Mi idemo na točku: - Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2018. godinu Podnositelj je Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja temeljem čl. 34. Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja. Raspravu ćemo provesti na temelju čl. 44. st. 6. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo i Odbor za poljoprivredu, Vlada je dostavila mišljenje. Želi li podnositelj dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani predsjednik Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja Mladen Cerovac. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Pred vama je detaljno i obuhvatno izvješće Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2018. godinu. Ono što je značajno i koje razlikuje ovo izvješća od ranijih izvješća je to da je u njemu po prvi puta obuhvaćeno i ne samo izvješće o radu agencije u dijelu koje se odnosi na provedbu Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja, već i na provedbu Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. To je nova nadležnost agencije koju je dobila donošenjem Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Zakon je stupio na snagu 7.12.2017., ali je njegova puna primjena počela od 1. travnja 2018. dakle ovim izvješćem je obuhvaćeno tih nekih osam ili devet mjeseci. Podnošenjem godišnjeg izvješća agencije ne smatra se … svoju zakonsku obvezu već i kao jedan instrument da najširoj javnosti ne samo političkoj na transparentan način prikaže svoj rad. To uvijek izaziva izvješće agencije je dosta čitano, ovo izvješće sadrži osim statističkih podataka o radu agencije, pravni okvir, dakle Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja i Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Prikaz karakterističnih … paradigmatičnih predmeta, opis faza postupaka i po jednom i po drugom propisu i sažetak sektorskih istraživanja koja su uvijek medijski zanimljiva. U 2018. je agencija provela četiri takva sektorska istraživanja i naravno izvješće sadrži međunarodne aktivnosti agencije. Htio bih samo naglasiti da je u 2018. godini agencija pobijedila na natječaju za Twinning light projekt tehničke i stručne pomoći Agenciji za zaštitu konkurencije Crne Gore. Taj je projekt uspješno okončan ove godine. Evo to bi bilo ukratko sve, nastojat ću odgovoriti na vaša pitanja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Kirina. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ravnatelju. Rad agencije je vezan uz provedbu propisa o zaštiti tržišnog natjecanja i propisa koji uređuju zabranu nepoštene trgovačke prakse u lancu opskrbe hranom. Agencija je 2018. godine riješila 648 predmeta. Da li je najveći broj predmeta bio vezan uz nepoštenu trgovačku praksu u opskrbi hranom jer tu su manipulacije najjednostavnije, najlakše, koncentracija pesticida, zatim sastav, biološka i kemijska ispravnost hrane. Hvala.
Odgovor poštovanog predsjednika Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja.
Dakle, što se toga tiče 82 predmeta su bila iz područja koje se odnosi na Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi. Međutim, moram vas ispraviti agencija se ne baviti to piše u izvješću unutra upravo smo to odgovorili jer je to pitanje netko od saborskih zastupnika već ranije postavio, ne odnosi se na ispitivanje kvalitete hrane i zdravstvene ispravnosti hrane, to je zadaća neke druge inspekcije, ali je naravno povezana s ovim. Hvala vam lijepa.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Grmoja.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Moje pitanje se tiče također znači postupaka utvrđivanja znači iskorištavanja pregovaračke snage i nametanja nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe znači voćem i povrćem. Mene zanima koliko je postupaka pokrenuto, što činite s time da ovi veliki lanci otkupljivači zapravo ne plaćaju malim proizvođačima, to se događa u dolini Neretve s mandarinama, al događa se uvjeren sam i u drugim dijelovima Hrvatske. Mislim da bi agencija tu trebala puno više i aktivnije raditi jer po mojim informacijama koje imam dosta robe uopće nije plaćeno. Molim odgovor.
Odgovor poštovanog predsjednika vijeća Cerovca.
Hvala. Dakle, agencija o tome radi to da je u 2019. godini dakle poslije, pokrenuta su 32 upravna postupka protiv, dakle protiv trgovaca, otkupljivača i otkupljivača. Doneseno je naravno postupci traju određeno vrijeme, rekli smo da je puna primjena zakona počela tek u 4 mjesecu 2018., doneseno je 6 odluka, ukupno, ukupni iznos kazni je oko 3.200.000 kuna. Što se tiče neplaćanja, dakle mi moramo dobiti, moramo dobiti neki znak da roba nije plaćena, moramo imati, mi ćemo to provjeriti i tražit ćemo fakture naravno i to je to. Mi smo imali, predstavnici agencije su imali i sastanak sa neretvanskom mladeži ako se ne varam, bili su dolje na licu mjesta, oni su nam iznijeli svoje probleme i mislim da se tu radi što se može napraviti. Hvala vam.
Hvala vam lijepa. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram onda raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govoriti poštovani zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Gospodine Cerovac, Agencija za tržišno natjecanje u RH je jedna bitna institucija koja bi morala brigat se za ravnopravnost, pravednost poglavito u ovome, kad vidimo u ovom tržištu gdje strani trgovački lanci prodaju proizvode koji utječu i na domaću proizvodnju, a naravno tu se radi i o pitanju kvalitete. Da li ćete vi prebacivati na inspekciju ili ćete biti uvezani sa nadležnom inspekcijom to je sad pitanje sustava koji očito ne funkcionira i gdi strani mešetari u biti, strani proizvođači tj. strani trgovački lanci pod tom ne sinergijom il ajmo reći ne iskordiniranošću u biti uništavaju domaće proizvođače naravno koji i propadaju. Imamo rezultate da svake godine u RH sve više i više imamo uvoza prehrambenih proizvoda, to je prišlo 3 milijarde EUR-a. Rapidan je rast uvoza prehrambenih proizvoda dok se domaća proizvodnja u biti smanjuje jel naši ljudi na ovoj nepoštenoj trgovačkoj praksi ne mogu ostati. Tu se postavljaju pitanja od onoga, imamo li znači kakve proizvode uvodimo, da li su proizvodi čak imamo, uvozi se paški sir koji nije vidio ni Pag, ni pašku ovcu, možda jedino ako je brod prošao pokraj, koji se u drugim državama proizvodi, imamo brojne takve slične razloge kopije domaćih proizvoda koji uništavaju domaće proizvođače. I zbog toga ja mislim da bi agencija trebala puno više raditi zajedno sa inspekcijom jel kazati inspekcija nadležna je dužna o ispravnosti hrane, ja mislim da smo mi na zajedničkome tržištu i da bi ako smo članovi EU, ako je ona ravnopravna, jednakopravna, a poglavito ako se pozivamo na tržište i da na tržište moramo biti svi isti, ja smatram da trgovački lanci krše, strani krše ovaj sva pravila ovaj sve propise i da onu štetnu hranu, hranu koja je otpad, hranu koja je za zapaliti, hranu ja ću vam ispričati nekoliko primjera. Jedan je primjer očito im je jeftinije to proslijediti u Hrvatsku na tržište nego ovaj spaljivati. Puno im je jeftinije nego, primjer prije 10-tak, nekoliko 10-taka, prije 10-tak, 15 godina kad su se pojavili trgovački lanci, ljudi su kupovali janjetinu novozelandsku koja je bila smrznuta za cijenu kilogram 10 kuna. Znači smrznuta janjetina iz Novog Zelanda isplatilo je se prevesti sa ovim tankerima, kako li se prevozili i prodavala se za 10 kuna. Ja čisto sumnjam da je netko provjeravao ispravnost te janjetine zamrznute, da li je hranjena hranom koja je sjeme, koja je tretirana sa glifosatom, da li su to GMO u laboratorijima organizmi, da li je to i to su ljudi kupovali. I naravno da janje odgojiti na području i baviti se stočarstvom našem stočaru se ne isplati ispod 100 EUR-a jer jednostavno takvo je tržište. Pa koliko je se samo uvezlo takve hrane koja je nekontrolirana i koja je uništila domaće proizvođače, uništila. I danas nemamo više, vrlo malo imamo na području odakle ja dolazim ima ovaj janjaca, koza, ovaca sve manje. Uvozimo štetnu hranu koja je nekontrolirana sa brodovima iz Novog Zelanda i to se u trgovačkim lancima prodavalo. I poslije nekoliko mjeseci ljudi su u teškoj financijskoj situaciji umirovljenici, ovi oni puno im je isplativije bilo kupiti tu zamrznutu janjetinu nego domaće proizvode. I to su problemi koji se ne kontroliraju na našem tržištu. Oni nama prodaju ovdje u trgovačkim lancima tamo što su svojim državama proizvode čokolade 10 kategorije pod istim, skuplju, ista je omotnica samo. Oni istu omotnicu i nama to prodaju. Mi nismo jednakopravni u EU. Ja mislim da agencija da tržišno natjecanje mora puno biti glasnija i jasnija. Vi ste to ovlašteni i od Vlade RH, a poglavito od osnivača Hrvatskog sabora. A vadit se na to da je dužna samo inspekcija o tome voditi ja mislim da bi vi morali biti doslovno isto tijelo i suradnici u sprječavanju problema ovih nepoštene trgovačke prakse koja se pojavljuje u RH. I sva tijela bi morala zaštiti prije svega zdravlje naših ljudi i ono što plate da je kvalitetno za cijenu onu koju daju i zaštititi naše domaće proizvođače. Vi navodite ovdje 2018. sve mjere koje ste poduzeli, sve prijave, vi navodite brojčano, međutim iz iskustva vam navodim da danas kada evo ja ću vam navesti primjer svinjetine. Hrvatska uvodi najviše svinjetine trenutno od milijardu kuna svinjetine u ovome trenutku iz svih pravaca, pozivamo se na autohtoni dalmatinski pršut, vrgorački, drniški nije bitno, ali nema svinja domaćih, uvozimo znači svinjetinu koja je zasigurno hranjena i zna se 100% sojinom sačmom koja je tretirana, površine su sa vrlo opasnim Monsantovim proizvodima iz njihove znači branše Monsantovih glifosata. Ja sam zbog toga i dao zakon o zabrani glifosata, to je Austrija već i napravila u EU se vode problemi, to je znači Monsanto znači najveći proizvođači GMO-a, dao sam i zakon o zabrani GMO-a uvoza, prijevoza, prodaje, sadnje na području RH. Nažalost to ovaj parlament nije prihvatio ali ja sam opet uputio to u proceduru osim u medicinske svrhe jel taj dio ne mogu ovaj znati. Međutim, tko to kontrolira, tko to gleda? Vi ćete reći inspekcija dužna provjeravati, ali i vi ste jedno tijelo onda viška ste tijelo ako ništa ne radite. Mislim o čemu, evo tko će meni reći zbog čega je se uvozi, evo doći ćete u jedan trgovački lanac svinjski vrat 12 kuna. To domaći proizvođač ne more podnijeti, to domaći proizvođač ne more podnijeti. S čime je to? Jel to hranjeno, jel to hormonima, jel to, to nitko ne kontrolira, da li je sojinom sačmom opet ponavljam sa sojom koja je tretirana glifosatom vrlo opasnim po zdravlje ovaj herbicidom. Da li je to tretirano? To mi ne znamo, mi možemo pretpostavljati, ali sve informacije govore da se to vrlo malo kontrolira. Sad dolazimo do druge stvari. Imamo inspekciju, imamo zdravstvene provjere tog ovaj provjere toga mesa, ali nitko to ne kontrolira. I danas imamo recimo, meni je ja bi volio da su pune štale svinja u mojoj Dalmaciji ili da bar iz Slavonije uvozimo, da ne uvozimo nego da iz Slavonije svinje iz ovih naših krajeva pa se proizvode pršuti, ne, ne pune hladnjače iz Nizozemske, pravca Mađarske, Srbije tko zna odakle sve ne, odakle sve ne ne dolazi. U biti mi smo sa svojom neodgovornošu, nepovezanošću institucija nadležnih za ovo, pribacivanje odgovornosti sa inspekcija AZTN, vi prebacivate na nje, nitko nema nikakvu odgovornost, a u biti šta imamo uništenu domaću proizvodnju, praznu Slavoniju, praznu Dalmatinsku zagoru, bez stoke, znači cijelu Liku. Imamo zdravstvene, povećane zdravstvene probleme naših građana jer je nekontrolirana hrana koja se tu prodaje na našemu tržištu kroz trgovačke lance koji ujedno ne samo šta to rade, nego ako je trgovački lanac primjera Njemačke, Austrije iz EU nebitno, vlasnik naše žene su blagajnice potplaćene, znači na tržištu nisu iste ovde su plaća im se 2-3.000 kuna, a njima su plaće 1.500 EUR-a, a isti je lanac, ista smo mi EU navodno, čak i predsjedamo EU, vidim da se svaki dan premijer hvali. Znači mi gubimo po svim pitanjima, jedno što smo dobro za plasirat tu štetnu hranu bez ikakve kontrole. I to utječe nabrojio sam utječe i na zdravstveno stanje ljudi, imamo povećani broj tumora, imamo povećane, hrana utječe na to. A domaćeg proizvođača gušimo. Baba prodaje luk na tržnici sa strane ili negdje gdje nije predviđeno, kazna zatvor, svoj domaći. Znači ovo je primjer iz zakonodavstva i AZTN-a i inspekcija svih nadležnih da smo neuvezani. Jel svi pribacivamo odgovornost, nema jasne odgovornosti, tko, šta, kad, gdje, osim na malome čovjeku, malome proizvođaču. Mi misto da promičemo na tržištu naše male proizvođače, ako imamo proizvođače luka u Sinju i Cetinskoj krajini, ako imamo proizvođače svinja u Slavoniji, ako, nebitno, ako imamo umisto da promičemo i da pomažemo da na svim tržnicama budu osigurani kako lokalna samouprava, Vlada, nadležna ministarstva da ih promičemo u biti, što mi radimo? Mi u biti te ljude, tim niskim cijenama loših proizvoda, stranih proizvoda koji nemaju nikakvu dodatnu vrijednost što se tiče RH dovodimo u poziciju da mi kao turistička država koja se hvali, ne hvali, nego porastom turista, nemamo dodatnu vrijednost jel prehrambeni proizvodi su uglavnom uvezeni. Rajčice, kod mene se kaže pomidore, u našem Jadranu kada je sezona nema domaće pomidore, moraju postojati razlozi. Dal je zakonodavstvo loše, da li je Zakon o trgovačkoj praksi kojega smo mi tražili da se minja također kao klub, dal je on loš, dal je neprimjenjiv, da li nemamo dovoljno ljudskih resursa vi i inspekcije, da li postoji problem tu? Znači postoji problem? Znači mi taj problem tribamo sagledat, popisat rekao sam od ljudskih resursa u vašoj agenciji u inspekcijama. Gdje je problem? Jel rezultati su katastrofalni, nemojte se vi ljutiti da ja vama nešto govorim u smislu da vas vrijeđam, omalovažavam nego je činjenica da je domaća proizvodnja propala u nepoštenoj trgovačkoj praksi zbog ne kontrola, a strani uvozni tj. preko naših lobija unutar Hrvatske, strani proizvodi se plasiraju na naše tržište u to u turističkoj sezoni, ponavljam. Ja živim u zaleđu Splita u Cetinskoj krajini, imamo Sinjsko polje koje je nenavodnjeno ljudima se ne isplati saditi pomidore, rajčice, a talijanske nam se ulaze na tone i tone, stotine tisuća tona i to se prodaje u restoranima našim. Rumunjska janjetina, a naša brda, naše štale prazne, imamo prazne dvije trećine Hrvatske zbog neuvezanosti kako Agencije za tržišno natjecanje prebacivanje odgovornosti, na inspekcije, jel vidim da ste ovdje napisali da je to djelokrug inspekcija. Pa jel možete se vi povezati? Pa Hrvatska je ista država, pa mi moram branit se u EU svoje proizvođače i ne samo to. Sada kada smo to napravili, e sada mogu stranci kupiti poljoprivredno zemljište. Ne znam dokle se došlo sa moratorijem, ove godine u 7. mjesecu istječe sedam godina moratorija, istječe i sada će nam još stranci kupiti i poljoprivredno zemljište i proizvodit će tu ekološku hranu, 700.000 hektara mi imamo neobrađenog ekološki očuvanog poljoprivrednog zemljišta zaraslog u korovu. To je potencijal, znači ekološki očuvan, nije tretiran ni cidokorom, ni roundupom, ni glifosatima ne znam, imamo to. Mi u pregovorima smo dogovorili da od ove godine mogu stranci kupiti poljoprivredno zemljište, ja sam ovdje davao i amandman da zbog ovih problema koje imamo u ključnoj prehrambenoj, poljoprivrednoj proizvodnji gdje je naš poljoprivrednik zgažen od trgovačkih lanaca da se zabrani prodaja zemljišta stranim pravnim i fizičkim osobama. Jer ako smo mi jednakopravni u EU, a nismo, to je vidljivo prema uvozu i što sve uvozimo od prehrambenih proizvoda i što nam se prodaje na ladicama prehrambenim ladicama trgovačkih lanaca. Ako je Mađarska zabranila prodaju da ne mogu hrvatski građani kupiti u Mađarskoj poljoprivredno zemljište našim pravnim i fizičkim osobama, ne vidim zašto mi državnu zemlju poljoprivrednu prodavali, ako je EU jednakopravna, ako smo jednakopravni, ako smo mi toliko moćni koliko Andrej Plenković premijer govori i predsjedamo EU, prema tome nismo zaštitili vaši su rezultati, domaće proizvođače, štite se uvozni lobiji i strani trgovački lanci na štetu hrvatskih građana. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Žarko Tušek. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Evo nekoliko riječi ispred kluba HDZ-a o jednoj vrlo kompleksnoj i složenoj materiji o kojoj se može na političkoj razini diskutirati ovako ili onako, ali čije razumijevanje zahtijeva malo veći stupanj pravnih, ekonomskih kompetencija i općenito komparativne analize sa time što rade druge ovakve i slične agencije na području EU i u svijetu općenito. Uvodno, rad agencije moramo ispred kluba HDZ-a, to je mišljenje odbora i mišljenje Vlade RH ocijeniti apsolutno pozitivnim od ažurnosti u djelovanju, od donesenih stručnih mišljenja, od sektorskih istraživanja, od multilateralnih aktivnosti agencije na jednom vrlo složnom tržištu, 46 tržišta koja agencija pokriva, 250.000 subjekata koji su u tom paketu konstantni rast riješenih predmeta, od implementacije Europske direktive za zaštitu tržišnog natjecanja ECN+ koja uvodi neke novine u općenito … tržišnog natjecanja i rekao bih snagu agencije da nastupi na tom prostoru, od činjenica da je agencija bila partner DORH-u i Vladi RH u velikom sporu pred Međunarodnim sudom u Washingtonu temeljem tužbe nizozemskih vlasnica City Ex grupe u iznosu od 53 milijuna eura kontra Vlade RH u kontekstu njihovog spora sa Hrvatskom poštom i stečaja u kojoj se City Ex grupa našla. Tako da eto niz je tu ozbiljnih pozicija gdje se rad agencije mora ocijeniti pozitivnim … je očito sve u kontekst vrlo malog proračuna koji agencija ima određene potkapacitiranosti u broju ljudi, stručnih kvalitetnih ljudi koje je nemoguće na tržištu samo tako naći i za koje treba uložiti iznimnu energiju kako bi se docirali od pravnika, ekonomista, informatičkih forenzičara i ljudi koji su neophodni kako bi jedna agencija takvog tipa regulirala tržišno natjecanje i promicala kulturu tržišnog natjecanja kao temeljnu kulturu liberalne ekonomije i fer i konkurentnog gospodarstva. Neke su teme tu koje se posebice provlače i kroz debatu u javnom prostoru, naravno i kroz izvješće o radu same agencije. Prva tema koliko je veliki problem kartela i koliko on šteti našem tržišnom natjecanju, prije svega trebamo si pojasniti što karteli znače, znači govorimo o dogovoru konkurencije na tržištu kako bi se cijena tempirala, kako bi se druge isključilo iz ekonomske i gospodarske utakmice. Prije svega, agencija je tu napravila jedan ozbiljan screening odnosa ugovora između trgovaca i ljudi iz drugih djelatnosti koje funkcioniraju na, na, na tržištu, našem domicilnom tržištu i dala niz smjernica koje, koje sugeriraju da se u ovom trenutku relativno dobro ta gospodarska utakmica prati. No, ono što je važno za reći, vrlo je teško dokazati kartel danas na tržištu i treba razumjeti i gospodarstvenike i poslodavce koji se danas grupiraju, koji se okrupnjavaju kako bi smanjili svoje troškove proizvodnje, kako bi smanjili cijenu svoje, svoje logistike i kako bi bili generalno konkurentni na tržištu. Slično se događa i u proizvodnim grupacijama, slično se događa u trgovačkim grupacijama i to je jednostavno neminovan trend danas u globalnoj ekonomiji. O kontekstu poštivanja Zakona o nepoštenoj trgovačkoj praksi kojega imamo na snazi 2 tisuće, 2.g., ispričavam se, tu imamo više od 200 upravnih postupaka koje agencija provodi, ono što ne vidimo u ovom izvješću, a što je jasno iz rada agencije u 2019.g. imamo i 5 ozbiljnih upravno kaznenih mjera sa, u iznosima od 350 do preko milijun kuna u određenim situacijama sa određenim trgovačkim lancima, tako da se i tu radi jedan iskorak prema naprijed, samo tu treba u kontekstu provedbe ovoga zakona uistinu naglasiti, kolega Bulj je o tome nešto govorio, ali generalno koje su jurisdikcije agencije, kako komplementarno ona surađuje sa ostalim državnim institucijama u kontekstu uvoza prehrambenih proizvoda u RH, kvalitetnih, nekvalitetnih, što je ovaj u ingerenciji državnog inspektorata, što je u ingerenciji ministarstva, a što je u ingerenciji općenito same agencije. Tema koja je isto tako vrlo važna u javnom prostoru, a to je zapravo da li Zakon o nepoštenim trgovačkim praksama zadovoljavajuće rješava nametanje dominantne pozicije u pregovaračkim odnosima dobavljača i trgovaca, monitoring u ovom trenutku vrši ministarstvo provedbe ovog zakona za koje se u trećem kvartalu ove godine priprema i izmjene i dopune i usklađivanja sa Europskom direktivom ECN+, ali konstatirati moramo, financijska disciplina je veća, plaćanje u rokovima je na zavidnoj razini tako da u tom smislu mislim da imamo pozitivan iskorak prema naprijed. Ono što je se također provlačilo je pitanje domaćih proizvođača vezanih za uvoz i dampiranje cijena stranih proizvođača u smislu uvoza tih artikala na tržište, poslovno tržište RH, također mislim da je važno naglasiti da pitanje konkurentnosti ne možemo riješiti niti jednim zakonom i da je pitanje konkurentnosti nešto što se rješava ukupnom ekonomskom politikom svake države, na svim sektorskim razinama, na zakonodavnoj razini, na razini subvencija, na razini poticaja, na razini ozbiljne porezne politike, na razini pametnog i kvalitetnog korištenja strukturnih fondova EU, tako da nije samo u RH problem cijene u određenim sektorima, prije svega ovdje se govori o mljekarskom sektoru, nego je problem cijene i izazova kako biti konkurentan, taj problem imaju i druge članice EU i problem je izrazito kompleksan, ali velim on se ne rješava samo kroz nadzor i kroz same agencije nego općenito politikom u, u, Vlade RH tj. resornih institucija i ministarstvom u cijelosti. Ono što se također provlačilo jest implementacija Zakona o nepoštenim trgovačkim praksama u kontekstu uvrštavanja određenih artikala i pozicija u trgovačkim lancima, u kontekstu ograničavanja određenih proizvođača kako bi nastupili u trgovačkim lancima, tu treba reći da je rad agencije vrlo jasan, da je zakon vrlo jasan, da ukoliko se on ne poštuje da je svaki proizvođač tj. trgovac u ovom trenutku podložan sankciji. No, treba reći također da postoje granice da u poslovnim dogovorima između proizvođača i trgovaca postoji mogućnost da se pismenim putem i ugovorom definiraju pozicije u trgovačkim lancima ukoliko to sam proizvođač smatra oportunim, ukoliko to smatra oportunim trgovac sa kojim on tu situaciju dogovora, ali ne smije se dozvolit isključivanje ikoga da nastupi sa svojom proizvodnjom na segmentu trgovačkog tržišta u našoj državi. Pred nama su izmjene i zakon, dopune Zakona o nepoštenim trgovačkim praksama, mislim da idu u trećem kvartalu ove godine, da ćemo tu usklađivati i direktive, uskladiti sa direktivama ECN+ EU. Ono što je također važno za reći, uistinu je potrebno i kroz agenciju i kroz sveobuhvatni rad svih nas koji smo akteri u tom procesu, javnom i političkom prostoru, promicati kulturu tržišnog natjecanja, činiti sve kako bi se tržišno natjecanje uistinu vodilo transparentno, kako bi svi imali fer i konkurentne prilike u tom istom procesu i prostoru, ali kako moramo biti svjesni da ključne probleme koje sam ja nekoliko puta artikulirao, koje je artikulirao i kolega Bulj prije mene i koje će vjerojatno artikulirati i ostale kolege u današnjim pojedinačnim ili raspravama ispred kluba, moramo rješavati ukupnom ekonomskom politikom i ukupnim strategijama i politikama, a da je agencija u svojem djelovanju ipak u tom smislu ograničenih dimenzija, ograničenih domena i ograničenog kapaciteta. U svakom slučaju, evo još jedanput, kao neovisnom tijelu koje imenuje HS sa 5 članova vijeća agencije koji ne mogu biti članovi političkih stranaka i koji nisu političke osobe u, u, u našem javnom prostoru, iskazujem poštovanje na, na njihovom radu, iskazujem pozitivnu ocjenu ovog izvješća iz 2018.g. Možda još jedna interesantna stvar, da sporovi koji se vode u RH u kontekstu zaštite tržišnog natjecanja prema europskim analizama su najkraći, traju oko 200, 200 dana u prosjeku, što je, ako izuzme, ako izuzme EU koja je u ovom trenutku izašla, Veliku Britaniju koja je izašla iz EU na najvišoj ljestvici upravo su ti postupci na upravnim sudovima u RH što eto možda sugerira neki dobar postignut trend i u funkcioniranju hrvatskog pravosuđa sveukupno. Eto, toliko od mene u ovom djelu ispred kluba, pokušao sam biti sažet, agencija nema veliki prihod, nekih 13,4 milijuna kuna, 50-ak ljudi i treba biti uistinu realan šta se u takvim okolnostima može napraviti a ovo što je napravljeno, zasigurno je jedan ozbiljni iskorak iz godine u godinu. Eto, čestitam na radu i svako dobro. Živjeli.
Hvala lijepo, vidim da je kolega Bulj dizao ruku, izvolite.
Hvala lijepo. Evo ja bi po pitanju izvješća ove značajne Agencije za tržišno natjecanje u ime kluba MOST-a zatražio 10 minuta stanku zbog konzultacija jer jednostavno kao saborski zastupnik, kao klub moramo upozoriti na nerad, nepovezanost institucija u RH i prebacivanje odgovornosti poglavito što se tiče prehrambenih proizvoda, poljoprivrednih proizvoda jer jednostavno je to uništeno zbog neuvezanosti, nerada i nemara i to je rezultat danas vidljiv. Mi danas uvozimo 3 milijarde eura prehrambenih proizvoda i to je u porastu, mi uvozimo svinjetinu, sve uvozimo ono što možemo proizvoditi u RH a turistička smo država. Mi danas od stranih trgovačkih lanaca imamo znači na policama hranu upitne kvalitete koju nitko ne kontrolira jer se prebaciva na inspekciju i na AZTN. Mi u Hrvatskoj tu hranu ljudi konzumiraju, imamo povećanu bolest. Domaća proizvodnja je uništena. Mi danas ne štitimo našega domaćeg proizvođača i poljoprivrednika. Evo kad je turistička sezona mi nemamo hrvatskih proizvoda, domaćih, a autohtonih nego GMO proizvoda ko zna kako rađenih i s čime su tretirani i s koji herbicidima, nitko to ne kontrolira i to su jeftini proizvodi koji preko štetočina unutar naših ministarstava i institucija je dozvoljeno da uništavaju domaće mlade proizvođače i to je rezultat. Ne treba tu stručnost i kompetencije nas saborskih zastupnika da vidimo da više nema ovaca, janjaca u mojoj Dalmatinskoj zagori, da uvozimo iz Rumunjske, da uvozimo iz drugih krajeva. Mi ne štitimo domaćeg proizvođača. Ne samo po pitanju hrane i po pitanje telekomunikacija. Najveća dobit su teleoperaterima u RH na štetu nas potrošača.
Hvala lijepa. Naravno da ću odobriti stanku, vidimo se opet u 10 i 17. [[STANKA U 10,07 SATI]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,18 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, stanka je istekla pa će sada govoriti u ime Kluba zastupnika Živog zida i Promijenimo Hrvatsku poštovani zastupnik Ivan Lovrinović.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, tema je vrlo važna, žao mi je da danas kao i obično nema dovoljno saborskih zastupnika, pitanje tržišnog natjecanja svugdje je u svakom sustavu izuzetno važno. To je jedno od pitanja temeljenih sloboda kada je riječ o ekonomiji, ono je primarno. Prema tome, što je demokracija i sloboda ako je riječ o gospodarstvu da svaki poduzetnik ima pristup tržišnom natjecanju, da ostvari svoje poduzetničke ideje, je li tako u Hrvatskoj, nije. Naše tržišno natjecanje je opasno narušeno, mi imamo tzv. po mom mišljenju a i drugih ekonomista i stručnjaka, jednu pojavu koja je vrlo loša, o crony kapitalizma. Što je to crony kapitalizam? To je ona najgora veza između poduzetnika i političara, možemo ih nazvat da su to politički poduzetnici, da su to državni, privilegirani, stranački poduzetnici i oni strahovito narušavaju tržišnu utakmicu svakoj ekonomiji pa tako i u Hrvatskoj. Ja ću ukratko samo spomenuti dva segmenta gdje se to tržišno natjecanje narušava, to su u trgovini i prije svega u trgovačkim lancima i u bankarstvu. Kako u trgovinama? Vidite, prema Zakonu uopće o tržišnom natjecanju, strani trgovački lanci su došli u Hrvatsku. Oni su zaposjeli teren, e sad što u drugom poluvremenu? Oni krše tu tržišnu utakmicu, prema kome, prema malim i srednjim dobavljačima. Kako? Teško je doći na njihove police. Ako dođe netko na njihovu policu, onda mora sudjelovati u marketinškim kampanjama, tiskaju ga cijenama prema dolje, mnogi su propali i propadaju. Znači je li to tržište? Nije to tržište. Mi imamo Zakon o nepoštenoj trgovačko praksi, ali vidimo da se to slabo provodi, on se narušava i to je problem, dobavljači se najčešće ne žale, zašto, strah ih je, izgubit će ionako posla i pristup policama koje imaju. Što je ovdje važno za naglasiti? Vidite, u sektoru trgovine hrvatski mali trgovci su već davno uništeni. Imamo domaće trgovačke lance i imamo strane trgovačke lance. Ali ono što ponavljam već i danas ću ponoviti poštovani građani, mi iz stranke Promijenimo Hrvatsku ćemo se žestoko boriti protiv toga. Nijedan strani trgovački lanac u proteklih 10 g. nije platio niti jednu kunu u državni proračun na konto poreza na dobit. Pa ja vas pitam je li to normalno? A znate zašto nisu platili? Zato što su u proteklih 10 g. svi iskazali gubite, govorim o lancima iz sektora prehrambene prehrane. Oni su iskazali gubite. Zamislite, 10 g. posluju s gubitku i oni još uvijek postoje i posluju na hrvatskom tržištu. Pa to se iz aviona vidi da tu stvar ne valja, da postoji nešto bolesno i to ćemo mi riješiti uz vašu podršku, ući u taj segment, svako mora platiti ako rade a oni ogroman promet rade, samo jedan sada trenutni najveći trgovački lanac, godišnje ima promet preko 4 milijarde kuna. Za to vrijeme su domaći trgovački lanci, mali trgovci, svi oni plaćali i plaćaju porez na dobit. Prema tome, gdje je tu tržište? Nema tu tržišta. Što radi tu Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja? Što radi Porezna uprava prije svega? E to su prava pitanja na koje ova Vlada i ova vlast ne odgovara, mi ćemo otvorit, ne samo otvoriti nego i riješiti. Ajmo sada na sektor banaka. Vidite, proteklih 15-ak godina, tamo negdje od '99., 2000. do danas, ima već 20 g., sistematski su uništavane male banke u Hrvatskoj, vidite, male banke u Hrvatskoj. Nestale su tako Dubrovačka banka, Gradska banka Osijek, Cibale banka Vinkovci, Županjska banka, Jadranska banka, to su bile lokalne, regionalne banke važne za razvoj tog kraja zbog poljoprivrede, zbog poduzetništva itd. Tadašnja je koncepcija HNB-a bila ovakva a ona je u stvari bila podla s namjerom da se unište upravo te banke. Oni su rekli, mediji su to prenosili, Hrvatska je mala zemlja, znate, previše mi imamo banaka jer je po osamostaljenju Hrvatske, imala nekih 60 banaka. Danas ima Hrvatska 20 banaka. Te su banke doslovno uništene, zašto? Pod optužbom odnosno mišljenjem da su njihova potraživanja nenaplativa. I gledajte molim vas, ovo je vrijedno jedne knjige da se obrazloži i opiše kako je na primjeru Gradske banke Osijek i Cibale banke, kako su doslovno odstrijeljene obje banke tijekom boravka u stečaju, znači dok su bile, sva su svoja potraživanja koja je HNB tada sa tadašnji guvernerom Škrebom, proglasio nenaplativim, te dvije banke su sva potraživanja naplatila. Razumijete? Sve su svoje štediše isplatili, pa čak su svoje dioničare nakon svega isplatili i vidite, tadašnji stečajni upravitelj Gradske banke podnio je kaznenu prijavu protiv tadašnjeg guvernera Škreba. Što se dogodilo? Pojeo vuk magare. Dakle, činjenica da su te dvije banke, mogli bi ove druge nabrojati, dokazale da su imale naplativa potraživanja a nenaplativa. I da su u suštini mogle egzistirati, poslovati, to je optužba za tadašnje rukovodstvo HNB-a. Ali očito je bio i politički cilj koji je provela HNB, a to je godina '99., 2000., tad su se prodavale hrvatske banke strancima i tada je praktično dogodila se ta ajmo tako reć, privatizacija hrvatskog bankarstva. Što imamo danas? Što imamo danas? Nema tržišnosti u hrvatskom bankarstvu danas. 5 najvećih banaka kontrolira 81% imovine bankarskog sustava u Hrvatskoj, 5 banaka. Talijansko-austrijske banke danas kontroliraju 75% bankarstva hrvatskog. Mi moramo govoriti o političkoj ekonomiji bankarstva u Hrvatskoj. O tome nije nitko progovorio u saboru dok nije nas nekoliko došlo, otvorili te teme. I za nas u stranci Promijenimo Hrvatsku, ma nas ne zanima HDZ, SDP ovi oni, ma nas zanima da riješimo problem banaka koje su nas okupirale. Hrvatska okupirana financijskim kapitalom, a ja osobno nikad nisam razlikovao okupaciju tenkovima od okupacije kapitalom. Teška je ovo riječ, ali dragi građani najbolje vidite kroz slučaj Franak, kroz faktoring društva koja su prala i muljala sa mjenicama bez pokrića, po podizanju naknada i provizija gdje su banke prošle godine uzele zaradile 4 milijarde 800 milijuna kuna. Na svakom koraku stvaraju blokirane, ovršene, jadne ljude koji se iseljavaju, dakle imamo, stvara se spaljena zemlja. A promoviraju svoju konkurenciju, uništavaju naše izvoznike i vode svoju kreditnu politiku. Netko će možda reći, Lovrinoviću ovo što govoriš ti ličiš na hrvatskog nacionalistu, ekonomskog, ekonomskog možete me takvog zvati, dakle u ekonomskom smislu jer branim interese ove države, ovog gospodarstva i u ime stranke Promijenimo Hrvatsku borit ćemo se do kraja jer ne možemo ljudi više ovako, ovdje tržište ne postoji, ovdje postoji feudalni kapitalizam i ovaj drugi crony, a, i dozvolite mi na kraju da još samo dvije misli kažem, jednu. Spoj politike i poduzetništva najopasnije za tržište u Hrvatskoj, za demokraciju, za sve. Ima u tom crony kapitalizmu i jedan segment koji bih ja nazvao generalska ekonomija. Moje duboko poštovanje svim sudionicima rata, generalima, pukovnicima, vojnicima koje god su činove imali, oni su za mene heroji, dužni smo im svi za slobodu, ali ima jedan broj takvih ljudi koji su se povezali s politikom i narušavaju tržišno natjecanje. O njima naravno nema riječi, svi koji posluju po zakonu i kako treba imaju punu podršku, ali moramo spriječiti taj bolesni spoj između pojedinaca i države jer uništavaju i sprječavaju one dobre prave poduzetnike da imaju svoje mjesto. Zamislite jedna informatička tvrtka radi na Krku velike tankove za naftu, a Đuro Đaković propada. Mogao bih nabrojati par primjera ovdje itd., vjerojatno će se netko ovim zainteresirati. Mi smo ovdje da otvaramo pitanja, ne samo da otvaramo da se borimo protiv ovoga ukoliko želimo. Samo jamranje, sjedenje kod kuće za stolom, a poštovani građani posebno se obraćam vama koji za vrijeme izbora sjedite kod kuće, vi na taj način dvostruko glasate za one koji nas uništavaju. Trebam li vas moliti da izađete na slijedeće izbore? Ne trebam i neću. Sjetite se svoje djece ako ih želite ispraćati dalje u inozemstvo, samo sjedite. Moramo se podiči jer ovo naprosto, ne samo da nema smisla, ovo nas uništava i hrvatska ekonomija, tržište natjecanja na ovaj način nema nikakvu perspektivu doživjet će svoj potpuni slom, ako se ne oslobodimo ovih, ovakvih pojava parazitskih i opasnih koje narušavaju tržište. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Saša Đujić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, pa prije uopće nego počnem govoriti o ovoj temi želim još jednom s ovog mjesta izrazit negodovanje od strane Kluba zastupnika SDP-a što o izvješćima u biti raspravljamo ovako kasno, dakle mi sad već ulazimo u 2020. godinu, danas raspravljamo o izvješću iz 2018. godine, jučer smo recimo raspravljali o izvješćima HRT-a od 2016. do 2018., prošli tjedan smo raspravljali o nekim izvješćima u pravosuđu. Neka izvješća uopće ne došla na raspravu u ovom visokom domu da nije bilo potpisa upravo zastupnika opozicije i smatramo da je to jedna praksa koja nije dobra i koja je uvedena u ovom sazivu sabora i želimo upozoravati na to i dalje da još ovih nekoliko mjeseci koliko radimo da barem probamo raspravljati o nekim izvješćima kada su ona aktualna, a ne kada je više o njima bespredmetno razgovarati. A sada da se vratim u biti na samu temu, Klub SDP-a će podržati ovo izvješće nemamo ovoga što se tiče samog izvješća nekih zamjerki. To su sada statistički pokazatelji. Što se tiče same Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja dakle treba imati na umu da agencija radi u okviru svojih zakonskih mogućnosti. Dakle, svjesna je određenih problema to se vidi iz izvještaja koji postoje kada je u pitanju i nepoštena tržišna praksa i sve te stvari, ali agencija može šta može u okviru zakona koji postoje i u biti ograničavaju djelovanje same agencije. Dakle, mi sada skoro 2 godine imamo na snazi Zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi i sada nakon 2 godine, možemo, možemo u biti pogledati učinke tog zakona i vidjeti koliko, šta je dobro, šta nije dobro. Evo, mi isto tako pozdravljamo dakle ono šta piše u zaključku, samom zaključku ovog izvješća, a to je da najveći problem u biti je karteli, dakle možemo to tako reći, a agencija je, dakle ova mjera koju zakon omogućava tj. svjedoka pokajnika, ajmo to tako reći, nije urodila plodom jer normalno nitko se neće sam javiti i doći reći, gledajte ja radim nepošteno, nego tek kad se nekoga uhvati, a teško je tu u biti nekoga uhvatiti i dokazat taj dio. Iako opet ako gledamo i tu europsku praksu, dakle 90% u biti slučajeva razbijanja kartela je upravo na temelju nekakvih poduzetnika koji su, koji su razotkrili, ajmo tako reći, ali u biti ta mjera ne pokazuje nekakve učinke i u tom pravcu se mi isto zalažemo za izmjene zakona i proširenje ovlasti agencije. Ista stvar je i sa ovim kontrolama u biti da po postojećoj zakonskoj regulativi agencija ako ide u nekakav nadzor ili kontrolu u biti to treba sve najaviti po postojećim zakonima, a onda se poduzetnici sami već mogu pripremiti na dolazak agencije. Dakle, isto tako pozdravljamo prijedloge agencije same da se proširi ovlast u tom smislu da se omogući agenciji ne najavljeno kontroliranje odnosno ne najavljeni nadzor, što mislimo da bi dovelo do boljih rezultata. Ako gledamo ovu novinu u kontrolu kvalitete roba u trgovini i taj dio u biti kada gledamo trgovačke lance koji su bili kažnjavani u pravilu ispada da su oni kažnjavani do sada zbog nekih sitnih tehničkih propusta odnosno iz samog nerazumijevanja njihovih obaveza što mislimo da je nekakav manji problem u samom zakonu, a puno veći problem je ovo što su i kolege prije mene govorile. Dakle, ja sam i sam radio u jednoj maloj tvrtci koja se bavila proizvodnjom i bili smo reketareni 2016., 2017. bio sam voditelj proizvodnje u jednoj maloj firmi i bili smo reketareni od jednog trgovačkog lanca na način da kada želimo plasirati svoju robu tamo morali smo plaćati cijenu ulaska na policu, morali smo odmah potpisati da ćemo uzeti 100% povrat sve robe, morali smo potpisati dakle platili smo tu ulaznicu, iako smo bili mala tvrtka koja je djelovala na području Primorsko-goranske županije ugovorom nam se tražilo da moramo puniti police svih trgovačkih lanaca i gdje nismo imali logistiku. Dakle akcije su nam bile uvjetovane, ne samo jednostrano kada trgovački lanac odredi da morate ići sa određenim proizvodom na akciju, vi morate pristati na tu cijenu i to je jedna praksa koja je uništavala male proizvođače jel male tvrtke koje nemaju ni logističku podršku s time ne mogu to pratiti. A pričam o nekoj situaciji od prije petnaestak godina, tada su bili ti počeci, tada su oni djelatnici studentski koji su radili tzv. punitelji polica. Zašto je to bilo tada nužno? Zato što recimo mi kada smo dali prvu seriju robe nakon nekakvih 30 dana nam je povrat bio gotovo 100% i onda smo išli vidjet o čemu se radi i kada smo obišli određene trgovačke lance smo shvatili da u poslovnicama naša roba se isporučuje i uopće ne dođe na policu i onda ste u biti prisiljeni uzimati te studente koji će to puniti da uopće dođe roba na policu da se proda. Dakle trgovci su se ponašali na način, imam po ugovoru 100% povrata, kako je bilo riječ o robi sa ograničenim rokom trajanja odnosno 45 dana jer je bila riječ o prehrani, dakle njima je bilo svejedno. Znali su da imaju 100% povrat i da je sav rizik na malom proizvođaču i mnoge male tvrtke, OPG-ovi, firme propadali zbog toga. I sada po novim zakonskim odredbama je to zabranjeno, ali nažalost to se i dalje u praski dešava i tu je agencija može kontrolirati koliko može. Zbog toga se i mi zalažemo da se prošire ovlasti agencije zato što su to stvari kada mala tvrtka ako uopće želi plasirati svoju robu onda neće se pobuniti protiv toga jer će biti izolirana pa neće moć raditi i na taj način se ugrožava poslovanje mnogih malih tvrtki koje su u zadnjih 20 godina u Hrvatskoj i propale. Druga stvar, dobro je da je u novim tim zakonskim izmjenama uvedene obveze trgovačkih lanaca da moraju navesti i rokove plaćanja i isporuke i distribucije i svega toga i ti rokovi plaćanja su veliki problem gdje treba opet napraviti jednu dodatnu kontrolu jer upravo to ne plaćanje dovodi do propasti onih malih koji ne mogu tu izdržat taj dio. Imamo u povijesti situaciju upravo oko pa mogu sada reć i Agrokora koji je godinama gradio Ivica Todorić svoje carstvo na tome što nije plaćao na vrijeme svoje račune i male tvrtke koje su isporučivale praktički 100% svoje proizvodnje u Agrokor i nije im se plaćalo u roku od tih 60 dana ili 30 kako je bilo nekada nisu mogli to izdržavati i onda su propadale, a na kraju ih je Agrokor sam preuzimao i stavljao u svoju funkciju. To je bila jedna praksa koja je dovela do velikih poremećaja na hrvatskom tržištu. Uglavnom to su sve neki problemi kojih ste i vi svjesni u agenciji jer se daju iščitati iz zaključka vašeg izvješća i mi ih pozdravljamo i dat ćemo vam punu podršku u naporu rješavanja tih problema. Isto tako smatramo da s obzirom na financijsko stanje RH kojim se ministar financija često zna i ova Vlada hvalit da je došlo vrijeme da se poveća proračun agencije, na što i vi upozoravate da imate mali budžet i da se proširite i kadrovski i da pojačate radnu snagu da bite mogli raditi i smatramo da ona situacija koja se dogodila da dva mjeseca niste imali puni sastav vijeća u 2018. godini, to nije vaša krivnja da ta dva mjeseca kada niste imali tri člana imenovana kojima je istekao mandat, niste mogli raditi jer sukladno zakonu niste mogli donositi zakonske odluke da to nije dobra praksa i da tu treba upozoriti na one koji donose te odluke da se te stvari u budućnosti izbjegnu i da se ne ponavljaju jer onda u tom periodu nerada odnosno nemogućnosti funkcioniranja agencije dolazi do raznoraznih zloporaba i može se svašta dešavati i zbog toga to se ubuduće ne bi smjelo dešavat. A što se tiče ovih drugih stvari i statistike, ja sada neću ulaziti u broj riješenih predmeta pokrenutih. Dakle, još jednom sukus svega, agencija sukladno svojim zakonskim mogućnostima radi najbolje što može i zalažemo se za izmjene zakona i proširenja ovlasti agencije. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. U pravilu mi smo najviše spoznali u dva trenutka tijekom naše povijesti o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja ili AZTN-a prvi koji se ja sjećam vrlo dobro je bio 2012. kada je donešena prva takva odluka o zabrani tržišnog, zapravo konkurenciji što se tiče kartela na području grada Osijeka i udruženja pekara koji su se udružili i kontrolirali cijenu kruha. Znači, u pravilu kartel kad sve više poduzetnika remeti tržište i zapravo remeti one tržišne zakone konkurencije ponude i potražnje itd. Glavni preduvjet toga je oligopol, mi danas imamo nekoliko oligopola na našem tržištu i to je opasnost od upravo stvaranja takvog jednog kartela i kontrole tržišta odnosno tržišta preko samo cijene i proizvoda. A drugi dio koji smo mi … [[Govornik se ne razumije]] onako postao čisto da podsjetim, dosta bitan je kad su ulaskom u EU i u predpristupnim pregovorima gdje je zabranjeno zapravo od tada direktna državna intervencija u smislu državnih poduzeća koja su dobivala subvencije za rad i time zapravo kršile odredbe tržišnog natjecanja. To je ono što je bio najveći problem jel smo imali tu daleko najpoznatiji naravno od brodogradnje, ali i od niza drugih tvrtki koji su bili u većinskom ili potpunom državnom vlasništvu koji su dobivali te subvencije i zapravo tekstilne industrije itd., bilo je tu razno raznih industrija koje zapravo nemaju što raditi pod državnom kapom jer su čista tržišna funkcija. I to je bio taj najizazovniji period kad smo mi morali negdje i nešto što bi se reklo presjeći i osposobiti ono što se može, a ono što ne može funkcionirat bez takvih državnih subvencija nažalost zatvoriti jer se nisu snalazili i ne snalaze se na tržištu. Ja mislim da je jedan od rijetkih državnih takvih primjera aktualnih državnih poduzeća koje rade isključivo samo tržišnu djelatnost Borovo d.d., Borovo je da, dakle tvornica obuće koja apsolutno bi trebala i je posluje na tržištu, nema nikakvu vitalnu, bitnu državnu funkciju i još nije, ajmo reć, privatizirana jel nema smisla da, ak smo već izašli iz neke one planske privrede, iz nekog komunizma ili socijalizma, ušli u neko tržišno natjecanje koje nam je donijelo, htjeli mi to priznati ili ne, bolji standard, bolje uvjete života, to mislim da se svi možemo složiti, nema što država raditi u proizvodnji obuće, to je svima jasno. Ovdje imamo pred sobom meni izvješće koje je korektno, ja bi samo tu apostrofiro još nekoliko stvari samog izvješća prije još da upozorim na neke stvari, dakle imali smo jedan prekid rada od 15. studenog do 25. siječnja, dakle 2 mjeseca, nije, bili su uvjeti, nisu bili ispunjeni za rad, što ne znači da stručne službe nisu mogle pripremiti sve te materijale, dakle prihvaćam i to je, ide na dušu i Vlade i sabora koji imenuju članove, ali, znači sabor ih je imenovao 25. siječnja, a znamo zašto je dolazilo do toga i raznih promjena što se tiče većine u saboru, izbora itd. i to je još jedna od onih stvari koja je paralizirala ovu državu i dovodila do nestabilnosti, međutim kažem opet s druge strane navedeno je da je tijekom 2018. zaposleno dodatnih još 8 radnika, dakle ukupno završilo se sa 52 radnika, počelo se sa 44 i ja vjerujem da se moglo itekako pripremiti svi materijali i napraviti sva istraživanja, donijeti sve odluke koje bi onda se samo donijele na vijeću, tako da nije to toliki, toliko opravdanje. U pravilu kažu u području ocijene dopuštena je koncentracija poduzetnika, zaprimljeno je 29 prijava, riješeno 18 predmeta, sad na koji način, a imamo samo zapravo u 2018. u jednom predmetu je prihvaćeno preuzimanje obveza za otklanjanje negativnih učinaka što se tiče uz, utvrđivanje zabranjenih sporazuma između poduzetnika, dakle svojevrsni kartel, samo ona, vjerojatno onaj horizontalni na, na nižoj razini. Znači, mislim da smo daleko se kultivizirali, daleko otišli dalje što se tiče ponašanja na tržištu, ali ono što sam spomenio nekoliko potencijala i dalje stoji, pogotovo onih oligopola kad govorimo na tržišnu telekomunikacija, znamo koliko imamo pružatelja usluga, tu trebamo biti izuzetno oprezni odnosno od strane agencije, na koji način se formiraju cijene, kako, gdje, kako se prate, da li su u konkurenciji i da li ne postoji nekih dogovora s obzirom da imamo dva velika praktički pružatelja odnosno trećega na cijelom tržištu RH, dakle jedan klasični oligopol. Cijene goriva su sada nakon što se oslobodilo i klasično formiraju još uvijek imamo određene diskrepancije i to također treba nastaviti pratiti da nisu svugdje iste cijene goriva, a one doduše variraju u sitnom, ali tu tržište za sada funkcionira, ali to samo navodim kao određene potencijale i možda jedan najzorniji primjer, to sigurno znaju pogotovo prije 20.g. i svi oni koji su se, koji su studirali su cijene kopiranja gdje se itekako dogovaralo, itekako formirali karteli određeni na području gdje ste imali svojedobno, znalo se da svugdje cijena kopiranja 25 lipa, 50 nekada bila prije 20.g., pa 10,. pa tako dalje, sada manje-više se to ustalilo na onu neku jedva izdrživu tržišnu vrijednost i tu je isto možda građanima najzorniji prikaz što agencija treba radit, na koji način mi štitimo tržišno natjecanje kad smo rekli cijena kruha, cijena, evo banalno tako je kao kopiranja, ali kad imate tisuće i tisuće strana po godini nažalost koje se kopiraju, opet da ne ulazim u priču zašto se krše autorska prava itd., to je sad drugi par rukavica, onda to nisu mali iznosi i koji rade na štetu građana, nekom ostvaruju ekstra profit ako dolazi do netržišnih natjecanja. I ono što je na kraju naj, najbitnije je zapravo taj Zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi, tu zbilja imamo različite primjere obveznih zajedničkih marketinških aktivnosti kolega Đujić je spomenuo cijene police, dakle product placement, što je sve na neki način legitimno ali koliko košta koji red na polici. Također i obvezni mandatorni popusti koji se onda pojavljuju, to idu kroz te marketinške aktivnosti gdje se traži od dobavljača da oglašava u tom periodu od 3 i 56 mj. određene ekstra popuste kako bi bili na onim kad vidite one reklame za neke aktivnosti, vjerujte mi, to ne rade trgovci, oni to uvjetuju svojim dobavljačima da tu spuštaju cijene i tako da zajednički sudjeluju u marketinškim aktivnostima. Tako da, to ostaje i dalje tema koju treba dobro provjeravat, ne kažem da je sve protuzakonito ali da sigurno upravo nepoštedna trgovačka praksa, ima i taj u nazivu ne kaže se da je ono baš nezakonito jer je zakonito ali u smislu grubog kršenja zakona, al u smislu tih krivudanja sigurno da bi morali to kad već imamo taj zakon u zadnje 2 g., evo treća, da to vodimo. Inače, klub HNS-a naravno će prihvatiti ovo izvješće i mislimo da smo postigli jedan visok stupanj zaštite tržišnog natjecanja, da smo uspjeli tu tranziciju napraviti i da sigurno i dalje treba paziti i naravno i educirati građane, ali prije svega da ne padne napamet nikome više bilokakvih dogovaranja ispod stola, udruživanja, formi bilokakvih kartela ili zajedničkih sporazuma, kako god to nazvali, zahvaljujem.
Hvala lijepa. Slijedeći je Klub zastupnika onaj HSU-a, SNAGA-e, nezavisnih zastupnika i Nove politike u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi predsjednici vijeća, g. Cerovac, kolegice i kolege. Dakle, u kratkoj raspravi prije svega želim reći da će naš klub podržati ovaj izvještaj. Smatramo da je on u onom obimu koji zakonski okvir daje agenciji je cjelokupan i kao i svaki izvještaj dosad, a vezan je ne samo uz ovu agenciju i druge agencije koje reguliraju tržišta, on upozorava da je očekivanje javnosti puno veće pa čak i nas ovdje zastupnika, puno veće od same ovlasti agencije i dolazi često do nerazumijevanja što bi sve agencija trebala raditi jer su očekivanja veća od onoga što je sama zakonska ovlast. Dakle, prvi zakon je donesen još davne 19995. g., bile su neke izmjene, 2003. imamo novi zakon a 2010. g. zadnji zakon, koliko je meni poznato i koji je sada na snazi a vezan je za rad Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja. Nekoliko ključnih stvari, RH je malo tržište u svjetskim okvirima i upravo zato ili baš zato je ova agencija važna je to je malo paradoks, u malim tržištima je zapravo mogućnost za narušavanje tržišnog natjecanja lakše ostvariti nego što je to na velikim tržištima. U samom izvještaju se spominje kako agencija surađuje sa Europskom komisijom i sa svim onim pozitivnim propisima unutar EU-a u zaštiti tržišnog natjecanja i neke nadležnosti čak Europska komisija prebacuje na nacionalnu agenciju tj. na Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja koje onda oni obavljaju ali RH u tim okvirima kao malo tržište, itekako treba razviti ovu agenciju jer svaki poremećaj na tako malom tržištu, evo u smislu koncentracije tržišta, može izazvati značajne efekte. Netko je ovdje prije spomenuo slučaj Agrokor, nisam do kraja siguran koliko je taj slučaj vezan i uz ovu agenciju ali vidimo koliko je poremećaja i koncentracije jednog poslovnog subjekta može izazvati. Ono što je najbitnije, meni se čini najbitnije istaknuti i šta je smisao rada agencija pa onda i što se provlači kroz ovaj izvještaj, to su dvije stvari, to je prije svega zaštita građana, da imaju za adekvatnu cijenu, pristupačnu i kvalitetnu uslugu i druga stvar što je još bitnija a to je razvoj gospodarstva. Ono što mene u izvještaju, u svim izvještajima pa tako u ovom izvještaju je moja generalna primjedba što me smeta, uvaženi predsjedniče uprave, ja znam da je to teško ali možda bi doista trebalo u takvom izvještaju procijeniti koliki utjecaj na gospodarstvo, na rast BDP-a imaju ovakve mjere koje vi poduzimate. Unatoč tome što i neke odluke koje ste vi ovdje, i dobro je da ste ih naveli u konkretnim slučajevima, unatoč tome što vam na vrh, recimo na Visokom upravnom sudu su potvrđena pa kasnije Ustavni sud obori tu odluku, unatoč tome, tu se koliko se vidi u ovom slučaju, radi se o značajnim iznosima koje ste vi odredili kao kaznu, Ustavni sud je to poništio ali unatoč tome, mislim da je vaša uloga značajna i da bi to trebalo možda potkrijepiti nekakvim procjenama koliko ona utječe na gospodarstvo jer sve ove pojave koje vi sprječavate od utvrđivanja zabranjenih sporazuma, tzv. stvaranja kartela koje je teško utvrdivo, kojim ste vi institutom pokojnika, bože, isprika, pokajnika, nadam se da, da nije u pravnom smislu onaj koji onda takav slučaj da ne bude stvarno u pravnom smislu, figurativno pokojni, jel, pokajnik, da ga se oslobodi krivnje ako ukaže na takve slučajeve. To su onda naravno zlouporabe vladajućeg položaja i naravno koncentracija poduzetnika koja je to dopuštena jer vidimo prema izvještaju da se u pojedinim područjima djelatnosti i koncentracija povećava iz godine u godinu. Evo uzmimo samo, procjena je da recimo ili ovako da pitanje postavim, dozvolite mi, laički pitanje, koliko zapravo u Hrvatskoj imamo teleoperatera? Koliko ima utjecajnih teleoperatera? Mi možemo reći da ima ih više ali mislim po mom mišljenju da su dva bitna, dva ključna. I da oni vode priču. Pa zbog toga ne kažem da su oni u sukobu i sa pozitivnim zakonodavstvom ali sigurno je to činjenica koja opterećuje ovako malo tržište i zbog toga je vaš posao, evo dozvolite da nekad i pohvalimo u Saboru ljude koji dođu, vaš posao je izuzetno zahtjevan, sa malim brojem ljudi koji taj posao obavljaju i zbog toga je dobro da kažem da budu ovakve procjene jer opće raspoloženje javnosti je da u RH imamo previše agencija i da je većina njih nepotrebna. Duboko smatram da ova agencija nije nepotrebna i da bi joj trebalo omogućiti još više sredstva i više kadrova da bi obavila svoju zadaću. I na kraju što se tiče Zakona o nepoštenoj trgovačkoj praksi, vi ste ga, prvi put ste počeli ga po njemu postupati, naveli ste sva ograničenja koja ovdje vladaju, zapravo u pronalaženju kršenja tog zakona i prije svega to je još uvijek visoka razina straha ako se tako smijemo izraziti, straha onih koji prijavljuju jer su oni opet ovisni o trgovačkim lancima u koje trebaju plasirati svoje proizvode, vi ste krenuli samoinicijativno istraživati onda takve slučajeve kontrolom ugovora, došli ste do određenih saznanja, vidjeli ste gdje su problemi, nadamo se da će u budućnosti toga biti sve više prijava i na kraju otklanjanja takvih nepoštenih trgovačkih praksi jer po mom mišljenju, to se najviše odnosi na standard građana. Dakle ovaj dio vašeg posla se najviše direktno odnosi na standard građana. Ako pogledamo i prema podacima FINA-e strukturu blokiranih građana, i tamo nam daju neke indikativne podatke o tome što zapravo u RH se vodi kao problem. Dakle, na kraju bi samo spomenuo još jedan slučaj koji bi ovako problematizirao, dozvolite mi da ako bude prilika, da i vaše mišljenje kažete oko toga. Kad govorimo o horizontalnom udruživanju, ono je svakako nedopušteno, karteli ali imamo specifične slučajeve, vi ste naveli slučaj zaštitarskih tvrtki. Prema podacima DZS-a, najniže plaćena radna mjesta u RH, među najniže plaćenim radnim mjestima su upravo u tim tvrtkama. I sad se postavlja pitanje s jednog aspekta zašto je tržišno natjecanje, naravno da nije dopušteno definirati minimalnu cijenu, ali kad gledamo potplaćenost tih ljudi, logički se nameće činjenica pa trebalo bi definirati minimalnu cijenu koju bi čovjek trebao štititi neki objekt u kojem izlaže i svoj život a da to bude u skladu sa nekakvim minimalnim standardima. Nije ovo pitanje nije vas, u smislu onoga što vi možete odlučivati o tome, ali to je pitanje za sve nas. Kako pomiriti ova dva suprotstavljena cilja? S jedne strane imamo cilj zaštite tržišnog natjecanja a s druge strane imamo potplaćene ljude koji osim minimalne cijene rada koja je definirana zakonom ... [[Govornik se ne razumije.]] drugih mehanizama nemamo gdje netko može nešto raditi za minimalnu cijenu a jednostavno ne može garantirat da će taj posao biti onda kvalitetno odrađen ili će taj čovjek biti doveden u životnu opasnost. Nije to jedini slučaj, tu imamo sukoba između gospodarske komore ili strukovnih komora, isto sa tržišnim načelima, o tome sam nešto govorio pa sam bio malo i napadnut, moždan nisam dovoljno precizno to rekao ali posve je jasno ako netko tko ima, ko je ovlašteni inženjer, ako nešto projektira, uzmite da projektira most, pa postoji valjda nekakva minimalna cijena za koju će on to kvalitetno napravit, sve drugo ako prepustimo tržištu, može se dogoditi da se kasnije budu ugroženi životi građana a onda i druge stvari. Na kraju da zaključim, podržat ćemo ovaj izvještaj. Hvala.
Hvala. Nešto je kolega Đujić dignuo ruku, izvolite.
Je, hvala lijepo, g. potpredsjedniče. U ime Kluba zastupnika SDP-a tražim stanku od trajanju od 10 minuta da se konzultiramo oko ove problematike još jednom zato što smatramo da treba malo proširiti raspravu o ovoj temi, dakle nije odgovornost samo agencija nego imamo situaciju koja djeluje na kartele i ovu problematiku a u nadležnosti je Državnog inspektorata i u biti politizacija Državnog inspektorata, mislimo da je dovela do toga da se ovdje problemi ne rješavaju i želimo se još jednom oko toga svega izkonzultirati. Hvala lijepo.
Naravno da ću vam dati stanku ali ću zamoliti da ipak ne širimo raspravu na druge stvari nego da ostanemo na ovoj točci. Još je kolega Čuraj digao ruku.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Također molim vas stanku u ime kluba HNS-a kako bi se konzultirali oko ovih navoda g. Đujića pa da možemo u miru malo sjesti i porazgovarati o svemu tome. Zahvaljujem.
Apsolutno, sjedite i porazgovarajte do 11 i 10 minuta. [[STANKA U 11,00 SATI]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,10 SATI]] Evo poštovane kolegice i kolege ovaj sada ćemo nastaviti sa pojedinačnom raspravom i ovaj prvi se javio Miro Bulj.
Evo, govorimo o agenciji, o izvješću koje imamo ispred sebe, u ime kluba sam i rekao u biti nekakve stave, tj. ono kao zastupnik što imam obavezu reći i što osjećam i u svakodnevnoj komunikaciji, a i u životu što vidimo da je tržište zasićeno, tj. da je tržištu puno tih nepravda, da agencija kao agencija dal ona ima dovoljno, dal nema dovoljno ljudi to je sad pitanje o kojem bi se tribali vi kao čovjek iz agencije koji vodi ovaj kazati da li nedostaje ljudstva, da nedostaje, kakva je komunikacija sa inspekcijama. Ja samo mogu kazati par primjera, govorio sam znači o prehrambenim proizvodima tj. o domaćoj proizvodnji gdje je u nepovoljnom položaju na ostale, na trgovačke lance, trebalo bi progovoriti kolega Grmoja je i rekao o tome da li se plaćaju, da li su naši dobavljači tj. ljudi koji se bave proizvodnjom, da li trgovački lanci ispunjaju obaveze prema njima. Međutim, imamo i drugih problema. Imamo primjer teleoperatera u RH gdje im se stvara jedan monopol i gdje se nepoštivaju određeni zakoni teleoperateri u RH su toliko je tržište po pitanju njihovog ponašanja kako u prostoru tako i u, poglavito kod postavljanja baznih stanica gdje su povrijeđena prava građana, oni su dozvoljeni da antenske stupove postavljaju ili krovne, na krovove bazne stanice postavljaju gdje god žele. Ja imam primjer u svom Sinju gdje inspekcije u Državni inspektorat ne odgovara na upite. Vi govorite Državni inspektorat ima kod hrane, kod ovog, međutim i kod tržišta telekomunikacija imamo ogroman problem. Mi smo preuzeli su, HT preuzeo i od pošte Evo tv, znači i tu je sad jedno pomalo počela je biti monopol, monopolizam ne donosi ništa dobro. A kad govorimo o baznim stanicama tj. o teleoperaterima onda moramo kazati ako smo mi jednakopravni u EU, na tržištu i ako teleoperateri moraju u sklopu EU se ponašati svagdje isto u Hrvatskoj se ne ponašaju kao u ostalim zemljama EU. Tu naša politika pogoduje, naše zakonodavstvo pogoduje teleoperaterima, tako da primjera ja sam postavljao pitanje, imamo u Sinju pekaru, o tome sam govorio, bivšu pekaru industrijsku zonu, imamo dimnjak koji je služio za industriju tj. za pekaru na njoj jesu postavljene bazne stanice u središtu grada. Prije je bio najveći zvonik čudotvorne Gospe Sinjske, najveća zgrada u Sinju, a sada je najveća ta bazna stanica tj. ti stupovi koji se koriste i protivno GUP-u i protivno GUP-u grada Sinja. I ja recimo pitam inspektorat Andriju Mikulića da li je poštivan prostorni plan grada Sinja, GUP grada Sinja, a on meni odgovara da je Ministarstvo zdravlja reklo da je zračenje u dozvoljenim gabaritima. Ja ga pitam o poštivanju GUP-a grada Sinja, gdje su ograničenja da na tome području bude bazna stanica, on odgovara na drugo i tako uzastopce. Poziva se na uredbu koja više Vlade RH koja više ne vrijedi. Znači ima tu pogodovanja teleoperaterima, ima pogodovanja moćnicima i za nefaliti tu je ostala industrijska zona, ali problema, bez obzira što je blizu škola, ali je se otvorila tu u sklopu tih moćnih ljudi koji dođu u Ministarstvo financija i otvorili su lipo i kladionicu. Ja govorim ovo, možda je vama malo čudno zbog čega o ovome govorim, ali govorim iz toga razloga što naše inspekcije ne rade svoj posao, vrhovi daju odgovore, vrh znači Andrija Mikulić koji nema veze sa pitanjem koje se postavlja bez obzira što se protivi gradsko vijeće, ali to košta građane RH. Građane RH unutar EU to košta 42% dobiti od teleoperatera. I naravno da imamo monopol nakon privatizacije telekomunikacija, imamo monopol stranog znači Deutsche telekoma koji radi što god želi na našem području, na području RH. Ja bi još jednom rekao ovde su ključne stvari, znači hrana tj. prehrambeni proizvodi. Kad pogledamo rezultate u RH, što je sa domaćom proizvodnjom da je ona uništena, znači da nešto u Danskoj smrdi, nešto ovde smrdi. Znači ne nešto, nego je realno kako sad gledamo vidimo da ova rješenja funkcioniranja kako agencije, kako inspekcija, svih u zaštiti tržišta, jednakosti na tržištu je na teret sve domaćih proizvođača. Strani trgovački lanci se ne ponašaju u svojim državama ni po kvaliteti proizvoda, ni po plaćama naših djelatnica tj. blagajnica, ne ponašaju se kao u svojim državama. Njihovi proizvodi koji su upitne kvalitete, se plasiraju na naše tržište. Zato je nemoguće, ja ću još jednom postaviti da je svinjski vrat 12 kuna, koji je uvezen tko zna odakle, iz pravca Mađarske, Nizozemske i naravno da naše svinjogojstvo da imamo najveće povećanje uvoza. Koja je hrana i kako je hranjeno nitko ne kontrolira dal unutra je bio, da li je se hranjeno opet ponavljam sa hranom koja je tretirana i uzgajana na površinama di je glifosat korišten. Znači štetan herbicid koji je Austrija već zabranila i naravno da imamo povećanje i zdravstvenih, povećanje oboljenja naših stanovnika jel ta hrana se ne kontrolira, jedino šta je isto pakovanje. Imamo problem, šta danas ja sam spomenio dalmatinski pršut, drniški, vrgorski, nebitno koji, dalmatinski pršut, al nemamo svinja. Zašto? Zato šta nismo omogućili na tržištu da se naši ljudi tj. naši poljoprivrednici i proizvođači opstanu jel se uvozi štetna i jeftina hrana iz, nekontrolirana GMO, ja sam da i Zakon o zabrani GMO-a, čak su se i županije sve protivile, i za prijevoz, i za trgovinu, al niste podržali, i za proizvodnju. Mi moramo isključivo gledati i zaštititi naše sjeme, naše proizvode, naše ljude i na tome bazirati proizvodnju poljoprivrednu jel ako imamo 700 000 hektara u ovome trenutku neobrađenoga zemljišta, a mi smo turistička država, čistog ekološkog poljoprivrednog zemljišta očuvanog koji je pod korovom onda vidim tu nešto ne štima. A našim se ljudima ne isplati u sezoni najvećoj turističkoj, to uvijek ponavljam, ne možete naći domaći proizvod jel na policama se uvozi sve i svašta, kineski, ovi i oni škart, ko zna šta se sve uvozi na tržištu. Spomenuto je Borovo, imam gojzerice, nosim često, čak dođem u njima i u sabor kad je loše vrijeme, od Borova, kupit ću Borovo, nije uopće problem mene i to tribamo govorit o tome. Al je činjenica da na tržištu našem ima svega i svašta i svačega koje nekontrolirano i monopol preuzima, poglavito strani trgovački lanci i uništavaju našu proizvodnju i to je činjenica. Ovo nije pitanje, što je neko rekao velikih stručnih analiza, nego je to činjenica, imamo 2/3 RH doslovno prazne, mi uvozimo janjetinu iz Australije smrznutu il iz Novog Zelanda, il iz Rumunjske koja je jeftina na tržištu, ne kontroliramo njihovu kvalitetu, ne kontroliramo čak njihovu ni starost, oni jednostavno mogu prominiti etiketu, znači rok upotrebe proizvoda, znači imamo ogromne probleme i ti problemi uzrokuju odlazak ljudi sa tih područja di su se mogli baviti ekološkom proizvodnjom, a mi nemamo snage ni hrabrosti ono što je austrijski parlament reka nema glifosata, taj herbicid u nas se neće upotrebljavati. E kad uzimamo meso, ko kontrolira, mene zanima, vjerojatno nije to vaš dio, al je povezano na tržištu, ko kontrolira da li ima glifosata u svinjetini koju uvozimo? Jel mi nije jasno da tolko može biti jeftino i nije mi jasno zašto mi ne stvaramo to strano uvozno škart, otpad, hrana, a nije mi jasno da naši domaći proizvodi ne mogu biti konkurenti u RH u zaleđu koji se proizvode, a na obali se prodaju, znači taj sustav apsolutno ne funkcionira. Nije to samo problem agencije, to je problem cilog sustava koji je neuvezan [[Upadica: Hvala lijepa]] i uvoznih lobija. Hvala lijepa.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Čuraja.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, evo više radi malo interesa javnosti me zanima zapravo kolega Bulj je govorio o nekim stvarima, čak bi se mogo i složiti, no naravno one nisu u temi današnje rasprave, malo šira sloboda tumačenja teme zaštite tržišnog natjecanja, prije svega ja bi se složio da ste išli prema zaštiti potrošača, a ne tržišnog natjecanja. Ali s vama jedna stvar koja me dosta ovako zabrinula je izjava vaša maloprije da jednakost na tržištu je zapravo teret domaćih proizvođača. Ja se s time ne mogu i mi se s time ne smijemo složit jel mi ne trebamo ovdje pogodovat nijednom proizvođaču, mi moramo radit u interesu građana, pogodovat proizvođaču znači da možete tako govoriti i u korist Agrokora, u korist velikih tvrtki, domaćih, bez obzira što su domaće mi uvijek moramo i zato je ovo zaštita tržišnog natjecanja, njihov glavni cilj je zaštita građana, a ne tvrtki [[Upadica: Hvala]] Zahvaljujem.
Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Možda sam se tako izrazio, reka sam nejednakost na tržištu, koja je nejednakost prema hrvatskim proizvođačima, domaćim proizvođačima, možda je bio lapsus, ne mogu sad provjeravat, sad da slušam audiozapis jer jednostavno kontrole, inspekcije, agencija kaže da ona, da je to stvar inspekcije, inspekcija će reć da je to stvar agencije, znači sustav nije uvezan i naravno da hrana koja ne zadovoljava kvalitetu koju domaći proizvođači imaju jednostavno se plasira na naše tržište nekontrolirano, ona je loša hrana, uza sve ove šta je se, uza sve ove koje imamo rezultate poražavajuće tj. mi moramo nuditi nova rješenja, 2/3 RH je neobrađeno, ljudi odlaze, ne štitimo domaće proizvođače, isključivo ponavljam zbog nejednakosti na tržištu jer očito sustav ne funkcionira i to razno razni mešetari, uvozni lobiji koriste na način da imaju ogroman profit na štetu [[Upadica: Hvala]] naših građana. Hvala lipa.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Žagara.
Uvaženi kolega Bulj, vi kažete da je možda vaša rasprava čudna, nije uopće čudna, s jednog aspekta o kojem vi neprestano govorite ona ima itekako osnove. Naime, ako pogledate strukturu blokiranih građana, iznos duga građana prema telekomunikacijskim operaterima građana nad kojima se provodi ovrha iznosi 334,1 milijun kuna, iznosila je, sad ne znam koliko u ovom trenutku, prije nekoliko mjeseci. A pazite, sa osnove nepodmirenih obveza potrošnje električne energije i plina 97,7 milijuna, dakle 3 puta manje, te komunalnih usluga 177,9 milijuna ili upola manje, dakle u RH imamo skup Internet, skupe telekomunikacijske usluge, a tko može bit tome kriv nego nepostojanje tržišta, tržište bi sigurno oborilo te cijene. Zašto u EU je Internet toliko jeftiniji i na kraju telekomunikacijske usluge? A to pokazuju i podaci blokiranih građana i zato vaša rasprava nije čudna.
Poštovani zastupnik Bulj.
Kolega Žagar, monopol je ključni problem privatizacijom telekomunikacija i preuzimanja od Deutsche Telekoma apsolutno je monopol u rukama teleoperatera političke zakoni i zakonodavstvo su ukidale i građevinske dozvole za postavljanje baznih stanica dok u svim državama EU pa čak Srbije i Crne Gore koje nisu unutar EU treba im građevinska dozvola. Kod nas rade što žele i zbog toga im je najveća dobit u RH na području gdje one gdje Deutsche Telecom ima svoje tvrtke, znači 42% je dobit EU, 20% u prosjeku dobit znači marža teleoperatera. To plaćaju sve naši građani zato što im političke elite pogoduju jel je bitno šta će reći dinastija Mišetić, šta će reći Merkel, šta će reći Nijemci, a ne štite se naši građani. Znači prije svega moramo zaustaviti monopol i politički utjecaj ti tvrtki na donošenje odluka, a na štetu naših građana kao što ste sami i nabrojili. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća jer replika poštovanog zastupnika Stričaka.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Bulj, vi ste veći dio svoje rasprave posvetili baznim stanicama, tu se mogu s vama složiti da velik broj građana koji živi blizu njih negoduje. Međutim u današnje doba digitalnog društva kada je doslovno kad ono što se nije pojavilo na društvenim mrežama se nije dogodilo kad je život doslovno bez mobitela nezamisliv. Što je alternativa? Znači te antene, bazne stanice, repetitori, odašiljači negdje moraju biti. Sad da li i na koji način to propisati, urediti, ali doslovno život bez mobitela danas je nezamisliv. I postavlja se pitanje što je alternativa? Hvala.
Poštovani zastupnik Bulj.
Pitanje na mjestu. Nek se teleoperateri u RH ponašaju kao u Njemačkoj kao vlasnici, ništa drugo. Nek poštivaju hrvatske propise, nek poštivaju prostorne planove jedinice lokalne samouprave i nek se ponašaju isto kao u Njemačkoj, Austriji i u Švedskoj odakle su i došli. I naravno da niko nije … razvoj, a ako u Bruxellesu kaže gradonačelnica da njihova, da ona ne želi da njihovi građani budu pokusni kunići. Prije svega zdravlje i sigurnost naših građana i naravno da u Hrvatskoj budu isti uvjeti kao i u ostalim članicama EU za postavljanje baznih stanica, a ne gdje im padne na pamet, onda bi možemo, evo ja ću vama postaviti. Zbog čega prostorni planovi? Ajmo ih ukinuti zakonom. Zašto? Nek postavljaju gdje god žele bazne stanice. Samo da se ponašaju, najbitnije je da se teleoperateri ako govorimo o tržišnom natjecanju, ponašaju u RH kao u državama odakle dolaze. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Saše Đujića. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Pa ja želim u pojedinačnoj raspravi iskoristiti ovu priliku da upozorim na jedan problem odnosno pojavu kartela u Hrvatskoj. I kada pričam o tom kartelu i to je jedan problem koji ide na štetu i građana, ali i hrvatskog društva, a to je kartel u građevinarstvu. Dakle, mi smo sada hvala Bogu izašli iz recesije zadnjih par godina i država puno investira, znači što ministarstva, što gradovi, općine, županije i ostale javne institucije i ima puno gradnje. I mi imamo cijelu pojavu natječaja za neke projekte na koje se javljaju građevinska poduzeća samo jedan ponuditelj sa 30, 40% višom cijenom od one koja je početna cijena, za razliku od prije pet, šest godina kada nije bilo toliko posla u Hrvatskoj i kada bi se početna cijena često puta rušila i za 30, 40% i na natječaj koji se javljao po tri, četiri građevinske tvrtke. Sada imamo situaciju da se javi samo jedna sa 30% većom cijenom i to je nešto što košta porezne obveznike više novca. A zašto mislim da je riječ o kartelu? Zato što je točno raspoređeno, dakle vi ako uzmete određenu liniju po gradovima i općinama projekata onda jedna građevinska tvrtka se javi na jedan projekt, na isti takav projekt u nekoj drugoj općini se javi druga, a u trećoj treća i tu dolazimo do nekakvog u biti to nema dokaza, ali dolazimo do zaključka da su se oni dogovorili između sebe, ja ću ovaj posao, ti ćeš onaj posao. A šta se onda dešava? Onda u pravilu recimo ako to rade neke javne ustanove ili neki grad ili općina oni u pravilu financijsku konstrukciju zatvaraju kroz nekakve ili europske fondove ili kroz financiranje ministarstava. I vi sad kada dobijete neka sredstva za neki projekt recimo u 3., 4. mjesecu dok raspišete natječaj, natječaj dođe i ako vi u tekućoj godini ne potrošite dobivena sredstva u pravilu ih gubite. I onda gradovi, općine, institucije pristaju i na veće cijene samo da projekt ide i da se to provodi, ali u praksi mi imamo 30% veće troškove za neke stvari nego šta oni vrijedi, mislim ako se to tako može reć. I sada pošteno bi tržište bilo da se javi, mislim da se na očigled javi pet, šest firmi pa da onda probaju korigirat cijenu. A ovako otvara jednu sumnju u kartel, ali imam osjećaj da se ne bavi baš dovoljno tim problemom, ne znam koliko je to uopće u nadležnosti same agencije i koliko vam je tu otvoren prostor za nekakvo utvrđivanje stvari. Mislim da se niko s tim previše ne bavi jer je opet riječ o nekakvom javnom novcu pa onda uvijek svi krenu, aha, to je proračun tamo ima novca pa onda se ni ne bunimo. Ali u konačnici to košta naše građane puno više i koliko bi se ustvari moglo odnosno koliko projekata bi se još moglo zatvoriti tim javnim novcem da su recimo cijene korektne i u onim realnim gabaritima u kojima bi trebale bit. Već sam govorio o tome u ovom Visokom domu, ali još jednom želim reći i da skrenem pozornost na taj problem i da se možda probamo i s time pozabaviti. Druga stvar je kolege su govorile o teleoperaterima, ja se isto tako ne mogu oteti dojmu, tu ima svega, tu se miješa i tržišno natjecanje i zaštita potrošača koja nije u vašoj nadležnosti, ali mislim da teleoperateri u Hrvatskoj iako smo mi kao na nekom otvorenom tržištu, imamo ih 2 ili 3, ipak mi se i tu otvara određena sumnja nakon … godina da ipak postoji nekakav dogovor između njih oko nekih stvari, što opet može ono lagano smrdi na kartel kada moram to tako reći, jer ako gledamo da postoje sredine u Hrvatskoj gdje nema infrastrukture za brzi internet, da mi danas u 21. stoljeću imamo mjesta koja ako čovjek uzme ne znam televiziju preko nekog teleoperatera ne može imati normalni internet jer mu nema infrastruktura jednostavno ne podržava te brzine i onda im se ruši sustav i ne dobivaju uslugu koju bi trebali plaćati, a ne postoji interes drugog teleopratera da uđe u to područje i investira, onda meni to upućuje opet na neke dogovore između njih. Druga stvar, cijene su kod svih njih iste. Treći problem većina ljudi kad-tad sa bilo kojim operaterom, ja neću govorit ko recimo kolega Bulj prije mene ovaj ili onaj, svi su oni isti. Dakle, kad imate problem onda imate problem ogroman i ljudi su često nervozni i ne možete uopće razgovarati s njima da riješite svoj problem i onda odete kod drugog operatera, onda je to u početku ok, a onda opet i s njim dođe u nekom trenutku problem, a u biti ono što oni uzrokuju, uzrokuju nervozu hrvatskih građana koji se ono bore sa nekakvim divovima i na kraju ne mogu tu izaći na kraj. Dakle, banalan primjer vi bez problema danas telefon, internet ili telefonskim putem zovete tamo onaj centar za operatere, sklopit ćete ugovor, potpisat ćete ga na 2 godine bez problema, onda može telefonski i osobna i ne osobna i sve to ok, a ako želite raskinuti ugovor onda vam toliko zakompliciraju život da vam ono ne može preko telefona najednom, ne može osobna iskaznica, morate ići u centar, onda idete u centar koji je udaljen recimo možda 50 km od vašeg mjesta jer ne živite, nismo svi ono urbani, onda dok tamo čekate red, onda dođete, pa nije naša nadležnost. Uglavnom lagano sklapate ugovore, a raskid ugovora traje živaca, vremena i novaca. I tu su oni u određenom povlaštenom položaju nad korisnicima, a to u biti im sve omogućuje to jer ja mislim da nemamo otvoreno tržišno natjecanje u tom području koje bi trebalo biti jer da ga imamo onda bi se oni sa svojom uslugom, kvalitetom i pristupom građanima takmičili što uostalom tržište tome i služi i onda ne bi bilo tih problema. A ove sve pojave koje imamo u društvu u biti upućuju na to da i oni imaju tu određeni povlašteni položaj, imaju dogovor između sebe i tu je meni manji problem ove bazne stanice i taj dio, nego upravo to njihovo tržišno ponašanje na tržištu gdje u konačnici krajnji korisnik, krajnji korisnik trpi štetu. I o tome trebamo govoriti i na to trebamo upozoravati i trebamo vidjeti na koji način probat te stvari korigirati odnosno svesti na minimum. I mislim da upravo promjene zakona i proširenje ovlasti vašoj agenciji bi mogle recimo i u tom koraku napravit, u tom području napravit određene iskorake. Evo, toliko, hvala lijepo.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Tušeka.
Poštovani kolega Đujić otvorili ste interesantnu temu, ja ću se referirati na ovaj prvi dio vaše rasprave trenutačno o stanju ponude i potražnje u građevinskom tržištu, prije svega u kontekstu velikog zamašnjaka radova u javnom sektoru, pametnog korištenja Europskih fondova, puno projekata koji idu po cijeloj Hrvatskoj. I činjenica je da je tržište buja projektima, a da operativa s druge strane jednostavno nema je dovoljno. Znači tu je, ja mislim da je tu ključni problem. E sada bilo je i onih 7 gladnih godina, sada je 7 dobrih godina očigledno za građevinsku operativu u Hrvatskoj, ali teško bi se to ipak moglo nazvati kartelom. Kartel bi značio da se oni sporazumno dogovaraju oko toga kako imati monopol na tržištu, ali ovdje monopola na tržištu. Ovdje je jednostavna činjenica takva da nema dovoljno građevinske operative koja bi, koja bi projekte koji se u ovom trenutku realiziraju koja bi ih mogla operativno provesti i samim time definitivno da postoje određeni dogovor, ali dogovore diktira tržište, a ne kartelsko udruživanje [[Upadica: Hvala.]] kao što ste vi naveli.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Đujića.
Kolega Tušek nisam ja ovo govorio bez veze nego iz nekog iskustva i nekakvih saznanja koja ja imam. Dakle, i sam imam doticaja s određenim resorom pa evo vaš ministar mora, a moj sugrađanin često govori kako Hrvatska doživljava renesansu hrvatske obale. Pa evo sad uzmite brojne luke i kučice koje se grade od Dubrovnika do Umaga, gradi ih se jako puno, onda pogledajte koji izvođači radova rade tamo i kako su raspoređeni, kako tko na kojem projektu i cijene od onih početnih na kojoj cijeni je kasnije to ugovoreno i to nije krivnja ni Vlade, ni ministarstva, ni države, ni onih koji provode te projekte. To je jednostavno jedna situacija u kojoj se vi nalazite, ok, ali ja mislim da je jer ako se, ja imam građevinsku firmu i vi imate građevinsku firmu i sad se mi dogovorimo, ja ću se javiti tu, ti se javi tamo, nećemo ulaziti jedan u drugome i nećemo se javljati oba dva na isti projekt, pa tko dobije prvi će radit drugi. Nego smo se lijepo dogovorili i dogovorili smo se da će svako ići 30% cijene više od one početne onda je to za mene kartel. A, dobro ok, to se dešava.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovane zastupnice Irene Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Nisam bila ovdje kad je uvaženi predstavnik agencije govorio jer sam bila na zajedničkoj sjednici dvaju odbora, a da sam bila ovdje prije otprilike 2,5 sata onda bih postavila nekakva pitanja dok ste vi izlagali, a budući da nisam evo sad ću iskoristiti to vrijeme. Dakle, vezano za vaše izvješće imate u 2018. godini 688 predmeta koje je agencija riješila iz područja tržišnog natjecanja i nepoštenih trgovačkih praksi i kažete da je za 6,7% je rast riješenih predmeta u odnosu na 2017. godinu. No, sada bih molila odgovor u vašem završnom obraćanju, što je po vašem mišljenju razlog da još više nema riješenih tih predmeta, dakle zašto je 6,7% povećanje, a ne još više i ne u samo, u smislu segmenta tržišnog natjecanja i nepoštenih trgovačkih praksi nego generalno. Jer ja sam mišljenja da očito postoje neke zapreke zašto taj postotak još nije i veći, pa molim onda odgovor na to pitanje. Drugo što me zanima, dakle dodatno pojašnjenje 7.12.2017. svi dobro znamo da je stupio na snagu Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom u čijem kreiranju je sudjelovala i agencija uz ostale aktere i sada me zanima što možete reći sada nakon 3.g., dakle s ovim vremenskim odmakom od 2017. do danas, gdje vi vidite prostor za poboljšanja tog zakona jer sigurna sam da ima prostora. Ja vjerujem da i vi vidite da postoje određeni prostori za poboljšanja jer je 3.g. upravo idealna, idealno razdoblje da se zapravo detektiraju svi prostori za dorade nekog zakona. Treće što sam htjela pitati, dakle smatram da mi imamo i u ovom visokom domu i općenito posebnu obavezu prema malim i srednjim proizvođačima na hrvatskom tržištu, uvijek kad su mali i srednji poljoprivrednici u pitanju i općenito naravno i tzv. trokut hrana, voda i energija je iznimno bitan za našu zemlju i u tom smislu zanima me vidite li ikakve asimetrije odnosno neravnoteže da kažemo na, na hrvatskom, prema tim malim i srednjim proizvođačima, a mislim i na male i srednje poljoprivrednike, ja konkretno vidim nekakve prostore gdje se može poboljšati, vidim i određene neravnoteže u pregovaračkoj snazi tih malih i srednjih poduzetnika da tako kažem odnosno proizvođača između trgovačkih lanaca s jedne strane i njih kao malih i srednjih proizvođača odnosno poljoprivrednika s druge strane, pa mislim da mi imamo posebnu obvezu, dakle u održavanju te ravnoteže, u održavanju ravnopravnog položaja, ja sam svjesna da je to jako, jako teško i to smo svjesni svi mi, međutim treba težiti što većoj ravnopravnosti na tržištu, a posebice u tom sektoru. Četvrto što sam htjela pitati je vezano za sankcioniranje negativnih pojava i aktivnosti na hrvatskom tržištu što je direktno u vašoj jurisdikciji, dakle, mi svi znamo da to sankcioniranje mora biti valjano, ali kako se to kaže narodskim rječnikom, ono ujedno mora biti i poruka, poruka svima onima koji planiraju raditi nepošteno, da to neće moći, a motivacija svima onima koji planiraju raditi pošteno, to je upravo smisao ovih sankcija koje su propisane zakonom, nije smisao sankcioniranje, smisao je preveniranje, ali smisao je poslati jednima motivirajuću poruku, dakle onima koji žele radit pošteno, a onima koji ne žele radit pošteno poslati poruku da im to neće biti omogućeno. Dakle, nije dobro da se stječe dojam da je kršenje zakona nešto što je prihvatljivo, u tom smislu je vaša uloga značajna. Svaka agencija je više-manje regulator na tržištu kao i vaša agencija, naravno nitko od nas nije za hiper regulaciju koja bi gušila, ali nismo ni za površan pristup i to ne govorim sad isključivo na račun ove agencije, govorim općenito o svim agencijama kao regulatorima na tržištu. I na kraju još jedno pitanje, dakle ja sam svjesna da kad se vode postupci po Zakonu o općem upravnom postupku, da to zahtijeva određenog vremena i kad se ti upravni postupci pokrenu, kad je, dakle ozbiljna sumnja na nekakvu zlouporabu, ovaj, u, u smislu Zakona o nepoštivanju trgovačkih praksi, moje je pitanje zadnje, dakle peto, imamo li i tu prostora za poboljšanja? Nekako mislim da bi se i tu moglo naći prostora za dorade i poboljšanja i naravno da svi znamo i na koji bi se način mogao naći taj prostor za poboljšanja. Ja vas evo lijepo molim ako ćete naći načina da mi odgovorite na ova pitanja da izađete u susret meni i svim građanima koje ova pitanja zanimaju. Hvala lijepo.
Hvala, slijedeća pojedinačna rasprava trebala je biti poštovanog zastupnika Gorana Marića, nema ga, gubi pravo na govor, pa će slijedeće biti završno u ime Kluba zastupnika SDP-a, riječ poštovanog zastupnika Saše Đujića, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, pa evo još kratko na kraju za sukus svega, dakle cijele ove rasprave, želimo skrenut još jednom pozornost u biti da je nužno što prije pristupiti izmjenama postojećeg zakona i da se prošire ovlasti, ovlasti ovaj agencije, dakle u tom pravcu i druga stvar ovoga apeliramo na Vladu da pojača financijski proračun agencije za rad i da se može agencija kadrovski ekipirat odnosno treba zakonski stvorit preduvjete agenciji da može rješavat sve ove probleme koje smo mi, koje smo mi danas ovdje kroz ovu raspravu detektirali. Još jednom, Klub zastupnika SDP-a podržat će izvješće rada agencije. Hvala lijepo.
Slijedeći će u ime Kluba zastupnika Živog zida i Promijenimo Hrvatsku, završno je trebo govorit poštovani zastupnik Lovrinović, nema ga, gubi pravo na govor, pa će onda završno u ime predlagatelja nešto reći poštovani predsjednik Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja Mladen Cerovac, izvolite.
Pokušat ću ukratko odgovoriti, počet ću sa ovim posljednjim pitanjem jer vi ste bili na onom prethodnom dijelu rasprave, dakle rast od 6,7% ne ovisi o agenciji u krajnjoj liniji, agencija nema inspekcijske ovlasti, agencija djeluje ex post, dakle kad se nešto desi i kad ona za to sazna na bilo koji način ili agencija sazna često i iz medija, mi iz medija često saznamo toga jer su poduzetnici ovaj skloni hvaliti se onim čime se ne bi smjeli hvaliti, kasnije to naravno demantiraju, teško je to i dokazat, vidimo da sudovi, hrvatski sudovi i Visoki upravni sud i Ustavni sud, čak i kad Visoki upravni sud potvrdi odluku agencije Ustavni sud to sruši, podignut je standard dokaza na razinu koju u Europi nema niko, dakle vi prema ovome što se tiče kartela npr. u RH se ne bi mogao dokazati niti jedan kartel, jedini bi način bio, jer imamo npr. u jednom slučaju koji je srušen nedavno jel gdje imamo u okviru jednog udruženja su se dogovorili da neće podizat cijene usluge, dakle zašto ne podižete cijene usluge, da spriječite konkurente da uđu, to je isto jedan od alata, jel, ne morate podizat cijene, nego to je isto jedan od alatova, ako podignu da će to podignut za, samo za stopu inflacije i to su i činili, dakle to je utvrđeno da je upravo tako i bilo. Postoji zapisnik koji vodi profesionalni tajnik u okviru komore, udruženja u komori. Zapisnik je služben. To je apsolutno dokaz da su se o tome dogovorili mislim jer ne znam šta bi drugo moglo biti osim službenog zapisnika koji vodi profesionalni tajnik. To je srušeno jer je sud rekao da nismo provjerili da li su oni dobili te zapisnike. Dakle, pogotovo kad to napišete u presudi oni će naravno reći svi, pa ja nisam dobio zapisnik, kako će mu to dokazati jel. Dakle to je jedan od apsurda, ne. Udruženje ortodonata se dogovori o cijeni, fiksira cijene, znamo da su to vrlo skupe usluge, komora …/nerazumljivo/… ona opće nema, nije imala ovlast za propisivanje fiksnih cijena, stomatološka komora je imala, a ortodoni nemaju, a stomatolozi to za njih nisu napravili, oni su to sami napravili, 3,5 godine te cijene stoje na webu njihovom ortodontske komore, mi to pronađemo, kaznimo ih, sud kaže ne ma kakvi oni su osnovani, ne možete kazniti nekog tko je osnovan zbog edukacije jel. Agencija je tu prvi put i jedini put tražila, podnijela Državnom odvjetništvu zahtjev za izvanredno preispitivanje pravomoćnih sudskih odluka. Državno odvjetništvo je to prihvatilo poslalo na Vrhovni sud, mi sad čekamo 4 godine šta će biti s tim. Nastupit će zastara, to znamo već, ne. Nama bi to bio, šta sud god da kaže nama će to biti orijentir. Uglavnom većina kartela se dešava u okviru komorskih udruženja, tu se dogovaraju, to je ono oni smiju se dogovarati o svojim interesima, ali ne mogu dogovarati cijene niti uvjete poslovanja, dakle to je protivno tržišnom natjecanju. Zakon o nepoštenim trgovačkim praksama u lancima opskrbe hranom nije 3 godine, u 2017. bilo je 23 dana, a nego je godinu i 9 mjeseci. Sam zakon sadrži odredbu u kojoj se kaže da će Ministarstvo poljoprivrede koje je nadležno obavljati monitoring kroz ove dvije godine i da će se onda ići na izmjene zakona. Zakon, te se izmjene pripremaju. Naravno da su uočeni mnogi nedostaci. Znamo i sami kada je i sam zakon donesen da se je agencija u suradnji sa Ministarstvom poljoprivrede morala donijeti smjernice u kojima je odgovorila na preko 200 pitanja. Dakle, 200 stvari je bilo nedovoljno jasno, one su sada razjašnjene i to je u redu, zakon se primjenjuje ali ukazuje na to da sad znamo u stvari šta treba promijeniti, recimo jel. Neravnoteže naravno što se tiče malih i srednjih, one postoje, što se tiče pregovaračke snage taj njihov bagen power, kako to kažu Englezi ovaj su pokušale se riješiti upravo Zakonom o nepoštenoj trgovačkoj praksi, govorim o poljoprivrednim proizvođačima, jel ovim zakonom. Koliko se u tome uspjelo? Uspjelo se u velikom mjeri uspostavljena je financijska disciplina, dakle, to kažu svi ipak se plaća u roku 30 odnosno 60 dana za proizvode koji nisu svježi sa rijetkim iznimkama ili naravno ako se ne plaća mi za to ne znamo i ne možemo to saznati, mi nemamo inspekcijskih ovlasti. Pogotovo ne onih po kojim bi mi utvrđivali sigurnost hrane jel, zdravstvene i sanitetske, sanitarne te razloge. Naravno, ako, ne znam kako bi to pravnici i ekonomisti uopće mogli raditi, to je u nadležnosti inspektorata, Državnog inspektorata i ja ne znam zašto gospodin Bulj odbijaju, prebacuje odgovornost na nas. Oni to uopće ne rade, oni znaju da je to njihov posao, dakle uopće nema. Mi smo imali sastanak, to je isto odgovor na je jedno pitanje, sa Državnim inspektoratom, bila je nazočna i ministrica poljoprivrede u kojem smo mi zamolili za jednu suradnju. U dva navrata je inspektorat izašao nam u susret jer zahvaljujući Ministarstvu uprave nije bilo dopušteno da agencija ima pravo nenajavljenih pretraga kao što ima po zakonu o zabrani, Zakonu o zaštiti tržišnog natjecanja. Dakle, rekli su ne to je upravni postupak morate se najaviti. Naravno kad se najavite onda je sve ok, još bolje nego što je inače, o tome se radi je. Sankcioniranje vi u pravilu govorite da to treba biti ne samo pojedinačna nego i opća prevencija dakle da one budu, da kazne zastrašuju, da pokazuju da se zakon ne smije kršiti. Kazne su takve kakve jesu, one su propisane zakonom i propisan je i postupak, dakle kriteriji za izricanje kazni i njih se agencija mora držati. Osim toga moramo reći da 13 godina agencija nije imala ovlasti izricanja kazni, to smo neprekidno tražili, ona je ostala zadnja agencija na području tu ovaj bivše države koja to nije imala. Svi su to imali i oni manje razvijeni od nas. 13 godina se nije izrekla niti jedna kazna, u stvari navodno je izrečena jedna ali iz izricali su ih prekršajni sudovi, mi nemamo nikakav feedback, ne znamo tko je šta riješio. Uglavnom kazne nisu izricane, tu su se poduzetnici naravno su znali ništa nam se neće dogoditi, zakon se isplati kršit, sud, prekršajni sudovi su uglavnom imali još i limit do 200.000 kuna ja mislim da su mogli izricati kazne, ne više od toga, to nije ništa pogotovo kod velikih. Ubrzanje postupka, naravno tu su kazne relativno visoko iako ja nisam s njima zadovoljan moram priznati, ja bih volio da su više. Ubrzanje, kad imate takve visoke kazne morate i dat strankama velika procesna prava i oni ih koriste. One razvlače koliko mogu postupke, morate dakle održat, ti su postupci kompleksni vrlo, oni su opisani detaljno u ovom našem godišnjem izvješću. Oni imaju recimo kod koncentracija to zna biti po, po 200 postupovnih radnji dok dođete do toga, a koncentracije su relativno jednostavne u odnosu na kartele i zlouporabe vladajućeg položaja. Nadam se da sam time odgovorio na vaša pitanja, a ovaj ne znam treba li još o nečem drugome govoriti. Dakle, velim što se tiče tog jasnog razdjela u nadležnosti između inspektorata, Državnog inspektorata i agencije tu nema nikakvog prijepora. To je potpuno jasno, nisam nikada čuo da bi inspektorat odbio nešto raditi i rekao da to radi agencija, njima je to sasvim jasno. Mi možemo što se tiče hrane, ako gospodin Bulj hoće organizirat nekog da ispeče janjca pa da dođemo organoleptički ispitat kvalitetu tog proizvoda, doći ćemo rado. Ovaj, dakle mi ne možemo znati, tu rade pravnici i ekonomisti, mi nemamo stručnjaka za to i nismo za to uopće nadležni, to radi inspektorat pogotovo kod uvoza. Što se uvoza tiče, Hrvatska je dugo pregovarala, dugo smo pregovarali i dobro da smo dugo pregovarali, dobro smo se i posložili kako god nismo zadovoljni ali je netko trebao pogotovo te male i srednje poljoprivrednike, trebao im je reć šta će se tu dogoditi, oni su nepripremljeni ušli u to. Mislili su da će prodavat vani a da niko neće doći tu na ova teren i to je nažalost tako kako je, nikakav zakon ne može riješiti njihovu konkurentnost, ono što se predlaže, to su ta proizvođačka udruženja, u Hrvatskoj ih ima samo 4, koliko ja znam, jel. Dakle, to je način da se njihova konkurentnost pojača. Osim toga što se tiče tih niskih cijena tih proizvoda koji se uvoze, tu je pitanje kupovne snage hrvatskog kupca, ne, mi bi svi kupovali skupo da imamo para ali kupujemo ono kako se kaže, u rat idete sa onim što imate. I mislim da je to što se tile teleoperatera, dakle baznih stanica, bit će ih još više s obzirom na ovu 5G mrežu. U Europi se, ja nisam stručnjak za telekomunikacije ali onda sam pravnik slabe struje, recimo pa naučio sam nešto o tom. Bila je rasprava da u Americi postoje samo 4 kao operatera a Europa da ih oko 150, 160. i da bi se trebalo ustvari cijelo europsko tržište tretirat kao jedno, kao jedna cjelina da bi oni mogli ojačat, bit veći i jači jer su to, investicije su veoma skupe, infrastruktura traži stalne promjene, međutim Europska komisija je rekla da to ne može, da nema šanse za to nego nek se oni naprave taj coin investment, zašto bi svako morao imat svoju baznu stanicu, zašto njih nekoliko ne investira u zajedničke stanice. To naravno te kao operaterima izgleda nije dobro sjelo i o tome se više kasnije nije razgovaralo. Evo ja mislim da bi to bilo uglavnom sve. Hvala vam.
Hvala lijepa, na vaše izlaganje imamo nekoliko replika, prva je poštovane zastupnice Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pa digla sam repliku zato što želim zahvaliti vama g. Cerovac, zato što ste vrlo iskreno govorili, ne samo stručno iz djelokruga agencije, ja vas ne poznam osobno ali sam ugodni iznenađena iskrenošću odgovora zato što na ovih 5 konkretnih pitanja koje sam postavila a sva su iz vašeg djelokruga ste odgovorili iskreno, dakle ne pokušavajući reći da nemamo nekakav problem ondje gdje ga imamo, što i nije vaša jurisdikcija nego je pitanje izmjene zakona i dakle osim što ste sistematično radili i što ste i vi kolokvijalno rečeno, upetljani u birokraciju kao što smo nekad i svi mi, iskreno ste odgovorili. Bilo bi mi draže da ste rekli da nemamo niti jedan od tih problema ali treba činjenično govoriti i reći ondje gdje ima prostora za poboljšanja, da ta poboljšanja onda treba i učiniti. Hvala lijepo.
Odgovor poštovanog predsjednika. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Slijedeća replika poštovanog zastupnika Šukera.
Hvala lijepa. Poštovani g. Cerovac, vi ste u svom završnom djelu se dotaknuli po meni vrlo bitne stvari. Dakle kad je Hrvatska u procesu pristupanja EU usklađivala svoje zakonodavstvo sa pravnim stečevinama EU-a, došlo je do osnivanja određenih neovisnih institucija u RH, da li su to agencije, inspektorati, sve sa ciljem da se rad tih ljudi odmakne od politike, da njihova neovisnost bude prava. Međutim ono što ste vi ovdje rekli za govornicom a to je nešto što se od nekih od nas ponavlja već godinama ovdje u sabornici, ta tijela moraju i međusobno surađivati i kad se pojavi određen problem, nepoštivanje zakona i kad jedno tijelo zatraži od drugog intervenciju koja je u njegovoj nadležnosti, onda se to mora napraviti promptno jer ako se to ne napravi, onda žali bože i donošenja zakona i osnivanje agencija i u konačni pravosuđe, ako će procesi trajati godinama ne ako je bjelodano da se nešto pogriješilo rješavat odmah, nažalost sve će ostat mrtvo slovo na papiru.
Odgovor poštovanog predsjednika.
Pa ukratko, agencija ima odličnu međuagencijsku suradnju sa svim regulatorima, dakle HANFA-om, HERA-om, HAKOM-om, sa svima u krajnjoj liniji. Oni su stručnjaci za svoja tržišta pogotovo HAKOM recimo, to se vrlo, ... [[Govornik se ne razumije.]] željeznice to telekomunikacija jer mi bez njihove pomoći ustvari, oni nam moraju objasniti kako ta tržišta funkcioniraju. S njima, recimo, sa svima imamo odličnu suradnju. Sa Državnim inspektoratom mi do sad nismo imali nikakvih problema, kažem, održan je taj sastanak, ne znam kakav je rezultat tog sastanka. Državni inspektorat evo ja ću vam reći, on nam je u dva navrata uskočio što se tiče otkupnih stanica dole u delti Neretve, bilo je rečeno da nisu istaknuti opći uvjeti u prostorijama gdje se otkupljuje. Mi naravno nemamo niti mogućnosti da dole otiđemo, dođemo za 3 dana, gotovo, nema ništa, mi smo zamolili inspektora koji je tamo na terenu da pogleda samo je li to izvješeno i oni su to učinili, zaista, bez ikakvih problema. Dakle tu postoji jedna ta suradnja, mi smo je htjeli produbiti, ja ne znam kakav je stav Državnog inspektora, u svakom slučaju, ja mislim, kad mi to tako i radimo. Ako nađemo da je od nekog drugog tijela nadležnost, mi ga na to i upozorimo.
Hvala. Slijedeća replika, poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepo. Ja sam samo što se tiče teleoperatera, vidim da ste vi se replicirali, govori da se ponašaju isto kao i u državi odakle dolazi. U RH, ponavljam vam, HT ima najveću dobit, on je član grupe Deutsche telekom, 42% marže i time znači dobiti a dok je u EU 20%, jedino u Hrvatskoj ne treba im građevinska dozvola za bazne stanice a provjerite Bruxelles, pogledajte druge, Ženeva i druge gradove, pogledajte i vidjet ćete da li oni baš uvode 5G bez da se razmišlja o prvome, znači zdravstvena sigurnost svojih sugrađana. Ja nisam za zaustavljanje, ja nisam, ali zaustavljanje razvoje tehnologije ali da se teleoperateri ponašaju u Hrvatskoj kao u državama EU-a i ne treba ni građevinska dozvola, rade što god žele, što god hoće i zbog tog imaju najveću dobit. Zašto nismo jednakopravni kao i druge članice EU? To vas pitam [[Upadica: Hvala.]] Kome se i zašto pogoduje? Hvala lijepo.
Odgovor poštovanog predsjednika vijeća.
Ovo pitanje nikad nije bilo u nadležnosti agencije, jel. Dakle, niti što se tiče telekomunikacija u ovom djelu, niti što se tiče zašto nismo jednaki s drugim članicama unije.
Slijedeće replika, poštovanog zastupnika Žagara, ali prije nego što mu dam riječ da pozdravimo na galeriji učenice i učenice XIII. gimnazije iz Zagreba. [[Pljesak.]] Kolega Žagar izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi gospodine Cerovac, uvoženjem 5G mreža kaže da će biti još više baznih stanica, ali će biti prema njihovim tumačenjima manje zračenja, ali nije to sporno, ključna je ona stvar koju ste vi rekli. Zašto nemaju svi ne koriste jedne bazne stanice, zašto svaki operater ima svoje? Euro zastupnica gđa Borzan nas je izvijestila da će od iduće godine svi mobiteli imati standardizirane punjače, jedan punjač za sve mobitele. To je ključno poboljšanje i sa ekološke strane, a onda i sa financijske strane za građane. Jednako bi bilo tako i sa teleoperaterima. Međutim i vi sami znate, možda ste to prešutjeli ili ste nekako drugačije rekli. Oni imaju veliku financijsku moć, veliki utjecaj. Vi spominjete 4 operatera ja mislim da ih imam, formalno možda 4, da ih ima 2, a ovo naravno da nije nikome u interesu jer su toliko moćni da nije u interesu čak ni Europskoj komisiji da njima stane na žulj da se tako izrazim.
Hvala lijepa. Time bih zaključio raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.
Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2018. Podnositelj izvješća je Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Prihvaća se Godišnje izvješće o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za 2018.g., molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 87 za i 1 suzdržani i 8 protiv donesen zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.