Hvala lijepo gospodine predsjedniče. U ime kluba Most-a tražim deset minuta stanku, tema trenutna politička situacija.
Kolega Glasnović.
Kazneni zakon, predmet.
Kolega Maras.
Zbog lošeg položaja radnika odnosno neadekvatne reakcije Vlade na određena kršenja radničkih prava i minimalnu plaću.
Javlja li se još netko? Kolega Šuker ili kolega Babić.
U ime kluba HDZ-a tražimo stanku od deset minuta vezano za trenutnu aktualno političku situaciju.
Hvala. Dobro, znači imamo četiri zahtjeva za stankom. Nastavljamo u 9,45. STANKA U 9,33 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Krećemo s radom. Prvi je na redu Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista i poštovani Nikola Grmoja. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Znači ja ću ponovno pokušati vratiti u fokus slučaj Agrokor znači koji je namjerno maknut u stranu ukidanjem saborskog Istražnog povjerenstva izvanrednom upravom, sve manjom zastupljenošću u medijima, upornim i trajnim zataškavanjem koje ne prestaje i očito i neće prestati. Osumnjičeni direktor Jamnice Mislav Galić ostaje direktor te tvrtke što je toliko nakaradno i nevjerojatno bahato i iz temelja pogrešno. Baš kao što su mnoge stvari vezane za Agrokor oduvijek i bile a evo vidimo da se to i nastavilo, znači nikada se nije ništa htjelo poduzeti, odmaknulo bi se rukom, negdje bi se spomenulo nešto kao nekakva afera ali sve bi dalje se nastavilo po starom. Imamo slučaj o kojem je govorio često naš saborski zastupnik, bivši ministar, Tomislav Panenić, znači to je preuzimanje Badela, i on je tada govorio da je to neprijateljsko preuzimanje što je istina. On znači i tada kao ministar nije imao apsolutno ništa protiv skromne tvrtke Meteor koja se gurala za Badelovog vlasnika ali je logično poručio „show me the money“, znači zar ima išta normalnije od toga, pokaži, daj novac i kupi ali i to je bilo previše jer jasno sada na kraju balade da može i bez novca, uvijek je u igri u Hrvatskoj, to posebno se vidi na slučaju Agrokora sprega politike i gospodarstva. U ovom slučaju je to sprega ministar i direktor. Znači tako je i uz pogodovanje države, premijera Andreja Plenkovića, ministra Zdravka Marića i bivšeg Todorićevog direktora Darka Kneza, nekoć div a danas još uvijek respektabilna tvrtka Badel nestala u šaci malog meteora. Znači operacija počinje tako što je bivši direktor Konzuma Darko Knez, u svibnju 2016. za 18 milijuna kuna kupuje 25% dionica te tvrtke, đakovačke tvrtke Meteor a mjesec dana kasnije tijelo pod izravnom ingerencijom ministra financija Zdravka Marića otpisuje 107 milijuna kuna Badelovih dugova prema državi a u veljači ove godine, znači pod pokroviteljstvom i uz pogodovanje Plenkovićeve Vlade, preuzima Badel 1862. Znači premda je ponuda slovačkog alkoholnog diva bila peterostruko izdašnija. Tako je Badel, znači tvrtka vlasnik značajnih nekretnina, vinograda, u veljači ove godine dobio novog vlasnika, đakovačku Meteor grupu, novokomponiranu tvrtku u vlasništvu bivšeg HDZ-ovog gradonačelnika Đakova Ante Raspudića i bivšeg Todorićevog direktora Darka Kneza. E sad, kvaka 22, krije se odgovor na pitanje zašto su Plenkovićevi ministri prepustili Badelu, Badel kudikamo slabijem ponuđaču u tobože otvorenoj tržišnoj utakmici. Prihvaćena je ponuda od svega 30 milijuna kuna koju je Meteor uplatio Badelu u gotovini, vjerovnicima će isplatiti 150 milijuna kuna u razdoblju između 5 i 8 godina a 200 milijuna kuna dugova pretvoriti će u vlasnički kapital. Nasuprot tome, druga ponuda za preuzimanje Badela iznosila je 370 milijuna kuna, 115 milijuna vjerovnicima odmah u gotovini a 89 milijuna ulaganja u proizvodnju. I nepismenima je jasno čija je ponuda bila bolja i za radnike i za vjerovnike i za sam Badel pa ipak Meteor grupa je dobila vjetar u leđa od Plenkovićeve Vlade. Znači u ime te tipične hrvatske privatizacijske muljaže, tako je u rukama HDZ-ovih stranačkih kolega završila zlatna koka što Badel još uvijek jest unatoč tome što su ga sve dosadašnje upravljačke garniture temeljito pelješile, izmrcvarile i dovele u jedan lošiji položaj. Uprava Badela napravila je sve što je mogla kako bi odabrala Meteor grupu, uključili su je u izradu plana restrukturiranja koju su vjerovnici trebali sami potvrditi što su i učinili, imajući i podršku banaka i Vlade. Bez obzira znači što je drugi ponuđač nudio trenutnu otplatu duga, živi novac i zadržavanje radnika Badela na 5 godina, države i banke su prihvatile Meteorov plan. Meteor je imao godišnji promet od 50 milijuna kuna i samo milijun kuna dobiti za ispunjenje njegovih obveza vezano uz ponudu uz preuzimanje Badela Meteoru bi tim tempom trebala 150 godina, slikovit je bio bivši ministar Panenić. On je svojedobno zaustavio znači da Meteor grupa napravi to što je napravila ali to se na kraju dogodilo. Zanimljivo je da od svih ljudi koji su zadnje 2 godine sjedili u upravi Agrokora, znači samo jedan čovjek ostao pošteđen privođenja a to je ovaj Darko Knez o kojem sam govorio i koji je uključen u ovaj slučaj.
Hvala kolega Grmoja. Druga rasprava Klub zastupnika Neovisnih za Hrvatsku i poštovani Željko Glasnović. Izvolite.
Zahvaljujem. Drage kolege, ja mjesecima upozoravam šta je nama potrebno da napravimo jednu funkcionalnu državu, ... [[Govornik se ne razumije.]] javne uprave, integracija dijaspore koja je najveći ogranak poslovni u hrvatsko društvo itd.. Govorimo o analitici kao temelj svakog plana nacionalne sigurnost. A šta se događa? Čita li itko otvorene ... [[Govornik se ne razumije.]] o Hrvatskoj i kakve savjetnike ima predsjednica i Vlada i drugi? Šta se događa ... [[Govornik se ne razumije.]] zablokiraju fejs stranice koje spominju general Praljka, tko blokira te fejs stranice? To duže vrijeme, zadnja dva dana se to događa. Šta se događa? Događa se tako da dežurni poltron, dežurni poltron Drago Pilsel krstari po Republici Srpskoj i govori tamo na javnoj televiziji Republike Srpske kako je IV. gardijska brigada vršila zločin u Mrkonjić Gradu. A je li to tako? Prošli tjedan sam mahao sa ovim dokumentom, šta piše u dokumentu? Okupacija općine Mrkonjić Grad, hoće oni tražiti ratnu odštetu i tko će još biti optužen tu kada se taj haški mehanizam preseli u rimski put u BiH? A on to radi jednoj tvorevini zločinačkoj koja je pobila desetke tisuća civila i u Prijedoru je bilo 6 tisuća Hrvata, sad ih ima tisuću i on ide tamo, nikom ništa. Hrvatska je desetljećima izloženoj destabilizaciji od trojanskog konja, … [[Govornik se ne razumije.]] vladinih udruga i drugih koji su krivotvorili informacije i svjedočili protiv svoje države, to je kazneno djelo. To je negdje drugdje nezamislivo, mi znamo tko su oni … [[Govornik se ne razumije.]] ta cijela alfabet juha tih nevladinih udruga. Sad će se odlikovanje dobiti u Kanadi, jedan časnik za Oluju koji je tvrdio da je desetke tisuća Srba pobijeno u Oluji, dobiva odlikovanje. Šta je sa Medačkim džepom? Napisana je knjiga, odlikovana je cijela bojna u Kanadi, za najveću bitku … [[Govornik se ne razumije.]] nepostojeće bitke od Korejskog rata. Nikom ništa. Snimljen je dokumentarni film i igrani film, prikazan na kanadskoj javnoj televiziji, šta je radila diplomacija? Gdje su diplomske note za tu povijesnu laž? Ništa. Imamo ovdje također dokument od našega vic mahera mistera Mesića. Evo ga, to već kruži godinama, to su već otvoreni izvori informacija. A tu stranica 16., kaže jedino moja žena vjeruje da govorim istinu. Evo ti i to je to. I gledajte sad, on daje dokumente … [[Govornik se ne razumije.]] godine News Watchu, Englezu, britanskome obavještajcu koji se prikazuje na svim javnim televizijama u Engleskoj. I kako to? Daje onom feralu „Fekal“ Tribune također klasificirane dokumente pa jel' to zamislivo? Da jedan predsjednik države to radi? A gle sada, na N1 nedavno The Guardian … [[Govornik se ne razumije.]] iz N1, novinar govori kako The Guardian, engleske novine su oprali i našu Predsjednicu što brani ratne zločince radi ove zadnje presude. Također, imate sad izašao je još jedan časopis engleski gdje hvale Mladića kao čovjeka koji je vodio from the front, on je heroj za Srbe, totalno su minorizirali tu presudu za genocid, a gle sada, tko im je davao dokumente, evo ga. Jel' to slučajno? Non-stop se vrti, to je kumulativni efekat ovoga što se ovdje dešava zadnjih 20 godina. Imate npr. operacija … [[Govornik se ne razumije.]] usporedit će to sa Olujom gdje je izraelska vojska u južni Lebanon, gdje su pobili 10 tisuća civila. Njima je nezamislivo da netko … [[Govornik se ne razumije.]] državi jer oni po svojem mišljenju su osiguravali granice svoje i sigurnost svojih granica. A tog nema kod nas. Kneset je nedavno, izraelski Parlament donio jedan zakon da ste lojalni državi ili nemate državljanstva. Jednostavno. Postoji li u Hrvatskoj zakon o izdaji, veleizdaji, pa ne postoji. Ovo je veleizdaja i šta druge rade' ja bi svim tim, taj trojanski konj nevladinih udruga ove izdajnike, veleizdajnike, ja bi njih progon iz hrvatske države, sudio ih prvo za izdaju, veleizdaju. U Bizantu najgori, općenito najgori zločin osim pedofilije je veleizdaja, izdaja. I to je zastrašujuće da takvi ljudi još hodaju po Hrvatskoj. i to je zašto jesmo gdje jesmo.
Hvala. Treća rasprava, Klub zastupnika SDP-a poštovani Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege, gospodine predsjedniče, javio sam se odnosno danas želim ukazati na jednu vrlo ozbiljnu temu u RH, radi se o ljudima koji rade za minimalnu plaću i zakašnjeloj odnosno još nikakvoj reakciji Andreja Plenkovića i Vlade HDZ-a na taj problem, znači oni su najavili da će nešto napraviti, još uvijek ne znaju što i zato danas u 10.30 SDP upućuje u proceduru svoj Prijedlog zakona o minimalnoj plaći, ali o tome će nešto više reći na press konferenciji predsjednik SDP-a Davor Bernardić. Znači imamo činjenicu u Hrvatskoj da stotine tisuća ljudi radi za nikakav dohodak, nikakvu plaću, tu se radi o 2 800 kuna neto, ljudi rade vrlo teške poslove, imamo famu da se ne može platiti više. Ja odavde, pogotovo tu imamo famu od poslodavaca. Ja odavde ću dati jednu informaciju i tražim da se ona provjeri, tražim od inspektorata da se ona provjero gotovo jer se radi o uslužnim djelatnostima, pogotovo jer se radi i o tvrtkama koje ostvaruju vrlo visoke dobiti a svoje radnike drže na minimalcu i po informacijama koje ja imam, na nezakoniti način isplaćuju plaću odnosno vežu plaću uz promet radnika i daju mu plaću od mjeseca do mjeseca koristeći raznorazne mogućnosti, neke i neoporezive poput regresa, božićnice itd. i tražim da se to provjeri. Radi se primjerice o uslugama prijevoza odnosno taxi tvrtki Cammeo. Radi se o 600 vozača koji tamo rade i koji po informacijama koje ja imam su u pravilu zaposleni na minimalnoj plaći. Rade ljudi po informacijama koje ja imam a koje se mogu provjeriti, ja tražim od inspektorata da provjeri te informacije, rade ljudi pod 12 sati dnevno. Ugrožavaju i sebe, svoje zdravlje ali i sigurnost putnika u svojim vozilima. 12 sati dnevno ne bi trebalo se raditi na taj način ako to pomnožite sa brojem dana u tjednu, jednim danom tjednog odmora, najčešće se radi o preko 230, 40, 50 sati koje ljudi tamo rade na tom poslu. I sada će netko reći to je uslužna djelatnost, nema se novaca, teško je podignuti ljudima plaću. Ta tvrtka se pohvalila javnim podacima za 2016. godinu da je od 85 milijuna kuna prihoda ostvarila dobit preko 10 milijuna kuna, to je 15%. To je skoro 15% od prihoda je bila dobit. Kada bi se evo primjerice povećala plaća 500,600 kuna tim ljudima koji rade na minimalcu u toj tvrtki. Ta tvrtka bi i dalje na razini godine ostvarivala 5, 6 milijuna kuna. I dalje bi imala jako visoku dobit, ali bi ljudi imali 500, 600 kn višu plaću mjesečno nego što je imaju do sada. Da li je to pravedno? Ja mislim da je. Da li je to poslovna politika te tvrtke? Oni vjerojatno žele zaštiti sebe i ostvariti višu dobit. Ali, država im ne bi to smijala dopuštati. Inspekcija bi trebala provjeriti ove navode koje sam rekao i o broju radnih sati i načinu na koji se isplaćuje plaća i natjerati poslodavca da poštuje Zakon o radu i da poštuje svoje radnike. To je nešto što je elementarno. I sa druge strane, država bi trebala podizanjem minimalne plaće, također osigurati ljudima, da ih se na ovaj način, po mojem dubokom mišljenju iskorištava. Ljudi koji rade u tvrtki za 2018 kn mjesečno, gdje ta tvrtka ostvaruje 15% dobiti od prometa tijekom cijele godine, po mojem dubokom uvjerenju iskorištava svoje radnike. I država bi na to trebala reagirati. I ja vas pozivam, evo sa ove govornice inspektorat rada, da provjeri ove moje navode, jer ljudi to sami od sebe ne bi lažno prijavljivali i lažno govorili. Vjerojatno, tu ima jako puno istine i mi moramo čuti koja je to istina i moramo zaštiti naše ljude. I zato s ove govornice pozivamo nadležne službe da izvrše provjeru takvih poslodavaca, a pozivamo vladajuću većinu i HDZ da se konačno probudi i podrži podizanje minimalne plaće u RH koju predlaže SDP. Hvala vam lijepo.
Idemo na zadnju raspravu, Klub zastupnika HDZ-a i poštovani Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege. Iz današnjih stanki, moglo se je dosta toga razaznati. Dakle, kad nemate prijedloga, kad nemate mjera i kad nemate aktivnosti, onda se vraćate zapravo i reciklirate nešto što je u javnosti jako jako dobro poznato. Jučer i prekjučer, a i danas se zapravo moglo čuti iz redova oporbe, ali i glavnog oporbenog čelnika, da recimo treba premjera uhapsiti, da Vlada treba dati ostavku, a zapravo ne radi se ništa novo. To je i takva zapravo neodgovornost i diletantizam oporbe dugo nije viđen u našem društvu i ta jedna bolesna ambicija samo da bi se došla na vlast, nije dobra. Jučer je čelnik oporbe govorio o koaliciji SDP-a i MOST-a jednoj novoj koaliciji koja bi trebala ponuditi rješenje u našemu društvu. Taj, … [[Govornik se ne razumije.]] čelnika oporbe zapravo iznenađuje i njegove kolege u samom klubu ali i cjelokupnu hrvatsku javnost. Dakle, definitivno nije dobro. Ono što kolega Maras u svojoj stanci danas govori, spominjući i Cammeo, ali zaboravlja zapravo da je Cammeo vezan uz SDP i neke bivše ministre SDP-a. Isto tako državni inspektorat gospodine Maras, koliko znam kada ste vi bili na vlasti, onda ste ga ukinuli. Što se tiče ovih događanja vezano za presudu žalbenog vijeća iz HAG-a, predsjednik Vlade, gospodin Andrej Plenković, istina je otišao među Hrvate u BIH, da bi rekao određene stvari koje su bitne, kako za nas, tako i za Hrvate u BIH, pa ćemo ovdje ukratko ponoviti. Dakle, cilj hrvatske politike u BIH, je potpuna ustavno pravno institucionalna ravnopravnost hrvatskog naroda sa ostala 2 konstitutivna naroda u BIH i niti jedno institucionalno rješenje koje ne polazi od tog standarda za nas nije prihvatljivo. Presuda bilo kojeg suda pa tako i onoga u HAGG-u, posebice takav kakav se koriste, da bi se stigmatizirao cijeli jedan narod, za nas nije prihvatljiva. Hrvati u BIH rečeno je, za sebe ne traže ništa više, ali neće i ne mogu pristati, na ništa manje, nego što imaju druga dva konstitutivna naroda. Hrvati u BIH jesu najmalobrojniji narod, ali nisu manjina, nego su jedan od tri konstitutivna naroda. Aktualne političke tendencije, u BIH i ponašanje prema Hrvatima je ispod razine kakvu imaju pojedine nacionalne manjine u nekim državama. To je problem koji mora biti riješen jer je hrvatski identitet, jedan od temelja identiteta BIH. I naglašavam na kraju, ustavnopravna i institucionalna ravnopravnost, sva 3 konstitutivna naroda, uvjet je opstanka BIH kao jedinstvene države i o tome će se danas razgovarati u Mostaru. Hvala vam lijepo.
Imamo jednu povredu Poslovnika. Kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Povrijeđen je 238. čl. ja vas molim, da se držimo najava. Nemoguće, iako gospodin Babić možda posjeduje ove moći predviđana, nemoguće da je on znao o čemu ćemo mi svi govoriti, pa onda u svojem izlaganju pokrije sve teme one koje smo mi najavljivali. Znači, ja vas molim da ga upozorite, da govorite o temama koje je on želio reći. A ne da ovdje imamo standardno tzv. flaster javljanje iz HDZ-a nakon što mi svi kažemo, vi uvijek date nekom iz HDZ-a zadnju da govori i da se referira na sve nas koji smo prije govorili. To jednostavno nije u redu, ja vas molim da nas stavite sve u istu pozivaju. To se uvijek dešava, svako jutro. Znači svako jutro HDZ-ovo klub zadnji i referira se na sve ono što smo mi prije toga govorili [[Upadica: U čemu je povreda poslovnika?]] Povreda Poslovnika je u tome što gospodin Babić nije najavio ono o čemu će govoriti, jer je govorio samo o ovim temama koje smo mi govorili, govorio je i o povezanosti SDP-a sa Cammeom, što nema nikakve veze, valjda ja ne bi govorio o Cammeu sada ovdje da je SDP povezan način … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepo.
Hvala kolega Maras, dakle, nije bilo povrede Poslovnika, tako što ne piše u Poslovniku da se ne može govoriti na način na koji je govorio kolega Babić. Dakle, ako smatrate da je bilo povrede Poslovnika, obratite se Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Nastavljamo dakle s radom.
Gospodin Božo Petrov je tražio riječ, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, ja bi zatražio stanku glede aktualne političke situacije u zemlji. Ono što mogu predložiti da vam mogu govoriti i odmah ako se drugi saborski zastupnici s tim slažu. Hvala.
… [[Govornik se ne razumije.]] Gospodin Šuker, izvolite.
Klub HDZ-a traži stanku zbog aktualne političke situacije.
Traži li još netko stanku? Ipak onda, 12,25, vidimo se ovdje. STANKA U 12,15 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,25 SATI]] Gospodin Petrov, ako želite, možete vi krenuti sad. Izvolite.
Hvala. Kolegice i kolege zastupnici, možda Andrej Plenković, danas u posjeti BIH nešto i nauči. Možda bi bolje bilo reći, možda nešto i osjeti, možda se dogodi i čudo. Možda se netko usudi prići Andreju Plenkoviću, pa mu reći, stvarno kako se osjećaju ljudi u BIH. Možda mu zazvoni u ušima patnja koju oni osjećaju, možda osjeti koliko se zapravo osjećaju ostavljeni. Možda. Ako nas povijest uči kako ćemo se provesti u budućnosti, onda od ovog PR posjeta neće biti apsolutno nikakve koristi za hrvatski narod u BIH. Ali, zato nećemo stati prozivati, dok se ne pokrenete. Je li normalno, da hrvatska vlast, nema dugoročnu strategiju prema Hrvatima izvan RH. Je li normalno da Hrvatski sabor i bitni politički akteri nemaju konsenzus o stavu prema Hrvatima i njihovom položaju izvan RH, pogotovo prema BIH. Je li normalno da se odnos prema Hrvatima izvan RH, mijenja ovisno o tome tko je na vlasti u Hrvatskoj. Je li normalno da zbog svega navedenoga nema jasnoga stava nego sve završi na ispraznim riječima, floskulama, Hrvati u BIH, mi stojimo uz vas. A oni u tom trenutku gledaju kako će se iseliti jer tamo izdaja manje peče. Tamo na nekome drugom mjestu se ona ne osjeti, jer ih ništa ne podsjeća ih na to. Ostavili ste ljude, Stjepan Mesić im jer poručio da se okrenu prema Sarajevu. Vi ste slali novinske članke. Čak je nevjerojatno da će vam Hrvati u BIH, reći, ako ne govore u kamere, da je SDP dok je bio na vlasti, više napravio za njih nego HDZ. Toliko koliko stojite uz njih. Ali, jedno, jedno niste zaboravili. Niste zaboravili svake 4 g. otići tamo i pokupit glasove. Jeste li uopće svjesni kako je danas Hrvatima u BIH. Jeste li svjesni moguće dalekosežnosti presude koja se dogodila neki dan za Hrvate u BIH. Jeste li svjesni što će se dogoditi Hrvatima u BIH ako se ne izmjeni izborni zakon. Na kraju, jeste li svjesni da nebiste sjedili tu gdje sjedite, da se ti ljudi nisu borili za Hrvatsku. Ja sam vas molio nakon posjeta BIH, molio članove Kluba i HDZ-a i SDP-a, da pripreme zaključke, da napravimo tematsku sjednicu o položaju Hrvata u BIH, da napravimo, konsenzus, da napravimo dugoročnu politiku prema tim ljudima. Ništa nisam dobio nazad. Bio sam tada predsjednik Sabora, ništa nazad. Pa ako vas već ja nisam potaknuto, hoće li vas generalova smrt potaknuti? Hoćete li tada početi raditi? Hoće li vas možda tjerati INA da niša ne napravite zato što vas prozivamo, pa niste nam ostavili drugu mogućnost, niste. I zato ću vam ponoviti Davor Božinović u trenutku kad su se slali dokumenti u Haag, bio je predstojnik Mesićevog ureda. Gordan Jandroković, bio je ministar vanjskih poslova, danas je predsjednik Hrvatskog sabora. Generale je predao Sanader, a tražio lociranje, uhićenje, transferiranje Šeks. Jel to način na koji stojite uz Hrvate u BIH. Prijetite iz govornice ljudima u trenutku kada zastupnik Bulj, jasno navede s izvora WikiLeaks, javno dostupnih svima, ovo za gospodina Jandrokovića, da je radio protiv interesa Hrvata u BIH, dok je bio ministar, on u tom trenutku s govornice, govori, pazi što pričaš. E pa nećemo paziti. I nećemo stati dok se ne pokrenete, jer je bilo dosta lijepih riječi. Ne zaslužujete bolje dok se ne pokrenete. Možete nakon mog govora doći i reći da ćete vi napraviti tematsku sjednicu o položaju Hrvata u BIH, sve možete, možete reći da je dosta tenzija, ali nećemo prestati s pritiskom, dok se ne pokrenete. Dotad, niste zaslužili lijepe riječi. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, postavlja se jedno ključno pitanje, što bi bilo da gospodin Plenković nije otišao u BIH. Kako bi onda bilo prozivanje? Ako ode, nije dobro, znači što god napravi nije dobro. Međutim, mislim da ova tema i odgovornost, Hrvatske prema Hrvatima u BIH, je naprosto ne zaslužuje nikakvo političko prepucavanje. Jer svi mi koji smo i korijenima i rođenjem vezani za taj kraj, koji smo vezani ovako teritorijalni, dobro znamo što je zadnjih 50-ak godina snalazilo Hrvate u BiH-a. I isto tako ne pada mi na pamet pobrajati što se napravilo, što napravilo, što je na određeni način zaustavilo određene procese. Ja osobno mogu samo reći jedna stvar a to je kampus u Mostaru da je to nešto najvrjednije što se moglo napraviti za mlade Hrvate u BiH, druga stvar to je jedino sveučilište u BiH, sve ostalo su univerziteti. I naprosto nikada za ovom govornicom nisam skupljao političke poene pa ih neću skupljati niti sada. Smatram da odlazak gospodina Plenkovića je nešto što je naprosto morao napraviti i sa ljudske i sa političke i sa državničke strane. Morao je otići dolje, porazgovarati sa političkim čimbenicima u BiH. Naprosto je morao otići a točno znamo što su politički čimbenici. Pa s njim su i naše kolege zastupnici iz 11. izborne jedinice. Da li mi uopće možemo znati što i u kojem smjeru je išao razgovor i gospodina Čovića i gospodina Plenkovića, da li možemo znati u kojem je smjeru išao razgovor sa braniteljima ili s bilo s kim s kim se nalazi. Da li imamo uopće pravo u ovom Visokom domu licitirati na ovakav način? Mislim da nemamo. Međutim, ima nešto, mislim da je Odbor za Hrvate izvan Hrvatske u periodu, oprostite što govorim osobno ali s obzirom da ste rekli neke stvari, ja vam se ispričavam, dok ste vi bili predsjednik Sabora ponudio da uvrstite na dnevni red tematsku sjednicu, tematsku točku dnevnog reda položaj Hrvata u BiH. To je odbor znači postoje papiri, postoji sve. Ali nije mi bila namjera da ovo govorim da vas prozivam i ako to tako shvaćate ja vam se ispričavam. Htio sam to reći u kontekstu nečeg drugoga. Ja neću nikada uzeti za pravo da je briga o Hrvatima izvan Hrvatske meni veća nego vama ili bilo kome drugom, naprosto mi to ne pada na pamet, jer to je nešto što se ne može mjeriti. To je nešto što čovjek osjeća, vidi, želi ili ne želi napraviti. To što netko kaže da je napravljeno tada ovoliko i onoliko, pustimo priču. Briga o Hrvatima izvan Hrvatske između ostalog i Zakon o pravima hrvatskih branitelja. I tu smo mogli jasno reći da li je ono što je uvršteno unutra ok ili nije ok. A zašto? Zato što smo se '91. rame uz rame borili prvo da obranimo Hrvatsku. Da li je u interesu nama svima u Hrvatskoj da promičemo istinu? Da li zemlja koja je skrbila o 600, 700 tisuća prognanih Bošnjaka može biti agresor na tu zemlju. Pa jest čuli što sinoć jedan akademik kaže u emisiji Otvoreno, on kaže šta hoćete, sve vam je to plaćeno. Pa kada mu kolega Raspudić kaže šta je, šta je sa dugom prema Splitskoj bolnici, neću vam dalje ostalo nabrajati. Dakle to je politički zadatak svih nas, da promoviramo samo istinu s onim što je Hrvatska država napravila. Ili što se dogodilo u Oluji. Da nije bilo akcije Tigrova, da nije oslobođen Bihać, Srebrenica je ništa što bi se dogodilo Bihaću. I to je činjenica, to je naša povijesna istina i moja i vaša. I svih bilo tu, to je naša povijesna činjenica, povijesna činjenica naše domovine, našeg Domovinskog rata, naših branitelja kako poginulih tako i živih. Mi se moramo boriti zato. A ove stvari druge možemo rješavati na ovaj ili onaj način. Možemo se ne slagati kako ih riješiti ali bitno je da oko temeljnih, fundamentalnih stvari, ono što je RH napravila u ratu za BiH da tu budemo čvrsti kao jedan, kao stijena što karakterizira karakter Hrvata da budemo svi jedinstveni i čvrsti oko toga. A ovo su sve druge stvari koje možete vi predložiti, jednu dobru stvar, možemo mi, može lijeva strana i oko toga možemo politički raspravljati. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin Petrov je tražio povredu Poslovnika.
Povrijeđen je članak 238., u članku 238. ne stoji laž ali za mene i iznošenje neistina odnosno laž, vrijeđanje i omalovažavanje saborskih zastupnika. Pa bih samo zamolio da mi dopustite pola minute da ispravim gospodina Šukera. Gospodine Šuker, trebali biste savjetovati se u svome klubu i čuti od vaših predstavnika koji su u Odboru saborskom za vanjsku politiku da su oni trebali donijeti zaključke na temelju kojih bi se trebala ići tematska sjednica a ovaj dio koji vi spominjete, imati ćete jasno i moj dopis s puta u kojem to i predlaže. Dakle to nije bilo na meni. I žalosno je da, vi zapravo selektivno govorite i promičete pojam istine pogotovo u ovom primjeru. Naravno da trebamo biti skupa ali ono što se vidi, vidi se da ostajete na riječima a to je ono što ja upozoravam. Ja ne govorim protiv vas, ja ne govorim protiv Hrvata, ja govorim protiv nečinjenja.
Također je tražio povredu Poslovnika, gospodin Šuker, izvolite.
Također povreda članka 238., ja neću koristi riječ koju je govorio kolega Petrov, dakle ja imam informaciju iz odbora i to sam odmah rekao. To sam rekao, to sam rekao. Molim vas lijepo, dakle to sam rekao. Kada bih ja išao sad po ovom sistemu što ste vi sve rekli, meni to naprosto ne pada na pamet. Jer ponavljam, ovo je preteška i prebolna hrvatska povijesna činjenica da bi mi na ovakav način razgovarali oko nje. Ja vas pozivam kolega Petrov, ajmo rame uz rame i pomoći Hrvatima u BiH. Evo ja vam nudim sada to rame uz rame, ajmo zajedno napraviti.
…/Upadica Petrov: Nije vas bilo kada vas je trebalo biti./…
Gospodine Petrov, gospodin Petrov, volite docirati, volite dobacivati, kada vi napravite i 1% onoga što sam ja napravio za Hrvate u BiH, biti ćete grande … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? Povreda Poslovnika? Kada se javio? Niste se javili kada je govorio gospodin Petrov? … [[Upadica se ne čuje.]] Na izlaganje, dobro, izvolite, da čujemo.
Isto članak 238. neistina, nečinjenje. Tematska sjednica je bila 2.6.2016. godine zajednički Odbori pravosuđa i ratnih veterana, a kojom je trebao predsjedati predsjednik Odbora Arsen Bauk Odbora za pravosuđe, a koji se nije pojavio na vrijeme, bio je spriječen. Na samu sjednicu nisu došli Jovanović, Stazić, Ronko, Jakovina, a sa same te sjednice u kojoj se raspravljalo o sudbini šestorke u Haagu izašao je Peđa Grbin koji nije htio prisustvovati toj sjednici. Dakle, ekipa iz SDP-a je opstruirala cijelu tu tematsku sjednicu sa svojim članovima koji nisu htjeli doći ili su otišli sa iste.
Hvala lijepa. Vrijeme gospodin Culej. Tražio je povredu Poslovnika gospodin … [[Govornik se ne razumije.]] Ja ću svima dati i pazit ću samo da bude jedna minuta. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Ja sam digao kolegi Šukeru povredu Poslovnika jer je rekao netočnosti, a netočnosti su jasne. Činjenica je da nečinjenje ili činjenje protiv interesa Bosne, Hrvata u BiH možemo nabrojiti vrlo jednostavno. 2008. godine kad ste vi bili ministar financija knjige od generala Praljka su proglašene šundom zbog čega je Ministarstva kulture, ali nebitno ali vi ste bili tada u toj Vladi. Za vrijeme vaše Vlade su ti ljudi, niti jedan ministar tim ljudima nije otišao tek 2016. godine otišao nakon 12 godina ministar Šprlje. Što znači vaše nečinjenje, zaborav tih ljudi je u biti bio u onoj čaši otrova i na tome tribamo sagraditi zajedništvo i mijenjati politike koje su se provodile do 2016. dok je ministar …
…/Upadica Radin: Hvala. Hvala vrijeme. Gospodin Bulj vrijeme./…
… Šprlje nije posjetio. Na žalost i jaz svega je šta su ti ljudi bili zaboravljeni. Hvala lijepo.
Gospodine Bulj. Oprostite tražio je povredu Poslovnika gospodin Šuker i ja mu moram to dati mada povreda Poslovnika na povredu Poslovnika je na rubu, na razini, na rubu povrede Poslovnika da tako kažem, da kažem, da upotrebljavam takvu rečenicu. Ali ja ću vam dati jer sam dao i gospodinu Bulju i gospodinu Culeju koji su replicirali ne osnovnom govorniku nego jednome i drugome. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, vi ste povrijedili članak 236. koji točno propisuje kada zastupnik može zatražiti povredu Poslovnika. Kolega Bulj nije zatražio povredu Poslovnika dok sam ja govorio, nije. Dakle, ja sam dosta dugo u ovoj sabornici da mogu pratiti tko, šta i kako reagira. Nije zatraženo, vi ste povrijedili. A druga stvar, ovako nabacivat se sa uvredama ljudi koji sad glume neke velike prijatelje ima nas koji smo s tim ljudima komunicirali cijelo ovo vrijeme na svoj način. Prema tome, kolega Bulj bar kad sam ja u pitanju ja vas lijepo molim da se suzdržite, jer ja se nikada nisam junačio ako sam nekome pomogao, nego to smatram svojom dužnošću prije svega kao građanina, a onda dalje i kao političara. Ja vas lijepo molim suzdržite se od ocjena i procjena. Najprije ste prozivali kolegicu Ninu Obuljen ovih dana. Sad ste našli za shodno da prozovete mene, pa vi ste. Pa nije Vlada donosila o tome odluku. Bar bi trebali znati kako sustav funkcionira kad se pozivate. Ali lijepo vas molim kolege nemojmo ovu temu uzimat za dnevno-političko prepucavanje, nemojmo.
Kolega Šuker na žalost ima pravo. Dajem sam sebi opomenu zbog prevelike tolerancije.
Ali imam jednu ruku u zraku. Izvolite kolega Pernar.
Pa htio bih stanku na temu ponašanja porezne uprave.
Ha, dobro.
Odnosno mogu odmah govoriti.
Može.
Hvala.
Je li se slažete? … [[Upadica se ne čuje.]] Može, evo izvolite onda.
Uvažene dame i gospodo, želja mi je obratiti vam se zbog specifičnog problema evo jučer izvještavaju mediji o slučaju gdje je porezna uprava, odnosno inspektori su kaznili sa 10 tisuća kuna obrtnicu jer je na računu umjesto malo „p“ napisala veliko „P“. Naime, ako imate više poslovnih subjekata svaki je označen, svaki ajmo reći taj objekt sa „p1, p2, p3“ itd.. Međutim po tumačenju porezne uprave to treba biti veliko slovo P, a gospođa je imala malo slovo „p“ i to ju je koštalo, ta ajmo reći mizerna greška, odnosno usudio bih se reći nebitna greška marginalna ju je koštala 10 tisuća kuna. Inače ima više takvih stvari. Dati ću vam jedan primjer sljedeći. Znači čovjek ima restoran zove se Vegehop u Vlaškoj 79 i došla je inspekcija, odnosno inspektor i pitao je čovjeka je li ima vagu. I on je rekao da ima vagu i pokazao je vagu. A pitao ga je inspektor je li vaga baždarena. On je rekao pa da nije. E kaže to je 4 tisuće kuna kazne ako se ne varam. I što se dogodilo dalje? On je išao, on je objašnjavao kao da se, da je voda, da se je prala vaga, da se izgrebalo itd. ali nije to ništa pomagalo, on je platio kaznu, kupio novu vagu i baždario ju. I tu počinje zapravo zanimljivi dio priče, dolazi opet drugi inspektor u nadzor i opet ga pita isto pitanje je li ima vagu i on kaže imam i baždarena je, pokaže da se pohvali, a on mu kaže ma znate, zapravo ni ne morate imati vagu ali ako imate vagu mora biti baždarena. I hoću vam reći da se jednostavno zbog minornih stvari, minornih prekršaja ljude kažnjava a to je zato jer uloga tih inspekcija, njihov cilj nije u smislu savjetodavnom da se takve stvari, greške otklone, to nije primarni njihov cilj nego je primarni cilj kažnjavanje, primarni cilj je punjenje proračuna. E sada, zašto recimo jedan subjekt pravni kao recimo HDZ kroz FIMI-MEDIA-u izvuče 21. milijun kuna i ne mora ih vratiti u proračun a to traje milijun godina, nikom ništa. A neki mali subjekt, zamislite koji prekršaji umjesto velikog slova „P“ stavi malo, odmah kazna 10 tisuća kuna. Smatram da bi sustav trebao biti mekši prema ljudima, odnosno, ajmo to bolje ovako reći, da bi trebao biti jednak prema svima. Znači nije normalno da se jednom pravnom subjektu kao HDZ-u tolerira sve a da se druge za minorne stvari cijedi. I to me podsjeća na onu biblijsku usporedbu kada je Isus rekao njima, naime insekti se po tom židovskom jelovniku nisu smjeli jesti, smatrali su se nečistima i onda su Židovi kada bi pili vodu bi ju pili kroz gazu da kojim slučajem im ne bi koji komarac prošao kroz, ono u vodi da ga ne pojedu, odnosno neka ličinka jer onda bi kao pojeli nešto nečisto. A onda je Isus njima rekao, vi cijedite komarca a proždirete devu. Naime, ljudi bi tada, znači deva se smatrala nečistom životinjom, oni bi jeli devu koju kao nisu smjeli jesti a istovremeno bi vodu pili kroz gazu. Odnosno Isus im je htio reći da kod velikih stvari rade otvoreni ajmo reći prijestup tog zakona a u malim stvarima izmišljaju toplu vodu. Tako i ova naša porezna uprava, odnosno ovaj naš sustav ljude mrcvari, cijedi znači male stvari kažnjava puno a velike stvari, velike prijestupe, znate svi gospodo iz HDZ-a, ima ih koliko hoćete, tu ništa, tu sve lišo prolazi, presude padaju, svi se oslobađaju, da ne nabrajam sada slučajeve, mogao bih u nedogled ići. Drugim riječima, želim reći biračima sljedeću stvar, razlog zašto se porezna uprava prema vama ponaša ovako kako se ponaša je u tome što su na vlasti ljudi koji smatraju da se na malim ljudima treba izvlačiti novac, da se male stvari treba drakonski kažnjavati a da se velike subjekte koji rade hajmo reći veće prekršaje puno, usudio bih se čak reći ponekad i kaznena djela. To se sve gleda kroz prste. Ako Živi zid dobije vlast ako nam date povjerenje mogu vam ovog trenutka sa govornice jamčiti da neće nitko dobiti kaznu zbog toga jer je veliko P bilo malo i slično. Hvala vama.
Idemo dalje sa raspravom Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Nastavljamo s radom. Danas je na rasporedu Konačni prijedlog Zakona o reviziji, drugo čitanje, P.Z.E. broj 172, ja vas molim, samo sekundu i onda dalje radimo prema rasporedu koji smo i najavili.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Danas se pred vama nalazi Konačni prijedlog zakona o reviziji u drugom saborskom čitanju. Prvo čitanje održali smo i obavljeno je 20. rujna ove godine na petoj sjednici Hrvatskog sabora, te je 22. rujna donesen zaključak da se prijedlog zakona prihvaća. Predloženi zakon izrađen je zbog usklađivanja sa pravnom stečevinom i to sa direktivom o zakonskim revizijama godišnjih financijskih izvještaja i konsolidiranih financijskih izvještaja i osiguravanja primjene Uredbe o posebnim zahtjevima u vezi zakonske revizije subjekata od javnog interesa. U Republici Hrvatskoj registrirano je ukupno 223. revizorska društva i 971. ovlašteni revizor. Najvažnije novosti koje zakon donosi, dakle ovim zakonom u svrhu postizanja temeljnih ciljeva revizijske direktive i uredbe predloženo je sljedeće. Prije svega to se odnosi na novu nadzornu ulogu Ministarstva financija. Naime, u odnosu na važeći zakon ovo predstavlja najznačajniju izmjenu, budući da je do sada Hrvatska revizorska komora obavljala provjeru kvalitete rada, a Odbor za javni nadzor revizije, javni nadzor nad Hrvatskom revizorskom komorom, revizorskim društvima, samostalnim i ovlaštenim revizorima. S obzirom da slijedom zahtjeva iz uredbe Hrvatska revizorska komora više ne može obavljati nadzor nad revizorskim društvima koji obavljaju zakonsku reviziju subjekata od javnog interesa, Ministarstvo financija je u konačnom prijedlogu zakona određeno kao nadzorno tijelo koje ispunjava sve potrebne uvjete prema revizijskoj direktivi i uredbi, a kako bi funkcija nadzora radi efikasnosti i ekonomičnosti nadzora bila objedinjena u jednom tijelu. Ovim će zakonom Odbor za javni nadzor revizije prestati sa radom. Ministarstvo financija preuzet će njegove zadaće, te dijelom zadaće Hrvatske revizorske komore. To su odobrenja, registri, nadzor, izricanje nadzornih mjera itd. Odobrenje za rad je, detaljno je dakle zakonom uređeno izdavanje odobrenja za rad revizorskim, odnosno ovlaštenom revizoru, revizorskom društvu iz RH druge države članice i treće zemlje kao i razlozi za ukidanje odobrenja za rad istima. Prema važećem zakonu, naime bilo je moguće samo oduzimanje dozvole revizorskom društvu, a ne i ovlaštenom revizoru kao fizičkoj osobi. Ovim konačnim prijedlogom zakona propisani su stroži uvjeti za pristup revizorskom ispitu. U važećem zakonu tražilo se tri godine radnog iskustva na poslovima obavljanja revizije od kojih najmanje dvije uz mentorstvo ovlaštenog revizora. A sada se propisuje pet godina radnog iskustva, od toga tri godine uz mentorstvo ovlaštenog revizora. Potvrđena je obveza stalnog stručnog usavršavanja ovlaštenom revizoru u području obavljanja revizorskih usluga i to u trajanju od najmanje 120 sati unutar neprekinutog razdoblja od tri godine. A novost iz Konačnog prijedloga zakona je da u slučaju neispunjavanja stalnog stručnog usavršavanja u razdoblju od tri godine ovlašteni revizor gubi odobrenje za rad, a može ga ponovno ishoditi samo ako položi poseban ispit. Konačnim prijedlogom zakona osobe kojima je Ministarstvo financija izdalo odobrenje za rad, odnosno kojima je odobrilo registraciju moraju biti upisani u registre koje vodi Ministarstvo financija. Detaljnije su propisane odredbe u svezi neovisnosti, profesionalne etike i skeptičnosti, zabrane zapošljavanja ovlaštenih revizora kod revidiranog subjekta, procjena prijetnji neovisnosti, unutarnja organizacija revizorskih društava i organizacija revizorskog rada. Važećim zakonom propisana je samo zamjena ovlaštenog revizora potpisnika revizorskog izvješća najkasnije svake sedme godine od početka obavljanja revizije. Ova obveza interne rotacije ostat će sedam godina, međutim novost u ovom zakonu je da se uvodi i rotacija revizorskih društava. Početni angažman od godine dana revizorskog društva koji obavlja reviziju subjekata od javnog interesa može se produljiti najdulje na razdoblje od sedam godina. Uredba naime dopušta do deset godina uz tzv. … [[Govornik se ne razumije.]] off odnosno uz mirovanje u razdoblju od četiri godine. Subjekti od javnog interesa moraju imati revizijski odbor ili organ koji obavlja istovjetnu dužnost u subjektu od javnog interesa. S ciljem postizanja visoke kvalitete zakonske revizije konačnim prijedlogom zakona propisuju se uvjeti stručnosti, zadaće, uvjeti za osiguravanje neovisnosti i minimalan broj članova Revizijskog odbora. Konačnim prijedlogom zakona detaljnije su uređeni postupak nadzora, neposredni i posredni nadzor i nadzorne mjere u odnosu na važeći zakon a sukladno ovlasti za provođenje istraga i određivanje sankcija dodijeljene revizijskim direktivama i uredbom. Nadzor će provoditi ovlašteni državni službenici Ministarstva financija koji su ovlašteni revizori i ispunjavaju i druge propisane uvjete. Ovlašteni državni službenici moraju biti neovisni od subjekta nadzora. Među njima ne smije postojati sukob interesa, a što potkrepljuju izjavom. Prijedlogom zakona dodatno su razrađene i odredbe o neovisnosti. Ministarstvo financija je dakle nadležno tijelo za provedbu ovog zakona, ali sukladno mogućnostima predviđenom direktivom delegira svojih ovlasti na Hrvatsku revizorsku komoru prema točno definiranim uvjetima. Krajnju odgovornost za poslove koje obavlja Hrvatska revizorska komora ima Ministarstvo financija. Sukladno tome komora obavlja sljedeće poslove: prevođenje i objavljivanje na hrvatski jezik međunarodnih revizorskih standarda, donošenje nacionalnih revizorskih standarda, prevođenje i objavljivanje etičkih standarda, određivanje programa revizorskog ispita i iznosa naknade uz prethodnu suglasnost Ministarstva financija, organiziranje i provođenje revizorskog ispita, određivanje programa i iznosa naknade, te organiziranje i provođenje posebnog ispita. Predviđeno je stupanje na snagu zakona od 1. siječnja 2018. godine. Sada ću samo kratko reći što su razlike u konačnom prijedlogu zakona u odnosu na verziju zakona iz prvog čitanja. Dakle nakon prvog čitanja Hrvatski sabor uputio je predlagatelju primjedbe, prijedloge i mišljenja radi pripreme konačnog prijedloga zakona. također predlagatelj je konačni prijedlog zakona uputio na mišljenja i drugim relevantnim državnim upravama i državnim tijelima i profesionalnim udruženjima. Konačni prijedlog zakona dorađen je sukladno zaprimljenim primjedbama i očitovanjima od kojih ćemo istaknuti sljedeće. Naime, konačnim prijedlogom zakona propisano je da ovlašteni revizor može biti u radnom odnosu na puno ili ne puno radno vrijeme samo sa jednim revizorskim društvom, odnosno da ne može sklopiti ugovor o radu niti smije za svoj ili tuđi račun na bilo koji drugi način obavljati revizorske usluge za drugo revizorsko društvo. Isto bi trebalo osigurati povećanje kvalitete obavljenih revizorskih usluga, budući da do sada ovlašteni revizori su mogli uz dopuštenje poslodavca raditi na više mjesta. Također radi iznimnog značaja opsega posla, a uzimajući u obzir dosadašnje iskustvo u provođenju nadzora, propisano je da prilikom obavljanja zakonske revizije subjekata od javnog interesa revizorska društva koja obavljaju takve zakonske revizije moraju imati najmanje tri zaposlena ovlaštena revizora koji rade u punom radnom vremenu. Do sada je to bilo dva zaposlenika. Uvodi se obveza ugovaranja zakonske revizije s najmanje dva revizorska društva. Naime, imajući u vidu važnost zakonske revizije subjekata od javnog interesa dopunjene su odredbe članka 43. konačnog prijedloga zakona kojima se propisuje obavljanje zakonske revizije kod subjekata od javnog interesa. Kako bi se osigurao učinkovit i djelotvoran sustav javnog nadzora revizorskih društava i ovlaštenih revizora koji obavljaju zakonsku reviziju financijskih izvještaja subjekata od javnog interesa, prilikom dorade navedenog članka konačnog prijedloga zakona uzeti su u obzir najviši standardi kontrole nadzora. Pravni okvir kontrole nadzora osnažen je na način da je propisana obveza ugovaranja zakonske revizije godišnjih financijskih izvještaja i godišnjih konsolidiranih financijskih izvještaja sa najmanje dva revizorska društva za subjekte od javnog interesa koji se sukladno zakonu propisanim kriterijima prepoznati kao subjekti od povećanog javnog interesa u RH. Takva zakonska revizija rezultira podnošenjem zajedničkog revizorskog izvješća. Subjektima od povećanog javnog interesa za RH sukladno odredbama konačnog prijedloga zakona smatraju se društva koja samostalno ili zajedno sa svojim ovisnim društvima u poslovnoj godini koja prethodi poslovnoj godini na koju se zakonska revizija odnosi ispunjavaju jedan od sljedeća dva uvjeta. Prvi je zapošljavaju prosječno više od pet tisuća radnika tijekom poslovne godine u RH i drugi je da imaju aktivu veću od pet milijardi kuna na zadnji dan poslovne godine. Iz navedene obveze izuzeta su društva koja su ovisno društvo matičnog društva sa sjedištem u drugoj državi članici ako u ukupnoj konsolidiranoj aktivi matičnog društva sudjeluju sa manje od 50%. I u konačnom prijedlogu zakona sukladno diskrecijskom pravu država članica temeljem uredbe dozvoljeno je obavljanje određenih ne revizorskih usluga revidiranom subjektu od javnog interesa odnosno određenih poreznih usluga, ali samo pod uvjetima da te usluge nemaju izravan ili imaju beznačajan utjecaj odvojenom ili ukupnom iznosu na financijske izvještaje koji su predmet revizije iako ovlašteni revizor ili revizorsko društvo poštuju načela neovisnosti propisana odredbama zakona. Ova izmjena je napravljena imajući u vidu brojne pristigle primjedbe i prijedloge, praksu drugih država članica i također kako se raskidanje već sklopljenih ugovora o navedenim uslugama između revizorskih društava i subjekata od javnog interesa ne bi izazvalo nedoumice i nepovjerenje na tržištu revizorskih usluga. Zakon je u konačnom prijedlogu doživio još neke druge manje više-manje nomotehničke izmjene tako da njih posebno ovdje ne bih elaborirao. I dakle konačno je važno istaknuti kako ovaj konačni prijedlog zakona ima cilj unaprijediti postojeći sustav tržišta revizije i ojačati povjerenje ulagača u revidirane financijske izvještaje što se ponajprije nastoji postići jačanjem nadzorne funkcije nad revizorskim društvima, samostalnim i ovlaštenim revizorima i svim ovim izmjenama koje sam u uvodu izložio. I evo želim zahvaliti svim zastupnicima na raspravi u prvom čitanju, zahvaljujem na pozornosti i očekujem konstruktivnu raspravu kao i donošenje i izglasavanje ovog prijedloga zakona. Hvala lijepa.
Hvala vam. Nemamo replika pa idemo na odbore. Želi li netko u ime odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika SDP-a i poštovani kolega Boris Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, državni tajniče sa suradnicima. Evo pred nama je danas drugo čitanje Zakona o reviziji i već u samom prvom čitanju smo naglasili da je dobro što se nekakva kontrola rada revizora odnosno njihovo poslovanje sada seli sa Hrvatske revizorske komore na Ministarstvo financija jer je očigledno bilo da, iako je tad postojala kontrola kroz određeni odbor gdje su Hrvatska revizorska komora je bila u određenom potencijalnom sukobu interesa sa samim revizorskim društvima budući da su oni nadzirali sama ta revizorska društva, a bili su članovi Revizorske komore. I to je ono što je dobro, zato što novi institucionalni okvir tog javnog nadzora ovlaštenih revizora definira sama direktiva. Prvenstveno se sastoji o tome da se unutar svake države članice imenuje jedinstveno tijelo, u ovome slučaju to jedinstveno tijelo je Ministarstvo financija koje će imati krajnju odgovornost za zadaće propisane navedenim propisima, s time da pojedine zadaće prema točno definiranim uvjetima mogu izvršavati i druga tijela ili organi imenovani ili drugi načini, na drugi način ovlašteni zakonom za obavljanje takvih zadaća pri čemu krajnju odgovornost za izvršenje tih zadaća i u slučajevima uvijek ima imenovano jedno nadležno tijelo. U ovome slučaju sva odgovornost nadzora svih tih revizorskih društava će biti na Ministarstvu financija. Kasnije ću reći a i to smo zapravo rekli i u prvome čitanju o ekipiranosti i tehničkim mogućnostima provedbe i mislim da je budući na takvu jednu veliku odgovornost koju ovo Ministarstvo financija preuzima da bi bilo dobro da vidimo a zakon stupa za, koliko, skoro mjesec dana, da vidimo kako su se ekipirali, koliko će ti ljudi biti plaćeni. Mi smo rekli da bi to trebalo osloboditi ili napraviti takvu mogućnost da se mogu zaposliti kvalitetni ljudi i da ne budu pod onim sustavom plaća, sustavom plaća, ali doći ćemo do toga kasnije. Također ovim zakonom je predviđeno da će nadležno tijelo, znači za nadzor revizorskih usluga biti Ministarstvo financija a da Odbor za javni nadzor, revizije će prestati sa radom dok Hrvatska revizorska komora više neće imati nadzornu ulogu. Znači to je ona ključna promjena u ovome zakonu. Dalje, revizorska društva koja obavljaju zakonsku reviziju subjekta od javnog interesa i svi članovi mreže kojoj revizorsko društvo pripada ne smiju pružati izravno ili neizravno revidiranom subjektu, njegovom matičnom društvu ili društvima pod njegovom kontrolom u državi članici ne revizorske usluge u skladu sa člankom 5. stavkom 1. ove odredbe. Također ovo je, smatramo bitna odrednica da se ne bi dogodilo da ta revizorska društva budu u sukobu interesa, da provode određenu reviziju u tome društvu a kasnije da im pružaju neke druge nerevizorske usluge i da na taj način kompenziraju odnosno stvaraju određene druge usluge i da oni se sami ne nađu u određenome sukobu interesa tako da smatramo da je ova odredba i u direktivi i u samome zakonu da je to dobro došlo. Ono što je bitno istači a s obzirom na nedavna događanja, ovdje posebno na tome naglasiti a to je jačanje neovisnosti, jedan od glavnih ciljeva direktive revizorsko društvo odnosno ovlašteni revizorci, svaka osoba koja je u mogućnosti izravnog ili neizravnog utjecaja na rezultat revizorskih usluga moraju tijekom razdoblja koje obuhvaćaju i financijskih izvještaja koji su predmet revizije i za vrijeme obavljanja revizorskih usluga biti neovisni u revidiranom subjektu te im nije dopušteno sudjelovati u donošenju odluka revidiranog subjekta. Ukoliko vidite šta se dogodilo u Agrokoru, vidimo da su zapravo neovisnost je iako kažem i direktiva i sada zakon još jača, jača tu ulogu, zapravo jedan od ključnih elemenata je zapravo bila pod navodnike nekakav pritisak na revizore, odnosno na nižim razinama revizori su upozoravali na određene nepravilnosti u financijskim izvještajima. Međutim te neovisnosti, te neovisnosti nažalost, nažalost nije bilo. Ovdje je bilo razgovora i zadnji puta i čini mi se na odboru oko rotacije da li je dovoljno, da li je dovoljno ovih 7 godina, ovdje smo čuli i od predstavnika Ministarstva financija da uglavnom u europskim zemljama je to negdje oko 10 godina, mi smo to smanjili na 7 godina. Bilo je pitanje da i to može ići još niže da se revizija obavlja možda svake 3, 4 godine. Ovdje je napravljen određeni ustupak da se ide manje nego što je to propisano u zemljama članicama EU. Međutim, ovo što je bitno iako ovdje postoje kao što smo sada rekli dodatni mehanizmi nadzora a to je da je nadzor Ministarstva financija a ne više revizorska komora. S time da ovdje ne mogu obavljati revizorske, ne revizorske usluge ta ista revizorska kuća. Također gdje se u samom članku daje da je ta neovisnost, neovisnost da bi se trebala poštivati i da je ta rotacija 7 godina, čini mi se da ovdje da li ćemo u provedbenim dijelovima moći kontrolirati cjelokupni, cjelokupni taj jedan veliki proces. A ponovno se vraćam na ono što smo zapravo rekli i u samom prvom čitanju i što smo ovdje upozorili i dali podršku Ministarstvu financija i možda kroz neke druge zakone da se izmjene, znači tehnička provedba ovoga zakona. Jer ne možete očekivati ukoliko raspišete javni natječaj kao za bilo kojeg određenog službenika ili namještenika da se on primi u Ministarstvo financija, da natječaj traje godinu do dvije, da onda ga tamo primite na nekakvu plaću od možda 4, 5 tisuća kuna i da on uspije nadzirati velika revizorska društva koja imaju plaće, koje vidjeli smo, negdje oko ukupni godišnji promet imaju oko pola milijarde kuna i da oni nadziru stručnjake koji smo, koji su plaćeni 20, 30, 40 ili 50 tisuća kuna i da ih nadziru ljudi u Ministarstvu financija sa nekih 3, 4 tisuće kuna i pitanje tko će vam uopće doći raditi u Ministarstvo financija za tako mali novac. Odnosno kada se gleda koga nadzirete i koliki se novci zapravo obrću na revizorskom tržištu. Tako da smatramo da, a znamo da ovaj zakon stupa za nekih negdje manje od mjesec dana, zanima me šta se tu napravilo, da li se napravio javni natječaj, na koji način će Ministarstvo financija, kažem pohvalno što su uzeli jednu takvu odgovornu funkciju, jer u konačnici sami su ovdje napisali, samo je tu napisano da će oni biti odgovorni u konačnici za cjelokupni taj proces, da li su si omogućili i dali sebi prostora da mogu zaposliti kvalitetne ljude, da mogu i platiti te ljude jer gledajte nije baš tako lako naći na tržištu ljude sa tim specifičnim znanjima, revizorskim znanjima da rade za državu, da rade za Ministarstvo financija. Moramo ih platiti jer nemoguće da oni mogu onda kasnije izvršava i reviziju, nadzor nad tim revizorskim kućama a znamo da su oni višestruko plaćeni i da je zapravo njihov osnovni posao revizija. A vidimo da nekad i ta pitanja etike u ovome slučaju koji je nedavno pokazao zapravo za revizorske kuće da se tu nekad, može biti i skliski teren što nije samo pojmljivo za Hrvatsku. Vi dobro znate i za ovu veliku kuću Arthur Andersen kada je revidirala velikog američkog poduzetnika Enron, kada su falsificirali sva ta izvješća i kada je sve zapravo propalo, kada je zapravo i sama revizorska kuća propala zato što je i sada više nemate i Big Five nego imate i Big Four, znači 4 velike međunarodne kuće. Međutim ovo što dalje kasnije se ovdje otvorili pitanje i to moram priznati da me malo začudio taj odgovor Ministarstva financija u samom obrazloženju kada smo govorili koliko bi trebalo koštati nekakva odgovornost tih revizora. Jer gledajte ovi revidiraju Agrokor, 50 milijardi imaju prometa i da ovako falsificiraju izvješća, oni to potpišu itd., oni odgovaraju do 800 tisuća kuna. I sad vi postavite pitanje da li su tu poduzeća od javnog interesa a država je donijela da je to poduzeće od javnog interesa jer svojom veličinom su takvi, hoćemo li ovdje ugraditi nekakve dodatne mehanizme da kažemo da, to samo košta, sve to možete tako i vidite da su ljudi u revizorskim kućama upozoravali na određene nepravilnosti još tamo prije desetak godina, da se kasnije to ignoriralo i da u konačnici samo se plaća nekakvih 800 tisuća kuna. I onda još čak ministarstvo ovdje navodi kaže, budući kad smo upozoravali na taj omjer iznosa, znači mi smo svjesni toga da ne možete ih previše opteretiti, da nije isto napraviti reviziju, revizorsko izvješće za kompaniju od 5, 3 ili ne znam desetak milijuna kuna ili 15 ili 20, što je zapravo većina našeg poduzetništva, 90% su mali, ali da vidimo za ove velike. Znamo tko su veliki, koja grupa velikih poduzeća da samo oni, pa pazite nemoguće da nekakva mala no name firma dođe i toliko tržištu damo slobodu da tržište može samo izabrati da kaže ma da, ja ću izabrati, neću jednoga od ovoga biti … [[Govornik se ne razumije.]] i onda Vlada mora uzimati, plaćati, „Vlada“ odnosno povjerenik mora plaćati Price Water Cooperhouseu, Vlada ga mora plaćati. A sama ta kuća nije izabrala tog revizora nego je izabrala nekog nižeg i onda čak se ovdje odgovara, kada smo upozorili na to da bi možda bilo da se sformira nekakav model osiguranja jer ovdje se moraju uključiti osiguravajuće kuće, ovdje se moraju uključiti ili osiguravajuće kuće ili se mora definirati za osiguranje takvog određenog iznosa, vidjeti kako je to vani. Jer sigurno nije moguće da i vani ne samo u Europi, nije moguće da jedna tako mala revizorska kuća sada može revidirati Wolkswagen, da može revidirati Porsche ili nekakve ogromne kompanije koje su na međunarodnim tržištima i da im mogu revidirati nekakve no name revizorske kuće. I onda čak Vlada kaže ovdje, budući da se upozoravamo na to, da treba taj iznos, kažu, budući da se u praksi do sada nisu … [[Govornik se ne razumije.]] problemi sa navedenim iznosima. Kaže, niti su isti sporni nit se ukazala potreba za mijenjanjem iznosa. Još to napišu u izvješću, da nisu vidjeli probleme u praksi što se tiče revizorskih kuća. Pa tek će sada krenuti tužbe prema toj revizorskoj … [[Govornik se ne razumije.]] , pa tek će se sad krenuti kada su se dogodila ovaj dio, pa vi ste vidjeli i najavu Sberbanke, vidjeli ste i najavi u brojnih drugih investitora o tužbama prema revizorskim kućama koja nije bila samo jedna nego ih je bilo više. I tu čak piše, kaže, niste u praksi primijetili probleme sa revizorskim kućama. Ja moram priznati da ovu rečenicu ne razumijem. Tu smo vam dali podršku, afirmativno govorimo o ovome zakonu, podržat ćemo ga, podržali smo ga i u prvome krugu, i ajmo sada na ovim zakonima da se sutra ponovno se ne otvaraju nekakva povjerenstva vidjeti šta možemo u zakonima pomoći da se sutra ne dogodi nekakvi takvi slučajevi i ovo nam je dobra prilika da to maknemo više od politike, od određenih politikanstava, da smo u zakonima ako nam se nešto dogodilo stavili određene mehanizme gdje vidimo kaže da, aha, revidiraš, sad kažem karikiram, jedno poduzeće koje ima milijardu kuna. E, ne možete revidirati nekakve no name firme jer pitanje koliko još uvijek ima takvih na tržištu a postavlja se pitanje kako je sad Agrokor revidirao svoja financijska izvješća, šta će biti sa revizijama financijskih izvješća njegovih dobavljača. Jel' to itko postavio pitanje? šta će biti sad sa revizijskim izvješćima svih dobavljača za 2016. godinu jer Agrokor je revidirao svoja izvješća za 2016. godinu? I šta su napravili? Izknjižili su interna potraživanja. Koliko su izknjižili, izknjižili su kako kaže gospodin Ramljak, 50% nisu htjeli ići na 100%. a znate šta to znači? To vam znači da svaka revizorska kuća, svaki dobavljač po sili zakona, odnosno zakon o privremenoj upravi mora napraviti reviziju svojih financijskih izvješća za 2016. godinu. Šta će vam se dogoditi, sad postavljaju se pitanja, jel' to već napravljeno, jer ne možete samo napraviti u jednom društvu a za cijelo tržište ne, i kakva će ta sad revidirana financijska izvješća izgledati za 2016. godinu, kako će izgledati za 2017. godinu, i koji će to biti daljnji mehanizmi, … [[Govornik se ne razumije.]] reperkusije na revizorsko tržište ukoliko se pokaže da su sva revizirana izvješća pokazala stanje koje nije realno na tržištu. A šta mi ovim zakonom? Onda kada krenu ponovno ako se otvore pitanja tužbi prema revizorskim kućama, jesu li oni dobro revidirali i predvidjeli ta financijska izvješća, mi smo ovdje rekli da to sve košta kikiriki. A tržište je vrijedno ukupno, samo revizorsko tržište je vrijedno pola milijarde kuna. Znači o tome govorima i zato smo tu došli da afirmativno razgovaramo i da vidimo, da maknemo potpuno od politikanstva i da kažemo ajmo zajedno pomoći, vidjeti koji su to elementi gdje možemo pomoći Vladi da takve stvari se, a da s druge strane ne ubijeno cjelokupno to tržište revizije ali da stavimo određene limite tko može, koja su od interesa javna poduzeća koja mogu uzrokovati takve probleme na tržištu i da vidimo koji revizori će moći njih revidirati. Nedavno čitam kako i banke su sada napokon počele čitati revizorska izvješća. Evo, nedavno čitam u nekakvim izvješćima da su i banke sad ponovno, jer su davali novac bez ikakvog … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepo.
Hvala. Imamo dvije replike, prvi je poštovani kolega Lovrinović, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Lalovac, vi ste dali čitav niz zapažanja o prijedlogu ovog novog Zakona o državnoj reviziji. Pa me zanima, da pokušate odgovoriti na nekoliko mojih pitanja. Prvi je naveli ste čitav niz prijedloga, odnosno, zamjerki, a izrazili ste spremnost da podržite ovaj zakon, pa molim, vas, zašto SDP podržava takve zakone? Svi mi ovdje konstruktivno želimo doprinijeti novim zakonima, ali vidite da se ništa ne prihvaća. Pa zašto onda jednostavno izražavate takvu jednu, ajmo reći namjeru, kada znate da se to neće prihvatiti. Drugo, ne brine li vas koncentracija moći u Ministarstvu financija. Znate da je porezni USKOK bio izvan ingerencije Ministarstva financija sad je došao revizija izvan, sad je u Ministarstvu financija. Pa koji je smisao, molim vas, pokušajte objasniti i nama i građanima, jer bili ste ministar financija, koji je smisao, okrupnjavanja, odnosno, prikupljanja ovakvih ingerencija nad ovim važnim funkcijama. Nadalje, mi znamo da je posao revizora da provjeri istinitost poslovnih događaja i onoga što je odrađeno u računovodstvu. Mi znamo da se koristi u priličnom broju slučajeva, računovodstvena kozmetika i da se prikaže ono, da se stvari prikažu ponekad bolje nego što jesu i to je vrlo opasno. Ja vas podsjećam da je koncern Agrokor, prije jedno 2 g. za vrijeme pripreme inicijalne javne ponude, da je jedna ugleda svjetska revizorska tvrtka tamo radila reviziju. Zašto se ok tome ništa nije do sada reklo. I jesu li oni imali neki drugačiji nalaz o stanju u Agrokoru. Pa evo, na ova 3 pitanja, molim vas pokušajte objasniti.
Izvolite kolega Lalovac.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani kolega, prvo zato što smo rekli da želimo biti afirmativni i da u ovome zakonu ima dobrih stvari. To smo vrlo jasno rekli koje su to dobre stvari. Hrvatska revizorska komora je bila u sukobu interesa. Zašto do sada? Zato što su sami sebe nadzirali. Tu smo rekli da se treba odvojiti, ne mogu sami sebe nadzirati, oni su članovi revizorske komore, oni obavljaju reviziju i tu postoje određeni potencijali sukob interesa. A zapravo i sama direktiva je rekla da je dobro da se taj dio makne od revizorske komore, da se taj dio razdvoji i da mora postojati neovisna nekakva druga institucija koju sama država odredi. Država su u ovome slučaju odredila za Ministarstva financija. I ja tu nemam ništa protiv, ne smatram da postoje nikakve posebne ovlasti, samom ministru, nego sam samo izrazio bojazan, hoće li se moći ekipirati, hoće li moći ljude dovesti, hoće li moći se organizirati na takav način jer i sami su rekli, pazite, pri čemu krajnju odgovornost ima Ministarstvo financija. Znate što vam to znači? Sutra kad vam se dogodi ovako sa Agrokorom, Sperbank može tužiti Ministarstvo financija, državu. Hoće li se onda i zbog čega, jer nisu napravili nadzor nad revizorskim uslugama, pa to su sami napisali. OK, ako je takav model, jer sami su preuzeli odgovornost, za nadzor. Znači ako su u nadzoru bilo propusta, bilo bilo kakvih propusta po zakonu, oni mogu tužiti državu. OK, takav je model. Ja sam rekao, tako su se odredili, to je njihov dio, smatraju da to mogu obratiti i ja im u tom dijelu, čak sam rekao, ja ih podržavam i tu nema, samo se bojim da se ekipiraju. Jer ne mogu sa 3, 4000 ili cjelokupni jedan sustav uhvatiti jedan konkretni nadzor. Znači, ovaj zakon ima dobrih stvari, ja sam samo izrazio svoju bojazan oko ekipiranosti i oko revizije društava od javnog interesa. Hvala lijepo.
Hvala. Idemo na drugu repliku. Poštovani kolega Kliman. Izvolite.
Kolega Lalovac, evo spomenuli ste pri kraju vašeg izlaganja revidirana izvješća za 2016. g. Dakle, ako je u tim izvješćima utvrđena manja porezna stopa, porezna osnovica, a u svakom slučaju to smo vidjeli iz natpisa o, privremene uprave, koje su se pojavili u medijima da je, otvara se samo pitanje, povrata poreza dakle, države prema Agrokoru, ali opet dalje što ste spomenuli i kasnije u revidiranim izvješćima dobavljača i svih ostalih, što će se desiti sa time? Tako da podržavamo ovu vašu inicijativu da se preispitaju onih 800000 kn dakle, odgovornosti revizora, jer očito da štete mogu nastati puno veće od ovih 800000 kuna, a tu apsolutno država ne bi smjela snositi odgovornost u smislu vraćanja poreza i svih ostalih davanja koje smo zatekli kod onih osnovnih izvješća koju predaje društvu. Tako da mislim da zaista bi trebalo se to preispitati i tu svakom slučaju vidjeti odgovornost i druge samih revizora.
Odgovor. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Zahvaljujem poštovani kolega Klimian, da upravo smo to htjeli afirmativno djelovati, ali gledajte ako je Vlada definirala Zakon o posebnoj izvanrednoj upravi, šta su poduzeća, tvrtke od javnog interesa. Jel tako? I nabrojali su koji su to po broju zaposlenih, po udjelu BDP-u itd. možemo li ih mi ovim zakonskim mjerama ili možda u budućnosti nekim tehničkim mjerama definirati da država za njih ne odgovara, nego u konačnici to prebaci onima koji zapravo na njima zarađuju novce. Jer ovdje zapravo država će uzeti nadzor i pustite vi to pitanje, mi to samo nadziremo. Znači, onaj koji nadzire, u konačnici, sam ako se dogode bilo kakvi propusti, tko vam garantira, da takve neke velike banke, kažu, gledajte vi ste to nadzirali, vi ste to propustili, pa ćemo se mi od vas pokušati naplatiti. Ja samo pokušavam reći, ajmo dogovoriti se i probati vidjeti, možda za budućnost, kako taj dio maknuti sa države, pohvaljujem što je ministarstvo uzelo taj dio na sebe, teret koji je ogroman, znači maknulo se od te revizorske komore, jer jesu bili u sukobu interesa. Ali, dajmo da tu odgovornost na tom dijelu države sutra ne dogodi se jedan veliki i da ugradimo mehanizme, koji to revizori mogu obavljati revizorska izvješća i na taj način da se makne ta odgovornost od države. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Idemo na drugu raspravu, Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista i poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnikom kolegice i kolege. Ja ću ukratko pokušati dati neka općenita viđenja izmjena ovog zakona i na kraju ću suštinski budući da je riječ o drugom čitanju proći kroz određene amandmane koje je kolegica Ivana Ninčević-Lesandrić podnijela vezano za ovaj zakon naravno iza kojih klub MOST-a nezavisnih lista stoji i duboko vjerujemo da će i predlagatelj uvidjeti važnost ovih amandmana, pa u tom smislu na temelju njihovog određenja prema ovim amandmanima mi ćemo zauzeti stav o konačnom glasovanju oko ovog prijedloga zakona. Prije svega evo da malo ovu raspravu začinimo jednim primjerom. U jednom starom filmu otac kad je savjetovao sina koje zanimanje da izabere rekao mu je neka bude satar ili urar. Kad ga je sin pitao zašto to hoće, kaže dok je ljudi mjerit će se vrijeme. Slična stvar je ovdje. Dok je zapravo poslovanja bit će i revizija. Ako gledamo malo povijesne spise čak u starom Egiptu imamo revizore i znate da su tamo bili jako strogi prema svojim revizorima. Onaj revizor koji je stajao na ulaz u skladište i primao na primjer pšenicu i onaj revizor koji je kontrolirao količinu robe u skladištu, ako se njihovi nalazi nisu podudarali bili su ubijeni. To je naravno jedan doista ovako gadan oblik razračunavanja sa nepravilnostima ili sa kriminalom. Ali danas u Republici Hrvatskoj je ovaj zakon od iznimne važnosti. Kolega Lalovac je u svojoj raspravi spominjao i recentne događaje. Dakle, vezano i uz tvrtku od sistemskog značaja poput Agrokora u kojoj će sad sigurno krenuti tužbe jer očigledno da oni koji su vršili reviziju ili su izrađivali revizorske nalaze nisu u obzir uzeli sve činjenice i nisu primijetili da mnoga financijska izvješća zapravo ne odgovaraju istini. U tom smislu ovaj zakon ima nekoliko dimenzija. Prvo on je važan za državu jer država je ta koja mora ne se petljati u tržišnu utakmicu, ali mora osiguravati ravnopravno tu utakmicu. Jer na kraju krajeva uvijek država je ta koja plaća, tj. građani plaćaju za sve nepravilnosti, sve ono što se dogodi a što je negativno u tom kontekstu posebno u onim poduzećima koja su od javnog interesa. I tu se, odmah da krenemo od ovog dijela, tu se s kolegom Lalovcem slažem. U ovom slučaju i to je bitna izmjena zakona da država preuzima nadzor umjesto do sad komore, revizorske komore država preuzima nadzor nad postupcima revizije. Ali ono što mi onda nije jasno, a mi govorimo i o reformi obrazovnog sustava. U članku 68. se navodi da ministarstvo je to koje organizira i provodi ispite za revizore, osposobljavanje, a u istom članku 101. se to prepušta Revizorskoj komori. I sad vi zapravo postupak obrazovanja ili ispitivanja kompetencija revizora dajete komori, a vi u konačnici snosite odgovornost kao država za postupke koje će ti revizori obavljati. Drugim riječima jeste li vi sigurni što je kolega Lalovac se upitao da će oni imati dovoljne kompetencije. S druge strane ovaj zakon je bitan za samu Revizorsku komoru. Ono ukida do sad ove ovlasti. Netko je u javnoj raspravi pitao, a hoće li sad Revizorska komora smanjiti davanja koja su prema njoj se upućivala. Predlagatelj tamo kaže pa pretpostavljamo da hoće, ali od kud to znamo. Mi u RH u ovom trenutku imamo 22 komore, 22 + 1 to je Komora zastupnika za intelektualno vlasništvo, znači 23 komore. One posluju manje-više po sličnim principima i ono što uvijek se, svi koji sudjeluju u radu tih komora redovito kažu da su zapravo davanja dosta visoka. Uzmite samo primjer ispita, strukovnih ispita. Tu su vam znate čak i ispit nije toliko skup koliko je skupa priprema za ispite od svih materijala naravno ne uzimajući u obzir da svatko onaj tko se upušta u takve poslove u ovom slučaju revizorske poslove očekuje da će u konačnici i zaraditi nešto na tržištu. S te strane ovaj zakon određuje te odnose između, zapravo on ih ostavlja manje-više isto osim u ovom dijelu nadzora. I treća stvar vezano za same revizore, mi smo ovdje vidjeli da imamo zapravo u prijedlogu zakona piše u obrazloženju da imamo određeni broj ovlaštenih revizora, imamo određen broj revizorskih društava, nemamo samostalnih revizora, tako barem piše. Nije predlagatelj napisao zašto je tomu tako, vjerojatno postoji razlog. Dakle, ovaj zakon u odnosu na revizore je manje-više nepravedan jer zanemaruje osnovnu činjenicu u našem društvu, a to je razina fiskalnih kapaciteta. Je li drugim riječima kad govorimo o kaznama koje predviđa, o tome ću nešto kasnije reći u amandmanima, kazne su doista visoke i ne uvažavaju zapravo često puta financijsku moć svih revizora. Ne kažemo neke revizorske kuće ili društva imaju velike promete, dok su druga društva u to, naravno imaju u manjem obimu. I naravno četvrta skupina kojih se ovaj zakon tiče su sama revidirana društva. Ako polazimo od pretpostavke da svatko tko posluje, da mu je cilj prije svega pošteno, transparentno poslovanje, da mu je cilj da njegovo društvo posluje prema zakonima i propisima onda je ovaj zakon u tom dijelu posve dobar jer će omogućiti kroz reviziju da on to ostvari i da ostvari određene benefite. Međutim, malo iznenađuje podatak sada koji je opet, zapravo povezuje se na kolegu Lalovca, on je prvi govorio pa mi je tako ostalo. Govori tek sad banke provjeravaju revidirane nalaze što je zapravo pomalo čudno, jer u današnjem poslovanju vi morate znati s kime poslujete, znači mora se vidjeti zapravo krvna slika tog poduzeća. Jer ako financijsko izvješće nije sačinjeno dobro revizija na to zažmiri, onda će svatko tko bude poslovao s tim poduzećem i s tom tvrtkom imati problema, a to smo vidjeli zapravo u sudbini mnogih malih dobavljača u koncernu Agrokor. I naravno banaka koje onda daju kredite, daju novčana sredstva. Tu su naravno i vrijednosni papiri koje onda više zapravo u toj velikoj mreži svih tih odnosa je teško više pratiti. Jer kad tu zakaže jedan kotač, onda je to teško poslije uskladiti. Mi smo vidjeli da je Vlada RH odobrila Državnom odvjetništvu dodatna sredstva da bi oni mogli ući zapravo u srž tog pitanja. I sad se onda postavlja pitanje zamislite što malo zapravo za RH i porazno je li Državno odvjetništvo osposobljeno, ima li kadrove da može ovakve složene transakcije pratiti. Znači, ako je revizija zakazala, ako su državne institucije poput HANFA-e, HNB-a, svi koji su trebali nisu reagirali, može li onda Državno odvjetništvo i na kraju onda sama država to uspjeti. A sada evo u ovome prijedlogu zakona taj veliki teret spada i na Ministarstvo financija, ima li Ministarstvo financija toliko kadrova i … kadrova da to učini. I evo sada mi dopustite na kraju da predstavim ovih nekoliko amandmana za koje smatram da će predlagatelj imati sluha pa da možemo na kraju krajeva zauzeti i pozitivan stav prema ovom zakonskom prijedlogu. Prvo što želimo naglasiti je inače sama formulacija dobrog ugleda je možda danas u našem društvu pomalo i da se izrazim ovako devastirana. Što znači dobar ugled? Dobar ugled ne znači da će netko postupati zakonito. Naravno predlagatelj ovdje definira što znači dobar ugled, ali ostaje jedan dio u stavku 8. članka gdje je navedeno „ministar financija detaljnije propisuje pravilnikom uvjete koje uzima u obzir pri procjeni dobrog ugleda iz stavka 3. ovoga članka te dokumentaciju koja se prilaže za potrebu utvrđivanja procjene dobrog ugleda“. Ajde sada ovo dokumentacija uredu, ali on sam propisuje pravilnikom i sada je pitanje na koje treba upozoriti, a to je doista da se iz ovakvih procesa makne utjecaj politike i da se dobar ugled na kraju ne definira nekakvim drugim razlozima osim razlozima koji su bitni za buduće poslovanje društva. Drugi amandman se odnosi na stavak 3. dakle definirane su tzv. ne revizorske usluge koje pružaju revizorska društva i s njima povezane osobe. To su najčešće društva za savjetovanje odnosno razni konzultanti, poslovi savjetovanja su vrlo unosni poslovi i često kod nekih društava donose više prihoda negoli poslovi revizije. Da ne obrazlažem čitav ovaj amandman stvar je u tome da se onemogući da neko veću zaradu ili veću dobit ostvaruje poslovima koji nisu revizorske prirode nego onim revizorskim pa onda dolazi u svojevrstan sukob interesa i onda dovodi u pitanje jeli njegov posao revizora ono što u skladu sa temeljnim načelima i onim što zakon predviđa. Treći amandman se odnosi na zakonsko rješenje u mnogim državama članicama EU vezano za rotaciju revizora je uzet maksimalni rok od deset godina, predlagatelj predlaže sedam godina, nije nam posve jasno zbog čega. Mislimo da se i u javnoj raspravi su sami revizori ukazali na onaj problem, ne vidimo razloga zašto to ne bi bilo deset godina kada većina zemalja koristi upravo taj maksimalni iznos od deset godina. Čak je tamo mislim Hrvatski telekom koji je dao primjedbu, istina predlagatelj ga upozorava da on može prema staroj odredbi. Međutim kada idemo u zakonu na pojedinačne slučajeve to nije dobro. Generalno, ne vidimo zapreke zašto ne bi to bilo deset godina. Kada govorimo o nadzoru kvalitete rada ovdje je precizirano da za one tvrtke koje su od javnog interesa da je to u tri godine se mora najmanje jedanput, za ostale šest godina, mislim da bi puno bolje rješenje da se taj nadzor vrši kontinuirano, posebno iz razloga koji su ovdje navedeni i prethodnoj raspravi, posebno iz toga što je sada i država preuzela odgovornost za nadzor, pa zašto se ne bi taj nadzor kontinuirano provodio kako se ne bi dogodilo. Jel kada gledamo u nekakvim poslovnim procesima tri godine može biti dosta dugačak period u tri godine se svašta može izdogađati. I ajmo sada na ove kazne, dakle u članku 116. predviđeno od 200 do 800 tisuća kuna kazna predlaže se da se zamjeni od 40 tisuća do 10% ukupnog godišnjeg prihoda u prethodnoj financijskoj godini kako bi se doista uvažilo pojedina financijska moć pojedinih društava. I imamo i članak 117. isto je tamo gdje su definirane od 200 do 800 tisuća kuna i tu treba od 40 tisuća do 10 tisuća godišnjeg prihoda. Ja se nadam da je predlagatelj pregledao ove amandmane da će ih uvažiti, mislim da oni idu na korist i primjeni ovoga zakona jer da bi zakon bio dobar on mora zaživjeti. Najljepša vam hvala.
Idemo redom, imamo pet replika. Prvi je poštovani kolega Sladoljev. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo kolega Žagar, vi ste se u svom izlaganju dotakli jedne odredbe koja ni meni nije jasna, a to je rotacije revizora. Dakle mi smo tu po ovom odredbom postali najstrožija zemlja u EU, želimo u nekim stvarima biti papskiji od Pape. Dakle većina zemalja EU ima rotaciju nakon deset godina, mi smo stavili … nakon sedam godina. Smatram da ta odredba predstavlja dodatno administrativno opterećenje hrvatskih društava, a trošak i vrijeme utrošeni u odabir, tranziciju, prilagodbu koja je neophodna svakim novim revizorom te može imati negativne posljedice na strano ulaganje u RH. Pa ako već druge zemlje EU, ja mislim da samo Poljska i Bugarska imaju pet do sedam godina rotaciju, nisu stavili tu odredbu, ne vidim zašto smo mi tu nekako strožiji jer kažem nema neke koristi od toga.
Odgovor, izvolite kolega Žagar.
Hvala predsjedniče. Uvaženi kolega Sladoljev. Dakle to je jedna od ključnih primjedbi koja je bila i u javnoj raspravi. Znači ne radi se o tome samo da mi kao zastupnici smatramo da nije dobro ograničiti to na sedam godina nego ljudi koji su u struci to govore. Ja se nadam da će evo prilika je možda da i predlagatelj kaže zašto baš, ali trebalo bi to ostaviti. Do sada je odredba bila dobra deset godina, a pogotovo stoga što većina zemalja ima taj rok zadan. Hvala.
Druga replika poštovani kolega Orepić.
Poštovani gospodine predsjedniče. Kolega Žagar, ja pozdravljam spremnost države da preuzme odgovornost za rezultate revizije nad firmama koje imaju javni značaj i mislim da je to dobro jer da smo imali odgovornost države ne bi bili tu gdje jesmo i po tom pitanju država odnosno ono što treba jačati svoje povećati svoje sposobnosti i biti sposobna odgovoriti na takve izazove, to je uistinu ogromni izazov i tu treba ulagati značajna sredstva za osposobiti ljude. Međutim da li, upravo proporcionalno tom značaju države, da li trebaju smanjiti izdvajanja za raznorazne komore kao što ste naglasili pa i za revizorsku komoru i za sve ostalo. Znači, molim vas u tom kontekstu jedan osvrt jer nije mi to baš bilo jasno … [[Govornik se ne razumije.]]
Uvaženi kolega Orepiću, dakle strukovne komore, one su nekakva, ajmo reći nasljeđe, nastajale su godinama, sve strukovne komore, neke imaju više smisla, neke imaju manje smisla u cijeloj priči. Evo mi sada imamo priliku oko Hrvatske poljoprivredne komore koja će se nametnuti kao da bude obavezno plaćanje članstva, bilo je riječ oko obrtničke komore. Ali kada govori o revizorskoj komori, dobro je da revizorska komora i postoji jer ona predstavlja struku i ministarstvu je bitno da ima mišljenje struke. E sad, ovo što vi pitate sada je problem odnosa između države i komore jer država daje određene ovlasti komori, drugim riječima država kaže a čuj, mi se ne bi u tom miješali, neka to rade ljudi koji su iz struke. I onda imate situaciju, evo država prepušta revizorski ispit, ne samo sad ovim zakonom već tako je bilo i prije, ali država nema taj utjecaj, mislim da ima jedan predstavnik ministarstva u toj komisiji ili koliko već. Zapravo meni zakonskog prijedloga nije jasno, vjerojatno se pravilnikom određuje tko zapravo čini tu ispitnu komisiju jer malo opet onda imamo, naravno tamo su i ljudi koji imaju određena nastavna zvanja, nisu to ljudi koji nemaju znanja ali je bitno da država tu bude posve jasna i onda da vidi koliki su stvarni troškovi i ispita i pripreme za ispite i tu je problem onda komore. Komore uzimaju, uzimaju novac, naravno koliko im je to omogućeno. Neki su se, čak su se ovdje, revizori žalili zbog čega nisu definirane tarife, te revizorske tarife ali to valjda EU ne dozvoljava, vezano za rad komore, onda bi možda bilo jasnije i zapravo koliko revizori mogu, govorim o manjim revizorima koliko mogu zaraditi na tržištu da mogu plaćati sve ove namete koji su im nametnuti.
Treća replika poštovana kolegica Perić, izvolite.
Poštovani predsjedniče. Poštovani kolega, moja je replika vezana upravo za ovo što ste rekli zašto revizorska komora radi i zapravo ispite i ima tu ovlast. Pa sam pojam revizora je vrlo kompleksno dakle ne može se, ne može još ministarstvo preuzeti i taj dio ispita odnosno revizijski posao se odnosi i na kompleksna znanja i ekonomska i pravna i tehnička itd.. Tako da, međutim, ono što jasno se definira u zakonu da ministar propisuje pravilnikom opseg ocjenjivanja i sve ostale detalje, dakle u samom pravilniku vrlo se to jasno definira tako da tu ne bi trebalo biti uopće spora o tome zašto to provodi revizorska komora, uostalom to je radila i do sada. I mislim da su iz sveg dosadašnjeg iskustva proizašli vrlo kvalitetni kadrovi. Ono što je drugo pitanje a vezano je za vaše referiranje na članak 116. stavak 2. samih prijedloga kolegice Lesandrić i amandmana. Ja sam provjeravala evo i sa kolegama ovdje nazočnima, dakle nije moguće odrediti u rasponima kazni i u apsolutnom i u relativnom iznosu. Dakle moramo se odrediti i to je ministarstvo jasno kazalo, mora to biti ili apsolutni iznos pa će to biti donja granica 40 ili 200 tisuća kuna ili mora biti u relativnom ali onda primjenjivo za sve. Dakle oni su provjeravali isto tako visine prihoda velikih, malih revizorskih kuća i onda su zapravo došli u te raspone koji su na ovaj način primjereni veličinama. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala uvažena kolegice Perić na ovom pojašnjenju, doista nisam ja to znao, vjerojatno … [[Govornik se ne razumije.]] kolegica Lesandrić kada je pripremala. Ali znate šta je sada primjedba? Primjedba glavnog revizora je zašto se onda, jer u javnoj raspravi ministarstvo kaže primljeno na znanje i smanjeni su, samo se smanjila najviša kazna. Mi zapravo, ajde neka bude u apsolutnom iznosu ali neka se smanje i ta najniže kazne sukladno moći. I što se tiče ovih ispita, u današnjem svijetu najvažnije su kompetencije. To je nekako, evo i samo jedan kratak primjer, liječnik je ostao sam bez medicinske sestre, dao je injekciju, on je morao dati injekciju, nije bilo sestre, stvar se zakomplicirala, pacijent je, ne znam kakve su posljedice bile po zdravlje pacijenta, on je tužio, pacijent je, njegova obitelj je tužila bolnicu, bolnica je tužila liječnika i liječnik je na kraju tužio svoj fakultet jer ga nisu osposobili da daje injekcije, nije zapravo nigdje u njegovoj diplomi pisalo da je on obučen za davanje injekcija. U tom smislu ja govorim, Ministarstvo daje komori da provodi ispit. Pa neka komora točno definira, a vrlo su opsežna ta potrebna znanja, neka definira za što ljudi imaju kompetencije da se ne dogodi ono što je kolega Lalovac rekao, oni će provesti ispit, ovaj će dobiti čovjek da je ovlašten revizor i na kraju će napravi nešto za šta će u konačnici odgovarati država. Evo samo u tom smjeru je to bilo.
Idemo na 4. repliku, poštovani kolega Petrov, izvolite.
Poštovani zastupniče Žagar, vi se u jednom, u dijelu svog izlaganja dodirnuli jednu zanimljivu stvar, spomenuli ste državno odvjetništvo. Ja bih volio da u konačnici ocijenite ovaj zakon ali ja ću samo prije u ovom zakonu spomenuti neke stvari koje ste vi spomenuli i koje je spomenula zastupnica Perić, meni je iskreno blago licemjerno jer mi ćemo tražiti od državnog odvjetništva kako je rekao kolega Sladoljev, biti ćemo papskiji i od pape nakon ovoga svega što se dogodilo pa ćemo tražiti da se svakih 7 godina rotira, povećati će se administracija, sve to, tražiti ćemo od državnog odvjetništva da se uključi maksimalno a s druge strane ćemo tom državnom odvjetništvu smanjiti u proračunu sredstva. Ja ne znam je li to itko zapazio ali državnom odvjetništvu … [[Govornik se ne razumije.]] smanjena sredstva u proračunu. A s druge strane tražim od njega da se još jače aktivira. Ono što bih ja zaista volio spomenuti da nije zastupnica Perić spomenula, spomenuo bih je ovaj iznos minimalni koji se spominje, kazni, nije zaista pošteno, nije korektno prema ljudima kada se uključe na e-savjetovanje, da im se kaže da im je njihov prigovor uvažen, a da s druge strane se samo dio promjeni, a ne navede se tada ljudima što se mijenja. I mislim da je zaista pošteno, ako ćemo govoriti o poštenju da se ne mijenjaju apsolutni iznosi, neka se promijeni postotak. Postotak je pošten, relativni iznos je pošten. A znam da to ne ide u prilog velikim revizorskim kućama jer je njihov posao tak, odnosno, u tom postotku apsolutni iznos puno veći. A onda, ajmo krenuti jednom pošteno, … [[Govornik se ne razumije.]] 10% pa ako već žele na sebe preuzeti veliku odgovornost, onda će platiti veliku odštetu kad a zeznu. A zeznuli su, a sve ono što se događalo u zadnjih 10 g. oko Agrokora se vidi da su zeznuli.
Hvala na replici. Kolega Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Uvaženi kolega Petrov, otvorili ste vrlo važno pitanje, ja sam ga u raspravi zaboravio spomenuti, a upravo direktiva govori, ključna riječ je neovisnost. Mi kad govorimo o postupcima revizije, revizorska društva, svatko onaj tko vrši reviziju mora biti neovisan, da bi mogao svoj posao odraditi. A što vam mjeri neovisnost? Neovisnost vam mjere materijalna sredstva s kojima čovjek raspolaže, jer ako, vi govorite sad o državnom odvjetništvu, ako zaposlenici državnog odvjetništva nemaju računalo, ako nemaju fotelju, stolicu gdje mogu sjesti, da bi, ako nemaju ormar, u kojem mogu staviti svoje spise, onda je sve to o čemu mi pričamo besmislen. A gdje su onda tek, njihovi kadrovi, gdje su njihova znanja, jer ne kažem, da ti ljudi vjerojatno imaju određena znanja i kadrove, ali očito da do sada nisu mogli raditi svoj posao. A to pokazuje intervencija vlade gdje im daje dodatna sredstva, međutim, izgleda dda niti to nije dovoljno. Jer i u ovom slučaju se radi o vrlo složenim postupcima. Kad govorimo o neovisnosti revizora, ista je situacija. Dakle, da bi bili neovisni i da bi ukazali, jer direktiva govori o zviždačima, da bi netko ukazao da postoji nepravilnost, treba doista biti neovisan i ne strahovati za svoju egzistenciju. Tko zna, možda bi se ovo s Agrokorom … [[Govornik se ne razumije.]] da je postojalo ljudi koji bi se usudili reći, nešto nije u redu. Možemo i tako zaključiti, možda su ljudi i znali, ali su se bojali, reći, javno izaći s tim, da stvari ne stoje dobro.
Zadnja replika, poštovani kolega Lovrinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Žagar, ovako, zanima me jedna stvar, malo prije kolega Lalovac o tome govorio. Mi otprilike ovako ovdje razmišljamo, ajde nije bilo u redu, to je bilo … [[Govornik se ne razumije.]] da Hrvatska udruga, ustvari komora revizora, tamo su revizori, pa jedni druge nadgledaju, to ne ide. Međutim, možemo li se zadovoljiti sa tvrdnjom, da će ovo biti samo poboljšanje, a vi i ostali su naveli čitav niz nedostataka i manjkavosti ovog prijedloga Zakona o reviziji. Dakle, je li uopće dobro da se podrži ovakav jedan zakon, pa kaže se pa dobro, nije kao, biti će nešto bolje. A znamo da ove vaše primjedbe i drugi amandmani neće biti usvojeni. Dakle, i ja se slažem s tim da je 7 g. predugo. Međutim, ono što je ovdje važno reći, ta koncentracija moći u Ministarstvu financija, vidite sada je ponovno porezni uskok tamo, znači oni nadziru reviziju. … [[Govornik se ne razumije.]] google, pa pogledajte u drugim zemljama, tko nadzire revizorska društva, odnosno, firme koje se bave revizijom. Ja nisam baš nigdje uočio da je to Ministarstvo financija. To su određeni instituti za nadzor, znači revizorskih društva, različito se zove … [[Govornik se ne razumije.]] itd. Ne bi li bilo bolje da je bio jedan ili dva člana iz recimo te revizorske komore, jedan iz Ministarstva financija, jedan iz HANF-e, pa imamo i Državni ured za reviziju. Pa dakle, dajmo, ako nešto nije u početku dobro i ne miriše na dobro, nemojmo to puštati da ide dalje, i koja je korist od donošenja loših zakona, a posebno ovdje vas podržavam u ovome, da ako će na kraju platiti Ministarstvo financija, država, promašaja nekih revizorskih firmi, pa što smo onda to mi ustvari napravili. Evo, molim vas, vaše mišljenje.
Odgovor. Izvolite.
Hvala uvaženi kolega Lovirnović. Dakle, kao što sam u raspravi rekao, ne mogu vam u ovom trenutku vam definirano odgovoriti, Klub Mosta će zauzeti član, budući da sam član toga kluba, zauzeti ćemo stav o konačnom našem odnosu prema ovom zakonu. S vama se slažem, mi smo upravo i kroz ove amandmane kolegica Lesandrić ukazali na one stvari koje su bitne. I ne samo što mi u kazujemo, nego ukazuju i revizori, koji su dugo godina u tom poslu. I s vama se slažem da ima posla, mi imamo sistemski problem u društvu. Znači, u ovom slučaju, ajde, zato ja kažem, ima nešto i pozitivno. Neka je Ministarstvo financija, samo neka sami sebe ne nadziru, neka Komora ne nadzire. Jer to vam je slična situacija ovdje, kad je Državna revizija, ustanovila, vezano za tehničke preglede vozila, što se sve naplaćuje i kako centar za vozila Hrvatske, naplaćuje usluge izdavanja uvjerenja da je on naplatio nekakvu pristojbu. Sam sebi naplaćuje, teško je to logički reći, što sam ja sad, bilo je ovdje u raspravi. Znači, postoje pravni subjekti koji sami sebi nadziru, sami sebi određuju sve i na kraju to sve skupa nema smisla. U tom smislu ovaj zakon ima, neka to Ministarstvo financija, ali Ministarstvo financija preuzima na sebe veliki rizi. Ali, inače ovo što sam spomenuo za cestovno vozilo, to je velio, nije to mali novac, tako da nije iako ovako izgleda šaljivo.
Odradili smo replike, pa idemo na raspravu Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodin predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama se nalazi jedan zakon koji je vrlo bitan, iako i prema raspravi i prema broju zastupnika u Saboru se to ne bi reklo. Prvi Zakon o reviziji je donesen '92. g. a korijeniti zakon revizije je donošen 2005.g. uz usklađivanje ovog zakona s direktivama i ja bih u ime kluba prije nego što prijeđem na ono što smatramo da je vrlo bitno u Zakonu o reviziji rekao nekoliko stvari. Prije svega kada govorimo o Zakonu o reviziji, kada govorimo o reviziji onda moramo biti svjesni da ta revizija prije svega bi trebala biti nešto za miran san vlasnika poduzeća jer oni su jedini koji gledaju, pregledavaju sve dokumente, ocjenjuju poslovne odluke, kontroliraju primjenu zakonskih propisa. Uzmite samo onu famoznu priču o kreativnom računovodstvu, dakle primjene određenih … što se tiče Zakona o računovodstvu, što se tiče međunarodnih računovodstvenih standarda itd., dakle revizija je nešto što je za vlasnike vrlo bitno. Osobito što je bitno za tvrtke koje kotiraju na burzi jer temeljem revidiranih financijskih izvješća i njihova vrijednost na burzi može rasti ili može padati. Zato je ovaj zakon bitan i možda neke tehničke odredbe nisu toliko važne koliko dvije stvari koje su po meni ključne kod rada revizorskih društava i kod ovog Zakona o reviziji, a to je neovisnost i odgovornost. Neovisnost revizora koji kontrolira jedno društvo bez obzira o njegovoj veličini, dakle taj revizor i njegove spoznaje i njegova zapažanja naprosto niko nikakvim načinom niti vlasnik revizorskog društva niti vlasnik tvrtke kod koje se revidira financijsko izvješće, niko naprosto ne smije utjecati na njega da promjeni. Ta neovisnost je ključa stvar u cijeloj priči jer ako nemate te neovisnosti, ako ljudi koji imaju papire u svojim rukama, koji ocjenjuju određene procese, koji pregledavaju i ako oni nešto napišu i ako neko od njih traži da to promijene onda ova cijela priča pada u vodu. Mi možemo napisati najbolji zakon na ovom svijetu, međutim ne samo u Hrvatskoj nego svugdje u svijetu su se događale propasti tvrtki koje su imale sjajna revizorska izvješća onda se dogodi nešto što se dogodi. Dakle ta neovisnost revizora po meni je vrlo bitna. Odgovornost, odgovornost je nešto što je vrlo važno. Rekao sam vlasnik tvrtke ne mora imati nikakve spoznaja ni znanja o financijama, o računovodstvu o bilo čemu, dakle smisao revizije je tome da vlasnicima potvrdi da ono što je u njihovim poslovnim knjigama i u bilancama i u izvještajima da je to točno, to je smisao revizije i revizija s te strane ima odgovornost prema vlasnicima. I ono što je ključno, svako ko je bio u nekakvom nadzornom odboru nekakve tvrtke pa kada imate usvajanje revidiranog financijskog izvješća onda je logična stvar da se nameće pitanje da vi tog revizora pitate, dobro jesmo mi sada sigurni kao nadzorni odbor da je to sve o.k. Zašto? Pa zato što revizor je jedini koji kontrolira sve papire i to je ono što moramo stalno ponavljati. I mi brkamo pojam onoga što radi revizija i što radi Porezna uprava. Prema Zakonu o Poreznoj upravi je jasno definirano šta radi Porezna uprava, Porezna uprava brine oko naplate javnih prihoda kako državnog tako i proračuna jedinica lokalne samouprave, međutim revizija je sasvim nešto drugo i zato je ovaj zakon jako bitan. I kada pogledate povijest donošenja Zakona o reviziji u RH onda ćete vidjeti kako se razvijalo hrvatsko gospodarstvo, kako se razvijala i vlasnička struktura tako su mijenjane određene odredbe u Zakonu o reviziji da osnaži tu reviziju. Dakle to je ono što je vrlo bitno jer mnogima je promakla ocjena tog kreativnog računovodstva pa na kraju krajeva i ovim zadnjim događajima oko tvrtke Agrokor. To kreativno računovodstvo je nešto što je i neke ogromne kompanije koje su imale najveći mogući kreditni rejting kada je počela gospodarska kriza bacilo na koljena i propale su. A sada mi dozvolite da se osvrnem na ono što mi u klubu smatramo da je vrlo bitno i da damo određene komentare, a to je nova nadzorna uloga Ministarstva financija. Dakle do sada je Hrvatska revizorska komora obavljala provjeru kvaliteta rada, a Odbor za javni nadzor revizije javni nadzor nad Hrvatskom revizorskom komorom, revizorskim društvima, samostalnim i ovlaštenim revizorima. I sada gledajte kolegice i kolege, ako direktiva EU kaže da taj odbor i Gospodarska komora ne mogu raditi taj nadzor onda nama ostaju samo dvije mogućnosti, nemamo 15 mogućnosti. Jedno je da to radi jedno tijelo neovisno u sklopu Ministarstva financija ili drugo da osnivamo novu neovisnu regulatornu agenciju, treće mogućnosti nemamo. Da li će se ona zvati agencija ili nekako drugo, to je totalno nebitno, ajde recimo neovisno regulatorno tijelo. E sada ovdje smo a priori protiv toga da to bude, ne mi kao klub nego u ovoj raspravi da to bude u sklopu Ministarstva financija, a sutra ćemo raspravljati o nečem drugom pa ćemo pričati kako imamo previše agencija, ovoga i onoga. I druga stvar postavlja se pitanje da li su neovisne regulatorne agencije u proteklim periodima odradile svoj posao kao što su trebali, ne ove nego neke druge? I stoga klub HDZ-a podržava ovaj prijedlog Ministarstva financija da se ustroji to u sklopu Ministarstva financija, na kraju krajeva ništa nije Sveto pismo to se u nekim budućim vremenima može i promijeniti. Odobrenje za rad, dakle ovim zakonom se detaljno je uređeno izdavanje odobrenja za rad ovlaštenih revizora i revizorskim društvima u RH druge države članice, isto tako i revizorima iz trećih zemalja i kao razlozi za ukidanje odobrenja za rad istima jer kao što treba dati jasna pravila kako neko može dobiti odobrenje za rad, isto tako zakonom treba definirati kako i u kojim uvjetima tim istim subjektima se može oduzeti odobrenje za rad. Također ono što je po meni vrlo bitno, pa čak možda i jedna od najbitnijih stvari, a kad govorimo o neovisnosti revizora onda je vrlo bitno postrožit uvjete da netko može dobiti status samostalnog ovlaštenog revizora. To je vrlo bitno, jer taj čovjek mora stvarno imati iskustva, mora imati znanja, mora se educirati. Jer ako to ne radi, on naprosto ne može pratiti procese i zakonske promjene koje se događaju u RH. I zato je ovdje dobro u zakonu naznačeno da stručno usavršavanje se mora vršiti najmanje 120 sati unutar neprekidnog razdoblja od tri godine. Dakle, naprosto tko ne vrši educiranje, naobrazbu itd. će izgubiti dozvolu za rad. Ministarstvo financija će voditi isto tako i registar i nije to samo registar ovlaštenih revizorskih društava, nego to je registar revizorskih društava, registar samostalnih revizora, registar ovlaštenih revizora, registar revizorskih vježbenika, registar revizorskih društava registara, registar ovlaštenih revizora iz drugih država članica, registar ovlaštenih revizora iz trećih zemalja i registar subjekata koji obavljaju reviziju u trećim zemljama. Dakle vidite da će se imati jedna kompletna slika tko sudjeluje da tako kažem hajde kolokvijalno u revizorskom životu Republike Hrvatske, dakle tko su po pravnoj organizaciji i oni koji provode tu reviziju. Dakle, sve će to biti navedeno u tom registru. E sad ono što izaziva dosta prijepora, a to je trajanje revizijskog angažmana. Ja smatram da ovaj rok od 7 godina je za RH primjeren rok. S obzirom na sve, mislim da jedno revizorsko društvo kad uđe u jednu tvrtku naprosto njen boravak duže od sedam godina u toj tvrtki može dovesti do određenih stvari koje će ići u nekakvom ležernom smjeru uz puno poštovanja prema svakome ne prozivajući nikoga. Ali naprosto treba spriječiti neke stvari, a to je opet se vraćamo na onu odgovornost za revidirano financijsko izvješće. I zato smatram da ova odredba od sedam godina je nešto što je primjereno. Isto tako može netko reći da je to deset godina. Možemo vidjeti kakva praksa je kod ostalih članica EU, dakle neki imaju 7, neki imaju 10 godina. Dakle, to je nešto što ne treba bit nešto što krucijalno utječe na to da li će netko ili neće podržati zakon. To je naprosto ocjena i procjena predlagatelja zakona, da je u ovom trenutku to nešto što je najoptimalnije i to treba naprosto cijeniti, prihvatiti kao takvo i oni vjerojatno iz materijala koje su imali kad su kreirali ovaj zakon vjerojatno temeljem nekakvih spoznaja su došli do ovoga od sedam godina. Revizijski odbor, dakle subjekti od javnog interesa moraju imati revizijski odbor ili organ koji obavlja istovjetnu dužnost u subjektu od javnog interesa s ciljem postizanja visoke kvalitete zakonske revizije. I ono što je po meni vrlo bitno pa čak možda i najbitnije, a to je da tvrtka koja obavlja reviziju ili subjekt koji obavlja reviziju u nekom društvu ne može obavljati u tom društvu nerevizorske usluge. To je naprosto nešto što, onda se gubi smisao revizije. Revizija upravo ocjenjuje i procjenjuje kako i na koji način su provedene te nerevizorske usluge i zato će ih pročitati jer ima ih dosta i vidjet ćete koliko su one bitne. Dakle, nerevizorske usluge su vam financije i računovodstvo, financijska analiza i kontrola i uključivanje dubinskih snimanja, usluge davanja poreznih savjeta na način kako je uređeno posebnim propisima, ostalo poslovno savjetovanje, procjenjivanje vrijednosti društva, imovine i obveza, sudska vještačenja, izrade i ekonomske ocjene investicijskih projekata, održavanje stručnih seminara i edukacija, izdavanje stručnih radova. E sad kolegice i kolege kad pogledate ovo logična stvar je da netko tko dolazi u reviziju naprosto ne smije bit u nikakvoj vezi s nekim tko vodi ove nerevizorske poslove kod subjekta kod kojega se provodi revizija. I da ne bi ispalo da se ovim zakonom razvlašćuje Hrvatska revizorska komora njoj ostaje itekako puno posla na unapređenju rada svojih članica, a to je provođenje i obavljanje na hrvatski jezik međunarodnih revizijskih standarda, donošenje nacionalnih revizijskih standarda, prevođenje i objavljivanje etičkih standarda, određivanje programa revizorskog ispita i iznos naknade uz prethodnu suglasnost Ministarstva financija, organiziranje i provođenje revizorskog ispita, određivanje programa iznosa naknade i organiziranje i provođenje posebnog ispita. Dakle, kolegice i kolege vidite da ovim zakonom je u principu i predviđeno da se Revizorska komora bavi sa onim što i treba, a to je da prevodi sa engleskog jezika ili nekog drugog, ali to je većinom sa engleskog sve dokumente koji su bitni za njene članice i na takav način praktički prisiljava da ih usvajaju. I dobro je, dakle sa iste pozicije kad smo govorili o nerevizorskim uslugama da Revizorska komora ne kontrolira svoje članice, hoćete nećete tu dolazi do sukoba interesa. Ali kao što sam i rekao kad sam rekao da klub HDZ-a podržava prijedlog predlagatelja da Ministarstvo financija bude to nadzorno tijelo možemo o tome raspravljati da to bude ovakav i onakav. Ali ponavljam da li još jedno neovisno regulatorno tijelo, pa kad govorimo o proračunima, kad govorimo o tome kako nam je država skupa, onda ćemo nabrajati i to neovisno regulatorno tijelo ćemo pobrojati kao nešto što je tako, a kad raspravljamo o ovom zakonu e onda samo zbog toga što ne bi to trebalo biti u Ministarstvu financija treba osnovati nešto. Međutim, ono što želim i s tim ću završiti. Sva tijela u Ministarstvu financija i Porezna uprava i Porezni uskok i carina i Ured za sprječavanje pranja novca i financijski inspektorat treba imati najveći stupanj samostalnosti i bez utjecaja politike jer jedino na takav način možemo garantirati da će kontrola financijskih tijekova u RH biti na zadovoljstvo i Hrvatskih građana i hrvatskog gospodarstvenika. Hvala lijepo, klub HDZ-a će podržati ovaj zakon.
Imamo 5 replika, prvi je poštovani kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Šuker, rekli ste da je revizija bitna za vlasnike tvrtki, za miran san. Potpuno bi složio, međutim činjenica tko je vlasnik HNB-a i zbog čega se već 2 godine tj. u 3 već 3 navrata odbija da revizija uđe u HNB, da se vidi poslovanje, da vidimo koliko su natječaji primili kuhara za finu hranu da im rade sa stranim mirodijama. Znači ovdje je cijeli sustav nepravedno postavljen, ako imamo jednu instituciju kao što je HNB da apsolutno nema revizije. Nikakve revizije i jedino što smo tražili u izmjenama zakona o HNB-u je bilo da uđe revizija da vidimo poslovanje HNB-a jer znamo kako se ponašaju, sami sebi određuju plaći, sami natječaje za zapošljavanje, primaju konobare i kuhare za fina jela, fine kapljice i očito mi kao saborski zastupnici ne moramo imati i predstavnici vlasnika jer nas je narod birao da predstavljamo vlasnike a to je narod, ne možemo baš mirno spavati jer ne znamo šta se događa po pitanju poslovanja u HNB-u. I žalosno je šta prije nekoliko dana tj. tjedan, dva smo opet glasali o zakonu o HNB-u, ni SDP ni HDZ nisu prihvatili taj zakon da dođe revizija da se vidi samo poslovanje, ne miješanje u monetarnu politiku i zaista to je čudno o čemu pričamo. Mi kao vlasnici HNB-a, narod apsolutno ne dozvoljavamo reviziju zbog poslovanja u jednoj od vrlo bitnih institucija pa evo ako možete odgovoriti zbog čega ne revizija poslovanja u HNB-u. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, izvolite.
Prvo ću vam odgovoriti, pitali ste o čemu mi ovdje razgovaramo, mi ovdje razgovaramo o Zakonu o reviziji. Kolega Bulj, što sam vam rekao, ako se sjećate dok smo bili u onoj prvoj koaliciji zajedno na klubu to ću vam ponoviti sada. HDZ nema ništa protiv izmjene ali morate mijenjati paralelno dva zakona. Morate mijenjati Zakon o HNB-u i morate promijeniti Zakon o Državnoj reviziji. Dakle to su dvije stvari koje se paralelno moraju mijenjati. Druga stvar, s obzirom da na direktive EU-a promjene zakona o HNB-u moraju ići u komunikaciji sa centralnom bankom u Bruxellesu. To su naprosto činjenice i mislim da tu nema spora dakle, klub HDZ-a nema ništa protiv toga da to bude tako. Druga stvar, ova komercijalna revizija o kojoj pričamo između ostaloga vrši reviziju poslovanja HNB-a. Ja sam zadnja osoba zbog svih peripetija sa HNB-om koja bi imala razloga da štiti HNB-a li neću ponavljati jednu sekvencu sa kluba kad se mene uvjeravalo da se nešto donijelo međutim akt sa Vlade je bio dijametralno suprotan od onoga što je trebalo donijeti, ali kažem, ne bi to ponavljao jer ja nisam od onih koji poimenično imenom i prezimenom proziva ljude i nikad to nisam … [[Govornik se ne razumije.]] pa neću ni sad.
Druga replika, poštovani kolega Petrov, izvolite.
Ispast će da su vezani replike, kolega Šuker, ali tako se potrefilo pa evo ne mogu odoljeti da vas ne podsjetim da ste upravo vi u toj prvoj koaliciji MOST-a i HDZ-a ovdje pokušali podmetnuti glasovanje dok sam ja sjedio na onome mjestu o HNB-u odnosno da se na kraju ne izglasa Zakon o HNB-u. I neka se pogleda u arhivi Sabora. I smatram da je na djelu također opet licemjerje jer pokušava se srediti zakon o reviziji negdje drugo dok se problemi unutar države i Državne revizije apsolutno ne diraju, to je sve u redu. Vi uvijek krenete sa jednim osebujnim stil, jedan divni zakon, jedan bitni zakon, neovisnost, kreativnost računovodstva, kazne i u jednom trenutku spomenete kome treba dati nadležnost, Ministarstvu financija ili regulatornom tijelu? I kažete jednu zanimljivu rečenicu, postavlja se pitanje jesu li neovisne regulatorne agencije odradile svoj posao? Vape obrtanje teze je čudesno. Pa tko je postavljao te ljude? Tko je postavljao te ljude zadnjih 20 godina na čelne pozicije ako niste vi? Jeste li stavljali po stručnim principima ili po političkim? Drugo pitanje, što ste napravili? Evo bili ste ministar financija, što ste napravili kad ste vidjeli da jedan od tih stručnih osoba za kojeg utvrđujete da vjerojatno nisu obavili posao, što ste napravili kad ste to utvrdili? Jeste li ga možda maknuli? Jeste promijenili? Bili ste ministar. Jedna bitna također stavka, je li se može postaviti pitanje, Ministarstvo financija je li obavilo svoj posao? Po Agrokoru se vidi da nije, a uostalom ja ću za kraj možda biti malo ciničan pa ću zaključiti, ja zaista ne znam na koji način cijelo vaše izlaganje može biti autentično ako je američka diplomacija procijenila da se vi ne razumijete u financije u trenutku kad ste bili ministar financija. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Gledajte, lijepo je ovako kad jedan fini uglađeni gospodin vrijeđan u rukavicama. Ali kolega Petrov, brkate pojmove i godine. Dakle, ta neovisna institucija je u nekom periodu odradila svoj posao. To je jedna stvar. Druga stvar, kolega Petrov, bili ste godinu dana na vlasti, bili ste 6 mjeseci potpredsjednik Vlade i bili ste nakon toga predsjednik Sabora. Vaši ministri su mogli predložiti sve moguće i nemoguće zakone, nitko vam nije branio. O tome da li se ja u nešto razumijem ili ne razumijem o tom potom. Ali nije mi jasno kako to da se vi u sve razumijete, pa vi ste genije i ja to poštujem, ja vam nikad neću reći da se vi u nešto ne razumijete jer u tome dal i se netko u netko u nešto razumije ili ne razumije će procijeniti netko drugi, ali ja sam iz pristojnosti rekao da jednu sjednicu kluba neću prepričavati i neću je opet prepričavati jer me elementarni kućni odgoj naučio kako treba komunicirati. Ali kad nemate argumenata da bi nekome rekli da nešto nije rekao dobro, nego da je trebao reći možda na drugi način, onda idete po sistemu vrijeđanja. Da kolega Petrov, ja sam rekao ili Ministarstvo financija ili neovisna regulatorna agencija. Nema treće mogućnosti. I rekao sam da svatko može razmišljati kako misli da je najbolje, vi možda mislite da treba biti neovisna regulatorna agencija. Ja to poštujem, ja nemam ništa protiv toga, ali sam rekao da klub HDZ-a podržava ovaj prijedlog koji je predložilo Ministarstvo financija. Ali ponavljam, bili ste dobrih godinu i pol dana na vlasti, godinu i pol dana ste sudjelovali u vlasti, imali ste priliku predložiti sve, a s čim ste se vi bavili? I ponavljam još jedanputa, pogledajte dopis iz centralne banke iz Bruxellesa pa ćete vidjeti kakva je komunikacija kod izmjene zakona o centralnoj banci. Ja vas lijepo molim, ja vama nisam dobacivao, pristojno sam slušao.
Hvala. Gospodin Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Šuker, kad ste obrazlagali skraćivanje roka na 7 godina, onda ste krenuli od negativne premise da taj duži rok revidiranog subjekta i revizora može ako je negativan pogoršati situaciju. Međutim, ajmo poći sa pozitivne strane. Ono što ste rekli u uvodu svoje rasprave, kad ste rekli kome je u interesu zapravo da revizija bude istinita. Onom revidiranom društvu koje posluje po zakonima, koje zapravo želi da njegova i vrijednost dionica i na tržištu vrijednosnih papira da sve to raste, da on napreduje. Ako polazimo od te premise onda dolazimo do drugačijih zaključaka, onda vidimo da rok od 10 godina zapravo nije problematičan. I vi ste dobro rekli, vlasnik koji ne mora znati puno o poslovanju, on želi da njegovo poduzeće napreduje. On angažira menadžere koji vode poduzeće, oni angažiraju računovodstvo, nakon toga dolazi revizija. Znači, računovodstvo provodi ono što menadžer naredi, revizija bi trebala neovisna biti pa revidirati ono što je računovodstvo radilo međutim sad dolazimo do problema ključnoga, neovisnosti. Što ako revizori ne odrade svoj posao? Ako zapravo pod utjecajem nekoga kažu što se događalo i u poduzeću … [[Govornik se ne razumije.]] i kod nas sa Agrokorom, to su onda ozbiljne posljedice. Zamislite da u bolnici frizira laboratorijske nalaze pacijenata samo zato da bi se pokazala da bolnica vrlo uspješno liječi ljude, koje bi to posljedice izazvalo za sustav zdravstva. Jednako tako, i za državu oni revizori koji nesavjesno odrade svoj posao ili zbog pritisaka ili zbog neznanja ili zbog nekih drugih razloga donose veliku štetu društva to se posebno očituje, ja se slažem s vama, neka država kontrolira ali država onda preuzima na sebe veliki rizik.
Hvala lijepa. Odgovor, gospodin Šuker.
Kolega Žagar, odgovaram vama na repliku, ali da bi vam odgovorio na vašu repliku moram vas podsjetiti na nekoliko rasprava i replika koje su se odvijale ovo dopodne ovdje. Ta rasprava naprosto upućuje na to da politika želi nešto dirigirati. Da politika želi nešto dirigirati a to je najopasnije zato sam svoju raspravu u ime kluba HDZ-a počeo sa tri stvari. Značaj revizije za vlasnika, neovisnost i odgovornost. To su tri ključne stvari. Međutim vidjeli ste kako su replike išle, u kojem smjeru. Kad nema argumenata i protuargumenata za nešto što ste iznijeli onda ste spominje nešto. Ali imam argument i na tu drugu isto tako. Ima izvješća tu raznoraznih institucija, pa budimo hrabri i argumentirano recimo ovdje niste napravili ovo i ovo dobro i to je koštalo hrvatsku državu toliko, toliko i toliko. A ono što se tiče jedne neovisne regulatorne agencije, to se događalo daleko poslije vremena u kojima sam ja bio ministar financija, međutim zadojenost nekakvih ljubavi prema HDZ-u je tolika da se sve gura u nekakva HDZ-ova vremena ali ovih 7 godina, kolega Žagar je nešto s obzirom na iskustva u Hrvatskoj itd. nas upućuje da je možda optimalno vrijeme. Mi još uvijek nemamo tradiciju u nekim stvarima pa na kraju krajeva, smisao ovog zakona je da osnaži hrvatska revizorska društva. vi kad pogledate naše najveće kompanije još uvijek revidiraju strana revizorska društva i konzultantske kuće i uzimaju silne novce a nažalost većina hrvatskih revizorskih društava nije u stanju to napraviti. Pa nekad je bila čak i odredba o zakonu da se mogu udružiti, ići zajedno na natječaj kod velikih hrvatskih kompanija i na takav način se osnažiti jer ako imate financijska sredstva onda se možete bolje i kvalitetnije educirati a ta automatski znači i kvalitetnije raditi.
Hvala lijepa. Gospodin Babić, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Šuker, vidjeli ste i sada iz prethodnih replika kolega, zapravo kad se govori o nekim stvarima, vi ste doveli u dvojbu ono što je bilo vezano za ovaj zakon o reviziji, o postupku samog nadzora revizije, da li neovisno tijelo pri Ministarstvu financija ili neka nova regulatorna agencija. Dakle, ništa se tu nije reklo što bi bilo sporno za neke kolege. I ja smatram da to treba reći i nekoliko puta to ponoviti. Kad se nađete u ovoj situaciji neko nadzornom tijelo mora biti. E sad, ono što treba naglasiti da ovim zakonom o reviziji zapravo se govori o revizorima, o njihovoj edukaciji i usavršavanju, činjenica je da i samim revizorima treba biti od interesa i edukacija i usavršavanje i nove metodologije vezano za reviziju, zbog čega? Pa tim je upravo je ono što ste rekli, registrom koji će voditi Ministarstvo financija, oni će time osnaživati svoju referentnost, svoju stručnost i ozbiljnost. Naravno kroz ono što je jako bitno, a to je sama neovisnost revizora.
Hvala lijepa. Odgovor, gospodin Šuker.
Kolega Babić, dvije stvari, neovisnost i odgovor su ovdje ključne. Ako ih hoćete postići morate biti educirani, morate pratiti sve ono što se događa, ne samo u Hrvatskoj nego i u svijetu. Bez toga vi naprosto ne možete ozbiljno konkurirati na tržištu. Prema tome kod onih svih koji ozbiljno rade i komuniciraju je logična stvar da će ulagati u svoje ulaganje, međutim ono što mene brine je, kad pogledate u onom uvodnom djelu obrazloženja ovog Zakona, kad imate, kad vidite koliko ovlaštenih revizora ima u Republici Hrvatskoj koliko ih radi, njih ni 50 posto u ovom trenutku ne radi. I to je ono što je možda, najspornije, jer to je ono što pokazuje da moramo još postrožiti, još osnažit taj revizorski ispit. Jer naprosto ćemo eliminirat, ja ne vidim smisao da netko položi revizorski ispit i da ne počne taj posao radit. Jer on ako se ne educira i radi, on, s obzirom na sve zakonske promjene, uzmimo samo u zadnje dvije, tri godine koliko je ovdje bilo promjena Zakona računovodstva, koliko je bilo poreznih promjena, koliko je bilo promjena iz radnog zakonodavstva, jer vidjeli ste ovdje da su ne revizorske usluge i savjetovanje oko investicija, svega skupa i vi ako naprosto niste u tijeku svega toga skupa, vi ne možete kvalitetno revidirati jedno financijsko izvješće, i kvalitetno vlasniku poduzeća ili tvrtke, ili suvlasnicima reći da, i čak donošenje određenih poslovnih odluka je nešto što je ok. Dakle to treba biti u interesu onoga tko radi taj posao. I zato ovaj zakon, naprosto zakonodavno tjera da se ljudi educiraju, iako to bi trebao biti poslovni cilj. Kad sam govorio o kreativnom računovodstvu, od onih koji su navodno rekli, da sve znaju, uopće nisu shvatili što znači kreativno računovodstvo. Ja sam ga namjerno spomenuo, jer sam znao da će se neki namjerno javiti za repliku i da će se ono, lupiti znate kako. I imali ste priliku vidjeti. On je rekao da sam ja govorio o kreativnom računovodstvu, itd. uopće nije čovjek shvatio što to znači. A najveći prijepor kod Agrokora su upravo pozicije iz tog tzv. kreativnog računovodstva. Dakle, to je smisao priče, ali kad trebamo vrijeđati, onda smo tu vrhunski majstori i prodajemo nekakvu finoću.
Gospodin Šuker, hvala. Idemo dalje sa klubovima, gospođa Božica Makar ispred Kluba HNS-a.
Hvala lijepo gospodin potpredsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Evo, ovdje imamo Konačni prijedlog Zakona o reviziji. Ne znam, da li se o čemu, tokom godine, govorilo toliko koliko o reviziji. Svi smo s nestrpljenjem čekali kada će biti nalaz revizije što se tiče Agrokora, mijenjali smo kanale, e sad će ovdje biti objavljen ili će biti za 2 dana, za 3 dana. Dakle, svi smo prvi put počeli shvaćati, netko više, netko manje, doduše, ali važnost revizije. Dakle, osim vlasnika, računovođa, banaka, te revizije, počeli su shvaćati i naši građani i njihovu važnost. Koliko je ona bitna, osjetili smo i da je bilo, možda i ovaj zakon donesen i prije i da se poštivali se pravile iz toga zakona, neke bi stvari, ne bile izbjegnute, ali možda ne bi se desile u toj mjeri. Ono što imamo izmjene u ovom zakonu, bilo je dosta govora o revizorskoj komori. Koliko je svaka strukovna komora važna za određenu profesiju, sigurno je važna. I da ona mora imati određene interese, od svojih korisnika i da mora ih zastupati, da oni moraju ostvarivati svoja određena prava unutar te komore, moraju. Međutim, postoje i stvari koje možda je i stvarno bolje isključiti iz te komore kako se ne bi dolazilo u sukob interesa. Tako, osobno smatram a i mi u klubu raspravljajući, došli smo do zaključka, da stvarno je dobro da se nadzor isključi i da nadzor se ne vrši iz komore, odnosno, da odbor ne vrši taj nadzor, nego da to bude u Ministarstvu financija, znači nadležnom tijelu formiran u Ministarstvu financija. Dosta je govora bilo o tome da li je Ministarstvo financija spremno preuzeti tu odgovornost. Svjesni smo i govorili smo koje stručnosti i kompetentnosti trebaju imati revizori i kod nas, sada da ne govorimo i o ostalim revizorskim kućama, koje vrše te nadzore, odnosno, revizije. Da nadzor, kad vrši ministarstvo, oni moraju biti stvarno još iznad toga. Sjećam se da smo u prvom čitanju u završnom obraćanju dobili tu obrazloženje, od predstavnika ministarstva financija, da će se o tome povesti računa, da oni imaju stručne ljude, da će se još ekipirati i da svakako je potrebno osigurati još određena sredstva što se tiče njihove nagrade, odnosno, njihove plaće, o čemu je isto bilo dosta tu riječi. Jer netko da 7000 kn stvarno je teško dobiti motiviranog i stručnog radnika, koji će kontrolirati revizorske kuće i jednostavno, loše se osjeća u tome i ako dođe i kontrolira, kad neke stvari se usporede. Ono što će se postići ovim zakonom, je jačanje neovisnosti revizorskih društava, odnosno, ovlaštenih revizora. Koliko je to važno, evo opet smo bili svjesni i vidjeli smo i tokom ove godine, kad jednostavno neka revizorska kuća su dugo prisutna u određenim poslovnim subjektima, dobro je s one strane, da ona upoznaju tu firmu, da znaju njezin cijeli tijek poslovanja, da znaju na sve poteškoće s kojima se oni susreću. Međutim, koliko nakon određenog vremena, mogu biti objektivni zainteresirani, to je već pitanje. Koliko tu se stvaraju i jednostavno i neke, ajde nazovimo to već prijateljski odnosi. A zapravo, prijateljstvo bi trebalo biti na taj način, da netko te kontrolira i veli, gledaj, to nije napravljeno najbolje. To je napravljeno u skladu sa zakonom, ali za tebe kao vlasnika, to i nije najbolje miješnje. Možda je za ovu godinu, možda ćeš izdržati još iduću godinu, ali je pitanje što će se događati u narednom periodu. Evo tu smo imali i razmišljanja i prijedloge što je to objektivni period kontrole određenog revizorskog društva u određenom poduzeću. Da li je to 5 godina, da li je 7, da li je 10? Osobno smatram da je 7 godina primjereni rok, da 10 godina je možda previše upravo iz onih razloga koje sam već ranije navela. A da bi 5 godina bilo prekratko upravo iz razloga jer ti trebaš upoznati određenu firmu a to je ipak, 2, 3, godine dok ti sve ono posložiš što je zapravo potrebno za jednu kvalitetnu reviziju. Znači to rotiranje mislim da je dobro u tom periodu od 7 godina, da je to taj neki rok koji je objektivan. Postroženi su uvjeti što se tiče ovlaštenih revizora i revizorskih društava tako da u novom zakonu se predviđa da ovlašteni revizor može biti zaposlen samo u jednom društvu i to na puno ili nepuno radno vrijeme, ali samo u jednom što je bitno. Zatim da revizorska društva moraju imati najmanje 3 zaposlena radnika, odnosno ovlaštena revizora na puno radno vrijeme. I ono što je još jako bitno je kontinuirano usavršavanje ovlaštenih revizora a to je kroz 3 godine 120 sati, smatramo da je to primjereno vrijeme. Ono što je regulirano člankom 43. a radi se o ugovaranju zakonske revizije sa više revizorskih društava kod subjekata od javnog interesa. Dakle člankom 43. predlaže se nadzorna tijela ovlaštena za nadzor poslovanja subjekata od javnog interesa čije obavljanje poslova je propisano posebnim zakonom, mogu tim subjektima propisati obaveze ugovaranja zakonske revizije s više međusobno neovisnih revizorskih društava te odrediti uvjete za uređivanje odnosa između revizorskih društava imenovanih za obavljanje zajedničke revizije. Dakle radi se o tome da za subjekte od javnog interesa a to su oni koji ispunjavaju jedan od sljedećih uvjeta uz ove tu koji su već određeni naprijed a to je zapošljavanje više od 5 tisuća radnika ili imaju aktivu veću od 5 milijardi kuna na zadnji dan poslovne godine, moraju ugovoriti zakonsku reviziju s najmanje 2 međusobno nepovezana i neovisna revizorska društva. Dakle to je sve na tragu onoga da bude što veća neovisnost, što veća samostalnost i što kvalitetnije revizorsko izvješća. Jer u takvim slučajevima kada je to prisutno teško će si neko renomirano revizorsko društvo dozvoliti da ne primijeti nešto što bi drugi eventualno mogao primijetiti a to je razlog da stvarno svaki papir preokrene, da ga dobro pogleda, da svaki dokument pogleda, da svako izvješće stvarno sagleda sa svih aspekata a naročito i ono što je dozvoljeno kreativno računovodstvo, da konstatira da je u skladu sa zakonskim propisima, da je u skladu sa međunarodnim računovodstvenim standardima ali da ipak nam pokazuje na određene rizike u daljnjem poslovanju. Imamo, tu još nekih dodatnih članaka koji su regulirani u članku 43. ali već je stvarno bilo dosta toga rečeno i da li je ovaj zakon idealan. Pa u životu se vrlo rijetko događaju idealne situacije i nešto može biti idealno, ali da je on dobar ja vjerujem da će se većina nas složiti. Da je bolji od prijašnjeg, mislim da ćemo se složiti svi. Ono što možemo konstatirati da je usklađen sa zakonodavstvom EU, da se daje veća samostalnost, neovisnost i da je tu još i veća kontrola revizorskih društava. Sve to bi stvarno trebalo doprinijeti da možemo vjerovati u revizorska izvješća i da ona u narednom razdoblju budu kvalitetnija ukoliko se budemo pridržavali ovog zakona o reviziji. Klub HNS-a podržati će ovaj zakon. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Šuker je tražio repliku.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice Makar, pa htio bih s vama prokomentirati jednu stvar koju ste vi rekli odmah na početku svog izlaganja a imali smo i danas priliku čuti to. Dakle imamo revidirano financijsko izvješće u ovom trenutku top prije svega političke teme a i gospodarske u Hrvatskoj a to je koncern Agrokor. Dakle to izvješće je doneseno, netko ga je potpisao, u tom izvješću su konstatirane neke stvari. Da li ste vi primijetili da u političkim prepucavanjima netko koristi nalaz te revizije? Ne. Zašto? Zato što mu to politički ne paše, zato što spominje godine i period kada je bio netko drugi odgovoran, zato što kaže da, a to je gospodin Ramljak explicite ponovio da je revidirano financijsko izvješće utvrdilo da ne postoji porezni dug, ali netko konstantno napada poreznu upravu. Pa ako su oni to konstatirali onda ne vjerujemo njima, ajmo im naručiti još jedno, revidirano, revidiranog financijskog izvješća da bi mi vrli stručnjaci u ovom Saboru mogli raspravljati o tome. Dakle danas je bila prilika kada govorimo o ovom zakonu pa da iznesemo i nekakve primjere što to znači kada ovakav posao ode u krivom smjeru. Ja neću reći, da se razumijemo, neću prejudicirati neke stvari ali to je u ovom trenutku važeće izvješće koje je konstatiralo neke stvari. Ali kolegice Makar, vi ste čuli i danas ovdje u raspravi i čujete svakodnevno što se priča, recikliraju se nekakvi žuti materijali koje ljudi više niti ne gledaju, pitaj Boga, nema ih nigdje ali vrlo bitno je napraviti od toga senzaciju. A mi imamo činjenice, činjenice temeljem kojih netko traži spas za 28000 ljudi zaposlenih u Agrokoru i na stotinjak i još nešto tisuća ljudi kod dobavljača. Jer to revizorsko izvješće je podloga da netko napravi program restrukturiranja. Pa sad vidimo da li je ovaj zakon važan i da li su neke njegove odredbe važne ili nisu. Hvala lijepo gospodine Tufekčiću.
Hvala vama. Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče, pa uvaženi kolega Šuker, mogu samo potpisati sve ono što ste rekli. Međutim, ja ću naglasiti još neke stvari a to je ja ne očekujem od naših građana da razumiju revizorska izvješća. Ali moram priznati da od naših kolega naročito ovdje u Saboru isto ne očekujem da analiziraju svaku stavku i da znaju pročitati. Ali da ako ne znaju konzultiraju nekoga tko to za, to svakako očekujem, a naročito nije dobro slati razno razne političke poruke na krivim osnovama samo zbog toga da bi se dobili neki politički poeni. Ja to nisam radila ni kad smo bili u oporbi, ne želim raditi ni sada, a ni u buduće. Hvala.
Hvala lijepa. Ispred kluba nacionalnih manjina gospođa Ermina Lekaj Prljaskaj.
Poštovani predsjedavajući, državni tajniče, kolegice i kolege. Danas pred sobom imamo tekst Konačnog prijedloga zakona o reviziji gdje Vlada RH kao predlagatelj zakona ovim zakonskim prijedlogom usklađuje zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU. U tom pogledu nam je među prilozima dostavljena i izjava o usklađenosti prijedloga propisa s pravnom stečevinom EU koja je potpisana od nadležnih ministarstava. U usporednom tabelarnom prikazu podudaranja ovih propisa možemo pronaći kako je trinaesto poglavlje Konačnog zakona o reviziji to su prekršajne odredbe usklađene sa sedmim poglavljem spomenute direktive. Konkretno ću reći u članku 16. direktive možemo pročitati sljedeći navod. Nadležna tijela trebala bi moći izreći upravne novčane sankcije koje imaju odvraćajući učinak do određenog postotka ukupnog godišnjeg prometa u prethodnoj financijskoj godini u slučaju pravnih osoba ili drugih subjekata. Takav cilj bit će bolje postignut ako novčana sankcija ovisi o financijskoj situaciji osobe koja je počinila povredu. Ne dovodeći u pitanje mogućnosti oduzimanja odobrenja ovlaštenom revizoru ili revizorskom društvu trebalo bi predvidjeti i druge oblike sankcija koje imaju prikladni odvraćajući učinak. U svakom slučaju države članice trebale bi primjenjivati iste kriterije pri određivanju sankcije koje trebaju izreći. Kako bi ovu konkretnu odredbu direktive implementirali, tj. prekršajne odredbe bilo bi nužno napraviti sljedeće intervencije u sam tekst zakonskog prijedloga. Na primjer u članku 116. stavku 1. zamijeniti tekst „u iznosu od 200 000 kuna do 800 000 kuna tekstom „od 40 000 kuna do 10% ukupnog godišnjeg prihoda u prethodnoj financijskoj godini“. A u članku 116. stavku 2. teksta „od 50 000 kuna do 200 000 kuna“ zamijeniti tekstom „od 20 000 kuna do 10% ukupnog godišnjeg prihoda u prethodnoj financijskoj godini“. Naime, najniža predviđena novčana kazna u iznosu od 200 000 kuna za revizorsko društvo izrazito je previsoka s obzirom na visinu naknada koje se zaračunavaju za usluge revizije na visinu prihoda koja revizorska društva ostvaruju u RH i nadprosječne plaće ovlaštenih revizora unutar društava. Najniže kazne ne odražavaju gospodarsku realnost u području revizije u RH i time će izazivati niz stečaja ili zatvaranja dobrog dijela tvrtki prije nego ovaj zakon stupi na snagu. Najniži iznos kazne je za manje revizorske tvrtke prevelik teret dok neke među njima uopće nemaju niti toliki ukupan prihod. Sukladno važećem Zakonu o računovodstvu iz kojeg proizlazi i zakonska obveza revizije novčane kazne definirane su u rasponu od 10 000 do 100 000 kuna pa iz tog razloga kazne koje su predviđene Konačnim prijedlogom Zakona o reviziji neprimjerene. Nakon analize i jedne usporedbe prekršajnih odredbi važećih zakona kao što je Zakon o računovodstvu, Zakon o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija, Zakona o porezu na dobit i drugih zakona možemo doći do zaključka kako su tamo propisane najniže novčane kazne, dakle ispod ovih predviđenih Konačnim prijedlogom Zakona o reviziji. Zaključno bih željela napomenuti kako u potpunosti podržavamo sve glavne ciljeve koje je predlagatelj želio postići izradom ovoga zakona, a to su reforma sustava zakonske revizije kroz povećanje transparentnosti, jačanje javnog nadzora ovlaštenih revizora, poboljšanje neovisnosti ovlaštenih revizora u odnosu na revidirani subjekt itd. Međutim, nadam se kako sam i u ovoj raspravi uspjela ukazati da u samom zakonskom prijedlogu postoje neke odredbe koje su nužno dopunski uskladiti sa pravnom stečevinom EU i u tom smislu ću i podnijeti pismene amandmane. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I sada gospodin Gordan Maras, pojedinačna rasprava. Nema ga? Gubi pravo. I u ime predlagatelja državni tajnik gospodin Željko Tufekčić imat će završnu riječ.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Najprije želim zahvaliti svima na raspravama. Ovdje su spomenuta određena pitanja i određene dileme koje su isticali i saborski zastupnici, ja sam prvotno mislio sve ih posebno obrazlagati, međutim mislim da nema potrebe jer sam uvodno dao dosta detaljno obrazloženje svake pojedine odredbe i svakog pojedinog rješenja. Ono što svakako želim reć jest da smo zaista prilikom izrade i prve, a i ove konačne verzije zakona o svakom od tih pitanja vodili duge i temeljite rasprave sa strukom, unutar kuće, sa svima onima koji znaju materiju, konzultirali jednako tako i slična rješenja po vani. I mislimo da su rješenja koja su ponuđena u konačnom prijedlogu zakona zaista optimalna i mislimo da imamo jedan vrlo dobar zakon koji naravno kao i obično ne može na idealan način riješiti i pomiriti nekakva pitanja koja su možda međusobno suprotstavljena i u koliziji, ali mislimo da u većini ovih pitanja i brojnim pitanjima koja su ovdje potegnuta smo našli jedan dobar i solidan optimum. Ono što je važno jest da je zakonu cilj i mislim da će on to svakako postići urediti ovu izuzetnu važnu djelatnost i ovu izuzetno važnu materiju te svakako ojačati kvalitetu i vjerodostojnost ove djelatnosti, dakle revizijske djelatnosti. Zaprimili smo vidim određeni broj amandmana i svakako ću reći da ćemo ih sa dobrom pažnjom razmotriti i da ćemo u slučaju da ocijenimo da nešto i neki od njih doprinose povećanju kvalitete i prihvatiti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o reviziji, drugo čitanje, P.Z.E. br. 172. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika stranke rada i solidarnosti, Reformista i nezavisnih zastupnika, te zastupnica Ivana Ninčević-Lesandrić. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Sa nama je Željko Tufekčić, državni tajnik u Ministarstvu financija, izvolite. Idemo prvo, dakle na amandman Odbora za zakonodavstvo. Amandman 1.
Poštovani gospodine predsjedniče, amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Idemo na amandman 2.
Amandman se također prihvaća.
I on postaje sastavni dio zakona. I amandman 3.
Amandman se prihvaća.
I on postaje sastavni dio zakona. Sada idemo na amandman poštovane zastupnice Ivane Ninčević Lesandrić.
Amandman se ne prihvaća. Naime, sukladno odredbama članka 11. Zakona o pravu na pristup informacijama tijela državne uprave obvezna su provoditi savjetovanje sa javnošću pri donošenja i zakona i podzakonskih propisa, dakle i pravilnika s obrazloženjem razloga i ciljeva koji se žele postići donošenjem propisa, te pozivom javnosti da dostavi svoje prijedloge i mišljenja. Po isteku roka tijelo državne uprave javno se očituje na zaprimljeno, odnosno objavljuje koji su prijedlozi i mišljenja prihvaćeni, a za one koji nisu iznosi razloge neprihvaćanja. Slijedom toga navedeni amandman se smatra suvišnim. Hvala.
Molim očitovanje. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Nisam zadovoljna sa vašim obrazloženjem i tražim glasovanje.
Onda pristupimo glasovanju o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Sada prelazimo na amandman broj 2. iste zastupnice. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Naime, Uredbom o reviziji subjekata od javnog interesa propisuje se mogućnost obavljanja pojedinih nerevizorskih usluga samo za revizorska društva koja obavljaju zakonsku reviziju subjekata od javnog interesa. Budući isto predstavlja stroži pristup mogućnosti obavljanja nerevizorskih usluga, a uredba ne propisuje istu obvezu i za obavljanje revizorskih usluga ostalim revidiranim subjektima za obavljanje nerevizorskih usluga za ostala revizorska društva odabrano je rješenje propisano važećim zakonom. Bitno je naglasiti da revizorsko društvo prilikom pružanja tih usluga mora poduzeti sve mjere osiguranja kako njihovo obavljanje ne bi imalo utjecaja na neovisnost obavljanja zakonske revizije, te će se ta ista neovisnost provjeravati unutar nadzora.
Izvolite zastupnice očitovanje.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče, dakle stavkom 1. ovog članka definirane su tzv. nerevizorske usluge koje pružaju revizorska društva i s njima povezane osobe. To su najčešće društva za savjetovanje, odnosno razni konzultanti. Poslovna savjetovanja su, a to vi vrlo dobro znate unosni poslovi i često je kod nekih društava donose i više prihoda nego poslovi revizije. Zato smatram da je iznimno važno da se tzv. nerevizorske usluge, a naročito kao što su poslovi financija i računovodstva definitivno zabrane pružati revizorskim društvima, jer ovo je zapravo klasični sukob interesa, a to se vidi i u prijedlogu 2. stavka ovog članka kojima se ti poslovi zabranjuju kao i porezno savjetovanje, ali se ipak u stavku 3. ovoga članka radi iznimka koja glasi: „Zabrana iz stavka 2. ovog članka ne odnosi se na povezana društva revidiranog subjekta kao i revizorskog društva pod uvjetom da je revizorsko društvo preuzelo sve mjere osiguranja kako obavljanje usluga iz stavka 2. ovog članka ne bi imalo utjecaja na neovisnost obavljanja zakonske revizije. Stoga se ne slažem sa vašim obrazloženjem i tražim glasovanje.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova, pa idemo na amandman broj tri.
Amandman se ne prihvaća. Odredbe Uredbe o reviziji subjekata od javnog interesa propisuju da je subjekt od javnog interesa dužan imenovati ovlaštenog revizora ili revizorsko društvo za početni angažman od najmanje jedne godine, a koji angažman i kombinacija tog angažmana uz njegovo obnavljanje ne smiju prelaziti najdulje razdoblje od deset godina. Slijedom navedenog, država članica ima mogućnost odrediti rok za rotaciju i kraći od 10 godina, a koja nacionalna diskrecija je ovim zakonom iskorištena po uzoru na neke druge države članice kao Poljska, Bugarska itd. a i druge propise u RH u području kreditnih institucija, društava za osiguranje itd. Također je propisan rok rotacije od 7 godina.
Zastupnica Ninčević-Lesandrić, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče, nećete vjerovati ali ovaj put sam iznenađena vašim logičnim obrazloženjem. Hvala.
Ne tražite glasovanje onda? Hvala vam lijepa. Imamo na amandman broj 4.
Amandman se ne prihvaća. Odredbama navedenog članka zakona propisano je obavljanje nadzora najmanje jedanput u tri godine kod ovlaštenog revizora i revizorskog društva koji obavlja zakonsku reviziju subjekata od javnog interesa, odnosno najmanje jedan put u šest godina kod ovlaštenog revizora i revizorskog društva koje obavlja zakonsku reviziju ostalih subjekata. Isto ne isključuje mogućnost da se posredni nadzor kontinuirano provodi prikupljanjem, provjerom i analiziranjem izvještaja, obavijesti i podataka, te praćenjem, prikupljanje, provjerom i analizom dokumentacije, obavijesti podataka dobivenih na zahtjev Ministarstva financija iz drugih izvora u skladu sa svrhom i opsegom nadzora, te da se nadzor provodi kao redoviti ili izvanredni.
Izvolite zastupnice očitovanje.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Ne slažem se sa vašim obrazloženjem, jer zapravo ovdje se dodaje riječ: „neprekinuto ili kontinuirano“ jer supervizija mora biti kontinuirani, tj. neprekinuti proces, jer jedino tako zapravo ima smisla odredba iz članka 79. ovog zakona koja govori o posrednom nadzoru koji je u pravilu kontinuirani jer se zasniva na stalnom prikupljanju, provjeri i analiziranju izvještaja, obavijesti i podataka od revizorskih društava koji su dužni sastavljati i/ili dostavljati Ministarstvu financija u propisanim rokovima ili na zahtjev Ministarstva financija. Tražim glasovanje.
Hvala vam. Molim da pristupimo glasovanju o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova pa prelazimo onda na amandman broj 5.
Amandman se ne prihvaća. Konačnim prijedlogom zakona propisani su veći iznosi novčanih kazni u odnosu na važeći Zakon o reviziji, poštivajući glavne ciljeve Revizijske direktive, a među kojima se ističe učinkovitiji sustav sankcioniranja u svrhu jačanja javnog nadzora ovlaštenih revizora i revizorskih društava s ciljem otkrivanja, odvraćanja i sprečavanja kršenja primjenjivih pravila u kontekstu pružanja usluga revizije.
Izvolite očitovanje.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Ne slažem se ovim vašim obrazloženje. Prema Direktivi br. 2014/56 EU to vi jako dobro znate, nadležna tijela trebala bi moći izreći upravne novčane sankcije koje imaju odvraćajući učinak do određenog postotka ukupnog godišnjeg prometa u prethodnoj financijskoj godini u slučaju pravnih osoba i drugih subjekata. Takav cilj biti će bolje postignut ako novčana sankcija ovisi o financijskoj situaciji osobe koja je počinila povredu. Najniža predviđena novčana kazna u iznosu od 200 tisuća kuna za revizorsko društvo izrazito je previsoka s obzirom na visinu naknada koje se zaračunavaju za usluge revizije na visinu prihoda koja revizorska društva ostvaruju u RH pa i na prosječne plaće ovlaštenih revizora unutar države. Najniže kazne ne odražavaju ekonomsku realnost u području revizije u RH te će izazvati stečajeve ili zatvaranje velikog dijela tvrtki prije nego zakon bude usvojen. Najniži iznos kazne je za manje revizorske tvrtke prevelik teret pa neke, a vi to jako dobro trebali znati, nemaju čak ni toliki prihod koliku im kaznu vi propisujete. Prema važećem Zakonu o računovodstvu iz kojeg proizlazi zakonska obveza revizije novčane kazne definirane su rasponom od 10 do 100 tisuća kuna pa su iz tog razloga kazne predviđene prijedlogom Zakona o reviziji jednostavno ne primjerene. Tražim glasovanje.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo sada na 6. amandman zadnji amandman poštovane zastupnice. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Materija je slična odnosno vrlo slična kao i prethodnom amandmanu tako da je obrazloženje jednako kao i za prethodni amandman.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Također se ne slažem s vašem obrazloženjem, a moje obrazloženje je jednako kao i prethodno što ste i sami rekli. Tražim glasovanje.
Glasujmo i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova niti ovaj amandman. Idemo sada na amandmane, dva su amandmana Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti, reformista i nezavisnih zastupnika, amandman broj 1. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća uz isto obrazloženje kao i prethodna dva amandmana.
Da li će se neko očitovati o tome? Ako ne treba li glasovati ili? Kolega Maras molim vas pristojno se ponašajte. Dobro, ništa odustajete jel? Dobro. Amandman broj 2.
Amandman se ne prihvaća, obrazloženje je jednako kao i u prethodna tri amandmana.
Odustajte i od ovog amandmana. Dobro. Hvala vam lijepa. Onda možemo prijeći na glasovanje, dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o reviziji. Utvrđujem da je većinom glasova 78 glasova za, 25 suzdržanih i 16 glasova protiv donesen Zakon o reviziji.
Sada prelazimo na: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o posebnom porezu na motorna vozila, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 229. Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi kao što sam rekao po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave po članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Ovdje s nama i za taj zakon državni tajnik gospodin Željko Tufekčić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Dakle pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posebnom porezu na motorna vozila, hitni postupak prije svega iz razloga što želimo da stupi na snagu već 1.1. iduće godine. Sustav oporezivanja motornih vozila u RH uređen je ovim zakonom, Zakonom o posebnom porezu na motorna vozila kojim je usklađen sustav oporezivanja motornih vozila sa pravnom stečevinom EU. Ovaj zakon uređuje dva porezna oblika i to posebni porez na motorna vozila, tzv. registracijski porez i posebni porez na stjecanje rabljenih motornih vozila. Izmjenama i dopunama zakona koje su u sklopu cjelovite porezne reforme stupile na snagu 1. siječnja 2017. godine, RH je zadržala registracijski sustav oporezivanja motornih vozila prema vrijednostima i ekološkom kriteriju s time da se visina posebnog poreza koja se utvrđuje prema emisiji ugljičnog dioksida CO2 postala je samostalan kriterij koji se prestao vezati za vrijednost motornog vozila čime je sam porezni sustav znatno osuvremenjen. Ovim sadašnjim predloženim izmjenama i dopunama zakona mijenjaju se oba ova porezna oblika, a sam cilj izmjene i dopune zakona jest povećanje jednostavnosti i transparentnosti sustava oporezivanja i u jednom i u drugom slučaju. Ono što je također važno istaknuti posebice u kontekstu posebnog poreza na motorna vozila ovog tzv. registracijskog poreza jest da je u međuvremenu od stupanja na snagu zadnjih izmjena i dopuna, a to se dogodilo u lipnju ove godine donesena Uredba Komisije br. 1151/2017 godine kao dopuna uredbi br. 715/2007 EU Parlamenta i Vijeća o homologaciji tipa motornih vozila u odnosu na emisije iz lakih osobnih i gospodarskih vozila dakle euro 5 i euro 6 kojom se u EU zakonodavstvu uvodi tzv. globalno-usklađeni ispitni postupak za laka vozila tzv. WLTP ili novi sustav mjerenja emisije CO2. Budući da je utvrđeno da informacije o potrošnji goriva i emisijama CO2 koje su dobivene ispitivanjem vozila u skladu sa postojećim dosadašnjim … sustavom više nisu zadovoljavajuće i više ne pokazuju stvarne emisije. S tim u vezi djelomična primjena WLTP-a je stupila na snagu 1. rujna ove godine, dok se puna primjena očekuje 1. siječnja 2019. To znači da je stari … sustav koji se u bitnome zasnivao na laboratorijskim mjerenjima zamijenjen novim homologacijskim postupkom odnosno WLTP-om čija primjena daje preciznije i vjerodostojnije podatke o emisijama CO2. U pravilu novi sustav mjerenja daje više iznose emisije CO2 i u ovoj prijelaznoj fazi do pune primjene … sustava što negativno naravno afektira položaj novih motornih vozila, dakle nove modele koji stižu na tržište. Dakle nesporno je da će novi sustav mjerni dati puno preciznije emisije CO2 od dosadašnjih što zahtjeva pravovremenu prilagodbu nacionalnog sustava oporezivanja motornih vozila posebnim porezom. S tim u vezi, a radi normativne jasnoće predlaže se jasnije urediti propisivanje ovlasti Vlade RH da uredbom utvrđuje visine posebnog poreza koja ovlast je i već normirana postojećim zakonskim određenjima, međutim ovim izmjenama se ona dodatno uređuje i dodatno propisuje i jača zakonitost takvih budućih uredbi. Navedeno je posebno bitno zbog novog načina mjerenja CO2 jer se radi o procesu koji je potpuno u rukama proizvođača i na koji Vlada nema nikakvog utjecaja. Ovo je također važno budući da se time olakšava ostvarenje cilja postupnog povećanja utjecaja emisije CO2 na oporezivanje i smanjenje utjecaja vrijednosti vozila. Ovakav sustav se već godinama primjenjuje u harmoniziranim trošarinama, dakle duha, energenti i alkohol u našem nacionalnom zakonodavstvu, a na isti način se uredbom mijenjaju više visine posebnog poreza na motorna vozila i u nekim drugim državama članicama. Pri tome će se provedbenim propisom dakle uredbom, visina posebnog poreza na motorna vozila urediti uvažavajući potrebu smanjenja ukupnog poreznog tereta, a radi između ostalog stvaranja povoljnijeg poreznog tretmana motornih vozila s novijim i ekološki prihvatljivijim tehnologija. U drugom dijelu oporezivanja, dakle oporezivanja stjecanja rabljenih motornih vozila predlaže se umjesto posebnog poreza na stjecanje rabljenih motornih vozila plaćanje uprave pristojbe prilikom registracije vozila na ime stjecatelja vozila kako bi se ubuduće pojednostavio i skratio administrativni postupak obavljanja svih radnji na jednom mjestu. Dakle nije riječ o novom nametu već transformaciji davanja koja se plaća prilikom stjecanja rabljenih motornih vozila. Dakle imamo trenutno stanje da se prilikom promjene vlasništva rabljenih motornih vozila sadašnji postupak obavlja u tri odnosno de facto u četiri koraka. Prvi je nakon potpisivanja kupoprodajnog ugovora, odlazak kod javnog bilježnika radi ovjere potpisa, prodavatelja na kupoprodajnom ugovoru, zatim odlazak u ispostavu Porezne uprave radi plaćanja posebnog poreza po stopi od 5% od tržišne cijene u trenutku stjecanja vozila, dakle dobiva se uplatnica, dobiva se obračun, dobiva se uplatnica s kojom se onda odlazi na mjesto gdje se plaća pošta, FINA ili banka, a nakon plaćanja ponovno se dolazi u Poreznu upravu koja izdaje klauzulu da je porez plaćen i nakon toga se odlazi u policijsku postaju radi registracije vozila. Ovim predloženim izmjenama zakona taj bi se postupak skratio i sveo na odlazak na jedno mjesto i to odlazak kod tijela nadležnog za registraciju motornih vozila radi registracije motornog vozila i plaćanja upravne pristojbe prema starosti vozila i snazi motora. Dakle nema više uvjere ugovora kod javnog bilježnika i cijeli postupak se obavlja na jednom mjestu, postupak prijave, obračuna i naplate davanja na stjecanje rabljenih motornih vozila se ubrzava i pojednostavljuje, a troškovi se smanjuju. Za porezne obveznike se u pravilu očekuje smanjenje javnog davanja, projekcije ukupnog prihoda od naplate upravne pristojbe prilikom stjecanja rabljenog motornog vozila prema kriterijima starosti vozila i snage motora vozila manja je od ukupnog posebnog poreza za rabljena motorna vozila koji je u 2016. iznosio negdje oko 193 milijuna kuna, smanjen je za oko 90 milijuna kuna dakle očekuju se značajne uštede odnosno smanjenje opterećenja za porezne obveznike. Jednako tako očekuje se i ušteda i smanjenje opterećenja za samu Poreznu upravu pa i MUP-a, dakle smanjenje operativnih troškova. Službenici koji su do sada obavljali poslove naplate posebnog poreza moći će se posvetiti novim poslovima. Kako sam rekao visina pristojbe izračunavat će se prema snazi motora i starosti vozila i to u kunama po kilovatu u 12 razreda. Godina starosti rabljenog motornog vozila izračunava se prema godini proizvodnje vozila odnosno godinu starosti rabljenog motornog vozila čini tekuća godina umanjena za godinu proizvodnje. A ukoliko je tekuća godina jednaka godini proizvodnje smatra se da je vozilo staro jednu godinu. Evo to su osnovne izmjene i dopune zakona, kako sam rekao zakon ide u smjeru pojednostavljenja, veće transparentnosti, ali i očekivano smanjenog poreznog opterećenja u budućnosti. Stoga očekujemo podršku ovog zakona u Saboru. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imamo tri replike. Prva gospodin Ante Babić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče. Jedna od provedenih reformi na samom početku mandata je bila reforma poreznog sustava koji sada i jednostavniji i pravedniji i na samom početku mandata doneseno je gotovo 16 ili izmijenjeno 16 zakona, smanjeno je o ukupnom poreznom opterećenju dohotka od gotovo 1,5 milijarde kuna, gotovo 560 tisuća građana je izbjeglo porezne škarice. I sada imamo jedan novi zakon, Zakon o posebnom porezu na motorna vozila. Treba zbog samih građana reći sljedeće, dakle ovaj zakon i o ovakvim zakonima trebamo pričati u Hrvatskom saboru koji se tiče svih građana, a on je dobar utoliko što se i administrativno smanjuje i birokratski se smanjuje kao što ste rekli, porezno se rasterećuje koliko smo vidjeli u samom prijedlogu zakona jedan prihod od 193 milijuna kuna, sada će biti negdje oko 100 milijuna, dakle 90 milijuna kuna se građani porezno rasterećuju. Ono što je također bitno, a to je ne treba zanemariti činjenicu da je Ministarstvo financija kod izdavanja rješenja na bilo koji način trpilo određeni trošak. Sada će tog troška zapravo nestati. Dakle pozdravljamo donošenje ovoga zakona i mislim da će on itekako dobro pasti na plodno tlo kod samih građana jer ovaj dio o kojem ste govorili on prilikom registracije se rješava sve na jednom mjestu i utoliko štedi i vrijeme i novac poreznih obveznika. Hvala.
Hvala lijepa. Druga replika gospodin Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega. podržavajući ovaj prijedlog zakona ukazao bih na jednu odredbu koju držim da bi trebali promijeniti i u tim kontekstu sam predao i amandman. Ja bih vas molio ako budete toliko slobodni, da pogledate članak 4. predmetnog zakona kojim se mijenja članak 26. postojećeg zakona i u njemu pogledate predloženi stavak 7. točku c. Tamo je navedeno da se izuzeće od plaćanja upravne pristojbe odnosi na stjecanje motornog vozila darovanjem kada se između ostalog to motorno vozilo daruje bračnom drugu. Međutim, imajući u vidu članak 11. i stavak 2. Obiteljskog zakona u kojem je bračna zajednica izjednačena sa izvanbračna zajednicom, članak 60. stavak 1. Zakona o životnom partnerstvu kojim su učinci životnog partnerstva u poraznim stvarima izjednačeni sa učincima braka i članak 4. stavak 2. zakona o životnom partnerstvu kojim su učinci neformalnog životnog partnerstva izjednačeni sa učincima izvanbračne zajednice, molim vas, apeliram na vas da razmotrite predloženi amandman kako bi se osim izuzeća koje se odnosi na bračne drugove isto izuzeće sukladno naprijed citiranim odredbama Obiteljskog zakona i Zakona o životnom partnerstvu odnosilo i izvanbračnu zajednicu, životno partnerstvo i neformalno životno partnerstvo. Također, ukazao bih vam da primjerice takva odredba postoji u članku 95. Zakona o porezu na dohodak gdje se kao izuzeće za uzdržavane članove obitelji, ona osnovica koja se umanjuje poreza na dohodak upravo ovako taksativno navedeno odnosi i na te oblike životnih zajednica u kojima naši građani žive. Hvala.
Hvala i vama. Želite odgovoriti? Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani saborski zastupniče, ono što mogu reći da ćemo zaista sa dužnom pažnjom razmotriti amandman i vidjeti … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala lijepa. Treća replika, gospodin Ante Bačić.
Poštovani potpredsjedniče, hvala. Državni tajniče, pomoćnici. Ma zanima me samo dvije stvari, to možete u završnom obraćanju, vidimo da se značajno prihod smanjuje upravo vezano za ovaj zakon, znači od 193 na nekakvih 100 su predviđanja, pa me zanima je li ministarstvo radilo analizu hoće li ove druge gospodarske aktivnosti koje će biti potaknute ovim zakonom nadomjestiti to i vezano upravo i za ovih stotinjak službenika koji će biti oslobođeni naplete administracije oko ovoga poreza, je li ministarstvo razmišljalo tj. uputilo u Poreznu upravu i ostale na neke druge poslove i što će ti službenici sutra raditi, jel se već unaprijed razmišljalo o tome? Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Lalovac u ime SDP-a.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, državni tajniče sa suradnicima. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posebnom porezu na motorna vozila. Znači ovim predloženim izmjenama hrvatski će se zakonodavni okvir prilagoditi europskoj pravnoj stečevini s obzirom da je sredinom ove godine na snagu stupila Uredba Europske komisije o emisiji plinova. Tu uredbu uvodi novi globalno usklađenih … [[Govornik se ne razumije.]] odnosno ispitni postupak za mjerenje emisije ugljikovih dioksida koji daje precizniji i vjerodostojnije podatke u emisiji toga plina budući da je utvrđeno da informacije o potrošnji goriva i emisijama CO2 koje su dobivene ispitivanjem više nisu zadovoljavajuće, više ne prikazuju stvarne emisije. To znači da se stari sustav koji se u bitnome zasnovao na laboratorijskim mjerenjima zamjenjuje novim homologacijskim postupkom čija primjena daje preciznije i vjerodostojnije podatke o emisiji CO2. Kod posebnog poreza na stjecanje rabljenih vozila predlaže se zamjena poreza upravnom pristojbom koja bi se plaćala kod registracije tog vozila što je svakako pojednostavljenje, postupak te vidjeli smo ovdje i uvodno da će to smanjiti i ukupni porezni teret. Kao što je bilo u ime predlagatelja navedeno taj je danas postupak ide kroz nekoliko koraka. Prvo kupac i prodavatelj rabljenog vozila, znači moraju sklopiti ugovor o kupoprodaji. Istog moraju ovjeriti kod javnog bilježnika. Ovjera košta negdje oko 50 kuna. Ukoliko se prema podacima koji su zapravo dostupni na internetu kažu da je 2016. godine u Hrvatskoj prodalo oko 59477 rabljenih automobila. Jednostavnim izračunom ispada da su javni bilježnici na ovjerama ugovora uprihodili oko tri milijuna kuna. Drugi korak je nakon što su sklopili ugovor i koji su ga ovjerili kod javnog bilježnika drugi korak im je odlazak, znači u Poreznu upravu gdje moraju platiti porez i iznos poreza od 5% od vrijednosti vozila i Porezna uprava u ovom kontekstu da kažemo ne zanima koliko je kupac platio rabljeno vozilo i u kakvom su ona stanju već se ona definira prema tablicama. Tako da ovdje tablice koje su definirane na temelju tih tablica se zapravo obračunava određeni iznos koliko će se platiti poreze, jer zapravo u većini slučajeva kada kompanije imaju određene automobile oni ga mogu nakon pet godina izamortizirati, rashodovati i prodavati na određenom tržištu I upravo da se ne bi umanjila zapravo ta porezna osnova, znači, Porezna uprava se do sada služila s onim tablicama, koje je definirala, koja je određena tržišna cijena, koja se zapravo plaća taj iznos poreza. I negdje taj iznos iznosi oko 1000 kn. Znači Porezna uprava izdavala je rješenje o razrezu poreza koji se plaća Pošti i tek tada kupac odlazi u Ministarstvu unutarnjih poslova, prijaviti kupljeno vozilo na svoje ime, za što mora platiti još dodatno 35 kn, imamo još onih 15 kn biljega. Znači sve se sada aktivnosti objedinjuju u jednu, što smatramo da je dobro i da je u tom kontekstu i podržavam ovaj zakon. Odnosno u tijelu nadležno za registraciju vozila platiti će se upravna pristojba koja će se obračunavati na temelju starosti vozila. Znači budući da više nema ove tablice, budući da se u tom kontekstu ukida način obračuna plaćanja poreza, prema ovim tablicama koje su bile korištene, sada će se ta upravna pristojba plaćati na temelju proizvodnje, znači godina proizvodnje i snage motora, znači izraženo u kunama, znači po kilovat satima, u 12 različitih razreda. I čini mi se da je tu navedeno da će se ta visina odrediti uredbom. Znači, prema podacima Ministarstva financija, tijekom 2016. g. evidentirano je ukupno oko 209000 slučaja oporezivanja, odnosno, izdanih rješenja s osnove posebnog poreza na promet rabljenih vozila, od čega je ukupno negdje oko 16457 bilo oslobođeno plaćanja poreza. Prihod je tog bio oko 193 milijuna kuna. Ovdje je rečeno, da će se taj dio smanjiti za nekakvih za duplo, znači negdje oko 100 milijuna, 90 do 100 milijuna kuna će biti u budućnosti. Kao što je također bilo govora, sam zakon, definira 2 porezna oblika, prvi je posebni porez na matrona vozila, to su trošarine i u ovom zakonu je također ostalo, da se zapravo Uredbom Vlade uređuje pitanje posebnog poreza, odnosno, troškovna motorna vozila, što smatramo da je jedna fleksibilnost, koja i dalje treba ostati u ovome zakonu ili Vladi, zapravo dopušta mijenjanje trošarina, ovisno o situaciji na tržištu, da ne mora svaki put ići u izmjene zakonskih prijedloga. Tako da je to određena sloboda koja je i dalje ostala u ovom zakonu. I da se, taj poseban porez će se, kažem zamijeniti tom upravnom pristojbom. Da se vidi koliki je zapravo potencijal tržišta automobila u Hrvatskoj, negdje, pred krizne, znači 2008.g. tržište je bilo negdje 88255 novih vozila. Znači to je bilo nekakva potencijal hrvatskog tržišta, znači 88000 novih vozila. Od tada zbog recesija pa sve negdje do, krizna je zapravo bila 2013.g. tada je prodano samo 27802 vozila. I sad vidite kako je išlo tržište, kako su išli prihodi u sam državni proračun i kako je recesija snažno djelovala na tržište automobila, pogotovo onih koji se bave trgovinom tim i svih ostalih koji su sudjelovali. Znači više skoro od 3 puta zapravo je palo tržište automobila sa 88000 negdje na 27000. Ono što je u zadnjih u ovoj godini u prvih 10 mjeseci, to su neki podaci da je prodano negdje oko 45128 novih osobnih automobila što je negdje povećanje 19% u odnosu na isto razdoblje 2016.g. Znači tada je prodano negdje oko 37805, ovdje govorimo o novim vozilima. Znači, ovaj dio tržišta, ne samo da je palo, tržište novih automobila, znamo kako nam je starost, našeg voznog parka, čini mi se da su bila određena istraživanja, da nam je, imamo jedan od starijih voznih parkova u Europi, znači naši građani zbog niskog dohotka, odnosno, zbog nemogućnosti, male platežne mogućnosti, čini mi se da je preko 10 g. naš vozni park. Međutim, ovdje se, samim ovim zakonom, pitanje je hoće li doći do tolikog smanjenja, jer znamo što je vozilo, a tako i definirano, što je vozilo više emitira CO2 i što je starije, pitanje hoće li platiti zapravo i ono što je intencija, da on treba i više zapravo platiti, a ne, a da trebamo poticati, vozila koja manje zagađuju okoliš, tako da generalno kada gledamo o ovome, ovaj zakon, znači podržavamo, pogotovo zato što se smanjuje cjelokupni ovaj postupak i zamjenjuje upravnom pristojbom. Međutim, postavlja se pitanje, hoće li to u konačnici biti jeftiniji i da li želimo da bude jeftinije, pogotovo ako imamo vozila koja su stara i koja emitiraju više CO2, a vidimo da je zapravo i Europska komisija, zašto je mijenjala ovaj postupak, pa vidjeli smo prije nekoliko godina, da su čak nekakve tvrtke iz Njemačke, plaćale velike, vrlo velike globe su plaćale, zato što su zapravo krivo prikazivale određenu emisiju CO2 na tržištu, pa vjerojatno shodno tome, su zapravo rigoroznije mjere prilikom same te emisije. Znači, Klub SDP-a će podržati ovaj prijedlog izmijene zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imate 1 repliku, gospodin Bačić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Lalovac, spominjali ste nešto oko oscilacije, nabavke automobila u Hrvatskoj i koliko se kretalo od 18000 sadašnjih, 40000 do 10. mjeseca. Moram samo naglasiti, spominjali ste i tu starosnu dob naših vozila, normalno što utječe na sigurnost u prometu i na ceste i na sve mislim da određena istraživanja što je ministarstvo radila, a vjerojatno će državni tajnik i pomoćnik će se referirati tome, na to u završnom izlaganju, pokazuju da upravo ove mjere i sama porezna reforma, koja se provodi potiče naše građane i već je pokazala utjecaj i pokazala da u zadnju godinu dana sve više uvoze nabavke upravo automobila mlađih od 10 g. Tako da mislim da je to jedna dobar trend koji ne smijemo zaustaviti i koji ovim zakonom definitivno ćemo potaknuti za dalje, tako da mislim da idemo u dobrom smjeru, ali evo, čestitke i vama što ste prepoznali i podržavate ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa da, poštovani kolega, svima nam je intencija, da na našim prometnicama, zapravo imamo i mlađa vozila, ne samo zato što su ona određena, udobnija i kvalitetnija, nego i na taj način i da imamo manju emisiju CO2, tako da sigurno ovaj dio, pa mislim i da je korektnije da se uzme, zapravo, kolika je godina proizvodnje i kakva je emisija nego određene tablice koje jesu koristile tada za onu uplatu poreza, međutim znate kako je kod određenih tablica, morate doći kako ste došli do neke određene vrijednosti. Čini mi se da se to bile one tablice Centra za vozila Hrvatske koje Porezna uprava kasnije koristila. A mislimo da je ovo sasvim korektno da se koliko je vozilo staro puta određeni kilovati da sigurno ako više brinemo o okolišu da je ta zaštita okoliša nadamo se i Hrvatska je zemlja koja ima čist okoliš, da to tako i ostane. Vidjet ćemo kako će se u budućnosti primjena ovog zakona znači za sada podržavamo i pohvaljujemo ovaj dio gdje se smanjuje administracija i bilo bi dobro da i u nekim drugim smjerovima na ovakav način smanjujemo ove korake koje sigurno čine dobrobit za građane. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada ispred Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e gospodin Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege. Poštovani gosti. Pred nama su danas izmjene Zakona o motornim vozilima koje se prvenstveno bave trošarinama i na samom početku treba reći da Hrvatska godišnje uprihoduje u proračun oko 840 milijuna kuna od trošarina od čega oko 200 milijuna dobije od rabljenih vozila. Od tih 200 milijuna ovim izmjenama prijedloga zakona Vlada se misli odreći 100 milijuna, znači misli taj iznos prepoloviti i temeljem toga će trošarine za rabljene automobile biti niže u prosjeku za oko 300 do 700 kuna. Također Vlada namjerava pojednostaviti birokraciju tako da će ljudi morati trošiti nešto manje vremena da registriraju vozila odnosno da ih prenesu i također će time osloboditi jedan dio službenika da se ne mora baviti tim poslom. Slijedom ovih poboljšanja mi možemo reći da je ovaj zakon uredu i da ćemo ga mi iz Živoga zida podržati, međutim potrebno je reći da ovaj zakon u biti ponovno ne rješava problem cjelovito, nego ga rješava tek parcijalno i da on nije na tragu onoga što je Vlada obećavala, a posebno nije na tragu onoga što bi bilo korisno i potrebno za hrvatsko društvo u cjelini. Jednostavnim rječnikom rečeno Vlada se ponovno hvali kvantitetom umjesto da se bavi kvalitetom. Jer naime, Vlada je govorila da će pojeftiniti trošarine na nove automobile i to su bila ona ključna obećanja koja građani očekuju, a vidimo da se cijelo vrijeme ide za time da se rabljeni automobili pojeftine njihova cijena, a da se cijene novih automobila poskupe. Znači mogli bismo reći da se tu presipava iz šuplje u prazno, a na korist određenih interesnih lobija, a na štetu građana kao i uvijek do sada u svemu što se radilo od strane Vlade. Kako bih dodatno osnažio ove tvrdnje mogu navesti službenu statistiku da u Hrvatskoj ima milijun i pol registriranih automobila od čega ih je više od milijun starijih od deset godina. Znači dvije trećine hrvatskoga voznoga parka starije je od deset godina. Automobili su inače u prosijeku stari 13 godina i po broju novih automobila smo među najgorima u EU. Kada pogledamo u omjer za 2016. godinu npr. vidimo da je u Hrvatskoj prodano oko 60 tisuća rabljenih automobila i oko 44 tisuće novih automobila. Tu brojku trebamo usporediti sa 2008. godinom koju obično nazivaju predkriznom godinom kad je u Hrvatskoj prodano 90 tisuća automobila. Znači 2008. je prodano 90, a 2016. samo 44, vidimo dakle da u 2016. nismo uspjeli dosegnuti niti polovicu onoga broja koji smo imali 2008. Međutim statistike pokazuju i porazne udjele, 2008. privatni kupci kupili su 60% automobila, a od tih 60% automobila samo 10% je bilo rabljenih. U 2016. privatni kupci kupili su samo 30% novih automobila ili ukupno 13,5 tisuća, a broj rabljenih je porastao na 60%. Tu dakle vidimo da su se dogodile velike promjene, da je broj prodanih automobila jako opao da istovremeno građani kao fizičke osobe sve manje kupuju automobile, a ako ih kupuju onda kupuju rabljene, a ne nove. Dakle ove trošarine koje se sada smanjuju nisu na tragu poboljšanja ove situacije nego ove trošarine daju vjetar u tendencijama koje smo upravo sada nabrojali, a koje nisu dobre. Da Vlada vodi potpuno lošu politiku prema motornim vozilima vidi se i po tome što je u potpunosti ukinula bilo kakve subvencije na hibridne automobile, na plinske automobile i na električne automobile. Htio bih napomenuti da se u Europi trenutno prodalo dva milijuna električnih automobila, a da se do 2030. godine sukladno ciljevima Pariškog sporazuma namjerava u svijetu prodati 140 milijuna električnih automobila. Vlada s obzirom da ne daje poticaje dozvolila je to da je broj prodaje ovih automobila značajno opao i da je 2017. godine u Hrvatskoj prodano slovom i brojkom 13 električnih automobila ili u prosjeku 1,1 mjesečno. Da li su podaci s kojima se trebamo hvaliti? Da li su to mjere s kojima Hrvatska mora biti zadovoljna? A zašto nastaju takvi trendovi? Pa takvi trendovi nastaju zato što je potpuno jasno da Vlada suzbija prodaju novih automobila. Vladi je u cilju da se novi automobili ne prodaju. Pogledajmo samo kako su od 1.1. poreznom reformom svi jeftiniji automobili poskupjeli. Evo recimo Toyota Yaris od 1.1. košta više tisuća sto kuna. Renault Clio 2300 kuna, Kia Rio 3500 kuna, Citroen C3 3800 kuna, Dacia nova 4400 kuna, znači po jednoj strani Vlada uzima građanima 3, 4 tisuće kuna a sada im kao daje 300 kuna popusta na trošarine. To je ona logika o kojoj sam često puta govorio kao kada su dolazili kolonizatori u Ameriku, mi vama damo stakalce a vi nama zlato, znači daje se puno manje nego što se uzima. Vlada će naravno reći da, poskupjeli su i skuplji automobili, nisu samo poskupjeli ovi jeftiniji. Ali ajmo vidjeti koliko je prodano tih skupljih automobila. Evo ako niste znali prošle godine je prodano 80 Land Rovera, 40 Porschea, 6 Jaguara i 1 Cadilac i 1 Roys Roys. Znači zbog 90 automobila Vlada se pravi kao da je sada ispala socijalno osjetljiva, da je on i toj 90.-torici kupaca dakle skupocjenih automobila povisila trošarine kao da to hrvatske građane zanima i kao da oni će ikada biti u prilici kupiti takve skupe aute. Imamo još primjera koji govore o štetnosti politike Vlade a to je npr. da u Hrvatskoj se plaćaju vrlo visoke trošarine na automobile općenito i da se onda na njih plaća PDV. Evo i cijena npr. jednoga Suzuki Swifta bez davanja iznosi 55 tisuća kuna, 55 tisuća kuna je njegova cijena, međutim onda država na tu cijenu doda još dakle oko 30 tisuća kuna trošarina i PDV-a. Što znači da se u Hrvatskoj na osnovnu cijenu od osnovne cijene 32% davanja daje državi. Znači od jedne cijene automobila 32% mi dajemo državi. Koliko dajemo u susjednim zemljama, koliko se daje u državama članicama EU, nije potrebno vjerujem niti posebno napominjati da su ti iznosi puno manji nego su u Hrvatskoj. Na primjer u Njemačkoj se plaća 19% ukupne cijene automobila su davanja državi i sve ostalo dakle predstavlja samu cijenu automobila. Trebam li uopće govoriti da u Njemačkoj, Poljskoj, Češkoj, Slovačkoj i mnogim državama EU se trošarine uopće ne naplaćuju. Znači trošarina nema, nema ih ni na rabljene ni na nove. Pogledajte npr. ovu situaciju, evo imamo također službenu statistiku. Koliko košta Golf u Hrvatskoj, koliko košta Toyota Corolla u Hrvatskoj a koliko košta u susjednim zemljama. Politika trošarine Vlade koju zastupa gospodin Tufekčić, evo. U Sloveniji je Toyota Corolla jeftinija 14 tisuća kuna nego u Hrvatskoj. U Mađarskoj je golf jeftiniji 8 tisuća kuna a Toyota 18 tisuća kuna. U Češkoj je golf jeftiniji 18 tisuća kuna a Toyota čak 27 tisuća kuna. U Srbiji golf 14 tisuća, Toyota Corolla 21 tisuća. Ista stvar je u Bukureštu, ista stvar je u Varšavi, ista stvar je u Moskvi, svugdje su automobili jeftiniji nego kod nas. A trebam li opet napomenuti da su plaće veće, da je standard veći, da je rast BDP-a veći. Zašto to radi Vlada, zašto ona dakle dolazi sa ovakvim prijedlogom Zakona u Sabor? Ona dolazi zato što ide na ruku tzv. flotnim vozilima prije svega renta car kućama i izvoznicima koji kupuju automobile na veliko, drže ih po 6 mjeseci u svojem vlasništvu a nakon toga ih moraju rashodovati jer je takav zakon. Znači recimo za vrijeme turističke sezone rent a car kuće imaju 2,5 tisuće auta, čim prođe turistička sezona 2000 automobila rashoduju ili tvrtke za izvoz dakle registriraju vozilo na jedan dan u Hrvatskoj i nakon toga ga iz Hrvatske izvezu ali to nama Vlada prikazuje kao rast prodaje, takve podatke. Ti podaci su dakle lažni, ti podaci su frizirani, ti podaci ne odražavaju realno stanje. Realno stanje je da se u Hrvatskoj proda građanima dakle, ponavljam još jednom 13,5 tisuća novih automobila. Prema tome, postavlja se pitanje gospodine Tufekčić, da li će sa ovim vašim novim trošarinama se povećati prodaja novih automobila, neće. Da li će se sa ovim novim trošarinama povećati sigurnost na cestama? Koliko gine ljudi na cestama u EU? 5 na 100 tisuća stanovnika. Koliko gine u Hrvatskoj? 8 na 100 tisuća stanovnika. Znači u Hrvatskoj imamo 60% više žrtava na cestama nego u drugim članicama EU. Tko je za to kriv? Oni koji predlažu ovakve zakone. Da, krivi ste i za smrtnost na cestama. Znam da vam izgleda to neugodno ali to je tako, da ljudi voze nove aute, da imaju tehnički ispravnije aute, da im dobro rade kočnice, ne znam da imaju dobre gume itd., sigurno bi saobraćajka bilo manje. Ali naša Vlada ima takvu poreznu politiku umjesto da da građanima niže poreze i da onda zbog tih nižih poreza dođe do veće prodaje, odnosno većeg povišenja poreza Vlada ide za time da povisi poreze građanima a snizi poreze interesnim skupinama kako bi se prodalo manje i na koncu konca zaradilo manje. Ali zašto? Zato što je to njima u interesu jer oni su s tim interesnim skupinama povezani. Da. I ne samo naravno u ovom slučaju nego i u brojnim drugima. Ako bi Vlada dakle htjela doista povećati potrošnju novih automobila, napuniti proračun, povećati sigurnost na cestama, ona bi između ostaloga trebala uvesti reda i na tehničke preglede i na registracije vozila. Mi recimo imamo slučajeve da se trošarina za autoceste u Hrvatskoj plaća 4 puta. Pazite 4 puta. Vi morate platiti naknadu za ceste prilikom tehničkog pregleda, vi morate platiti naknadu za ceste u benzinu dva puta za ceste i za Hrvatske autoceste dvaputa i još morate platiti posebno naknadu za ceste kad kupujete novi auto. 4 puta. I da bi onda nakon toga vam Vlada naplatila cestarinu krvničku, da imamo cestarinu najskuplju u Europi na pojedinim dionicama, da bi vam naplatila mostarinu, da bi vam naplatila tunelarinu, da bi vam naplatila trajekte po cijenama od kojih vam se zavrti u glavi. I šta mi onda sve to na kraju skupa plaćano kroz te trošarine? Evo reći ću vam šta plaćamo. Plaćamo bojanje tunela, plaćamo izvlačenje novca iz Hrvatskih autocesta, plaćamo vozni park Vlade za koje smo vidjeli da će ove godine potrošiti 42 milijuna kuna, plaćamo putne troškove gospodinu Tufekčiću i njegovoj družbi jer oni nemaju problema s kupovinom novih auta, oni imaju nove aute koji imaju i vozače koji imaju i vozače koje imaju na raspolaganju i 24 sata na dan. Evo i gospodin Bukarica ima auto 24 sata na dan i vozača. … [[Upadica Bukarica, ne razumije se.]] Nemojte mi upadati u riječ!
Gospodine Bunjac, nemojte se gospodinu Bukarici obraćati zato što on nije predmet rasprave, izvolite dalje.
Znači upravo smo čuli da gospodin Bukarica nije predmet rasprave a radi u Saboru. Ma tko je on ovdje? Šta je on? Sveti Franjo pa ga se ne smije spominjati? Dajte molim vas, nemojte tu raditi nekakve razlike među hrvatskim građanima, to radite cijelo vrijeme, stalno imamo privilegirane građane i građane koji ne smiju zucnuti. Svi građani su u jednakom statusu, i gospodin Bukarica i Tufekčić i onaj zadnji siromah koji kopa po kanti za smeće, dosta je toga. Sad mi nećemo spominjati svete krave u Saboru. Prema tome, postoji opravdana bojazan da u Hrvatskoj više nitko neće kupovati nove aute. Zahvaljujući čemu? Zahvaljujući Vladi.
Hvala, gotovi ste, gospodine. Sada ćete imati priliku odgovoriti gospodinu Bačiću, ali međutim takav način obraćanja ja vam ne dozvoljavam. Ne dozvoljavam obratite ljudima koji rade u administraciji u Saboru jer vam ne mogu odgovoriti. Jer vam ne mogu odgovoriti! … [[Upadica Bunjac, ne razumije se.]] Ne zanima vas? … [[Upadica Bunjac, ne razumije se.]] Ja znam, ali vi ste kršili a ne ja. Oprostite ali ja vam nisam dao opomenu. E sad vam dajem opomenu. Izvolite, izvolite, tražili ste povredu Poslovnika, ali imate opomenu, izvolite. Gospodine Bunjac, oni koji vam ne mogu odgovoriti, ne mogu vam biti predmet vašeg populizma. … [[Upadica Bunjac, ne razumije se.]] A šta vas zanima uopće? Izvolite gospodine Bačić. Nećete? Dobro. Gospodine Žagar, izvolite ispred Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo, važan je zakon, govori o dvije stvari koje je i državni tajnik u uvodnom obrazloženju rekao a i prethodnici. Govori o plaćanju posebnog poreza prilikom registracije, govori o plaćanju poreza prilikom kupovine rabljenog auta. I to je suština ovoga zakona. On u ovom drugom djelu kad govorimo o rabljenim automobilima za pozdravit je, dakle uvodi umjesto poreza upravnu pristojbu koja se plaća, zapravo ne mora se ići kod javnog bilježnika nego kad se sklopi ugovor, s tim ugovorom se ide kod ovlaštene osobe za registraciju, je li to policija ili stanica za tehnički pregled, mislim da je moguće jedno i drugo, tamo se obavi registracija i ono što je važno za naglasiti da će biti 50% smanjena, to su projekcije. Dosadašnjih godina ili prošle godine, 200 milijuna kuna, sad se planira uprihoditi 100 milijuna kuna. I to je za pozdraviti. Dakle, s jedne strane administracijski smanjuje tu potrebu građana da idu kod bilježnika i troškove, a s druge smanjuje i sam iznos. Međutim u ovom prvom djelu postoje određeni prijepor, nije on vezan samo uz RH, oni već postoje od onda kad se ustanovilo, to je netko od prethodnika spomenuo, kad se ustanovilo da vodeći proizvođači automobila mute, da se tako izrazim ili varaju na testovima ispuštanja štetnih plinova i tad se zapravo vidjelo da se moraju nekakvi koraci poduzeti i promijenila se zapravo tehnologija, način obračuna. I sad smo došli do jednog problema koji ja vidim je iz tehničke strane onda se manifestira i financijski. Dakle ključan element za određivanje posebnog poreza na motorna vozila je ispuštanje emisije ugljičnog dioksida. Za efekt staklenika, sa tog stajališta to je razumljivo. I onda se događa da automobili srednje klase ili oni automobili niže koji su imali prema novoj metodologiji nešto veće razine ispuštanja jer su prijašnja laboratorijska ispitivanja davala podatke za laboratorijske uvjete. Dakle ne u stvarnim uvjetima. Kad se uzme u obzir stvarni uvjeti vožnje onda je to negdje poraslo do 8 do čak 30% porasta ispuštanja emisije ugljičnog dioksida i onda se dogodilo to da su poskupjeli automobili koji su u srednjoj ili nižoj klasi pa su značajno poskupjeli u odnosu na dosadašnju cijenu. I to mislim da nije dobro. međutim RH tu nema puno prostora jer postoje drugi štetni plinovi koji se ispuštaju. To je na primjer dušikovi oksidi. Vidite bio je čak jedno vrijeme apsurd. Mislim da je od 1.1. ove godine to nešto promijenjeno, jer napisi u medijima su bili o tome, kolega Bunjac je govorio da su skupi luksuzni automobili čak prema prvim početnim izračunima pojeftinili. To se čak događalo, ne znam je li to ispravljeno. Nešto sam čitao poslije čitao da je to ispravljeno ili je još uvijek tako. Zamislite oni automobili koji su jeftiniji oni su značajno poskupili, a skupi, luksuzni automobili koji imaju snage preko 500 konjskih snaga su čak u toj prvoj verziji pojeftinili. Dakle, vezano uz ovaj prvi dio, a to je poseban porez na motorna vozila. Mislim da Ministarstvo financija mora još vidjeti za budućnost što će ovdje napraviti, jer ako promatramo samo emisiju CO2 onda imamo dosta, stvara se niz problema. Uzmite ove uređaje stop start koji su ugrađeni u automobile koji se gase prilikom zaustavljanja automobila na semaforu ili negdje. Pa se čak uspostavilo da oni zapravo, kod njih raste razina ispuštanja CO2. S jedne strane štede gorivo, s druge strane povećava se razina ispuštanja ugljičnog dioksida. I kažem kod manjih automobila gdje ta razina je nešto viša, a onda prema cijeni automobila je zapravo u relativnom odnosu dosta visok. Na kraju da ne duljim oko ovoga. Ovaj zakonski prijedlog svakako treba podržati posebno u onom drugom dijelu gdje svako rasterećenje građana treba u tome ići da se porezno rasterete građani posebno u smislu stjecanja ovdje rabljenih automobila. Ono što je možda opasnost je i uvoz rabljenih automobila, da se ljudi ne odlučuju rađe za uvoz rabljenog automobila, nego da kupe novi automobil koji iz onih prethodnih razloga je sad nešto skuplji. Ministarstvo financija mora naći tu rješenje jer vozni park u RH je zastario. Kupovna moć ljudi je naravno niska i treba vidjeti svakako poreznim rješenjima to rasteretiti da bi svaki građanin RH ne samo zbog emisije CO2 već prije svega zbog sigurnosti naših građana u prometu mogli nabaviti što sigurnije i bolje vozilo. Najljepša hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Bunjac je tražio repliku. Nema ga. Gospodin Ante Bačić u ime Kluba zastupnika HDZ-a.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, pomoćniče, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je znači Konačan prijedlog Zakona o posebnom porezu na motorna vozila. Evo drago mi je da se većina klubova koji su izlagali usuglasili oko toga da podrže ovaj prijedlog, konačni prijedlog zakona. Znači ovim zakonom uređuju se dva porezna oblika i to je posebni porez na motorna vozila, tj. registracijski porezi. Posebni porez na stjecanje rabljenih motornih vozila, znači uključuje dvije naše institucije iz Ministarstva financija. To je carina i Porezna uprava. Ovaj zakon je jedan kotačić u nizu prijedloga i zakona u sklopu cjelovite porezne reforme koja je evo na snazi od 1. siječnja 2017. godine. I RH je zadržala registracijski sustav oporezivanja motornih vozila naravno prema vrijednosnom i ekološkom kriteriju. Dok provodimo poreznu reformu u međuvremenu u lipnju su se izmijenile uredbe Komisije Europskog parlamenta i Vijeća baš vezano za homologaciju tipa motornih vozila u odnosu na laka osobna i gospodarska vozila i EU zakonodavstvo od lipnja uvozi tzv. globalno usklađeni ispitni postupak za laka vozila i novi sustav mjerenja emisija CO2 o čemu smo imali prilike čuti od državnog tajnika. Znači prestajemo koristiti ovaj net New European Driving Cycle sistem ispitivanja koji se većinom zasnivao na laboratorijskim mjerenjima i prelazimo na novi sustav koji daje preciznije i vjerodostojnije podatke što je normalno pohvalno i ne samo vezano kroz Ministarstvo financija nego će imati utjecaje i zanimljivo je za Ministarstvo zaštite okoliša. U razdoblju od 1. siječnja do 31. prosinca 2016. godine možemo vidjeti i statistički i broj registriranih vozila koliko je u Hrvatskoj, a i koliki je prihod od navedenog posebnog poreza i on je iznosi nekakvih 190, evo skoro 194 milijuna kuna. I ovo što smo čuli od državnog tajnika i što imamo u materijalima vidimo da će se sami prihod od ovoga poreza i smanjiti za 50%, tj. za nekakvih 90 milijuna kuna. Bitno je naglasiti da u ovom zakonu znači najvažnija je, među važnijim stavkama je da imamo drugačiji model izračuna koji je puno precizniji vezano za emisije CO2. To se sada prebacuje i na same proizvođače. Znači Vlada RH tu nema nikakvoga utjecaja, a i vidimo same efekte već kod izmjena vidimo efekte samog ovog zakona koji su bili u zadnjih godinu dana, a vezano je i za uvoz i prodaju automobila. Vidimo da se sve više prodaje i uvozi automobila mlađe generacije, znači mlađih od 10 godina koji su puno tehnološki napredniji. I u zakonu je treba to isto pohvaliti nismo to spominjali, a to je da je uvedena i nova kategorija upravo ekoloških automobila, hibridnih i električnih koji imaju svoj sustav i svoje povlastice. I normalno ovo je isto jedan smjer u kojem će to ići i jedan smjer u što većoj nabavci upravo ekološko prihvatljivih automobila. Promatrajući cjelinu sustava i sinergijski učinak ove mjere poreznog rasterećenja očekuju se i nekakve druge promjene što smo i u raspravi u proračunu zadnjih tjedana imali. Znači vidimo da je velika razlika, znači u 100 milijuna kuna koji se neće uprihoditi više od ovoga poreza. Ali Ministarstvo financija ima svoje izračune koliko će ovaj zakon donijeti neke nove gospodarske aktivnosti sa kojima ćemo definitivno prebaciti taj jaz između ove rupe koja će se dogoditi kod prihoda ovoga poreza. I normalno bitan je segment za naglasit, a to je administrativno rasterećenje, ne samo trgovaca, nego administrativno rasterećenje je i cijele naše uprave i administracije. Naime, ono što sam i postavio pitanje, državnom tajniku, u replici na početnom izlaganju, zanimljivo je da ćemo sa ovim imati 98, ako imamo 98 ispostava Porezne uprave, imati ćemo 98 novih službenika, tj. službenika koji rade, već u sustavu, a koji više neće biti zaduženi za administraciju, vezano za ovaj porez. I jednostavno će ih se morati prebaciti na nova zaduženja, tako da imao 98 novih naših službenika, koji će uvelike, rastereti sustav porezne uprave. Naime, mijenja se upravo, ovaj dio poslovnog poreza i uvodi se plaćanje upravne pristojbe, na koje će Vlada RH, imati veći efekt. Jer samom uredbom to može mijenjati. I mislim da je to puno brže i efikasnije. Vidjeli smo u izlaganju predstavnika Vlade, ovaj ubrzaniji i kraći proces od kupovine, vozila, kako je bilo po ovome starome sustavu i kako će biti od 1.1.2018.g. Znači jednostavno preskačemo neke korake, naši građani znaju što je to kupovati, novo, ali rabljeno vozilo, znaju kolika je to administracija, ako netko živi u većim gradovima, zna koliko bi potrošio vremena na to, trčeći od javnog bilježnika, do Porezne uprave, pa poslije do policijske uprave, pa do same registracije vozila. Evo, od 1.1. to moramo definitivno naglasiti i upozoriti naše građane, da to će biti puno jednostavnije i da će sami cijeli postupak, biti na mjestu gdje se registrira vozilo, znači izbacujemo iz ovoga niza i javne bilježnike i Poreznu upravu i jednostavno na mjestu registracije obavljeno sve što je potrebno. Važno je naglasiti, ova upravna pristojbe, čl. 15. vidi se točno stavci, tko će sve biti izuzev od plaćanja ove upravne pristojbe i bitan je ovaj segment, prilikom propisivanje, oslobađanja plaćanje upravne pristojbe, vezano za nasljeđivanja. Znači osnovna namjera je bila upravo da stjecatelj rabljenog motornog vozila plaća samo jedno davanje, porez na nasljedstvo i darove ili upravnu pristojbu, što je isto novina. I efekt samoga ovoga zakona, na državni proračun, smo vidjeli imali smo prilike o tome raspraviti, znači nije potrebno osigurati nekakva dodatna sredstva, ali ćemo uprihoditi 90 milijuna kuna manje u državnom proračunu, što normalno će imati svog utjecaja, ali moram tu naglasiti rasterećenje naših građana koji će uvelike to osjetiti prilikom nabavke svojih vozila. Zašto donosimo ovaj zakon po hitnom postupku? Mislim da i oko toga smo se svi složili, bitno je da ovaj zakon krene od 1.1.2018. upravo radi kontinuirano gospodarske aktivnosti i da bi se nastavila cijelovna porezna reforma, tako da u Klubu HDZ će podržati navedeni zakon, a i vidim ostali klubovi. Hvala.
Hvala lijepo. Prije nego što dajem pravo na 2 replike, ja bih, pozdravio učenike i učenice osnovne škole iz Končanice, to je češka osnovna škola. Nemaju prilike vidjeti puno zastupnika, ali barem njihov zastupnik češke manjine je ovdje prisutan. Pozdrav. … [[Pljesak.]] Imamo 2 replike. Prva replika, gospođa Ljubica Makismčuk. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bačiću, pozorno sam slušala vašu raspravu i naravno da se slažem sa svime što ste izrekli, no međutim, evo, znamo da izmjenama i dopunama ovog zakona, nastavljamo sa provedbom porezne reforme. Vidimo da se skraćuje administrativni postupak kod kupoprodaje rabljenih automobila, gdje zaista više nije potreban potpis kod javnog bilježnika, nego sa puno lakšim postupkom se ide u realizaciju. Ono što bih posebno pozdravila, to je u ovom članku, gdje motorna vozila sa 9 sjedala se umanjuje iznos posebnog poreza za 75%, odnosno, za motorna vozila, sa 8 sjedala se umanjuje na 50% što je jedan u nizu od mjera koje će sigurno pomoći u demografskoj obnovi koja nam je jedna od bitnijih mjera ove naše Vlade. Međutim, ja ću još naglasiti, da cjelovitom poreznom reformom, imali smo poreze na cestovna motorna vozila. Je istina i bog to bio prihod županija, no međutim, mi kao županija Brodsko posavska, smo imali do 3 milijuna kuna, nenaplaćenih potraživanja, no međutim, to je sada 5 milijuna kuna, sigurno poreza kojeg dobivaju županije, odnosno, moja županija, što je zasigurno bitno, posebice, za osiromašene županije, kao što su slavonske. No međutim, evo, ovdje bi pozdravila isto tako i ovu odredbu da hibridna vozila su oslobođena 100% od toga i naravno, evo čisto da mi malo pojasnite, vezano za ova oslobođenja koja imaju hibridna vozila. Hvala lijepo.
Hvala lijepo, odgovor, gospodin Bačić.
Hvala poštovana kolegice na upitima. Evo, dosta toga ste iznijeli, drago mi je što se slažete, bitno je naglasiti 2 stvari, bitno je naglasiti, upravo ovaj skraćeni administrativni postupak što će od 1.1.2018. značiti puno za naše građane. Znači da će na jednom mjestu obavljati sve vezano za kupovinu samoga vozila i samu registraciju. Znači, na mjestu gdje se registrira ovo je dobro i evo, u svom izlaganju sam, to samo djelomično prošao, ali vrlo bitna stavka, upravo i vezano za demografiju i za veća vozila. Normalno, cilj nam je, a i cilj ove porezne reforme, je i ima uvijek u pozadini onaj misao o demografiji tako da je to jako bitno i važno je da se naše obitelji, da su što veće i da se voze u što boljim vozilima. I normalno kada razmišljamo općenito o sigurnosti u prometu na cestama a i bilo čemu vezano za vozila, uvijek razmišljamo o djeci kao sudionicima u prometu i što je bitno da njih zaštitimo. Što se tiče zadnjeg vašega upita vezano i za hribridna ekološka vozila ona su ugrađena u ovaj zakon što moramo pohvaliti definitivno predlagatelja što prepoznaje trend i što je ovaj zakon suvremen znači ne trebamo ga svako malo mijenjati. Hibridna električna vozila su u ovom zakonu, oslobođena su velikog dijela plaćanja ovoga poreza tj. trošarine, one se obračunavaju na drugačiji način po kilometrima a ne po emisijama CO2. I vidimo i statistički koliko se nabava novih vozila, električna vozila, mislim da će državni tajnik o tome se referirati u završnom izlaganju. Ali ovo je još jedan poticaj da od tih 13 električnih vozila što je bilo ove godine da iz godine u godinu sve više stavljamo naglasak na to i da se sve više i više nabavlja takvih ekološko prihvatljivih vozila. Hvala.
Hvala lijepa. Druga replika, gospodin Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Bačić, dakle vaša rasprava je bila jako korektna i puno ste stvari iznijeli, međutim ono što mi se čini upečatljivim a možda treba naglasiti i predstavnici ministarstva o tome trebaju razmišljati, nekako se stvari brzo mijenjaju kada govorimo o hibridnim električnim. I jasno je da treba nagrađivati, da se tako izrazim, zelena vozila. Ona sva vozila koja što manje zagađuju okolinu, što manje ispuštanja CO2 dušikovih oksida. Međutim imamo još jednu stavku o kojoj treba razmišljati a to je trošarina na ceste, s izgradnjom cesta koja se plaća iz cijene goriva dok recimo evo vozila koja imaju ugrađeni plin oni prilikom registracije plaćaju mislim iznos, jednokratan iznos od 500 kuna. Puno puta ljudi ne razumiju koji imaju vozila na plin pa kažu zašto mi plaćamo više, trebali bi biti nagrađeni jer oni ne plaćaju kroz cijenu goriva. I ista stvar će biti sa električnim automobilima. Kako će oni plaćati zapravo naknadu za ceste i o tome treba ministarstvo voditi računa da nekako nađe tu dobru mjeru da se ne zaustavi cestogradnja a da istovremeno se potiče ulaganje u tzv. zelene vrste prijevoza.
Hvala lijepa. Odgovor gospodin Bačić.
Ma treba naglasiti definitivno da postojanje poreza i trošarina su brži oblik nameta i posljedice sada šta ćemo dati Vladi da uredbom će propisivati i tarife da jednostavno brži način da se modernizira nešto i da se uvede nešto novo. Što se tiče ekološko prihvatljivih i hibridnih vozila, bitna je stavka da su uopće ugrađeni u zakon, znači da to, da to pazimo na taj način i da potičemo što više to ali vidimo da smo i novi u tome, tako i trošarina na ceste i kako će se to odnositi, premalo je vozila da je cijeli fokus na njima. Ali vidimo i sami po našim gradovima i po ovim električnim stanicama za punjenje da se to lagano mijenja i ovakvim upravo zakonima i sutra uredbama Vlade, mislim da će iz godine u godinu to biti sve bolje i bolje.
Hvala lijepa. Imamo pojedinačnu raspravu gospodina Marasa.
Hvala lijepo kolegice i kolege, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Kada govorimo o ovom zakonu, odnosno problematici i oporezivanja građana prilikom kupnje, odnosno upravnih pristojbi prilikom kupnje automobila moramo voditi računa o tome da je u Hrvatskoj dosta star vozni park i da moramo stimulirati naše ljude prilikom kupnje, ja bih rekao i novih vozila a pogotovo kada se govori a šta je posebno evo kolega Žagar naglasio nekoliko puta vezano uz poticanje kupovine i hibridnih i električnih vozila i o tome bi RH trebala voditi računa. Iako se ovim zakonom ponešto pojednostavljuje proces i ja bih rekao jedan porez zamjenjuje upravnom pristojbom mi moramo reći da je to jedno značajno opterećenje za hrvatske građane koje je tijekom 2016. godine iznosilo skoro 2 stotine milijuna kuna. Znači u praksi taj porez je bio 1000 kuna i kada se uzme 209 tisuća slučajeva oporezivanja to je otprilike 2 stotine milijuna kuna koje bi možda u nekim situacijama ako se radi o vozilima koje su ja bih rekao manje kritična za naš okoliš, odnosno ukoliko idemo poticati da ljudima bude jeftinija kupovina takvih vozila možda bi mogli razmisliti u budućnosti da se one manje opterećuju odnosno da se i prilikom kupnje rabljenih vozila električnih ili hibridnih, možda čak i oslobađa građane upravne pristojbe kako bi se stimuliralo na taj način kupovina takvih automobila a to je dosta značajno tržište s obzirom da je u Europi već praksa i jako puno ljudi kupuje električne automobile, u Hrvatskoj i infrastruktura polako se razvija. Kada im cijena padne, ljudi znaju nabavljati te automobile iz drugih zemalja EU i to je nešto o čemu treba sigurno u budućem razdoblju razmišljati. Također moramo razmišljati i o tome da evidentno je i po kretanjima na tržištu da Hrvatska odnosno tržište automobila se oporavlja i vidimo u 2016. a pogotovo u 2017. godini prodaja automobila raste. E sada našoj Vladi ne bi trebalo biti, ja bih rekao, oni ne bi trebali biti nezainteresirani po pitanju toga kakvi se automobili kupuju, koja je misija CO2 tih automobila i tu vidimo dosta veliki nedostatak i neodređenost hrvatske Vlade prema tome da se pokuša građanima omogućiti da zamijene stare automobile šta je povećanje sigurnosti na cestama. I s druge strane da se investira upravo u ovu vrstu automobila o kojoj sam malo prije govorio a koja će omogućiti da ja bih rekao imamo pozitivniji utjecaj na okoliš jer se vidi taj negativni utjecaj na okoliš pogotovo u gradovima gdje je promet veći. U gradu Zagrebu imamo dosta dijelova grada koji su dosta izloženi negativnom utjecaju ne samo na okoliš nego i na zdravlje ljudi zbog gustog prometa koji se ovdje odvija ukoliko već gradonačelnik ne vodi računa o tome da pokuša regulirati promet u gradu Zagrebu na način koji bi to bio optimalan, onda trebamo bar pokušati stimulirati ljude sa nekim beneficijama da kupuju automobile koji imaju manji utjecaj i na zdravlje građana i na sam okoliš. A da ne sa druge strane kada građani kada idu kupovati automobil kao što kaže kolega Bulj, imaju grč u želucu i na neki način vide da su te trošarine toliko velike, njih treba jednostavno osloboditi tog grča. Slažete se kolega Bulj sigurno sa tom konstatacijom jer mislim da naši ljudi preveliki iznos trošarina još uvijek plaćaju na automobile kada kupuju to primjerice kada mijenjaju stare automobile za nove automobile. I evo ja se slažem, znači pošto se ovdje radi i izmjene hrvatskog zakonodavnog okvira koje se prilagođava europskoj stečevini treba ih podržati ali moram uvijek razmišljati, vidimo kako primjerice Njemačka izbacuje uopće dizel automobile, neki gradovi imaju čak i skuplje opterećenje građana koji koriste automobile koji imaju štetni utjecaj na okoliš. Znači Hrvatska ne samo gradovi nego i država uopće ne vodi računa o tome i fali nam tu malo nečega što bi pokazalo u kojem se smjeru uopće to razvija i razvijat će se u narednim godinama. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Jedna replika, gospodin Žagar.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Zadnji čas sam digao repliku. Kolega Maras, vi ste otvorili jednu jako bitnu temu, riječ je o jedinom hrvatskom gradu koji zapravo ima ozbiljnih problema u prometu, u zagađenju koje prouzrokuje promet, to je grad Zagreb. Mislim da se na 9 lokacija se mjeri to zagađenje i ono nije zanemarivo, ono sigurno utječe na zdravlje ljudi. spomenuli ste gradonačelnika, naravno problem je širi. Gradonačelnik prvi, onda i Ministarstvo prometa i druga ministarstva trebaju se uključiti. Ja kad se nekad vozim, kad putujete prema Dalmaciji negdje onda idemo tzv. zagrebačkom obilaznicom. Zagreb više nema obilaznicu, ono nije obilaznica, ono je sastavni dio prometnica u gradu Zagrebu. Dakle, promet u gradu zagrebu je gust. Mi možemo s ovakvim prijedlozima zakonskih rješenja nešto ublažiti ovu situaciju nabavkom hibridnih vozila, ekoloških vozila, međutim bez dobrih prometnica, problem prometa i zagađenja prometa u Zagrebu se ne će riješiti a vjerujte da je to vrlo ozbiljan problem samo je pitanje nekad koliko u javnosti izlaze ti podaci i koliko ljudi zapravo osluškuju. Ali ono što čovjek shvaća i nos može osjetiti kad na određenim čvornim točkama pješači da je to doista zagađenje vrlo izraženo.
Odgovor, izvolite gospodin Maras.
Hvala lijepa gospodine. Apsolutno kolega Žagar ste u pravu, nažalost mi imamo situaciju u gradu Zagrebu gdje umjesto ovih najvažnijih tema a tema prometa je sigurno u gradu Zagrebu jedna od top 3 teme, gradonačelnik se bavi time da makne ime ovog trga ili onoga trga, da makne ovu bistu ili onu bistu, bitnije mu je to kako će se i na koju će se nogu Hasanbegović ustati nego zdravlje građana grada Zagreba. Takvu raspravu, takav značaj nismo čuli u zadnjih desetak godina od gradonačelnika da se uopće bilo šta po pitanju prometa dešava a ja bi rekao nije pitanje samo mirisa nego je to pitanje i ugrožavanje zdravlja ljudi. mi nažalost nismo ni svjesni koliko to onečišćenje utječe na zdravlje ljudi u gradu Zagrebu. Imamo te mjerne točke po gradu, one pokazuju u pravilu veću dozu onečišćenja čestica u onim nižim dijelovima grada na uzvisinama, odnosno na brijegu nekom je to nešto niže. Ali ono čega nema i šta nije konstanta je da u gradu Zagrebu nema prometne strategije i da se gradonačelnik uopće time ne bavi. On se sada bavi time da udovolji Hasanbegoviću da makne bistu Ive Lole Ribara, on se bavi time da li će i kako će objasniti da on nije instant antifašist nego da je stvarno antifašista, a vidi se da on uopće o tome ne razmišlja nego kažem, najvažnije mu je na koju nogu će to jutro Hasanbegović ustati, o tom više gradonačelnik brine nego o prometu. Hvala lijepo.
Dobro, nećemo ništa reći da nije bilo na temi, sve je bilo na temi, može? Dogovoreno. Završna riječ, državni tajnik gospodin Tufekčić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovane saborske zastupnice i zastupnici, najprije želim zahvaliti na konstruktivnim i sadržajnim raspravama, dat ću samo kratki osvrt na neke od pitanja ili spomenutih tema. Dakle, saborski zastupnik Bačić je spominjao rasterećenje, dakle rasterećenje u nekom procijenjenom iznosu od oko 90 milijuna kuna. Što se tiče fiskalnoga aspekta, nekakvo smanjenje prihoda od državnog proračuna to znači da će u odnosu na postojeći posebni porez na prijenos motornih vozila, buduća naknada biti negdje na razini oko 50%. Uz to idu naravno i povezani troškovi, ja ih uvodno nisam spominjao, a to su troškovi javnog bilježnika, razne naknade itd., koje su povezane uz plaćanja i tome slično. Uz to, naravno jednako važno ili nama ovdje u Ministarstvu financija, a to je rasterećenje porezna administracija će biti usmjerena na složenije porezne oblike, dakle možemo očekivati svakako ono što očekujemo jest povećanje njihove učinkovitosti, brzine, kvalitete rada itd. Što se tiče činjenice … vozila, nova vozila itd. naravno da mi ne možemo biti zadovoljni stanjem voznog parka koje je prosječno staro 12,5 godina, to naravno nije dobro ni sa aspekta sigurnosti, ni sa aspekta njihove ekološke prihvatljivosti, ali mislim da je ova Vlada i sa posebnim porezima, ali općenito sa poreznom reformom odnosno rasterećenjem prije svega dohotka odnosno povećanjem raspoloživog dohotka građana, ali čak možemo govoriti u tom kontekstu i o smanjenju poreza na dobit išla u smjeru da nova vozila budu dostupnija većem broju građana. Jednako tako poreznom reformom od 1.1. ove godine ovaj element CO2 postao je zasebni element računanja posebnog poreza odnosno trošarine, tako da je veći naglasak dan upravo CO2 odnosno ovoj ekološkoj komponenti, a što ide u korist novim vozilima odnosno konkurentnosti novih vozila na tržištu, a što je vidljivo iz podataka da je recimo unos novih vozila povećan za 11,5% u ovoj godini što naravno nemamo ambiciju pripisati samo ovoj izmjeni, ali svakako i njoj i jednako tako unos starijih vozila od deset godina smanjen je za 60%. U budućnosti svakako je namjera da upravo ovaj element CO2 postaje što značajniji element i kriterij oporezivanja ovim posebnim porezom tako da očekujemo u budućnosti izmjene koje će ići tim smjerom. Svakako što više poticati nabavu i unos novih vozila što moram priznati sa nekakvog aspekta propisivanja nije baš jednostavno jer mi ne možemo različito tretirati nova i stara vozila tako takva nego tražiti nekakve kriterije kojima ćemo gađati i pogodovat odnosno poticati kupovinu novih vozila. Ono što je također važno istaknuti jest da je ovakav i sličan model javnog davanja odnosno posebnog poreza ima 18 država članica EU. Neke od njih imaju i ukupno veća davanja i veća porezna opterećenja vozila u odnosu na ovo što je u RH. Ja ne želim nipošto reći da nam je to uzor i da tražimo nekakvo opravdanje, upravo suprotno, naš je cilj ukupne porezne politike ići u smjeru rasterećenja pa tako onda i ovim poreznim oblikom. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o posebnom porezu na motorna vozila, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 229. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandman je podnio zastupnik Peđa Grbin. Molio bih ponovno državnog tajnika u Ministarstvu financija poštovanog Željka Tufekčića da obrazloži stav Vlade.
Poštovani gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća. Naime, nema ga razloga prihvatiti jer člankom 15. Općeg poreznog zakona uređuje se položaj izvanbračne zajednice na način da se propisuje da se odredbe Općeg poreznog zakona, ali i drugih poreznih propisa koje se primjenjuju na bračnog druga primjenjuju i na izvanbračnog druga, životnog partnera i neformalnog životnog partnera s obzirom da je Općim poreznim zakonom propisano izjednačavanje bračnog i izvanbračnog druga, životnog partnera te neformalnog životnog partnera nije potrebno posebno navoditi da se u Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o posebnom porezu na motorna vozila iza riječ bračni drug dodaju riječi izvanbračni drug, životni partner i neformalni životni partner. Takvo rješenje je propisano i Zakonom o porezu na dohodak koji u članku 95. propisuje da se drugim uzdržavanim članovima uže obitelji smatraju bračni, izvanbračni drug, izvanbračni drug, životni partner i neformalni životni partner životni partner i neformalni životni partner poreznog obveznika. Navedena odredba će biti na snazi do 31. prosinca ove godine kada će ju zamijeniti odredba koja propisuje da se uzdržavanim članom uže obitelji smatra između ostalog bračni drug. Dakle Zakon o porezu na dohodak ne navodi za bračnog druga, životnog partnera i neformalnog životnog partnera već samo bračnog druga s obzirom da je izjednačavanje bračnog druga, izvanbračnog druga, životnog partnera te neformalnog životnog partnera propisano Općim poreznim zakonom.
Kolega Grbin, izvolite.
Poštovani gospodine državni tajniče. Ja vam se zahvaljujem na obrazloženju. Kada sam pisao ovaj amandman vodio sam se između ostalog odredbom upravo trenutno važećeg članka 95. stavka 1. Zakona o porezu na dohodak. Ja vaše obrazloženje prihvaćam, neću tražiti glasovanje o ovom amandmanu. Međutim s obzirom da će se sada ovaj vid oporezovanja morati provoditi pred resornim djelatnicima MUP-a. Ja vas molim da pripremite jednu obvezujuću uputu kako bi olakšali poziciju ljudi koji će dolaziti i pokušati registrirati vozila na temelju opće odredbe Općeg poreznog zakona, a vi i ja znamo koliko je teško našim građanima i puno jednostavnije stvari od ovoga objasniti hrvatskoj birokraciji. S obzirom na obrazloženje i na vrlo jasan stav ne tražimo glasovanje. Zahvaljujem se.
Hvala i vama. Pa onda možemo preći na glasovanje o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o posebnom porezu na motorna vozila. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 97 glasova za, 0 suzdržanih i 2 glasa protiv, donesen Zakon o izmjenama i dopuni Zakona o posebnom porezu na motorna vozila.
Sada imamo dva zakona: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o radu, drugo čitanje, P.Z.E. broj 185 i - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o europskim radničkim vijećima, drugo čitanje, P.Z.E. broj 187. Predlažem da se vodi zajedno ujedinjena rasprava. Zašto? Zato što je tako bilo u prvom čitanju i zato što su te tematike u korelaciji. Jel ima neko protiv? Ne, vodit ćemo zajedničku raspravu. Predlagatelj je oba zakona Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u vezi s člankom 190. Poslovnika RH. Naravno radi se o drugom čitanju za oba zakona, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Ja ću sada dati riječ predlagateljici, predlagatelju zakona odnosno gospođi Majdi Burić, državnoj tajnici u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava s time da jednu važnu obavijest, nakon tog uvodnog izlaganja u 14,00 sati imat ćemo pauzu do 15,00 sati kako i zastupnici koji su ovdje radili cijelo jutro steknu pravo na ručak. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora gospodine Radin. Poštovani zastupnici i zastupnice u Hrvatskom saboru. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o radu, kao i Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o europskim radničkim vijećima. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o radu izrađen je podnosi se sukladno Zaključku donesenom na 5. sjednici Hrvatskoga sabora održanoj 4. listopada 2017. godine kojim je prihvaćen Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o radu. Prije svega htjela bih reći da konačni prijedlog zakona ne sadrži nikakva nova rješenja niti razlike u odnosu na tekst prijedloga zakona koji je bio u prvom čitanju. Zakon se naime odnosi i donosi radi implementacije Direktive 2015/1794 EU Parlamenta i Vijeća od 6. listopada 2015. godine o izmjeni triju direktiva EU Parlamenta i Vijeća te dviju direktiva Vijeća, a sve u pogledu pomoraca. Svrha direktive jest da na transparentan i koherentan način osigura zaštitu radnih prava pomoraca i to u materiji koja uređuje postupke obavješćivanja, savjetovanja, iskazivanje kolektivnog viška kao i prenošenje ugovora o radu na novog poslodavca. Citiranom direktivom su pored ostalih izmijenjene i tri direktive koje su u pravni poredak RH prenesene Zakonom o radu. U RH kao što znamo radni odnos pomoraca uređuje se posebnim zakonom, a to je Pomorski zakonik. Međutim prava pomoraca u pogledu sudjelovanja radnika sudjelovanja radnika u odlučivanju, prava kod iskazivanja kolektivnog viška radnika, te prava prilikom prenošenja ugovora o radu, na novoga poslodavca, nisu za pomorce uređena pomorskim zakonikom, već su ista uređena Zakonom o radu. I to na način, da u pogledu uređenju ovih posebnih prava, nema isključenja od primjena, za radnike pomorce, odnosno, članove posade broda, već se pomorcima osigurava ostvarivanje jednake razine prava, kao i ostalim radnicima, na koje se i opći propis o radu i odnosi. Stoga će se ovim zakonom utvrditi da je Zakon o radu, sukladan zahtjevima direktive 2015/1794 u pogledu pomoraca. A osim toga dodatni razlog zbog kojega se zakon donosi, jest omogućivanje, provedbe i pravilne primjene zakonskih odredbi, sadržanih u radno pravnom institutu, suodlučivanja radničkog vijeća, odnosno, nadomještanja suglasnosti, radničkoga vijeća ili sindikata, kako bi se umjesto obveznog postupaka arbitraže, radi nadomještanje takve suglasnosti, ponovno uvelo zakonsko rješenje, kojim se propisuje prije svega sudska nadležnost, radi nadomještanja takve suglasnosti. To je vezano uz Zakon o radu, na koji se nadovezuje Zakon o europskih radničkim vijećima, konačni prijedlog i vezano uz to, treba naglasiti, također da nema nikakvih sadržajnih promjena u odnosu na prvo čitanje, odnosno, na prijedlog zakona. I utvrđeno je da je Zakonom o izmjeni i dopunama Zakona o europskim radničkim vijećima, da će se izmijeniti čl.2. koji se opet odnosi na implementaciju spomenute direktive 1794 i dopuniti će se čl. 14. koji se odnosi na uvjete za rad pregovaračkoga odbora, kao i na čl. 31. koji se odnosi na uvjete za rad, europskoga radničkoga vijeća, a sve to kako bi se osigurali uvjeti za lakše sudjelovanje na sastancima, svim članovima pregovaračkoga odbora i europskoga radničkoga vijeća, pa tako i članovima pomorcima i to uporabom informacijskih i komunikacijskih tehnologija, a sve sukladno zahtjevima direktive 1794. Evo za uvod toliko. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Imamo vremena još za izvjestitelja odbora. Znamo da gospodin Gordan Maras je tražio riječ. Izvolite. Ispred Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege. Ovo je objedinjena rasprava? … [[Upadica se ne čuje.]] Onda koristim priliku da obavijestim Hrvatski sabor, da je Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo Hrvatskog sabora, na 24.sjednici održanoj 29.11.2017. g. raspravljao o Konačnom prijedlogu Zakonu o izmjenama Zakona o radu i Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o europskim radničkim vijećima, o čemu nas je uvodno izvijestila državna tajnica Majda Burić i kako je vidljivo da je taj zakon sukladan zahtjevima Direktive EU 2015. 17/94 Europskog parlamenta i Vijeća od 6.10.2015.g. Znači u pogledu rada pomoraca, odnosno, da sadrži opće odredbi koje određuju predmet Zakona o radu, upliću na to da se ovaj opći propis primjenjuje i na radnike pomorce. Znači to je jedno tumačenje koja obuhvaća ljude i koje ne rade samo na području RH i da se to u biti usklađuje sa nečim što vrijedi u europskom zakonodavstvu. Odbor je nakon provedene rasprave, jednoglasno prihvatio i jedan izmjene i jednog i drugog zakona, te predložio Hrvatskom saboru, da se donese Zakon o izmjenama Zakona o radu P.Z. 185 i Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o europskim radničkim vijećima P.Z. br. 187. Hvala vam lijepo.
Dobro. Hvala i vama. Stanka traje do 15,00 sati. … [[Upadica se ne čuje.]] Najavio sam stanku do 15,00 sati, jer ima ovdje zastupnika koji su od jutra. Neki da, neki ne, oni koji su od jutra, imaju pravo na ručak. STANKA U 13,47 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sa radom. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Europskim radničkim vijećima i isto tako objedinjena je rasprava Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o radu. Tako da nastavljamo sa raspravom. U ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista, poštovani kolega Žagar. Ali imam jednu ruku u zraku. Idemo dalje sa raspravom, poštovani kolega Žagar u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege, nastojat ću doista u kratkoj raspravi istaknuti dva aspekta vezano uz ovu objedinjenu raspravu o ova dva zakona. Prije svega svaki zakon koji unapređuje prava radnika a posebno je u ovom slučaju radnika preko sedam mora koji zarađuju svoj kruh treba podržati. I što se tiče izmjene Zakona o europskim radničkim vijećima tu zapravo nemamo dvojbi. Evo valja naglasiti još jedanput i zbog javnosti kako i piše u obrazloženju zakona. Posljedice koje će se donošenjem zakona proisteći to je prije svega ispunjenje međunarodne obveze Republike Hrvatske i implementacija direktive 2015./1794 u pravni poredak Republike Hrvatske. I druga, osiguranje odgovarajuće razine prava, odnosno uvjeta rada i zaštite prava pomoraca kao i za ostale radnike na koje se primjenjuje nacionalni poseban propis koji uređuje postupke obavješćivanja i savjetovanja kod poslodavca na transnacionalnoj razini, a u skladu sa europskim standardima. Evo to je posebno važno za pomorce koji često puta zasnivaju radni odnos kod različitih brodara da bi oni mogli svoja prava ostvariti. Evo što se tiče izmjena Zakona o radu mi smo kao klub pripremili jedan amandman, ja ću ga sad obrazložiti. Vi ćete u toku još rasprave taj amandman dobiti pa molim predlagatelja da ga pogleda, pa nadam se da će ga i prihvatiti. Evo ukratko o čemu se radi. U hrvatski se pravni poredak dakle uvodi Direktiva 2015/1794 Europskog parlamenta i Vijeća od 6. listopada 2015. u izmjeni više direktiva a sve vezano na prava pomoraca sa osnove radno pravnih odnosa. U samoj direktivi utvrđeno je da tzv. plava ekonomija čini značajni dio ekonomije Europske unije, te da prava pomoraca u procesima radničkog suodlučivanja i većim procesima zbrinjavanja viška radnika moraju biti izjednačena sa pravima ostalih radnika. Smatramo ovo dobrom izmjenom, jer na žalost pomorci na koje se u pogledu radno-pravnih odnosa primarno primjenjuje Pomorski zakonik nisu do sada bili adekvatno zaštićeni kao radnici, niti su imali adekvatne mogućnosti radničkog suodlučivanja u slučajevima na primjer kada je hrvatsku kompaniju preuzimao neki drugi brodar. Na neki način koristim ovu priliku da se i svi zajedno i mi ovdje kao zakonodavno tijelo, a nadam se i RH ispričamo pomorcima što dugi niz godina nisu zapravo njihova prava adekvatno zaštićena, jer direktivu, uvođenje direktive ispadne tako da tek uvođenjem direktive ćemo mi ta prava zaštititi. Sada se opća pravila Zakona o radu kod takvog procesa i kod procesa kolektivnog viškova radnika primjenjuju na njih stoga je sustav puno pravedniji. Nadalje, izmjenama i dopunama zakona uređuje se institut prethodne suglasnosti Radničkog vijeća, odnosno sindikata u slučajevima otkazivanja ugovora o radu zaštićenim kategorijama radnika. Ovdje nejasno ostaje zašto je kao alternativni model kod nadomještanja prethodne suglasnosti u slučajevima iz članka 151. i 41. zakona, slučajevi prethodne suglasnosti Radničkog vijeća ostavljena mogućnost ishodovanja arbitražne odluke. Doduše i taj se postupak više ne uređuje zakonom, te su odredbe brisane već se samo uređuje postupak ishodovanja sudske odluke. Dok u slučajevima iz članka 188. nadomještanje prethodne suglasnosti sindikata više nema mogućnost ishodovanja arbitražne odluke već samo sudske. Dakle, kod Radničkog vijeća postoji mogućnost donošenja arbitražne odluke uz sudsku odluku, a kod sindikalnog povjerenika nemamo mogućnost donošenja arbitražne odluke. Pretpostavljamo da je to ili omaškom ili na neki način ispušteno iz članka 188. i u tom smislu ćemo uložiti amandman da se i u članku 188. doda mogućnost arbitražne odluke. Naravno možemo reći da se ovo pokazuje da su izmjene i dopune s jedne strane su možda rađene brzopleto ili birokratski jer uvijek se treba poštivati primarni način za ishodovanje prethodne suglasnosti, jer niti tri godine nakon stupanja na snagu Zakona o radu nisu se ostvarile pretpostavke za njegovo puno ispunjenje. No sada kako bi se riješio taj problem, znači dobro je da se stavlja alternativno oba dva slučaja. I u slučaju Radničkih vijeća i u slučaju sindikata. Nadamo se da će predlagatelj prihvatiti ovaj naš amandman i s tim u vezi mogu reći da će klub MOST-a u tom slučaju svakako podržati ove zakonske prijedloge. Hvala.
Hvala vam. Drugi bi na redu trebao biti Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e međutim kolege Bunjca nema pa gubi pravo na riječ. Onda ide Klub zastupnika HDZ-a i poštovani kolega Ante Babić.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovana državna tajnice. Mi smo i kod prvog čitanja oba dva zakona predlagali da imamo objedinjenu raspravu jer se jedna nadovezuje na drugu. Isto tako smo rekli da je nepotrebno bilo da ide u drugo čitanje, ali evo i zbog ovoga što je gospodin Žagar rekao u ime MOST-a i ovog amandmana možda poneke stvari se trebaju dogoditi. Međutim, što se tiče samog zakona, izmjenama i dopunama Zakona o Europskim radničkim vijećima tu nije došlo u odnosu na prvo čitanje do nikakvih promjena. Jedino je došla jedna promjena koja je vezana bila uz Zakon o radu gdje je prihvaćen prijedlog Ministarstva uprave koji je imao utjecaj na nastalu razliku između rješenja koja se predlažu konačnim prijedlogom zakona u odnosu na ona iz prijedloga zakona. I to je bila jedina promjena koliko ja znam. I pitao sam državnu tajnicu jesu se dogodile neke druge. Dakle, ovo što govorite vezano za amandman koji ste podnijeli treba reći da je RH donijela Pomorski zakonik. On ima preko 1000 članaka i tu je jako dobro obuhvatila sva ona prava koja su vezana za pomorce i posade brodova. Ovdje se radi o jednoj direktivi EU koja će se implementirati kako u Zakonu o radu, tako i u Zakonu o Europskim radničkim vijećima. Naravno klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će oba ova zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala. Idemo dalje, u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege zastupnici. Klub zastupnika SDP-a će podržati ovaj zakon jer se radi o nomotehnici odnosno o usklađenju s propisima EU, ali nemoguće je kada govorimo o Zakonu o radu i Zakonu o radničkim vijećima ne spomenuti to da u RH nažalost danas imamo lošu situaciju vezano i uz određene stvari vezane uz sam rad, ali i ono što smo danas istaknuli u raspravi nažalost zaspala je Vlada, zaspao je premijer Plenković vezano uz povećanje minimalne plaće i tu treba vrlo jasno reći da se što prije moraju neke stvari odviti odnosno mora se reagirati. Nedovoljno je ovo povećanje od 130 kuna koje je danas najavio ministar Pavić i tu SDP predlaže da se u narednih četiri godine svake godine pet postotnih povećanja minimalne plaće u 2021. godini pa i ljudima koji su zaposleni kao pomorci ta plaća osigura u iznosu od 60% prosječne plaće. I to je nešto o čemu se ovdje mora govoriti kada govorimo o radnom zakonodavstvu, kada govorimo o zakonu o radu, kada govorimo o radničkim vijećima i ne treba se ignorirati probleme. Nažalost previše ljudi možda i nema sreću kao pomorci da rade u jednom sektoru koji je relativno dobro plaćen pa moraju odlaziti iz Hrvatske. Čitav jedan grad se prošle godine iselio iz RH, skoro stotinu tisuća građana nas je napustilo, a vlada RH u ovom trenutku neće ni ništa. Izgleda da se premijer Plenković probudio na trenutak iz zimskog sna, shvatio u biti da treba nešto učiniti. Bilo bi dobro da je prihvatio prijedlog, a i kolege iz drugih klubova ovdje koji su glasali protiv njega, SDP-a u ožujku mjesecu ove godine kada smo tražili da se poboljšaju prava radnika da se podigne minimalna plaća odnosno da se omogući ljudima da dobiju nekoliko stotina kuna više i da krenemo u tom smjeru prema naprijed. Znači svaki korak prema naprijed će Klub zastupnika SDP-a prihvatiti pa tako prihvaćamo i ove izmjene Zakona o radu i radničkim vijećima. Svjesni smo da se tu napravilo nešto šta je čisto tehničko usklađivanje. Kao zastupnik osobno sam podnio jedan amandman kako bi bilo potpuno jasno da se otkloni jedna nedoumica u Zakonu o radu da li se prilikom otkaza radniku koji je vezan uz sindikat treba konzultirati sa sindikatom koji tamo predstavlja ili se može konzultirati sa nekim drugim sindikatom, znači bilo bi dobro da to Vlada prihvati. Ali ono o čemu moramo ovdje govoriti, a možda se nekom čini da ta tema nije striktno vezana za ovu tematiku, ali je, čim se spominje Zakon o radu onda se mora govoriti i o uvjetima rada, mora se govoriti o tome da je potrebno mijenjati Zakon o radu, da je potrebno mijenjati i Zakon o minimalnoj plaći, da je potrebno mijenjati uvjete rada u RH. Vidim da je jedna tvrtka koju sam danas, čisto dobronamjerno pitao da nam kaže kako se postupa sa radnicima unutar te tvrtke, da je vrlo žestoko odgovorila, ali nije odgovorila na ona temeljna pitanja koliko je od njenih zaposlenika zaposleno na minimalnoj plaći. S obzirom da su rekli da je prosječna plaća 5.800, ali kako se do te plaće dolazi? Kako se isplaćuje? Čak u nekim razgovorima su priznali da se ljude isplaćuju na temelju prometa koji ostvare. Kakvi su to ugovori, na koji način je to definirano? Te odgovore treba dati jer mi se ovdje ne smijemo baviti samo tehnikom i to je pitanje. Evo tu je državna tajnica iz Ministarstva rada koja ima pod sobom inspektorat i ja ovdje vrlo jasno postavljam pitanje i u ime Kluba zastupnika SDP-a kako se to u tvrtkama od 600, 700 zaposlenih radi na temelju prometa koje je ostvarila ta osoba koja radi kao zaposlenik, a onda je normalno da ta osoba želi raditi što više pa nekada možda i 12 sati dnevno kako došla do što veće plaće. O tome mi ovdje trebamo govoriti i o tome bi se ministarstvo trebalo pitati. I evo ja sada još jednom ponavljam pošto je tu državna tajnica i tražim ovdje evo da službeno i zapiše moj upit i da ga proslijedi inspektoratu da se napravi kontrola jer to je preozbiljno pitanje da bi ostalo visiti u zraku, da ljudi koji su u uslužnoj djelatnosti rade tko zna koliko sati da bi ostvarili promet, da bi od tog prometa bili plaćeni. I onda se ljudi iz te tvrtke zaštite na način da kažu bace prosječnu plaću, a kako je do nje došlo, koliko je rada u nju uloženo u to nemamo informaciju. Po toj logici ako se vodimo za tom logikom radi se o taxi prijevozu u jednoj tvrci u RH onda bi ljudi mogli raditi 24 sata pa bi možda imali i 10 tisuća kuna plaću i onda bi ta tvrtka mogla dijeliti nama lekcije i objašnjavati kako je to u biti uredu, a svi mi znamo ovdje da nije uredu. I zato sam ovo još jednom morao spomenuti kao nešto što je vezno uz Zakon o radu, a šta je posebno vezano, ja vas molim da to provjerite, znači inspektorat je u okviru Ministarstva rada, znači ovo je jedna vrlo ozbiljna tema. Nadam se da ćete reagirati i da ćete tražiti izvještaj o tome da li je to istina da se provjeri koliko se radi. Rade ljudi preko aplikacije to se može vrlo jednostavno ustanoviti, da li se evidentira koliko se evidentira itd., da se vidi koji su uvjeti rada i da se vidi zbog čega i da li je istina. Ja ne bježim od toga ali ja ovdje kao zastupnik moram govoriti ono šta čujem od ljudi, a čuo sam to od zaposlenika te tvrtke da se provjeri da li je istina da ljudi rade toliko, da su plaćeni na promet, da ih je puno prijavljeno na minimalno plaću. Jer zašto bi onda bili prijavljeni na minimalnu plaću ako je prosječna plaća 5 800? Zašto im se onda ne da plaća, ne znam, 4 000 kuna ili 4 500 kuna pa onda da dobiju neku stimulaciju ovisno o tome koliko su taj mjesec radili i odradili, naravno u onim zakonskim okvirima koje to zakon predviđa a s obzirom da se radi o Zakonu o radu, s obzirom da se radi također ovdje i o jednoj uslužnoj djelatnost a to su pomorci koji prevoze teret, ja sam morao spomenuti jer je aktualno, radi se također o zaposlenicima koji rade u prijevozu i na tome treba inzistirati. Mi te odgovore ljudima trebamo dati i ljudi moraju biti svjesni da se mogu nekome obratiti i meni je vrlo neugodno kada čujem to od naših građana u nekoj prilici, jednostavno na to moramo reagirati. Još jednom, podržat ćemo ovaj zakon a vas molim, još jednom državna tajnice da to provjerite i da me izvijestite kao predsjednika Odbora za rad Hrvatskog sabora. Hvala lijepo.
Imamo dvije replike, prvi je poštovani kolega Pernar, izvolite.
Uvaženi kolega Maras, ja se slažem sa svime šta ste vi rekli, međutim ima jedna stvar koju niste rekli a koju smatram da je bitno naglasiti. Rekli ste da se u prošloj godini iselio cijeli jedan grad a da Vlada premijera Plenkovića nije ništa učinila po tom pitanju i to se s lažem, to nije sporno. Ali činjenica je da i u doba mandata SDP-a isto se iseljavao tako po cijeli grad godišnje, međutim što? Onda kao što sad Plenković kaže da prepolovio nezaposlenost među mladima, a istina je da su mladi zapravo napustili zemlju, tako i u doba vašeg mandata ste vi govorili da se svaki tjedan otvara 500 novih radnih mjesta u Hrvatskoj. To je bila predizborna kampanja sjećam se kao jučer. A istina je bila takva da je zapravo 500 ljudi tjedno napuštalo našu zemlju. I ono to ja očekujem od vas, nije problem vidjet kod onog suparnika političkog manu, ali bitno je to je ono što ja stalno vama govorim da vam u partiji fali, postoji kritika, a postoji samokritika. Kod vas je samo ta kritika a nema samokritike, a s time što nema samokritike se zapravo dovodimo u situaciju da sutra ako preuzmete vlast opet će se nastaviti isto ovo što se događalo ranije odnosno što se događa sada, drugim riječima ljudi će nastaviti odlazit iz zemlje. Molim vas da percipirate problem, da uvidite vlastite greške i da se zapitate što je do toga dovelo i u konačnici da se ista stvar ne ponavlja. Hvala.
Odgovor kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Pernar, slažem se s vama da treba biti samokritičan ali da se ne hvalim ovdje ja javno u Saboru, ja sam jedan od onih koji najviše sebe kritizira i preispituje svoje poteze, čak nekada i sam sebi ajmo to tako reći, napravim veći teret nego šta bi trebao. Cijelo vrijeme se pitam dali sam nešto pogriješio i analiziram da li sam nešto mogao napraviti bolje. I da li je ispravno ovako žestoko kao ja napadati HDZ. Možda sam nepravedan prema njima i razmišljam o tome da li ići još žešće, da li malo smanjiti, ali onda shvatim. I kada predlažem nešto, oni ne prihvaćaju ništa. I onda si dam odgovor i kažem da moram biti još žešći, da možda ovo što radim treba biti još i žešće. I sa te strane nemojte sumnjati da sam preispitivao svoje poteze kako sada kad sam u opoziciji, tako i kada sam bio na vlasti. I neću reći da su rezultati bili idealni jer smo svi svjesni da je bilo jako problema, ali razlika je ogroman kada dočekate državu i kada preuzmete odgovornost sa deficitima, zna gospodin Šuker, 25 milijardi kuna, gospodarski pad 2,5 do 3% i drugačije kada dođete na situaciju kao što je došao evo gospodin Jandroković se smješka jer zna da je to istina, sa rastom od 3, 3,5%. Tu se očekuje veći i bolji rezultat, o tome se radi. kada smo bili, užasno je bilo teško, ljudi su odlazili, s tim nitko nije bio sretan, ali kako sada kada je 3,5 gospodarski rast, zašto sada odlaze najviše ljudi? Zašto sada odlazi najviše ljudi? Zašto HDZ, zašto Plenković nešto ne napravi da ljudi ostanu u Hrvatskoj? O tome mi ovdje govorimo. Hvala lijepo.
Hvala. Nemojte dobacivati. Nisam se smijao zato što znam da je to istina, nego upravo suprotno. Drugi je na redu kolega Mrsić, izvolite.
Poštovani kolega Maras, u vašem izlaganju mislim da je bilo potrebno da se naglasi dvije stvari. Prvo da ministarstvo kasni sa implementacijom direktive, rok je bio 10.10.2017. i nadam se da zbog toga država neće imati problema i platiti penale. Ova izmjena direktive, to je tehnička stvar, mogla se i sama po sebi prije implementirati. I druga stvar da su kod ovih izmjena kao kukavičje jaje ispod stola je provučena izmjena Zakona o radu kojim se ukidaju arbitraže. I ukida se arbitraža iz jednostavnog razloga što se nije uspjelo donijeti pravilnik i što se nije uspjelo implementirati arbitražu kao postupak koji bi rasteretio hrvatske sudove i omogućio da se sporovi rješavaju između radnika i poslodavca puno brže. Znam da će se uvijek ministarstvo odnosno predlagatelj izvući na to da se to moglo napraviti ranije, ali bilo je dvije godine vremena da HDZ to uspije napraviti. I što se tiče radničke participacije, to je jedna civilizacijska tekovina. Ono što je također značajno da sadašnje ministarstvo a ini bivše ministarstvo u kojem je bila doktorica Šikić ministar, nije ništa napravilo u razvoju radničkih vijeća i participacije radnika kroz radnička vijeća. Europska radnička vijeća nam mogu biti uzor kako se to radi na europskoj razini a mi u Hrvatskoj ne da kaskamo nego na neki način i onemogućavamo rad Radničkih vijeća jer im ne dajemo dovoljno vjetra u leđa da se to implementira. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepa kolega Mrsić. Vi ste dobro primijetili, a ne primjećujete to samo vi nego to primjećuju socijalni partneri, sindikati koji cijelo vrijeme u biti prigovaraju da se na neki način ova situacija u Hrvatskoj što se tiče prava radnika ne poboljšava. I da participacija primjerice i odlučivanje i sugestije putem Radničkih vijeća i njihova pozicija uokvirena Zakonom o radu nije na onoj razini na kojoj bi trebala I sa te strane bi trebale biti i konkretnije izmjene Zakona o radu jer ovo što sada imamo očito nije ono što bi trebali imati i pritom ne mislim samo na to da zbog takve situacije naši radnici nemaju mogućnost ostvariti određena svoja prava, nego cjelokupno društveno okruženje odnosno ja bih rekao osjećaj koji prevladava u Hrvatskoj da naši ljudi i kada rade, rade na način na koji ne mogu izraziti određene stvari koje ih smetaju, odnosno ostvariti prava i da se čuje njihov glas i da se čuje šta bi oni u biti mijenjali ne samo u zakonu, nego primjerice i u svojim tvrtkama. I tu se treba napraviti korak, iskorak i napraviti određene stvari. Jer ja mislim da se jako puno radničkih prava krši, a ljudi na žalost su u toj fazi da moraju raditi i ne postavljaju previše pitanja ali zato smo tu mi koji možemo govoriti u njihovo ime i zato sam ja kao zastupnik danas i otvorio pitanje jedne tvrtke, velike tvrtke koja na taj način funkcionira sa 600, 700 vozača i još van Hrvatske određeni broj. A ja sam uvjeren da tu ima jako puno stvari koje bi zakonodavac, odnosno onaj koji kontrolira trebao vidjeti [[Upadica predsjednik: Hvala.]] trebao vidjeti kako bi mi bili sigurni da ti ljudi tu plaću [[Upadica predsjednik: Hvala kolega Maras.]] koju zarade, zarade u normalnim radnim uvjetima. Hvala lijepa.
Idemo dalje. Iduća rasprava je poštovani kolega Ivan Lovrinović, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Ovdje je riječ o određenim promjenama Zakona o radu. Međutim, kao što vidimo što se ovdje u stvari mijenja. Ovdje se mijenja samo kad nešto dođe kao direktiva iz Bruxellesa i to su možemo reći važni su pomorci, sve je u redu. Međutim, imamo daleko većih problema što se tiče tržišta radne snage, radnika a ja želim govoriti nešto o tome, odnosno da odmah budem jasan. Pozivam sve ovdje, sve političke stranke, sve saborske zastupnike da zajedno napravimo puno bolji Zakon o radu koji će štititi radnika i život od rada. O čemu se ovdje radi, što želim govoriti? Znači ova Vlada ne štititi radnike, a posebno mlade ljude koji se tek zaposle, ne štiti majke i ne štiti obitelj, a o tome ću reći nekoliko riječi u nastavku. Pogledajte gospodo, mi danas imamo veliki problem sa radom na određeno vrijeme. Do 2008. godine na sto zaposlenih njih otprilike 13 je radilo na određeno vrijeme, imalo takve ugovore. Proteklih godinu, dvije od stotinu zaposlenih čak 60 mladih koji se zaposle, znači radi na određeno vrijeme. Pitam ja vas jel' to prihvatljivo? Ja mislim da je potpuno neprihvatljivo, da je to nemoralno i da je to jedna velika prevara a ona se odvija kroz jedan izum koji su nazvali SOR, a to je stručno osposobljavanje radnika. Pa nije ni čudo što su takve inovacije radili ljudi koji nemaju pojma o ekonomiji, tržištu radne snage. Umjesto da su ostali da se bave u svojim područjima za koji su se školovali. Koja je posljedica takvog jednog modela? Taj model se pretvorio u obnavljanje rada na određeno vrijeme, pa prema tome u Hrvatskoj imamo jedan novi izum u zapošljavanju, a to je neodređeni rad na određeno vrijeme. Znači neodređeno na određeno. Vidite to je nešto što ne možemo prihvatiti i to je vrlo opasno za čitavo društvo. Zašto je to problem? Pa zato što rad na određeno vrijeme stvara kod ljudi posebno mladih ljudi nesigurnost, a to je poticaj gospodo za iseljavanje. U tom kontekstu Zakon o radu on definira maksimalno da se može raditi tri godine na određeno vrijeme, pa kad promijenite drugi posao onda opet možete na tri godine. Zato kažem da je to koncept rada, dakle neodređeno na određeno vrijeme. U tom smislu radnici se tretiraju zaista kao roba, da ih se može izbacivati iz procesa i da se sa njima može raditi što hoće. Stranka „Promijenimo Hrvatsku“ se žestoko protivi ovakvom jednom načinu ponašanja, ovakvom jednom obliku kapitalizma koji nikada nije definiran u Hrvatskoj. Ja nisam siguran, ali pretpostavljam da malo tko ovdje zna da od osnutka Hrvatske države nikad nije postignut niti sačinjen strateški dogovor između sindikata i poslodavaca, dakle kao hajmo tako reći kao kapitalista. Zato imamo kapitalizam ovakav kakav je da svatko može raditi sa radnicima što hoće. Zato pozivam sindikate, ali i poslodavce da izradimo svi zajedno sa političkim strankama i ovdje saborskim zastupnicima jedan pravedniji, pošteniji Zakon o radu sveobuhvatniji. U taj novi Zakon o radu moraju se uvrstiti i pitanje rada nedjeljom. Nedopustivo je u jednoj zemlji u kojoj se čak 80, jedan, dva posto građana izjašnjava kao Katolicima, da se radi nedjeljom da majke i obitelj ne mogu biti taj dan zajedno za stolom. A pazite u socijalizmu jednog za koji se stalno govori crni socijalizam, to se poštivalo. Pa ja vas pitam u kakvom se mi to nalazimo sustavu i kome uopće odgovara ovakav sustav. Sigurno znam da ne odgovara radnicima. Zato mi ne podržavamo ovakav Zakon o radu. Ovo što se sada nama donosi ovdje, to su obično direktive koje neće donijeti bolji život radnicima u Hrvatskoj. Socijaldemokratsku komponentu, dakle položaj radnika nitko ne brani u ovoj zemlji, sve se to izgubilo. Moramo to otvoriti i istaknuti taj problem. Drugi problem koji se mora također unijeti u Zakon o radu to je problem minimalca. Pa tko može živjeti više od 2.600 kuna kada dobije na ruke za svoj rad. Zato pozivam vas ovo neka bude iako će neko reći, pa dobro nisu ovo teze za današnju raspravu Zakona o radu, ali gospodo građani radnici očekuju da mi o tome govorimo. Njima ove direktive ne znače osim pomoraca, ostalima ne znače ništa. Predlagao sam već prije dvije godine da minimalac bude pet tisuća kuna, tada su neki smijali. Ali jeste primijetili proteklih mjeseci da su upravo ti koji su se smijali sada počinju to ponavljati, hoće podići minimalac, ali ne za 174 kune što je jedna obična smijurija kao što je to ovih dana prijedlog nego da se podigne na pet tisuća kuna. Međutim, pazite oni ne znaju to riješiti. E pa u čemu je glavna prednost stranke Promijenimo Hrvatsku? Pa u tome što mi znamo gospodo rješenja. Mi se ne služimo populizmom, mi nećemo prebacivati i svađati se ovdje jedni s drugima, ali znamo vrlo konkretno kako postići ovo rješenje o pet tisuća kuna. Ja ću ga sada samo u jednu ocrtati, oslikati. Sve što se plate doprinosi za neto od 2.600 kuna do iznosa pet tisuća kuna za tu razliku ne izdvaja se više poslodavac ne bi davao nikakva dodatna izdvajanja ni za što drugo. Prema tome, poslodavac ne bi imao razloga da isplaćuje razliku na crno u gotovom novcu, već bi se sve odvijalo legalno i to bi bilo jedno pravo rješenje. Mislim uvažene kolegice i kolege da je došlo novo vrijeme u kojem stranke koje su do sada vodile Hrvatsku ne samo da ne vide stvarnost, oni ne vide stvarnost, a posebno ne vide budućnost. Zato vas pozivam na okupljanje da znanjem koje imam i pristupom kojim se odnosimo prema najvažnijim problemima u Hrvatskoj da promijenimo ovu jednu nepodnošljivu stvarnost. I na kraju želim upozoriti još na jedan problem. Vidite, zbog ovako niskih plaća u Hrvatskoj, tih minimalaca od 2.600 kuna imamo već sada pojavu da dolazi do značajnog porasta pritiska na cijenu radne snage, a posebno kada je riječ o određenim strukama, zanatima, vještinama. Upozoravam vas s ovog mjesta da ćemo u narednih godinu, da ne kažem dvije godine doći do drastičnog porasta plaća u pojedinim segmentima, to će utjecati na poskupljenje finalnih proizvoda u industriji u pojedinim djelatnostima i to će na taj način htjeli ne htjeli pogoršavati našu konkurentnost. Zato je važno da se trgnemo sada, da se naprave te nužne promjene jer mi ostajemo, mi nećemo moći ostvariti ni stope rasta od 3% ni od 2% jer nam ljudi, najbolji ljudi, najkvalificiraniji ljudi odlaze iz Hrvatske. Ako nam ostanu ljudi koji nisu dovoljno kvalificirani, nemaju potrebne vještine i znanja pa kako ćemo mi ostvarivati stope raste više od 3% da ne govorim od 3%, to će onda biti samo san. Pa to je taj nered o kojem stalno govorim jer ovdje ne funkcionira niti tržište niti država, a kamoli da se govori o određenoj strategiji odnosno planu razvoja nacionalne ekonomije ili pojedinih segmenata kao što je tržište radne snage. Ponavljam, okupimo se, stranka Promijenimo Hrvatsku poziva sve vas da izradimo novi Zakon o radu u kojem će se zaštititi radnika, koji će moći dostojanstveno živjeti od svoje plaće, a ne da ga izrabljuje tko stigne i da on mora tražiti bolji život preko granice. Hvala lijepo.
Imamo četiri replike. Prvi je na redu poštovani kolega Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Lovrinović, vi ste otvorili niz pitanja. Ono što je zapravo indikativno, ono što možemo primijetiti, jutros smo mogli slušati u emisiji mislim da se zove „U mreži prvog“ ili kako već gdje su bili predstavnici Udruge poslodavaca, predstavnici sindikata, niko vam danas nije zadovoljan. Vlada bi trebala široko otvoriti i oči i uši da vide koji su to zahtjevi i poslodavaca i zahtjevi sindikata tj. radnika. I naravno da tu nije jednostavno naći kompromis, ali ono što ako želimo naći pravedan kompromis onda za to trebamo imati sluha. Ako vi govorite o minimalnoj plaći, uredu treba ju povećati Vlada sada nešto najavljuje, ali ono što je prvenstveno isto bitno je povećanje neto plaće, znači oslobađanje što više porezno rasterećenje plaće. Ali ja sam htio evo budući da su ovdje predstavnici i ministarstva i kolega Maras je to raširio, a to moram reći zbog javnosti, mi imamo npr. problem da se minimalna plaća isplaćuje na taj način da se u nju ne uvode neka posebna davanja. Pa recimo prijevoznici koji voze iznad 30km dužine relacije prijevoznici u cestovnom prijevozu njima se isplaćuje terenski dodatak posebno znači ne uračunava se u plaću i na njega se ne uplaćuje niti porezi niti doprinosi i znači stavljaju se u neravnopravan položaj prema ostalim prijevoznicima koji to rade. Znači, prije svega treba urediti odnose u RH, treba svakako poštivati zakonske propise, a onda donositi takve propise koji će pomagati i poslodavcima da bolje posluju, da budu konkurentni, a i radnicima da ostvaruju svoja prava. Drugačije to neće ići. I još jedna stvar, kad sam to poslao Ministarstvu prometa, da to provjere, oni su rekli da to nije u njihovoj nadležnosti, pa su poslali na inspekciju, inspekcija ne znam.
Odgovor. Izvolite.
Poštovani kolega Žagar, o čemu se ovdje radi? Pa vi ustvari želite reći, da se ne uvažava struka, kompetencije, da nema jednog svrhovitog razgovora i pripreme kvalitetnih rješenja i da onda radi ako nema toga, onda se radi kako tko razumije, odnosno, kako se snađe. Pa mi već dugo živimo u jednoj situaciji gdje se i radnici, poslodavci samo snalaze. Pa vidjeli ste kad nismo jedno vrijeme, kada je bila kriza Vlade, BDP je nešto počeo rasti, znači, ja milim da nema ove zemlji Vlade, da se ne bi ništa osjetilo, odnosno, da bi funkcionirao sustav, čak i bolje nego što je sada. Pa u tom smislu potpuno se slažem s vama, nitko o radniku ne vodi računa. Mnogi misle u Vladi i u državnim strukturama, da je 2600 kn, da se od toga može živjeti, a ja kao doktor ekonomije, ne mogu shvatiti, kako radnik, koji dobije minimalac kako od toga može živjeti. Zato je važno, da se zaista pogleda realna situacija, kako ljudi žive, a narod, loše živi. Veliki broj radnika loše živi, bez posla je i ne može biti nikakve motivacije, stimulacije za rad, ako netko dobije minimalac od 2600 kn. Kažem, kako postići 5000 kn, već sam maloprije nešto o tome rekao, mislim da je to potpuno ostvarivo, a konkretne brojke, o tome koliko država može uštedjeti, kompenzirati takve ljude za minimalac govorio sam o milijardskim uštedama na kamatama u okviru rashoda države za dugove koje ima prema bankama i inventarima u njihove … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Imamo sada povredu Poslovnika, poštovani kolega Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepo, nek ostane zapisano, povrijeđen je čl.174. Poslovnika koji govori o sadržaju prijedloga zakona, to ide vama predsjedniče i tajniku Bukarici. Naime, predlagatelj zakona obavezan je izvjesiti predsjednika Sabora, tko će radnim tijelima i Saboru davati obavijesti objašnjenje, odnosno, potrebna obrazloženja, državna tajnica Majda Burić, nije navedena kao osoba koja će davati u obrazloženju. I mislim da je to propust i dobro da ste ju skinuli jer nema pravo davati po Poslovniku. Hvala lijepo.
Da, da, u redu, kolega Bukarica, propust i priznajem propust, da dogodio se. … [[Upadica se ne čuje.]] U redu, poštovani kolega Pernar, vi ste sada na redu.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Htio bih reći sljedeću misao, sa kolegom Lovirnovićem, slažem se u 99% toga, odnosno, usudio bi se reći, sa svim, osim sa jednim detaljem kojeg je spomenuo. Naime, on je rekao, da bi trebalo u suštini na neki način, zabraniti rad nedjeljom. Tako sam ja shvatio. Jesam li ispravno shvatio kolega? … [[Upadica se ne čuje.]] Nisam, onda u tom slučaju, ako kolega nema tu namjeru, odnosno, ako mu to nije cilj, onda mu nemam što za replicirati. Hvala.
Ali, odgovora ima.
Evo, je ću se kratko. Naravno, vrijeme za moje izlaganje, koliko god, 10 minuta se činilo da je dovoljno, nije dovoljno. Druga solucija je zabrane, nisu ionako popularne. Rad nedjeljom, trebalo bi po mom mišljenju, znači povećati 50 pa čak do 100% za taj dan. Jel tako? A posebno treba zaštiti majke sa djecom. One ako bi se izjasnile da ne žele taj dan raditi, onda se mora to poštivati. Drugi koji bi željeli raditi, onda bi oni, po mom mišljenju, morali dobivati tu dnevnicu, 50 do 100% veći u odnosu na običan radni dan.
Idemo na 3 repliku, kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Lovirnoviću, slažem se s vama, mi ne govorimo u biti usklađivanju sa direktivama EU, za pomoć se u biti, to je prepisivanje zakonskih direktiva, koje svaki dan nam dolaze ovdje u biti, što se tiče radnika i njihovih prava, složio bi se s vama, ne samo da nemaju prava, koja bi trebala imati, nego jednostavno, nemamo više ni radnika, jer radnici odlaze u treće zemlje i jednostavno ostanemo bez radne snage. A mi kad promatramo, dobro ste usporedili u socijalizmu su bili bolji uvjeti, pa čak, evo i nedjeljom nije bio obavezan rad, vi ste sad rekli da čovjek ima pravo birati hoće li raditi bar to nedjeljom, ako želi raditi, da bude bolje plaćen. Žalosno je što u Hrvatskoj za 2000 kn, blagajnica ili 2500 kn, kod prijama u radni odnos, u velikim centrima, pitaju žene, naše žene, znači, majke, supruge, nebitno, od sestre, želite li zatrudnjeti. Pa jel to demografska politika? Jesu li to upiti jednoga poslodavca kad pita jednu mladu osobu, žensku, je li to, što je to, jel to diskriminacija? Jel to pitanje, jel to normalno u civilizacijskoj državi da pitaju, nekome daju posao, ako želite zatrudnite, vi ne možete raditi. To nema nigdje, pa to je diskriminacija, nad diskriminacijom. Prema tome, ono što je po Bogu i po čovjeku, radniku treba platiti njegovo zarađeno. Ali, u nas je sve obrnuto, od svih zakona, od Zakona o stečaju, je li vjerovnici, … [[Govornik se ne razumije.]] prije naplatiti nego radnici. Pa tako je primjer Kamenska, Dalmacija i brojni drugi tvrtki, gdje se jednostavno radnici naplate i radnice, znači u nas je diskriminacija radnika, a poglavito radnica, po svim pitanjima. I tu se s vama apsolutno slažem i bez novoga zakonskog okvira o hrvatskim usklađen, kako Hrvatima treba, na taj način mora funkcionirati država, inače.
Odgovor. Izvolite.
Poštovani kolega Bulj, potpuno dijelim vaše razmišljanje o obitelji kao temeljnoj stanici društva. Ona se posljednjih godina sve žešće želi razarati. Na koji način? Pa jedan od najefikasnijih načina je upravo rad nedjeljom, praznicima, pa da u taj jedan dan ne može obitelj sjesti za stolom da blaguje na miru, da razgovara sa svojom djecom o problemima što su proteklih dana radili, kako se osjećaju, tako se gradi društvo. I što mi onda možemo očekivati od mladih, od djece za 10, 15 godina, što od njih možemo očekivati? Možemo očekivati nezadovoljnike, sve više problema s njima, jednostavno ti je put ka razaranju obitelji kao temeljne stanice društva. Međutim da to podignem na daleko višu razinu. Pa nije ovo država, mi nemamo državu, pazite mi formalno imamo državu. Ovo je država kapitala, nama su oteli državu. Financijska vlast se nametnula ovoj vlasti, znači zakonodavnoj kao saborskoj i izvršnoj i oni su u službi kapitala. O tome je prava riječ. Kome odgovara ovakav nered da ništa nije riješeno? Ni Zakon o radu, ni položaj radnika ni obitelji. pa upravo odgovara tom jednom feudalnom kapitalizmu jer uređeni kapitalizam, on ima svoje regule, tamo tržište ipak funkcionira na puno bolji način da imate priliku ući negdje, nešto raditi ali uđite vi sad negdje ovdje u Hrvatskoj na tržište, sve je već određeno, zauzeto, prema tome, nama je potrebna temeljita rekonstitucija države i društva jer Hrvatska bez toga ne može se razvijati i izaći iz krize.
Imamo i četvrtu repliku, poštovani kolega Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Lovrinoviću, u vašem ste izlaganju spomenuli i minimalnu plaću odnosno položaj 75 000 hrvatskih zaposlenika koji nažalost ne mogu dostojanstveno živjeti jer trebamo se svi ovdje pitati kako je to cijeli mjesec raditi za 2 800 kuna neto, i sada vidimo najavu velikodušnu premijera Plenkovića da će povećati plaću 130 kuna. Zanima me šta vi mislite o tome, da li se slažete sa našim prijedlogom koji ide u ime Kluba zastupnika SDP-a da idemo odmah na 45% prosječne plaće pa slijedeće godine na 50, pa na 55, i 2021. na 60%, šta bi omogućilo ljudima evo da sada u grubo izračunam nekih 600 do 700 kuna veći minimalnu plaću neto nego što je to danas. Ne da čekaju ovako i da cijedi jednostavno premijer Plenković to žmiče pred svaki Božić i da govori da će im povećati po 100 po 100 kuna. Jednostavno moramo voditi računa o ljudima da nemaju grč kako bi rekao kolega Bulj, u želucu koji osjete kada vide koliko im iznosi plaća. A kažem radi se o 75 000 hrvatskih građana koji imaju taj grč svaki puta kada vide svoju plaću na kraju mjeseca koja nije dostojanstvena i nije dovoljna za dostojanstven život. i onda se postavlja pitanje da li uopće shvaćamo koliko zbog takvih stvari ljudi odlaze iz Hrvatske i zašto se ništa ne napravi a tu bi se nadovezao na vašu tezu da je ovo u biti država kapitala a ne ljudi koji ovdje žive.
Hvala. Odgovor, kolega Lovrinović.
Pa evo, kolega Maras bio sam jučer na jednoj svečanoj sjednici HUP-a, pozvali su i mene i druge zastupnike itd. Iako se govorilo onako poslovno i diplomatski, izrečene su prilično oštre kritike na dosadašnja ekonomska postignuća odnosno na gospodarsku situaciju u proteklih godinu dana a njihova istraživanja tzv. skor, skor analiza, pokazala je da nema optimizma ni za slijedeću godinu. Ja mislim da je tu sve rečeno. Međutim tamo u jednom trenutku netko je izašao sa ovom informacijom da će se povećati minimalac za nekih koliko ste rekli, 147 ili 174 kune, ja to shvaćam kao potvrdu tzv. ekonomije kapanja. A ekonomija kapanja znači kad na glavnom stolu ima svega u izobilju da će nešto i sa tog stola padati u obliku kapi ili mrvica pa svi oni koji se nalaze okolo, oni potplaćeni, siromašni da će nešto doći do njih. Ja se sa takvom tezom i sa takvom teorijom nikad neću složiti i to je jedan od razloga zašto sam ušao u politiku i došao u ovaj Sabor. Onaj tko radi i časno radi i dobro radi za svoj posao mora biti plaćen. Ne mogu se tolerirati tolike utaje poreza, tolike makinacije i kriminalna ponašanja u gospodarstvu a s druge strane da se štedi na radnicima. Ali ja ponavljam, potpuno mi je jasno poznato rješenje kako možemo doći do 5 000 kuna minimalne plaće u Hrvatskoj a to bi zaustavilo mnoge ljude od iseljavanja, poboljšalo njihov životni standard i učinilo njihov život sretnijim u Hrvatskoj a to se može napraviti, odgovorno tvrdim.
Hvala vam. Ovime smo došli do kraja rasprave. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad ste steknu uvjeti. Sada idemo na glasovanje o raspravljenim točkama. 1. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o radu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 185. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli zastupnik Gordan Maras i Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje od podnesenim amandmanima. S nama je državna tajnica u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava poštovana Katarina Ivanković Knežević. Dobar dan. Molim vas, prvo znači amandman poštovanog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepa predsjedniče. Vezano za amandman saborskog zastupnika Gordana Marasa Vlada RH ne prihvaća navedeni amandman iz jednostavnog razloga što reguliranje prava sindikalnih povjerenika nije bila tema razrade radne skupine koja se sastojala od sindikata i poslodavaca, koja je intenzivno radila na transponiranju Direktive o pravima pomoraca te smatramo da ovakav prijedlog mora biti prvo prethodno raspravljen sa socijalnim partnerima i ona tek eventualno stavljen u raspravu prilikom sljedeće izmjene Zakona o radu.
Budući da nema kolege Marasa, ali evo upravo stiže, molim vas da se očitujete.
Hvala lijepa. Ne znam jeste li prihvatili, niste? Amandman je podnesen da se malo točnije napravi izričaj vezano uz predstavnika sindikata odnosno da se pojasni, da se ne može bez predstavnika, odnosno sindikata u kojem je predstavnik radnika prisutan, da se ne može bez njegove suglasnosti napraviti određene radnje. Ja vas molim da to prihvatite jer to ništa suštinski ne mijenja zakon odnosno taj članak ali puno preciznije definira nešto i mislim da bi to i zaposlenima i predstavnicima sindikata dosta značilo i ne vidim razlog zbog čega ste to odbili s obzirom da tu nema neke pretjerano velike suštine šta se mijenja. Hvala lijepa.
Dobro. Dajem na glasovanje onda ovaj amandman koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Pa prelazimo na drugi amandman, to je amandman Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista. Izvolite.
Hvala lijepa. Vezano za amandman saborskog zastupnika gospodina Miroslava Šimića Vlada RH ne prihvaća navedeni amandman a iz razloga što je o ovom pitanju provedena uistinu velika intenzivna rasprava svih članova radne skupine koji su sudjelovali u Prijedlogu izmjena ovog Zakona o radu kojem ponavljam je prvenstveno cilj usklađivanje sa Direktivom o pravima pomoraca. Nadalje i zbog određene pravne praznine koja je nastupila od 2014. godine socijalni partneri, svi, zajedno sa svim predstavnicima Vlade nakon intenzivnih konzultacija provedenih sa predstavnicima nadležnih sudova od Ustavnog suda zagrebačkog i ostalih sudova donijeli su odluku da ovaj institut nadomještanja suglasnosti se uredi na način kako je bilo uređeno prethodno važećim Zakonom o radu odnosno da ostane samo sudska odluka.
Hvala. Budući da je to bio amandman Kluba zastupnika a ne gospodina Šimića, možete se očitovati. Kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče. Dakle žao nam je što niste prihvatili ovaj amandman jer ne vidimo razloga zašto se i u ovom drugom slučaju kada su u pitanju sindikati ne bi prihvatila arbitražna odluka. Ne vidimo u tome probleme. Ali i vaše objašnjenje mi se čini prilično birokratski. Evo, žao nam je što niste prihvatili amandman, mislim da bi on doprinio pravima radnika. Hvala. Tražim glasovanje.
Glasujmo, dobro, glasujmo onda o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđuje da amandman nije dobio potreban broj glasova tako da prelazimo sada, hvala vam, prelazimo na glasovanje. I dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o radu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 115 glasova za, 9 suzdržanih donesen Zakon o izmjenama Zakona o radu. Sad prelazimo na zadnju točku dnevnog reda danas: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o međunarodnoj privremenoj zaštiti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 233 Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda, prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Molio bi sada predstavnika predlagatelja, državnog tajnika Žarka Katića da da dodatno obrazloženje, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i poštovane gospodo zastupnici. RH, još od 2004.g. implementirala je u svoje zakonodavstvo, konvenciju o pravnom položaju izbjeglica UN-ovu konvenciju, kao i brojne direktive EU i dakle, primjenjuje Zakon o azilu i omogućava zaštitu osobama koje su u zemljama porijekla, proganjane zbog svoga porijekla, izraženog političkoga mišljenja ili drugih opravdanih razloga i pruža takvu zaštitu u našoj državi. Naše azilno zakonodavstvo je u proteklih 15-tak godina doživjelo više izmjena i dopuna, a zadnji zakon o, sad pod nazivom, Zakon o međunarodnoj i privremenoj zaštiti stupio na snagu 2.srpnja 2015.g. i u njemu su propisana različita prava i obveze osoba koja imaju u RH, odobrena međunarodna zaštita, bilo azil bilo supsidijarna zaštita. Radi možda šire slike i informiranja vas saborskih zastupnika ili šire hrvatske javnosti, želim isteče da RH, aktivno sudjeluje u okviru svojih mogućnosti i u dijeljenju tereta izbjegličke krize i svojim aktima i realnim postupanje, primjenjuje odluke Vijeće EU, o premještanju i preseljenju izbjeglica. Mnogi od vas su sigurno upoznati da RH, se obvezala prihvatiti 1433 izbjeglica na osnovi premještanja, dakle, iz zemalja EU, izbjeglice koje su već došle na europsko tlo. I odlukom Vlade iz 2015. 150 osoba po osnovi preseljenja iz Turske i novom odlukom ove Vlade od 5.10. ove godine, za dodatni 100 osoba za 2018.g. Realno u našu zemlju do sada je od ovih brojki došlo 81 osoba po temeljem premještanja, od toga, 60 iz Grčke, 21 iz Italije, a prošli tjedan, prvi put su stigle osobe koje su preseljenje iz Turske, 40 sirijskih državljana u naravi 7 obitelji. Dakle, za koje je RH, odlučila prihvatiti odgovornost i ponuditi im međunarodnu zaštitu. Jedan od najvažnijih poslova koji i obveza da bi kad stranac, koji traži međunarodnu zaštitu, dođe u RH, da bi mogao funkcionirati, jest kvalitetna priprema integracije. Kao što sam spomenuo zakon o međunarodnoj privremenoj zaštiti pruža niz prava i obveza. Prava su primjerice, prava na rad, pravo na smještaj, na zdravstvenu skrb, školovanje, pravo na slobodno ispovijedanje vjere i slično. Ove izmjene zakona koje su pred vama su svrha, odnosno, posljedica problema koje se javljaju kod pronalaska smještaja za odobrene azilante i osobe po supsidijarnom zaštitom. Dakle, za vrijeme trajanja postupka, osobe su smještene u prihvatilištima, Ministarstva unutarnjih poslova, u 2 prihvatilišta, jedno je u Zagrebu, drogo je u Kutini, te osobe, mogu ako imaju vlastita sredstva, ili smještene i u vlastitom aranžmanu. Ali, nakon odobrene zaštite, njima se, dakle u roku, u razdoblju od 2 g. odobrava i osigurava smještaj. To pravo ostvaruje osoba koja ne posjeduje vlastita novčana sredstva ili stvari veće vrijednosti, a smještaj im se osigurava temeljem, odnosno, na teret sredstva ministarstva nadležnog za poslove socijalne skrbi. U provedbi ove obveze, uočene su nedostaci i poteškoće, da cijeli postupak osiguranja smještaja traje predugo. Na taj način se kapaciteti za prihvat, tražitelja azila u našim prihvatnim centrima onda predugo koriste, obično prođe 2,3 mjeseca dok se osoba ne iseli u individualni smještaj. I smatramo da bi priloženim izmjenama, koju bi obvezu osiguranja smještaja, azilantima i osobama sa odobrenom supsidijarnom zaštitom prešla na sa dakle, Ministarstva socijalne skrbi na državni, Središnji državni ured za stambeno zbrinjavanje. Držimo da Središnji državni ured za stambeno zbrinjavanje, ima bogato iskustvo na zbrinjavanju povratnika i izbjeglica nakon Domovinskog rata, te će moći puno učinkovitije rješavanje osiguravanje smještaja, jer će se koristiti stambene jedinice, koje su u vlasništvu RH, a ima mogućnost i sklapanja najma sa 3 osobama. Ujedno ured koristi i sredstva iz EU fondova, za adaptaciju državnih stanova, koji bi se koristili za ovu namjenu. Da, vas možda informiram o kojem broju osoba je riječ. Do sada je u RH, odobravan azil relativno malome broju osoba. Recimo u 2015. je odobrena međunarodna zaštita za 43 osoba u 2016. je za 100 osoba, a u ovoj godini broj odobrenih azila i … [[Govornik se ne razumije.]] zaštita će se kretati, će doći do otprilike 200. Prema tome, za te osobe potrebno je osigurati smještaj. Međutim, da ne bi bilo zlouporaba, ovim prijedlogom zakona, preciznije se propisuje i sudjelovanje i samih azilanata u troškovima smještaja a i proširuju se razlozi gubitka prava na smještaj uz one koji su do sada propisani i na slučajeve kad recimo, azilant neprekidno više od 30 dana ne boravi na adresi stana ili kuće koja mu je dodijeljena ako se utvrdi da ne skrbi o osiguranom smještaju s pažnjom dobrog gospodara, ako koristi taj smještaj suprotno njegovoj namjeni i u drugim slučajevima. S obzirom da su sredstva na poziciji Ministarstva demografije, obitelji, mladih i socijalne skrbi osigurana za ove namjene samo do kraja 2017. godine, a prijedlogom odnosno državnim proračunom za 2018. godinu sa prijedlogom projekcija za 19. i 20. sredstva za smještaj azilanata i osoba pod supsidijarnom zaštitom predložena su na poziciji Središnjeg državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje, predlaže se da se ovaj zakon usvoji po hitnom postupku. Evo ovo je osnovno obrazloženje predloženih izmjena i dopuna zakona. Hvala vam lijepa. Imamo jedan amandman Odbora za zakonodavstvo koji se odnosi na članak 5. gdje je prijedlog to je nomotehnički amandman da se riječi: „u suradnji sa državnim tajnikom“ zamijene riječima: „uz prethodnu suglasnost državnog tajnika“ i Vlada podržava ovaj amandman.
Hvala. Dvije su replike. Prvi je poštovani kolega Glasnović. Izvolite.
Hvala na izlaganju. Samo neka kratka pitanja. Analitika se bavi budućnosti. Što vi predviđate za sljedećih 10 godina gdje će biti Hrvatska? Koliko će doći ovdje emigranata? Mislim to je teško sada procijeniti, ali rekao sam prije davno, to je netko ismijavao da dolazi sada jedan novi val emigranata. To su klimatski ovi koji bježe od klimatskih promjena u … Africi. Drugo pitanje je ovo, izgleda meni da se brže rješava problem izbjeglica dolazak izbjeglica, smještaj itd. nego nekih hrvatskih državljana izvan domovinske hrvatske npr. Venezuela. Venezuela je de facto i u ratu. Ima dosta zahtjeva za povratak. Nemate još, to nije riješeno. Kada je umro El Comadante Venezuela se raspala. Imate visoko kvalificiranih ljudi koji bi se vratili natrag, to su Hrvati treće, četvrte generaciji koji su bili menadžeri tvrtki naftnih itd. oni mogu dati doprinos ovom društvu. Ja bih rekao da Hrvatska se mora prvenstveno brinuti o njima, a ne o afričko-azijskim ekonomskim emigrantima. Vidite sada u Njemačkoj što se događa da plaćaju 3 tisuće eura po glavi da vraćaju neke ljude natrag. I to je moje kratko pitanje, što je sa tim ljudima koji se hoće vratiti? Imamo 5 tisuća recimo ovih u Čileu ljudi koji su se vratili, a radili bi za ovu plaću, a ne mogu se vratiti jer im treba 2 godine državljanstvo, 2 godine za domovnicu i svakih 6 mjeseci moraju dizati rodni list. I ta birokracija ubija tu želju, povratak nekih ljudi koji bi se vratili. Ta dva kratka pitanja. Kako vidite tu buduću situaciju, razvoj situacije u našem području ovdje po pitanju izbjeglica? I drugo je pitanje, što je sa našim koji se hoće vratiti iz mjesta kao Venezuele?
Odgovor. Dobro. Ako nećete, ne morate. Izvolite s mjesta tu. Morate se ustati samo.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine zastupniče, naravno da klimatske promjene utječu na migracije ljudi. Međutim, međunarodna zaštita koja se osigurava ovim zakonom odnosi se samo na osobe koje su proganjane u zemljama podrijetla dakle, zbog svoga kao što sam na početku rekao podrijetla ili političkog stajališta ili pripadnosti nekoj skupini, a ne i za ljude koji napuštaju svoje zemlje zbog ekonomskih razloga. Što se tiče dolaska hrvatskih iseljenika, Zakonom o hrvatskom državljanstvu propisano je da hrvatski iseljenik i njegovi potomci mogu steći hrvatsko državljanstvo. Svakodnevno se o tim zahtjevima hrvatskih iseljenika i njihovih potomaka raspravlja i donose pozitivna rješenja u najvećem broju slučajeva, a o njima samima ovisi hoće li oni onda kada dobiju hrvatsko državljanstvo ujedno i doći u Republiku Hrvatsku. Jedan koliko možemo procijeniti manji broj njih i dolazi, a ostali ostaju u svojim dosadašnjim zemljama ili u trećim zemljama. Svakako postoji administrativnih problema s obzirom da se zahtjevi predaju u našim diplomatsko-konzularnim predstavništvima u zemljama, evo vi ste spomenuli neke zemlje Latinske Amerike, zemljama diljem svijeta gdje postoje naši diplomatsko-konzularni uredi te probleme rješavamo. Ali ponavljam, najveći dio ljudi koji podnese zahtjev ujedno i dobije hrvatsko državljanstvo. Hvala lijepa.
Idemo dalje. Drugi je kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, kazali ste u 2017. godini je bilo sredstva za ove osobe azilante znači bila su na Ministarstvu obitelji rekli ste. Sada kažete da je to na Središnjem uredu za obnovu i razvoj i stambeno zbrinjavanje, tako ste rekli. Mene zanima o kolikom je tu iznosu riječ, koliko to godišnje dođe u ovim okvirima koliko sada imamo azilanata, koliko se izdvaja sredstava pa evo npr. kroz 2017. i što očekujete u 2018.? I da li pošto smo mi preuzeli tu nekakve obaveze kao država da li su ovo sredstva isključivo iz hrvatskog proračuna ili su to iz nekakvih fondova Europske unije ili ne znam, ili isključivo proračunska sredstva znači hrvatskih građana? Evo toliko.
Odgovor izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče, da do sada su uglavnom bila sredstva iz državnog proračuna, ali počela su se koristiti i sredstva iz europskih fondova prvenstveno iz tzv. fonda Amif, Fonda za azil, migracije i integraciju i Središnji državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje koristi sredstva iz tog fonda i trenutno sada za uređenje 33 stana koje će biti useljiva negdje u rano proljeće, u 3., 4. mjesecu za ovu namjenu, dakle za osobe kojima jest ili će biti odobrena međunarodna zaštita u RH. Da ne ponavljam ove razloge koja sam istakao, taj Središnji državni ured je tijelo koje ima dugogodišnje iskustvo, od konca rata, odnosno i tijekom rata i mislimo da će se ova namjena puno bolje provesti kroz taj Središnji državni ured. Hvala lijepo.
Idemo sada na rasprave, prvi je u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Petar Škorić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici, Pa evo, državni tajnik je iznio Zakon o međunarodnoj privremenoj zaštiti koji je stupio na snagu prije 2,5 godine, što predviđa, što je s njime regulirano, međutim u kontekstu ostvarivanja prava na smještaj navedenih kategorija, dakle potrebno je istaknuti da se u nadolazećem vremenu očekuje povećanje broja osoba sa međunarodnom zaštitom u napoj državi i sukladno odluci Vlade o premještaju i preseljenju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva koje ispunjavaju uvjete, dakle sukladno odlukama Vijeća Europe iz rujna 2015. donesene su norme, doneseni su kriteriji raspodjele tereta po načelu solidarnosti i odgovornosti gdje se RH obvezuje sudjelovati u europskom programu premještaja i preseljenja državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva koje ispunjavaju te uvjete. Ne bih posebno se na to apostrofirao, osim evo spomenuo da je odlukom kroz dvije odluke Vijeća Europe da se Hrvatska obvezala prihvatiti ukupno 1583 osobe kojima je potreba međunarodna zaštita. Treba napomenuti da je ove godine naša zemlja donijela odluku o preseljenju državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva koje ispunjavaju te uvjete i da će u slijedećoj godini sudjelovati u prihvatu 100 državljana trećih zemalja i osoba bez državljanstva. Državni tajnik je iznio već brojke koje su realizirane, dakle već do 30. listopada je 78 osoba premješteno u RH , međutim potrebno da se hitno riješi pitanje smještaja tih osoba i slijedom navedenog upravo i najviše su potaknute su izmjene ovoga zakona gdje se u članku 67. definira pravo na smještaj, dakle na jedan precizan način uređuje se to pitanje kako bi se postigla učinkovitija praksa i racionalnije korištenje svih raspoloživih stambenih jedinica u tu svrhu. Ono što je definirano i do sada se postupak ostvarivanja prava na smještaj pokretao podnošenjem zahtjeva nadležnom centru za socijalnu skrb, međutim predloženim izmjenama zakona propisuje se da se o rješenju centra za socijalnu skrb kao prvostupanjskog tijela, podnositelj zahtjeva može uložiti žalbu u roku od 15 dana od dostave rješenja no njegova žalba nema suspenzivni karakter odnosno ne odgađa izvršenje rješenja. U postojećim rješenjima predviđen je samo jedan uvjet temelj kojega azilantu može prestat pravo na smještaj, dakle dok je, to je bio razlog ako odbije ponuđeni smještaj, dok je praktički ovim izmijenjenim dopunama što pozdravljamo, taksativno navedeno ukupno 7 zakonskih uvjeta za prestanak tog prava. Smatram da je to jako pozitivno, s time će se smanjiti i prostor za moguće zloupotrebe tog prava. Ja ih neću sada nabrajati. Novina je također da se uz postojeće odredbe članka 67. preciziraju odredbe o sudjelovanju azilanata ili stranaca u plaćanju troškova smještaja što do sad nije bio slučaj. Dakle to je bilo predviđeno samo kao mogućnost, dakle ugrađivanje potpuno nove odredbe kojem se nadležnom centru za socijalnu skrb nakon izvršnosti rješenja o priznavanju prava na smještaj, daje ovlaštenje da se tvrdi da li azilanti ili starac ima novčana sredstva ili imovinu kojom bi mogao sudjelovati u plaćanju troškova smještaja. Dakle, po tome ostaje mogućnost da se ukine rješenje, donese novo rješenje o smještaju koji me priznati pravo na smještaj ali i utvrditi obvezu sudjelovanja u plaćanju troškova smještaja. Dakle to je također vrlo dobro. I ono što je značajno, državni tajnik je to spomenuo u svom obraćanju da se člankom 67. a, utvrđuje da nadležno tijelo, Središnji državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje koje na temelju rješenja o priznavanju prava na smještaj je nadležno da osigura smještaj azilantima i strancima pod supsidijarnom zaštitom u stambenim jedinicama bilo u vlasništvu RH ili stambenim jedinicama koje to tijelo definira i dogovori po svojim sporazumima. Dakle, može sklopiti ugovor o najmu, podnajmu i na sličan način i regulirati to pitanje najduže na 2 godine od dana izvršnosti odluke o odobrenju međunarodne zaštite. Taj ured uvodi u posjed dodijeljene stambene jedinice azilanta ili stranca. Razlog uvođenja ovog novog tijela proistekao je iz potrebe da se nadležno ministarstvo za poslove socijalne skrbi koje ne raspolaže sa dostatnim kapacitetom stambenih jedinica, da se pokriju potrebe smještaja osoba za koje je odobrena međunarodna zaštita. Dakle, da se to ministarstvo rastereti i praktički uvođenje Središnjeg državnog ureda obnovu i stambeno zbrinjavanje, dakle kao tijelo koje ima iskustva u tom zbrinjavanju, evo i u Domovinskom ratu i povratnika izbjeglica, ima dovoljno znanja, kapaciteta i sposobnosti da preuzme tu osobu, smatra se da će se na ovaj način učinkovitije regulirati ta problematika. Slijedom svega iznesenog, a u pogledu predloženih zakonskih izmjena i dopuna koje su usmjerene prije svega na učinkovitije, racionalnije ostvarivanje prava azilanata i stranaca pod supsidijarnom zaštitom Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava prijedlog zakona. I također mogu kazati u ime saborskog Odbora za nacionalnu sigurnost i unutarnju politiku koji je evo na svojoj posljednjoj sjednici jednoglasno usvojio ovaj Prijedlog izmjena zakona daje se puna podrška izmjeni ovog zakona. Hvala lijepo.
Idemo na drugu raspravu. Klub zastupnika SDP-a poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Kada govorimo o Zakonu i Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o međunarodnoj i privremenoj zaštiti moramo se prisjetiti da je područje međunarodne i privremene zaštite u Republici Hrvatskoj uređeno zakonom koji je usvojen 2. srpnja 2015. godine i treba se vratiti u to vrijeme kada je u kriznim godinama nakon što je izbio rat u ajmo to tako reći na području Sirije i okolnih država, kada je velika količina izbjeglica krenula prema Europskoj uniji i kada se Europska unija susrela sa jednom krizom koju do tada nije imala a to je da ljudi bježe od rata, da bježe od problema i te stvari je trebalo urediti. Ja sam ponosan na to kako je Hrvatska se snašla kada se našla u toj situaciji i kako je bez krize, bez incidenata a vidimo šta se dešava u nekim državama Europske unije stotine tisuća ljudi je prošlo kroz Hrvatsku i kako smo se tu ponijeli kao zemlja koja razumije ljude u nevolji, koja pomaže ljudima u nevolji i koja nije imala problem s time da ti ljudi prođu kroz Hrvatsku a i da kada prolaze kroz Hrvatsku dobe dostojanstvenu potporu, pomoć i svaku moguću zaštitu. Sa druge strane, s obzirom da je problem koncentriran na cijelom području Europske unije normalno je da Hrvatska kao članica mora sudjelovati u njegovom rješenju odnosno rješavanju i da neke zemlje koje su izloženije tim problemima poput Grčke i Italije moraju imati pomoć i drugih zemalja unutar Europske unije odnosno na neki način to mora biti zajedničko rješavanje problema koje nije problem samo Grčke i Italije nego je problem cjelokupne Europske unije. I sa te strane apsolutno podržava Klub zastupnika SDP-a i izmjene ovog zakona koji će omogućiti da Hrvatska ispuni svoje preuzete obveze, da nastavimo sudjelovati konstruktivno i dostojanstveno u cijelom tom problemu i da omogućimo onu obvezu koju smo preuzeli da se jedan dio ljudi azilanata u Hrvatskoj smjesti odnosno da na taj način doprinesemo rješavanju problema. Ovo što se predlaže u zakonu, način na koji bi se to rješavalo, postupci, postupak sam odgovorne osobe, odgovorne institucije mislim da su logično postavljene i tome sve skupa treba dati podršku jer moramo biti svjesni da kriza koja izgleda da tamo prolazi i rat se završava konačno nakon dugog niza godina možda se uspije nekako normalizirati, problem bi se trebao rješavati najviše na samom žarištu, znači na području država gdje se to odvija odnosno Sirije, eventualno Turske koja je primila najveći broj izbjeglica ali moramo biti svjesni da je jedan ljudi koji su pobjegli od rata će neminovno završiti u Europskoj uniji i da Hrvatska se tu mora ponijeti odgovorno i na taj način uključiti u rješenje problema i zbog toga Klub zastupnika SDP-a podržava ovaj zakon i nadamo se da će se situacija sa izbjeglicama azilantima u Republici Hrvatskoj nastaviti bez incidenata i u budućnosti kao što je to u pravilu bilo i do sada. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Nemamo replika što znači da smo došli do kraja rasprave. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. I samo najava za sutra. Nastavljamo kako je i najavljeno. Vidimo se u 9,30 sati. Do viđenja svima. SJEDNICA JE PREKINUTA U 16,20 SATI. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o međunarodnoj i privremenoj zaštiti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 233, predlagatelj akta je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio amandman odbora te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona na temelju članka 202. Poslovnika. Dajem na glasovanja Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o međunarodnoj i privremenoj zaštiti, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 122 glasova za, 3 suzdržana donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o međunarodnoj i privremenoj zaštiti.