Imamo uslove za rad, molim predstavnike medija da oslobode centralni podij. Dame i gospodo, poštovane kolegice i kolege delegati, prisutni predstavnici Savjeta ministara i drugi gosti, srdačno vas pozdravljam i otvaram 30. sjednicu Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH. Na sjednici je prisutno 14 delegata, od kojih 4 iz bošnjačkog naroda, 5 iz hrvatskog naroda i 5 iz srpskog naroda. Delegat Hasan Bećirović iz opravdanih razloga nije u mogućnosti da prisustvuje sjednici. Za sjednicu predlažem sljedeći, izmijenjeni: Dnevni red 1. Usvajanje Zapisnika sa 29. sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH; 2. Odgovori na delegatska pitanja i nova delegatska pitanja; 3. Razmatranje informacija o bezbjednosti rada u institucijama BiH koje su dostavljene povodom protesta održanih od 05. do 07.06.2013. godine; 4. Zahtjev Savjeta ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu sa članom 122. Poslovnika Doma naroda, zakon broj: 01,02- 02-1-23/13, od 20.05.2013. godine; 5. Zahtjev Savjeta ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita u bankama Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu s članom 122. Poslovnika Doma naroda, zakon broj: 01,02-02-1- 17/13, od 11.04.2013. godine; 6. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije, broj: 01,02,02-1-52/12 od 04.06.2013. godine; 7. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o međunarodnoj pravnoj pomoći u krivičnim stravima, broj: 01,02,02-1-40/12 od 31.05.2013. godine; 8. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o parničnom postupku pred Sudom Bosne i Hercegovine (drugo čitanje) – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-8/13, od 05.02.2013. godine; 2 9. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o implementaciji Konvencije o zabrani razvoja, proizvodnje, gomilanja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju (prvo čitanje) – predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1- 18/13, od 15.04.2013. godine; 10. Godišnji izvještaj o rezultatima aktivnosti Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH i Godišnji izvještaj o pojavama diskriminacije u BiH za 2012. godinu, broj: 02-12-474/13, od 08.04.2013. godine; 11. Specijalni izvještaj Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH, a u vezi sa žalbom radnika bivše Republičke uprave carina Republike Srpske i Carinske službe Brčko Distrikta iz augusta 2010, broj: 01,02-37-417/13, od 29.03.2013. godine; 12. Prijedlog odluke o razrješenju člana Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i obezbjeđivanje kvaliteta BiH; 13. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o finansiranju između Bosne i Hercegovine i Evropske komisije u vezi sa višekorisničkim programom za TEMPUS 2012 u okviru Instrumenta pretpristupne pomoći, materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02-05-2-508/13, od 18.04.2013. godine; 14. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o grantu između Bosne i Hercegovine i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za Projekat tehničke podrške za unapređivanje investicione klime i institucionalno jačanje, materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02-05-2- 521/13, od 22.04.2013. godine; 15. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Dodatnog sporazuma o finansiranju 2 na Sporazum o finansiranju i projektu, od 12.10.2009, između KfW-a, Frankfurt na Majni, i Bosne i Hercegovine, koju zastupa Ministarstvo finansija i trezora BiH (primalac), kao i Republike Srpske, koju zastupa Ministarstvo finansija RS, i grada Banja Luka ( agencija za izvršenje projekta), na iznos od 1.470.000,00 evra – Gradski vodovodni i kanalizacioni sistem u Banja Luci, komponenta 1 – Vodosnabdijevanje i komponenta 2 – Sistemi kanalizacije (projekat), materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02-05-2-582/13 od 20.05.2013. godine; 16. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o grantu EK IPA Dio 1 (Projekat otpadnih voda za Sarajevo) između Bosne i Hercegovine i Međunarodne banke za obnovu i razvoj u ulozi administratora Evropske komisije za Trast fond pretpristupnog instrumenta Evropske unije, materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02-05-2-584/13 od 20.05.2013. godine; 17. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Prvog amandmana na Sporazum koji se odnosi na Sporazum o kreditu, sklopljen 27.12.2010., za finansiranje obnove i proširenje kanalizacionog sistema u Gradišci, između Bosne i Hercegovine, koju predstavlja Ministarstvo finansija i trezora BiH, i UniCredit Bank Austria AG, materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02-05-2- 585/13 od 20.05.2013. godine; 18. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Amandmana br. 2 na Ugovor o finansiranju, sklopljen između Bosne i Hercegovine i Evropske investicione banke, 21.12.2005. u Sarajevu i 28.12.2005. godine u Luksemburgu, sa naknadnim izmjenama – finansiranje projekta Željeznice II (FI N˚ 23.3769), materijal Predsjedništva BiH, broj: 01,02-05-2-587/13 20.05.2013. godine. čime smo naveli sve tačke dnevnog reda. Ovo je usaglašeni dnevni red Kolegijuma Doma naroda. Da li se neko javlja za riječ sa prijedlozima izmjena i dopuna? Konstatujem da nema prijavljenih. 3 S obzirom na to da prijavljenih nema smatramo da je dnevni red usvojen i o njemu se ne glasa u skladu sa članom 60. Poslovnika Doma naroda. Prelazimo na tačku jedan, Ad. 1. Usvajanje Zapisnika sa 29. sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Prelazimo na izjašnjavanje. Zahvaljujem. Konstatujem da smo od, u prvom krugu od 14 prisutnih, glasajući – 13 za i 1 uzdržan, iz Federacije – 8 za, 1 uzdržan, Iz RS-a – 5 za, usvojili Zapisnik, pošto postoji i opšta i entitetska većina. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Pa evo, ja sam na toj 24., 28. Sjednici, pardon, postavio pitanje – Kada ćemo dobiti onu analizu o, informaciju o efektima rada stranih tužilaca i sudija? Mene je predsjedavajući tadašnji 4 Doma, gospodin Tihić, evo obavjestio da su oni poslali dopis, pa OHR nije odgovorio, pa su ponovo poslali dopis i do maja nije bilo opet odgovora nikakvog iz Kancelarije visokog predstavnika. Sad je moje pitanje, odnosno još ga ne mogu formulisati, postaviću ga kasnije, je li to visoki predstavnik potpuno ignoriše Kolegij?
Dobro, dakle niste zadovoljni.
Nisam nimalo.
Dobro, zahvaljujem se. Za riječ se javio uvaženi kolega, delegat Krstan Simić. Izvolite gospodine Simiću. Ja Vas molim gospodine Simiću, dakle, sad samo da konstatujemo oko zadovoljstva ..., a kasnije se otvara mogućnost za nova pitanja.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ponovno pitanje oko stanja budžetskih sredstava, zadovoljan sam i odgovorom i sadržinom odgovora. Međutim, pitanje koje se odnosi za biračka prava u Distriktu Brčko vezano za probleme koji, pod znacima navoda, koji su nastali oko državljanstva, ja bih želio ovdje ... ili tražiti dopunu. Imajući u vidu ustavnopravno uređenje BiH i određenje ko može biti kandidovan za člana Predsjedništva, govorim po sadašnjem rješenju, da li ovo znači da uz red nacionalnih manjina ili ostalih, kako ko to već zove, i građani BiH, građani Distrikta Brčko ne mogu biti nominirani za člana Predsjedništva BiH i da li se ta diskriminacija proširuje i na Distrikt BiH koji je ... oba entiteta. Dalje, opet ću uložiti prigovor, nit' poslije prošlog pitanja i evidentiranja gospodina, tadašnjeg predsjedavajućeg, Sulejmana Tihića, nisam dobio odgovor na pitanje oko famoznih ugovora upravo vezano za aferu braće Sadiković. Ni danas tog odgovora nema, a vidim da je čak u Predstavničkom domu oformljena i jedna, kako to kažu, komisija koja treba da razjasni ulogu upravo bivšeg predsjednika, odnosno direktora Indirektnog oporezivanja i u vezi sa ovom aferom gdje se spominje da je šteta budžeta BiH oko 30 miliona maraka. Hvala.
Hvala gospodine Simiću. Za riječ se javlja uvaženi kolega, delegat Dragutin Rodić. Izvolite.
Uvaženo predsjedništvo. 5
Ja se izvinjavam, moraćete ponovo pritisnuti prijavu, oprostite.
Uvaženo predsjedništvo, dame i gospodo. Ja sam postavio dva pitanja. Jedno je na koje sam danas dobio odgovor, znači jedno je iz novembra mjeseca 2012. godine, a drugo pitanje je iz aprila mjeseca ove godine. Naravno, kada sad treba da odgovorim na pitanje da li sam zadovoljan odgovorom mogu da kažem da jesam na prvo pitanje, s obzirom na sadržinu. Međutim, čekajući na ovo pitanje više od 8 mjeseci, a pitanje je bilo vezano za popis stanovništva, u međuvremenu smo i promijenili zakon itd. govori samo o odnosu prema nama poslanicima kada postavimo pitanje. Cilj svakog od tih pitanja jeste da dobijemo, nije pitanje pitanje zbog samog pitanja nego da dobijemo odgovor na aktuelnu situaciju u trenutku kada ga postavljamo. Ipak 8 mjeseci, priznaćete, da je previše. A drugo pitanje koje sam postavio bilo je vezano za Pravilnik o korištenju akademskih titula, sticanje naučnih i stručnih zvanja u BiH i kada bi se moglo očekivati njegovo usvajanje. Pitanje je bilo vezano prije svega zbog života, zbog onoga što nam se realno dešava u praksi, a kada pročitate ovo pitanje onda ćete vidjeti da od 2008. godine do 2013. godine traga se za određenim rješenjima. Obzirom da na kraju ovoga izvještaja se kaže – da poslije dostavljenih primjedbi, i Rektorske konferencije, i uključivanja Savjeta ministara, Ministarstva za civilne poslove, nadam se evo da, obzirom da su kao primjedbe pristigle u maju mjesecu ove godine, da ćemo i da možemo očekivati i usvajanje ovog pravilnika u dogledno vrijeme. Ali zbog značaja pitanja i zbog upravo onoga što nam se dešava u praksi, ukoliko ovo ne bude ja ću opet postavljati ova pitanja, pa ćemo vidjeti kad će biti riješeno. Hvala.
Hvala kolega Rodiću. Za riječ se javio uvaženi kolega Stjepan Krešić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedatelju, kolegice i kolege, dame i gospodo. 16. travnja 2013. na 28. sjednici postavio sam dva zastupnička pitanja. Jedno od tih pitanja se odnosilo i na Koridor 5c, južna dionica autoceste. Dobio sam odgovor, odgovorom sam zadovoljan jer se tu navode činjenice istinite, koje su mene ponukale i prošli put da postavim zastupničko pitanje, a ta istina koja je u odgovoru mene iritira, a vjerojatno i bh javnost. Znači, trasa autoceste od Zvirovića, čvorišta Zviroviće do Mostara je kompletno osporena i zaustaviće se gradnja, očito da je nekome interes da se taj dio autoceste južne ospori. Kako znate da je dio autoceste od graničnog prijelaza Bijača do čvorišta Zviroviće je u tijeku i da se radi punom parom i da će biti završeno tijekom iduće godine. Ali problem je što se autocesta dalje ne može raditi jer je osporen prijelaz preko Neretve, znači dio, dionica Zvirovići – Počitelj, hoće li biti južna ili sjeverna, odnosi se na točku Počitelj. I ja apeliram na nadležne institucije da se taj dio što prije autoceste izdefinira trasa, znači prijelaz preko Neretve i dio autoceste prema Mostaru. U odgovoru 6 kaže poddionica Počitelj – Zvirovići u dužini od 11 km nakon definiranja položaja mosta Počitelj prema dogovorenom kreditnom sporazumu sa Evropskom bankom bi se trebao nastaviti. Znači, ta dionica uopće nije izdefinirana, znači iduće godine u šestom mjesecu, ako Bog da kad se završi dionica do Zvirovića, autocesta staje i ne ide dalje. Ja vas lijepo molim, sve nadležne institucije, da se autocesta, izdefinira trasa do Mostara i da se nastavi sa gradnjom, investicije su nam neophodne da bi promjenili stanje u državi i ova anemija i ova, ovo loše stanje u državi. Ja znači apeliram i postavljam ponovno zastupničko pitanje, jer na kraju odgovora kaže – za dionicu Mostar – Počitelj dužine 47 km sporan je položaj trase u širem području Blagaja i izrada neke nove studije i projektne dokumentacije, trenutno nije ni aktuelna, znači ja apeliram Ministarstvu prometa i komunikacija taj dio autoceste, znači sporne, od Zvirovića do Mostara da se što prije izdefinira, da se može nastaviti gradnja tog dijela autoceste. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodine Krešiću. Za riječ se javio uvaženi kolega, delegat Mehmed Bradarić. Izvolite gospodine Bradaruću.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, dame i gospodo, dobar dan svima. Ja sam na 23. sjednici Doma naroda postavio, ustvari tražio pregled isplaćenih stimulacija za period 2008. – 2012. godina i ja odgovore dobijam u fragmentima, dakle ni ovo nije vjerovatno kraj, tako da nisam do sad ni komentarisao ovo pitanje, ali mogu izvesti nekakav zaključak. Dakle, ovdje bez obzira što se pozivaju, oni koji to koji to isplaćuju, na Zakon o upravi, na Zakon o platama i naknadama, na Zakon o obračunu plata itd. pretjerano se daju stimulacije. Ovdje svaki put se daju stimulacije i sekretarima, i pomoćnicima ministara, i savjetnicima, nema savjetnika koji nije dobio itd., tako da se tu stvara jedna nepravda, dakle pretjerano se daje, a s druge strane stvara se nepravda. I evo, jedno upozorenje Vijeću ministara da obrati pažnju na takvo nešto, mislim da je u ovo vrijeme neprimjereno davati na takav način stimulacije jednim a drugima ne davati. I ja sam podnio dvije inicijative na dvije odvojene sjednice domova naroda, nisam dobio doduše ni jedan odgovor, vidim da je, uputio sam i Zajedničkom kolegiju upravo zbog ozbiljnosti, i vidim da će se to naći tek prekosutra na Zajedničkom kolegiju, iako je ovo davno upućeno. Tako da jednu neću komentarisati, ali hoću drugu. Dakle, jedna inicijativa je bila za osnivanje istražne komisije za provjeru indicija i tvrdnji u Upravi za indirektno oporezivanje koje se odnose na finansijski izvještaj, kao i odgovornost i Kodeks ponašanja zaposlenih u institucijama. Upravo ovo što maloprije kolega Krstan Simić kaže, tamo ima jako puno problema i što čitamo i što vidimo i što dobijemo pisano. Ja sam se pozvao na pismo koje sam dobio iz Uprave za indirektno oporezivanje, potpisano pismo, vrlo ozbiljno, vrlo ozbiljne su indicije, a da ne govorimo o slučajevima „Panama“, „Sadiković“ itd., i s tim u vezi treba formirati zajedničku komisiju. A vidimo da je to uradio onaj Predstavnički dom, pa evo da obratite pažnju na Zajedničkom kolegiju, dakle da to bude zajednička komisija koja će, evo pozabaviti se ovim pitanjem. Toliko. 7
Hvala kolega Bradariću. Za riječ se javio uvaženi kolega, gospodin Krunoslav Vrdoljak. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege. Ja sam ovo pitanje vezano za korištenje hidropotencijala Buško jezero postavio prije godinu i skoro i pol na 14. sjednici i evo tek sam sad dobio odgovor. Međutim, u međuvremenu je bila zajednička jedna sjednica oba doma gdje sam drugačije koncipirao pitanje, odnosno drugačije sam ga postavio, jer me interesirala, interesirali su me neki drugi odgovori. Tada sam na toj zajedničkoj sjednici dobio isti ovakav odgovor i reagirao sam, rekao, da podaci u tom odgovoru jednostavno nisu točni. Sad dobivam ponovo isti odgovor sa netočnim podacima i to potpuno dijametralno suprotnim od stvarnoga stanja i ne znam je li to neozbiljnost ministarstva, vlade ili ne znam šta je razlog da takve odgovore dobivam. Naime, primjera radi kaže se da po Zakonu o izdvajanju i usmjeravanju dijela prihoda preduzeća ostvarenog korištenjem hidroakumulaciskih objekata se izdvaja 0, odnosno 5 feninga po kWh proizvedene energije, a taj Zakon je promijenjen još 2009. godine, dakle prije 4 godine i taj iznos je povećan na 1 fening. Za mila Boga zar treba 4 godine ministarstvu da utvrdi šta to naplaćujemo mi u državi po osnovu korištenja ovih potencijala. Dakle, ovim odgovorom sam potpuno nezadovoljan, jer i ovo gore što navodi 45% u korist budžeta kantona, 40% nadležnoj Agenciji za vode, 15% u korist Fonda za zaštitu, isto tako nije točno. Nije mi jasno zašta postavljamo pitanja. Zahvaljujem.
Hvala i Vama gospodine Vrdoljak. Za riječ se javila uvažena kolegica, delegatkinja Nermina Kapetanović. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući. Ja sam postavila veliki broj pitanja i na veći dio pitanja nisam zadovoljna, ali mi se čini da voditi dijalog sa određenim ministarstvima je apsolutno apsurdno, besmisleno i mislim da sami sebe, na neki način, ponižavamo insistirajući vječito na istim pitanjima sa nekvalitetnim odgovorima na koje jako dugo čekamo. Ali želim da prokomentarišem jedan odgovor na pitanje koje sam postavila vezano za trošenje sredstava budžetske rezerve u iznosu od pola miliona maraka, a koja se tiče isplate plaća za osam novouposlenih u Parlamentarnoj skupštini BiH, kupovinu novih auta i za neke ostale troškove. Zahvaljujem se na činjenici da mi je Kolegij Sekretarijata dostavio, dakle, akt u kome se kaže da jeste sve po zakonu, ja nisam ni sumnjala da je izvan zakonskih okvira to utvrđeno, ali se pitam kao članica Administrativne komisije, a vjerujem da i svi ostali kolege koji su ovdje prisutni i koji su članovi Administrativne komisije se mogu sjetiti da smo mi zaključkom Administrativne 8 komisije rekli da nema upošljavanja, novih upošljavanja, dakle, u ovom mandatnom periodu, tako je rečeno. I, pa se pitam zašto smo onda uradili zapošljavanje 8 novouposlenih za čije plaće se izdvaja 140 ili 150 hiljada maraka. No, manje me to brine, ostaje ovo pod nabavkom opreme. Dakle i dalje neka se zna da je to kupovina novih auta. Sada se pitam, vodeći računa o informacijama koje sam dobila iz medija, da predsjedavajući Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, gospodin Bećirović, smatra da se značajne uštede mogu stvoriti rasprodajom kompletnog voznog parka, onda se pitam ko koga ovdje vara, kupuju li se auta ili se ne kupuju, prodajemo li auta, ako ih prodajemo čemu onda sredstva od 300 i nešto hiljada maraka za kupovinu novih auta. Apsolutno mislim da je to u ovakvom vremenu besparice jedan pravi nonsens. Ali postoji još jedna stvar koja mi više od tih auta smeta, a to je činjenica, nije normalno i nije prirodno da primjera radi u Centru za istraživački sektor radi profesor fizičke kulture. Uz dužno poštovanje prema gospodinu, ne znam personalitet apsolutno, niti želim da vrijeđam ličnost, ali nije prirodno da pored 8 ili 9, možda i više ljudi koji su trenutno na pozicijama srednje stručne spreme unutar Parlamentarne skupštine BiH po kabinetima, ljudi sa završenim Filozofskim fakultetom, Fakultetom političkih nauka, doktora socijoloških nauka, pravnika, diplomiranih pravnika, nije normalno da onda mi vršimo primanje novouposlenih kada smo mogli napraviti samo preraspodjelu, dakle, postojećih kadrova koji su već sa visokostručnom spremom na određene pozicije bez novonastalih upošljavanja. Time stvaramo velike troškove za Parlamentarnu skupštinu BiH, ali ono što je još lošije od svega ne poštujemo odluke i stavove Administrativne komisije i dovodimo u apsurd djelovanje, dakle, apsurdnim činimo djelovanje i zaključke Administrativne komisije oba doma Parlamentarne skupštine BiH. Hvala.
Hvala. Samo radi javnosti, dakle ta opcija nije moguća, to prevođenje, jer kad je promjena nivoa državnog službenika mora postojati tzv. eksterni konkurs. Tako da nije to nikakva neracionalnost koliko sam ja shvatio, nego jednostavno poštovanje zakonskih odredbi takve kakve jesu. Dobro, s obzirom, gospodin Košarac nije se javio, dobro. S obzirom na to da smo iscrpili ovaj dio ove tačke dnevnog reda, prelazimo na drugi dio ove tačke dnevnog reda, a to je postavljanje novih delegatskih pitanja. Izvolite. Za riječ se javila uvažena delegatkinja, gospođa Borjana Krišto. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedavajući, zamjenici predsjedavajućeg, kolegice i kolege, poštovani ministri u Vijeću ministra i svi uvaženi gosti, sve vas srdačno pozdravljam. U okviru izaslaničkih pitanja ja imam jedno pitanje i jednu inicijativu a moje izaslaničko pitanje upućeno je Vijeću ministara, a putem Vijeća ministara Državnom povjerenstvu za integrirano upravljanje granicom, Upravi za neizravno oporezivanje i Graničnoj policiji BiH a ono glasi, u Ugovoru izmđu Republike Hrvatske i BiH o graničnim prijelazima, potpisanim dana 20. lipnja 2013. godine, utvrđena je kategorizacija graničnih prijelaza prema komu su međunarodni 9 cestovni promet putnika i roba koje podliježu inspekcijskim kontrolama utvrđeni granični prijelazi Bijača i Gradiška. Pored ta dva BiH prijelaza utvrđeni su u članku 1.b) i granični prijelaz i za međunarodni cestovni promet putnika i robe Orašje – Izačić – Gorica i Ivanica, među kojima nije granični prijelaz Kamensko. Moje izaslaničko pitanje postavljam institucijama – Koji su to kriteriji poslužili za ovakvu kategorizaciju, posebno kada se ima u vidu da je granični prijelaz Kamensko izgrađen i financiran od strane Fonda EU i otvoren 2005. godine sa svom potrebnom infra strukturom, a isti se nije našao niti u drugoj, niti u prvoj kategoriji graničnih prijelaza kao što su evo Ivanica, Gorica, Izačić i Orašje? Čime se izaslanstvo za pregovore rukovodilo kada su na dužini od od 80 km kategorizirana tri granična prijelaza Ivanica, Bijaća i Gorica za promet svih vrsta roba, a da na prostoru od Gorice do Izačića oko 300 km nema utvrđen niti jedan granični prijelaz prve ili druge kategorije za koje se zahtijeva fitosanirani pregled? Na neki način podloga ovom mom izaslaničkom pitanju je ujedno i inicijativa za izmjenu postojećeg Ugovora između Republike Hrvtaske i BiH, a ona glasi – U Ugovoru između Republike Hrvatske i BiH o graničnim prijelazima, u članku 1.a), utvrđeni su granični prijelazi za međunaordni cestovni promet putnika i roba, koje podliježu inspekcijskim kontrolama, Bijača i Gradiška, te člankom 1.b) četiri granična prijelaza Ivanica, Gorica, Izačić i Orašje, za promet robama biljnog porijekla, u zagradi, (voće i povrće). Budući da među tim spomenutim graničnim prijelazima nije granični prijelaz Kamensko ovim putem pokrećem inicijativu za izmjenu Ugovora, u smislu da se granični prijelaz Kamensko svrsta u kategoriju prijelaza koji podrazumijeva promet robe koji zahtijevaju inspekcijski nadzor prilikom uvoza i izvoza robe visoke tarife i biljnog porijekla. Istovremeno predlažem izmjenu članka 1. točke e) kojim je određeno da granični prijelaz Bili Brig – Vaganj, prijelaz za pogranični promet, da se kategorizira u granični prijelaz za međunarodni cestovni promet putnika ili u kategoriju ostali granični prijelazi za međunarodni promet putnika i roba. Obrazložanje: Graničnom prijelazu Kamensko gravitira šest općina s prostora Hercegbosanske županije, kao i dio općina s prostora, kako Srednjobosanske županije, tako i Hercegovačko-neretvanske i isti je izgrađen i financiran od strane Fonda Evropske komisije po evropskim standardima. Nalazi se između graničnog prijelaza Gorica i Izačić, te u dužni od 300 km nema graničnog prijelaza za međunarodni cestovni promet putnika i robe koje podliježu kontroli, usklađenosti s tržišnim standardima i utvrđivanju zdrastvene ispravnosti prilikom prijevoza, dok na prostoru dužine od 80 km, od Ivanice do Gorice, postoje tri granična prijelaza, prve i druge kategorije. Kada je u pitanju prekategorizacija malograničnog prijelaza Bili Brig – Vaganj u granični prijelaz za promet putnika i robe smatramo kako bi to bilo značajno i opravdano kada se ima u vidu činjenica da se dužina puta prema Splitu i Srednjoj Dalmaciji s prostora srednjeg i sjeverozapadnog prostora BiH značajno skraćuje, a posebno kada imamo u vidu činjenicu i držimo opravdanim s gledišta interesa i dobrobiti svih građana koji žive na tom prostoru. Hvala lijepo. 10
Hvala i Vama. Sljedeći u redu čekanja je uvaženi kolega, delegat Krstan Simić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Ja imam ovom prilikom dva pitanja. Prvo, u pojedinim medijima pojavljuje se informacija da će centralno obilježavanje početka velikog rata, odnosno Prvog svjetskog rata, koji je bio uvod u jedan vijek koji treba čim prije zaboraviti, biti održano u Sarajevu. Pa, imajući u vidu da je u BiH političko pitanje čak da li Drina, rijeka Drina teče uz vodu ili niz vodu, mogu zamisliti kakva politička sporenja, kakve političke turbulencije može izazvati i jedna ovakva manifestacijam. Stoga želio bih informaciju – Da li je tačno, ukoliko jeste, koja institucija je zadužena i obavlja pripreme oko ove velike manifestacije? Da li su u tim pripremama obuhvaćene sve one osobenosti kojima BiH u svom ustavnopravnom uređenju i da ne dođemo u izbornoj godini da upravo imamo jedan ogroman kamen u cipeli raspravljajući o svemu i svačemu sa i naučnih i kvazi naučnih pozicija, ali najčešće sa dnevno-političkih. Takođe, podpitanje vezano za ovo – Da li je tačno da se u Sarajevu sprema podizanje spomenika Francu Ferdinandru? Ukoliko jeste tačno, ko iza takvog jednog projekta stoji?
Koga pitate to?
Savjet ministara. Takođe Savjetu ministara je i sljedeće pitanje. Uvažavanjući značaj ratnih zločina sa aspekta BiH, pravo na pravdu svih žrtava u BiH, molio bih ukoliko postoje podaci, a mislim da postoje, da dobijem odgovor – Koliko je ukupno pravosnažno osuđenih lica za ratne zločine od početka odbrane i sukoba, jer znamo da je i za vrijeme rata bilo nekakvih procesa, pa do danas, te po mogućnosti da i ti podaci butu razdvojeni po entitetima i na nivou države, da bismo vidjeli koliki je stvarni učinak bh društva u procesuiranju i stvaranju preduslova za jedno istinito pomirenje. Hvala.
Hvala i Vama. Izvolite gospodine Rodiću.
Hvala predsjedavajući. Moje pitanje je sljedeće. U prvih šest mjeseci 2013. godine, prema statističkim podacima, za uvoz mesa, voća, mesnih prerađevina BiH je izdvojila preko 177 miliona KM. Meni je potpuno jasno u kakvoj situaciji se nalazi BiH i koliko je potrebno volje, znanja i htjenja da se iznađu 11 odgovori na mnoga pitanja. Jedno od tih pitanja jeste, prije svega zaštita domaće proizvodnje iz prostog razloga što nam je to velika šansa da pametnom politikom iskoristimo komparativne prednosti s kojim BiH raspolaže u oblasti poljoprivrede, šumarstva, turizma i vodoprivrede. Pitanje glasi – Koje su to mjere i prioriteti u navedenim oblastima koji se planiraju preduzeti u 2013. godini i način realizacije istih? Hvala.
Hvala uvaženi kolega Rodiću. Za riječ se javio uvaženi kolega Mladen Ivanić. Izvolite.
Evo, dakle ja ću postaviti pitanje – Da li nakon ovog odgovora koji sam dobio, da OHR nije reagovao, postavljam pitanje Kolegiju, da li Kolegij Doma naroda ima namjeru da preduzme bilo kakve aktivnosti da bi se nakon pune dvije godine čekanja, a na osnovu zaključka ovog Doma, raspravila analiza efekata rada stranih tužilaca i sudija? Mislim, ovo je postalo stvarno već smiješno. Sud BiH kaže mi nismo postavili strane sudije, ne možemo ih ocjenjivati. Tužilac kaže, mi ih nismo postavili, ne možemo ih ocjenjivati. Visoki sudski i tužilački savjet kaže, mi ih nismo postavljali ne možemo, a onda svi upućuju na OHR a onda OHR, ako sam ja dobro razumio, od decembra prošle godine nije rekao ni da, ni ne Kolegiju i svi to prihvataju kao nešto potpuno normalno. Ja prosto ne znam više odakle taj strah od stranih tužilaca i sudija. Vjerujte, nije toliko teško. Zato mislim da to treba već jednom da se sjedne i da se napravi ta analiza i da se konačno vidi jesu li napravili efekte, koji su pozitivni efekti bili za ovo društvo, koji su pozitivni efekti bili za pravosuđe i šta je od te silne velike najavljene reforme i bilo. I ja zaista molim Kolegij da pokuša u maksimalno ozbiljnom smislu prihvatiti ovo moje pitanje. Ja ću biti zadovoljan i odgovorom – ne, da nemate namjeru ništa više uraditi. Ja sam i sa tim zadovoljan, to će pokazati stvarnu situaciju gdje se mi u stvari nalazimo. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Konstatujem da smo iscrpili ovu tačku dnevnog reda. Prelazimo na sljedeću, tačka tri, Ad. 3. Razmatranje informacija o bezbjednosti rada u institucijama BiH koje su dostavljene povodom protesta održanih od 05. do 07.06.2013. godine Vi ste dobili Informaciju o stanju bezbjednosti rada u institucijama BiH koju su dostavili: Direkcija za koordinaciju policijskih tijela BiH, 18.06.2013. godine, Savjet ministara BiH zaključak od 27.06.2013. godine, dopis predsjedavajućeg Savjeta ministara od 24.06.2013. godine, 12 a koji je ujedno i odgovor Uprave policije Ministarstva unutrašnjih poslova Kantona Sarajevo i Informacija o preduzetim mjerama i aktivnostima policijskih službenika Direkcije za koordinaciju policijskih tijela BiH, od 19.06.2013. godine i zaključci Nezavisnog odbora Parlamentarne skupštine BiH od 25.06.2013. godine. Predstavnički dom je na svojoj 49. sjednici, održanoj 08.07.2013. godine, Zajedničkoj komisiji za odbranu i bezbjednost BiH uputio na sistematizovanje i usaglašavanje 17 prijedloga zaključaka. Vama su poznati ti zaključci, ja ih ovdje neću posebno čitati. Otvaram raspravu o ovoj tački dnevnog reda. Izvolite. Za riječ se javio uvaženi kolega Martin Raguž. Izvolite gospodine Raguž.
Zahvaljujem se gospodine predsjedatelju. Evo, srdačan pozdrav svim nazočnim. Evo, da malo probijemo led oko ove važne točke dnevnog reda. Mi, sudionici tih dešavanja koji smo bili ili kao zastupnici unutar zgrade Parlamentarne skupštine BiH ili u nekoj drugoj funkciji, ili vani, ili kao predstavnici medija, međunarodnih institucija, organizacija, svih faktora i čimbenika u društvu, mogli smo vidjeti šta se je desilo toga dana ovdje u i oko zgrade Paralmenta BiH. Pitanje je koje zaključke izvući iz svega toga. Moja namjera ovdje nije danas da ulazim u neku širu elaboraciju šta je sve dovelo do toga i kako je sve ko reagirao. Moja je namjera da, kao zastupnik u Domu naroda i kao predsjednik jedne od parlamentarnih stranaka, kažem sljedeće – nitko nema pravo dovoditi u pitanje rad institucija BiH, kao prva poruka. Bez obzira koje su okolnosti i tome prethodile, bez obzira je li ili nije bio ugrožen, a jeste, rad institucija i prekršen zakon. U tom pogledu mislim da konzekvence i poruke koje su se poslije mogle iščitavati ne smiju se više nikada ponoviti u BiH. Zašto ovo govorim? Ovo govorim iz dva razloga. Prvo, protesti su, ja sam bio u direkttnoj komunikaciji s ljudima, iako Dom naroda nije zasjedao, kada sam pokušao normlno, jer sam taj dan 3-4 puta prolazio i vraćao se, normalno pokušao još jednom izaći, vidio sam u očima ljudi koji su protestirali, i u njihovim zahtjevima opravdano nezadovoljstvo radom svih nas u ... I to su činjenice od kojih mi, obzirom na naš ukupan učinak i efekt našeg rada i u Parlamentu i kroz druge institucije, od kojih mi ne možemo pobjeći. Ja niti želim bježati od te odgovornosti, ni osobno ni kao čelnik od jedne stranke. I osobno prvi sam možda reagirao prema javnosti šaljući poruku da je to posljednja opomena svima nama da radimo odgovornije i bolje u funkciji i zadovoljavanju interesa građana i ove zemlje. I to je moj stav koji danas opet ovdje ponavljam, kada su u pitanju protesti građana. Ali isto tako, svi mi koji smo bili unutra vidjeli smo da su institucije bile spriječene da rade i normalno djeluju kao institucije, i Parlament i Vijeće ministara. I to se ne smije nikada više ponoviti. Zašto su one bile spriječene, s kojim sve ciljevima, to možda zahtijeva širu elaboraciju i mislim, možda čak danas nije ni vrijeme ni mjesto da na taj način razgovaramo, ali je sigurno dovoljno da naznačimo sljedeće. Znači, u političkom raspletu ujutro u 5:00 sati imali smo dvije situacije. Jedni koji su rekli Sarajevo je apsolutno nesiguran grad i tu nema se šta više tražiti i drugi koji kažu da nije bilo uopće ugroženosti rada institucija. Znači, nije bilo jedne objektivne procjene situacije i bojim se da i danas ovdje, čitajući sva ova izvješća, još uvijek nemamo. I ja o tome želim čitajući ovo Izvješće Direkcije reći nekoliko stvari za koje mislim da su vrlo važne. 13 Znači, u Izvješću koje je Direkcija po nalogu predsjedateljaj Vijeća ministara dostavila Vijeću ministara kaže se – Uvjeti u kojima je Direkcija vršila fizičko osiguranje objekata, pod jedan – Protesti nisu bili najavljeni Ministarstvu unutarnih poslova Kantona Sarajevo, koji je nadležan organ za javna okupljanja. To je prva stvar. Druga stvar – Direkcija nije bila upoznata sa organizatorom protesta koji bi po važećem zakonu imao obvezu uspostaviti ... Druga stvar – Direkcija za koordinaciju policijskih tijela je srazmjerno broju protestanata, njihove aktivnosti, agresivnosti, pojačavla osiguranje raspoloživim ljudstvom, koje je u tom momentu bilo na raspolaganju menadžmentu, pa je to kretalo od 42 do 242, ali pod dva – Direkcija nema policijske kapacitete za kontrolu masa. Pazite vi o kakvim mi ocjenama ovdje i sa kojim se mi ocjenama ovdje suočavama. I mi još nemamo jednu objedinjenu procjenu, niti Ministarstva sigurnosti, niti Vijeća ministara o svim ovim elementima. Ja ću ih samo navoditi zbog zaključka koji želim reći na kraju. Dalje, Direkcija ni u jednom momentu nije raspolagala kapacitetima da samostalno izvrši deblokadu objekata institucija, a da to ne bi za posljedicu imalo teško ugrožavanje života ljudi i imovine. Odluka da se ograniči kretanje osoba blokiranih u institucijama donesena je isključivo zbog njihove sigurnosti, dok se ne steknu uvjeti za njihovo sigurno evakuiranje. I pazite molim vas ovo, pod četiri – Rukovodni radnici Direkcije, u periodu od 14:00 sati do 16:00 sati nisu uspjeli ostvariti komunikaciju sa rukovodstvom policije Kantona Sarajevo. Dva sata nema uopće komunikacija kako ćemo uopće riješavati stvari. I sad, dalje imamo naravno prijedlog mjera koji ima svoju logiku, ako ... sada da nakon svega što se je desilo, tek treba po ovome pripremati Memorandum o zajedničkom postupanju, policijskih agencija u kriznim situacijama, pod b) Memorandum o suradnji, uzajamnoj potpori i koordinaciji aktivnosti u oblsti informacija i zaštite osoba i ... Znači, mi te memorandume uopće nemamo, a govorimo o efikasnosti institucija. I dalje da ne govorim da ta Direkcija nije popunjena sa 30 i nešto procenata i svim drugim elementima itd. Znači to je to. Imamo Izvješće Neovisnog odbora koje smo mi dobili kao zastupnici. I samo da kažem, pročitam i podsjetim nas na prva tri zaključka. Neovisni odbor Parlamentarne skupštine BiH konstatira da su prosvjedi održani 05. do 07.06. i blokada zgrada institucija BiH nanijeli veliku štetu BiH. To konstatira Neovisni odbor. A pazite, rekli smo prije kakvi su uvjeti u kojima djeluju najvažnije institucije za koordinaciju i koje same daju tu vrstu ocjena. Znači, molim vas, ko je sada odgovoran zašto je nanesena ovakva šteta BiH? To je moje prvo pitanje. Ja želim jasan odgovor, kao izaslanik ovdje, od nadležnih tijela. Ja ovdje još ne vidim tog odgovora. Ja ga nazirem, ali ja ga ne vidim, ne vidim ga da je eksplicitan. Pod 2. – Neovisni odbor Parlamentarne skupštine konstatira da nadležne policijske agencije nisu koristile iskustva iz napada na Veleposlanstvo SAD-a. Zašto nisu? Pod 3. – Neovisni odbor prihvaća Izvješće Direkcije za koordinaciju policijskih tijela kao objektivno, te smatram da se ne može zaključiti da je bilo značajnijih propusta u radu rukovoditelja Direkcije za koordinaciju neovisnih ... itd. Znači u situaciji kada BiH treba doći u direktan kontakt sa najjačom, superiornom integracijom EU u Evropi, 01.07., na tisuću i nešto kilometara granice ovo se dešava u glavnom gradu BiH. Ja tako iščitavam poruku političku. I znači, želim reći, dakle, da mi trebamo posebnu 14 sjednicu zakazati ili Doma naroda ili oba doma Parlamentarne skupštine na temu rada institucija BiH od političkih, sigurnosnih do ..., ako želimo biti odgovorni na ovom tragu. Pod 2. – hvala Bogu i pozdravljam, evo da su svi učinili napor da se ponovo od Vijeća ministara, koje je prvo pokrenulo pa dalje, da se krene sa radom i kontinuiran rad u institucijama su problemi toliki da bez rada institucija to uopće nije moguće riješiti. Nije sramota imati problem, sramota ga je institucionalno ne rješavati. I pod 3. – da bi se istinski prevenirala ova situacija za sva vremena a ja mislim da u 21. stoljeću i, evo što gospodin Simić kaže, nakon 100 godina od Sarajevskog atentata, ne želeći nikakve paralele u svojoj raspravi povezivati sa tom stotom obljetnicom vezano za Sarajevski atentat, moja poruka je sliedeća – Znači institucije BiH moraju raditi nesmetano. Da bi se to moglo osigurati potrebno je redefinirati poziciju, i ustavnu i zakonsku, institucija BiH. I po meni je to moguće jedino riješiti da institucije BiH budu pod posebnim režimom upravljanja, a to jeste da budu u okviru Distrikta unutar Sarajeva. Ako želimo biti odgovorni prema svim, ono što se dešavalo i da se nikada ne ponovi, i prema različitim političkim interpretacijama, ja mislim da je to jedini ozbiljan odgovor. Hvala vam lijepo.
Hvala i Vama. Riječ ima uvaženi kolega, delegat Krstan Simić, ukoliko je spreman. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dobar dio diskusije koju sam imao namjeru iznijetu, iznio je gospodin Raguž, vezano za konkretne prigovore o jednom i drugom izvještaju. Stoga, štedeći vrijeme ja ću se samo nadovezati na ovo i ukazati na probleme koji su se pojavili ovdje. Tačno je da je događajima koji su se zbili pred Parlamentarnom skupštinom BiH nanijeta velike šteta Bosni i Hercegovini, ali ja se bojim ako bi se ovo ponovilo da u BiH više ništa ne bi bilo kao što je bilo. I da je to jedan vrlo, vrlo upozoravajući signal da je bh društvo zaista na staklenim nogama i da događaji koji se često i nepromišljeno javljaju mogu pojačati i još više da te staklene noge budu krhkije. Naravno, moram staviti i primjedbu na način pristupa ovom problemu. Opet se vraćam na ono da li Drina teče uz vodu ili niz vodu, jer jednostavno o ovom događaju imali smo različite stavove. Od onih koji su ga minimizirali, do onih koji su ga izdramatizirali. Međutim, nije bilo potrebno niti jedno, niti drugo, jer je problem sam po sebi suviše ozbiljan i upravo ga je trebalo shvatiti onako kako je bio. Nije bio ugrožen samo rad Parlamenta, što je gospodin Raguž istakao, bila je ugrožena i sigurnost ljudi koji su bili u Parlamentu. Ja sam kontaktirao neke ljude, ljudi su zaista bili uplašeni. Osjećali su se nelagodno i smatrali su da se događa nešto što ne bi smjelo biti primjereno bilo gdje, u bilo kojoj državi, čak i onim koje mi često nazivamo banane, a kamoli u jednoj državi koja je danas, u BiH i sa demokratijom i sa istorijom i sa prošlošću. Stoga ... i smatram da je prvo morao biti postignut politički konsenzus oko onoga što se događalo, upravo 15 zbog poruke da se ubuduće ne dogodi. Naravno da ja osuđujem i politizaciju ovih događaja iz nekih drugih pobuda koje nisu bile u cilju stvaranja atmosfere da se ovdje nastavi raditi. Takođe, moram istaći da su ovi događaji otvorili uopšte pitanje uređenja, odnosno organizacije bh struktura. S jedne strane vidjeli ste vrlo i različite istupe pojedinih čelnika, rukovodioca institucija, pa čak toliko se išlo daleko da se jednostavno, da su i jedni i drugi prebacivali svoju odgovornost. Ovdje je ključno da je odgovorna policija Kantona Sarajevo, koja je isključivo nadležna za organizaciju, obezbjeđenje i sprovođenje ovakvih skupova. Ja ne vidim razloga da se i gospodin Selimović pravda da oni nisu imali potencijala, nije to ni njihova nadležnost, da budemo načisto. Ne trebamo sada praviti policiju uz policiju, policiju nad policijom i stvarati nove ljude, ako neko ne radi svoj posao, da pozovemo rezervni sastav policije koja je iznad. Ovdje je to pitanje na koje se mora dati jasan odgovor. Dalje, pitanje je ovdje, koje je na izvjestan način u nekoliko svojih istupa otvorio i ministar bezbjednosti, gospodin Radončić. On u jednom intervjuu, ne znam u jednom od elektronskih medija, kaže da danas ne postoji koordinacija ovih sigurnosnih agencija, tijela i da on kao ministar ne upravlja tim institucijama. Pa se postavlja ono pitanje koje smo mi imali, a svi su ovdje duže u politici, kada smo pravili i kada smo dobijali floskule iz OHR-a, pogotovo kada je tamo bio gospodin Ešdaun, da policija mora biti nezavisna, profesionalna, depolitizovana i da smo mi tada radili policijske strukture tako da smo policijsku vlast, da je tako nazovem uslovno, odvajali potpuno od politike, da smo uvodili direktore policije, da su ministri trebali biti samo, ono što i u funkciji trebaju biti, političke ličnosti koje su dužne obezbijediti zakonodavni okvir djelovanja institucija u policiji, dužni obezbijediti sredstva, dužni obezbijediti logistiku, a ne baviti se politikom ne baviti se policijom, jer u tom pravcu, ako idemo u tom pravcu policija postaje instrument političkih partija, obzirom na statuse ministara. Stoga smo mi i donijeli u ... birali nezavisne odbore. Sada se postavlja pitanje, imajući ovakvu situaciju, da li je naša praksa, a često smo slijedili međunarodne predstavnike, odnosno raznorazne emisare, pa bez kritike i kritičkog stava pristupali i implementirali mnoge odluke koje su nam se kasnije razbile o glavu. Maloprije je Ivanić govorio o inostranim tužiocima. Danas ne možemo dobiti odgovor da li su bili korist ili šteta. Uzmite samo strukturu koliko im je optužnica palo pa ćete vidjeti da su bili štetni i pogubni za pravosuđe u BiH. Sada ja postavljam pitanje – da li ovi događaji nas upućuju na to da mi moramo ili definisati zakonske okvire naše policije, da li i dalje policiju podvesti pod ingerencije ministarstava, kako gospodin Radončić reče – ja nemam nikakve nadležnosti nad policijom. Ja smatram da ne treba, da policija i dalje treba biti nezavisna, biti profesionalna, a naravno, u kontekstu ovih događaja postavlja se pitanje je li to ona jeste ili nije, da li su u nezavisnim odborima opet partijski ljudi, a vjerovatno jesu, da li imamo i uplive partija na policiju. Čuli ste ovdje dosta riječi da je Kantonalna policija u Sarajevu bila pod uticajem jedne partije, ja o tome neću da govorim ni mislim, ali to su vrlo ozbiljne teme koje zahtijevaju jednu ozbiljnu analizu. Bojim se da su uvijek uvijek u pitanju ljudi. Ja ponovo ponavljam, naši ministri i policija, od kantona do gospodina Radončića, znači od najniže, meni djeluju kao potparoli policije. Oni saopštavaju ko je uhapšen, zašto je uhapšen, da li su neke akcije u toku. Molim vas, to nije posao ministara policije, to je posao direktora policije koji treba biti odvojen od politike. Direktori 16 policije moraju sprovoditi ono za što policija postoji – sprovođenje zakona, zaštitu građana itd. Znači, ovdje se postavljaju pitanja kako sve to prevazići. I na kraju, da ne bi bilo bilo kakve zablude, naravno da niko ne spori pravo građana, čak ga treba afirmisati, da na zakonom predviđen način iznose svoj stav, da iznose svoje zadovoljstvo i nezadovoljstvo sa radom svakog pojedinca, institucije, ali očigledno je ovdje da mi ćutimo pred jednom činjenicom da je ovaj skup bio potpuno nezakonit, ilegalan i da je u tom skupu, da je taj skup zaista predstavljao grubo kršenje zakona. Jer, čak nije ni prijavljen nadležnim institucijama a u svakom danas gradu da održite najmanji skup morate prijaviti policiji, dobiti odobrenje policije, usput i policija vama postaviti određene uslove, jer i sami organizatori takvog skupa dužni su obezbjediti određene elemente bezbjednosti i zaštite organizacije da se ovo ne događa. Ovo je bio, slobodno možemo reći jedan katastrofalan čin po interese BiH i njenih građana, jer jednostavno neko je pomislio da može jednostavno zarobiti, bukvalno kažem zarobiti, poslanike, predstavnike međunarodne zajednice, službenike i držati ih kao svoje taoce, a mi ... ne kažemo da je to bilo to. Hvala vam.
Hvala i vama gospodine Simiću. Riječ ima uvažena kolegica, delegatkinja Borjana Krišto. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo, poštovani predsjedavajući, još jednom, evo na temu stanja sigurnosti, na neki način, odnosno pod ovom točkom dnevnog reda. Kad je maloprije kolega Simić rekao da mu je dobar dio rasprave uzeo kolega Raguž, naravno i ja ću nastojati da one svoje, na neki način, misli koje sam htjela izreći kad je u pitanju ova tema, tema sigurnosti, koja je sigurno značajna i interesantna, kako za BiH tako za njene odnose, nastojat ću da ne ponovim ono što su oni rekli. Ali uistinu, promišljajući i promatrajući ovo, na neki način mi je posebno drago, evo da vidimo i da to okarakteriziramo na jedan način, jer to je možda jedan jasan put kako, ako možemo govoriti o izlazu iz nekakve ove situacije, odnosno sprečavanju ovakvih situacija u dogledno vrijeme, je najmanje što nam je potrebno jedan jedinstven stav, kako o onome što se dogodilo tako i o svemu onome što trebamo, iza čega trebamo stati, a to su nekakvi prijedlozi mjera i zaključci. Naravno da ću i ja takođe reći kad su u pitanju događaji koji su se nazvali u medijima na različite načine, događanja naroda itd., imala najmanje povoda u implementaciji odluke Ustavnog suda BiH koja se odnosi na donošenje Zakona o jedinstvenom matičnom broju. Naravno da smo svi svjedoci toga, posebno kada se uzmu u obzir i mediji koji su cjelokupnoj situaciji doprinijeli na način, nažalost što su to radili i javni servisi, a i naravno pisani i svi drugi mediji, koristila se retorika, možemo slobodno kazati i huškačka, kao da se izvještavalo sa nekakvog stanja, ružno mi je izgovoriti riječ rat ili tako dalje. Jednostavno, i šta naravno nakon toga doći i reći i kazati? Kako god je bila u pitanju sigurnost ljudi koji su se našli u to doba u parlamentarnim institucijama, ja više govorim kao osoba u smislu zaštite digniteta institucija, a evo o čemu su i kolege govorile. 17 Kad su me pitali neki za izjave u medijima, naravno vrlo rijetko, pitali su me bojite li se, ja sam rekla da se ne bojim. Prije svega se ne bojim, da se bojim ne bi radila ovaj posao, ne bojim se zbog stava, a kamoli da se bojim zbog nekih, ne znam, sigurnosnih razloga trebam li negdje doći ili ne trebam. Smatram da to temeljim na tome da živimo u nekakvoj, i želimo živjeti, u državi koja ima institucije koje su spremne odgovoriti svojim potrebama zakona temeljem čega su utemeljene. Naravno to ovaj slučaj negira, znači ni izbliza nam ne govori, pa evo i iz zaključaka, koji su došli na neki način, i iz odbora, i od informacije o Vijeću ministara, od Direkcije za koordinaciju policijskih tijela vidimo i stičemo jedan opći zaključak da institucije su stava policijske nisu spremne odgovoriti ovakvim situacijama. Nameće nam se odmah pitanje šta uraditi u tom smislu da nam se stvari ne dogode. Mi moramo učiniti sve da legislativu promijenimo ukoliko ova situacija, odnosno ukoliko agencije i direkcije, odnosno policijska tijela ne mogu upravljati ovakvim stvarima. A ukoliko je u pitanju politička pozadina o kojoj se priča i koju naravno možda ne možemo isključiti, onda bih rekla da uistinu svako od nas treba biti svjestan da nezadovoljstvo svako ima pravo izraziti, ali da nam ulica ne smije slati poruku da će oni, da se na ulici donose ili mijenjaju, kako ustavi tako i pojedini zakoni, bilo Zakon o matičnom broju, bilo ovo i ono. Mislim da svako ima pravo izraziti svoje nezadovoljstvo, ali to se zna da se radi takođe putem zakona, o čemu je kolega rekao, uz najavu, uz točno vrijeme i uz odobrenje, što znači da dolazimo takođe, evo do zaključka da su ova događanja bila izvan zakona, a to znači da pozivamo institucije kojima je posao da utvrde odgovornost i da procesuiraju sve one. Ja se nadam da ćemo svi biti ovakvog stava i da nećemo tako olako preći preko ovih stvari, posebno institucija kojoj je posao da utvrdi odgovornost i koja je, evo od strane Zastupničkog doma pozvana već u nekoliko da utvrdi odgovornost možda i onih za koje nisu ni znali, ali institucija uistinu treba svoj posao raditi temeljito i odgovorno. I ja smatram da mi danas sa ove sjednice, budući da imamo puno zaključaka ispred sebe koji su poslani na Povjerenstvo za obranu i sigurnost, trebamo na neki način sve uzeti i temeljito raspraviti i doći do jednih konstruktivnih zaključaka koji su dobri za interese, prije svega BiH, a i za njen međunarodni ugled, odnosno ugled u svijetu, i danas sutra za sve njene proteste. A u tom smislu zaključci bi trebali biti da mi idemo na izmjenu legislative da se svim policijskim agencijama, direkcijama i službama omogući da uistinu mogu odgovoriti svim situacijama, pa i onim kriznim, a u smislu one koja se sad utvrdi od strane nadležnih tužiteljstava, da se na neki način procesuiraju i da dobijemo povratnu informaciju na ovaj Dom naroda. Hvala lijepo.
Hvala i Vama. Riječ ima uvaženi kolega Sulejman Tihić. Izvolite gospodine Tihiću.
Dame i gospodo, evo sve vas još jedanput pozdravljam. Ovo je tema koja već dugo vremena zaokuplja pažnju i javnosti, evo i nas ovdje u Parlamentu. Imali smo demontracije, mirne demonstracije građana ispred Parlamenta BiH koji imaju svoje opravdanje obzirom da Vijeće ministara nije predložilo, odnosno Parlament nije usvojio Zakon o jedinstvenom matičnom broju zbog čega građani, odnosno pogotovo novorođeni imaju velike probleme u pogledu liječenja, u pogledu putovanja i svega drugog. Ove demonstracije 18 su više puta ponavljane i one su potvrdile svoj, da tako kažem, mirni karakter osim prve noći kada je ograničen, na određen način ograničeno pravo slobode kretanja državnih poslanika. I smatram da sloboda, odnosno sigurnost poslanika uključuje i slobodu ulaska, izlaska iz Parlamenta, ne smije ničim biti ugrožena, bilo kakvim demonstracijama i da to policijske strukture moraju osigurati. Međutim, demonstracije ko demonstracije, nikad ni jednoj vlasti se ne sviđaju demonstracije i protesti. Znate ja, moramo se na to na određen način navići i da ne smatramo uvijek ako neko organizuje demonstracije da to ugrožava sigurnost onih protiv kojih su te demonstracije usmjerene. Jasno proizilazi iz svih dokumenata da nije postojala koordinacija, nije postojala dobra koordinacija između policijskih agencija na državnom nivou sa federalnim, odnosno kantonalnom policijom. Evo, već su to rekli i određeni delegati, smatram da je to nedostatak i zakonske regulative. Mi smo i ranije ukazivali da ta reforma policije nije urađena kako treba i da treba u tom smislu otkloniti određene nedostatke kako bi, kako se ne bi desilo da, ne znam ti, direktor koordinacije dva sata ne može stupiti u vezu sa kantonalnom policijom, odnosno eventualno stvoriti pretpostavke da oni mogu nižim organima, policijskim tijelima upućivati, ne samo zahtjeve, nego i naredbe. Ali u svakom slučaju mislim da je ovo pitanje i previše ispolitizirano, znate, da su to određene političke snage iskoristile da, evo na određen način još više devalviraju rad Parlamenta, da se manje radi, itd. Ja znam, ja sam bio poslanik u Narodnoj skupštine RS-a, pazite na mene su repetirali pištolj, u prostorijama je to bilo, vođena je istraga, zna se, bio je vjerovatno i Krstan Simić itd. Zmamo kako smo dolazili tamo u Parlament, u Narodnu skupštinu. To su bile, nekad nas pratili transporteri SFOR-a, nekad policija RS-a. Znamo šta je bilo u Trebinju kad je bio kamen temeljac. Znamo šta je bilo kad je bio kamen temeljac u Ferhadiji. Ali nikad nama nije na um palo da mi kažemo nećemo ići na zasijedanja Narodne skupštine RS-a. Uvijek smo išli, znate. Tako da, evo danas imamo izvještaje Vijeća ministara koji kaže da su se stvorile pretpostavke za rad institucija BiH. To isto kaže i Nezavisni odbor, to kaže i ova Agencija za koordinaciju policije. Šta mi možemo još učiniti da, evo tražimo eventualno da se određena zakonska regulativa ispravi, da se doradi, kako ne bi došlo do ovih ovakvih problema i kako bi sloboda kretanja, rada poslanika bila još bolje osigurana. Da li je to moguće putem ovih memoranduma ili izmjena zakona to neka vide ove policijske strukture koje se time bave. I, da što manje pričamo o ovome, a da više radimo. Hvala.
Hvala. Riječ ima uvaženi kolega gospodin Staša Košarac. Izvolite gospodine Košarac.
Hvala predsjedavajući. Koristim priliku da pozdravim radno predsjedništvo, članove Savjeta ministara, druge goste i naravno kolegice i kolege. Očigledno je da 05.,06. i 07. juna nešto nije funkcionisalo. I sasvim jasno je da svi bježimo od adekvatnog odgovora na pitanje šta nije funkcionisalo tih dana, junskih dana, i ono što jeste 19 dodatno zabrinjavajuće jeste da pokušavamo da ublažavamo događaj koji je bio 05., 06. i 07. juna ove godine. Mislim da pokušaj ublažavanja situacije koja je bila tih dana nam neće doprinijeti rješavanju problema, jer moram da vas podsjetim da smo bili u situaciji da u slučaju „Jašarević“ isto tako postoji tendencija ublažavanja, pa da smo poslije tog događaja imali još jedan događaj ovdje pred Parlamentom BiH. Može se postaviti pitanje – šta može biti sljedeće. I ono što najmanje možemo da uradimo i što najmanje se očekuje od svih nas u Parlamentu BiH, tražimo adekvatno postupanje prema onima koji su bili najodgovorniji za onakve događaje kakvi su bili pred zgradom Parlamenta BiH i da svi zajedno uložimo napore da se otkriju upravo oni koji su osmislili takve događaje, jer ja vas moram podsjetiti da se veoma često u Sarajevu svi prave ludi. Ponovo ponavljam, u Sarajevu se prave mnogi ludi. Ja razumijem da je 05. bilo 40 majki i porodica sa djecom koji su bili udaljeni od zgrade Parlamenta i izražavali svoje demokratsko pravo da nisu zadovoljni. Razumijem i da je dva sata poslije bilo njih 80. I to jeste demokratski izraz volje, ali ne možete mi objasniti da „Horde zla“ i „Manijaci“ imaju nešto sa jedinstvenim matičnim brojem. Niko od nas ne onemogućava pravo građanima da izraze svoje nezadovoljstvo sa određenim politikama institucije, i neka to svaki put čine, i pozivamo ih da to svaki put čine u skladu sa zakonom na definisanom prostoru, ne ometajući rad institucija. Ovo je poraz BiH, da ne može, koristeći zakonske propise, da omogući normalan rad institucija. Pri tome moram da vam kažem da je poraz BiH da demonstranti traže da razgovaraju sa Valentinom Inckom a ne sa legitimno izabranim predstavnicima u Parlamentarnoj skupštini, Savjetu ministara, Predsjedništvu ili ne znam gdje drugo, potvrđujući da se Valentin Incko kao vegeta, kao začin, miješa u sve. Mi ne možemo pričati o izgradnji institucija BiH, njenom napretku itd. ukoliko imamo takvo ponašanje dijelom međunarodne zajednice. Možemo da žmirimo koliko god hoćemo i da pričamo da su ovo bili mirni protesti. Ovo nisu bili mirni protesti čim je preko 100, 1.500 ljudi bilo zarobljeno u institucijama BiH. Nama neko kači mete oko vrata. Da li smo mi toga svjesni ili ne ja ne znam. Ali moramo biti potpuno svjesni činjenice da moramo tražiti odgovornost onih koji nisu postupili već 05. naveče, da se ne bi kasnije razvijao događaj 06. i 07. duboko u noć. Ja smatram da se Parlament mora na najbolji način pokazati u smislu svog izričitog stava da je neophodno da se pokrene odgovornost prema onima koji nisu učinili ništa. Moramo jednostavno otkriti ko su ti ljudi i koji nisu postupili u skladu sa važećim zakonskim propisima. Zakonski propisi koji su na snazi omogućavaju, još jedanput naglašavam, omogućavaju nadležnim policijskim agencijama da rade svoj posao. Izmjena legislative ne dolazi u obzir, jer ni ovo što je omogućeno se ne primjenjuje. Ja želim još jednu stvar da apostrofiram a koja ima politički kontekst. Aktivna je bila participacija predstavnika iz RS-a, kad je u pitanju usvajanje Zakona o jedinstvenom matičnom broju. Očigledno je postojalo, i opet naglašavam da se u Sarajevu mnogi prave ludi, se pokušalo napraviti tendeciozan pristup da se prebaci teren na predstavnike iz RS-a. I to je uradio dio međunarodne zajednice, dio određene političke javnosti ovdje u Sarajevu i dio medija. Politički predstavnici RS-a su imali aktivnu ulogu i u Savjetu ministara i naravno u Predstavnčkom domu. Nemoć odnosa u Federaciji se pokušao prenijeti na nivo BiH. I nisam bez razloga pričao o događajima „Jašarević“, i nisam bez razloga pričao o apsolutnoj, rekao bih iluzornoj, nagovještaju bilo kakve reforme ili bilo kakvih izmjena zakona iz oblasti policijskih struktura. Jer ću vas napomenuti da je i za događaj pred Američkom ambasadom bio odgovoran i Federalni i Kantonalni MUP, kao što je to konstatovao i Nezavisni odbor, da najveću odgovornost snose Federalni i Kantonalni MUP. I ne treba uopšte niti u kom nivou vlasti pokušavati na sarajevski 20 način dovoditi u pitanje reforme policije i nagovještavati. Reforma policije je završena, postoje ustavne nadležnosti i nemojte da sanjamo nešto što se neće moći provesti. Dajte da implementiramo ono što se može implementirati. Ono što treba istaći, a mi smo imali na Komisiji za odbranu i bezbjednost, rekao bih sonantne tonove, mislim da je Nezavisni odbor uradio dio posla sagledavajući stanje koje je dobio od Direkcije. I tada smo konstatovali na samoj Komisiji za odbranu i bezbjednost da je nanijeta šteta BiH. I tada smo čuli od određenih članova Komisije za odbranu i bezbjednost da to nije adekvatan zaključak. Čuli smo. Ima ovdje mnogih prisutnih članova Komisije koji su mogli da čuju određene političke stavove da nije nanijeta. Mi smatramo da jeste. Isto tako bilo je tendencije da se prebaci odgovornost na Direkciju za policijsku koordinaciju sa Kantonalnog MUP-a i Federalnog MUP-a. Postoji nalaz, odnosno mišljenje i preporuka Nezavisnog odbora, kad je u pitanju Federalni MUP i Kantonalni MUP. Šta može tu uraditi Parlament BiH? To je ključno pitanje šta mi možemo zajedno da uradimo? Predstavnički dom je ovlastio nadležnu Komisiju za odbranu i bezbjednost da napravi sažetak svih informacija i da izađe sa prijedlogom. Ja predlažem da, po dobijanju mišljenja Komisije za odbranu i bezbjednost, se zakaže Zajednička sjednica oba doma i da u Parlamentarnoj skupštini BiH, na Zajedničkoj sjednici o ovim pitanjima razgovaramo i onda pokažemo koliko imamo snage i odgovornosti da rješavamo ova pitanja kroz institucije BiH. S obzirom da sam se javio za riječ, a da gospodina Raguža nema, želim da kažem da bilo kakvo prizivanje Distrikta Sarajevo neće doprinijeti rješavanju problema u Sarajevu, niti u BiH. Mislim da može zakomplikovati dodatno situaciju, jer treba reći da nema saglasnosti za bilo kakvo prestrojavanje, niti teritorijalno, niti ustavno u BiH. Prema tome, sasvim je jasno da ne treba prizivati neku veću, rekao bih, promjenu Ustava BiH na temelju ovakvih izjava, a koje ima gospodin Raguž. Razumijem ga da želi da radi svoj dio posla i da ima političke stavove koje iznosi legitimno ovdje, ali mislim da to ne doprinosi rješenju problema i želim da to ovdje kažem u Domu naroda. Pitanje, na kraju, pitanje šta Parlament BiH može uraditi po ovim pitanjima, koliko ćemo ustrajati u svemu ovome, koliko ćemo tražiti potpunu odgovornost, jer moram da kažem da značajan dio odgovornosti stoji na Tužilaštvu. Pitanje je koliko ćemo istrajati u tome da Visoki sudski i tužilački savjet insistira na tome, koliko će i glavni tužilac Tužilaštva BiH istrajati u ovome, ali vas želim upozoriti da ne treba da žmirimo i ne treba da ublažavamo onaj događaj koji je bio 05., 06. i 07. juna. Hvala.
Hvala i Vama gospodine Košarac. Riječ ima uvaženi kolega, delegat Dragutin Rodić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, poštovani delegati, dame i gospodo. 21 Želim da kažem nekoliko riječi o ovoj temi i mislim da od 05. i 06. juna pa do danas se moglo čuti mnogo ocjena, događaja koji su bili ovdje u Parlamentu. Iako nisam bio direktan sudionik ipak smo mi svi, i u Predstavničkom domu i u Domu naroda, Parlamentarna skupština i naravno postoji jedan kolegijalni odnos i svi osjećamo da bilo kome da se nešto dešava je nešto što nije dobro za instituciju u kojima radimo. Naravno, evo poslije određenog proteka vremena možda hladnijom glavom možemo da razmišljamo o svemu i da tražimo izlaz iz ove situacije. Ali uvijek izlaz iz situacije može da se nađe samo utvrđivanjem činjenica koje su dovele do svega ovoga. Ova država funkcioniše 18 godina i funkcioniše, različite su ocjene kako, ali postoje institucije i postoje organi koji imaju svoje nadležnosti i koji svako treba da se bavi svojim poslom. Naravno, ono što može biti zabrinjavajuće ili što, evo i danas nakon skoro mjesec i nešto dana od tog događaja različite su ocjene i onih koji su učestvovali u tom događaju i koji su bili prisutni kada se to dešavalo. Sve je to realnost i sve je to ono što smo doživjeli. Međutim, postavlja se pitanje šta je trebalo dokazati i koji su bili planovi. A u kontekstu svega toga možemo reći da ovi protesti koji su bili nisu ni prvi protesti koji su bili u BiH, vjerovatno neće biti ni posljednji, ali sama ocjena kakvi su ti protesti bili ovoga puta je činjenica po meni da nisu bili u duhu onoga što je trebalo da bude. Naravno, kao i moje kolege, i ja smatram da se volja i različita mišljenja mogu izražavati i javnim okupljanjima, ali sve to treba da se događa na način i kako je to propisano zakonom. Ja lično mislim da i mi poslanici, koliko god bili odgovorni za naše ponašanje, koliko god bili ocjenjivani na ovakve i onakve načine, sam ubijeđen da svako od nas nosi onu odgovornost koju samim izborom za učešće u Parlamentu BiH, bilo u Predstavničkom domu ili u Domu naroda, je svjestan i odluka koje treba da donosi i naravno da snosi odgovornost ukoliko ne radi taj dio posla onako kako treba. Međutim, ocjenu o našem radu daju svi, od javnosti, nevladinih organizacija, pojedinaca, medija. I da vas podsjetim, to je sasvim normalno, javne smo ličnosti. Međutim, činjenica je da smo mi krenuli, da vas podsjetim, u tim protestima koje smo mogli čuti, od jedinstvenog matičnog broja a završili smo sa mnogo drugih zahtjeva koji se tiču i funkcionisanja i Parlamenta i statusa poslanika itd. Mislim da to može opet biti jasno izraženo mišljenje, ali u trenutcima kada smo i mi tragali za određenim rješenjima i kada smo bili na pragu određenih događaja onda su se desili i ovi događaji. Ono što ja, obzirom da smo čuli dosta toga od kolega, po meni je neophodno, a imamo i ove izvještaje, imamo mnogo zaključaka komisija, po meni je neophodno uraditi nekoliko stvari da bismo došli do realnog izlaza iz ove situacije. Prije svega bezbjednost rada institucija BiH mora biti neupitna. Naravno, da to moraju obezbijediti one institucije koje su nadležne za to. Ograničiti, kako god ko ocjenjivao, pravo kretanja, da li je neko zadržan, da li je u to vrijeme, da li su bili regularni uslovi da se donose određene odluke, sigurno da nisu. Bilo koja odluka da je donesena pod prijetnjom, svi mi to znamo da je sama po sebi ništavna. Bez obzira i na subjektivan stav pojedinca po tom, ja lično mislim da ništa nije bilo normalno ni regularno u tim događajima 05. i 06. juna. Mislim da moramo do kraja utvrditi činjenice o tim događajima i reći šta se uistinu desilo, utvrditi krivce i to sve iz razloga da donesemo određene odluke za budućnost i kako ubuduće to treba da funkcioniše. I da li su sve te institucije osposobljene da obavljaju te dužnosti i te nadležnosti za koje su i formirane. Vi znate da mi u čitavom nizu i ovdje u radu institucija i parlamenata, i ako odemo na analizu rada raznih institucija i kroz revizorske izvještaje i sve, možemo da vidimo koliko je to 22 institucija u BiH stvarno uposleno, koliko radi a koliko postoji samo radi sebe. Sve je to možda trenutak da se ozbiljno pozabavimo tim problemom iz čisto jednog razloga – odgovorni smo za ono što radimo i moramo da ukažemo na sve ono što može proizvesti određene krize u BiH. Hvala vam.
Hvala i Vama kolega Rodiću. Riječ ima uvaženi kolega, gospodin Dragan Čović. Izvolite gospodine Čoviću.
Hvala lijepo. Poštovane kolege, uvaženi gosti. Tema, istina, zahtijeva mnogo dublju analizu od one koju mi danas imamo prigodu uopće ovdje provesti. Govorimo samo o informaciji o sigurnosti rada institucija BiH a one nas tjeraju, kroz rasprave koje smo do sada čuli, da govorimo i o razlozima zašto smo uopće u ovakvim prigodama da raspravljamo o sigurnosnom segmentu, šta je povodo za to itd. Ja bih to podijelio u par stvari, pa evo, nastojat ću u ovom kratkom vremenu koliko nam je ostalo kao mogućnost da pokažemo jednu odgovornost i prema onima koji su imali razloga i do sada, koji će i ubuduće imati razloga da budu na ulici, ali da ih nikada ne pozivamo na ulice nego da iskažu svoje nezadovoljstvo na pravi način za ono što radi izvršna, zakonodavna pa i pravosudna vlast u BiH. I to je jedna dimenzija svega ovoga, i ona će trajna biti kategorija kao takva. Ono što moramo naglasiti mi danas ovaj politički život vodimo u jednom ambijentu koji vjerojatno teško možemo upoređivati sa bilo kakvim ambijentom iako je recesija u čitavom svijetu pa bi se moglo na različite načine upoređivati, jer i ono sve što još uvijek nismo zaživjeli kao normalno u BiH stvara nam dodatni ambijent da danas većina ljudi se ne osjeća sretno u BiH. Ono što bi trebalo posebno naglasiti je standardi koji se već jedno vrijeme testiraju u širem regionu, pokušavaju se lagano, blago testirati ponovo u BiH. Istina oni se rade dosta opipljivo jer su svi oni svjesni, koji to pomalo i rade, s druge strane da treba biti obazriv jer pitanje je koliko se može upravljati takvim procesima i gdje će on kao takav završiti. I to je jedna dimenija da treba zadržati malo više ... Pokušajmo analizirati recimo u zadnjih godinu dana bilo koji medij u BiH, bilo koju nevladinu instituciju u BiH, bilo kojeg predstavnika međunarodnih institucija koji djeluju u BiH, i da ne nabrajam dalje, samozvane političke analitičare kojih danas ima više nego političara, koji su svi uistinu vjerojatno i mnogo bolje plaćeni od vrhunskih plaća, evo nas političara ovdje, da potiču nezadovoljstvo itd. To je naravno jedan ambijent, opet koji možemo prihatiti kao legalan, koji se prihvaća kao standard ponašanja u čitavom svijetu. Bože moj, to je tako. S druge strane moramo biti svjesni da se pokušava izgraditi jedan potpuno novi standard donošenja odluka kroz izvršnu, kroz zakonodavnu vlast. Ovaj put je ona miješana bila, mi govorimo o jednom domu našeg Parlamenta, međutim u tom trenutku u ovoj zgradi je bilo svega i svašta, ja bih kazao, ne bih želio da povrijedim bilo koga s ovim izrazom. Drugim riječima želi se uvesti neki novi standard da se upravo kroz poruku koja će nam doći s te strane ovdje trebaju definirati zakonska rješenja, odluke koje donosimo itd. Ja vam moram kazati da smo mi u zadnjih par godina već imali takve slučajeve na entitetskoj razini ovdje i da su takve odluke donošene ..., i u Federalnoj vladi i u Federalnom parlamentu. I nadam se da ovo što se dešavalo prije mjesec, mjesec i po dana, od 05. do 07. lipnja nama će biti jedan okvir, prije svega da kao odgovorni ljudi, a vjerujem da svi u Domu naroda, 23 svih nas 15 ili koliko nas danas ima, 14 ovdje, jesmo takvi, da shvatimo u kojoj mjeri mi možemo popraviti stanje i ambijent u kojem će se naši ljudi osjećati mnogo ugodnije, mnogo sigurnije, u kojem će vidjeti perspektivu i život ovdje i u kojoj mjeri smo mi doprinijeli da toga svega nema, a u kojoj mjeri svi oni drugi, koji upravo ove testove prave danas na ovom području. Jer, ja moram biti iskren i kao predsjednik stranke HDZ-a u zadnje dvije, tri godine razgovorao sam ja mislim sa svakim predstavnikom međunarodne institucije koja djeluje u BiH, izvan nje, bar po nekoliko puta na istu ovu temu, o nekakvim proljećima. Znači, ono što se dešavalo 05. i 07. ne moramo vezivati s tim, ali nemojmo zanijekati ono da se već o tome priča ima godinu, dvije dana, pa i da danas imate predstavnike skoro svih administracija nazočnih u BiH koji pozivaju na promjene. Bilo bi mnogo logičnije, naravno da ih pozovemo svi na izbore, redovite ili izvanredne, pa da opet narod izabere što će izabrati, pa da hvala Bogu da omogućimo normalan demokratski parlamentarni proces u BiH na svim razinama vlasti. Znači, ono sve što nas dijeli u složenoj BiH u kojoj želimo biti tri jednakopravna naroda i svih građana BiH danas je uveliko na iskušenju, jer neko vjeruje da upravo kroz ovu stvar se može riješiti i presuda Sejdić-Finci, riješiti možda i vojna imovina, riješiti i stotine drugih stvari, pa i evo, recimo i pitanje koje je tada bilo predmet interesa, bar prva dva, tri dana, to je jedinstveni matični broj. Siguran sam da ono što smo tada doživjeli je bio jedan test. Mogli bi ga nazvati i jednim alarmom kako mi imamo one naše, ovo je glupo jedno poređenja ali ja ga moram iskazati na jednostavan način, kada one naše sirene probamo 12 sati ... ne funkcioniraju. Ovaj put te sirene nisu radile to moramo znati, i to iščitavajmo iz izvješća koje danas imamo. Mi danas ipak ne govorimo o ..., jer to bi tražilo mnogo detaljniju raspravu. Ja gledam kolegu Ivanića, ja mislim da je on u zadnjih desetak sjednica pričao o jednoj instituciji, da je očekivao konačno da nam napiše jedan svoj stav o ovome svemu, pa evo, sada da postavimo i tim svim institucijama kako su reagirali tih dana. Naravno, obzirom da je u toj zgradi bilo, taj dan u toj zgradi, ja sam igrom slučaja bio s druge strane, jer sam samo 15 minuta ranije otišao na jedan fakultet ovdje i održao jedno predavanje, nisam se mogao vratiti, jel, ali je činjenica da smo propustili puno toga tog dana uraditi u ime institucija BiH, bez obzira govorimo li o sigurnosnom sektoru, govorimo o pravosudnom sektoru BiH, ... pravosudnoj vlasti u cjelini, jer ja mislim da je mnogo bolje funkcionirao parasustav nego sustav koji mi gradimo ili izgrađujemo u zadnjih, evo 18 godina. To je suština, jer moj pokušaj da razgovaram bar sa 20 ili 30 ljudi je uspio samo u onoj mjeri koliko sam to mogao uraditi kao Dragan Čović, i ništa više od toga. I većina ljudi s kojima sam kontaktirao, koje jako cijenim, ne bi ih zvao da ih ne cijenim, bili su u tim trenucima apsolutno nemoćni, bez ikakvih informacija. I to je ono što treba zabrinuti. Zato ja kažem ona sirena taj dan nije radila. Da li će nam se omogućiti da popravimo neke stvari uskoro, ja tvrdim da u jednoj značajnoj mjeri je do nas ovdje. E, zbog toga sam se prije svega javio za riječ, da pokušamo stabilizirati ovaj sustav, da na neki način stvorimo ambijent da BiH profunkcionira kao normalna evropska država koja ima svoju euroatlansku budućnost. Svjestan sam iz ovih dana, i zadnjih godina, pa i ovih par dana je bilo dosta rasprava o tome kako se neki politički montirani procesi prave, kako se neki sklanjaju u ladicu itd., i uvijek je u procjenama analize takvih stanja ili nacionalno ili politička neka skupina itd. I ne treba zanijekati da to sve još uvijek funkcionira kao nekakav parasustav. Mi kada smo govorili ovdje i analizirali neke od ovih institucija nastojali smo izabrati lijepe riječi, da nikoga ne povrijedimo, ukazujući na to da ima i onih loših ali treba se prije svega zahvaliti dobrim ljudima, korektnim profesionalcima 24 koji taj posao rade. Međutim, taj sustav u cjelini ne funkcionira kao takav, ali nemojmo pobjeći od toga da smo mi dio tog sustava. Bez obzira da li ćemo mi glasno ovdje ukazati na ono što ne valja pa na taj način mijenjati, jer to je naš posao, da li ćemo na taj način štititi i naše narode i sve građane pa i omogućiti prosperitet BiH, ne vidim ni jednog razloga da to budućnost svoju nema, ili ćemo prepustiti da te parainstitucije, koje još uvijek postoje, bez obzira je li ona nacionalna, stranačka, ili ne znam na kom drugom mehanizmu, funkcioniraju. U kontaktu s međunarodnom zajednicom ili bilo kako drugačije, ako ne stavimo to na svoje mjesto bojim se da naredna sirena koja se neće upaliti značit će kraj funkcioniranja i ove institucije i mnogih drugih institucija u BiH. I zbog toga ja bih rekao da ovo treba, evo danas Bože moj možemo nakon mjesec i po dana, ja bih rekao, u jednoj mirnoj atmosferi o ovome razgovarati i izgraditi, prije svega, jedan ambijent da do ovoga ne dolazi, uvažavajući pravo svakog građanina BiH da svoje nezadovoljstvo iskaže po standardu i normama kako to opet definira zakon. Predstavnici međunarodne zajednice moraju razumjeti da moraju poštivati ustave i zakone ove BiH. Koliko god ih volimo kao prijatelje, cijenimo, nemaju pravo dijeliti lekcije na način kako to rade. Ja razumijem i njihovu volju i njihovu potrebu. Puno analiza koje su napravljene prvih dana išlo je na to da upravo to neko izvana organizira, da ne spominjem i reklamiram podravkine proizvode ovdje jer to ne bi bilo fino, ali u osnovi taj dio sustava ne funkcionira. Naš odnos prema njima je već izgubljen kao takav, ne postoji apsolutno nikakvo povjerenje više između nas, koji se bavimo politikom, i tih institucija koje djeluju na način kako djeluju. I bolje da to kažemo lijepim riječima danas ovdje i da stvari popravljamo, ali u zaključcima danas, sad ću se vratiti na ono što je ključno, to je ... informacije i sigurnosti, mi moramo poslati vrlo jasnu poruku, jedan zaključak. On se ne smije istopiti u nizu silnih pitanja koja mi postavljamo ovdje kao predstavnici zakonodavne vlasti, evo spomenuo sam, neće se ljutiti kolega Ivanić, koliko je puta spomenuo samo i tražio od nas i traži i od Kolegija da odgovori na, ne znam, što je nemoguće odgovoriti u konačnici, pa do toga da smo sami ispitivani je li nešto radimo ili ne radimo, u kojoj mjeri je naša odgovornost od tih istih institucija. Pa smo zamijenili teze potpuno funkcioniranja izvršne, zakonodavne i pravosudne vlasti u BiH. E sad, sve se to nagomilalo i trebamo sad realno procjenjivati, prije svega da li naše sigurnosne i ostale agencije u BiH imaju danas odgovor na moguće nove provjere stanje kakvog smo imali 05. do 07. Ovaj put u Sarajevu ili nekoliko oblika u Sarajevu, ... spominjali smo i pucnjavu koja je trajala sat vremena u centru Sarajeva gdje je opet bilo nesnalaženja kako je bilo, sutra može biti u nekom drugom dijelu zemlje. Ja ne želim uopće kriviti za ovo stanje medije. Mediji su produkt opet ambijenta i života koji smo mi svi zajedno izgradili. Koliko smo se mi uspjeli nametnuti, evo kao partneri ovdje okupljeni oko stola nas 15 da riješimo neke ključne teme koje ćemo i danas imati ovdje. Ali sigurnosni element je iznad svega. Kako možemo garantirati bilo kojem građaninu sigurnost bilo koje vrste u BiH ako to niste u stanju garantirati predstavnicima međunarodne zajednice, koji su taj dan slučajno se zatekli ovdje, ili predstavnicima Državnog parlamenta, bez obzira koji je dom u pitanju, ili predstavnicima izvršne vlasti koji su taj dan takođe zatočeni ovdje i bili uredno, ne znam, desetke sati u svojim uredima, bez mogućnosti da nekoga kontaktiraju, da pitaju mogu li nešto uraditi, ne mogu li uraditi, a to im je posao jel'. I s te strane ključni zaključak bi po meni morao biti, ne da nam piše neko izvješća više jer ta izvješća su napravljena šta je ko uradio, gdje je kakav propust itd., nego kako ćemo ubuduće praktično spriječiti ovakve situacije. 25 Evidentno onaj ko je osmislio ovo sve skupa, ja osobno držim da je događaj imao dva sadržaja, jedan je slučajnost događaja po inerciji i nezadovoljstvima koje imamo svugdje u svijetu, a drugi je vješto organizirani segment koji ne treba niko prikrivati i koliko god to nekom bilo drago ili ne. E taj segment organizacije jednostavno mora biti na našem stolum, ne vjerujem da će biti danas, jer je ... takvo je ovo vrijeme kakvo jeste, ali mi ako ne nađemo vrlo brzo odgovor za te stvari bojim se da bez reorganizacije u Parlamentu BiH imaćemo reorganizaciju BiH koja neće biti formalna, ali činjenica je da sada, dao dragi Bog da nije bilo nikakvog incidenta i da smo svi mogli nakon 10 dana, 5 dana, ili ne znam sutra doći na svoj posao, jer većina ljudi ovdje, ... podcijeniti, je dolazila svaki dan na posao ovdje, iako mi nismo dolazili na taj posao. Ako ništa zbog tih ljudi, oni imaju jednako prava na svoju slobodu kretanja, na svoju sigurnost kao što imam i ja, moramo osigurati da ovaj sustav funkcionira. E, zbog toga ja osobno mislim da ćemo mi morati vrlo brzo pozvati na zajedničko zasijedanje oba doma državnog Parlamenta sve ove institucije i agencije. I bolje da ovdje raspravljamo 15 dana na tu temu nego da pravimo analize kako koji paravojni, ili paraobavještajni, ili parapravosudni, ili paraovaj ili onaj sustav još uvijek funkcioniraju u BiH mnogo snažnije nego sustave, slabe sustave koje smo do sada izgradili. Ja bih želio da BiH što prije profunkcionira kao normalna država, da što prije zaključimo stranica sejdića, fincija i da ne nabrajam ostale i da se okanemo ekonomskoj i socijalnoj problematici BiH tako da osiguramo da ni jedan građanin BiH nema valjanog razloga da iskazuje svoje nezadovoljstvo, ka onim što rade ... Ali jednako tako mi moramo danas poslati poruku svim tim agencijama, koje danas analiziraju ovo što mi govorimo, da oni moraju ponuditi rješenja za mnoge od problema koji se ovdje navode, ne samo danas kroz ovu raspravu, jer da smo na to ukazali na vrijeme pravim riječima i da se međusobno nismo suprotstavili ovdje, jer i ovdje kad izađe se za govornicu skoro da se zna ko iz koje stranke dolazi, skoro ko iz kojeg naroda dolazi, a da ne kažem iz kojeg entiteta se dolazi. To se, ne treba vam uopće slika dovoljno je i riječi slušati, neko neutralan sa strane moće vrlo jasno razvrstati gdje se mi nalazimo. E, to je BiH i to ne smijemo potcijeniti kao činjenicu. I stoga danas i zaključci, koliko god mi dugo pisali, mi možemo pet sati potrošiti na zaključke, ja mislim da ih treba uskladiti sa Zastupničkim domom i što prije dovesti do zajedničke sjednice i da ova pitanja otvorimo na jedan cjelovit način ali do kraja sadržajno, jer ne zaboravimo dolazi vrijeme i kadrovskih rješenja vrlo brzo, dolazimo u poziciju da ćemo mi već danas početi pričati o izborima koji će biti naredne godine, iako nisu još definirani kao takvi, i da smo se mi već ukopali u nekakve rovove za te naredne izbore i da je moguće, sasvim moguće da ovisi od procjene stanja pojedinog političkog kapaciteta u BiH prema rangiranju, prema ... ili ne znam čijoj anketi da moguće sutra da se desi nekakav sličan, jednako vješto organiziran događaj, u nekoj drugoj sredini. Ali i činjenica da ako mi otvoreno jasno progovorimo o ovim stvarima, ako pozovemo sve ove šefove, svih ovih institucija, jer i njih imenujemo, evo skoro svi će se biti imenovani u narednih, ako se ja dobro ne varam, u drugom, trećem mjesecu većini ovih agencija ističu mandati, čak po drugi mandat ja mislim da većini izlazi, svi natječaji će biti otvoreni u narednih nekoliko mjeseci, onda ćemo se mi truditi da pokažemo da su oni politički neovisni, svi će napisati izjavu da nisu pripadnici ni jedne političke stranke, a da li je to tako. Svi znate svakoga pojedinačno od tih ljudi, pa da li je to tako? I to je opet do jedne mjere razumljivo, ali ono napraviti standard u kojem će se znati vrlo jasno ponašanje, da ja kao evo predstavnik jednog doma kao i vas 15 ovdje, kao i svaki drugi građanin BiH zna kakva smo prava i koliko može trpiti ili crpiti iz pravosuđa BiH, iz pravne države BiH, iz sigurnosnih agencija BiH. 26 Znači, u konačnici ja sam previše ovoga iskusio u zadnjih petnaestak godina na različite načine da bi bilo naivno prešutiti i ovaj put. S toga ja pozivam bez velikih zaključaka ovdje, dakle zajedničku sjednicu ova naša dva uvažena doma i da ona bude cjelodnevno posvećena isključivo, nevezano čak za događaje od 05. i 07. ona može biti samo jedna ilustracija šta se tada dešavalo. Da napravimo stvarnu reviziju šta mi radimo u tim institucijama, bez ... govorimo o pravosudnim ili sigurnosnim institucijama, ako to ne uradimo bojim se da nas čeka jedna i vrela jesen i neko drugo proljeće već 2014. godine u funkciji narednih izbora, iako kad sam s ovim uvaženim prijateljima iz vana ovih dana razgovarao rekao sam im BiH nije ni Egipat, ni Sirija, ni da nabrajam druge da ne povrijedim bilo koga, zemlje evo našeg okruženja ovdje, ovo je BiH. I nemojte uvjeravati nekoga da ste u stanju kontrolirati procese jer oni kakvi su god i šta je god bio povod za taj proces u konačnici će završiti kao nacionalni problem, jer nismo riješili nacionalne probleme BiH do kraja kako mi opet mislimo da bi to trebalo riješiti. E, da bi to preduprijedili, da kažem još jednom, da nam idući put sirena stvarno ne zasvira kada bude krajnje alarmantno, ja mislim da je vrijeme da mi djelujemo, a da ove sve druge, na neki način, ostavimo po strani. Neka mediji rade svoj posao, ovi politički analitičari neka rade svoj posao, zato ih neko uredno plaća. Nevladine institucije, koje su opet ... način uredno plaćaju, pa ima vas i ovdje, neka rade svoj posao, građani neka ocjenjuju je li žive po mjeri čovjeka u BiH za koju su se opredijelili, a dajte da mi napravimo jedan iskorak da zajedno napravimo puno više od onog što smo do sada uradi. Hvala vam lijepo na pažnji.
Hvala i Vama. Riječ ima uvaženi kolega Mehmed Bradarić. Izvolite.
Vijeme učini svoje, ljudi zaborave šta je bilo juče ili preključe a kamo li da ne zaborave šta je bilo prije, evo koliko već, 40 dana i pitanje je koliko mi možemo biti objektivni i koliko možemo donijeti objektivne zaključke. Ja nisam siguran da ih možemo nakon toliko vremena. Da smo bogdom usvojili Zakon o parlamentarnom nadzoru koji nam je rekao da u roku od tri dana moramo sastaviti jednu informaciju koja, iz koje bi se mogli izvoditi zaključci šta dalje. Mene brine jedna činjenica, mala neka prijetnja u smislu ako se protesti ponove, onda se postavlja pitanje hoće li se dolaziti na posao itd. Protesti će se dešavati, to vam je moda u svijetu, to su standardi svjetski, evropski, to nije naša izmišljotina, oni su legalni, legitimni i to će se dešavati. Dakle, za tako nešto ne treba kristalna kugla. Ne znamo mi hoće li se pojaviti nekakva budaletina poput Jašarevića itd., ali ovo znamo. Ovo pretpostavljamo tako da nisam siguran da iko može reći – evo ja neću doći na posao itd., a ima onih koji nisu nikako dolazili i nažalost najviše su politizirali itd. Ja ne vjerujem da treba prepričavati, nisam siguran da ćemo biti od koristi ako budemo prepričavali ovo šta se dešavalo 05., 06. i 07., piše to ovdje u ovim materijalima. Rečeno je direktor operacija gospodin Hilmo Selimović je rekao, napravio informaciju, sad je pitanje koliko, kažem, ona može biti objektivna, čovjek je rekao da je njegova briga bila, da su briga bili svi ljudi koji su bili ovdje, dakle negdje preko 1.700 ljudi, ali i ljudi koji su bili ispred institucija tamo, koji su se okupili, rekao je da nije bilo privilegovanih. Moramo mu vjerovati. Ja ne znam je li bilo 27 privilegovanih u smislu da su neki mogli izlaziti, ali to više nije ni važno, neki nisu smjeli, da su se eto razvrstavali po .nacionalnosti, to govorim onako šta je i u štampi pisalo itd. Čovjek je rekao da je donio sam odluku o trenutku evakuacije, nije mogao to prije uraditi iz sigurnosnih razloga ... dosta lošije. Proizveli smo to da BiH nije i nikada neće biti upitna i to niko ne spori, i svi danas smo to otprilike govorili, ali da će biti crni mali patak na kraju reda koga svi šutaju to hoće. Dakle, to će biti na štetu svih građana, bez obzira ko se kako zove itd., tako da to neće donijeti dobro građanima BiH. U proteklih mjesec dana ili evo već 40 dana u BiH nisu mnogi došli. Nije došla, nisu došli ministri unutrašnjih poslova i sigurnosti da razgovaraju o sigurnosti granica. To je strašna poruka koja je zadesila, kažem, BiH. Nisu došli predstavnici IPA, evo tu je predsjednici Vijeća ministara i znaju, nisu došli iz sigurnosnih nekakvih razloga nego su ljudi jednostavno došli da nam kažu da nećete dobiti onih 5,5 miliona eura koje smo planirali za vas za IPA sredstva, dakle za poljoprivredu, samo zato što nismo napravili strukturu utroška tih sredstava i što nemamo strategiju, nacionalnu strategiju ruralnog razvoja. Dakle, to je direktna šteta za BiH. Gospođa Doris Pak na čelu Vanjskopolitičkog odbora nije došla, nije došla a znamo ko je ta žena. Uspjela je za malo izdejstvovati rezoluciju u Vijeću Evrope gdje bi suspendovala i BiH iz Vijeća Evrope, gdje bi suspendovala IPA fondove, gdje bi suspendovala vanjsko-trgovinski sporazum itd., i to bi bilo strašno. Prije nekoliko dana u Briselu su rekli – nemate vi više vremena za rješavanje Sejdić-Finci, proljeće ne dolazi u obzir, i kraj godine ne dolazi u obzir, imate možda još jednu priliku, evo tu je gospodin Genjac, tu je gospodin Krešić, bili smo, i eto moja malenkost je uspjela da izdejstvuje nekakav, još jednu rundu razgovora sa gospodinom Filom koji je bio taj dan, i možda eto toliko vremena otprilike imamo da se to pitanje riješi. Dakle, treba o toj presudi govoriti kako je riješiti itd., i tu mi svi imamo svoje stavove, dogovaramo se ali onako kako ja kažem itd. Gospođa Tanja Fajon je rekla da u septembru imamo možda brutalnu odluku a to je ponovno uvođenje viza. I tu smo probali reći da mi nismo krivi, nemamo mi s tim ništa, naši građani su dobri kad izađu vani, oni su u redu i ne prave brate nikakve probleme, mi se borimo protiv takvih koji prave probleme i to smo rekli. Čak su nas pokušali sa Sirijom uporediti, pa smo se i tu otimali itd. Onaj Danas koji predsjedava trenutno Evropskim parlamentom nema pojma o situaciji u BiH, nije mu to u planu a šest mjeseci predsjedava i naravno čovjek voli tu situaciju jer narednih, koliko ne znam ni ja, 12 godina, 14 godina neće biti na čelu tog Parlamenta. Prema tome, mislim da bi bilo dobro da razgovaramo o posljedicama. Ja nisam za ovo prepričavanje, pitanje je koliko možemo biti objektivni. I evo, ja podržavam ovaj zaključak i gospodina Košarca, kolege Košarca i gospodina Čovića da probamo zajedno sjesti i o tome razgovarati ali da najviše razgovaramo o posljedicama koje čekaju BiH i njene građane bez obzira ko se kako zove, odakle dolazi, kojoj političkoj partiji pripada itd. Eto, toliko.
Hvala gospodine Bradariću. Povodom replike riječ ima, ne, pardon, povreda Poslovnika, riječ ima uvaženi kolega Krstan Simić. Izvolite. 28
Hvala. Pogrešno sam ukucao, ipak je replika. Gospodin Bradarić je rekao jednu rečenicu, ja ću vjerovati da se nije precizno izrazio, ne da je ona bila izraz njegovih misli kada je kazao biće još demonstracija i one ne smiju nas spriječiti da radimo svoj posao. Ja koliko, sad ću uzeti sebi pravo da kažem, ne samo u svoje ime, nego da kažem i u ime svih koji su govorili, niko ni jednog momenta nije doveo u pitanje pravo građana na okupljanje, iznošenje svog političkog stava, čak i kritika, ali su svi u tom pravcu bili jednoglasni da to mora biti shodno vladavini zakona, propisima kako je predviđeno, na način kako je predviđeno. Prema tome, ne bih želio događaje od pogotovo onog prvog dana izjednačavati sa pravom građana na okupljanje, koje predstavlja jednu od najviših činova demokratskog djelovanja u građanskim demokratijama. Drugo, takođe bez uzroka ne možemo govoriti o posljedicama. Ako ne utvrdimo uzroke koji su doveli do ovoga ne možemo uspostaviti ni dobru dijagnozu, dobro liječenje. Bez dijagnoze nema liječenja. I na kraju, pomenuli ste i gospodina Selimovića koji je zaista u svom, i u medijskim istupima i koliko sam obaviješten na ovoj Komisiji, potvrdio da se radilo, da ne kažem o zarobljavanju ovih lica, jer on kaže to je bilo optimalno vrijeme za deblokadu i izvlačenje ljudi. Ljudi se izvlače iz okruženja, ljudi se izvlače iz zatvora. Prema tome, ja sam zaista zadovoljan načinom da ovaj Dom na ovako jedan demokratski način bez povišenih tonova, bez davanja nepotrebnih političkih objašnjenja i konotacija, vodi raspravu o ovom ozbiljnom problemu. Stoga u tom pravcu i treba nastaviti, ali, ponovo ponavljam, sa pravim označenjem i onog što se dogodilo i željom da se nikad ne dogodi, uz ponovnu afirmaciju prava građana na okupljanje i izražavanje svog stava, jer je to pravo koje mu ne mogu otuđiti ni poslanici, ni delegati, ni bilo ko u ovoj državi, kao ni u bilo kojoj državi svijeta. Hvala.
Hvala kolegi Simiću. Kolega Tadić, predsjedavajući. Izvolite.
Uvažene kolege, dame i gospodo. O međunarodnom aspektu ovih događaja od 06. i oko 06. toliko sadržajno je govorio gospodin Čović da ja zaista nemam šta da dodam, tako da preskočit ću taj dio diskusije i mogu samo da izrazim saglasnost. Možda bih mogao da nabrajam i druge primjere, pa i iz Banja Luke iz nekih vremena koji bi dali doprinos ovoj tezi o statusu međunarodne zajednice i pitanju da li ona takav status treba da ima i 18 godina poslije završetka ratnih sukoba. Pred nama su dva pitanja koja, nezavisno od te teme, trebaju da daju određene zaključke. Prvo pitanje vezano je za sposobnost BiH da upražnjava određena ovlašćenja, a drugo pitanje je vezano za pitanje ko upravlja policijskim strukturama koje mi kolokvijalno zovemo zajedničkim 29 organima BiH u bezbjednosnom sektoru. Demonstranti, protestanti, kako god hoćete, koji su se našli ispred zgrade Parlamentarne skupštine BiH, prilikom zasijedanja Predstavničkog doma, nisu bili ljudi koji su pošto poto tražili bilo kakav matični broj. Oni su imali vrlo jasan definisan zahtjev, a taj zahtjev je glasio da žele matični broj koji ne uvažava unutrašnju teritorijalnu strukturu BiH. Zbog toga padaju u vodu sve teze o tome da se tu čuo glas iz čitave BiH. Da su oni rekli želimo matični broj a riješite to u skladu sa Ustavom, koji vrijedi u ovoj zemlji, ja bih se možda pridružio tim dole ljudima jer je njihov zahtjev da imaju matični broj potpuno opravdan. Ali teza da žele matični broj, kako su rekli neki od demonstranata, koji nema veze sa entitetima, sa kantonima, sa onim što je život, ustavna pozicija, politički sistem BiH, nije glas iz BiH. To je glas jednog broja ljudi koji je možda za njih opravdan, možda je dio njihovog političkog stava, ali nema nikakve veze sa ustavnom strukturom BiH i samim tim ne predstavlja nikakvu obavezu bilo kome od nas parlamentaraca koji sjedimo ovdje. Zato ova priča koja se pokušava nametnuti u ovom procesu o dobrim i lošim momcima, u ovom krugu događaja, ima tu falinku da joj je sve logično samo nije prvi korak. Dakle, sve je ovo, demonstracije, ljudska prava, građani, nezadovoljstvo, pravo na okupljanje, okruženje Parlamenta itd., sve to ima, sve je to logično, samo nije logičan ovaj prvi korak. I samim tim sve ovo ostalo pada u vodu. I nemojte o tome da raspravljamo, to je jasno svima u ovoj sali. Ali smo tako došli do jednog drugog pitanja. Ako je RS to uspješno riješila Uredbom Vlade, ako je Brčko Distrikt to riješio, ako imamo sada na snazi privremeno rješenje Savjeta ministaram, koji uvažava to što su uradile RS i Brčko Distrikt, i prenosi isto rješenje u Federaciju BiH i građani koji su u međuvremenu, hvala Bogu, stekli potomstvo, uzimaju matične brojeve po istom tom principu, zašto mi danas ne kažemo ovdje da je to rješenje. Niko nije odbio da uzme matični broj u Federaciji BiH nakon privremene odluke Savjeta ministara koja uvažava unutrašnju strukturu, pa se zna RS, Brčko Distrikt, Federacija BiH. Hajde da odavde, iz ove diskusije, pođe poruka koja će pomoći članovima Savjeta ministara 17. jula da konstatuju da privremeno rješenje je dalo rezultat, da je prihvaćeno od strane javnosti i u Federaciji BiH, pa neka Savjet ministara onda predloži ono što je bilo privremeno rješenje kao stalno rješenje, uvažavajući unutrašnju strukturu BiH. Ako to Savjet ministara nije u stanju da napravi onda mi imamo problem s tim što izgleda tražimo od nekih organa u BiH da rade više posla nego što mogu da nose. I onda više to nije pitanje ni ovog Savjeta ministara, ni ovog Parlamenta, onda je pitanje da li iko ima dovoljno razuma pa da kaže gdje koja nadležnost zapravo treba da se nalazi? Mene lično ako pitate, a ne kažem da sam u pravu, ja mislim da opštine trebaju da izdaju te matične brojeve. Kakve to ima veze i sa BiH, i sa entitetima, i sa kantonima, i sa distriktima, i ne znam sa čim drugim? Pa crkve i džamije su to pisale do prije 100 godina ovdje i ta evidencija je i danas dan najurednija. I nikom nije smetalo što se to vodi u nekoj parohiji ili u nekom džematu. Dođeš upišeš dijete, ideš kući, srećan si. Nekad su upisivali i po godinu, dvije dana nakon što se rodi dijete, što iz razloga služenja vojske, što iz ovih, onih. U svakom slučaju funkcionisalo je. Pa neki su i od vas, koji sjedite ovdje i koji su stariji, možda upisani na takav način i nikom ništa, sve funkcioniše. Ali ne. Mora to BiH, to je vitalno pitanje, ako to ne funkcioniše ne funkcioniše ništa, nema BiH, itd. I normalno da onda imamo sukob. Normalno da onda imamo problem. Zašto? Pa sigurno ne radi jedinstvenog matičnog broja, nego zbog toga što neko u ovoj zemlji, po ko zna koji put, hoće da ospori njeno unutrašnje uređenje. A taj koji to čini, e taj je loš momak, taj je bed gaj, a ne oni koji štite unutrašnje uređenje BiH, a to su u ovom trenutku prije svega radili delegati i poslanici iz reda srpskog naroda i RS-a, svojim stavom da ne prihvataju ucjene, da ne prihvataju protivdejtonske 30 pritiske i da neće da učestvuju u tome što se htjelo napraviti, a to je scenarij po kome se odluke donose pod prijetnjom, ne ljudi i demonstranata, nego one grupe ljudi koja se nalazila unutar demonstranata i koje je Himzo Selimović prepoznao kao opasnost po bezbjednost i majki, i beba, i parlamenataraca, i službenika, i stranaca. E sad dolazimo do drugog pitanja, a to je pitanje funkcionisanja policije. Zašto Himzo Selimović ne kaže koga se plašio? Koga je on vidio u toj masi ko bi mogao da ugrozi Parlament tog dana? Ja sam siguran da se ni Dušanka Majkić, ni Aleksandra Pandurević, ni Martin Raguž, koji je u tom trenutku bio u zgradi, nisu plašili niti jedne majke, niti jednog roditelja tamo, niti jedne bebe. Siguran sam da niko u ovoj zgradi, čuo sam da je bio neki divlji stranac, ali da niko u ovoj zgradi od ljudi koji su bili ovdje, dakle stranaca, poslanika, službenika itd., nije bio nikakva fizička opasnost niti za jednog roditelja, niti za jedno dijete. Himzo Selimović je profesionalac, može da nam se ne sviđa šta radi, kako izgleda, itd., ali je profesionalac. I on je prepoznao nekog u toj masi ljudi dole ko je bio opasnost po bezbjednost ova dva učesnika političkog procesa – protestanata, parlamentaraca i ostalih. Ko je to? Zbog toga mi od Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost očekujemo da utvrdi ko je bio opasnost. Kada utvrdimo ko je bio opasnost slijede svi drugi epilozi, i politički i sudski. I to ne može da izmakne kontroli. Može da traje 1.000 godina ali to pitanje će biti riješeno. Kako Dom naroda u svemu tome funkcioniše? Svjedoci ste da je bilo pritisaka da se održi sjednica Doma naroda. Lično sam smatrao da to ne bi bilo nikakvo rješenje u momentu u kome se sve to dešavalo. Ne želim da sad kažem da sam bio u pravu, ali je evidentno da mi danas mnogo hladnije glave i razumnije možemo da raspravljamo o tim pitanjima, a da su se slegle neke političke okolnosti koje bi sigurno onemogućile naš rad da smo na silu pokušali da uspostavimo sistem koji očigledno u tom momentu nije funkcionisao. I na kraju da vam se obratim kao srpski delegat, da ne kažem Srbin. '92. godine vi znate šta je bilo na istom tom trgu. I vi znate da je mnogo toga trebalo da se desi da bi se mi vratili u ovu zgradu. Ja potpuno ne razumijem one koji kažu da vole BiH, a koji se prema delegatima i poslanicima iz RS-a ne odnose kao prema malo vode na dlanu, jer samo tako mi možemo da donosimo odluke u ovoj zgradi. Ko je spreman to da trpi taj je spreman da radi u interesu BiH, ko nije taj je, pokazalo se, najveći neprijatelj. Hvala.
Hvala kolega Tadić. Kolega Ivanić. Izvolite.
Hvala lijepo. Nastojat ću da budem kratak, jer dosta toga je rečeno, tako da nemam namjeru puno da ponavljam. Ovdje postoje dvije istine, a koje su bile u sukobu zadnjih mjesec dana. Jedna istina je da građani imaju pravo da protestuju, a druga istina je da Parlament treba da radi normalno, i da nije normalno nigdje u svijetu da se parlamentarci zatvore i da ne mogu izaći. A sva se rasprava pretvorila u borbu samo za jednu stranu, samo za jednu stranu i samo za jednu. Ili sam za one koji 31 su imali pravo da protestuju ili sam za one koji su govorili da imaju pravo da rade i da niko ne treba blokirati Parlament. Ja vas uvjeravam da tih stotinjak žena, majki, porodica i ljudi intelektualaca, koji su u suštini željeli da se riješi problem broja, nisu bili opasnost. I nisu dolje bili samo ljudi koji su se borili za matični broj, nego su bili ljudi sa političkim stavovima, a vjerovatno među njima je bilo jako puno frustriranih ljudi bez posla, bez plate, zgaženih, poniženih, uništenih, bez perspektive, ali je sigurno i bilo ljudi koji su to sve skupa željeli da zloupotrebe. Ja sam bio jednom na visokoj funkciji kad su se događale, ne mogu reći slične, ali hajde asocijacija ... kad je bio kamen temeljac Ferhadije. Ja sam tad preuzeo odgovornost, za to što se događalo, na sebe iako s tim veze nisam imao. Ja nikoga iz Sarajeva nisam čuo da kaže – ljudi izvinite, desilo se, neće više, ali nikoga, pogotovo za ljude koji, izvinite, dođu u Sarajevo, neće se više desiti da ne možete izići, neće se više desiti da, pazite ja sam bio u komunikaciji s tim ljudima koji su bili ovdje, do sedam sati čak nije ni bilo poziva. E već u sedam naveče ljudi su se prepali. Obični ljudi, ne političari, obični ljudi, koji nemaju uz sebe nikoga, čak ni šefa kabineta nego su sami. E ti su se ljudi već počeli prepadati oko 7-8 sati naveče. Niko živ da im išta kaže. Pa nije to normalno, to jednostavno nije normalno i to ne trebamo prihvatiti, kao što ne treba one, ponavljam, ljude koji su pokrenuli proteste. Posebno ponavljam, te žene, majke, djecu, te jednu grupaciju ljudi iz tog jednog nevladinog sektora koje ja i poznajem, ako hoćete i lično, koji blage veze nemaju sa politikom ili političkom zloupotrebom, nego su to stvarno istinski željeli od te jedne grupe ljudi koja očito, očito je tu bilo svega. Slažem se ja potpuno sa gospodinom Tadićem, neki od tih ljudi su očito procijenili da pokušaju ... problem. Pa nemojte, mi govorimo, na sreću dobro se završilo. U ovoj informaciji imate desetak ljudi koji su prebijeni. U ovoj informaciji, sticajem okolnosti, imate tog policajca koji je imao infarkt koga je trebalo probijati. Pa, nemojte baš te ljude da podcjenjujemo svi skupa toliko kao, eto srećom ni jednom se poslaniku ništa nije desilo. Srećom nije se poslaniku desilo, ali jest nekim ljudima. Neki taj čovjek koji je razbio prozor i iskočio, kako piše u informaciji, sigurno je iz neke psihoze i nekog unutrašnjeg razloga, ko zna šta mu se desilo, iskočio je, razbio prozor da bi pokušao doći negdje gdje je trebao otići, možda mu je dijete slomilo nogu, ko zna. Nemojte ni te ljude da potpuno zaboravimo. I treće, ja mislim da i moramo pitati šta je sad s tim ljudima koji su tukli te ljude. Tužioci kažu da to nije krivično djelo po ovoj informaciji. Možda nije težina tjelesnih povreda, možda je prekršajno. Ali barem, hoćemo sad i to prećutati za radi stvaranja nekog opšteg ambijenta. I ponavljam vam, garantujem vam svojom glavom da te ljude nisu tukli oni koji su željeli da se donese Zakon o jedinstvenom matičnom broju, da se pitanje broja riješi, tukli su ih neki drugi. Siguran sam da ni jedna majka od tog djeteta nije to uradila, jer to apsolutno ne leži. I neko mora na kraju reći šta je s tim bilo. Ja imam neki osjećaj da ovdje u stvari niko nije imao hrabrosti da preuzme punu odgovornost i da donese odluku koja možda neće biti slatka okruženju u kome živimo. Vjerujte da znam kako je donositi takve odluke jer sam ih nekad kao predsjednik Vlade donosio. Dakle, neko nije, očito da je tu bilo neke vrste straha kako će me poslije pogledati i razumjeti ako ja budem radio svoj posao. I treće, uvjeren sam, ne dao Bog da nam se desi ozbiljan kriminalac koji će uzeti par ljudi i napravit frku, uvjeren sam da je još uvijek, ne zato što mislim da su policajci nesposobni, nego zato što mislim da u dobrom dijelu upravljačke strukture imaju ljudi koji ne 32 znaju donositi odluke, koji su naučeni da u ovom sistemu sve funkcioniše, da građani idu sami od sebe, da će to sve onako ići samo od sebe, oni će samo sjediti i ispijati kafe, pričati i neće rukovoditi. Velikim dijelom, uvjeravam vas, u svemu ovome što se događalo je i nesposobnost ključnih ljudi koji treba da donesu odluke i hrabrosti da donesu odluke i da je onda do kraja realizuju, preuzmu odgovornost za njih i dovedu ih do kraja. Smirilo se ovo sada, da budem iskren i mene ohrabruje način na koji smo danas razgovarali i sa različitim pogledima, svi malo došli sebi. I što se mene tiče, ja čak nisam siguran da će biti velika korist od zajedničke sjednice, bit će to velika rasprava politička. Ne vjerujem da će se ponoviti i ovaj ambijent i ova atmosfera koju smo mi danas imali. Nisam baš siguran, ali evo ako mislite da je to neko rješenje i da će se to uraditi ja nemam ništa protiv. Ali bi jednom istinski trebalo, tu posebno mislim da je uloga Nezavisnog odbora, da malo izanalizira i zaista istinski stručnost ljudi koji donose odluke i da ih svi skupa rasteretimo političkog pritiska. Meni se neka odluka može ponekad svidjeti ili ne svidjeti, ali ako je opravdana nemam pravo da kažnjavam čovjeka koji je tako donio. Bojim se da toga ambijenta još uvijek ovdje nama. Pa neko treba da kaže, neko je morao imati hrabrosti da kaže – nedopustivo je da ljudi ne mogu ući i izaći iz zgrade. Sve ostalo je bilo uredu, ali to je bilo potpuno nedopustivo, i opravdavati što su neki ljudi, i ponavljam, to je ovdje i napisano, i pretučeni. Mene što se tiče, ova informacija meni je dovoljna, ja sam iz nje vidio, ona nije možda do kraja detaljna, ja sam iz nje vidio šta se ustvari događalo. Znate, kad tamo čovjek napiše od 4 do 6 nisam ni sa kim mogao stupiti u kontakt u MUP-u, a onda kaže moje je metar oko zgrade, a sve dalje je MUP Kantona, a nikoga nisam mogao dobiti. Dobro je i ovo napravio, da budem iskren. Hvala.
Hvala gospodine Ivaniću. Riječ ima uvaženi kolega gospodin Halid Genjac. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Dakle, nisam imao namjeru da se uključim u raspravu jer dosta toga je rečeno. Međutim, neke teze u posljednjim govorima ipak zahtijevaju da se govori. Naime, gospodin Tadić je ustanovio dijagnozu prvog koraka i šta je falinka na prvom mjestu, zahtjev protestanata za rješenje matičnog broja mimo ustavne strukture. I to je prva tačka i o tome kao niko ne govori i to je prvi problem, ali da sad o tome ne govorimo da ne otvaramo, to su takođe riječi. Pa, kad se je već otvorilo trebalo bi govoriti, mislim da ne ostane nedorečeno. Da se ukratko podsjetimo. Odluka Ustavnog suda koja tretira pitanje Zakona o matičnom broju je problematizirala naziv nekoliko općina u RS-u, i zahtijevala da se ti nazivi općina, u skladu kako je važeće njihovo ime, unesu u Zakon o matičnom broju. Pošto to nije provedeno izbrisala je te članove gdje se pominju te općine. I zbog toga što nisu promijenjeni nazivi općina nismo imali jedinstveni matični broj i nismo imali Zakon o matičnom broju. Zbog toga, samo zbog toga, ne zbog registracionih područja, nego zbog naziva općina. Provođenje odluke Ustavnog suda je značilo promijeniti nazive općina. 33 Za predstavnike iz RS-a, za koje je gospodin Košarac rekao da su bili politički aktivni u rješavanju ovog pitanja, što ja ne sporim, provođenje tog zakona, odnosno provođenje te odluke Ustavnog suda je uslovljeno promjenom registracionih područja. Znači, provođenje odluke Ustavnog suda je uslovljeno nečim što nije sadržaj odluke Ustavnog suda. Da li je to baš primjereno, da li je treba tako, ja mislim da ne treba. I ja mislim da je trebalo odluku Ustavnog suda provesti u sadržaju kako to traži odluka Ustavnog suda. I da smo to uradili ne bi imali problem sa nepostojanjem Zakona o matičnom broju i ne bi imali ... Dakle, uslovljavanje rješenja jednog pitanja koje nema veze sa odlukom i sadržajem Ustavnog suda, je nešto što je proizvelo problem. Ja ne kažem da i to pitanje ne treba otvoriti, ali u smirenoj demokratskoj atmosferi, raspravi, argumentaciji itd., i pitanje registracionih područja itd., ali to nije pitanje od koga je zavisilo i čime se je moglo usloviti provođenje odluke Ustavnog suda. Dakle, da i to znamo, i te prethodne korake koji fale. Odmah da kažem, da se ne ponavljamo, pravo na izražavanje građane svoje volje nezadovoljstvo, zadovoljstvo, itd., to je elementarno pravo koje je u našem zakonodavstvu, koje je u našem sistemu i to ne može niko osporiti. I odmh da kažem, mora se osuditi, mora se osuditi sprečavanje ili ograničavanje bilo čijeg prava i bilo čije slobode na način manifestiranja svog nekog prava. I nije se to trebalo desiti da se ograničava rad institucija i da se ograničava rad kretanja, odnosno rad i kretanje poslanika, i to svako treba osuditi. Međutim, kažem, odluka Ustavnog suda je bila takva i odluku Ustavnog suda je trebalo provesti. To je jedno pitanje. Drugo pitanje, ova sentimentalna, ne znam ni ja kako da je nazovem, ocjena odnosa prema srpskim poslanicima kao prema malo vode na dlanu, vjerovatno bi je trebalo u kodeks ponašanja ugraditi pa da budu neki ..., jer ne znam kako da je tretiram. Ali vjerujte, prema svima nama odnos treba da bude prema tome kako se zalažemo, kako radimo svoj posao, a ocjena ko je neprijatelj BiH i ko je prijatelj BiH, ja je recimo baziram na tome kako se ko odnosi prema BiH. Dakle, ako se neko odnosi prema BiH kao prema malo vode na dlanu ja smatram da je on prijatelj, a ako se odnosi prema BiH, da ne kažem kako, onda smatram da nije prijatelj BiH. Zahvaljujem.
Hvala gospodine Genjac. Ne mogu da uzmem riječ, nema ko da mi da riječ. Mogli bismo nastaviti ovu diskusiju, ali sam siguran da će gospodin Krstan Simić to dobro učiniti. Riječ ima gospodin Simić.
E, hvala Vam predsjedavajući. Morao sam na izvjestan način replicirati gospodinu Genjcu. Nije pitanje i problem ... problema da mi striktno sprovedemo odluku Ustavnog suda. Tačno je da je pitanje, koje je postavili delegati iz, odnosno poslanici iz RS-a, bilo pitanje samo dvojnih naziva. Ta odluka je prestala da važi. To je pitanje otvorilo jedan društveni, ja bih rekao i zakonodavni prostor da se i pitanje tih izbornih, odnosno registracionih jedinica reguliše. Ako ćemo mi sad reći da smo sproveli odluku Ustavnog suda, samo promijenili imena da ne bi bilo problema, banalno to je tako, ali da li imamo nešto što trebamo riješiti i što je trebalo riješiti. Ovdje nastaje problem druge vrste 34 što se ovdje radi o isključivosti, što se ovdje radi o odsustvu argumentacije i jednostavno ovo neizvršavanje odluke Ustavnog suda nas je dovelo do toga da su te odredbe stavljene van snage, otvorile su novo pitanje kojem ćemo mi trebati pristupiti na konstruktivan način, a ne samo sa pozicije da treba promijeniti imena. Imate Sejdić-Finci, vrlo jednostavno, striktno, provođenje odluke. Zašto se ne sprovodi? Prema tome odluke koje donose, bilo evropski sud, bilo Ustavni sud i otvaraju određene druge implikacije koje trebaju biti predmet sa kojim se mi poslanici ili delegati moramo biti spremni suočiti i tražiti rješenja koja će biti primjerena prostoru BiH. Pošto je gospodin Ivanić rekao, takođe smeta da u tom pravcu ljudima iz, hajde uslovno mada ja ne spadam u one koji srbuju, izostalo izvinjenje. Ja spadam u red onih koji vrlo, vrlo često, a sad ću to i ovdje javno istaći, ono što je gospodin Tihić rekao, a ovdje ga nije, nema ga u ovom momentu, da je SDA i poslanici iz reda bošnjačkog naroda '98. godine su dali veliki doprinos uspostavi ustavnopravnog sistema u RS-u. Tačno je da su dolazili iz Tešnja, ispred njih su išli borna kola, tačno je da su dolazili i pod pratnjom policije, da jedno vrijeme nisu napuštali Parlament. Ali vrlo brzo, unutar tog Parlamenta, mi smo uspostavili odnos da smo za mjesec-dva išli zajedno na kafu. Eh, upravo tu poruku koju smo imali u Parlamentu RS-a i gdje je vrlo, vrlo značajan doprinos, upravo ću reći, Bošnjaka, bi trebalo biti jedna slika kako trebamo raditi i ovdje. Uspostava povjerenja da nismo uvijek u političkom smislu dva ovna na brvnu, da tražimo rješenja, da tražimo prijedloge. Ja ne vidim da je ovaj zakon uopšte, oko jedinstvenog matičnog broja, trebao izazvati određene ovolike polemike. Ali ako čitam jedan tekst u jednim medijima gdje se postavlja pitanje zašto Sredoje Nović insistira na tome, pa čujete komentar sljedeći – insistira zato da bi se moglo prilikom izbora manipulisati sa uvoznim glasovima koji će doći iz Srbije, dijaspore, itd. Onda ja postavljam pitanje zašto sad Staša Košarac ne bi mogao postaviti isto pitanje, zbog čega je stalo da ostane obrnuto. Ovdje treba biti jedan potpuno drugačiji pristup, da ona rješenja koja su zasnovana na zakonu, koja su utemeljena u društvu ne trebaju biti povod da mi razmišljamo zbog čega neko želi to drugačije. Doslovno čitam – isključivo je to razlog da bi se mogli uvoziti birači, da bi se mogli davati jedinstveni matični brojevi pred izbore, da bi mogli se manipulisati inžinjeringom. Mislim da ovdje je ključna riječ povjerenje. Ključna riječ realan pristup, rješavanje društvenih odnosa, a ne stalno postavljanje pitanja ko na koji način voli ili ne voli BiH. BiH je realnost, BiH treba graditi, BiH se gradi. Ali je vrlo sporno ovdje pitanje u percepciji šta za koga predstavlja BiH. Npr. za ljude iz RS-a predstavlja jedna uređena, funkcionalna, federalna zajednica, što ona danas i jeste. Za većinu u Federaciji ona predstavlja jednu centralizovanu državu. A ja smatram da smo mi davno trebali otvoriti jednu ... raspravu na svim mogućim nivoima, od politike, struke, dalje, da vidimo kakvu mi to BiH želimo i kakvu BiH možemo ostvariti. To je trenutno ključno pitanje od koga mi bježimo, a bježeći od njega ulazimo u ovakve probleme koje imamo i danas. Hvala.
Hvala gospodinu Simiću. Radi dva prekoračenja vremena koja su se desila u toku ove sjednice ja sam, kao neko ko vodi računa o toku sjednice, dužan naravno da se izvinem svima koji su u okviru ostavljenog vremenskog roka datog Poslovnikom iskoristili svoje vrijeme i nadam se da niko od vas to neće shvatiti kao nekakvu pretjeranu povredu Poslovnika, jer ipak se nalazimo u diskusiji po jednom od 35 pitanja o kojima ne možete baš da prekinete tok misli kada to kaže monitor. Tako da, evo da kažem da je to vanredna okolnost vezano samo za ovu tačku dnevnog reda. Za riječ se javio, odnosno, pardon, za ispravku krivog navoda uvaženi kolega, delegat Martin Raguž. Izvolite gospodine Raguž.
Zahvaljujem se gospodine predsjedatelju. Zahvaljujem se na obrazloženju mislim da je korisno, nisam se mislio javljati ali rasprava jeste bila dobra i sigurno da je bila korisna, ali javio sam se na kraju da ne izgubimo iz vida zašto smo mi raspravljali danas. Točka dnevnog reda je – Razmatranje informacija o sigurnosti rada u institucijama. Jesam li u pravu? A ne bilo čiji emocionalni odnos. A što se tiče emocionalnog dnosa ne vidim da bi ga neko ekskluzivno trebao imati. Srbi, poštujem vaš emocionalni, isto tako i Hrvati, Bošnjaci i drugi građani, svi, ne bi nas dijelio po tom osnovu kad je u pitanju, kad su u pitanju institucije BiH, da takav zaključak ne ode odavde, bar ja to shvatam, zato sam se javio. Znači, o čemu se radi ovdje? Ovdje se radi da mi imamo informaciju koja je na dnevnom redu i koja se dotiče, na neki način, rasprave koju je gospodin Bradarić vodio, da je sad to prošlo, pa nije to tako, sve je to tako, i nije tako, ali ovdje piše da protesti nisu bili najavljeni, da Direkcija nema policijske kapacitete, to su eksplicitne ocjene. Da Direkcija ni u jednom momentu nije raspolagala kapacitetima da samostalno, pa ljudi to su ozbiljne ocjene. Šta ćemo mi poslije ove rasprave? Hoćemo li reći sve je uredu, idemo dalje, hajmo malo, bilo to prošlo, možda će se ponoviti, možda neće, neko će ocjeniti hoće li se ponoviti ... Ja hoću, i ako se ponove protesti s pravom da građani protestiraju, da institucije rade, da to bude zaključak, dan, noć, imaju legitimno pravo i moramo ih uvažavati, ali isto tako institucije moraju. To je jedini zaključak koji odavde može ... I druga stvar, podsjetio bi nas, u tom smislu nam treba, objektivno nam treba sjednica, da li Doma naroda s nadležnim tijelom, da li oba doma, ali treba nam, ako vidimo dokle smo došli. Osim, ja bi nas sve skupa podsjetio, a i Vas gospodine Tadiću, uz svo uvažavanje Vaše rasprave, da Ustav BiH u članku 1. u točci 5. govori da je glavni grad BiH Sarajevo i da je to dio Dejtonskog mirovnog sporazuma iz kojeg proizlaze ne samo prava i obaveze jednog entiteta prema sebi nego i prema zajednici pod kojom je potpisan Dejtonski mirovni sporazum. To je vrlo važno da imamo u vidu i da svi skupa se izborimo da ove institucije i glavni grad Sarajevo budu nama svima na diku, i BH, i svim njenim entitetima, i građanima i narodima. Znači, da podržimo taj zaključak, da sjednemo da ovo ozbiljno raspravimo sa nadležnim institucijama. Hvala.
Hvala. Dakle, uskraćen sam ponovo da uzmem riječ da bih pojasnio određeni stav, ali evo, dopustit ćete gospodine Raguž ovdje sa mjesta da samo dam informaciju. Dakle, postoji određeno vrijeme u tom periodu do vraćanja Poslovnika u Predstavnički dom, zahtjev gospodina Bećirovića, predsjedavajućeg Predstavničkog doma, da on dođe u Banja Luku da razgovaramo o ovom. Ja sam vrlo jasno rekao njemu, dakle ti u Banja Luku ne trebaš dolaziti, pogotovo što bi se to shvatilo kao 36 da dolazi na noge a ja nisam čovjek tih manira, možda bi se to nekome dopalo, meni ne bi. Ja znam, kako sam mu rekao, gdje se mi trebamo sastati službeno kada se sastajemo, a pošto imaš ministra Federalnog MUP-a ti samo obezbijedi da možemo ući i izaći iz te zgrade onako kako je to stvar naše volje, tako da ni u jednom momentu nije dovedeno u pitanje niti pitanje glavnog rada, niti bilo čega drugog. Informacije radi, i u Ustavu RS-a piše da je Sarajevo glavni grad, a mi dječacima i djevojčicama u osnovnoj školi na tom primjeru objašnjavamo razliku između faktičkog i fiktivnog, tako da ne bih dalje uzimao riječ. Hvala mnogo. Ja sad imam obavezu da pitam predlagače, a bilo ih je više, vezano za ovaj prijedlog da se održi zajednička sjednica oba doma, da li da to stavljamo na glasanje ili da to uzmemo kao stav koji je proizašao iz diskusije. Meni je logičnije da to stavimo na glasanje. Dobro. Dakle, s obzirom da je to bio prijedlog koji je došao od delegata, gospodina Raguža i delegata, gospodina Košarca i delegata, gospodina Čovića, a podržan u diskusiji jednog broja delegata ja vas pozivam da se izjasnimo o prijedlogu zaključka kojim Dom naroda Parlamentarne skupštine BiH traži od Zajedničkog kolegija Parlamentarne skupštine BiH da sazove Posebnu zajedničku sjednicu na kojoj bi se našlo na dnevnom redu ovo pitanje koje je bilo na dnevnom redu današnje sjednice Doma naroda – tačka 3. nakon, izvinjavam se, nakon što budu dostavljeni izvještaji Zajedničke komisije za odbranu i bezbjednost povodom zaključaka Predstavničkog doma. Pokrenite proceduru. Konstatujem da je od prisutnih 12 delegata – 9 delegata bilo za, 3 delegata su bila uzdržana. Iz Federacije – 4 za, 3 uzdržana, iz RS-a 5 za, niko protiv, niko uzdržan. S obzirom na to da sistem pokazuje da postoji opšta i entitetska većina konstatujem da je ovaj zaključak usvojen. Prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda, to je tačka dnevnog reda broj 4., Ad. 4. Zahtjev Savjeta ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu sa članom 122. Poslovnika Doma naroda Vi ste dobili zahtjev Savjeta ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu sa članom 122. Poslovnika Doma naroda. Predstavnički dom je na 48. sjednici, održanoj 23.05.2013. godine, prihvatio ovaj zahtjev za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti Bosne i Hercegovine po hitnom postupku i nakon toga usvojio Zakon. Otvaram raspravu. Da li se neko javlja za riječ, prije svega da li predlagač, dakle raspravljamo sada o hitnosti procedure, da li predlagač želi riječ? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 37
Zahvaljujem predsjedavajući. Dostavljajući u proceduru Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa Vijeće ministara je zatražilo, odnosno propratilo zahtjevom da se Zakon razmatra po hitnom postupku. Prema našem Poslovniku član 122. tačka 1. kaže – kad nosi prijedlog zakona visokog stepena hitnosti ili koji je formulisan na tako jednostavan način da se samo može usvojiti ili odbaciti u cijelosti, predlagač može u pisanoj formi zatražiti razmatranje u jednom čitanju. Dakle, dva uslova – visok stepen hitnosti i jednostavnost zakona. Da vidimo da li postoji razlog stepena hitnosti. Dakle, ovaj Zakon sa rješenjem od 2002. godine u ovoj formi zbog koje se traži hitnost postoji već deset godina. Hitnost ovog Zakona ima aspekta u pogledu izbora, a sve što se usvoji do pet mjeseci prije izbora nije kasno, dakle mi za razmatranje i usvajanje ovog Zakona imamo itekako vremena i imali smo itekako vremena. Dakle, razlog hitnosti otpada, pogotovo visoki stepen hitnosti. Međutim, daleko važniji razlog koji takođe otpada, a koji se navodi kao ključni razlog, kaže – važno je istaći da se predloženim zakonskim rješenjem ukida sankcija koja se odnosi na zabranu kandidiranja na izborima, što predstavlja usklađivanje s mišljenjem Venecijanske komisije i da je to jedan od razloga hitnosti. Da je to zakon čiji je sadržaj ukidanje ove sankcije on bi zaista sadržao elemente jednostavnosti i zaista bi odražavao jednu vrstu preporuke Venecijanske komisije i zaista bi ga trebalo usvojiti po hitnom postupku i zaista bi ga trebalo odmah usvojiti. Međutim, ovaj Zakon u čijem je obrazloženju od strane Vijeća ministara navedeno da mijenja ovaj član i ništa drugo je zakon koji mijenja suštinski sadržaj i institut sukoba interesa. Zašto? Zakonom se uspostavlja Komisija za odlučivanje o sukobu interesa koja umjesto dosadašnje prakse da Centralna izborna komisija ustanovljuje sukob interesa zamjenjuje ga nova komisija. Zakon potpuno mijenja sankcije, sve sankcije, ne samo zabranu kandidiranja nego sve sankcije, i sve novčane, i sve smjene, i sve ... smjene. Nema više smjena po sili zakona i po nalazu sukoba, nema doduše i zabrane kandidiranja, što treba da ne bude, ali sve su, sve, apsolutno sve sankcije su promijenjene. Sve sankcije su promijenjene, potpuno je promijenjen rad i odlučivanje o sukobu interesa, uvodi se novo tijelo za rad i odlučivanje o sukobu interesa, itd., itd. Najmanje, o pitanju rada Komisije za odlučivanje o sukobu interesa potrebno je najmanje dva mjeseca produktivnog rada i rasprave stručnih lica, pravne zajednice, akademske zajednice itd., koji sastav Komisije, kako Komisija da odlučuje, kako da izbjegne političke uticaje i ucjene, kako da bude nezavisno stručno tijelo, itd., itd. Sve to može se riješiti u Zakonu nakon dugotrajne kvalitetne stručne i nadasve ... stručne rasprave i rasprave onih koji učestvuju i koji provode ovakve zakone ... Umjesto toga i suprotno svemu tome Vijeće ministara je predložilo Zakon koji sve ovo predlaže bez ikakvih konsultacija, bez ikakve rasprave i dodatno tražeći da to sve usvojimo – uzmi ili ostavi, prihvati ili ... 38 Samo da vam kažem, rješenje Komisije za odlučivanje o sukobu interesa je u sastavu 2/3 poslanici i delegati i 1/3 direktor i zamjenici direktora Agencije za borbu protiv korupcije. Dakle, 6 poslanika i delegata, politički izabranih predstavnika i trojica politički imenovanih, dakle da ih smatramo nezavisnim. Za odluku je potrebna, bez obzira kakve su činjenice, koji su elementi, za odluku, za svaku odluku Komisije potrebna je saglasnost dva pripadnika iz svakog konstitutivnog naroda. Dakle, ovakav sastav Komisije, ovakav sastav Komisije. Dakle, odmah da kažem brojni su problemi bili u dosadašnjoj primjeni ovog Zakona. Ja ne znam, imam ja još vremena?
Imate vrijeme, nego malo smo s kvorum sad pošto je gospodin Vrdoljak izašao, ali samo Vi nastavite, vratiće se on.
Dakle, od usvjanja Zakona traju pokušaju da se Zakon ili unaprijedi, a možda neki i da se unazadi. Od usvajanja Zakona traju problemi u primjeni. Centralna izborna komisija zaista je imala problema u primjeni ovog Zakona, i u praksi se stalno usavršava, standardi se usavršavaju. Odmah da kažem praksa je u velikom broju zemalja da nezavisna komisija utvrđuje sukob interesa. I treba težiti tome rješenju, međutim rješenju koje će zaista unaprijediti standarde, unaprijediti primjenu i zaštitu instituta sukoba interesa a ne suprotno. Ovakav sastav Komisije, ja tvrdim da ovakav sastav Komisije blokira odlučivanje i uništava instituciju sukoba interesa u BiH. A institucija sukoba interesa je u BiH jedan ključ elemenata ili instrumenata za borbu protiv korupcije koja je rak rana našeg društva i ... Dakle, ovakav Zakon sa ovakvim rješenjem, sa ovakvim rješenjima je unazađivanje dostignutih mandata. Ja se usuđujem reći – vrijeme će pokazati. Usvajanje ovakvog zakona bi u velikoj mjeri vodilo uništavanju institucije sukoba interesa. Iz tih razloga, dakle koji su mislim očigledni, koji su, dakle ova jednostavnost koja je navedena kao uslov za razmatranje Zakona po hitnom postupku, i ako se ovaj Zakon smatra jednostavnim vjerujete to je uvreda zdravog razuma, mislim to je uvreda zdravog razuma ovako rješenja i ova rješenja smatrat se jednostavnim i da su ona toliko jednostavna da se mogu odmah razmatrati. Zato pozivam kolege da ne prihvate hitnu proceduru, nego da tokom amandmanske faze, nakon potrebnih konsultacija, priprema, razmatramo Zakon komisijski kako je predviđeno Poslovnikom i da nađemo zaista ... ovaj institut. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Genjac. Riječ ima uvaženi kolega, gospodin Mladen Ivanić. Izvolite kolega Ivaniću.
Pa, i ja mislim da zaista u ovom konkretnom primjeru nema razlog za hitnu proceduru. U ovom Domu mi smo imali vrlo rijetko takvu praksu. I inače još svojevremenog, davnog još, i kad je, kad su neki drugi ljudi bili ispred partije koju predstavljam, ... uvijek insistirali da se hitna procedura koristi zaista izuzetno rijetko. Ja ne vidim ni jedan razlog sada za hitnu proceduru, zaista 39 ni jedan razlog. Mislim Zakon realno nosi dvije stvari, jedna pozitivna druga negativna. Pozitivna, što kad su interesi zajednički postoji mogućnost dogovora, evo vidim da se to fino sve izdogovaralo i da očito postoji većina, u ovom konkretno što ima i elemenata pozitivnog. Negativno, mislim da se opšti kriteriji, kad je u pitanju sukob interesa, spuštaju i objektivno najčešće u sukobu interesa je vlast. Ko je na vlasti taj najčešće, ne mora da znači jedino, ali najčešće je u sukobu interesa. Ja mislim da za ovo, za hitnu proceduru nema razloga, Zakon onaj prethodni je trebalo popraviti, više da se izbjegnu neke nejasnoće, ali nisam baš siguran da ga je ovoliko trebalo mjenjati. Ali to je, volio bih o tome pričati u redovnoj proceduri sa mogućnošću da se nešto i promjeni, popravi i definiše i zato mislim da nije dobro glasati za ovu hitnu proceduru bez prava nas da bilo šta kažemo, odnosno bilo šta mijenjamo.
Hvala gospodine Ivaniću. Riječ ima uvaženi kolega, gospodin Mehmed Bradarić. Izvolite.
... razmatranje i donošenje zakona po hitnoj proceduri iz najmanje tri razloga i dužan sam da ih objasnim. Jedan je taj što smo u martu još ove godine dobili Operativni plan rada u kome stoji da do kraja godine trebamo realizirati negdje oko 70 tačaka, tačnije 72, odnosno 72 prijedloga zakona. Mislim da se do danas na prste, a s obzirom da predstoje dva suha mjeseca, na prste jedne ruke mogu nabrojati zakoni i prijedlozi zakona koje smo mi usvojili. I ne samo ovaj Zakon, nego sve druge zakone ukoliko želimo i djelimično barem da realizujemo ovaj Operativni plan rada trebali bi donositi po hitnom postupku. Drugi razlog je taj što je prije dvije godine postignuta saglasnost, i to jednoglasno saglasnost da se, odnosno donešene su preporuke da se ide u izmjene ovoga Zakona. I u tom smislu formirana je interresorna radna grupa, dakle sastavljena, a i prije je toga bila još, još jedan pokušaj, još jedna interresorna radna grupa i došlo se do nekakvog finalnog, konačnog rješenja zakona. Nije donešen zbog, eto ovih dešavanja itd., ali u radu te interresorne radne grupe učestvovali su i nevladine organizacije, učestvovala je i akademska zajednica, išlo se i po Jahorini i ovdje itd., i mislim da se jako puno pričalo. I ne vjerujem ja da kad bi sutra opet sjedili da bi nešto, nešto što se razlikuje od toga ... itd. I treći razlog je taj što je Predstavnički dom još prije dva mjeseca usvojio ovaj Zakon na isti način, dakle po hitnom postupku i ne znam šta čekamo dva mjeseca, što nismo razmatrali. Ja razumijem ovaj period, ali do ovog perioda, dakle do blokade bilo je vremena da se ovaj Zakon razmatra, donese. Ja sam čak u tom kontekstu i predlagao, a nisam je danas spomenuo, inicijativu, s obzirom da će se naći u srijedu na Kolegiju, stalno zasjedanje. Ne znam ja je li to po Poslovniku ili nije itd., ali mislim da je to nužno potrebno itd. Prema tome, mi ne hitimo zato što kasnimo, nego zato što nismo na vrijeme krenuli i nemamo više vremena da barem dio ovih zakona donesemo. Ali naravno ne pod svaku cijenu, ne mislim ja da to treba ići preko koljena, pogotovo zato što imamo nekakve verzije ovoga Zakona i to ne bi bilo ni javnosti nepoznato. Eto toliko. 40
Zahvaljujem gospodine Bradariću. Riječ ima uvažena kolegica, delegatkinja Borjana Krišto. Izvolite gospođo Krišto.
Hvala lijepo. Evo, kada je u pitanju procedura ovog Zakona ja ću se uistinu osvrnuti samo na proceduru, ali odmah izražavajući na neki način svoju dilemu. Reći ću svoj stav, evo, u razgovorima sa određenim predstavnicima koji su intervenirali takođe da ovaj Zakon ne ide po žurnom postupku, ja ću reći svoj stav da sam uvijek osobno se zalagala za redovnu proceduru zakona iz razloga što uistinu u redovnoj proceduri, ona je takva i predviđena u mnogim, odnosno u gotovo svim slučajevima izuzev onih koji su, jel, po Poslovniku predviđeni za žurne situacije, jer tada donesemo zakon koji će imati manje pravnih nejasnoća, manje dilema, manje tehničkih popravki itd. Ali naravno, nije mi nepoznanica, niti nama svima, da mi donosimo i određene zakone po žurnom postupku, pa i ovaj Zakon koji je predložen ovaj put a odnosi se na sukob interesa. Meni je žao što samo uz ovaj zakon ne postoje i drugi zakoni koji se trebaju mijenjati a recimo jedan od njih je Izborni zakon koji bi prvenstveno se trebao naći, da kažem i po žurnom postupku i čak prije ovog Zakona, a prvenstveno zbog implementacije odluke Ustavnog suda BiH koja se odnosi na Grad Mostar. Pa, u tom smislu želim reći da bi u svakom smislu podržala i ovo kada je na poseban način, evo rekao je i kolega Ivanić, ako smo se o ovako nečemu uspjeli dogovoriti onda i to trebam, i trebamo svi, promatrati s pozitivne strane. Ja sam osobno u klubu razgovarala jutros i takođe smo svi bili stava da nemamo ništa protiv da podržimo redovnu proceduru. Međutim, meni u ovom trenutku sad više vidim ovdje u ovom trenutku se nije obavila rasprava samo o žurnom postupku, nego je kolega Genjac zapravo kroz raspravu o žurnom postupku iznio svoje stavove o sadržaju Zakona. Ja ih ovdje ne bih iznosila, ali reći ću, uistinu, da što se tiče ovog Zakona i kad su u pitanju ovakve izmjene, da li su one male ili su one veće, uistinu taj Zakon možda sad treba sadržavati i odredbe šire, koje se trebaju mijenjati, ali moramo, da kažem, uvažiti i jednu činjenicu, koju ste evo na neki način svi dotakli, da postojeći Zakon koji regulira sukob interesa ne djeluje niti preventivno, niti represivno i djeluje na jedan nepravedan način. Vi znate da ni na kakav način se nije moglo tretirati pravilno, pravno utemeljeno, sukob interesa kad je u pitanju izvršna vlast ili zakonodavna. Da je Središnje izborno povjerenstvo moglo djelovati i odlučivati, pa i odlučivalo kad je u pitanju sukob interesa izabranih dužnosnika, zastupnika, itd., izaslanika kojima dodjeljuje mandat, ali kada bi se dogodilo da je u pitanju sukob interesa nekih u izvršnoj vlasti onda znamo, i ne trebamo zatvarati oči pred takvim činjenicama, da ono nije moglo djelovati i da je ta, ovo govorim sve iz razloga, možda i takva odluka Središnjeg izbornog povjerenstva, mi je smatramo kao odluku jednog neovisnog tijela, profesionalnog, koje uistinu se trudi raditi svoj posao. Ali, unatoč svemu mi znamo, evo imamo i na dnevnom redu i njihova izvješća itd., da i od takvog povjerenstva imamo nekakve stavove koji nam s pravom daju da kažemo, sumnjamo, da se politizira i da se donose na neki način politički stavovi i političke odluke. Ovo govorim iz razloga što se na isto to povjerenstvo, koje je sad ovdje ovim Zakonom predloženo da odlučuje o sukobu interesa, na neki način sumnja samo iz prostog razloga jer se radi o zastupnicima, odnosno delegatima ili izaslanicima i na taj način se sumnja u tu nekakvu eventualnu većinu koja bi bila zajedno sa agencijom kojom je i zadatak da spriječi kako korupciju, jel', tako i kriminal. 41 Ja osobno mislim da su popravke dobre, a u ovom trenutku bi željela uistinu da imamo prohodnost zakona, ako se svi slažemo, naravno. Jednom smo otvarali preko interresorne grupe, možemo i danas ići s nekakvim zaključkom, ali nemojte da u ovom trenutku pa dovodimo u pitanje ono što nam je u ovom trenutku potrebno i što je naravno puno bolje, odnosno iskorak u odnosu na postojeće zakonsko rješenje. Pa ću se o zakonskoj, odnosno proceduralnoj ovoj aktivnosti odlučiti nakon pauze, pa u ime Kluba tražim sad trenutno kratku pauzu od 5 minuta da se iskonsultiramo, ali više zbog situacije, iako smo zauzeli stav, zbog toga da na neki način ne dovodimo u pitanje Zakon. Jer ako nam je jasno da danas nije u pitanju samo procedura onda ćemo se, evo i mi odlučiti, na neki način, da podržimo da ovaj Zakon ne bude u nekakvoj sudbini da nam padne. Ili ako treba da padne onda da znamo odmah to kod procedure. Hvala lijepo.
Gospođo Krišto, obraćam Vam se kao šefici Kluba delegata hrvatskog naroda. Dakle, Vi svoje pravo na pauzu možete naravno da iskoristite odmah i ja sam po Poslovniku dužan da to omogućim. Iz razloga praktične prirode ja Vas sad pitam, dakle – da li postoji mogućnost da pauzu objavimo nakon što saslušamo argumente i uvažene delegatkinje Nermine Kapetanović ili želite pauzu odmah?
Upravo sam ja htjela, jer to nam odlučuje Zakon da sve ... završi pa da onda.
Da, znači pauza poslije argumenata. Hvala. Riječ ima uvažena delegatkinja, gospođa Nermina Kapetanović. Pardon, ja se izvinjavam. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Molim? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. U cjelosti podržavam diskusiju uvaženog kolege, gospodina Halida Genjca, koji je uistinu morao šire elaborirati razloge zašto, evo i ja i on nećemo moći podržati današnji način rasprave o 42 ovom Zakonu. Iz prostog razloga, jer kako je i on kazao i ja smatram da ne postoji ama baš ni jedan poslovnički razlog koji bi bio opravdanje da se Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti BiH razmatra po hitnoj proceduri. Trend koji je nastao u zadnjih nekoliko mjeseci, čini mi se i godinu dana, u Parlamentarnoj skupštini BiH, u vladajućoj šestorki, da se zakoni razmatraju po principu uzmi ili ostavi je zabrinjavajući. I ako mi nismo dovoljno kao parlamentarci svjesni činjenice da lomljenje zakona preko koljena i čitanja u jednom te istom danu prvo i drugo čitanje, onda bi barem trebali da poslušamo glas akademske zajednice i predstavnika međunarodne zajednice. Listom su nam se svi obratili, od Ureda visokog predstavnika, preko OHR-a, preko svih nevladinih organizacija, preko Američke ambasade i mi jednostavno prelazimo preko toga, smatrajuću da, šta uopšte nama međunarodna zajednica ima govoriti. Dakle, ponavljam ono što je meritum stvari i priče o raspravi, o načinu, dakle, rasprave o ovome, je činjenica da sadržaj izmjena nije uopšte takvog karaktera da bi se trebao raspravljati po hitnom postupku. Naravno da je zabrinjavajuće ovo, što je kazao i kolega Genjac, da mišljenje akademske javnosti, civilnog društva, eksperata je apsolutno izostavljeno u ovoj, dakle, prvoj fazi rasprave, odnosno prvom i drugom čitanju kako se dogodilo u Predstavničkom domu. Ja mislim da civilna javnost i civilno društvo ne smiju nipošto za ovako važan zakon, koji je imao trend da bude antikoruptivni zakon, a pretvorio se sam u svoju sopstvenu suprotnost, mislim da su u taj segment morali da budu uključeni i predstavnici civilnog društva, naročito iz više razloga. Jedan je, recimo za mene zabrinjavajući, razvlašćivanje Centralne izborne komisije koji ja osobito ne podržavam. Slažem se da stav Venecijanske komisije, i koji je ovdje spomenut, naravno oduzimanje mandata da predstavlja promjenu, ali mislim da je vrlo nespretna, a čini mi se i namjerna tvrdnja predlagača u samom uvodu koji se poziva za lakovjerne čitače i one koji ne čitaju pažljivo tekst, da je za ovo sve konsultovana Venecijanska komisija. Nije tačno, nije tačno, konsultovana je samo za segment oduzimanja mandata, to je bila njena preporuka, jako stara preporuka. U krajnjem slučaju ovaj tekst Zakona, uopće tekst, sami tekst Zakona 11 godina je već u proceduri, pretrpio je četiri različite izmjene i iz godine u godinu se samo sužava krug funkcija i lica na koje se zakon odnosi, kao i situacija koje dovode do sukoba interesa. I naravno da su predstavnici međunarodne zajednice, pa i predstavnici civilnog društva, pa evo i nas nekoliko ovdje, dio građanske javnosti su zabrinuti zbog činjenice da prema Nacrtu izmjena Zakona, odnosno prema činjenici da će to danas biti izgleda prijedlog, se predlaže uspostava komisije koja je sačinjena uglavnom od parlamentaraca, što nije slučaj takav u Hrvatskoj. U Hrvatskoj je više predstavnika akademske zajednice nego parlamentaraca pa se ne treba pozivati na Hrvatsku, i da će ti parlamentarci odlučivati da li su njihove kolege potencijalno u konfliktu sukoba interesa. Naravno da se postavlja upitnost i sumnja u nezavisnost komisije. U tekstu Prijedloga postoji stavka koja omogućava prekid istrage o sukobu interesa. Ukoliko izabrani zvaničnik, pod znacima navoda, eliminiše razloge zbog kojih je nastao sukob interesa, to mi se čini baš napravljenim po volji parlamentaraca a protiv postizanja i podizanja nivoa odgovornosti izabranih dužnosnika. Pri tom su svi naravno zaboravili, i oni koji su glasali u Predstavničkom domu, i oni koji će danas glasati ovdje, zato ne sumnjam uopće u to, da bi osnovna uloga parlamentaraca trebala da bude zaštita opšteg dobra, a ne zaštita sopstvenih interesa. Nisam sigurna da ćemo mi jedni druge sankcionisati, nisam se do sada uvjerila, i mislim da će se sukob interesa time legalizirati. Ja znam da će predstavnici, i dva predstavnika opozicionih političkih stranaka biti članovi te komisije, međutim opet će većina biti aktuelani zastupnici vladajućih političkih stranaka što će stvoriti izuzetan prostor za manipulaciju političkim prostorom, dakle na više različitih načina. Bojim se otvaranja prostora za manevrisanje sa nepokretanjem 43 postupaka u slučaju vršenja političkih ustupaka. Mislim da je trebalo da bude ovdje, da bude veći broj akademskih, pripadnika akademske zajednice, izvjestan broj parlametnaraca a baš na način na koji je to uradila Republika Hrvatska. Zato, sama činjenica da su članovi komisije direktno finansijski podložni i podređeni komisiji, samim tim utičemo na neovisnost rada članova te komisije. I postoji činjenica, dakle i ovo što je rekao gospodin Genjac, s čim se ja u cjelosti slažem, da u Prijedlogu nisu uopće rečene nikakve odredbe, niti precizne kvalifikacije o potrebnim stručnim kvalifikacijama osoba koje će činiti to, to neko radno tijelo, ne znam kako da ga nazovem, nije rečeno ni koliko je radno iskustvo potrebno vezano za sukob interesa i na sam, na takav način nije uopšte osigurana niti stručnost, niti kvalificiranost koja je potrebna za donošenje odluka o sukobu interesa. Dakle, samostalnost i neovisnost tijela koje će odlučivati o tome u aktu i u zakonu kojim razvlašćujemo CIK mora, mora se stvoriti samostalnost i neovisnost da bi ta borba sa sukobom interesa bila efikasna. To se znači može osigurati samo kroz finansijsku i političku neovisnost što ovim prijedlogom, Prijedlogom zakona apsolutno ni u jednom trenutku nije, nije rečeno. I želim da kažem isto tako da, Vi ste spomenuli maloprije znate faktičko i fiktivno, sviđa mi se Vaše poređenje, vrlo ste vispreni i to vrlo cijenim, e pa vidite faktički je do sad nekako postojao sukob interesa, ali ovaj novi prijedlog će biti fiktivan. Uopće nema, nema govora o tome da će neko nekog razvlastiti, kazniti. A sama i najvažnija izmjena zakona koja se tiče sankcija, odnosno ona koja se odnosi i na odredbu kojom se iz Zakona izostavlja nepodobnost kandidovanja za neku od funkcija i mogućnost da komisija obustavi postupak ukoliko zvaničnik, nosilac izvršne funkcije ili njegov savjetnik otklone uzroke postojanja sukoba interesa za mene je zabrinjavajuća u smislu da u obrazloženju prijedloga je navedeno da se izmjenom odredbe o kandidovanju vrši usaglašavanje sa mišljenjem sa Venecijanskom komisijom. Naravno, to je tačno, međutim mogućnost da se ovo, ovaj segment je apsolutno zdravom razumu neprihvatljiv, da mogućnost da se prekršiocima zakona koji bi za ta kršenja morali zakonski odgovarati, neovisno o tome da li su naknadno prestali da krše odredbe zakona, da se s njima pregovara o odgovornosti, odnosno da ih se poštedi odgovornosti ukoliko otklone sukob interesa. Dakle, iz toga slijedi da bi dužnosnicima, nosiocima izvršnih funkcija i savjetnicima bilo dozvoljeno da budu u sukobu interesa do onog časa u kojem sukob interesa ne bi bio otkriven. Nakon toga je znači dovoljno da prestanu kršiti zakon i da nastave obavljati funkcije na koje su izabrani, jer postupak može biti obustavljen ako komisija ocijeni da je tako opravdano, odnosno zamislite molim vas, ako prekršilac obeća da će prestati kršiti zakone. Dakle, nije spomenut aposlutno zahtjev niti obaveza prekršioca da dokaže da više nije u sukobu interesa, kako bi se eventualno mogla primjeniti odredba o obustavi postupka. I dakle, da završim diskusiju, razlog zašto je ovakav zakon koji ne bi bio razmatran sa mogućnošću ulaganja amandmana, za mene ne bi bio prihvatljiv, mislim da ga nije dobro razmatrati po hitnom postupku, mislim da treba ostaviti vrijeme da napravimo kvalitetan zakon koji bi uistinu trebao da predstavlja antikoruptivni zakon, za koga ja vjerijem da mi jesmo zaiteresovani da u BiH konačno smanjimo nivo korupcije i to je razlog zašto je moja diskusija danas ovakva. Hvala.
Zahvaljujem se. 44 Riječ ima uvaženi kolega Krstan Simić. Izvolite gospodine Simiću.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa, u principu ja sam uvijek protiv donošenja zakona po hitnom postupku. A sada me u tom pravcu pokolebalo upravo što su došla mišljenja međunarodne zajednice i pogotovo što ih gospođa Nermina Kapetanović afirmiše, pa sada razmišljam da li ja da mislim svojom glavom ili će mi sutra neko reći da mislim glavom visokog predstavnika ili ovih popisnika. A takođe što se potencira i stav civilnog društva, moram reći da treba uvažavati taj stav civilnog društva, ali moram reći da smo mi ovdje doživjeli upravo jednu nevjerovatnu situaciju. Upravo smo bili gospođa Krišto, ja i gospodin Rodić žrtve upravo transparensija, kada smo u Zakon o finansiranju političkih partija predložili da se može javno, transparentno dati 50 hljada maraka da se zna ko daje. Onda su svi skočili na nas da mi afirmišemo kriminal. Prema tome, to civilno društvo ima često vrlo, vrlo rastegljive pojmove, Oslobođenje je o tome pisalo stranice i stranice, pa ja danas ne znam šta bih rekao. Međutim ono što je ovdje najidikativnije, jeste što se stalno potencira pitanje, opet ponavljam, neodgovornosti. Zbog čega će uvijek biti percepcija, maloprije sam pomenuo donošenje onog Zakona o jedinstvenom matičnom broju, da se to radi iz tih razloga, da se ovdje imenuju poslanici i delegati da bi upravo oni bili lopovi ili da bi štitili neke koji su u sukobu interesa, zbog čega jednom se ne počne razmišljati i promišljati da ljude koje biramo u ovu komisiju ili bilo koju komisiju, da će oni taj posao svoj raditi odgovorno, shodno zakonu. I ne odmah, ko god bude izabran, on je lopov. Tačno je i ovo što vi kažete nema uslova stručnosti itd., a predpostavljam da domovi će u ta tijela, ukoliko ovaj Zakon bude usvojen, birati one ljude koji imaju iskustva u tom pravcu, koji mogu u tom pravcu dati i neke sugestije, da se do toga dođe. Na kraju ono što je najskeptičnije, ja se bojim ukoliko bi sada se vratili u amandmansku fazu, da je ono, obzirom da ste ušli u raspravu i o sadržini zakona, bilo vrlo, vrlo teško vratiti amandmanima. I na kraju, ne mislim da iko dijeli mišljenje uz potpunu podršku rada Centralne izborne komisije, da je dobro rješenje da to bude unutar Centralne izborne komisije, jer ona ima drugi mandat, praćenje izbora, praćenje ovoga, jednostavno dolazimo na dva kolosjeka, ali sad smo tu gdje jesmo. Sada bih ja trebao biti uz prijedlog gospodina Incka a to mi pravi veliki problem. Hvala.
Ako sam ja razumio, gospodine Simiću, Vi ste za to da ovaj Zakon ili hitno usvojimo ili hitno oborimo, uglavnom hitno.
Ne, ja sam samo rekao svoj stav.
Ok, hvala. 45 Gospodin Genjac sada može. Hoćete još da pričekate ili? A nema, dobro. izvolite.
Da ostavimo po strani i pisma i međunarodnu zajednicu i međunarodne institucije, da se usmjerimo zaista na Zakon, jer sebi ga donosimo i sebi ćemo ga primjenjivati. Odmah da vam kažem, poslanike naravno ne pada mi napamet da unaprijed kvalificiram na ovaj ili na onaj način, poslanici su poslanici, poslanici su časni ljudi i o tome ko je lopov, ko nije lopov uopće ne želim da razgovaram, ali je činjenica takođe da su poslanici predstavnici političkih stranaka, da su politička lica. To je činjenica. I isto tako u svim zemljama je praksa da se ima senzibiliteta prema toj činjenici političke pripadnosti i nigdje nije komisija sastavljena na način da su politička lica u većini ovakvih komisija. Zašto? Vjerovatno su oni malo skloniji malo više lopovluku od nas, a mi smo imuni od toga. Eh, to je jedna stvar. Druga stvar, gospodin Bradarić, žao mi je što je izašao, naveo je tri razloga za usvajanje hitnog. Prvi, plan zakona. Tačno je da je plan vrlo slabo ostvaren, od 72 zakona, vrlo malo. Ali ne treba normu ispunjavati problematičnim zakonima i lošim rješenjima, treba dobrim zakonima normu ispuniti. Drugi razlog je što je postignuta saglasnost na Interresornoj grupi jeste zaista dugotrajna rasprava, učešće i Venecijanske komisije, ali nikada nisu ovakva rješenja usaglašena kao što su predložena u zakonu, nego kvalitetnija rješenja. I treća stvar, treći razlog je da je Predstavnički dom već usvojio, pa zašto ne bi i Dom naroda. Takvo svođenje Doma naroda na priljepak Predstavničkog doma mislim da nije baš primjereno. Jer, to što usvoji Predstavnički dom apsolutno ne znači da treba Dom naroda da usvoji. Naprotiv, mislim da ... kao zadnja brana, Dom naroda treba trezveno da razmisli. I na kraju svaka izmjena do sada ovog Zakona rezultirala je izmjenom nakon konsultacija sa Venecijanskom komisijom. Ovaj put to nije urađeno. Mislim da bi bilo dobro da se to uradi, mislim da bi to bilo dobroda se uradi. I treća stvar, gospođo Krišto, ja nisam o sadržaju zakona govorio, osim mjere u kojoj je nužno da se dokaže koliko je zakon složen. Dakle, jedan od osnovnih uslova za istu proceduru jednostavnost zakona. Da bi dokazao koliko zakon nije jednostavan, odnosno koliko je složen, ja sam morao neka rješenja iz zakona ilustrirati, koliko su to složena pitanja. Nadam se da me razumijete. Mislim da treba ovdje biti trezven, da treba dobro razmisliti, radi se o vrlo značajnom zakonu. Ne treba pojedinačne i dnevno političke interese podrediti donošenju zakona koji će imati strahovito teške dugoročne posljedice. Hvala vam.
Hvala. 46 Prijavljenih nema niti za diskusiju, niti po drugim osnovima. Predlažem da još uvijek ne zaključujemo raspravu o hitnosti, a po zahtjevu Kluba delegata iz reda hrvatskog naroda, dajem pauzu o čijem kraju će nas obavijestiti gospođa Krišto. Hvala. [[PAUZA]] Nerado napominjem šefa Kluba delegata iz reda bošnjačkog naroda da nam za nastavak sjednice nedostaje jedan delegat. Bradarić, jel'? Dobro. Gospođo Krišto, da li postoji potreba, mislim možete nam saopštiti. Dobro, to ćemo kroz glasanje vidjeti, što kaže gospodin Špirić. Dobro. Želite riječ? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Zahvaljujem predsjedavajući. Nastojaću da uštedimo što je moguće više vremena imajući u vidu i vrijeme. Dakle, ja sam djelomično, u mjeri u kojoj je bilo potrebno, govorio o sadržaju zakona. O sastavu komisije i novoj koncepciji utvrđivanja sukoba interesa već sam govorio. Naglašavam takođe da na odluke komisije nije predviđena mogućnost izricanja žalbe, dakle ne postoji dvostepenost, nego je otvorena mogućnost upravnog postupka, što je takođe nedopustivo. 47 Iz svih razloga, dakle, navedenih ja vas obavještavam da većina iz Kluba bošnjaka proglašava Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakon o sukobu interesa štetnim po vitalni interes bočnjačkog naroda. Ja ću samo vrlo kratko pročitati – U skladu sa članom 161. stav 1. i 2. Poslovnika Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH proglašavamo dakle navedeni Zakon štetnim po vitalni interes bošnjačkog naroda. Obrazloženje: Vijeće ministara je usvojilo i u Parlamentarnu skupštinu uputilo Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti BiH iako nisu ispunjeni uslovi ih člana 122. Poslovnika Doma naroda u smislu stepena hitnosti i jednostavnosti Zakona. Vijeće ministara zahtijeva da se navedeni Zakon razmatra po hitnom postupku. Razmatranje Zakona po hitnom postupku podrazumjeva ... kako je i predložen bez mogućnosti bilo kakve izmjene njegovog sadržaja u parlamentarnoj proceduri. Prijedlog zakona predviđa uspostavljanje Komisije za odlučivanje o sukobu interesa i koja bi umjesto Izborne komisije odlučivala o sukobu interesa i sankcijama. Sa predloženim načinom odlučivanja i sastavom Komisije, u kojem su 2/3 članovi poslanici i delegati, nije moguće postići nepohodni stepen neovisnosti i efikasnosti u njenom radu. Preko svog sastava takva komisija bi bila podložna političkim uticajima i ucjenama, koje bi onemogućavali donošenje nepohodnih odluka o stručno-pravnim pitanjima iz oblasti sprečavanja sukoba interesa. Osim toga, Prijedlog zakona eliminiše pravo na žalbu protiv odluka Komisije, što je u suprotnosti sa pravnim sistemom. Jasno je, dakle, da bi usvajanje Prijedloga zakona sa navedenim nedostacima onemogućilo sprečavanje sukoba interesa u institucijama vlasti BiH i uništilo dostignute standarde u ovoj oblasti, koja je od suštinskog značaja za borbu protiv korupcije u BiH. Zbog toga bi usvajanje navedenog Prijedloga zakona bilo štetno za sve građane u BiH, pa time i štetno za vitalni interes bošnjačkog naroda. Dakle, u potpisu gospodin Tihić, gospođa Kapetanović i ja. I molimo predsjedavajućeg da nakon proglašenja ovog pitanja, od strane većine u Klubu Bošnjaka postupi u skladu sa Poslovnikom. Hvala.
Ja bih molio samo gospodina Genjca da mi taj dokument dostavi. Pa šta ćemo? Nije potpisan. Ništa, ja ću prijedlog staviti na glasanje, ali moram konsultovati, s obzirom da gospodin Tihić nije ovdje, da je to vaša inicijativa i gospođe Kapetanović koja je ovdje i koja to vidim podržava, ali ne gospodin, pa ne vidim ni potpisa a njega nema tu.
/nije uključen mikrofon/
Dobro, imate pazu. 48 [[PAUZA]] Možemo? Može, dobro. Konstatujem da su tu sva tri potpisa, pa sada prelazimo na izjašnjavanje, u skladu sa članom 161. Napominjem, da ćemo sada izjašnjavanje morati vršiti ručno zbog toga što ovaj sistem, koliko sam ja dobio informaciju, ne daje podršku ovoj vrsti izjašnjavanja, tako da glasanje vršimo putem kartona, podizanjem kartona odgovarajućeg. Gospodine Simiću, znači podići ćemo odgovarajući karton, da li smo za, protiv ili uzdržani, kada ja objavim da je počelo glasanje. Na osnovu toga molim vas da zadržite ruke u vazduhu da prebrojimo glasova i znaćemo kakvu smo odluku donijeli. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
/nije uključen mikrofon/
Dakle, glasamo redom po klubovima, gospodine Simiću, razumijete? Možemo preći na izjašnjavanje? Dobro. Pozivam Klub srpskih delegata da se izjasni ko smatra da je odluka, dakle, a tiče se Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti BiH, štetna po vitalni nacionalni interes bošnjačkog naroda? Konstatujem da od 4 prisutna delegata sva 4 glasaju protiv. Pozivam sad delegate iz reda hrvatskog naroda, Kluba hrvatskog naroda da se izjasne ko smatra da je Zakon o sukobu interesa u institucijama vlasti BiH predložen po hitnom postupku štetan po vitalni interes bošnjačkog naroda? Od 3 prisutna delegata, koji čine kvorum, sva tri delegata su glasala protiv. Sada pozivam delegate iz reda bošnjačkog naroda da se izjasne ko smatra da je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti BiH predložen po hitnom postupku štetan po vitalni interes bošnjačkog naroda? Konstatujem da od 3 delegata – 2 delegata su glasala za, a 1 delegat je bio protiv. S obzirom na to da je za predloženu odluku u Domu potrebna saglasnost većine srpskih, većine bošnjačkih i većine hrvatskih delegata koji su prisutni i koji glasaju, a da toga nije bilo, dakle, izvinjavam se, ... [[kratko isključen mikrofon]] Dakle, sada prelazimo na ... [[kratko isključen mikrofon]] 49 Molim gospodina Vukoju, sekretara Doma naroda, da da tumačenje ovog člana, imajući u vidu da su 2 delegata iz reda bošnjačkog naroda bila za, 1 protiv i da nam u skladu sa tim objasni odredbu koja glasi – za tako predloženu odluku u Domu naroda potrebna je saglasnost većine srpskih, većine bošnjačkih i većene hrvatskih delegata koji su prisutni i koji glasaju, dakle kakvu smo odluku sada donijeli. Izvolite gospodine Marin.
/nije uključen mikrofon/
Ja se izvinjavam, moram vam dati mogućnost. Jeste dali? Jeste, evo.
Poštovani izaslanici, poštovani predsjedavajući Doma. Proceduru, znači, vitalnog nacionalnog interesa određuje članak 161. Poslovnika o radu Doma naroda. Samo tumačenje daje Kolegij. Ali članak 161. kaže, prvi stavak kaže – neka se predložena odluka Parlamentarne skupštine može proglasiti štetnom po vitalni interes hrvatskog, bošnjačkog ili srpskog naroda većinom glasova hrvatskih, bošnjačkih ili srpskih izaslanika. Znači za takvu, stavak drugi kaže, a imate vi Poslovnik tu ali evo da pročitam – za takvu je predloženu odluku u Domu potrebna suglasnost većine hrvatskih, većine bošnjačkih i većine srpskih izaslanika koji su nazočni i koji glasuju, znate. Ovde onaj, ovde je ne kaže se, ovdje imamo zahtjev od većine, pisani zahtjev većine članova Kluba bošnjačkog naroda, ali ovdje ne kaže Poslovnik većine onih koji su podnijeli zahtjev, potpisali, nNego većine koji su nazočni i koji glasuju. U ovom slučaju nismo imali većinu nijednog kluba, pojedinačnih prozivanja od strane predsjedavajućeg, da je odluka štetna po vitalni nacionalni interes. To je ovaj dio što ja mogu Poslovnikom, za daljnje ...
To je to što smo očekivali od vas. Dobro, zauzmite svoje mjesto. Dakle, konstatujem da nije donesena odluka kojom bi se moglo smatrati da je bilo koji klub proglasio štetnom po vitalni nacionalni interes bošnjačkog naroda Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa u institucijama vlasti BiH, po hitnom postupku, pa prelazimo ...
/nije uključen mikrofon/
Oprostite, povreda Poslovnika, to ima prednost. Gospodine Genjac izvolite.
Malo gospodin Vukoja, kada razmisli bolje ja mislim da ćemo mi doći do rješenje. Dakle, član 161. proglašavanje odlukom po vitalni interes stav 1, tri člana, većina iz jednog kluba je 50 proglasila odlukom. Završena priča. Tačka 2. – za takvu predloženu odluku u Domu je potrebna saglasnost većine bošnjačkih, većine hrvatskih i većin srpskih koji su prisutni i glasaju. Ovaj stav govori o tome da u svakom klubu treba da bude većina za ovu odluku da bi se onda smatrala da je to štetno i onda se pristupa glasanjem po kome mora iz svakog kluba većina biti za. Mora se ispuniti ovaj uslov da bi se odmah rješavalo. Ukoliko, dakle, član 162. sad, u slučaju protivljenja većine bošnjačkih, većine hrvatskih ili srpskih ili, ili, ili, bilo koji krug ako se usprotivi većinom da to nije destruktivno, pristupa se imenovanju komisije. Mi smo imali i jedan i drugi klub, izjasnili su se da nisu većinom, da to nije destruktivno i pristupa se imenovanju komisije koja pokušava pronaći rješenje. Stvar je potpuno jasna. Ako komisija ne pronađe rješenje u roku pet dana predmet se upućuje Ustavnom sudu. Dakle, ovaj drugi stav iz člana 161. koji, dakle, on govori da je potrebna saglasnost većine bošnjačkih, većine srpskih i većine hrvatskih koji su prisutni i glasaju, ovaj, da je ta predložena odluka štetna po vitalni interes. Mi smo samo imali većinu bošnjačkih prisutnih ..., nismo imali ostala dva i nismo imali kumulativni uslov da se odmah kaže da je to štetno i da se glasa po principu iz svakog kluba mora za tu odluku biti tri glasa. Dakle, nismo imali taj kumulativni, samo je većina prisutnih Bošnjaka bila za, da je to destruktivno. Većina srpskih, većina hrvatskih bila je protiv da, i to nije ocjenjeno da je destruktivno i ne pristupa se automatski po glasanju da iz svakog kluba za tu odluku mora većina glasati, nego se pristupa iz člana 162. imenovanje komisije i Ustavni sud. Stvar je potpuno jasna, mislim.
Moguće da je jasno, samo ne možemo preskakati korake. Dakle, prvo izjašnjavanje koje ovdje se vrši, dakle je izjašnjavanje po stavu 1.
Završeno. Završen, potpis je dostavljen.
Ovdje stoji glasova.
Pa izglasali na klubu i dostavili potpis. Izglasali na Klubu i dostavili potpis. To je proglašenje. Mi potpisujemo proglašenje i dostavljamo ga. Uvijek se to na klubu izglasavalo i uz potpise dostavljalo. Uvijek.
Gospodine Genjac, mi možemo ući u situaciju koja može biti neugodna, zapisnika, utvrđivanja da li je održano, nije li, itd., ja mislim da to nikome ne godi. Dakle, ja razumijem to o čemu Vi govorite, ali mislim da, da ...
[[nije uključen mikrofon]] 51
Dakle, znate na šta mislim. Dakle, pitanje formalne sjednice jeste – nije – kada - zapisnik usvojen - nije usvojen itd., da li je bilo – nije bilo, na osnovu čega je odlučeno itd. Dakle, mi smo u ovom trenutku imali izjašnjavanje po klubovima, po stavu 1. I u tom stavu stoji da moraju biti glasovi. Ja razumijem da situacija nije nimalo prijatna, ali Vi morate razumjeti jednostavno ulogu ovdje svih nas koji hoće da neku vrstu, kako bih rekao, odluke dobijemo a da ona ne bude bila sporna sa stanovišta bilo kog akta, pogotovo ne Poslovnika. Dakle, spreman sam ponovo naravno da Vam dam riječ, s tim da neku odluku na kraju ćemo morati donijeti većinom ovdje, kako ćemo tumačiti ovu situaciju. Ja ne bih volio da dođemo u poziciju koja je, koju je kasnije teško objašnjavati. Izvolite gospodine Genjac.
Dakle, nije stvar uopće komplikovana, stvar je vrlo jednostavna. I ja sam, proceduru treba do kraja ispoštovati. Odluke se mogu donositi tamo gdje nema poslovnički propisane procedure. Može ovaj Dom promijeniti Poslovnik, i to nije problem, ali ovo je propisano Poslovnikom, vjerujte gospodine Tadiću. Član 161. stav 1. je prva faza. Mi smo ovdje dugo vremena, ulagali smo vitalni interes više puta. Klub, većina u klubu potpište i time je stav 1. završen. Uloži se pismeno, mora se pismeno, potpisano dostaviti kao garancija da je to većina izglasala. Nema veće grancije nego da tri delegata iz jednog kluba potpišu. I stav 1. time je završen. Međutim, potreban je i stav 2., da bi se prihvatilo da je to destruktivno po vitalni interes moraju svi klubovi reći – jeste, to je destruktivno, hajmo onda glasati. Ako jedan klub, barem jedan, ne kaže – nije to destruktivno, nije destruktivno, mora se procedura otvoriti. O tome se radi. Stvar je vrlo jednostavna, nema nikakvih problema, mislim. Jer, i ne poštivanje Poslovnika može izazvati cijelu glavobolju, znate, i na Ustavnom sudu i ...
Ja to cijenim. Imamo vrlo neobičnu situaciju i ja znam da ovo teško možemo da pod bilo koji oblik procedure sada, i u smislu diskusije i replika, stavimo. Ja bih molio gospodina Bradarića da nam kaže – da li je održana sjednica Kluba delegata Bošnjaka na kojoj je većinom bošnjačkih glasova odlučeno da se pokrene pitanje proglašenja štetnim po vitalni nacionalni interes Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa? Hoćete u mikrofon, dajem Vam riječ. Prijavite se za diskusiju. Izvolite, izvolite, uključio sam vas ja slobodno.
Ne, nije održana sjednica Kluba Bošnjaka po tom pitanju.
Izvinjavam se gospodine Genjac, mi smo dobili tu informaciju. Nastavljamo dalje sa pitanjima povrede Poslovnika, pošto oni imaju prednost. Za riječ se javio gospodin Krunoslav Vrdoljak. Izvolite gospodine Vrdoljak. 52
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege. Ja se sa ovom inicijativom osobno uopće ne slažem, jer mislim da je to u dnevno-političke svrhe. Međutim, iz ovoga što je gospodin Genjac iznio apsolutno je Poslovnik na njegovoj strani i smatram da ne trebamo komplicirati, trebamo prihvatiti ovo što on predlaže da se odradi, odnosno da se imenuje komisija koja će pokušati da to riješi, a ako ne, oni će ići na Ustavni sud i drugačije je nemoguće to riješiti da li na ovoj sjednici danas ili sljedećoj, potpuno svejedno. Zahvaljujem.
Dobro. Dalje se, sa pravom prioriteta, javila gospođa Borjana Krišto. Izvolite gospođo Krišto.
/nije uključen mikrofon/
Ja se izvinjavam, ja sam Vama dao ovdje, molim tehničku službu da ... Hoćete li da ponovimo sve, da se ponovo prijavi gospođa Krišto? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Uključeno. U redu.
E, ovako, ja sam htjela reći da krenemo na proceduru u skladu sa člankom 162. i da formiramo povjerenstvo, i ja, u ime, odmah, Kluba hrvatskog naroda, evo bez konsultacija, ja sam spremna kazati da ću biti član u tom povjerenstvu i predlažem odmah kod formiranja povjerenstva, imamo poslovnički rok da u roku od pet dana se izjasnimo, a da se mi to izjasnimo danas odmah u tijeku. I ukoliko ne postignemo suglasnost u skladu sa člankom 162. da se ne radi o vitalnom interesu onda da odmah to danas uputimo na proceduru prema Ustavnom sudu BiH. Hvala lijepo.
Dobro. Za riječ se javio uvaženi kolega Genjac. Izvolite gospodine Genjac.
Prije svega radi zapisnika. Dakle, član 161. kaže – neka predložena odluka može se proglasiti štetnom po vitalni interes bošnjačkog, hrvatskog i ... većinom glasova bošnjačkih, hrvatskih ili srpskih delegata, većinom glasova ... kluba. 53 Gospodine Bradarić, mi smo jutros održali klub, je li tako, održali smo klub, sjednicu Kluba?
/nije uključen mikrofon/
U redu. Dakle, održali smo sjednicu Kluba na kojoj gospodin Tihić nije bio prisutan zbog toga što je bio na sjednici Kolegija prisutan. Nakon završetka njegove sjednice Kolegija konsultacije izvršene i proglašenje vitalnog interesa potpisano. Dakle, u Poslovniku ne piše da to mora biti na formalnoj sjednici, ne piše da to mora biti na sjednici Doma, to je izjašnjenje većine klubova, većine članova kluba. I vi ste dobili potpisano od strane većine članova Kluba proglašenje ..., i svi poslovnički uslovi su ispunjeni. Samo radi zapisnika da napomenem.
Ja se Vama moram izviniti zaista, ali da nešto raščistimo. Dakle, kompromisan stav koji gospođa Krišto vama nudi je stvar dobre volje. Gospodine Genjac, ovdje jasno piše – glasova. Kako vi, šta vi smatrate pod pojmom glasovi ja ne znam, ali glasovi su u glasanju. Ne piše voljom delegata, ne piše potpisima delegata, ne piše da su delegati za, nego glasova. Čin glasanja je formalni čin. Možda ste Vi, rukovodeći Klubom, uveli praksu o kojoj govorite, ali kako ja kao neko ko se stara o regularnosti rada u ovome Domu da kažem gospodinu Bradariću da je on na svoju štetu u takvoj situaciji što nije imao pravo ni da se izjašnjava o tome. Ja moram jednako da posmatram sve delegate i sve klubove, i nije to stvar moje volje, nego je stvar Poslovnika. Dakle, šta mi možemo? Mi možemo da utvrđujemo zaključkom da ćemo u ovom slučaju tumačiti Poslovnik na način na koji je to predložila gospođa Krišto, ali i o tome ćemo da glasamo. Ali, ubjeđivati jedni druge, to nema potrebe. Dakle, glasanje je formalna procedura kada ljudi trebaju da se izjasne da li su za, protiv ili uzdržan za nešto. Gospodin Bradarić tvrdi da nije bilo kluba na kome se to dešavalo i da on je lično, evo da kažem, uskraćen za to pravo da kaže da li je za ili protiv, a nema ni njegovog potpisa. Pa, u redu je, ali sad ćemo mi, sad ćemo samo za ovu priliku, u skladu sa članom, pomozite mi gospodine Vukoja ...
162
Ne 162. nego kada zaključkom tumačimo Poslovnik. ____________(?) Ne može se to. Dakle, s obzirom da ja nemam druge članove Kolegija u svom prisustvu ovdje ja nema drugi način da razriješim ovo pitanje, nego da stavim na izjašnjavanje zaključak onako kako ga je 54 predložila gospođa Krišto, a što je u skladu sa članom 160. Poslovnika u kome stoji – Kolegijum odlučuje kada je to potrebno tumačenje ovog Poslovnika dok Dom ne odluči drugačije zaključkom ili amandmanima na Poslovnik. Dakle, ponavljam, ne postoje uslovi da Kolegij odluči. Pošto sam sam trenutno u ovoj sali i na ovom zasijedanju pa ćemo se izjašnjavati kao Dom o tome da li ćemo usvojiti prijedlog gospođe Krišto u kome se, molim Vas da me pratite gospođo Krišto, kaže sljedeće – da se prihvati podnesak tri delegata iz reda bošnjačkog naroda u kome se traži proglašenje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sukobu interesa štetnim po vitalni interes bošnjačkog naroda kao parlamentarni instrument kojim su ispunjeni uslovi iz stava 1. člana 161. Poslovnika Doma naroda, te da nakon toga, uvažavajući prethodno glasanje kao glasanje vezano za stav 2. istog člana možemo preći na rad po članu 162. Ko je za ovakvu ...
/nije uključen mikrofon/
Izvinjavam se gospodine Simiću Vi ste se javili. Gospodine Genjac hoćete li ponovo riječ ili da damo prednost gospodinu Simiću?
/nije uključen mikrofon/
Hoćete li riječ ili da pustim gospodina Simića?
/nije uključen mikrofon/
Gospodine Simiću izvolite.
Ja se gospodine predsjedavajući slažem sa Vama da je ovo vrlo ozbiljno pitanje. Zašto je ozbiljno pitanje? Jer Dom sebi ne smije dopustiti da pogrešno protumači odluku Poslovnika ...
Pogotovo o vitalnom nacionalnom interesu.
Eh, jeste, to je u interesu sviju nas. Opet se vraćam na vladavinu zakona, ako čitate član 161. i stav 1. i stav 2. on je, u pravu ste, apsolutno jasan, samo što mi malo svi ovdje pobrkamo 55 lončiće Mi smo, može se proglasiti štetnom, ... sa inicijativom za ocjenu da li postoji, ko može pokrenuti. Pogledajte, neka ... odluka Parlamentarne skupštine BiH može se proglasiti štetnom, znači može se proglasiti štetnom, a ovdje se radi o inicijativi da se ta odluka proglasi štetnom. To su potpuno dva različita nivoa odlučivanja i ovdje imamo klasičnu pravnu prazninu da naš Poslovnik nije uopšte predvidio na koji način se pokreće ta inicijativa. Apsolutno sam u to siguran, jer ovo je, prvi stav govori kad postoji da se odluka može proglasiti ako ima većinu i ... Stoga bojim se da i nemamo drugog rješenja i bez ovog zaključka već samo u direktnoj primjeni Poslovnika da se primjeni član 162. kako je predložila uvažena kolegica Krišto.
Gospodine Simiću, ja molim da tehnička služba svima podijeli ovaj podnesak da bi ljudi imali u vidu o čemu se ovdje radi. Ja sam to pročitao, a sada ću ponovo da pročitam. Dakle, u ovom podnesku se ne pokreće inicijativa, nego se proglašava štetnim po vitalni interes bošnjačkog naroda ovaj Prijedlog zakona. Da je tako kao što Vi govorite situacija bi bila čak jasnija, ali ovdje je već proglašena.
Može se proglasiti.
Dakle, već je proglašena.
Drugačije ne može.
Gospođo Krišto Vi ste se prijavili. Izvolite.
Jesam. Evo, samo da pokušamo malo razjasniti. Možda je zbunila sad sve druge ona na početku Vaša rečenica koju ste rekli – prihvaćate inicijativu. Mi se ne izjašnjavamo u ovom trenutku o prihvaćanju inicijative. Mi smo se izjasnili da većinom klubova i u hrvatskom i u srpskom klubu ne radi se o povredi vitalnog nacionalnog interesa. Samim tim došli smo do situacije koju regulira članak 162., sada se trebamo izjasniti ispred svakog kluba da pristupimo formiranju povjerenstva koje će kazati takođe postoji li suglasje da li se radi o povredi vitalnog interesa, jer može pojedinačno povjerenstvo to isto napraviti. Ukoliko se složi da je vitalni interes onda je vitalni interes, ukoliko se ne složi povjerenstvo onda ide na odluku Ustavnom sudu. I molim vas dajte da izađemo, nemamo druge. Ovo o čemu je kolega govorio, ima, imamo mi u poslovnicima mnogo nekakvih propusta, ali ovdje u ovoj situaciji je procedura jasna. Hvala vam lijepa, pa vas molim da pristupimo formiranju povjerenstva koje će ponovo odlučiti u roku od pet dana da li postoji povreda vitalnog nacionanog interesa.
Ja dajem pauzu od pet minuta. 56 [[PAUZA]] Dobro, da nastavimo. Dakle, gospodine Genjac predlažem, u interesu Vašeg Kluba, da izjasnimo se o ovom o čemu govori gospođa Krišto da prekinemo diskusiju dalje o ovome. Dakle, stavljam na glasanje prijedlog zaključka o tumačenju Poslovnika onako kako je predložila gospođa Krišto. Pokrenite proceduru. Od prisutnih 11 delegata – 10 delegata je bilo za, protiv nije bio niko, uzdržan 1. Iz Federacije – 6 za, protiv niko, uzdržan 1, iz RS-a – 4 za, niko protiv, niko uzdržan. Postoji opšta i entitetska većina pa zaključujem da ćemo, primjenom tumačenja Poslovnika, a u nedostatku prisutnosti članova Kolegija, onako kako je to predložila gospođa Krišto. A s obzirom da član 160. predviđa da onda Dom odlučuje zaključkom o tumačenju Poslovnika, preći na izjašnjavanje u vezi sa ovom tačkom dnevnog reda u skladu sa članom 162., a u njoj stoji – U slučaju protivljenja većine srpskih, bošnjačkih ili hrvatskih delegata pozivanje na član 161. stav 2. Poslovnika predsjedavajući Doma saziva zajedničku komisiju sastavljenu od 3 delegata od kojih po jednog izabrali srpski, bošnjački i hrvatski delegati radi rješenja spornog pitanja. S obzirom na odredbu koja je pred nama ja pozivam šefove klubova delegata da se izjasne o članovima ove komisije, a imajući u vidu da postoji protivljenje klubova, gospodine Košarac?
/nije uključen mikrofon/
Moraćete samo radi zapisnika prijaviti se. Košarac ima riječ.
Gospodin Dragutin Rodić.
Hvala. Sljedeći za riječ se javio gospodin Martin Raguž. Izvolite gospodine Raguž.
Zahvaljujem se. Znači, u ime Hrvatskog kluba – Borjana Krišto.
Zahvaljujem. 57 I sljedeći za riječ se javio gospodin Genjac. Molim tehnički da se to, samo trenutak. Izvolite.
U ime Kluba bošnjaka – Genjac.
Dobro. S obzirom na to da se izbor ove komisije vrši odlukom klubova delegata što je učinjeno jer ne vidim bilo kakvo protivljenje samih delegata ostaje da se dogovorimo oko sazivanja komisije u roku koji ne može biti duži od 5 dana. Predlažem da sada napravimo pauzu od 5 minuta i da to sada završimo. Pauza od 10 minuta i sazivam sjednicu usmeno. [[PAUZA]] Dobro. Konstatujem, dakle, da smo zaključili za danas rad po ovoj tački dnevnog reda i prelazimo na tačku pet. Ad. 5. Zahtjev Savjeta ministara BiH za razmatranje Predloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita u bankama BiH po hitnom postupku, u skladu sa članom 122. Poslovnika Doma naroda ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]
Gospodine predsjedavajući, cijenjene kolege i kolegice. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita u bankama BiH, radi se o korekcijama koje su dijelom ugrađene u pismo namjera sa Međunarodnim momentarnim fondom i usklađivanje sa direktivama Evropske komisije. Ukratko, radi se o kratkim izmjenama. Prvo, da se vrši osiguranje depozita pravnih lica što ranije nije bilo, ali ... [[ne razumije se]] , a to je usklađivanje sa Direktivom EU. Zatim, nastavak učešća banaka članica u kojima je uvedena privremena uprava, dakle da se i dalje garantuje za depozite fizičkih i pravnih lica i brisanje mogućnosti učešća predstavnika banaka i udruženja banaka u radu Upravnog odbora. I dvije nove korekcije su uvođenje namjerne premije i uvođenje članarine kao jednog od izvora finansiranja tehničkih troškova agencija. Ja vas molim da danas podržite ove izmjene zakona, s obzirom da smo imali nedavno pregled Međunarodnog monetarnog fonda, da očekujemo novi pregled i to je naprosto naša obaveza, ali rekao sam da je to i u kladu sa direktivama EU i zato smo tražili hitnu proceduru, imali puni konsenzus u okviru Savjeta ministara i moja molba je da ovo danas podržite, s obzirom da je Predstavnički dom podržao ove izmjene i dopune po hitnoj proceduri i da osiguramo stabilan rad agencije u ovo dosta turbulentno vrijeme. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine ministre. Da li neko od delegata želi da uzme riječ? Za riječ se javio uvaženi kolega, gospodin Halid Genjac. Izvolite.
Zahvaljujem. Iz formalno proceduralnih razlogam ja bih zamolio ministra da nam objasni razloge visokog stepena hitnosti. Ja razumijem i potrebe i razgovore sa MMF-om i vidim ovdje dvije direktive, jedna je iz 2004., jedna iz 2009. EU, na koje se odnosi zakon. Ali da li ima još nekih razloga hitnosti? Da li je MMF možda postavio neki razlog, jer radi se o zakonu koji nije baš do kraja jednostavan, ali mogu razumjeti ako postoje razlozi hitnosti. Dajte da znamo za te razloge, ako postoje. Jer zaista koji su to razlozi visokog stupnja hitnosti, kako to traži Poslovnik? Hvala vam. 59
Dobro. Ja bih molio i druge delegate koji žele da diskutuju po ovom pitanju da se jave za riječ, pa da onda ministar odgovori na kraju. Prijava drugih nema. Dobro. Gospodine Špirić izvolite.
Ma, zapravo u razgovoru sa Evropskom komisijom i sa međunarodnim finansijskim institucijama davno je ovo trebalo uraditi. Aali pošto u BiH ništa nije hitno, dakle, onda se to otegne u nedogled tragajući za tobože idealnim i najboljim rješenjima na svijetu. Dakle, evropska je praksa da pravna lica imaju osigurane depozite. Kod nas je to bilo izvan zakona, bez obzira kakva je situacija. Dakle, to je usklađivanje sa tom direktivom. Obaveza pred MMF-om, kad god vrši pregled, ako to nismo iz pisma namjere realizovali oni će reći nema naredne tranše. Zato je to, dakle po hitnom postupku. I u slučaju da dođe, recimo do nekog šoka unutar bankarskog sistema, a vrlo je moguće da se to desi, onda mogu fizička i pravna lica koji imaju svoje račune kod nekih banaka koje su ugrožene da ostanu izvan osiguranja. Dakle, stvara se stabilnost agencije i fonda. Zato se ovdje i traži dodatni izvor finansiranja operativnih troškova da se ne bi ugrozio rad. Zato je to hitno. Možemo raspravljati koliko god hoćemo, ukoliko dođe, a imamo najavu MMF-a da će doći veoma brzo u BiH radi četvrtog pregleda, ukoliko ovo nije ispunjeno ostavićemo sliku neodgovornih ljudi. Dakle, iz tih razloga, ja ne znam šta može biti sporno. Ako ima nešto sporno, volio bih da čujem. A mi smo i u okviru Savjeta ministara razgovarali, znate šta nam se dešava, kad mi postignemo puni konsenzus, al nemojte se ljutiti, onda to razvali ili jedan ili drugi Dom, pa onda vi dođete u situaciju, ovo o čemu je govorio kolega Bradarić, on ne zna koliko je upućenih prijedloga, vrlo malo je Dom, ne govorim ovo sa namjerom da držim bilo kakvu lekciju, pa onda nam pošalju poruku – ukoliko vi ne usvojite zakon konsezusom tražit ćemo, ne znam, ovo ili ono. Ok, i mi teško ljudi dolazimo do konsezusa, ali nemojte, dajte da taj minimalni konsezus ... Ovdje dakle imamo puni konsezus i mislim da ovo zaslužuje danas da ide po hitnoj proceduri. Ja se izvinjavam ako sam izašao izvan okvira. Evo, hvala.
Hvala gospodine Špiriću. Gospodin Genjac nastavlja opoziciono djelovanje, do ponedeljka. Izvolite gospodine Genjac.
Ja mislim gospodine Tadiću da to nije umjesno. Dakle, trebate se uzdržati od toga, jer ipak predsjedavajući Doma je nešto što je. Naime, gospodine Špiriću ja sam vrlo jasno tražio iz poslovničkih razloga da se mi sami uvjerimo da ima razloga za hitnost, jer ovaj zakon se može u parlamentarnoj proceduri za mjesec i 60 po, dva usvojiti, a može se i po hitnoj proceduri. E sad, da vidimo da sami imamo pred sobom argumentaciju da idemo po hitnoj proceduri. I to je to, mislim nikakav drugi. A tekoćama koje vi imate sa jednim i drugim Domom, i konsezusom, i zakonima koji nisu usvojeni i jesu usvojeni, ja bih na Vašem mjestu podnio ostavku, toliko nam je teško. Hvala vam.
Hvala gospodine Genjac.
/nije uključen mikrofon/
Gospodine Špiriću, hoćete riječ ponovo?
Neću.
Nećete, dobro. Dobro, iscrpili smo diskusiju pa prelazimo na izjašnjavanje o hitnosti procedure. Od prisutnih 10 delegata – 8 delegata je bilo za, 1 protiv, 1 uzdržan. Iz Federacije – 4 za, 1 protiv, 1 uzdržan, iz RS-a – 4 za. Postoji opšta i entitetska većina pa konstatujem da je zahtjev Savjeta ministara za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita u bankama BiH po hitnom postupku usvojen. Ako je zahtjev za razmatranje po hitnom postupku usvojen, a što jeste, prelazimo na raspravu o Prijedlogu zakona. Ko se javlja za riječ? Prijavljenih nema. Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita u bankama BiH po hitnom postupku, u skladu sa članom 122. Poslovnika Doma naroda. Od prisutnih 10 delegata – 10 delegata je bilo za, protiv niko, uzdržan niko. Iz Federacije – 6 za, protiv niko, uzdržan niko, iz RS-a – 4 za, niko protiv i niko uzdržan. Postoji opšta i entitetska većina pa konstatujem Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju depozita u bankama BiH je usvojen. Prelazimo na tačku šest, 61 Ad. 6. Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije Dom naroda Parlamentarne skupštine BiH je na 29. sjednici, održanoj 22.05.2013. godine, usvojio Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije sa 7 amandmana. Dom naroda Parlamentarne skupštine BiH je u Zajedničku komisiju oba doma za postizanje saglasnosti o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije imenovao delegata Stašu Košarca, Borjanu Krišto i Halida Genjca. Predstavnički dom je na 47. sjednici, održanoj 18.04.2013. godine, usvojio Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije sa 8 amandmana. Zajednička komisija oba doma za postizanje identičnog teksta navedenog zakona, na sjednici održanoj 04.06.2013. godine, postigla je saglasnost o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije i o tome sastavila Izvještaj o kojem danas treba da se izjasnimo. Predstavnički dom je na 49. sjednici, održanoj 08.07.2013. godine, usvojio Izvještaj Zajedničke komisije oba doma za postizanje identičnog teksta navedenog zakona. Otvaram raspravu. Ko se javlja za riječ? Prijavljenih nema. Zahvaljujem. Prelazimo na izjašnjavnje o Izvještaju Zajedničke komisije oba doma o postizanje saglasnosti o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije. Od prisutnih 10 delegata – 8 delegata je bilo za, 2 delegata su glasali protiv. Iz Federacije – 4 za, 2 protiv, iz RS-a 4 za. Postoji opšta i entitetska većina pa konstatujem Izvještaj Zajedničke komisije oba doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za prevenciju korupcije i koordinaciju borbe protiv korupcije je usvojen. Prelazimo na tačku sedam, Ad. 7. Izvještaj zajedničke komisije oba doma o postizanju saglasnosti o identičnom tekstu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o međunarodnoj pravnoj pomoći u krivičnim stvarima
/nije uključen mikrofon/
Ne želi. Hvala. Sada riječ dajem predlagaču zakona ako je prisutan. Nije ni prisutan, a tu ste. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ne želite, uredu. Otvaram raspravu. Ko se javlja za riječ? Prijavljenih nema. Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Od prisutnih 10 delegata – 10 delegata je bilo za. Iz Federacije 6, iz RS-a 4. Postoji opšta i entitetska većina pa je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o parničnom postupku pred Sudom BiH usvojen u identičnom tekstu kao u Predstavničkom domu. Prelazimo na tačku devet, Ad. 9. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o implementaciji Konvencije o zabrani razvoja, proizvodnje, gomilanja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju (prvo čitanje), predlagač: Savjet ministara BiH
Kao u Izvještaju.
Kao u Izvještaju. Zahvaljujem. Riječ dajem predlagaču zakona, ukoliko želi. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ne želi. Hvala. Otvaram raspravu. Ko se javlja za riječ? Za riječ se javila gospođa Borjana Krišto. Izvolite.
Ja ću vrlo kratko samo upitati, pošto smo i na Zajedničkom povjerenstvu za obranu i sigurnost razmatrali ove prijedloge zakona, koliko znam da je postojala potreba da se sa Evropskom konvencijom uskladi i drugi zakon kojim se regulira pitanje dvojne namjene, odnosno namjenske industrije, recimo kao što je u pitanju eksploziv, pa samo pitam da li je postojala potreba usuglašavanja ovog zakona ako je predlagatelj tu i kad će nam se naći u proceduri i ovaj drugi zakon koji takođe treba uskladiti sa Evropskom konvencijom? Hvala.
Zahvaljujem. Dalje prijavljenih nema. Da li predlagač želi da odgovori na ova pitanja? Može? Izvolite. ____________(?) Želim sve da vas pozdravim. Ja sam iz Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa. Znači, ovaj dio koji se odnosi na hemijsko oružje je prema Konvenciji o hemijskom oružju i on je posebno, a Zakon postojeći o spoljno-trgovinskoj kontroli roba od strateške važnosti za bezbjednost BiH, on ima dvije komponente, i vojnu i ... A pošto mi koristimo listu proizvoda EU, onda se tu kaže da je i u ovoj listi EU uključena i ova Konvencija. Zbog potreba i evropskih standarda, a i naše aplikacije za prijem u ... konvenciju mi pripremamo sad od ovog postojećeg Zakona o spoljno-trgovinskoj kontroli strateški dva zakona. Jedan je ..., jedan vojna oprema. I jedan i drugi su u nacrtu završeni, mi samo čekamo proceduru da bude komisija imenovana koja će formalno uraditi taj zakon u skladu sa Jedinstvenim pravilima. Mi smo planirali da, znači u ovom III kvartalu, tako je po Planu rada Vijeća ministara, bude taj zakon na Vijeću i on će vjerujte biti u 65 ovom roku, vjerovatno u Vijeću. Znači, urađene su konvencije, čak je i taj zakon ..., i evropski eksperti su bili tu pa smo zajedno sa njima usaglasili. Znači, zakon je urađen i do kraja III kvartala, kad je i planirano, on će biti na Vijeću ministara. Toliko. Zahvaljujem. Drugih prijava za učešće u diskusiji nemam. Prelazimo na izjašnjavanje. Konstatujem da je ovom glasanju prisutno 10 delegata – 10 delegata je bilo za. Iz Federacije 6, iz RS-a 4. Imajući u vidu da postoji opšta i entitetska većina Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o implementaciji Konvencije o zabrani razvoja, proizvodnje, gomilanja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju je usvojen u prvom čitanju. Prelazimo na tačku 10., Ad. 10. Godišnji izvještaj o rezultatima aktivnosti Institucije ombudsmena za ljudska prava BiH i Godišnji izvještaj o pojavama diskriminacije u BiH za 2012. godinu
/nije uključen mikrofon/
Da nastavim ili želite riječ?
/nije uključen mikrofon/
Dobro. Vraćamo se na prethodnu tačku a to je tačka 12. Izvolite, prijavite se. Uvažena gospođa Krišto. Izvolite.
Hvala lijepa. Ja sam htjela samo da budemo nekako ekspeditivni, pošto smo to radili i na prošloj sjednici, kada smo razrješavali članove Upravnog odbora Agencije za razvoj visokog obrazovanja i 68 osiguranja kvalitete BiH, a trenutno postoji imenovano Zajedničko povjerenstvo koje raspisuje natječaj i vrši izbor i proceduru, da odmah ovaj Dom zaduži to Zajedničko povjerenstvo da odmah stupi u proceduru raspisivanja natječaja za ovu upražnjenu poziciju. Hvala lijepo.
Dobro. Sada predlažem da se izjasnimo o prijedlogu gospođe Krišto. Izvolite. Od prisutnih 12 delegata – 11 delegata je bilo za, protiv niko, uzdržan – 1 delegat. Iz Federacije – 7 za, 1 uzdržan, a iz Srpske 4 za. Postoji opšta i entitetska većina, pa konstatujem da je usvojen prijedlog gospođe Krišto. Na današnjem dnevnom redu, ostalo nam je još davanje saglasnosti za ratifikaciju sporazuma i amandmana na sporazume. Predlažem da objedinimo raspravu o davanju saglasnosti za ratifikaciju sporazuma i amandmana na sporazume, od tačke 13. do tačke 18., uključujući i tačku 18. Otvaram raspravu. Ko je za ovaj prijedlog? Prijavljenih nema. Prelazimo na izjašnjavanje. Od prisutnih 12 delegata – za je bilo 12 delegata. Od prisutnih delegata iz Federacije 8 je bilo za, a iz Srpske 4 za. Opšta i etnitetska većina postoji, pa konstatujem da je ovaj prijedlog usvojen. Ad. 13. – 18. Davanje saglasnosti za ratificiranje sporazuma i amandmana na sporazume Vi ste dobili Izvještaj Komisije za spoljno-trgovinsku politiku, carine, saobraćaj i komunikacije. Riječ dajem predstavniku Komisije, gospođi Krišto.
Kao u Izvještaju.
Kao u Izvještaju. Hvala. Otvaram raspravu. Ko se javlja za riječ? Prijavljenih nema. Prelazimo na izjašnjavanje o davanju saglasnosti za ratifikaciju sporazuma i amandmana na sporazume od tačke 13. do tačke 18., uključujući i tačku 18. Molim vas da pokrenete glasanje. 69 Od prisutnih 12 delegata – 12 delegata je bilo za. Iz Federacije 8, iz Srpske 4. Postoji opšta i entitetska većina, pa konstatujem da smo dali saglasnost za ratifikaciju sporazuma i amandmana na sporazume od tačke 13. do tačke 18., uključujući i tačku 18. Ovim je završena današnja sjednica. Ukoliko neko nema nešto da doda smatrajte da smo završili posao. A naredna će biti 23., pa planirajte. Nekom srpnja, nekom 7., nekom jula. Sjednica završena u 16:00 sati.