo praznikom i Dan sv. Patrika, s obzirom da je preko 20 tisuća ljudi iselilo u Irsku da taj dan ljudi mogu biti sa svojim familijama. Znači kako je to u Irskoj praznik, pa neka bude i u Hrvatskoj da se ljudi mogu zajedno okupiti. Znači toliko je paradoksa u Hrvatskoj i odgovor je vrlo jednostavan zbog čega iz dana u dan slušamo kako premijer Plenković se žali, kuka, plaće da su svi protiv njega ali to je tako kada ne radiš svoj posao 3 godine i kada nema konkretnih rezultata. A mirovinski sustav je jedan od najegzaktnijih primjera kako se ne treba raditi, kako se troši javni novac na uhljebljivanje, kako se troši javni novac da bi se prevarilo građane. Ako se sjećate u toj kampanji gdje nas je strašio ministar Pavić da će promjena sustava iznositi 45 milijardi dodatnog troška za RH i njene građane na kraju nikome ništa. Ljudi su prihvatili kao da se ništa nije desilo, kao da ono što je govorio ministar Pavić nema nikakve veze sa istinom i sada se ponašaju kao da su od prvog dana zagovarali u biti sada ovo što su pustili sindikatima a to je da se ne produžuje rok na 67 godina. Znači sa te strane vidite da tu nema uopće niti neke koncepcije, niti znanja, niti u biti pravde i to ljudi osjećaju i zbog toga su ljudi nezadovoljni. Ne zbog toga što je netko namjerno se namjerio protiv premijera Plenkovića nego zbog toga što ljudi osjećaju ogromnu nepravdu. Sa te strane još jedna nepravda je nevjerojatna a to je što čitamo ovih dana da je, znači po novom zakonu koji je usvojio HDZ dodatno 3 tisuće novih branitelja, znači nakon otkad je rat završio prošlo je 15 godina … ... [[Upadica se ne čuje.]] Molim? Pardon 25 godina, da, malo sam matematički na prvu krivo rekao, znači prošlo je 25 godina i sada u ovoj situaciji se pojavljuje novih 3 tisuće branitelja koji će vjerojatno ući u sustav mirovinskog osiguranja i dobiti braniteljske mirovine i to je u biti ono šta HDZ poručuje građanima RH. Mi kupujemo svoje birače, oni će imati sjajne uvjete, oni će napraviti sve kako bi njih zadovoljili a vi ostali koji se trudite i radite za svoje plaće svaki dan ili pokušavate ostvariti mirovinsko osiguranje slobodno odite u Irsku jer ćete tamo imati veću mogućnost ostvariti pravednu mirovinu nego šta je to u RH. I to je vrlo jednostavna poruka HDZ-a. Taj paradoks, ne znam tko to može objasniti, ne znam možda gospodin Đakić može objasniti koji vodi jednu udrugu koja je parapolitička i sa te strane asistira HDZ-u i de facto je pobočnik HDZ-u a u biti bi se trebao maknuti od HDZ-a zbog toga šta niti rat Domovinski niti Hrvatska nije isključivo pravo HDZ-a i sa te strane te nepravde ljude muče. Ja sam uvjeren da u bilokojoj prilici, a prva je već slijedeća, a to je za nešto više od 2 mj. ljudi će reći šta misle o HDZ-u na predsjedničkim izborima i kandidatkinji koju HDZ podupire, kojoj je to normalno, koja nije digla glas i nije se išla potpisati na referendumsku inicijativu koju je potpisalo 750 000 naših sugrađana. Svi oni koji su potpisali tu inicijativu, moraju znati da ih Predsjednica RH u tome ne podržava, da ona podržava premijera Plenkovića i njegova iščuđavanja i teorije urote da su svi protiv njih i vrlo brzo, znači vrlo brzo a to je za 2,5 mj. ljudi imaju priliku reći što misle o toj politici HDZ-a jer to će biti referendum, isto kao što će referendum biti za god. Dana kad budu parlamentarni izbori. Tko je zadovoljan? To misli da je prosječna mirovina od nešto više od 2000 kn dovoljna? Tko misli da je novih 3000 branitelja koji će dobiti visoke mirovine ok? To misli da je normalno da 150 000 ljudi ode iz Hrvatske u zadnje 3 godine? Pa taj neka glasa za HDZ, ja nemam ništa protiv, znači ti ljudi će negirati sami sebe ali moraju se ljudi zapitati, znači ukoliko na taj način naša zemlja nastavi djelovati, ukoliko na taj način zemlja … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Molim? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Jel vi vodite sjednicu? … [[Upadica Brkić, nije uključen.]] Ja zbilja ne znam, mislim činjenica je da vas je malo ovdje, nažalost svih ne samo iz HDZ-a ali bez obzora na to, ja moram reći šta većina građana misli a to je 75% ljudi je nezadovoljno i mirovinskom reformom koju je HDZ ponudio i način na koji Vlada vodi Hrvatsku a kada govorimo o umirovljenicima i njih koje ih je milijun i 200, pa to su sve teme g. Babiću, to su sve teme, sve ovo što sam rekao obuhvaćeno je u tim bijednim i malim mirovinama koje isplaćujete našim umirovljenicima. Svakodnevni težak život, rasipanje novca od strane HDZ-a, iseljavanje njihove djece i unučadi van Hrvatske, sve to može stati u ovih 80 str., samo što se to ne vidi, to su emocije, to je ono što ljudi svakodnevno osjećaju ali ja to osjećam i vidimo u ovom izvještaju, možda nije napisano rečenicama ali iza ovog izvještaja se krije milijun i 200 000 osoba i svi njihovi problemu, sudbine, nedostojan život i muke koje prolaze svaki dan a za koje ste odgovorni vi jer im ne poboljšavate niti uvjete i pitajte ih što misle o tim povećanjima mirovina od 10, 20 kn, šta misle o tome da ste otjerali njihovu djecu i unučad van Hrvatske? To su sve teme koje sigurno obuhvaća izvještaj za mirovinsko osiguranje bez obzira šta to nije napisano zato šta je to blisko povezano jedno sa drugim. I još jednom kažem, vrlo brzo ćemo imati taj referendum, ja sam uvjeren da nijedan umirovljenik osim onih kojima je HDZ omogućio fine mirovine, neće glasati niti za Predsjednicu niti za HDZ jer jednostavno to nema nikakvoga smisla. Sa te strane ne možemo podržati ovo tehničko izvješće koje u biti treba pokazati da je mirovinski sustav u ne znam kakvom uzletu a svi smo svjesni da nije i da smo u velikom problemu i da neće brzo biti bolje ukoliko se ne promijeni ta koncepcija koju je inaugurirao HDZ i ministar Medved da nakon 25 g. od završetka rata odjednom imamo 3000 novih branitelja koji će dobiti beneficije da ne govorim sve tko je ovdje… … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Molim? Neki su radili ali vjerujte mi, svatko tko dobije mogućnost 25 g. nakon rata, dobiti određenu beneficiju, da li se radi o oslobođenju plaćanja carine za automobil ili nešto će iskoristiti. Drugi građani nisu u toj poziciji, to je tipično kupovanje birača na štetu svih onih ostalih koji žive u RH. Takvu nelogičnost ne možete nikome objasniti i sa te strane ljudi osjećaju nepravdu i sigurno je da će se protiv takve nepravde boriti, nažalost, nemojte se onda čuditi kada 750 000 ljudi potpiše, pa tu je toliko emocije i nepravde u tim potpisima a referendumu skupljeno da se uopće ne morate čuditi kaže premijer Plenković, zašto nije skupljeno 2014. g., pa zato šta su ljudi razumjeli da se izvlačimo iz krize, da radimo maksimum šta možemo i sada kad vide kako se razbacuje novce, kako neki žive super, kada ima 30 milijardi kuna više prohoda u odnosu na 2015. g. u 2019. g., kada se taj novac troši na nove beneficije, 3000 ljudi na 25 g. nakon rata, kada se taj novac troši na zapošljavanje novih ljudi u HZMO-u, kada se taj novac troši na skupe avione a u isti tren se ne može dati učiteljima i učiteljicama, pa normalno, ja se čudim da nije bilo i milijun potpisa. Slijedeći referendum koji god bude, protumačit će se opet protiv takve politike i biti će [[Upadica Brkić: Kolega Maras, samo informacija da imate još minutu.]] Hvala lijepo. Mislim, kad čovjek tako okrene i kad iz njega krene emocija, može pričat satima o stvarima koje se nažalost dešavaju u RH i može suosjećat sa građanima i sa umirovljenicima koji nemaju mogućnost ostvariti ono za šta su radili cijeli život i kada vide de facto da se sustav urušava i da se g. Plenković ponaša kao da je sa nekog drugog svijeta, kao da je Alisa u zemlji čudesa koja jednostavno ne vjeruje zašto svi govore da nije dobro ili kao da je car koji ima novo ruho i kojemu bi trebali svi govoriti da je u biti sve skupa krasno u Hrvatskoj a u biti ničega nema i sa te strane vidimo takvim i ovaj izvještaj i sa te strane ovaj izvještaj ne možemo podržati, hvala vam lijepo.
Zahvaljujem kolegi Marasu. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Kolega Stevo Culej nije nazočan, kolega Ivan Lovrinović, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče HS. Poštovane kolegice i kolege, poštovani građani koji nas pratite, nažalost ova točka koja je izuzetno važna za sve naše umirovljenike, vidite ona je osmišljena da bude danas pred utakmicu Hrvatska-Mađarska jer se zna, ona se ne prenosi jer to su bolne činjenice za sve naše umirovljenike koje mi ovdje iznosimo iz oporbe i ja ispred Stranke promijenimo Hrvatsku ne upuštam se ovde u ideološke teme, nego ću govoriti ka uvijek ravno argumentima. U ovom izvještaju piše sve ono što mi već znamo, ali nigdje ne piše jasno izrijekom da je ovakav mirovinski sustav neodrživ, to nigdje ne piše. Ovde su već govorili 60% u mirovinskom sustavu za isplate mirovina koje godišnje iznose 39 milijardi kuna otprilike, prikupi se samo iz doprinosa iz plaća, čak 40% mora se financirati iz državnog proračuna, od poreza, prireza i zaduživanja prije svega države na domaćem i inozemnom tržištu. Pazite, 40% znači godišnjih potreba za isplatu mirovina država se mora zaduživat. Ako igdje postoji područje ili ilustracija propasti ove države, uništenja njenog gospodarstva i propadanja društva, to je mirovinski sustav. U slici mirovinskog sustava se vide promašena i kriminalna pretvorba i privatizacija, klijantelizam, znači lažni branitelji, lažni invalidi i poticaj itd., prema tome, to se vidi da iz godine u godinu pada životni standard umirovljenika. Pa kako to znamo, ajmo konkretne podatke. Vidite poštovani građani prije svega obraćam se vama dragi umirovljenici, 1990.g. kad je uspostavljena hrvatska država prosječna mirovina iznosila je prema prosječnoj plaći 75% se ponavljam 75%, danas prosječna mirovina prema prosječnoj plaći iznosi 38%, znači došlo je do duplog pada. Pa jasno je da je sve nevolje, od financiranja rata, al pustimo rat, pa sve ove promašaje političkih struktura u gospodarstvu i politici, prije svega u gospodarstvu i u mirovinskom sustavu, da su prebačene na pleća i kralježnicu umirovljenika, dakle svih vas koji ste zaslužili svoje mirovine i sada znači od oko milijun i 200 umirovljenika, milijun ljudi dobije otprilike crkavicu jer je prosječna mirovina oko 2.500,00 kn i ta povećanja od 20-tak kuna kad se Vlada hvali da je do toga došlo da popravlja standard umirovljenika, to je zaista jedan crni humor odnosno sarkazam. Nije mi namjera ovdje opisivati ono što je svima vama dragi građani umirovljenici poznato. Ovaj problem možemo ozbiljno počet rješavat, imamo samo jednu dilemu, koja je to dilema, hoćete li dragi umirovljenici na slijedećim izborima i dalje podržavati one koji vas sustavno siromaše 20 i više godina ili ćete priliku dati novim ljudima, stručnim, poštenim i koji će znati napraviti prave poteze da konačno dođe do porasta mirovina. Ajmo sada, znači ja nisam samo političar, nego sam sveučilišni profesor iz ekonomije, evo sad ću vam reći kako možemo značajno promijeniti ovu čitavu situaciju da povećamo i plaće radnicima, ali i mirovine vama umirovljenicima. Prvu stvar što treba napraviti jest da se jasno mora razdvojiti redovne mirovine od povlaštenih i svih drugih mirovina, tada ćemo imati pravu sliku stvari jer se ovdje strpalo sve, a to je nepodnošljivo i preispitati povlaštene mirovine. Drugo, transformirati drugi mirovinski stup, o tome vidite nitko ne govori danas. Zašto treba transformirati drugi mirovinski stup? Pa gospodo jeste vi negdje čuli da postoji, mi imamo danas 3 stupa, jeste igdje čuli u svijetu da postoje 2 obvezna mirovinska stupa, to je kod nas prvi i drugi, a tek je treći dobrovoljni, čemu dva obvezna mirovinska stupa? Drugi mirovinski stup je destabilizator ključni iz godine u godinu ključni destabilizator mirovinskog sustava jer on kamatari državu odnosno ne državu nego sve nas koji radimo, a i umirovljenike. U drugom mirovinskom stupu zarađuju samo društva za upravljanje mirovinskim fondovima koje su osnovale sve strane banke, znači 4 društva u vlasništvu stranih banaka. Mi, da budem vrlo jasan i otvoren, kroz drugi mirovinski stup se odvija privatizacija mirovinskog sustava u RH, je li vama to jasno? Dragi umirovljenici, ovo morate čuti, ovo su prave priče koje nikad niste mogli čuti u HS dok nismo mi došli, mi smo ta prava oporba, novi ljudi nade, a prije svega struke i znanja koje posjedujemo. Što znači dalje transformacija drugog mirovinskog stupa, što bi se tu napravilo? Evo ispirat ću vam u minut, dva, iskustvo iz Mađarske od prije 3 mjeseca gdje sam služeno posjetio njihov Odbor za financije u njihovom saboru, parlamentu. Oni su, da naglasim RH je jedina zemlja u Europi koja ima drugi mirovinski stup, svi su to napustili, ama baš svi, a nikad neki nisu htjeli ni uvest poput Slovenije ili recimo Srbije. E sada vidite, što znači, što treba napraviti, građanima treba dati 60 dana kao Mađarskoj da se odluče hoće li svoj novac iz drugog stupa prebaciti u prvi stup jer oni imaju i u prvom i u drugom stupu račune, ako hoće prebaciti u obvezni stup u prvi oni će prebaciti, a oni koji žele prebaciti u dobrovoljni stup koji bi bio, znači imali bismo samo dva stupa, prvi i obvezni i drugi dobrovoljni. Onaj tko se ne prijavi u roku 60 dana da ne želi, znači ništa radit, njemu se automatski prebacuje njegov novac u prvi stup u obvezni, a svi ostali prebacit će u drugi dobrovoljni. Dobrovoljnim mirovinskim društvima i fondovima treba liberalizirati politiku ulaganja više nego sada, ali za njihova sredstva ne bi jamčila država. Prema tome, možete zaraditi super, a možete i propast. Samo bi država jamčila za prvi mirovinski stup i tu bi uveli reda. Koje bi posljedice bile? Javni dug bi bio smanjen za oko 90 milijardi kuna, pa naš javni dug ne bi iznosio 78% nego ispod 55% u odnosu na BDP. To bi popravilo naš kreditni rejting, smanjilo kamate na inozemno zaduživanje i jednostavno bi prodisalo. Što bismo još time mogli postići? U tom kontekstu naglašavam da je Hrvatska jedina zemlja koja još uvijek ima drugi mirovinski stup i to je neodrživo. Vi imate jednostavno klijentelistički povezane medije, određene ljude iz akademske zajednice pa i ovdje u Saboru vidite neki od njih su napustili Sabor dok ja ovo govorim, a oni su bili glavni protagonisti toga. E sada kada vidimo da se sustav raspada, nema dragi umirovljenici. To je priča o mirovinskom sustavu, moramo jednom reći istinu u oči, dosta je bilo obmana i laži prema tome treba napraviti taj sustav. Mirovinska reforma iz '99. godine je promašena, ona je totalno uzdrmala temelje mirovinskog sustava koji ovakav nije održiv i zaista prijeti i dovodi u pitanje isplate. Pazite, pa ne mora se raspasti mirovinski sustav, pa vidite kako funkcionira stalno se smanjuje iznos prosječne mirovine prema prosječnoj plaći i teoretski vi možete doći do toga da umirovljenici dobivaju 100 kuna mjesečno, reći ćete evo mirovinski sustav funkcionira. Dakle, da skratim proču jer bih mogao puno govoriti o ovoj čitavoj priči. Vidite, ljudi koji vode ovu zemlju, a i institucije, oni poštovani građani oni ne znaju, ne samo da ne znaju, znaju oni ove probleme, ali nije im interes, nije im u interesu da ovo rješavaju. Drugi mirovinski stup tamo ima oko 100 milijardi kuna, to je poslije banaka najmoćniji dio financijskog sustava u Hrvatskoj. Za dvije, tri godine društva za upravljanje mirovinskim fondovima u drugom stupu imat će imovine kao što iznose prihodi državnog proračuna. O tome trebamo govoriti, ali dragi građani ne možemo. Vidite, govori se o tome pred utakmicu, nema prijenosa na HRT 4 jer ove teme nitko od vladajućih, a i prije … [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, imamo vrlo jednostavnu dilemu, ako želite i dalje primati crkavicu i da propada društvo i da budete ugroženi, glasajte za one koji su vas do sada vodili. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Mladen Karlić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani vršitelju dužnosti ravnatelja i pomoćniče, zamjeniče ravnatelja mirovinskog. Evo ja vas sve pozdravljam. Htio bih nekoliko riječi reći o ovome izvješću koje je pred nama koje nije bilo planirano da bude na ovoj raspravi jer smo o tome raspravljali na Odboru za rad i mirovinski sustav, ali evo zahvaljujući nekim zastupnicima došlo je ovdje i razumijem potpuno gospodina Hrelju. On je ozbiljno raspravljao upravo o izvješću o mirovinskom sustavu i stanju u mirovinskom sustavu za razliku od nekih zastupnika koji su ovo iskoristili za jednu promidžbu i napadanje … [[Govornik se ne razumije.]] i hrvatske Vlade što i ne čudi obzirom da znamo o kome se radi i o osobi koja vodi mirovinski sustav, a ne pozna ga uopće niti ga zanima mirovinski sustav, to je ono što je nažalost žalosno za ovaj saziv Sabor. Ono što mislim da uvijek možemo reći da je mirovinski sustav jedan izuzetno ozbiljno i kvalitetno dobro organiziran sustav koji ima gotovo 100 godina svog radnog staža, na neki način iskustva koji vodi brigu oko milijun i 230 tisuća umirovljenika u RH svih kategorija. Ja moram priznati da ne vidim u čemu je problem da mirovine ljudi koji su radili i onih koji imaju po posebnim propisima budu razdvojene, ovdje je to u izvješću jasno razdvojeno, naglašeno i zna se upravo tko je od tih 17 kategorija koliko ih ima kolike su mirovine i mislim da je potpuno nevažno da to mora biti posebno odvojeno kako neke kolege traže. Ono što mislim da je najveći problem upravo našeg mirovinskog sustava RH je broj korisnika odnosno onih ljudi koji rade. Kada bi taj broj bio negdje oko 2 milijuna, 2,5 milijuna onda bi sigurno bili drugačiji omjeri, onda bi sigurno i mirovine bile puno veće. Ono što je u izvješću vrlo bitno to su oni trendovi koji su nam važni da pratimo unazad nekoliko godina i u sljedećim godina, a to je evidentno i vidi se da unazad nekoliko godina se broj osiguranika povećava, da se ovaj omjer od 1:1,17 povećao već na 1:1,22 i ono što je želja svih, cijele Vlade sigurno da se taj trend poveća odnosno da bude što veći broj osiguranika odnosno onih koji rade, tako da će tada sigurno moći mirovine biti evidentnije veće. Naravno da je povećanje plaće stvara i određene potrebe za povećanje mirovine odnosno usklađenje mirovina. I evo to je zadnje dvije godine učinjeno tako da je negdje oko 6% povećane mirovine. Sigurno naravno da to nije dovoljno i da naši umirovljenici ne mogu time biti zadovoljni, međutim ja mislim da bi uvijek nekako kada se govori o nekakvim prosjecima jer ovdje je puno različitih kategorija pa je možda i nepravedno staviti jedan ovakav prosjek, ali nekako mislim da bi bilo logično da se gleda ako je … puni mirovinski staž 40 godina da vidimo kolika je mirovina onih koji su radili svih 40 godina i tu ćemo onda dobiti ovaj podatak koji i nije tako loš, a to je 4.463 kune odnosno 71,2% prosječne plaće. To je kada neko ima puni staž. Logično bi bilo da bi svi trebali imati puni staž i cilj je da radimo svi do toga da bi imali 40 godina. Ja razumijem da je bilo raznih razloga od ratnih događanja, od uništenja tvrtki, od propadanja stečajeva i svega i da u nekim teškim vremenima naravno nije bilo lako naći posao i to je razlog zašto neki imaju 15, 20 naravno razne bolesti, invalidnosti i ostalo, tako da, zato je teško govoriti o tim omjerima jer po ovome kad se kaže ne znam 38% prosjeka plaće u RH ili ne znam 2.400,00 kn mirovina, naravno da onda se dobije dojam stvarno da je to socijalna pomoć, da to zapravo nije pravi, pravo stanje stvari, al mislim da je puno važnije dobiti ovaj podataka kolika bi bila mirovina da imamo puni radni staž od 40.g. i to je ono što evo se iz ovih izvješća jasno i transparentno vidi. Malo me, kažem, nema sad g. Marasa, koji je ovdje gotovo da nije govorio o ovome izvješću, nego je govorio o svemu drugome i napadao i hrvatsku Vladu, pa i predsjednicu, a zapravo nije nikad rekao da su dva mandata i SDP bio na vlasti i mogao je povećat te mirovine da je imao ozbiljne namjere, da je bilo ozbiljne, ozbiljne želje od strane SDP-a da poveća mirovine i da riješi ovaj problem ako misli da ga ima. Ono što je isto tako važno da je evo, hrvatska Vlada je zapravo Ministarstvo mirovinskoga zajedno sa mirovinskim zavodom za mirovinsko osiguranje napravilo jednu kvalitetnu sveobuhvatnu mirovinsku reformu tijekom prošle godine i evo ona je na snazi sada u ovom trenutku gdje zapravo ono što je najvažnije, o čemu smo raspravljali i kroz odbore da se riješe one nepravde koje su postojale i koje bi zapravo se sada tijekom ove godine posebno s onim ljudima koji su rođeni 1962.g. koji odlaze u mirovinu, dogodili da bi imali 27% manju mirovinu, to se je uskladilo, to se je riješilo, puno toga se je riješilo, ovim, ovom mirovinskom reformom. Moram priznati evo da sam i sam pitao ministra zašto se išlo na ovo snižavanje rada do 67.g. sa 2038. na 2033., mislim da se to nije trebalo dirati, međutim evo to se dogodilo i zbog toga smo imali ovaj referendum evo koji, al naravno to je zapravo i prilika ako naši građani velikim dijelom ne žele raditi do 67.g. da se to vrati na 65., a onaj tko bude htio imat će priliku raditi i do 68.g. Evo zbog toga, mislim da je ovo jedno izuzetno dobro kvalitetno napravljeno izvješće koje se naravno mora prihvatiti i zapravo biti jednostavno neki putokaz za slijedeće godine kako bi ovaj sustav bio još kvalitetniji i još bolji sa puno većim mirovinama. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo replike, poštovani kolega Ivan Kirin, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, uvaženi zastupniče Karlić, spomenuli ste dobro da u zavodu za mirovinski sustav ovog trenutka je evidentirano oko milijun 200 i nešto tisuća stanovnika korisnika i, a 1500 je milijun i 500 je osiguranika. No prosječni mirovinski staž kod korisnika je danas 31.g., dal je po vama ovakav sustav održiv i kako je održiv? Recite mi da li je mogućnost rada od 4 rada umirovljenika rješavanje mirovinskog sustava ili popravljanja socijalnog statusa umirovljenika ili bi trebalo možda smanjiti broj umirovljenika da oni koji žele raditi rade dokle žele, dokle mogu, a svi oni koji žele ići u mirovinu raniju da idu u mirovinu i da budu u mirovinu, a da ne [[Upadica: Zahvaljujem]] rade 4 sata. Hvala.
Odgovor kolega Karlić.
Pa hvala, mislim da je kolega Kirin ovaj puno toga već i na neki način odgovorio kroz pitanje, mislim da je jako dobro da oni koji mogu radit do 68.g. da rade, mislim da je jako važno prvo zbog toga što će imati veće mirovine, al mislim da je puno važnije da se osoba u svom životu osjeća važnom, osjeća potrebnom, da je ona na svom radnom mjestu ipak ima razlog zašto je tamo, da ju netko zbog nečega treba, da radi nekakav posao, mislim da će to podići kvalitetu života naših sugrađana i naravno omogućiti na kraju im veću mirovinu, što je naravno svakako važno. Mislim da je dobro i ovo da se može radit do 4 sata za one osobe koje su otišle u mirovinu, a koje imaju za to želju i naravno imaju i potrebu. Vidimo sada da je situacija takva da je sve veći broj potreba zapravo za radnicima, možda je puno kvalitetnije i bolje da rade naši umirovljenici oni koji su otišli, a koji još mogu, nego da uvozimo radnike iz drugih zemalja.
Zahvaljujem. Slijedeća replika poštovana kolegica Grozdana Perić, izvolite.
Poštovani kolega, spominjali ste između ostalog i povlaštene mirovine, a to, o tome se jako puno govori, pa evo ako, da su pogledali zadnja objava koja je napravljena sa 31. kolovoza 2019. onda se vidi da su one grupirane u 17 kategorija i da je to ukupno 177429 osoba, što predstavlja zapravo 14% od ukupno umirovljenih osoba i u tih 17 kategorija se lijepo vidi kolika je prosječni staž, kolike su mirovine, tko spada u te povlaštene, da se zapravo demistificira sve ono o čemu netko govori da je, da su evo pripadnici ili hrvatski branitelji iz domovinskog rata ima 71000 ili oni koji mirovine priznate po općim propisima još 40000 [[Upadica: Zahvaljujem]] dakle.
Odgovor kolega Karlić izvolite.
Evo hvala. Kolegice upravo tako, mislim da je potpuno jasno, transparentno se vidi iz svakog podatka sve vrste, svi oblici zapravo svih 17 kategorija povlaštenih mirovina i ne vidim gdje je zapravo problem, gdje je razlog za to posebno stavljanje u nekakvu kategoriju van mirovinskog sustava kad je ovdje jasno i transparentno odvojeno i označeno i mislim da nema nikakve potrebe za mistifikacijom i pravljenjem od toga nekakvih problema i pravljenja štete zapravo bilo hrvatskoj državi, hrvatskoj Vladi ili kategorijama tih osiguranika.
Zahvaljujem na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu poštovani kolega Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege, poštovani, poštovano rukovodstvo HZMO-a, ja ću opet ponoviti da sadašnja situacija u javnoj ustanovi HZMO-a govori jasno da on nema poslovnu autonomiju i financijsku autonomiju. Da ima svoju financijsku autonomiju onda bi sigurno negdje oko 2 milijarde EUR-a bilo transferirano na račun zavoda za isplatu mirovina iz proračuna jer toliko otprilike ima socijalnih transfera ili transfera po osnovi zakona, po osnovi drugih zakona, a ne po osnovi da je radni staž odnosno staž osiguranja pokriven uplatama doprinosa, doprinosa kroz godine. To bi značila financijska autonomija zavoda poput susjedne republike i poput svih država EU, ni jedna nije razorila svoj mirovinski, mirovinski zavod. Mi jesmo. A kad govorimo o poslovnoj autonomiji drage moje kolegice i kolege, e onda bi uloga HZMO-a tijekom prošle godine bila sasvim drugačija. Ma ne samo prilikom mirovinske reforme nego i prilikom donošenja drugih zakona. Evo da vas ja na nešto podsjetim. Imali smo prošle godine ovdje Zakon o studenskim poslovima, mislim da je to bi prijedlog koalicijskog partnera HNS-a, e sad ako imamo ovdje 97-godišnjeg starijeg gospodina koji postoji HZMO u njemu je kumulirano toliko znanja i iskustva međunarodnih odnosa, međunarodnog mirovinskog prava da bi oni u takvom slučaju trebali reagirati. Kako bi trebali reagirat? Trebali bi javno reći da ti ljudi koji će 10 godina raditi preko studen servisa će imati nikakvu mirovinu, imati će nikakvu mirovinu jer rade prekarni rad, znači potplaćeni su, dobivaju novac, zdravstveno osiguranje im plaća država, staž ne ide, staž osiguranja ne ide ljudi, rade 10 godina preko student servisa 0 staža. I šta ćemo s njima? Kakve će biti mirovine kad oni za 30 godina odu u mirovinu? Šta će oni imati? Jel to uloga javnog osiguravatelja HZMO-a ili nije? To bi trebala biti. I oni bi trebali decidirano reći, gospodo nek država plaća zdravstveno osiguranje, oslobođeni svi studenti plaćanja poreza, ali onaj tko ih angažira mora platiti 15 plus 5% mirovinskog doprinosa jer su to prihodi u ovom slučaju proračuna, ali su to izvorni prihodi onda HZMO. Mi si dozvoljavamo luksuz, da pojedine trgovačke kuće u svoje matične kuće u svojim zemljama kaže, da u Hrvatskoj je isplati rad jer kad angažiramo studente plaćamo samo proviziju studentskom servisu, ni zdravstveno, ni nikakve druge doprinose. Jel je to profit multinacionalnih kompanija trgovačkih društava na prekarnom radu hrvatskih građana? Gospodo je i tu je uloga HZMO-a da svojom stručnošću, svojim međunarodnim iskustvom, znanjem međunarodnog mirovinskog prava ukaže na budući problem, ne sadašnji, budući, jer on nije osnovan 1922. godine da bi opstao 5, 10 ili 15 godina nego da isprati puno generacija, puno generacija u mirovinu. Da li, prihodi bi tada bili veći, da li je uloga HZMO-a da se bavi na drugačiji način uređivanjem obiteljskih mirovina? Dakle, HZMO preko bivšeg ravnatelja da se jako uključio preko nacionalnog vijeća za umirovljenike i starije osobe da će on riješiti nacionalnu mirovinu. Najprije je bilo 55.000, pa 85.000 korisnika, pa 100.000 korisnika, po Institutu za javne financije ima nekih 27.000 korisnika procjenjuje se da je to dodatni teret za proračun 300 miliona, al ni to nije istina jer većina njih već prima socijalnu pomoć. Dakle, uhvatio se netko na udicu da će imati veliki broj korisnika nacionalne mirovine i možda 100.000 glasača. Šta se dogodilo? Pa ne može HZMO sa svojim kumuliranim znanjem i iskustvom nasjesti na takvu udicu. Ne može. Istovremeno želi dati onima koji nemaju pokriveno ili možda imaju 5 godina, 10 godina staža ali nisu ostvarili pravo na mirovinu, jer za ostvariti pravo na mirovinu morate imati najmanje 15 godina staža u 65 godini života. Dakle, njima želiš dati, a imaš s druge strane supruga i suprugu koji su zajedno 80 godina plaćali doprinose, kad jedan umre ovaj drugi dobiva ili svoju mirovinu ili 70% onoga koji je preminuo i to je sve u redu ako je jedna mirovina mala, a jedna velika. Što ako su dvije male? Onaj koji, onaj koji tako prođe pada u zonu siromaštva. Da e baš su našli sada, ispričavam se, jest da je na stišano, ali je na vibraciju. Dakle, ovaj koji, dakle supružnik koji je preživio pada sa jednom mirovinom u zonu siromaštva, a pokriveno je sa 80 godina mirovinskog staža. Naši susjedi Slovenci su to uveli. Imaju mogućnost izbora ili svoju mirovinu plus 15% mirovine preminulog partnera ili 70% ako je ova značajno veća od preminulog partnera, s time da imaju još dodatne kvake 22, oni kažu postavili su granicu siromaštva. Dakle, ni najniža mirovina ne može biti u ovom trenutku manja od 90% granice siromaštva. HZMO i mirovinski sustav imaju veliku ulogu na ovim stvarima gdje je pokriveno doprinosima boriti se protiv siromaštva građana, ne dozvoliti potonuće građana u zonu siromaštva, a mi pazi još nemamo ni model izračuna granice siromaštva u RH jel to ne može biti po EUROSTAT-u. Svaka zemlja mora izračunati, mora izraditi svoj vlastiti model granice siromaštva i kao socijalna država mora štititi svoje građane do granice siromaštva odnosno držati ih iznad granice siromaštva i to postići u nekom vremenu. Ne može odmah, ne može istog trena, ali se radi plan da se u pet godina ili sedam godina savlada ta granica siromaštva i da niti jedan građanin nije ispod toga. I ne mora se reći, mi ćemo to napraviti kada nam gospodarstvo to dozvoli, to nije istina. Po europskim direktivama mi smo dužni to raditi, boriti se protiv siromaštva u vlastitoj zemlji. Mirovinski sustav ima jako veliku ulogu u tome. Prošle godine je ovdje bila pola mirovinskog u pratnji ministra Pavića, pa zašto mu niste rekli da nema nikakvog razloga da korisnici obiteljskih mirovina, gdje idu i sa 50 godina u mirovinu koje imaju radnog potencijala, ne mogu raditi, zašto mu to niste rekli? A istovremeno rekli ste ovako, obrazloženje ne može raditi jer korisnici obiteljskih su djeca. A djeca, naravno i studenti su djeca mogu raditi kao korisnici obiteljskih mirovina. Dakle, imamo suprotstavljene stavove, imamo nelogičnosti i to nam prolazi, prolazi pored nas. Pazite, da nisam o tome govorio ovdje za ovom govornicom sada vam ne bi ništa rekao, šutio bi ko zaliven jer sam nešto propustio, ali to sam vam rekao. Ne bi se dogodilo da onaj korisnik najniže mirovine koji ima potrebu za raditi i našao je radno mjesto u trenutku kada ga poslodavac angažira dobije 500 kuna rješenje na 500 kuna manju mirovinu. Zašto, zašto? Pa to što zaradi njemu je potrebno za život, korisnik je zaštićene kategorije najniže mirovine. Pa dajmo ljudi ajmo vidjeti kako ti naši građani žive. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo replike, poštovani kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kada se govorilo o HZZO-u da može samostalno kao institucija opstati da iziđe, ne zdravstveno govorim izići iz riznice onda se govorilo da može, da ima kapacitete, no to se nije dogodilo. Sada ne razumijem kada govorite da HZMO može iz svojih doprinosa isplaćivati mirovine kada znamo da je oko 17 milijardi kuna potrebno iz državnog proračuna. To nikako ne mogu razumjeti, tu logiku. Druga stvar, sve države razmišljaju, razgovaraju i poboljšavaju svoje mirovinske sustave. Dakle i današnja Njemačka s ovim što radi i s uvozom radne snage radi zbog straha i kolapsa mirovinskog sustava, oni su toga svjesni, pretpostavljam tako i Slovenci. Ali nemojte zaboraviti ni povijesni aspekt onoga što nam se dogodilo prije 20, 25 ili 30 godina zbog Domovinskog rata, naoružavanja RH ono što smo tada izgubili i što je rezultat današnje situacije sa mirovinskim sustavom.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Hrelja. Izvolite.
Poštovani kolega Babić. Ja bih preporučio svima u HZMO-u da posjete malo sustave da vide kako rade, za početak njihove profesionalne karijere i to je trebao napraviti sadašnji ministar Aladrović i svi ostali koji se hvataju tog posla, da vide iskustva drugih jer je to najbrže učenje, da se razumijemo. Dakle, Slovenci imaju jednog umirovljenika na 1,54, nešto su bolji od nas, imaju milijardu 300 milijuna eura transfera jer im nedostaje za ono što su oni uplanirali i što isplaćuju kroz mirovinski sustav. U čemu je problem, u čemu je problem da se novac slijeva u mirovinsku blagajnu? Nema problema. Talijani, sve šta je država dužna po bilo kojem transferu ide u njihov mirovinski zavod. Provjerite, ne morate meni vjerovati. Tražite jednu okružnicu po svim zemljama EU, radi čega? Radi transparentnosti, da niko ne može dati nikome ako nije pokriveno sa doprinosima ili iz drugih izvora. Dakle vrlo jednostavno.
Zahvaljujem. Sljedeća replika poštovani kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Hrelja. U ovom izvješću zavoda u onom dijelu koji se bavi nekretninama nema niti jedne riječi o tome da zavod de facto je titularni vlasnik domova umirovljenika i da onda kada smo zajedno predlagali za zakon o tome da domovi umirovljenika pređu onome tko se o njima sada brine, a to je lokalna samouprava tada je tadašnji ravnatelj, a sadašnji ministar zajedno s ministrom Pavićem rekao da taj zakon ne vrijedi i da će se to riješiti preko Zakona o državnoj imovini, preko ministarstva itd. Vidimo da se ništa od toga nije riješilo, da dalje domovi umirovljenika formalno pripadaju zavodu, a zavod niti je vlasnik niti ima interese da bilo šta ulaže. Vidim da ulaže u svoje ispostave, a jasno da ne ulaže u domove umirovljenika.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Hrelja. Izvolite.
Poštovani kolega Mrsić. Meni je žao da tada nije prihvaćen taj zakon iako postoji pravo presedana i nekim su lokalnim sredinama poklonjeni kao darovnica dati u vlasništvo domovi umirovljenika. Pa meni zaista nije jasno zašto u hrvatskoj Vladi nisu raspoloženi za sve krajeve Hrvatske, za sve županije postupaju po istim pravilima, a ne da neko mora moliti da pa da dobije darovnicu. Mislim, tko čije daruje, da se razumije. Domovi umirovljenika su rađeni odnosno izgrađeni doprinosima tadašnjih radnika jer ih je bilo pet puta više nego umirovljenika jer je tada Hrvatski zavod za mirovinsko ili kako se zvao mirovinski fond ili još Fond zdravstva i socijalni fond sve zajedno, plivali su u novcu jer je bilo pet radnika, puno priljeva, a malo odljeva. Dakle, to nije [[Upadica: Zahvaljujem.]] to nije Vladina ovaj imovina.
Zahvaljujem poštovani kolega Hrelja. Slijedeća rasprava poštovani kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani predstavnici HZMO-a, poštovani 6 kolega i kolegica, ovo je ustvari najveća tragedija koliko je nas ovdje. Međutim, nažalost ista situacija je bila i kad je bila druga politička opcija raspravljalo se u ovo vrijeme i nitko ne može reći da je bila drugačija situacija i to jasno pokazuje da nažalost mi vrlo često u ovoj sabornici o nekim temama raspravljamo želeći prikupiti određene političke poene, pa meni je ustvari žao što mi o ovom izvješću ne raspravljamo na način ono što ovo izvješće u stvari i je. Jer kad pogledate HZMO u principu provodi i evidentira ono što, one zakone koje mi donesemo u ovom visokom domu. Oni mimo toga ne mogu napraviti ništa i onda sve to, kruna svega toga je proračun kad mi odobrimo toliko i toliko sredstava, sve drugo je definirano sa zakonima. Možda danas da smo mi koristeći ove podatke koje su nam servirale kolege iz HZMO-a raspravljali o nekim temama na drugi način onda bih ja to shvatio dobronamjernim ovako naprosto ne mogu shvatiti da mi uporno bježimo od toga što je u stvari najveći problem mirovinskog sustava u RH. Kad uzmete da imate milion i 236 tisuća korisnika mirovine, a da imate milion i 506 tisuća onih koji uplaćuju u taj mirovinski fond bez obzira gdje on bio, u riznici ili ovako, to je totalno nebitno. Totalno nebitno je to jer gledajte da bi se HZMO da je zaseban račun zadužio za isplatu mirovina on to ne može napraviti bez jamstva države. Prema tome, mislim to je samo nabacivanje floskula koje naprosto ne egzistiraju, jer mi usvajamo proračun, mi definiramo sredstva, a o tim sredstvima o tome ću kasnije, govoriti u nastavku svoje rasprave jer za ova izvješća bi nama u principu trebala služiti da mi dobijemo možda promjenu metodologije i nečega, da dobijemo možda još neke podatke da bi mogli bolje sagledati mirovinski sustav RH. Jer mi se nažalost volimo često nabacivati, to nije dobro zbog onih koji primaju tu mirovinu, zbog ovih ili onih. To naprosto nije dobro. Zašto? Pa zato što mi smo ti koji smo donijeli zakone, bez obzira da li smo bili protiv ili za, ali Hrvatski sabor ih je donio i dao je nekom nekakva prava. Međutim, izuzev onih koji su otišli u punu starosnu mirovinu svi ostali su dobili neko pravo temeljem nekog zakona koji je donio ovaj visoki dom. I vrlo lako se može izračunati u financijskom plan, donešenom proračunu je iskazao sredstva s koliko za taj dodatak ili to pravo koje je netko ostvario treba osigurati novaca iz poreznih prihoda jer to se naprosto ne financira iz sredstava koji se uplaćuju tzv. generacijskom solidarnošću. Zašto to govorim? Pa govorim jer naprosto ne mogu prihvatiti ovu priču oko braniteljskih mirovina iz nekoliko razloga. Prvo ti ljudi su prije odlaska u mirovinu radili, uplaćivali u mirovinski fond, sticajem nesretnih okolnosti mnogi su ranjeni, nestali, poginuli i temeljem određenih prava Zakona o pravima Hrvatskih branitelja oni ili njihove obitelji su stekle pravo na nekakvu mirovinu. Isto tako imamo i branitelje koji su hvala dragom bogu živi, otišli su po ovom normalnom da tako kažem zakonu u mirovinu, ali temeljem Zakona o pravima Hrvatskih branitelja oni na tu mirovinu imaju pravo na nekakav dodatak. E sad gledajte ne možemo mi reći da povlaštene mirovine je 120 i toliko tisuća branitelja, to je naprosto nepošteno, nekorektno prema tim ljudima, nepošteno je, nekorektno. Samo dio njihove mirovine nije povlašten nego to je nešto što smo mi njima dali temeljem prava, temeljem Zakona o pravima Hrvatskih branitelja i na takav način mi moramo govoriti, jer gledajte ako netko ima 25, 30 godina staža otišao je u mirovinu on je uplaćivao 25 ili 30 godina je uplaćivao taj mirovinski staž i on temeljem toga je nekom drugom osiguravao mirovinu. I ako ćemo mi na takav način raspravljat o tome onda se nitko neće osjetit ni pogođenim, ni na bilo kakav način. Gledajte nije ugodno slušati rasprave 100%-tnim invalidima, 80%-tnim invalidima, obiteljima nestalih i poginulih Hrvatskih branitelja da oni dobivaju povlaštene mirovine, ne dobivaju oni povlaštene mirovine. Bit 80%-tni ili 100%-tni invalid, biti bez roditelja, bit bez ičega ovoga ili bez muža ili bez djeteta nije nikakva povlaštena stvar i to naprosto na takav način ne treba gledati. Mi smo dali nekome pravo, on je to pravo ostvario temeljem nečega. Zašto to govorim? Zato što sam na potpuno identičan način u ovoj sabornici govorio kad je kolega Mrsić bio ministar, na potpuno identičan način, a gospodin Vuković je sjedio ovdje. Dakle, ne želeći skupljat nikakve političke poene nego naprosto reći da mi smo dali nekom nekakvo pravo, ne privilegiju, al gledajte vrlo interesantno da od 11 i još nešto tisuća partizanskih mirovina u ovoj državi nitko ne govori. Od drugog, 11 i još nešto tisuća je mirovina NOB-a, nitko ne govori, nitko ne govori, ali gledajte i oni su stekli pravo nekakvo i gledajte i u prošloj državi su ljudi koji su bili na ruskom frontu i ostali invalidi itd. dobivali mirovinu. Prema tome, svaka država vodi brigu o svojim ratnim veteranima i nemojmo dozvoliti da naprosto ti ljudi budu moneta za potkusurivanje jel to naprosto nije dobro, nije dobro zbog milijun i jedne stvari, ali kažem možda se nekad neki ljudi i nespretno izrade, međutim to je tako. Kad govorimo o financijskoj samostalnosti, pa ako se ne varam, financijska samostalnost je kad vi imate novaca da isplaćujete bez ikakvih problema ono što temeljem određenog financijskog plana ste si zacrtali da trebate napravit. Drugi stvar HZMO nikada nije bio predlagatelj zakona, predlagatelj zakona iz sfere ovog mirovinskog sustava je ministarstvo, ali da mi isčitavamo ove podatke koje su nam djelatnici HZMO-a servirali onda mi ne bi imali ovakve rasprave kakve smo imali o tome tko je koga zaposlio, ja kad bi nekorektan onda bi mogao pobrojati i pomoćnike i zamjenike koji su bili zapošljeni itd. u nekim drugim, al to naprosto nije niti tema, niti, niti ovoga vrijeme da se govori o tome i s obzirom da mi polako vrijeme curi, gledajte pred nama se nalazi, Vlada je danas usvojila novi Zakon o mirovinskom osiguranju, gledajte HDZ je vratio godinu odlaska u mirovinu na 65.g. jer 67.g. je SDP-ova priča, to je SDP-ova priča, to je SDP 13.12.2013.g. usvojio u ovoj sabornici, 67.g. i HDZ sad vraća to ponovo na 65.g., zašto? Pa zato što su hrvatski građani rekli da to je tako, ali gledajte da slučajno ministar nije dirnuo onu 33.-ću i 38.-mu ovih 67. SDP-ovih godina bi ostalo hrvatskim građanima, a SDP sad najedanput pokazuje veliku brigu za te građane i to je, kolega Mrsiću ja sam jako pristojno šutil dok ste vi govorili, i to je nešto što je činjenica od koje naprosto SDP ne može pobjeći, 13.12.2013. oko 13,00 HDZ protiv, SDP i njegovi sateliti za da Hrvati idu u mirovinu sa 67.g. i to je činjenica, a to su napravili valda temeljem ovih izvješća koja su svake godine usvajali. Prema tome kolegice i kolege, hrvatski branitelji nisu bili u domovinskom ratu i poginuli hrvatski branitelji da steknu privilegije i povlaštene mirovine nego da brane hrvatsku domovinu, a HS im je dao određena prava temeljem Zakona o hrvatskim braniteljima i to je istina i to je činjenica i to nisu nikakve povlaštene mirovine i logična je stvar ako date nekom nekakvo pravo da onda iz fiskalnih prihoda trebate osigurati sredstva da se to pravo isplati i radi hrvatskih građana nikakva priča oko braniteljskih mirovina, oni neće dovesti mirovinski sustav RH u nikakve probleme i podržat ću ovo izvješće, metodološke neke stvari slijedeće godine možemo promijeniti da one budu još kvalitetnije.
Zahvaljujem. Imamo replike poštovani kolega Mirando Mrsić izvolite.
Kolega Šuker, kad govorimo o braniteljima onda nije nitko rekao da treba braniteljima smanjivati mirovinu i da je treba ukidati, al da treba transparentnost. Branitelji imaju staža, taj staž se treba financirati iz doprinosa, ali ima i ovaj drugi dio koji je država rekla zato što ste bili u ratu dajemo vam financijsku kompenzaciju. I razdvajanje je bilo dobro, niste to trebali dirati, zbog svojih glasova kod branitelja i sada ih branite na način da eto osigurate da kad odu, ako vi budete na vlasti, da se neće dirati taj dio. Primjerice bilo je vrlo jasno ako imate branitelja sa 15.g. radnog staža i mirovinu od 5.800,00 kn za ovih 15.g. dobit će 1,800,00 kn iz mirovinskog osiguranja, a 4.000,00 kn će dobiti iz proračuna i to je bilo fer i jasno i razdvojeno i razdvajanje mirovina je bilo dobro, samo vama, zbog čega ste vi krenuli u ovo, dobili ste 750 000 potpisa i sada sebi skačete u usta jer evo vraćate na 65.g. ne bi vi to vratili [[Upadica: Zahvaljujem]] da vam građani nisu jasno rekli [[Upadica: Odgovor]] da … [[Govornik se ne razumije]] natrag.
Odgovor kolega Šuker izvolite.
Gledajte kolega Mrsić, kao što ste vi rekli da ste pogriješili sa 67.g., služit ću se vašom retorikom, ja kažem da HDZ vraća na 65.g., to je vaša retorika, prema tome, to je naprosto činjenica. Druga stvar, vi da ste govorili ovako kao što ste meni govorili u replici, vas branitelji ne bi uopće napali zbog vaše izjave, da ste govorili ovako kao što ste sad govorili. Međutim, netko tko ima 15.g. staža ako nije hrvatski ratni vojni invalid nema mirovinu 5.800,00 to bi trebali znat kao bivši ministar jer prosječna mirovina onih koji su otišli prema civilnom zakonodavstvu da tako kažem i dobili dodatak temeljem Zakona o pravima hrvatskih branitelja, negdje oko 2.800,00 kn, prema tome opet ste izbacili jednu stvar sa obmanom, međutim ja govorim samo činjenice i ovu sam raspravu isključivo zbog hrvatskih branitelja imao jer me užasno smeta kad se ne iznose činjenice, dakle netko tko ima 15.g. staža nema mirovinu 5.800,00 ako nije HRVI.
Zahvaljujem. Slijedeća replika poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS. Drago mi je da ste to g. Šukeru odgovorili g. Mrsiću jer bi morao odgovoriti iako nije replicirao meni nego vama ali činjenica je da mi često u HS kao da govorite gluhima odnosno namigujete slijepima. Zaboravljamo okolnosti koje su se u RH, stvaranjem RH dogodile, ne mislim sada o domovinskom ratu i o Zakonu o hrvatskim braniteljima koji je najplemenitiji Zakon donesen u HS, je li se on, na koji način, kada i kako zloupotrebljavao ili zloupotrijebio, to na dušu onima koji su to radili. Međutim zaboravljamo i okolnosti da su se zbog ratnih okolnosti dogodili stečajevi u velikom dijelu … [[Govornik se ne razumije]] i da su zbog stečajeva mnogi ljudi morali odlaziti i u mirovinu. Dakle, postoje stvari koje se zaboravljaju u RH, danas se oni izvlače na površinu i o njima se negativno govori, ali veliki dio korisnika današnjih mirovina možda i nije htio tada ići u mirovinu, već je bio prisiljen. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Babić, ja sam siguran da većina branitelja koji su se da tako kažem vratili živi i zdravi iz rata bi rađe radili 8 sati privređivali pa i neki se obrazovali da mogu napredovati u poslu nego da primaju mirovinu i da ih netko danas proziva. To je naprosto činjenica. Stjecajem ovakvih ili onakvih okolnosti oni su se našli u poziciji da su otišli u mirovinu ne na način možda kako su planirali. Međutim, ponavljam, to nisu povlaštene mirovine, to su mirovine temeljem posebnih zakonskih propisa koje smo mi dali ljudima. Ali kažem vrlo interesantno da nitko ne proziva one koji su još u NOB-u dobili mirovine iako naprosto ljudi su to ostvarili temeljem nekog zakona i tako je kako je. Ali oni vrlo interesantno nikome ne smetaju a ovi koji su stvorili Hrvatsku državu, krvarili na nju oni najedanput imaju nešto povlašteno, nemaju oni ništa povlašteno. Mi smo im dali zakonom ono što im pripada.
Zahvaljujem. Sljedeća rasprava poštovani kolega Mirando Mrsić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. U travnju ove godine prosječna braniteljska mirovina je iznosila 5618 kuna a prosječna radnička mirovina 2342 kune, za isti dakle, to za isto što ste radili za ono što ste privređivali, za toliko ste dobili takvu mirovinu. No ono što je također ispod pažnje javnosti, jer sada me gospodin Šuker isprovocirao pa ćemo onda redom nabrojiti sve stvari koje, zna i gospodin Bulaja a vjerojatno i gospodin Serdar iako je tu novi pa zna šta ga čeka u mirovinom sustavu a to je da imamo sustav zajamčene najniže braniteljske mirovine. To znači da ako netko to ode u mirovinu a branitelj je, dobije najmanju mirovinu 2300 kuna zajamčenu, država će mu dati još 500 kuna na to tako da će njegova biti 2800. I to košta negdje oko 540 milijuna kuna za 2018. Je, točno je izračunato, podaci iz zavoda. Računa se da će 124 tisuće ljudi koristiti tu povlasticu što je negdje otprilike do 2025. 24 milijarde kuna. Prema tome to su one stvari o kojima ja govorim. Ja govorim o tome da treba biti sustav jasan i transparentan. I da građanima moramo reći ono što smo mi tu u Saboru odobrili da građani moraju znati koliko to košta. I nitko ne govori da branitelji nisu imali staža, imali su ovi iz NOB-a staž. Ja kada govorim o razdvajanju mirovina onda mislim i na njih i na domobrane, ustaše i svi oni koji se podvode pod domovinsku vojsku. I s druge strane što upozoravam da jedina povlaštena mirovina ili mirovina po posebnom propisu, broj tih koji će rasti će biti samo braniteljske mirovine. Ovih drugih više nema, nema saborskih, to smo ukinuli. Ne znam da li je HDZ glasao za to, mislim da nije, 2012. Nema više dakle ni NOB-a, dakle priroda čini svoje, sada ih je 11 tisuća, vjerojatno će vrlo brzo ih biti i manje. Isto tako mirovine JNA koje je isto tako bilo povika od strane branitelja, to su dakle naši građani koji su bili u službi JNA. Tu je i Tuđman, tu je i Bobetko, dakle, tu je i moj ujac Sveto Letica, dakle oni su bili na službi i primali su mirovinu iz one bivše, bivšeg mirovinskog fonda vojnog. Prema tome, ja želim da se to sve makne iz mirovinskog sustava. Također kada govorimo o još dodatnim transferima u mirovinskom sustavu gdje je država također rekla da ovo što ste zaradili vam iznosi toliko a mi vam još dodajemo zbog sustava socijalne skrbi da ne padnete ispod granice siromaštva, to košta toliko. Dakle i to treba ići van mirovinskog sustava. I onda nam ostane ono što je a da HZMO skrbi i radi ono što bi trebao raditi a to je isplaćivanje mirovina koje su zarađene stažom. I ovo što sam govorio oko te mirovine, primjerice dakle nisam ja rekao da je to pravi izračun ali primjerice kao jedan primjer, mi smo radili izračune za sve kategorije hrvatskih ratnih vojnih invalida koji su imali mirovinu i to smo svima i gospodinu Medvedu 2013. objašnjavali više puta, ne znam je li bio gospodin Bulaja, vjerojatno nije tada ali ima dokumentaciju u zavodu za mirovinsko osiguranje, vrlo jasno smo crtali što dakle znači razdvajanje mirovina. I onda ste vi da bi se dodvorili svom biračkom tijelu to ukinuli, krenuli potpuno krivim putem. 2013. da donijeli smo zakon tu u Saboru da se odlazi u mirovinu sa 67 godina, vi ste bili protiv, vi, čitao sam diskusiju kolege Popijača koja je bila vehementna i koji je rekao kada mi dođemo na vlast mi ćemo vratiti to na 65 godina… ... [[Upadica se ne čuje.]] A sad vraćate ali ne vraćate zato što je to predizborno obećanje nego vas je pritislo 750 tisuća ljudi. I to je činjenica od koje ne možete pobjeći. A zašto niste dirali, zašto ste išli ovim putem, jer niste htjeli provesti ono što vam je rekla Europska komisija. I cijelo vrijeme i nama je govorila i vama je govorila da se treba mirovinski sustav očistiti od onoga što nije pravi mirovinski sustav klasični i da to treba ići transferom iz proračuna. Tu sam predložio Zakon o profesionalnoj mirovini za vojnike, vatrogasce, dakle policajce, za sve one za koje znamo da ne mogu raditi do 68 godina, do 60, ne mogu raditi ni do 55. Tu je uvaženi potpredsjednik Brkić pa zna da policajac ako nije u nekakvoj zapovjednoj strukturi ne može raditi više od 50 ili 55 godina. I tu sam predlagao isto tako dajmo im profesionalnu mirovinu da mogu onda sa tom profesionalnom mirovinom živjeti i onda im dajmo mogućnost da rade, rade nešto drugo. To ste isto odbili. Dakle, cilj je cijelog mog rada i kao ministra i sada, nisam ni u jednom trenutku promijenio svoje mišljenje i svoj stav da iz mirovinskog sustava maknemo ono što nije bitno i što nije dio mirovinskog sustava. Vi ste, prva odluka je bila razdvajanje ukinuto, vratit natrag a da bi se opravdali pred Europskom komisijom, krenuli ste u ovo smanjenje sa 38 na 33. Zašto 2013. nije bilo referenduma? Zato što smo sjeli sa sindikatima i rekli to ćemo staviti na 2038. g., do tada ćemo poboljšati uvjete rada u Hrvatskoj, donijet ćemo Zakon o profesionalnoj mirovini, riješit ćemo pitanje rehabilitacije, država će uskočiti pomoć poslodavcima koji imaju ljude koji su stariji od 60 g. da ih rehabilitiramo i da rade na nekim drugim radnim mjestima i drugo, uveli smo staž dugotrajnog osiguranika. Dakle, 60 g. i 41 g. da možete ići u mirovinu. To je bio cijeli paket zaokružen i nije bilo niti štrajka, nije bilo niti protesta, nije bilo niti referenduma. Vi ste bili bahati, sindikati su vas nasamarili, očito da ministar Pavić nije, zalutao je taj resor pa nije mislio da će sa silom to proći, donijeli ste zakon i mislili ste da ste onda mirni i sad ste dobili referendum i sada nemate kud jer šta ćete sada napraviti? Ako idete na referendum, on će vam biti sada u vrijeme kampanje za Predsjednika, to će biti referendum o radu Vladu i u principu to potpisivanje potpisa je i bilo djelom i zbog ovih mirovina po posebnim propisima jer građane to boli. Boli ih nepravda u sustavu i žele riješiti tu nepravdu u sustavu ili te mogli napraviti ovo sada što radite ali opet radite grešku, umjesto da ste se poklopili ušima i to priznali i stavili u zakon i na neki način smirili sindikate kao što je 2010. kad je bio onaj potpisi oko Zakona o radu kad ste i vi bili tada, idete drugom krajnosti, sad idete sa nekim sustavom 68 g. koji je potpuno nepravedan i potpuno neprimjeren. Mi ćemo biti jedina zemlja u svijetu koja će imati takav sustav, koji će u principu zatvoriti zapošljavanje u javnim službama. Ne bojte se, u realnom sektoru nijedan poslodavac neće htjeti ostaviti radnika nakon 65 g., neće ga ostaviti ni nakon 60-te, a kamoli da će onda raditi do 68 g. i baš zbog toga je bilo potrebno da malo razmislite i da ne idete tim putem kojim ste išli, sad vam se desilo to što vam se desilo i nemate kud. Ovo što sada radite sa ovim 68 g. je spašavanje vojnika Plenkovića ali to će dovesti do problema u zdravstvu, u školstvu, nećemo moć zaposliti mlade profesore i svi će raditi do 68 godina. Moji kolege medicinari će raditi do 70 ako treba a di ćemo sa mladim liječnicima, imate numerus clausus, koliko mjesta, toliko ljudi, kud ćete s njima? I molimo vas da to ne radite međutim eto, bilo je na Vladi, to ide dalje, to će se razbiti u prvom redu mladim ljudima koji neće se moći zaposliti u Hrvatskoj pa će još jedanput to biti razlog da idu iz Hrvatske. A što se tiče nepravde u mirovinskom sustavu, one se vide iz ovog izvješća. I ono što jasno podržavam i kolegu Hrelju da je umjesto rješavanja na ovaj način kao što sada pokušava Vlada, trebalo je riješit pitanje obiteljskih mirovina jer to naše građane isto tako boli ta nepravda. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Šuker, replika, izvolite.
Kolega Mrsić, meni je drago da nas dvojica smo obavili da tako kažem ovakvu raspravu jer vi ste okrenuli se za jedno 360 stupnjeva, prvenstveno što se tiče nekih mirovina, međutim da mi iz doprinosa uberemo 80 ili 90% potrebnih sredstava za mirovine, onda nekakvu izdvajanje ovakvo dalje. Ja bi vas čak mogao i razumjet ali s obzirom da mi iz poreznih prihoda financiramo preko 40% mirovina, a ove mirovine prema posebnim zakonskim propisima nisu ni približno toliko, prema tome mislim da ova cijela priča a zato sam rekao, ovo izvješće nama služi da promjenom metodologije prikažemo neke druge stvari. Rekli ste da branitelje stavimo u Ministarstvo branitelja, policajce u MUP a sad mi recite di ćemo staviti pripadnike JNA ako ćemo ih maknuti od ovog? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] A ne znam gdje. A druga stvar, drago mi je da ste rekli da ste sa sindikatima dogovorili tko zna šta će biti od 2038., da je Pavić tako, vjerojatno bi isto tako razmišljao pa ovoga ne bi referenduma bilo ali ponavljam, HDZ vraća granicu na 65 godina.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Mrsić, izvolite.
Kolega Šuker, nitko vam neće vjerovat da HDZ vraća na 65 g. ali dobro, dobar pokušaj… … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] dobar pokušaj. Kad govorimo o proračunu onda vrlo jasno da proračun treba očistiti, proračun mirovinskog treba očistiti od svih onih dijelova koji nisu dio mirovinskog ali bili ste ministar, jel' vi znate koliko je osnovni trošak mirovina po stažu? Ajde recite mi jel vi to znate? Jel znaju kolege možda Bulaja ili dakle g. Serdar, koliki je trošak mirovina samo staž, bez socijalnih transfera, dakle bez onog djela, dakle zajamčene minimalne mirovine, zajamčene braniteljske mirovine, bez dodataka, bez svega, koliko je proračun mirovinskog sustava? Koliko je najbolji tranzicijski trošak, 5 milijardi, ja vam garantiram da mi iz doprinosa financiramo 80 do 90% tog troška i to ja hoću vidjeti u Zakonu o mirovinskom osiguranju, to.
Zahvaljujem. Slijedeća replika … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Poštovani kolega Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani kolega Mrsić, spomenuli ste i drugu stavku koju nikako nije se smjelo dirati, a to je penalizacija prijevremene mirovine jer mi sad dolazimo do situacija da svi umirovljeni prije od 1999. do 2007. zaključno imaju najveću penalizaciju, 9% onda dalje od 2010. do 2018. imaju penalizaciju koja uvažava duljinu radnog staža iako netko ima 40 g., mogao je imao najviše 6% penalizacije i poslije toga imamo dakle ovu koja je srušena, imali smo 18% penalizacije, ubuduće ćemo imati 12% penalizacije. Dakle koja je to pravna sigurnost za građane RH koji će imati pravo tužiti RH Europskom sudu za ljudska prava zbog toga što im stalno mijenja uvjete?
Zahvaljujem, kolega. Odgovor, kolega Mrsić.
Pa kolega Hrelja, tu se vidi glupost koju je HDZ napravio sa ovim zakonom odnosno ministar Pavić što je krenuo sa ovim tim što je dovelo do toga da ćemo sada imati građane koji će biti penalizirani do kraja svog života će imati manje mirovine zbog gluposti ministar Pavića i premijera Plenkovića koji su išli raditi nešto što nisu trebali raditi. Ja sam barem očekivao da će HDZ biti toliko fer da u ovom novom prijedlogu Zakon o mirovinskom osiguranju je to mora se mijenjati u zakonu, jednostavno kolega Hrelja, ja i vi bi bili za to i digli bi kapu, ja bi rekao HDZ-u svaka vam čast da te ljude godinu dana obeštetimo i da im onda vratimo tu penalizaciju na razinu 2010. odnosno početak 2018. I opet HDZ stvara nepravdu u mirovinskom sustavu, ja sam se nadao da će HDZ biti dovoljno ljude obešteti, da oni ne budu godinu dana, dakle cijeli život kažnjeni zbog gluposti koja je napravljena.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Mrsiću na odgovoru. Imamo povredu Poslovnika, poštovani kolega Šuker, izvolite.
Iz poštovanja prema hrvatskim građanima, moram se koristiti čl. 238 Poslovnika. Kolega Mrsić, bilo bi dobro da ste pročitali novi prijedlog zakona, onda bi vidjeli da će se praktički od 1.1. i njima prevest penalizacija na 0,2, prema tome, kolega Mrsić, nemojte sad toliko teatralno, bolje bi bilo da ste detaljno pročitali zakon, onda bi to bilo tako, ne bi povrijedili Poslovnik onda.
Kolega Šuker, smatram da nije povrijeđen Poslovnik, a isto tako, vi ste zloupotrijebili institut povrede Poslovnika, temeljem čl. 239 izričem vam opomenu. Završna riječ u ime Kluba zastupnika HSU-a, nezavisnih zastupnika i SNAGA-e, poštovani kolega Silvano Hrelja. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Kolega Mrsić, ja vas lijepo molim. Molim vas, ako imate još nešto dodati pa iziđite van vas dvojica pa to raspravite. Izvolite, kolega Hrelja.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče, poštovani kolegica i kolege, predstavnici Hrvatskog zavoda za mirovinsko. Pa još ću jednom ponoviti, problem je ovog izvješća za 2018., problem je budućeg funkcioniranja ovog nadajmo se stogodišnjaka dakle, jednog dobrog zavoda na ovim prostorima i malo ima u Europi starijih, jedne javne ustanove koja je imala tako veliku koncentraciju znanja, pameti i iskustva, problem je što je prestala imati 2000. g. odnosno 2001. g. i poslovnu autonomiju i financijsku autonomiju, time je izgubila i utjecaj na izradu mirovinskog zakonodavstva, dakle politika je mogla nametnuti rješenja koja nisu u skladu sa mirovinskim propisima EU-a, svijeta i šire. Trpilo se, svi smo mi mislili da se to neće dogoditi ali ovo malo je prevršilo svaku mjeru. Znate, i g. Sanader se nije dozvolio da postavi za ravnatelja HZMO-a nekoga izvan HZMO-a. Ni ministar Mrsić si nije to dozvolio, to je najnovija praksa. Ja ne kažem da vi ne možete savladati tu problematiku ali da morate poštivati iskustvo koje je kumulirano tu unutra u HZMO-u, bilo bi jako neophodno i onih već koji su u mirovini možete zvati za svoje savjetnike i da vam kažu istine o mirovinskim sustavima Europe i šire. Dakle, da, nisu se trebali dogoditi neki problemi i neke greške u prošlogodišnjoj reformi. Neke su se dogodile zato samo što je to predložio ministar Mrsić. 2013. ste nas napadali ovdje zašto dozvoljavamo umirovljenicima rad. Lani smo govorili da svima treba, da treba liberalizirati rad umirovljenika. Ministar Mrsić je 2013. rekao da, ali ćemo istovremeno one koji imaju mirovinu za dugogodišnji staž bez penalizacije, ajmo sa 0,15 po mj. daljnjeg ostanka u svijetu rada ćemo ih stimulirati da ne idu u mirovinu i većina ih je ostala. Ne, sad više toga nema. Sada motiviramo za ostanak u svijetu rada one starije od 65-te. E sad mi recite, tko je tu lud? Što ima više potencijala, od 60 do 65-te, mislim ako je bolestan čovjek je bolestan i od 55 i od 60 i od 70 ali ajmo generalno gledati, ajmo gledati kako priroda nalaže, onda sam siguran da bi dokazali da više radnog potencijala imaju oni između 60 i 65 od onih poslije 65-te godine a njima sad pazite, dajemo ne 0,30 u proporciji sa penalizacijom koja je bila, nego im dajemo 0,34 bonifikacije da ostanu u svijetu rada. Istovremeno smo im dozvolili da rade uz mirovinu, neke djelatnosti mogu raditi dakle cijelo radno vrijeme uz 50% mirovine, dakle napravili smo različite kriterije za različite profile umirovljenika. To da smo imali HZMO koje je imalo svoju poslovnu autonomiju, nijedna politika ne bi mogla nametnuti takva rješenja. I za kraj, mi smo ovdje dvaput imali lošu terminologiju. Prvo, ne postoje povlaštene mirovine, postoje mirovine po posebnim propisima a profesionalni propis je zato jer njihov staž osiguranja nije pokriven uplatom doprinosa kroz godine. Ne postoji u mirovinskom sustavu puni staž jer puni staž je u 65-to i 15 g. i 30 g. i 40 g., sve je to puni staž. Dakle kad govorite o statistici, onda recite da je ona mirovina s kojom se dičimo dakle koja je svima draga, za 40 g. staža osiguranja sa izuzetkom u toj statistici, nemate one koji imaju ovdje 20 i 20 u Njemačkoj ali to je druga priča, ja vam bacam rukavicu o statistikama, spreman sam suočiti se i argumentirati ove svoje stavove. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem kolega Hrelja. Završna riječ u ime podnositelja g. Ivan Serdar, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani saborski zastupnici. Na kraju bio sam u završnoj riječi spomenuo da kao provedbena ustanova, zavodna kretanja osiguranika i korisnika u mirovinskom sustavu ne može utjecati osim sudjelovanjem naših stručnjaka u analizama stanja sustava i predviđanjima daljnjih kretanja bitnih veličina u tom sustavu. Ono što sasvim sigurno možemo je kao i dosada uložiti maksimalne napore da provedba propisa koji uređuje mirovinsko osiguranje i doplatak za djecu bude zakonito u što kraćim rokovima i uz što niže troškove provedbe, dakle da dosljedno provodimo ciljeve koje smo odredili u našim strateškim dokumentima a to su povećanje ažurnosti poslovanja i unaprjeđenje administrativno-tehničke podrške sustavu. Kao što sam već ranije rekao, troškove provedbe doista ... [[Govornik se ne razumije.]] no u budućnosti isto tako moramo nastaviti ulagati sredstva i u informatizaciju sustava, u daljnji razvoj i proširenje elektroničkog poslovanja kako između povezanih institucija, tako između zavoda i korisnika njegovih usluga ali isto tako sredstva treba ulagati u edukaciju i stručno usavršavanje radnika zavoda. Jedino tako će stručna služba zavoda moći odgovoriti izazovima koji pred njih postavlja sve veći broj korisnika, sve složeniji propisi koju uređuju naš sustav kao i već spomenuta informatizacija, elektronično poslovanje te razmjena podataka među povezanim institucijama unutar RH ali i EU-a. Evo zahvaljujem se.
Zahvaljujem g. Serdaru. Replika, poštovani kolega Hrelja, izvolite.
Poštovani gospodine v.d. ravnatelju, još uvijek v.d., jel? Dakle, samo vam želim reći jednu stvar, puno se priča o informatizaciji odnosno digitalizaciji HZMO-a. Nažalost, moram priznat da se od digitalizacije odnosno informatizacije koja je napravljena 2015. g. nije daleko odmaklo. Puno se priča a malo posla je napravljeno. Prema tome, ja vas molim da budete precizni i u slijedećim izvještajima i da kažete aha, to smo napravili 2015. odnosno to je napravljeno 2015., ovo 2016. ovo 2017., ovo 2018. i plan nam je ovo slijedeći za dalje. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem g. Hrelji. Zaključujem raspravu, zahvaljujem još jednom v.d. ravnatelju HZMO-a g. Ivanu Serdaru i njegovom suradniku g. Ivi Bulaji. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. Poštovana kolegice i poštovane kolege, s ovim smo iscrpili sve točke dnevnog reda predviđene za današnji dan. Sutra nastavljamo sa radom u 9 i 30 ujutro sa točkom dnevnog reda Izvješće o uredbi koju je Vlada RH donijela na temelju zakonske ovlasti. Hvala lijepo i ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 19,39 SATI
Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje 2018. godine. Podnositelj Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, rasprava zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje 2018. godine. Glasujmo molim vas. Utvrđujem da je većinom glasova, 78 za i 31 protiv donijet zaključak kako ga je predložilo saborsko matično radno tijelo.