Sada ćemo krenuti sa prvom točkom i kao što je najavljeno, ona će biti: - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o mirovinskom osiguranju, drugo čitanje, P.Z. br. 334 Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Pozdravljam poštovanog ministra rada i mirovinskog sustava Mrka Pavića i pretpostavljam da će on dati dodatno obrazloženje. Izvolite, gospodine ministre.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici, predstavljam vam Konačan prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o mirovinskom osiguranju. Naime odlukom Ustavnog suda od 30. siječnja 2018. g. ukinuti su članci 103., 126. a i 129. stavak 5. Zakona o mirovinskom osiguranju koji prestaje važiti 15. srpnja ove godine. Navedenim odredbama propisuje se postupak nadzora i kontrole činjenica na osnovu kojih je pravo ostvareno te provođenje izvanrednih kontrolnih pregleda za invalidske mirovine, tjelesna oštećenja u kojima je doneseno pravomoćno rješenje o priznavanju tih prava. Naime, Ustavni sud je smatrao da nadzor i kontrola se ne mogu provoditi neovisno o proteku vremena od pravomoćnosti rješenja, dakle da mora postojati vremensko ograničenje što je stvaralo pravnu nesigurnost. Ovim konačnim prijedlogom zakona provest će se odluka Ustavnog suda i navedene odredbe uskladiti s Ustavom. Propisuje se i nadalje da se omogućuje nadzor i kontrola te izvanredni kontrolni pregledi za prava koja su važila prije njihovog uvođenja, ali se uvodi rok od 5 godina od dostave rješenja o priznavanju prava u kojima se oni mogu izvršiti i donijeti novo rješenje. Novim rješenjem će se pravomoćno rješenje poništiti ili ukinuti ovisno o prirodi utvrđenoj nezakonitosti ili nepravilnosti. Tekst Konačnog prijedloga Zakona razlikuje se od onoga u prvom čitanju na način da se rok u kojem se nadzor i kontrola mogu obaviti produžuje s jedne na 5 godina od dana dostave rješenja stranci. Bilo je dosta prijedloga vezano uz produljenje toga roka i mi smo uvažili i prijedlog kojeg je gospodin Hrelja predložio, da se taj rok produlji i produljujemo ga ovim Konačnim prijedlogom na 5 godina. U skladu sa svime rečenim, Vlada RH predlaže da se prihvati konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju. Ono što bih sada htio se ukratko referirati i na postojeći mirovinski sustav i na mnoge dezinformacije koje imamo u javnosti po pitanju same mirovinske reforme. Ono što Vlada predlaže i zašto smo uopće krenuli u cjelovitu mirovinsku reformu je upravo zbog toga što prilagođavamo se dinamici promjena na tržištu rada, gospodarskim prilikama i demografskim izazovima. Razlozi za nužnost reforme su brojni. Prvenstveno prosječni staž umirovljenika u Hrvatskoj je 30 godina. U Njemačkoj je 30 godina i 7 mjeseci. Drugim riječima Nijemci rade 7 godina i osam mjeseci dulje od nas. Isto tako, samo 20% hrvatskih umirovljenika odradilo je preko 40 godina radnog staža. I ako gledamo samo njihove mirovine, oni u prosjeku imaju 70% prosječne plaće. Nažalost, svjesni smo i da su mirovine male. Ukupno gledajući kada gledamo cijelu populaciju čine 42% prosječne plaće. Mirovinski sustav je održiv, promjene na tržištu rada i demografski trendovi utječu na njegovu dugoročnu održivost. Ono što je bitno reći je da godišnje deficit mirovinskog sustava je 17 milijardi kuna odnosno 17 milijardi kuna prikupimo manje nego što je potrebno za isplatu mirovina iz prvog stupa. Taj deficit će se s godinama povećavati, ići će na 18, 19,2 milijarde, prema tome, u nacionalnom programu reformi upravo jedan od ciljeva je održivost javnih financija. Trenutačno stanje broja zaposlenih, podsjetio bih da smo u prvom kvartalu ove godine imali 71 tisuću više zaposlenih nego godinu dana ranije. Time se broj, omjer umirovljenika i osiguranika popravio na 1,23, no on je i dalje izuzetno malen. Što predlažemo kroz mirovinsku reformu, kroz inicijalni prijedlog, napominjem da je to bio inicijalni prijedlog, ali čisto da umirimo javnost. Predlažemo duži ostanak u svijetu rada i unapređenje sustava generacijske solidarnosti. Ono što trebamo shvatiti da trenutačno mirovinski sustav možemo promatrati kroz sukob triju generacija. Sadašnjih umirovljenika kojima je glavni cilj naravno i svjesni smo da su male mirovine veće mirovine. Onih koji idu slijedećih 10-15 godina u mirovinu i čije će mirovine u prosjeku 500 do 600 kuna manje nego sadašnjih umirovljenika. I to nije njihova krivnja. Naprosto izdvajanja u II mirovinski stup su trenutačno samo 5%, a trebala su biti 10% već ove godine. Treća kategorija su oni mladi, oni koji će cijeli radni vijek provesti u drugom mirovinskom stupu i upravo radi njih smatramo da je potrebno i ojačati drugi stup, ali pojačanu kontrolu rizika samih mirovinskih fondova. Ono što svakako treba reći javnosti da apsolutno nema nacionalizacije drugog mirovinskog stupa. Da samo proširujemo u inicijalnom prijedlogu prava one generacije koje su imali 52.-62. godište. To pravo imali su, još jedanput ponavljam umirovljenici odnosno osiguranici tih godišta i na isti način. Nitko neće nikome uzeti privatne račune. Po inicijalnom prijedlogu nudi se izbor umirovljenicima, budućim umirovljenicima. Također treba pojasniti da danom odlaska u mirovinu odnos vas umirovljenika tada prestaje sa vašim mirovinskim fondovima. U Hrvatskoj imamo 4 obvezna mirovinska fonda i danom odlaska u mirovinu sva vaša sredstva se transferiraju u nešto što se zove mirovinsko osiguravajuće društvo, odnosno MOD. Taj MOD uzima 5% sredstava za korištenje i taj MOD na kraju vam doživotno isplaćuje mirovinu. Ukoliko vam se nešto desi i ne daj Bože preminete prije odlaska u mirovinu, vaši nasljednici mogu naslijediti mirovinu. Ali danom odlaska u mirovinu, kad ste uplatili sredstva u MOD, ne mogu naslijediti puni iznos već se nasljeđuje samo mirovina i to samo ukoliko ste potpisali da želite imati zajedničku mirovinu, a MOD vas stimulira da imate pojedinačnu mirovinu i na taj način da sredstva ukoliko preminete ne može nitko naslijediti. Sveukupno dakle želimo bolje regulirati taj sustav, dio reforme upravo obuhvaćen i ide prema mirovinskom osiguravajućem društvu, ne narušava se, predlažemo jačanje, ali ono što je najbitnije i možda da umirimo naše građane je da ova Vlada želi veće mirovine za buduće umirovljenike, one koji će ići slijedećih 10-15 godina u mirovinu, 300 tisuća umirovljenika budućih primat će manje od minimalne mirovine neovisno o tom famoznom dodatku 27%. Da riješimo taj problem tih manjih mirovina budućih umirovljenika košta je između 35 i 40 milijardi kuna, ali ponavljam, ne rješava 300000 naših građana koji su primali između 35 i 75% prosječne plaće koje će i dalje imati manje od minimalne mirovine. Također, isto osobe koje su imale prosječnu ili čak nadprosječnu plaću u prosjeku će imati 500-600 kn manju mirovinu. Prema tome, apsolutno znamo kuda želimo ići, želimo odgovoriti na sve ove izazove i sa svim ovim izazovima, Vlada će izaći u 9. mj. sa prijedlogom zakona, a još jedanput potpredsjedniče, u skladu sa svim rečenim, Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru da prihvati Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju, kako bi se do 15. srpnja mogli uskladiti sa odlukom Ustavnog suda. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Na vaše izlaganje imamo prijavljene sve gotovo u dvorani, osim par iznimaka. Krenimo redom, prvi je bio poštovani zastupnik Vladimir Bilek.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Drage kolegice i kolege, gospodine ministre Pavić sa suradnicima, evo 15. se vrlo brzo bliži, ali evo, ja moram reći, da mi je drago što je ministarstvo u ovom prijedlogu između prvog i drugog čitanja usvojila dosta prijedloga, prvenstveno i ovaj produženi rok, kako bi ipak, nadzori se moglo provesti se kvalitetno i da ne bi bilo grešaka ono što je predložio uvaženi kolega Hrelja. Nažalost, znamo da će se ova rasprava danas u ovom zakonu, vjerojatno preliti upravo na prijedlog mirovinske reforme, koja je trenutno možemo reći tek u pojmovima. Žao mi je što je malo dobila preveliku recimo medijsku pažnju, prije nego što se konkretno razgovaralo direktno i u ovom Viskom domu i na odborima i na nekim drugim stvarima. A s druge strane mi je to i drago jer znamo da su svi uključeni i svi zaslužuju znati sve o ovoj reformi. Ona je tek na početku, meni je jasno da je i ovoj Vladi i nama svima direktno u cilju kvalitetan život naših umirovljenika da i u budućnosti mogu imati mirovinu koju zaslužuju i nadam se da ćemo to su ovom reformom dobiti, ali evo, imamo još prostora za … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Odgovor poštovanog ministra Pavića.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče zahvaljujem na afirmativnom odgovoru što se tiče konkretnog prijedloga ovoga zakona. 5 g. smatramo razumnim rokom, unutar kojeg se može napraviti kontrole. Također, drago nam je da se razvila vrlo živa javna rasprava, gdje smo upravo osvijestili javnost o svim aspektima buduće cjelovite mirovinske reforme, a pogotovo da ovih 600000 građana rođenih nakon 1962. samim time što su rođeni nakon '62. da će imati u prosjeku 500-600 kn manje mirovine. Za rješavanje tog problema treba naći 40 milijardi kuna do 2040. zajedno sa svim partnerima tražimo najbolje rješenje i vjerujemo apsolutno da ćemo ga u Sabor uputiti u 9.mj. ove g. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika, poštovanog zastupnika Stjepana Čuraja.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani ministre, spomenuli ste jedan podatak, koji zbilja treba posebno … [[Govornik se ne razumije.]] to je visina prosječne mirovine za naše umirovljenike koji su otišli u mirovinu sa punim godinama radnog staža. Dakle, to je oko 4300 kn. E sada, zašto je to tako? Di mi imamo problem? Imamo problem, zato što je država, tijekom svoje povijesti, koristila mirovinski sustav za rješavanje socijalnih pitanja, privatizacijskih, braniteljskih, dakle, svega onoga što je tu što nema veze sa uplaćivanjem direktno u mirovinski staž. Ja bi volio znati, kada bi se samo jedan podatak imali smo skrb, krajem '90., '96., '97. pa je tu bilo preuzimanja, ljudi su po invalidskim mirovinama, ono samo iz poduzeća u mirovine išli itd. da bi se 1.1.2014. sve te invalidske mirovine prebacile u starosnu napunjene životne dobi. Mene zanima, da li možemo, uopće razdvojiti koliko imamo onih mirovina na osnovu, odnosno, koji su to iznosu koliko su uplaćivali na staž i osiguranja, a koliko država tu subvencionira. Zahvaljujem.
Hvala, odgovor poštovanog ministra Pavića.
Hvala lijepo poštovani zastupniče. Upravo ste u pravu, pitanje je naravno, točnih izračuna i cilja da cijelom ovom reformom produljimo staž hrvatskih osiguranika, odnosno, ljudi koji rade. Trenutačno taj staž je samo 30 g. Cilj cijele ove reforme je da on ide prema 40 g. Ponavljam, osobe koje su sa 40 g. staža proveli u radnom odnosu, pa primanju 70% prosječne plaće, što je 4352 kn. Prema tome, a ono što treba isto tako reći, kod tih izračuna, dosta je bilo rasprave o jako niskim mirovinama, oko 500-600 kn. Većina 165000 takvih mirovina je onih koji su primaju inozemne mirovine i tu su radile nekoliko godina. Prema tome, statistike su potrebne i upravo je njihovo razumijevanje ključ ovog problema. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Panenića.
Hvala lijepo. Poštovani ministre, ovdje imamo pred nama Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o mirovinskom osiguranju. Sve što ste govorili u svom izlaganju, možemo staviti pod ovaj naslov. Međutim, većina tog što ste rekli, nije materijala, ovog što imamo danas na klupama. Znači, oko same reforme mirovinskog sustava, ovdje nema ni riječi. Ovdje riječi isključivo o jednoj odluci Ustavnog suda o kontroli koja se vrši i nažalost ovo je zapravo iskoristili ste ovu govornicu za PR svoga prijedloga. Znači onaj prijedlog kojeg komunicirate u javnosti. Međutim, i dalje ostaje da te naznake, koje nagovještavate o pravilnosti budućem vremenu, više ljudi vjeruju u Angelu Merkel i da će par godina rada u Njemačkoj stvoriti bolju budućnost nego svi napori Vlade premjera Plenkovića i vas osobno. Hvala lijepo.
Odgovor poštovanog ministra Pavića.
Hvala poštovani zastupniče Paneniću, hvala lijepo na odgovoru, mislim da sam vrlo jasno pojasnio intenciju ovog zakona. Prošli tjedan je bio jedan sličan izmjena tog zakona gdje su bile velike, burne rasprave o samoj mirovinskoj reformi, taj dio sam izrekao čisto da umirimo hrvatsku javnost, da znaju što se dešava i u tom smjeru upravo da, kako se kaže, smirimo loptu i da se vidi da je cilj ove Vlade da mirovine i sadašnjih i budućih umirovljenika budu veće. Ovakvim izjavama ja mislim da samo vi potičete ljude na odlazak u Njemačku, mislim da nam to nije cilj. Cilj ove Vlade 71 000 više zaposlenih u prvom kvartalu ove godine, nego godinu dana ranije, želimo da nam plaće rastu, imamo proširene kolektivne ugovore u sektoru građevine i turizma, poslodavci ulažu u plaće, poreznom reformom ćemo dodatno rasteretit poslodavce, prema tome, unatoč svemu imamo dosta optimizma. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika poštovane zastupnice Marije Alfirev, izvolite.
Hvala poštovani podpredsjedniče, uvaženi ministre, državna tajnice sa suradnicima. Ovdje, dakle u ovom vašem uvodnom izlaganju koje je trajalo 10 minuta, imali smo minutu koja je bila posvećena upravo ovome o čemu je danas riječ, a to je zakon o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju. Onih ostalih 9 minuta posvetili ste promociji nečega, čini mi se, što se zadnje vrijeme provlačite, što kroz medije, što na sve moguće druge načine, a prezentirate kao mirovinsku reformu. Jel to mirovinska reforma ili o čemu se radi, ne znamo. Znamo da ste krenuli sa popriličnim količinom zastrašivanja, pogotovo umirovljenika i onih koji će postati umirovljenici, a zapravo niste ponudili nikakav konkretan prijedlog kojim bi se moglo raspravljati.
Hvala. Odgovor poštovanog ministra Pavića.
Poštovana zastupnice, evo prošli tjedan upravo iz vašeg kluba bilo je najviše povika šta nisam u Saboru i šta ne objašnjavam mirovinsku reformu, a bio je skroz drugi zakon. Ovaj put sam evo, došao pred vas, rekli ste da vas se bojim, ja vas se apsolutno ne bojim, želimo raspraviti, želimo umiriti javnost da znaju koji su inicijalni prijedlozi. Prema tome upravo zbog povika iz vašeg kluba i svih došao sam u Sabor apsolutno jasno iznijeti situaciju jer su najviše iz vašeg kluba bili zahtjevi da objasnimo koji su trenutačno prijedlozi na stolu. Još jedanput ponavljam da je intencija zakona osigurati veće mirovine za sadašnje umirovljenike, da osigurati da želimo umirovljenici koji sljedećih 10, 15 godina idu u mirovinu imaju mirovine iste kao i sadašnji umirovljenici i da ojačamo drugi mirovinski stup za one mlade ljude poput mene koji će 40 godina provesti u II. mirovinskom stupu. Hvala.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Željka Jovanovića, izvolite.
Hvala lijepo podpredsjedniče. Uvaženi ministre, pokušali ste u jednom PR govoru opravdati ono što se ne može opravdati. Dakle nakon '90. kada je HDZ privatizacijskom pljačkom uništio gospodarstvo, smanjio broj radnih mjesta za 400 000, zbog čega i imamo danas tako skromne mirovine, vi pokušavate prodati jednu novu pljačku, pljačku u vrijedu 90 milijardi naših umirovljenika i istovremeno ucjenjujete hrvatske građane, hrvatske umirovljenike nudeći im da ćete im dati povećanje od 27% ukoliko se odreknu svega onog što su štedili cijeli svoj radni vijek. Dakle to je sramotan prijedlog i jasno je da vas ni koalicijski partneri ne podržavaju, ne podržava vas više ni premijer. Vjerojatno sami sebe tješite da će ta reforma vidjeti svjetlo dana, ali ja se nadam da neće. Nažalost, uz mirovinsku reformu koja će smanjiti životni vijek građana imamo i zdravstveni sustav koji neće osigurati ni da građani dočekaju svoju mirovinu, to je jedino što vama može pomoći.
Odgovor poštovanog ministra Pavića.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče, upravo cilj ove Vlade je da imamo veći broj zaposlenih, kažem, imamo 71 000 više zaposlenih, vaša Vlada je imala preko 100 000 više nezaposlenih. Ono također što bih rekao o nacionalizaciji, ako govorimo o tome, pa vaš bivši ministar Mrsić je vrlo jasno to odradio, 60 000 ljudi je prisilio da iz II. stupa idu u I. i povuko 4,2 milijarde kuna tom prilikom. Ova Vlada se odgovorno ponaša prema građanima, idemo u cjelovitu mirovinsku reformu, ali idemo i u poreznu reformu. Želimo rasteretiti naše poduzetnike, ali isto tako želimo osigurati održivost mirovinskog sustava. 71 000 više zaposlenih nego godinu dana ranije dovoljno govori o uspjesima ove Vlade, a nacionalizacija mirovina koje ste vi napravili, odnosno vaš ministar i udare koje ste napravili dovoljno govore i o vašem radu. Hvala.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Nenada Stazića.
Dakle ministre, vi obmanjujete javnost, umirovljenike. Vaša reforma je otprilike ovakva: Vratite se u I. stup, dobit ćete 27% povećanja, ali sve što ste uštedili do sada dat ćete državi. I na taj način država će uprihodovat 90, možda 100 milijardi kuna. Znači 16 godina nakon cjelovite reforme, kad je uveden II. stup, a to je bila reforma, uvođenje II. stupa, vi nama pod reformom nudite zapravo poništenje te reforme. Vi sad mislite čopiti sve te novce iz II. stupa, staviti državi u džep i umirovljenicima tek uz taj uvjet povećati mirovinu od 27%. Reforma bi bila nešto drugo, ali to je unapređenje onoga što je prije 16 godina započeto, jačanje II. stupa, dati sigurnost umirovljenicima, to bi bila reforma.
Hvala. Odgovor poštovanog ministra Pavića.
Hvala lijepa zastupniče Stazić. Reforma je upravo da učinimo sustav javnih financija održiv, a da istodobno razvijamo mirovinski sustav, da ljude koji će imati 500 kuna manju mirovinu koji nisu za to ni krivi, da nađemo načina da nemaju 500 kuna manju mirovinu. Trošak toga je 40 milijardi kuna. Upravo prijedlogom koji smo mi istaknuli nalazimo načina za financiranje cijelog tog sustava ali ponavljam tehničko proširivanje prava ljudi koji su imali generacija '52. do '61.. Naše blagajnice, naše profesorice koje će ići u privremenu starosnu mirovinu sljedećih godina njih ne zanimaju te stvari, njih zanima hoće li imati iste mirovine kao netko tko je rođen '61. godište. Prema tome, moramo naći rješenje za njih na način da povećamo, izjednačimo buduće umirovljenike sa sadašnjim i da maksimalno povećamo mirovine ali uz održivost javnih financija. Hvala.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Nikole Grmoje.
Poštovani ministre evo kako je rekao kolega Panenić, vi ste ovdje održali jedan govor koji se ne tiče uopće točke dnevnog reda. Jasno je da morate smiriti tenzije koje ste sami stvorili ili neodgovornim izjavama ili činjenicom da uopće ne znate niti vi niti Vlada u ovom trenutku što treba napraviti. Gledao sam sinoćnje Otvoreno i tu je bilo skandaloznih izjava, vi ste osobno kao ministar a bio je još jedan kolega iz jedne oporbene stranke računali BDP kao direktan prihod proračuna. Znači ja sam se zgražao nad onim što ste vi sinoć iznosili u toj emisiji i to mi pokazuje da uopće ne znate u kojem smjeru treba ići i što treba raditi. A kada govorite o broju zaposlenih, pa jeste vi svjesni situacije u Hrvatskoj? Jeste vi svjesni koliko mladih ljudi odlazi iz Hrvatske a vi pričate o nekakvim fantastičnim rezultatima Vlade? Pa vjerojatno je većina tih zaposlenih zaposleno ili u gradovima ili u općinama ili u županijama ili u državnim tvrtkama, u ministarstvima. Pa vi samo opterećujete ovaj sustav, on postaje neodrživ. Provedite reformu javne uprave, ministre, recite to, prenesite to premijeru Plenkoviću da ovo više ovako ne može.
Hvala. Odgovor poštovanog ministra Pavića.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče, upravo idemo suprotno, možda vi mene niste shvatili ali modele koje smo izračunali i izradili apsolutno smo izradili sve moguće modele i dodataka na mirovinu. Ono što se mi borimo u ovoj Vladi da 300 tisuća naših umirovljenika koji su primali minimalnu plaću do 85% prosječne ne bude imalo manje od minimalne mirovine. To je stvar gospodine Grmoja s kojim se mi, izazov s kojim smo se mi uhvatili, s kojim se niti jedna Vlada u zadnjih 16 godina nije htjela uhvatiti, koja je samo prebacivala, koja je samo prebacivala… … [[Upadica se ne čuje.]] [[Upadica Reiner: Nemojte dobacivati iz klupe.]] problematiku na sljedeće Vlade. Po prvi puta se ova Vlada uhvatila u koštac sa time [[Upadica Reiner: Kolega Grmoja nemojte iz klupe.]] I na način da idemo u tom smjeru a o samom zakonu ja sam izvijestio i dao prijedlog Vlade. Hvala lijepo.
Hvala. Kolega Grmoja digli ste povredu Poslovnika, šta je povrijeđeno, koji članak i koji stavak? Znači ministar Pavić obmanjuje hrvatsku javnost [[Upadica Reiner: Koji članak je povrijeđen, molim vas recite!]] Članak 238., obmanjuje hrvatsku javnost, optužuje [[Upadica Reiner: To nema veze s time.]] bivše Vlade. Čije su to Vlade? To su Vlade HDZ-a ili SDP-a./ [[Upadica Reiner: Nije, vi zlorabite povredu Poslovnika i ja vam zato izričem opomenu!]] Koje su to Vlade? I tko je odgovoran za ovakav neodrživi sustav i mirovinski i sve ostalo? Tko je odgovoran? [[Upadica Reiner: Kolega Grmoja!]] Pa vi ste odgovorni i Vlada znači HDZ-a. Prestanite govoriti izrekao sam vam opomenu! [[Upadica Grmoja: Pa nemojte obmanjivati javnost više, pa ne može se to, ne može se slušati ovo!]] Izričem vam drugu opomenu i oduzimam vam riječ. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Ivana Ćelića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ministre očito su se neki jutros ustali sa snom da su još uvijek ministri ili da su na vašoj poziciji pa vam dijele lekcije. Izmjene i dopune Zakona o mirovinskom osiguranju svakako su i sastavni dio mirovinske reforme premda se radi o jednom malom parcijalnom dijelu. No ono što bih ja htio govoriti dakle to je vezano za vještačenja i stvaranje da li je to moguće sa podzakonskim aktima, objektivizaciju vještaka koji rade ta vještačenja. Naime ministarstvo je donijelo pozitivne promjene oko jedinstvenog tijela vještačenja za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom. I mislim da isto tako one stručnjake koji su najbolji u unutar sustava da ih se onda angažira pogotovo vezano za članak 103. i članak 126. Zakona o mirovinskom osiguranju.
Hvala. Odgovor ministra Pavića.
Hvala lijepa gospodinu zastupniku Ćeliću. Sustav vještačenja, profesionalnog vještačenja je unaprijeđen sa zakonom koji je bio u 5. mjesecu Zakonom o profesionalnom vještačenju i isto tako unaprijeđen uredbom. Imamo centralno mjesto za sva vještačenja. Zavod za vještačenje i profesionalnu rehabilitaciju osoba sa invaliditetom. Upravo je to mjesto koje želimo ojačati a isto tako posebice jačamo profesionalnu rehabilitaciju. Prema tome, jedan zavod koji je stvoren 2015. godine ovim zakonom, unapređenjem zakona smo ojačali, omogućili ovo što i vi govorite i na taj način želimo maksimalno unaprijediti sustav vještačenja. A posebice me veseli da ćemo unaprijediti sustav profesionalne rehabilitacije i sredstva koja se prikupljaju … [[Govornik se ne razumije.]] kvotnog zapošljavanja uložiti u razvoj centara u Zagrebu, Osijeku, Splitu i Rijeci. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Sunčane Glavak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre ono što treba svaki puta ponavljati zato jer ako ne ponovite 100 puta zaboravi se u trenu. Dakle ovo je samo dio reformskih napora Vlade RH koji se poduzimaju, podsjetiti ću reforma poreznog sustava. Prošlog tjedna ovdje u Hrvatskom saboru imali smo reformu pravosudnog sustava, u tijeku je reforma javne uprave, zdravstvenog sustava. Dakle, a mirovinska reforma možemo reći je reforma svih reformi. Ono što je važno za podsjetiti i čega je Vlada svjesna jest da je udio prosječne mirovine u prosječnoj plaći u Hrvatskoj ispod 42% a u EU to je 58%. Ono što je namjera Vlade i što svi zajedno moramo učiniti jest povećati standard naših umirovljenika a ono što je još važnije to je povećati kontrolu nad onima koji upravljaju sredstvima umirovljenika, odnosno sredstvima koje oni izdvajaju.
Odgovor poštovanog ministra Pavića.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnice Glavak u potpunosti ste u pravu, mirovinska reforma nadovezuje se na sve ostale reforme, pogotovo na poreznu reformu, na rasterećenje. Podsjetio bih da smo za 3 milijarde kuna rasteretili poduzetnike i građane i da ćemo to raditi i slijedećih godina a u potpunosti ste u pravu, u dio reforme će svakako biti na boljoj kontroli i upravljaju rizicima obveznih mirovinskih fondova koji trenutačno imaju akumulirano 94 milijarde kuna. Tražimo način da ta sredstva iskoristimo u razvoj infrastrukturnih projekata i hrvatskog gospodarstva ali isto tako da sve rizike a svjesni smo i pitanja i gubitka na dionicama i Agrokora i mnogim dr. projektima da ojačamo sustav nadzora, kontrole i rizika. Također ćemo ići i u smanjenje naknada od 433 milijuna kuna prihoda, 206 milijuna kuna zarade prema tome, vjerujemo da imamo itekako prostora za unaprjeđenje sustava nadzora i upravljanja mirovinskim fondovima. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je je poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Gospodine ministre, prije nego što se ste počeli o naznaka ili konturama nove reforme, mislim da ste propustili jednu veliku stvar a trebali ste reći da je 2014. mijenjan Zakon o mirovinskom osiguranju i da su se dogodile dvije vrlo bitne stvari. Ako se ne varam, prva je bila da se mijenja model ili način izračuna osnovice da mirovine, za one koji su u I. i II. stupu i s tim bi u principu dali odgovor svima onima koji govore da ima ili nema pravo na 27%. Neka pogledaju što se dogodilo u zakonu 2014. i sve će im bit jasno. Dakle to je to. Druga stvar, tada je izmjenom zakona iz II. stupa mirovinskog uzeto milijardu i 600 milijuna kuna. I to su naprosto činjenice. I druga stvar, ne zbog toga što sam ja bio dio jednih vlada, nemojte govoriti da nitko ništa nije poduzimao, pogledajte masu sredstava koliko se povećala za isplatu mirovina i nemojte zaboraviti gospodine ministre, da je vraćen dug umirovljenicima i to baš za vrijeme HDZ-ove vlade, prema tome lijepo vas molim, nemojte govoriti da nijedna vlada nije ništa poduzela.
Hvala. Odgovor poštovanog ministra Pavića.
Hvala lijepa. Zastupniče Šuker, nisam mislio da nijedna vlada nije ništa napravila, već sam govorio o pitanju razvoju II. stupa, naravno da su vraćeni dugovi umirovljenicima. Hvala da ste me podsjetili na ovo, jedan dio sam i rekao odlukom SDP-ove vlade vraćeno je 60 000 ljudi u I. stup i to je koštalo puno više nego što vi tvrdite, 4,3 milijarde kuna je ukupno bio povrat u I. stup. Istodobno ministar tadašnji Mrsić je uveo tzv. švicarsku formulu u II. stup i na taj način onemogućio dobar dio sredstava kod pitanja isplate rizika i zbog toga je i udio mirovina iz II. stupa puno manje. Treća komponenta koju je prošla vlada napravila a katastrofa je, da su ljude sa beneficiranim stažom prisilili isto tako da idu u II. stup i trenutačno imamo u 2017. 17 ljudi, ove godine nekoliko stotina ljudi su sa beneficiranim stažom išli u mirovinu a nemaju dovoljnu mirovinu iz II. stupa i traže dodatak. Ova vlada će napraviti cjelovitu reformu i sve ove izazove … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Slijedeća replika trebala je biti poštovanog zastupnika Ivana Lovrinovića, njega nema pa gubi pravo na govor. I sada bih pitao želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govoriti poštovani zastupnik Tomislav Panenić.
Poštovani ministre. Evo prije nego što odete, ja bi vam samo odgovorio na vašu opasku oko toga da ja pozivam ljude da odlaze u Njemačku. Ako malo bolje pogledate moju obitelj, onda ćete vidjeti da je cijela obitelj upravo došla iz Njemačke, a tamo tko ju je otjerao? Otjerala ju je u ono vrijeme neimaština u kojoj su živjeli, nemogućnost da se ostvari primjereni dohodak, da se uspije normalno živjeti, tražilo se rješenje, nažalost i tada u Njemačkoj. Sada ovo što se događa vrlo podsjeća na ono vrijeme samo ima još jedan indikativniji problem a to je da više nitko ne planira da se vrati. Mi se jesmo vratili, tko sada planira da se vrati? Koja je to vlada koja će napraviti takvu reformu da naši ljudi koji su otišli, žele se vratiti? Koja je to vlada koja smatra da će mirovinskom reformom i sa ministrom koji je evo, održao ovdje državnički govor cijelih pola sata i nakon toga otišao, kako će se to promijeniti? Što bi trebali reći sada, evo ministre hvala lijepo što ste bili s nama, stvarno smo čuli i vi ste čuli sve iz ove rasprave što je bitno. Na kraju možemo reći zapravo da rasprava o mirovini je rasprava o našoj budućnosti. I kad pogledamo kako ljudi doživljavaju svoju budućnost, nažalost činjenica je da ne razmišljaju o budućnosti u RH. Činjenica je da unatoč svim ovim raspravama što ovdje vodimo ne polažu nade da će budućnost biti u Hrvatskoj mirovini. Kada nekom kažete da se ovdje raspravlja o maksimalno 500 kuna, što znači onome tko ima isplatu, prosječnu mirovinu, koji je ugrožen, pa pogledajte samo potpore koje pružaju lokalne samouprave koje osmišljavaju mjere pomoći svojim stanovnicima. Pa imali smo jučer u emisiji gdje je grad Zagreb, kaže da je najosvješteniji grad. Grad koji najviše pomaže svojim umirovljenicima. Pa na kraju ispadne da potpora jedne lokalne samouprave je presudna, bitna, značajna hrvatskom umirovljeniku. U nekoj maloj sredini dolazimo do pokazatelja da umirovljenika već sada ima isto kao i svih ostalih. Sad zamislite ako je negdje 1000 stanovnika, od toga je 500 umirovljenika i lokalna samouprava treba donijeti mjeru kojom će pomoći umirovljenike. Samo da im jednokratno da 100 kuna, 500 puta 100 kuna, 50 000 kuna, a 100 kuna ispari, nestane, samo je znak male, sitne pažnje povodom Božića, Nove Godine ili Uskrsa. Ako podignemo na 500 kuna, koliko se raspravlja ovdje, onda već dolazimo do nekih iznosa koji rastu. Ali dokle? Koliko se može lokalna samouprava protegnuti? Koliko će se decentralizirati sredstva? Evo, tu je moj kolega Pranić koji je gradonačelnik, trudi se, sve. Koliko gradonačelniče možete vi odvojiti ukupno sredstava da pomognete upravo ovu najugroženiju skupinu? Dali biste sve što možete da imate. Ali država je ta koja osmišljava model mirovine, koja radi reformu, koja stoji iza ovih izjava, stoji iza budućnosti. Naravno da se bojimo kad u ovom budućnosti koja se najavljuje traži se da se odreknete jednog dijela ušteđevine, predate državi da bi ona upravljala vašim novcem. Ali evo, ja se ispričavam svima vama, ispričavam se javnosti koja ovo gleda što govorim o temi koja nije sadržaj ovoga Zakona kojega sada imamo. Znači, prozivao sam ministra, prozivam i sebe isto radi toga. Jer dolazi pred nas Zakon o izmjenama o Zakonu zapravo o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju u kome ne spominje se mirovina, mirovinska reforma. Spominje se kontrola. I upravo je tu bit. Kontrola nad cijelim sustavom, na ispravnosti postupanja svih institucija koje upravljaju sustavom. Al kad pogledamo da mi donosimo posebno izmjenu Zakona radi toga što je Ustavni sud nešto naložio, radi toga što je utvrđena nepravilnost, onda je opravdana bojazan svakog hrvatskog građanina da da sredstva na upravljanje državi. Nažalost, da je praksa pozitivna, da država stoji iza hrvatskih građana, onda ta sredstva vjerojatno bi svi, zapravo prijedlog koji je došao, koji će doći, o kom se raspravlja bi sigurno bio prihvaćen od hrvatskih građana, osjećali bi se sigurno, osjećali bi se sigurnije u okviru državne vlasti, nego možda u okviru mirovinskog fonda koji bi trebao osigurati njima veći prihod. Sada ministar zapravo kaže da i potvrđuje, nemojte vjerovati mirovinskim fondovima. Mirovinski fondovi vam ne mogu osigurati budućnost, ne mogu osigurati visinu mirovine, ne mogu kapitalizirati štednju koju imate. Pa ajmo pitati zbog čega? Radi toga što 70% njihovih investicija je u državnim obveznicama. Znači država je ta koja ne može kroz svoje obveznice osigurati da hrvatski građani imaju prinos na svoju mirovinu. Na sigurnoj strani su, jedino što potvrđuje, država će svoje obveze podmiriti, ali mirovine će zato stradati. OK. Prihvatimo onda, ukinimo uplate u drugi stup, maknimo od tih mirovinskih fondova, onda će nam vjerojatno se urušiti sva poduzeća koja su mirovinski fondovi dokapitalizirali, u kojima sudjeluju jer taj kapital će se preliti u državi, državi koja nije mogla kontrolirati stanje u upravljanju svojim poduzećima, koja nije riješiti na vrijeme, koja je pustila da kriminal djeluje tamo, koja je dopustila pljačku tih poduzeća, koja je dopustila da se uruše, da bismo ih onda bezbroj puta zapravo ponovo dizali na noge. I mirovinski fondovi su najbolja poluga koja pod paskom države sudjeluje upravo u tim procesima. Ali opet kažem, tema je rješavanje tisuća lažnih mirovina koje čine štetu. Podatak je da 5100 lažnih mirovina u posljednjih 14 godina je napravilo štetu od 4,2 milijarde kuna. Da li su samo oni koji su dobili takve mirovine krivi ili je kriv i dio sustava? Koji to zapravo sustav koji dovede do toga da samo 15% ljudi ode u starosnu mirovinu, sve ostalo je u nekoj mirovini koja nije u cijelosti zarađena. I onda naravno da nas ovdje ubada u oko da postoje tisuće primjera otkrivenih lažnih mirovina. Koliko je onih koji nisu otkriveni? Pa koja smo mi to postali nacija u kojoj tisuće mirovina se može dogoditi da mijenjamo Zakon da iznosimo ove podatke, da o tome raspravljamo. Ja smatram da bi to trebalo biti samo po sebi se rješavati i da ne može ni nastati. I ako je nastalo brzo sankcioniranje, jasno sankcioniranje. Jasan postupak. Jer postavlja se pitanje zašto nam treba odluka Ustavnog suda? Kako dođe do toga da se propituje zapravo Zavod za mirovinsko osiguranje? Da li je tamo sve ispravno? Ili će se ipak podignuti i određene, tko zna koliko, prijave protiv ljudi koji su donosili takve odluke, koji su sa visokim stupnjem nepažnje ili sa bilo kojim stupnjem namjere omogućili da dođe do takve situacije. Ova Odluka Ustavnog suda, ona neće omogućiti niti ukinuti lažne mirovine niti spasiti lažne korisnike, nego potiče samo da institucije krenu raditi, da provedu odluke, a Zavod, on će imati dužnost prezentirati dokaze o dobivanju lažne mirovine, pokrenuti postupke i naravno što svi očekuju, povratak sredstava, kazneno gonjenje odgovornih osoba. Ali nemojmo zaboraviti, ne smije se legitimirati da odgovorne osobe u bilo kojoj instituciji, pa isto tako i u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje, koje su određene odluke donijeli, gdje su te odluke bile suspektne gdje su dokazane da bez pogodovanja nisu se mogle donijeti i one moraju odgovarat. Ne može uvijek biti da je samo odgovornost na onome tko je korisnik. On je možda iskoristio sustav, ali taj je sustav, dok ne bude nalazio unutar sebe, isto one koje su odgovorne, dok ne bude kažnjavao, dok ne bude zastupljeno interese hrvatskih građana, hrvatskih umirovljenika, hrvatskih ratnika koje odvajaju sredstva, dok ne bude čistio sebe, kao što očekujemo da država očisti sebe, kao što očekujemo da država bude primjer. Da država bude ta koja će uredno plaćati svoje račune, da kao i jutrošnjoj stanci u kojoj sam govorio, da ne može biti država ta koja duguje mirovinskom sustavu, država ili kao kroz HZZO, kao fond, gdje ima namjenski prihod, ne može se događati da mi imamo skoro 3 g. neplaćena dugovanja. Pa kome mi prodajemo više priču da plati nešto u 30 dana. Pa ne vjerujemo sami sebe, a ne da ćemo nekoga sankcionirati, natjerati ili mu pojasniti kako je to dobro, mi prvi krenimo od sebe. A mi prvi trebamo iz ovog proračuna, kome je nastao suficit, višak je nastao, pa ljudi mi imamo višak u državnom proračunu, a imamo što? Dugovanja, obveze višegodišnje, koje nastaju negdje gdje se ne vidi direktno u državnom proračunu. Imamo zamagljivanje hrvatske javnosti. A stoji u zakonu, obaveze su, pa to su sve hrvatski građani. Pa ne možemo se igrati lopticom, dal je to 1 stup, 2 stup 3 dobrovolji koji je naravno da svi vjeruju u državu, trebaju vjerovati, vjeruju u sustav, vjeruju u ono što je država nabrojala i žele, oni žele da im to osigura neku budućnost, da će na kraju svog radnog vijeka, moći vjerovati da su dobili mirovinu zaslugom svojim radom, da onaj tko je stvarni invalid je dobio isto tako mirovinu radi činjenice koja mu se dogodila i da ne moraju niti slušati ni ovu raspravu niti biti svjedoci jednog jedinoga primjera zlouporabe sustava koji nije spreman sebe mijenjati, koji nije sebe sankcionirati, da bi bio bolji, učinkovitiji, prema onima koji to potiču u sustavu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti poštovana zastupnica Ljubica Lukačić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Kao što je ministar u svom u vodnom izlaganju spomenuo ovaj Zakon o mirovinskom osiguranju, mijenjamo iz razloga, što je Ustavni sud 30. siječnja 2018. g. ukinuo odredbe članaka 103., 126 a i 125. 129. stavak 5. Ove odredbe su propisivale postupak nadzora i kontrole činjenice na osnovu kojih je bilo ostvareno pravo iz sustava mirovinskog osiguranja te provođenje izvanrednih kontrolnih pregleda za invalidske mirovine i tijelesa oštećenja. Nadzor i kontrola mogli su se provoditi neovisno o preteku roka od pravomoćnosti rješenja, dakle, bez vremenskog ograničenja, a to je stvaralo određenu pravnu nesigurnost korisnika tih prava. Ustavni sud je ove odredbe proglasio neustavnima i kao što sam rekla, stoga imamo izmjene i dopune Zakona o mirovinskom osiguranju. Dakle, dana konačni prijedloga ovoga zakona, kojim ćemo provesti odluku Ustavnog suda, a navedene odredbe uskladiti s Ustavom. I nadalje se ovim zakonom propisuje, omogućuje nadzor i kontrola te izvanredni kontrolni pregledi, za prava koja su važila prije njihova uvođenja, ali uvodi se za razliku od prvog čitanja, uvodi se rok od 5 g. od dostave rješenja o priznavanju prava u kojem se ti kontrolni pregledi mogu izvršiti i donijeti novo rješenje. Dakle, tekst konačnog prijedloga zakona koji danas imamo pred sobom, razlikuje se od prijedloga zakona upravo u tom roku, rok od 1 g. produljuje se na rok od 5 g. i to je jedna bitna razlika u odnosu na prvo čitanje. Kada govorimo o kontroli pregleda, ja sam uvjerena da će ovaj rok, biti stvoriti jednu pravnu sigurnost među građane, jer ste nažalost imali danas situacija, evo, koje ja mogu reći osobno, poznajem. Da su se neka prava, doista trebala kontrolirati, a neka, bojim se da nisu. Jer, kada vam npr. osoba koja ima kvadri legiju ode u invalidsku mirovinu, pa kažu da neka bude spremna, da će biti pozvana na kontrolni pregled a ne zna kada, onda je to kod te osobe, kod koje dakle uopće ne bi trebalo biti kontrolnoga pregleda stvaralo nesigurnost jer ona sasvim sigurno, rekla bih, teško mi je to reći, ali rekla bih neće nikad ozdraviti sa takvom dijagnozom pa je uopće, postavlja se pitanje da li su ti pregledi bili i potrebni. Stoga mi je osobito drago što je ministar u svom uvodnom izlaganju napomenuo i kako ćemo pojačati, odnosno bolje urediti sustav profesionalne rehabilitacije kako bi kroz profesionalnu rehabilitaciju što više ljudi osposobili za ulazak u svijet rada, kako oni ne bi nepotrebno, doista nepotrebno opterećivali sustav mirovinskoga osiguranja. U ovim izmjenama i dopunama zakona uvodi se i rok u kojem mora biti obavljena revizija nalaza i mišljenja donesenog na izvanrednom kontrolnom pregledu, a to je najkasnije 60 dana prije isteka roka za donošenje rješenja u postupku nadzora i kontrole. Ministar se u svom uvodnom izlaganju u kratko osvrnuo na mirovinsku reformu, ja ću reći evo možda samo dvije, tri rečenice koje su vezane za ovaj zakon, a odnose se svakako se odnose na mirovinsku reformu. Kao što sam spomenula, to je taj sustav vještačenja o kojem, rekla bih se malo govori, a koji je najbitnija karika u mirovinskoj reformi. Sustav vještačenja novi uveli smo u RH 2015. godine, rekla bih da je on tada zaživio, međutim nije polučio dobre rezultate. Stoga evo državna tajnice mogu reći da ja sam osobito zadovoljna što je ova Vlada i što ste vi u ministarstvu doista napravili, rekla bih čudo, kada ste Zavod za vještačenje i profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom doveli na jednu višu razinu. Kada izgovorite puni naziv ovog Zavoda onda svi misle da se to odnosi samo na osobe s invaliditetom, to tako nije, to se odnosi na svakog čovjeka tko treba neko vještačenje u bilo kojem sustavu, pa tako i u sustavu mirovinskoga osiguranja. Svi jako dobro znamo da vještaci prije su vještačili, ja se usuđujem reći svakako pa su tjelesna oštećenja relativno laka tjelesna oštećenja nerijetko završavala invalidskom mirovinom. A danas kad vam dođe neka osoba u kolicima na vještačenje i danas se događa da vještaci se čudom čude kada takve osobe kažu da ne bi išle u invalidsku mirovinu, nego da bi se profesionalno rehabilitirale i da bi nastavile raditi. Stoga mislim da je zgodno vrijeme kada govorimo o mirovinskoj reformi, a niz zakona pa tako i ovaj Zakon o mirovinskom osiguranju bit će ponovo u izmjenama, da je vrijeme da naknadu za profesionalnu rehabilitaciju povećamo, odnosno da ona ne bude razlog da ljudi ne žele ići na profesionalnu rehabilitaciju jer od te naknade ne mogu živjeti. Drugo pitanje koje mislim da je ovdje itekako važno postaviti, a to je da je možda vrijeme da u ovoj mirovinskoj reformi razmislimo o ponovnom vraćanju četverosatnog radnog vremena jer ljudi kod kojih postoji preostala radna sposobnost ne moraju nužno biti kompletno na teret mirovinskoga sustava. Zašto za 4 sata za koja su sposobni raditi ne bi mogli zaraditi svoju plaću i za svoj život i bili u svijetu rada i osjećali se funkcionalno, osjećali se na korist sebi, svojoj obitelji pa i svojoj državi, a za ona preostala 4 sata za koja ne mogu raditi neka koriste invalidsku mirovinu. Molim vas da ovim mojim prijedlozima razmislite, ja sam sigurna da ćete to učiniti i da ćemo ovu mirovinsku reformu doista napraviti kako treba na zadovoljstvo svih građana. Što se tiče izmjena i dopuna ovog zakona konačnog prijedloga Zakona o mirovinskom osiguranju, klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će ove izmjene i dopune. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Božica Makar, izvolite.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče, uvažena državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa jednostavno je nemoguće da raspravljamo o zakonu o izmjenama i dopuni Zakona o mirovinskom osiguranju, a da svi odmah nemamo asocijaciju na mirovine, na mirovinsku reformu. Međutim, ja neću raspravljati o mirovinskoj reformi, jer se iskreno nadam, da ćemo kroz ovo ljeto, dobiti sve informacije, čuti sve analize i raspraviti o tome, kako bi u jesen mogli krenuti sa donošenjem, odnosno, provođenjem ove reforme. Osvrnuti ću se na ono što ovaj zakon mijenja, ne mijenjaju se mnoge stvari, ali potrebno ih je promijeniti, jer prema sadašnjem, važećem zakonu, odredbama čl. 126. Zakon o mirovinskom osiguranju propisana je provedba izvanrednih kontrolnih pregleda radi provjere, jesu li korisnici prava iz mirovinskog osiguranja, utvrđeni na temelju … [[Govornik se ne razumije.]] i radne sposobnosti ili djelomičnog ili potpunog gubitka radne sposobnosti. Da li su to stekli na zakonit način, odnosno, jesu li vještački nalazi, bili sastavljeni sukladno propisima koji su uređivali stjecanje prava iz mirovinskog osiguranja u vrijeme kada su ta prava priznata. Imamo tu situaciju da takav nalaz i mišljenje donesen je u postupku nadzora i kontrola prije donošenje rješenja, neovisno o donesenoj ocjeni podliježi reviziji ministarstva nadležnog za mirovinski sustav, međutim, nije bilo vremenskog ograničenja, u kojem roku se to treba napraviti. I zato je Ustavni sud donio odluku da se mora donijeti rok u kojem se može izvršiti ova promjena. Odluka Ustavnog suda, ne možemo preispitivati, po njima trebamo postupati. Tako se upravo o ovim izmjenama zakona, predlaže rok u kojem se mogu provesti ti izvanredni kontrolni pregledi za invalidsku mirovinu i tjelesna oštećenja. Do sada su se mogli provoditi dakle bez tog ograničenja, što je donekle stvaralo pravnu sigurnost za korisnike tih prava. Međutim, svakom onaj kome je utvrđena nesposobnost i kome je izdano pravomoćno rješenje, a ne radi se o lažnom invalidu, radi se stvarno o onoj osobi koja ne može više obavljati obaveze radne, koja ne može raditi, ti nisu , vjerojatno i do sada, osim u iznimnim slučajevima, kao što je govorila i kolegica Lukačić imali s tim problema. Nažalost situacija je takva, da ti ljudi u pravilu što je određeni pretek vremena, imaju sve lošije nalaze i oni se osjećaju stanje im se pogoršava, a ne da im se poboljšava što bi svi mi željeli. I dakle, u svakoj kontroli, oni bi bili tu zapravo njihovo rješenje bilo bi ispravno, odnosno, moglo bi se još samo im pogoršati stupanj invalidnosti. Ali, kako je Ustavni sud naredio, da se mora uvesti rok, smatramo dobrim rješenjem, da je u odnosu na prvo čitanje, kada smo imali rok od godine dana, sada prijedlog povećani da bude 5 g. Da li je 5 g. upravo to rješenje da li je to trebalo biti 6, 7, 8 jer sam već i prije govorila o ovoj situaciji da za neke to ništa ne mijenja. A za one koji su stekli razno raznim smicalicama ili neću reći snalažljivošću, jer to nije snalažljivost, ako nešto radiš na štetu drugih, a zapravo upravo takvi koji su otišli u invalidske mirovine, a mogli su još raditi, radili su štetu ostalim osiguranicima jer i njima se treba isplaćivali mirovine, a više nisu uplaćivali u mirovinski fond. Ali ovo je ipak rješenje, koje u odnosu na prvo čitanje puno bolje. Isto tako, uvodi se rok u kojem mora biti obavljena revizija, nalazi i mišljenja, to je sada 60 dana i to smatramo dobrim rješenjem jer rok mora postojati da to ne bude nedefinirano. I zato će HNS podržati ove izmjene i dopune zakona, a velim o mirovinskoj reformi ćemo raspravljati o onom času kad ćemo imati podatke i kada će ona biti ovdje pred nama u Saboru. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeći Klub zastupnika je onaj GLAS-a i HSU-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Čujem od kolegice Lukačić ovdje da je odluka Ustavnog suda ovdje zbog neke pravne nesigurnosti. Ajmo mi, ajde sjetite se vi kolegice i kolege, da li je netko izgubio invalidsku mirovinu, u proteklih 27 g. zbog revizije? Ajde, družimo se s nekim, da li je netko izgubio? Koja pravna nesigurnost. Pravna nesigurnost je počela onda kada je ministar Mrsić traži da zaposlenici HZMO, jedan broj ima tjelesno oštećenje idu na izvanredne kontrolne preglede. Tada je počela neka pravna nesigurnost. Pa pravna nesigurnost nije bilo ni onda kada su sa prstima u pekmezu našli uvaženog doktora R koji je završio u pritvoru, gdje su ljudi koji koriste i danas invalidske mirovine bili pokajnici, nisu izgubili mirovine, a on se ne smije baviti tim poslom. Dakle, o kojoj pravnoj nesigurnosti, kao motivu Ustavnog suda mi govorimo. Naravno, kolegice Makar, nemamo pravo protiviti se odluci Ustavnog suda, što ne znači da se mi s njome slažemo. Ja se priklanjam onoj dvojici ustavnim sudaca koji su imali izdvojeno mišljenje da kazneno djelo koje je nastalo lažiranjem dokumenata ne zastarijeva praktički nikad ali moram kao legalista, kao zastupnik Hrvatskog sabora poštivati odluku Ustavnog suda i nemamo što druge i mi to u petak moramo izglasati da bi stupilo na snagu u roku koji je propisao Ustavni sud, slagali se, ne slagali sa odlukom Ustavnog suda. Isto tako treba reći, ovdje je spomenute porođajne muke jedinstvenog tijela vještačenja i to je točno konstatirano i sad se glorificira ova Vlada da joj se želi dobar uspjeh da bude vrlo učinkovita u rješavanju, između ostalog u reviziji invalidskih mirovina. Ja se sjećam kad je opet taj ministar Mrsić, nisam ja njegov odvjetnik, ali kad je otvarao tu priču oko jedinstvenog tijela vještačenja, ono drvlje i kamenje i kad je uzeto kredit svjetske banke da bi se to odradilo bilo je drvlje i kamenje na njega. To samo znači da mi nemamo neki kontinuitet, mi mislimo da sve počinje sa nama što nije dobro. Toliko o uvodu o ovom zakonu jer se nema što pričati. Dakle ono što je napisano je korektno napisano, za pohvaliti je predstavnike ministarstva da su reagirali na moju diskusiju ovdje da je rok od godinu dana prekratak i to riješili prijedlogom da rok za reviziju invalidske mirovine je 5 godina. Ja ih za to pohvaljujem, ali ostajem kod svoga i to je moje pravo, ostajem kod svoga da ću amandmanom predložit 10 godina. Argument za 10 godina je do polovice doživljenja naših, prosječnog doživljenja naših hrvatskih umirovljenika jer oni prosječno dožive nekih 20 godina uživanja mirovine, nemojmo se sad u decimale loviti. Prema tome ja ću ostati ovdje jer smatram kako piše u ovom amandmanu da se 5 godina treba zamijeniti riječima 10 godina. Samo da znate da ćete mi zbog tipfelera barem djelomično morat uvažiti ovaj amandman, zbog toga što treba pisati godina, a ne godine. Ali neovisno o tome, ja ću o tome sigurno tražit glasanje, to nema utjecaja kako god vi odlučili, ja ću kao legalista podržati donošenje ovog zakona, ali ću se boriti za svoj stav u Hrvatskom saboru. U obrazloženju sam napisao, potpisali smo amandman kolega Peđa Grbin i ja, smatramo da je predloženi rok od 5 godina previše kratak da bi parazitima, kradljivcima i muljatorima koji sudjeluju u lažiranju medicinskih nalaza podrivajući sustav i koristeći tuđa prava priuštili nedodirljivost i miran san. Dakle samo njima, ne drugima, samo prevarantima, kradljivcima, parazitima koji uzimaju tuđe. I ja ću postaviti ovaj Hrvatski sabor, stavit ću ga u iskušenje da vidim da li će biti blagonaklon prema onima koji varaju ili će se zauzimati za nešto što je još normalnije od predloženih 5 godina, a to je da se revizija može izvršiti u 10 godina. Ustavni sud nas nije obvezao ni na 5, ni na jednu, ni na 7 godina. Na volju vam i vi ćete o tome odlučivati. Smatramo da je rok od 10 godina, kako sam i rekao, primjeren i da budem do kraja iskren, poslije 10 godina je veoma teško dokazivati situacije koje su bile onda kada se je ustanovilo zdravstveno stanje, odnosno invalidnost određene osobe. Samo da znate, neki dokazano takvi danas se kandidiraju za ovaj Visoki dom. Ne znam dal bi oni ovdje zastupali umirovljenike ili lažne umirovljenike. I u više navrata su bili u kandidaturi, pogledajte si, Večernji list je o tome pisao na listi sa kolegom Ljubom Jurčićem itd. dakle, prema tome ovo o čemu govorim nije bezazlena priča i mi tu moramo pokazati odlučnost da li ćemo se sa, da kažem parazitima, kradljivcima i muljatorima obračunati ili ćemo biti indiferentni prema njima. Što se tiče zakona, što se tiče ovoga, svaka vam čast. Što se tiče reakcije isto, u okviru mogućnosti mislim da ste dobro reagirali i tu spora nema. Mi ćemo za ovaj zakon o kojem raspravljamo po odluci Ustavnog suda i s rokom koji je definiran kao klub GLAS-a i HSU-a glasati. Nije mi namjera i ne bi dulje govorio o ovome, ali mi je zaparalo uho jedan dio odgovora na replike koje je davao ministar rada gospodin Pavić. Znate, govoriti da hrvatski umirovljenici imaju svega prosječno 30 godina staža je za mene velika uvreda za hrvatske umirovljenike. Taj podatak sa sobom nosi samo jednu malu grešku od 350 000 podataka. Samo jednu malu grešku od 350 000 podataka. I vrlo je uvredljiv za hrvatske umirovljenike da imaju malo staža. Ako idete analizirati, onda malo staža imaju samo invalidske mirovine, samo invalidske mirovine. Prosječna dob odlaska u invalidsku mirovinu je 53 godine, prosječan dob njihova sada je 60 godina. Zašto govorim? Zar vam nije čudno da u ovim statistikama starosna mirovina ima 33 godine staža, a prijevremena starosna mirovina ima gotovo 36 godina staža, u čemu je catch? Gdje je tu problem? Problem je da svi korisnici razmjernih mirovina po međunarodnim propisima idu u starosne mirovine, svi oni idu u starosne, ne idu u prijevremene. Svi idu u starosne mirovine i ovaj sustav unose, 10, 15, 20, 17 godina staža. I kad sve skupa zbrojimo, nama su starosne mirovine u vrijednosnom sustavu dakle, 4 godine tanje nego prijevremene starosne koje imaju 35, muškarci 38, žene 33 godine i 6 mjeseci. Statistika je fantastičan, može biti fantastičan zbroj netočnih podataka i dobivamo krivu sliku. Ali broj, dakle svi naši, govorim o 168 tisuća onih koji žive u Srbiji, Makedoniji, Njemačkoj, Francuskoj i Italiji i primaju našu mirovinu za odrađenih 5, 10, 3, 2, 7 godina staža. Oni se u našim statistikama vode kao starosne mirovine jer razmjerne nisu isključene iz ove statistike. Isto tako govorim o 168 drugih, ne ovih istih, pardon, ne 168, govorim još o 182 tisuće umirovljenika koji žive u RH i pored mirovine za 12, 13, 15, 17, 20 godina u RH primaju dio mirovine iz Slovenije, Njemačke, Italije. Dakle, ukupno ih ima 350 tisuća razmjernih mirovina koje daju krivu sliku o hrvatskim umirovljenicima, o njihovom stažu. A znam da je i invalidske mirovine po međunarodnim propisima vrlo, vrlo teško dobiti jer potpadaju pod dvostruka vještačenja. Mora dati suglasnost i naš zavod odnosno HZMO, ali i strani osiguravatelj se mora složit sa nalazima da bi netko dobio invalidsku mirovinu. Dakle, pretežno su u kategoriji starosnih mirovina. Prijevremene starosne nisu kontaminirane tim podacima zato što u mnogim zemljama su kriteriji za prijevremenu starosnu ili je nema ili su potpuno drugačiji nego kod nas. Nego ciljam točno na taj jedan podatak da hrvatski umirovljenici imaju prosječno 30 godina staža, a najviše ih je u starosnoj mirovini. Dakle, ja se sjećam kad sam bio dječak, tada su se zapošljavali ljudi od 45 godina, otvarala su se radna mjesta, rasla je industrija i oni su do kraja svog životnog vijeka skupili 15 ili 20 godina i otišli u mirovinu. Njih više među nama nema. Otišli su. Ja imam već 60 znate. Njih nema. Danas u starosnu ide rijetko tko sa 15 ili 17 godina staža od hrvatskih građana. Idu sa 35 do 40 i više od 40 godina. Dakle, želim samo reći i ministru i svima, možemo jako, evo sad mi se čovjek javio SMS-om, kaže, zašto nas ministar laže? Kaže da je prosječna starosna mirovina za staž preko 40 godina 4300 kuna kad kaže, u statistikama stoji da je to 3500. Ja sam mu odgovorio da i jedan i drugi podatak točan. Da vas nitko ne laže. Ali treba, jedan je sa međunarodnim ugovorima, a drugi je bez međunarodnih ugovora. Dakle, čisti prosjek naših umirovljenika sa preko 40 godina staža je 4345, podatak od travnja ove godine i prosječna mirovina u odnosu na prosječnu plaću njihova je 70,91% ili 71% posto da zaokružimo. Dakle, statistike nam ne govore ništa. Možemo ih tumačiti po principu bikinija, da otkrivaju ono što je interesantno, a skrivaju ono što je bitno. Al doista o njima postoji, ako ih analiziramo, ako pristupimo njima onako kako valja, da možemo znati kolika je mirovina onih koji su žive u RH i koji su samo u RH odradili svoj radni staž jer smo za njih 100% odgovorni. Za njih smo 100% odgovorni i oni žive sigurno samo od toga. Nisu nam u fokusu oni što žive izvan RH jer o njima njihova matična država mora voditi brigu o njihovoj socijalnoj sigurnosti, a još nam manje su nam briga osim onih koji recimo iz tri države su, imaju vrlo nisku mirovinu, znači jedan mali dio, ali jedan veći dio onih koji primaju mirovine iz inozemstva nisu u fokusu našeg interesa, ali ih moramo isključiti iz ovih statistika da npr. kao sada u Međimurju, oni koji imaju najmanju mirovinu, a imaju drugu mirovinu iz Švicarske i Njemačke ne dobiju najveću uskrsnicu. To nije fer. Onda svi mi koji se bavimo ovim javnim poslom dobivamo pljuske, kako možemo davati onome koji već ima i drugu mirovinu iz inozemstva. Prema tome, u interesu svih nas je da ovu situaciju rasčistimo. Nije bila mi namjera, ali koristim ovo moje preostalo vrijeme što sam imao u odnosu na ovaj Zakon da skrenem pažnju da naši umirovljenici zaslužuju bolji tretman i da ih ne moramo optuživati da imaju malo staža. Imaju poprilično staža, ali moramo to prikazati u drugom svjetlu. Hvala vam lijepa.
Hvala vam lijepa. Sad ćemo prijeći na pojedinačnu raspravu. Prvi se javio poštovani zastupnik Miro Bulj. Nema ga, gubi pravo na govor. Stoga će nastaviti sa pojedinačnom raspravom poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Mogu nastaviti vrlo kratko. Mogu reći da nastaviti ovaj, onom što je dodirnuto u ovoj raspravi, a to je ta najavljena mirovinska reforma. Ja mislim da bi trebalo tu stati na loptu, da bi trebali priuštiti svim našim građanima nešto ne samo prezentaciju i ne koliko što košta jer moram reći da dva pojama financijska održivost i adekvatnost mirovina su potpuno suprotstavljene. Dakle nisu si brat i sestra. Dakle ako govorimo isključivo sa pozicije financijske održivosti onda ćemo uvijek doći u poziciju da moramo iz poreznih prihoda doplaćivati za isplatu mirovina još 17 milijardi. I onda kad umirovljenici meni reagiraju, kaže joj sretni smo da dobivamo i ove mirovine. I reko, ljudi nemojte tako, imate visok PDV, vi plaćanjem vaših računa i vašom osobnom potrošnjom od milijun i 100 i toliko tisuća umirovljenika koji žive ovdje, vi si sami punite proračun za isplatu vaših mirovina jer redovito plaćate poreze. Podržavamo u ovoj mirovinskoj reformi da umirovljenici svih kategorija mogu raditi osim onih koji imaju gubitak, potpuni gubitak radne sposobnosti i prijevremeni i invalidske mirovine i obiteljske mirovine i starosne mirovine, zašto ne bi radili i zašto ne bi pola doprinosa za zdravstveno i za mirovinsko uplaćivali kada imamo tako veliku potražnju za radnicima za radnom snagom. Na kraju krajeva, ne mogu raditi sve, ne mogu raditi u punom radnom vremenu ali mogu doprinijeti sadašnjem stanju. Ja isto tako koristim priliku i apeliram da ministarstvo u suradnji sa drugim ministarstvima riješi problem rada obrtnika zato što oni moraju da bi otišli u mirovinu moraju zatvoriti obrt što je potpuno štetno za naše društvo jer ostajemo bez obrta. Zašto ga ne bi mogli prenijeti na svoje nasljednike ili zašto ne bi u obrtu mogli, mogli i dalje raditi pa makar primali samo ono, primali kao mirovinu samo ono što su uplatili. Jer znate da kod njih, kod njih postoji velika razlika i kod obrtnika i poljoprivrednih mirovina, postoji velika između onoga što je uplaćeno i ono što koriste od 1999. godine na dalje jer oni potpadaju pod zaštićenu kategoriju najnižih mirovina. I kad meni ministar kaže da će svima dati 27% ako odustanu od drugog stupa, ja mislim da će nekima dati puno više a to mogu potkrijepiti podacima. Naime, 241 tisuća najnižih mirovina je uplatila, uplatila kroz doprinose iznose koji bi joj dali pravo na 994. kune mirovine a oni prosječno za 26 godina staža primaju 1500 kuna što znači da država za najniže mirovine prosječno daje 52% ne 27% ako netko izađe iz drugog stupa. Ja ne govorim ovo pogrdno, mislim da ta kategorija najniže mirovine mora, mora opstati zato što mi kao društvo nismo dovoljno radili da spriječimo sivu ekonomiju, da država nije bila angažirana da ne dozvoli isplatu plaće bez doprinosa, da se nije snašla uopće sa ovolikim brojem propasti tvrtki i ta kategorija mora postojati. Samo mi moramo biti precizni u matematici i moramo prezentirati javnosti istinite podatke jer ovdje je novih milijardu i 450 milijuna kao što imamo milijardu i 650 milijuna kojih isplaćujemo u inozemstvo. I još jedan podatak pa da vam osvježim. Ajmo reći sada, ajmo se dogovoriti sa kolikim mirovinskih primanjima žive hrvatski umirovljenici. Da li je to 38 milijardi manje milijarda i 600 koje isplaćujemo vani? Ne. To je najprije manje milijardu i 600 ali onda je to plus 4,5 milijarde koje u Hrvatsku dolaze iz inozemstva. To su sve individualna prava koje su naši građani zaradili ali u raspodjeli za mirovine koje se mogu trošiti u Hrvatskoj je trenutno na raspolaganju 41 milijarda jer 4,5 milijarde kuna dolaze umirovljenicima iz inozemstva. Toliko o istinitoj slici o hrvatskim umirovljenicima. I to je malo. I to je malo. Pogotovo je malo za one koji su cijeli život radili za minimalne plaće, koji su radili u sadašnjim uvjetima za 2 tisuće 741 kunu neto plaće i ta mirovina neće, ta plaća neće dati mirovinu, dobru mirovinu ni u jednostupnom, ni u dvostupnom, ni u trostupnom sustavu. Dakle problem malih hrvatskih mirovina su na kraju krajeva male plaće. Morati ćemo repozicionirati politiku, odnosno redefinirati politiku plaća s ovim plaćama budućnosti za hrvatske, s ovom razinom plaća budućnosti za hrvatske umirovljenike, ni kroz jednostupni, ni kroz dvostupni, ni kroz trostupni sustav, biti će je ali biti će jadna. Prema tome, razmislite o ovome što sam vam napričao, imali smo slobodnog vremena pa sam proširio temu, nemojte mi zamjeriti, nadam se da je bilo interesantno. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Očito je bilo interesantno, imate i replike. Prva je poštovanog zastupnika Stjepana Čuraja.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Hrelja, tu ste spomenuli obrtnike, prije svega samo da se nadovežem, dakle oni mogu prenijeti na svoje nasljednice obrte, dakle to nije nemoguće, međutim, da, ostaje pitanje što oni kasnije mogu raditi, da li se oni mogu zaposliti po sada važećim zakonima, onaj koji je otišao u mirovinu s jednog radnog mjesta, ne može se zaposliti na to isto radno mjesto. Tu možda treba nešto raditi. Što se tiče kategorija najnižih mirovina. Mi moramo paziti i ono što ja više puta sam rekao, mi moramo razdvojiti mirovinsko osiguranje od socijalnih davanja. Netko koji je obrtnik, a ja razumijem te obrtnike, zašto bi oni uplaćivali više doprinosa i davali državi, bolje će se sami oni pobrinuti sa tim novcima danas, ulagati u nekretnine, možda i u treći dobrovoljni stup itd., jer oni ne vjeruju jednostavno državi da će imati neku mirovinu. Ali ima i onih koji su uplaćivali. I mi možemo se dovesti u situaciju da kroz izliku neke mirovine zajamčimo ljudima koji nisu si uplaćivali, nemaju toliko uplata praktički dođu na istu razinu kao i oni koji jesu, tu moramo napraviti jasnu distinkciju i ovo staviti u sferu socijalnih problema i sa socijalnim paketom napraviti, a ostaviti mirovine na drugu stranu. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Hrelje.
Da, ne želim se sporiti oko toga da li obrtnici mogu prenijeti ili ne, ali znam sigurno sako su ulazili u kreditne aranžmane da ne mogu prenijeti na nikoga nego moraju završiti tu priči do kraja a poanta cijele ove priče je bila da se njima dozvoli rad, da se ne gase obrti, da možda nekoga mladog motiviramo da radi ove obrte ove obrte koji odumiru. Što se tiče najnižih mirovina, načelo solidarnosti, uzajamnosti ima svoje granice. Ja bi se složio s vama da bi to trebala biti socijala koju država plaća temeljem i svojih grešaka. Malo je ljudi o kojima vi govorite koji su uplaćivali puno više, oni imaju i višu mirovinu. Ne puno višu od ovoga kako je određena najniža jer najniža je ajmo reći u ovim našim uvjetima solidno određena.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Kolega Hrelja, vi ste otvorili niz ustvari pitanja u svojoj raspravi i govoriti o mirovinskom sustav na jedan jednostavan način je naprosto nemoguće zato što imamo umirovljenika oho-ho da tako kažem. Prvo uzmimo da je prosječna plaća u RH, prije nekakvih 16, 17 godina je bila negdje 3200, danas je po najnovijim podacima iz prethodnog mjeseca negdje oko 6200, uzmite samo tu razliku. I normalna stvar da mirovine i to nisu pratile taj rast ali različite metode izračuna osnovice mirovine onih koji odlaze u mirovinu je dovela do niza dodataka i do nejednakosti u isplati mirovina a da ne govorim o mirovinama koje imaju socijalni karakter, da ne govorim o mirovinama koje slijede posebnim propisima i onda kad to sve stavite u jedan lonac, onda dođete do hrpe krivih podatak što se nažalost mogli čuti i prethodnih tjedana kad su krenuli silni napadi na vladu.
Odgovor poštovanog zastupnika Hrelje.
Kolega Šuker, mi smo puno puta o tome razgovarali, ja nisam od onih koji će glorificirati mirovinsku reformu koja je učinjena 1998., znam da je i onda napravljena da je donijet zakon 15.7.1998. pred ljetnu stanku a bilo je najavljeno socijalnim partnerima da će se to raditi u jesen 1998. Dakle trikova je bilo, trikova ide dalje i ja smatram da ono što smo davali dodatke koje smo pregovarali ispred HSU-a sa vašom vladom 2003. i oni dodaci što su dati prije su dati sa razlogom, nikako sa ciljem rušenja mirovinske reforme ali nažalost mi o napredovanju II. stupa, o kontrolama i o drugačijem poslovanju II. stupa cijelo vrijeme nismo vodili računa, popravljali smo samo onaj dio samo iz I. stupa ali nije bilo loše, dapače, bilo je samo dobre namjere.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Stjepana Čuraja, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Dakle danas iako je ovdje pred nama zapravo zakon koji uređuje mogućnost nadzora i kontrole postupanja i rješavanja upravnih sporova u postupcima u kojima je doneseno pravomoćno rješenje, ali u pravilu da što se tiče izvanrednih kontrolnih pregleda i po službenoj dužnosti roka od 5 g., dakle mislim da je tu kolega Hrelja dobro rekao u svojoj raspravi u ime kluba da smo imali dosta tijekom povijesti ajmo reći suspektnih nalaza, mišljenja, omogućavanja invalidskih mirovina, što braniteljskih, što redovnih na osnovu određene liječničke dokumentacije koje su, ajmo reći onako narodnim rječnike bile, znamo da je u invalidskoj mirovini a može biku rep iščupati, jel'. Dakle ,da to isto ne znači ništa i da sigurno moramo gledati barem da se sve buduće stvari, da se osigura način da se može i izkontrolirati i nalazi i mišljenja i što se tiče djelomičnog ili potpunog gubitka radne sposobnosti i mislim da ovaj zakon će to dobro rješavati. Ova prošlost i ono što zapravo nas mori cijelo vrijeme jer kad gledamo, a to zbilja treba ući u dobru analizu našeg sustava mirovinskog osiguranja odnosno samih korisnika, kada gledamo što tu svega ima. Sad sam nešto uvodno rekao vezano bilo bi dobro naći zbilja točno, mi smo imali 1.1.2014., jednostavno smo propisali sve invalidske mirovine odnosno ljudi koji su ušli u mirovinu zbog invaliditeta, ispunjenjem starosti za starosnu, znači 65 g. kod muškaraca su prebačene u starosnu mirovinu, znači po sili zakona. Znači onda kad gledamo statistiku imamo više starosnih mirovina a zapravo smo dosta tu imali prebacivanja koje sad to ljepše izgleda ovako prema Europi kad smo to odradili. Također, krajem 90-ih, '96., skrb preuzimanja, privatizacija rješavana putem mirovinskog osiguranja. Znači tada smo umirovili veliki kontingent radno sposobnog stanovništva pod izlikom isto nekih invalidskih i ostalih koji su opet pali na teret proračuna ne teret onih što su uplaćivali. Kad govorimo o mirovinama po posebnim propisima i beneficirani staž, dakle i braniteljski i ostali, dakle sve to spada na teret proračuna, zašto mi sad govorimo nemao dovoljno da pokrijemo sebe, pa zato što smo kupovali s time socijalni mir. I on i treba biti iz proračuna, uopće nemam problem s time, ali ajmo to razdvojiti. Ajmo točno popisati tko što ima pravo, tko je koliko uplaćivao i koja je njegova mirovina. Mi imamo branitelja koji su radili 30 g. i uzeli su sad zavisi šta je njima povoljnije zbog dodatka i svega, imaju praktički istu onu zajamčenu minimalnu mirovinu 2500 kuna, malo više kao i oni koji imaju 5 dana staža zato što su branitelji. A šta je s tim novcem koji je on uplaćivao? Gdje je to nestalo? Znači imamo dosta tih stvari gdje, kad govorimo o samom nastanku odnosno transformaciji naše mirovinske suradnje, HZMO je sad najmanje postao zavod za mirovinsko osiguranje jer se u njegovoj srži financira iz proračuna zato što je 90-te sva njihova kompletna imovina nacionalizirana odnosno prešla pod državno vlasništvo. Dakle udjeli u u javnim poduzećima, JANAF-ovima, HEP-ovima itd. manje-više ima još nešto što je ostalo pod mirovinskim osiguranjem, pod zavodom, ali sve je prešlo, svi njihovi načini djelovanja su prešli pod državu i onda je to stalo pod istu kapu i idemo sad isplaćivat svima sve iz proračuna. Znači sigurno je da 5,8 milijardi posebnih propisa godišnje do 6, sigurno to nešto treba ići iz proračuna. Ali jedan dio tih ljudi je uplaćivao i redovno, drugi nije. Tu treba napravit distinkciju jasnu. Što se tiče općenito i ove reforme i svega, naravno da imamo sada velikih problema kod ljudi koji su išli sa minimalnom ili do 75% kako ministar kaže prosječne plaće, jer znamo da se računa prosječna bruto plaća se dijeli sa prosječnom bruto plaćom te godine u Hrvatskoj pa onda dobije se, imamo i vrijednost osobnog boda puta staž i onda puta dodatak i mi imamo sad ono što je iz I. stupa. Naravno da sad u sljedećih 10 godina svim ljudima koji budu išli u mirovinu, a imali smo sada prije kojih par mjeseci i u zadnjih godinu dana slučajeve da su prvi ljudi išli s II. stupa u mirovinu po sili zakona samo zato jer su recimo strojovođe bili pa su imali beneficirani radni staž i njima je defakto bilo razlike u 500 kuna od onoga tko je otišao godinu dana ranije u mirovinu, s istim uvjetima, istim radnom mjestu, nego on koji ide sad po ovom zakonu iz oba stupa. Dakle tu je taj razlog zašto se mora taj dodatak od 27% riješit jer u zakonu kaže da se dodatak ne primjenjuje na mirovine po posebnim propisima, a to su sve ove koje sam i ranije naveo. Dakle to se nešto mora napravit. Ono, kad govorimo i obrtnicima i svemu, zašto obrtnici i dan danas ne uplaćuju nešto više u mirovinsko? Jer ne vjeruju, znači to je manjak povjerenja. Kako bi mogao to zamjerit. Prije svega uzimaju novac bolje sada da će ulagat sami u svoju budućnost, a ne uplaćivat više državi pa šta onda hoće oni doživjet da se to isplati, koja će to onda kapitalizirano biti itd. naravno kad krenu u mirovine da su to male mirovine. Ne kažem da netko nije bio pametniji, ali tu trebamo raditi na financijskoj pismenosti također. Imamo i treći dobrovoljni stup, njega treba možda potencirat, to je čisto ono najliberalnije u svojoj osnovi. Mi smo izašli sa prijedlogom, zašto II. stup? Pa ljudi naravno vole vidjeti, dobivaju poruke, mogu otić na e-građanina, mogu se interesirat, vidjeti koliko je kapitalizirana sredstva imaju u II. stupu i osjećaju da je to njihov novac, kao što i treba biti, imaju ga pravo njihovi nasljednici naslijediti ako ne počnu, nažalost ako umru, a nisu počeli koristit mirovinu. Ako počnu onda ide u osiguravajuće društvo i manje-više isto kao i I. stup se potpisuje ugovor i šta ti Bog da. I tu zato smo išli sa prijedlogom dajte ljudima omogućite barem 20% da odluče da mogu dobit sada. Jer šta će se dogodit? Imate s jedne strane državu koja vam kaže prebaci sve u prvi stup, dobiješ 27% dodatka i dobit ćeš mirovinu koja će ti bit 400 kuna veća, a daš im 20% da uzmu iz drugog stupa i onda on računa, aha, ja imam pravo ako sam u 500 000 kuna kapitalizirao u II. stupu, mogu 100 000 povuć odmah i imat 400 kuna manju mirovinu. I on sad računa koliko će mu godina trebat da nadoknadi tih 400 kuna, praktički 12, 15 godina će on morat bit živ i primati mirovinu da bi došao na isto. I to samo treba dati mogućnosti izbora, a šta će napravit sa tih 100 000 kuna to je njegov izbor, sigurno da može pomoć sebi, svojoj djeci, zatvorit kredit, bilo što drugo napravit, uložit dalje, primat prinose iz tih sredstava, bilo što drugo. I to je zapravo ono što mi želimo s time postić da se taj II. stup osnaži i na takav način, naravno i ono što je trebalo biti od 2002. do 2012. da se izjednači 10 10, ali nijedna Vlada nije imala hrabrosti, niti sredstava da povećava izdvajanja na uštrup I. stupa jer naravno to je direktni deficit, odnosno smanjenje prihoda u I. stup. Spominjali ste također oko PDV-a što umirovljenici na taj način sufinanciraju jer budući da se ovih 17 milijardi financira iz općih prihoda, što država naravno doštihava ono što se ne prikupi temeljem mirovina, naravno kad bi otpustili tih 100 000 kuna, odnosno na jednom konkretnom primjeru, ali mogućnost da ljudi dobiju jedan dio svoje ušteđevine, sigurno bi to potaknulo ekonomsku aktivnost koja bi se direktno ja mislim u samo nekoliko mjeseci do 40% odmah vratilo u sami budžet kroz PDV, kroz različite oblike i poreza na dobit, kasnije i povećanja same potrošnje koja onda vodi do povećanja BDP-a, povećanja zaposlenosti i onda opet idu tu doprinosi i tako dalje u krug. Dakle to je jedan šira priča koja sigurno bi bila zanimljiva i sigurno je zanimljiva našim građanima, u krajnjoj liniji vidimo to i po odjecima u javnosti. Ono što je bitno sigurno da moramo promatrati doslovce kad radimo ove i reforme svaku kategoriju ljudi zasebno, da ne dovodimo opet u određene nejednakosti koje sam maloprije spomenuo jer u težnji za socijalnim mirom i nekom pravednošću da ljudi barem mogu iole preživljavati sa ovim što imaju, ne smijemo zaboravit na one koji su redovito radili, marljivo uplaćivali i imali nažalost niska primanja i na taj način praktički ih dovest u neravnopravan položaj, odnosno u isti položaj koji nema smisla. Jedno mora biti striktno socijalna kategorija, a drugo ono što je njihov novac na koji oni imaju pravo, koji su oni uplaćivali. Tu mora biti jasna distinkcija jer ne možemo se dovest da je netko imao 35, 40 godina staža i ima praktički 100, 200, 300 kuna veću mirovinu, nego netko tko ima 5 godina staža ili 10 ili iz određenih razloga ili bilo kojih je umirovljen, a po tom socijalnom kriteriju idemo mi njemu nadodati još nešto drugo, onda to mora se znat da to ide u jedan socijalni paket sa ostalim socijalnim davanjima koji nemaju veze sa mirovinskim, i onako i ovako to financiramo iz proračuna, samo tu treba napravit jasnu distinkciju i mislim da to je u budućnosti vrlo jasno. Tu imamo ljudi koji su i zbog bolesti i što su radili u inozemstvu pa sada imaju manje staža, za njih nije toliki problem. imamo ljude koji su spletom životnih okolnosti ostali bez posla, manje staža, nažalost radili, šta ste spomenuli sivu ekonomiju koja nije dobro regulirana, dakle raznih ljudskih sudbina i nikom ne možemo reći tebi je to zaslužio si ili nisi. Pa nitko ne može živjet sa tih 1000, 1500, 2000, a kamoli da ne govorim manje od 1000 kuna mjesečno. To je umijeće i tu država treba se pobrinut napravit svoj socijalni karakter, ali ne preko mirovinskog osiguranja jer ono u svojoj konačnici je osiguranje koje treba baratati s tuđim novcima i osiguravati isplatu za budućnost za ono što ljudi možda sami ne bi mogli se snaći. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepo. Imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Silvana Hrelje.
Malo bi mi bilo prekratko ovo vrijeme, ali pokušat ću sažeti. Dakle, obrtnici ne plaćaju koliko hoće, točno postoji propisano i koliko moraju uplaćivati mirovinskog doprinosa i samo da znate oni koji su se 2008. zbog ekonomske krize obustavili aktivnosti, danas dobivaju neke izračune koliko moraju platit u mirovinski sustav da bi im se priznao staž. Postoji razlika u visini doprinosa zbog toga što nemaju pravo na Zavodu za zapošljavanje, nemaju pravo na bolovanje itd. obrt je malo drukčija priča. Drugo, moram vas podsjetiti da je Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje imao pravnu osobnost i svojih računa iz kojih su se slijevali doprinosi do 2000. godine, a tek od 2000. je on prebačen u državnu riznicu, čisto toliko za danas.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Čuraja.
Evo zahvaljujem. Kolega Hrelja, kad sam rekao obrtnici, oni imaju zakonski propisan minimum, nitko njima ne brani da mogu više uplaćivat, to je velika razlika. Naravno ovisi o obračunu poreza na dohodak, oni su dohodaši, tako da se sve računa na godišnjoj razini. I oni mogu povećati izdvajanja, to se vraćamo na onu priču zašto bi davali državi ako oni misle da mogu sami bolje baratati tim novcem, odnosno nemaju povjerenja u državi upravo zbog ovakvih nesigurnosti. Što se tiče, mislim da smo mi u ovom sazivu izmijenili i da i obrtnici imaju pravo na naknadu sa Zavoda za zapošljavanje, da je to po novom ako se ja ne varam, možete me ispravit, mislim da to je stavljeno, ali dapače, mi uopće sad još ovdje nismo spomenuli poljoprivrednike i njihove visine doprinose koji su i kakvi su i tu će isto biti veliki problem i tu moramo raditi i za buduće poljoprivrednike i na njihovoj edukaciji financijskoj i financijskoj pismenosti jer moraju znati točno što sada imaju i što će imat. A prije svega najlakše je dijelit nešto kad imaš.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Vladimira Bileka.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Evo kolega Čuraj, ma dio ste već odgovorili vezano za poljoprivrednika. To je jedna grupacija ljudi koji definitivno kroz doprinose koji daju mora im biti jasno kako i šta i šta će ih kačit u idućih nekoliko godina, odnosno da li će sa svojim dugogodišnjim radom moći imati jednu dostojnu mirovinu. Mislim da se tu se stvara i u medijima se stvorila jedna kriva percepcija glede drugog mirovinskog stupa, ono što je ključna stvar da će ljudi imati izbor, oni će sami odlučiti i to treba ići u tom smjeru da oni sami odlučuju kako će odlučiti. A jedna stvar koju ste rekli i koju potpuno mislim da većina podržava to je da definitivno treba odvojiti mirovinu onih ljudi koji su veći dio svog života uplaćivali, znači odrađivali neki i više od 40 godina radnog staža od onih koji imaju samo nekoliko godina pa su po posebnim uvjetima, posebnim propisima i onda nam dolazi do velike disproporcije i u visini mirovina i u visini ostalih prava. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Čuraja.
Zahvaljujem podpredsjedniče. Poštovani kolega Bilek, da, nažalost jedno je edukacija o kojoj govorimo, a drugo je kad ljudi nemaju novaca i preživljavaju i kao poljoprivrednici i mnogi oni bi možda i uplaćivali i III. stup i da imaju novaca. Tu se vraćamo na onu cijelu priču, neki dan sam čuo na vijestima da u Italiji priželjkivaju migrante jer im treba što više zaposlenih kako bi njihov mirovinski sustav bio održiv. Što to govori? Mi moramo imati omjer 1:3 kako bi sve funkcioniralo. Mi imamo 1: nijedan tri, dakle nemamo ni 30% više onih koji rade naspram onih koji su u mirovini zato što smo ljude poumirovljavali tijekom godina i što treba i što ne treba. Nešto je trebalo ići na razinu socijalnih prava, a sve smo stavljali pod isti koš i sada nam to dolazi na naplatu. I te ljude ne treba, dapače, treba im pomoć, treba osigurat dostojan život minimalno koliko može, jako je teško, ali ne na … [[Govornik se ne razumije.]] onih koji su uplaćivali i to vrlo dobro razdvojiti i tu mislim da se slažemo. Hvala.
Hvala lijepa. Zadnja pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Ivana Šukera, izvolite.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Ministar je danas dao poslovničku mogućnost svim zastupnicima da govore o praktički o naznakama mirovinske reforme ili mirovinske reforme, uopće nije bitno kako ćemo nazvati jer on je osjetio potrebu da u ovom Visokom domu nakon onih silnih rasprava koje su se događali proteklih tjedana kaže neke stvari i da u principu da mogućnost zastupnicima da danas s njim komuniciraju određene stvari. To se nažalost nije dogodilo. Svatko je danas mogao postaviti pitanje, gledajte, to je radni materijal o kojem se još uvijek raspravlja, međutim iz ovoga što je ministar danas rekao i iz onoga što predstavnik Vlade govori, mislim da dvije stvari su vrlo bitne u kojem bi trebala ići ta buduća reforma, a to je prije svega kontrole i sigurnost onih koji u ovom trenutku upravljaju sa 100 milijardi novaca hrvatskih građana. I druga stvar mogućnost izbora za određenu skupinu umirovljenika koji su praktički 2002. godine samo zbog toga što su bili rođeni jedne godine bili prisiljeni da imaju jedan model. Dakle to je, ajde da tako kažem naznaka toga. Bilo je danas prilika, s obzirom da je ministar bio tu, da mi o tome raspravimo. Međutim, nije se dogodilo to što se dogodilo. Za raspravu sam se javio iz nekoliko razloga, prije svega dakle mi moramo biti svjesni činjenice da kad dođe ovdje izvješće Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, onda vrlo malo zastupnika niti ne pogleda, da ne govorim da pročita. Jer danas je tu u raspravama postavljeno niz pitanja koja lijepo stoje u izvješću HZMO-a i kad to malo pročitate, svatko može naći odgovor na određena pitanja pa ako želi i produbiti odgovor na to pitanje, ljudi koji predstavljaju izvješće HZMO temeljem spoznaje, podataka i iskustva mogu dati odgovor na ta pitanja. Ono što je u ovom trenutku definitivno činjenica je da mirovinski sustav stvara godišnji deficit 17 milijardi kuna. E sad, mi možemo obrazlagat ovakve, onakve, ove mirovine, međutim to je kad pretvorite u stopu PDV-a, to vam je negdje oko 8,5% poena PDV-a. dakle to su činjenice. E sad, ako hoćete govoriti o činjenicama onda morate i razložit neke stvari kakve sve vrste mirovina se danas u Hrvatskoj isplaćuju. Koliko je onih koji su temeljem svog rada cjelokupnoga zaradili mirovinu, koliko je onih koji su otišli u nekakve prijevremene mirovine, koliko je onih koji su po nekakvim specijalnim propisima otišli u mirovine i logična je stvar, ako država i to i kad preslikate analogno i na HZZO potpuno identična stvar. Dakle, ako država da nekome neko pravo koje iznad onoga za što se uplaćuje doprinos, onda država ta sredstva mora osigurati u svom proračunu. I to su naprosto činjenice. I zato i je 2010. donesen Zakon o fiskalnoj odgovornosti koji nalaže onima koji predlažu Zakon da predvide sredstva koliko će taj Zakon koštati i izvor sredstava odkud će se to isplaćivati. I da se mi svi skupa toga držimo, onda naprosto danas ne bi postavljali ova pitanja koja postavljamo. Ili koliko je ovo složena matematika. Kolegice i kolege, ajmo se vratiti u 2002. kad je se praktički počela primjena mirovinske reforme. Te godine je u riznicu ušao, zapravo tada još nije bilo riznice, ali u cjelokupni obuhvat proračuna ušao HZZO, HZMO, proračun je bio oko nekakvih 67, 68, 70 milijardi kuna, deficit tog proračuna je bio 6%. Prema tome, ovoga BDP-a, BDP je bio toliki koliki je, prosječna plaća je bila negdje 3100, 3200 kuna i to je bilo okruženje u kojem se počeo primjenjivati ta mirovinska reforma i taj II stup mirovinskog. E sad, oni koji su tada predviđali da će netko moći za dvije ili tri godine povećati izdvajanje iz državnog proračuna u II stup mirovinskoga, istovremeno imaš deficit državnog proračuna od 6% je bilo pomalo, da tako kažem, škakljivo. Ali se krenulo u to i taj II stup mirovinskog je danas narastao do, zapravo u ovom trenutku je negdje 95, 96 milijardi, do kraja godine će on se popet na 100 milijardi kuna. I sad imamo tu nekoliko stvari koje su kontradiktorne. Prvo, u nadzornim odborima tih fondova, obveznim mirovinskih fondova, dakle oni koji upravljaju sa sredstvima hrvatskih građana su predstavnici onih koji su ga osnovali. I sad jedno pitanje vama, nama, ministru, svima ostalima, da li bi u tim nadzornim odboru tog fonda trebali biti nekakvi predstavnici ili tih umirovljenika ili Vlade ili nekoga da bude netko tko to mora kontrolirati. Jer gledajte, 100 milijardi u ovom trenutku kad pogledate su ogromna sredstva. Praktički to je s obzirom na investicijski potencijal najveća financijska institucija u RH. I vi dobro znate da poslovne banke imaju pravila po kojima se moraju ponašati. Imaju i ovi fondovi, njih kontrolira HANFA. Dakle, to je onaj razlog zašto bi se tu neke stvari morale promijeniti, morale ... [[Govornik se ne razumije.]] Druga stvar, ono što meni nikako ne ide pod kapu, to je ovo društvo koje preuzima nakon odlaska u mirovinu isplatu mirovine. Ja naprosto mislim da bi to trebalo biti jedan dio Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Zašto bi netko uzimao 5% samo ovako da obrađuje, kad to HZMO može napraviti bez problema uz onaj tehnički dio posla koji obrađuje. Dakle, to su naprosto činjenice. I to je ono što je ministar danas htio možda potaknut ovdje raspravu, da čuje, da vidi kako promišljaju različite kolege iz različitih političkih opcija, ali nažalost toga nema. Možete kolegice širit ruke koliko god hoćete, međutim radi se o fondu u koji se prenose sredstva u onom trenutku kad odete u mirovinu. Iz tog fonda onda se isplaćuju mirovine. I sad netko kaže da bi taj fond trebalo, da će Reifeisen banka ili tko li već prodat taj fond ne znam, Triglav osiguranju ili nekom drugom. Ja ne vidim razloga zašto to ne bi bilo u okrilju nečega. Na kraju krajeva zašto država ne bi postala vlasnik? Zašto umirovljenici ne bi postali vlasnici toga tko će vršiti tehnički isplatu tog dijela? Jer govorim o onim dijelu dakle, kad se ode u mirovinu. Ne o onom dijelu dok se uplaćuje u obvezni mirovinski fond, dakle u društva koja upravljaju sa tim sredstvima. Druga stvar o kojoj treba razmišljati je, mi u ovom trenutku temeljem Zakona obvezujemo obvezne mirovinske fondove da 60% sredstava ulažu u obveznice RH. S obzirom da i zbog dobrih makro-ekonomskih pokazatelja i svega, kreditni rejting RH lagano raste, time i troškovi zaduživanja, logična stvar da će prinos na obveznice RH u budućim godinama biti sve manji i manji, a trošak kamata, zaduživanja države ili refinanciranja dugova iz prethodnih godina sve manji i manji u državnom proračunu, onda je logična stvar da ne možemo u onom trenutku kad obvezni mirovinski fondovi podnose izvješća ovdje u visokom domu reći imate mali prinos, a mi smo ih obvezali da ulažu toliko i toliko novaca. I sad dolazimo do onoga što se zove rizik. Ako nekoga tjerate na neki veći rizik onda morate imati veći sustav kontrole. I zato sam, ako se sjećate, u početku svoje rasprave rekao da jedan od vrlo bitnih segmenata koje ministar danas pokušao reći, to je sustav kontrole pojačani ... [[Govornik se ne razumije.]] obveznih mirovinskih fondova, pa čak i na tragu onoga što se događalo u prethodnim godinama što se tiče ulaganja. I na kraju, završit ću svoju raspravu sa izmjenom Zakona iz 2014. godine. Dakle, nije to bilo tako davno. Tada je mijenjan model i način izračuna mirovina, tada se moglo ako je netko htio promijeniti ova razlika što se tiče ovog dodatka od 27%, ali netko sa izmjenom modela i načina izračuna mirovine mislio da će to anulirati, ali nije uspio. I druga stvar, treba vidjeti koliko je novaca iz II stupa mirovinskoga prebačeno u državni proračun s osnova izmjene Zakona. To je bilo ono što je rečeno negdje oko milijardu 600 miliona. Međutim, sa podacima iz HZMO-a, a to možemo pitati i gospodu iz obveznih mirovinskih fondova, taj iznos je daleko, daleko veći. I dakle, ako je tada uzet novac iz obveznog mirovinskoga, tada nitko nije pitao ljude, oni će, njima će netko uzeti ovako, onako, da bi se pokrpale rupe u proračunu, onda mi nije jasno čemu sad ovolika halabuka. Dakle, ovo je prije svega jedna vrlo osjetljiva tema. Dakle, ona tangira 1500, milijun i 500 tisuća naših sugrađana i zato moramo biti vrlo vrlo oprezni, kakvo ćemo rješenje donesti. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo više replika, prva je poštovanog zastupnika Čuraja, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Šuker, da na početku ste spomenuli ministra koji je ovaj tj. došao, a prošli tj. mu se prigovaralo što ga nema, isto na jednom tehničkom zakona, što se tiče obveznih mirovinskih fondova. Pa je danas ovdje došao, pa smo mu opet danas ovdje došao pričati o nečemu što nije točka dnevnog reda, dakle, nikada dobro. Ono što je bitno kod obveznih mirovinskih fondova, treba reći, građani su vlasnici obveznih mirovinskog fonda. Mi svi koja uplaćujemo u jedno od ta 4. Društva koja upravljaju to su zasebne pravne osobe, koje imaju svoje vlasnike i koje ostvaruju, možemo reći ekstra profit. Dakle, 430 i nešto milijuna kn prihoda, 200 milijuna kn dobiti. Mislim da je to jedno od najunosnijih biznisa legalnih, koji sam ja čuo sa takvim omjerom dohotka, odnosno, prihoda i dobiti. I tu trebamo govoriti o naknadama i trebamo govoriti o njihovom ulaganju. Do sada je najsigurnija luka bila državne obveznice, visoki prinosi, sve divno. Sada kada se to smanjuje trebamo vrlo dobro paziti, ako treba i nadzirati, da ne ide to slučajno u fondove rizične kapitala, nego da se ulaže u infrastrukturne projekte i slažem se da je to veliki potencijal.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Hvala lijepo. Dakle, prije svega kolega, građani su svoju štednju dali na upravljanje tih mobilnih mirovinskih fondovima. To je prva stvar, ali ovo to sam rekao, dakle, u oni koji nadzire te obveze mirovinske fondove, dakle, njihovi upravno nadzorni odbori se sastoji od ljudi i njihovih osnivača. To je ono što nije dobro, možda bi u zakonu trebalo promijeniti da … [[Govornik se ne razumije.]] i predstavnici u nekom postotku, da li umirovljenika, da li predstavnici Vlade, glavno da netko bude i to sam rekao, to je onaj kontrolni sustav, uz naravno priču o HANF-i i kontrolu i nadziranje HANFA-e jer vi dobro znate da oni moraju HANFA-i slati izvješća koliko su uložiti, šta su uložili HANFA kontrolira njihovu … [[Govornik se ne razumije.]] i sve skupa i ja ako ste primijetili već nekoliko puta u svojim raspravama ističem važnost HANFA-e, kao neovisnog regulatora. Kao što HNB nadzire banke, tako HANFA nadzire ovaj nebankarski financijski sektor koji je izuzetno moćan i zato HANFA mora biti itekako na oprezu.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Marasa, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Šuker, u vašoj raspravi ste spomenuli par puta vezano uz mirovinske fondove, kao da tu nema nadzora. Podsjetiti ću vas da u Hrvatskom saboru svake g. podnose izvješće, bili su sada i prije na odboru i na sjednici. S druge strane, spomenuli ste par puta riječ Vlada nazire rad mirovinskih fondova. I da bi trebala nadzirati, možda, a kako ste to spomenuli nekoliko puta usjeklo mi se to u uho i kao da osjećam taj žal da tih 100 milijardi više nije vladino, nego od hrvatskih građana. Znači bojim se da možda podsvjesno slažete poruku sada građanima RH upravo onu koju oni ne žele, a to je da Vlada uzme tih 100 milijardi i da sa njima radi što misli da bi trebalo, a vjerujete podrška građana tom je je nula, tako da nemojte to ni govoriti. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Kolega Maras, vi nažalost, vrlo često krivo čujete i onda to što krivo čujete, još što je najtragičnije krivo interpretirate, tako ste i sada napravili. Dakle, vi da ste slušali moju raspravu … [[Upadica se ne čuje.]] [[Upadica Reiner: Molim vas ne iz klupe.]] Ja sam šutio dok ste vi govorili, molim vas da šutite i naučite se konačno pristojnosti da slušate dok drugi govore [[Upadica Reiner: Nemojmo iz klupe.]] Ja sam slušao vas, prema tome, ja vas lijepo molim da šutite dok ja govorim. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne trebate mi vraćati vrijeme. Dakle, niste slušali, opet ste patvorili izjave, govorite neke stvari koji naprosto ne stoje. Hoćete vi poručiti hrvatskim građanima, da oni ne bi smijali imati nikakvog utjecaja na poslovanje tih obveznih mirovinskih fondova, koje … [[Govornik se ne razumije.]] o njihovih 100 milijardi. Druga stvar, dakle, to ste rekli ovdje jasno, a ja se zalažem da hrvatski građani imaju svoj uticaj, koji to instrument nije bitno, ja sam samo naznačio da je to nešto o čemu treba raspravljati. Druga stvar, ovaj Sabor, kada raspravlja o radu obveznih mirovinskih fondova, to nije nadzor, to je jednostavno zakonska obveza, da oni u Saboru podnesu izvješće da Sabor ima osnovne informacije, a nadzor je nešto sasvim drugo. I ono što ste zaboravili ključno reći, ja sam ključnu ulogu ovdje naznačio neovisnog regulatora, a to je HANFA.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Lenarta. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Šuker, u vašoj raspravi ste rekli da je ministar bio tu i da je obrazlagao zakon, što od svakako svi očekuju od svakog ministra da on obrazlaže zakone pogotovo ovakve, a ne da kao što je u zadnje vrijeme nekim ministrima uobičajeno da šalju samo državne tajnike da trpe tu kritike. Kažete da nema rasprave, da smo imali priliku za raspravu, pa ja vas pitam, koju poruku šaljete, da mi uopće raspravljamo ovdje o nekim stvarima. S obzirom na veliki br. amandmana, koje je opozicija daje na zakone, nije usvojen niti jedan … [[Govornik se ne razumije.]] A koju raspravu onda vi uvažavate, tako i tako ćete napraviti po svom. Isto tako ćete napraviti i sa ovom reformom, ovdje je ključna stvar, kao što ste rekli 100 milijardi, pokušava se građane prevesti preko, žedne preko vode, a sada se malo … [[Govornik se ne razumije.]] na tu temu i pokušava im se to objašnjavati na koje kakve načine. Mislim da je Vlada bacila oko na 100 milijardi a to je novac hrvatskih građana, onih koji su obveznici mirovinskih fondova, tj. koji su osiguranici, koji to uplaćuju.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Šuker.
Kolega Lenart, jedini koji je uzeo novce iz drugog stupa mirovinskog je vlada 2014. Dakle, oni su jedini koji su uzeli nove iz 2 stupa mirovinskog, to je činjenica. Ovo sve što se sada govori, da ste bili tu kada je ministar govorio, onda bi vidjeli da to baš nije tako. Da to baš nije tako. Ali ostavimo priču ovako, onako, na kraju krajeva, kada se prvi puta zakonski prijedlog nađe u javnoj raspravi, onda ćemo moći iznesti svaki svoje mišljenje, ali na temelju nečega što je predloženo. I to je bit cijele priče. O tome kako netko shvaća mogućnost za raspravu ili ne, to je drugi par cipela. Ja sam samo rekao da je ministar jutros tu kada je proširio svoje uvodno izlaganje na osnovne naznake u kojem smjeru bi trebala ići mirovinska reforma dao mogućnost poslovničku saborskim zastupnicima da raspravljaju o tome da ih predsjedavajući ne može upozoriti da govore o nečemu što točka nije dnevnog reda. Ništa drugo kolega Lenart ja nisam rekao.
I zadnja replika je poštovanog zastupnika Silvana Hrelje.
Poštovani kolega Šuker. Pa nije baš uloga mirovinskog osiguravajućeg društva da vrši samo isplate. Znate oni koji umru, odnosno vrlo rano a opredijelili su se da doživotnu mirovinu, ostatak ostaje modovima, prema tome nije baš tako neinteresantno kupiti od strane Triglava mirovinsko osiguravajuće društvo Raiffeisen. Prema tome treba o tome voditi računa. A naravno ja se zalažem da i taj dio kako imaju pravo korisnici drugog stupa koristiti da se on potpuno drugačije uredi. I da se razumijemo imamo više načina na koji možemo zaštiti one najniže mirovine, ne automatskim izlaskom iz drugog stupa.
Odgovor poštovanog zastupnika Šukera.
Kolega Hrelja, ja sam samo ovdje pokušao u svojoj raspravi nabaciti neke teme da tako kažem za raspravu. Uopće ne prejudicirajući što će biti u zakonu pa čak niti ne namećući neko svoje mišljenje. Samo sam rekao da bi bilo logično s obzirom da postoji samo jedno društvo koje će isplaćivati mirovine iz ova 4 fonda da bi država trebala razmišljati da ona bude vlasnik toga, pa između ostaloga i ovo što ste vi rekli, dakle zbog ostatka sredstava itd. i zbog sigurnosti dakle ali to je samo nešto na razmišljanje. Možda će kolega Maras, vi, netko, kolega Mišić, netko drugi imati drugačije razmišljanje i ja to poštujem ali ajmo staviti to na stol i ajmo raspraviti to, da li je to tako a ne za 2 ili 3 godine kada se dogodi nešto reći je, ovako. Dakle ja sam za to s obzirom da se radi o sudbinama stotina tisuća naših sugrađana da to dobro, dobro raspravimo i da onda nadam se donesemo pravu odluku. Moja rasprava je išla samo u tom smjeru, ništa drugo.
Hvala. Sada će završno u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovani zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo kolegice i kolege. Evo s obzirom da je rasprava trajala i Klub zastupnika SDP-a se mora osvrnuti na nju, odnosno zauzeti i reći građanima Republike svoj stav koji je u ovom slučaju totalno suprotan u odnosu na ono što se valja iza brda. Znači mi ćemo podržati ovaj zakon s obzirom na određena usklađenja vezana za odluke Ustavnog suda i kontrole određenih stvari koje su vezane uz mirovinsko osiguranje što znači da ova poboljšanja nemaju veze s onim što se raspravlja u javnosti a šta je u biti bit cjelokupne mirovinske reforme gdje se vidi se i u atmosferi i u raspravama kolega iz Kluba zastupnika HDZ-a u biti Vlada pokušava uz to što dijeli svima sve. Mi imamo sada ja bih rekao jedan pristup božićne Vlade. Pa vidite evo, kao što je danas djed mraz Vlade, kao što je danas gospodin Hrelja rekao, ukoliko dajemo crkvi imovinu države zbog čega ne možemo napraviti za naše umirovljenike i dijeliti nekretnine da se rade umirovljenički domovi? Ukoliko smo izdvojili milijardu i nešto kuna godišnje za povećanje prava po braniteljskoj osnovi i dobili 9 tisuća novih zahtjeva, znači praktično 23 godine nakon oluje i toga što smo oslobodili našu Domovinu, sada dolazi 8, 9 tisuća novih zahtjeva i troši se preko milijardu kuna na to a za umirovljenike se onda u raspravama argumentira kao što je rekao kolega Šuker a čujte nema novaca dovoljno jer 17 milijardi kuna već fali za mirovinski sustav u državnom proračunu. Pa dajte da se odlučimo da imamo i da pomognemo i da budemo solidarni i da imamo međugeneracijsku solidarnost da pomažemo našim starijim kolegicama i kolegama, sugrađanima koji žive zbilja teško i o tome se ovdje radi. Treba pod hitno naći mjere koje će podignuti prosječne mirovine, treba osigurati opstojnost mirovinskog sustava u narednom razdoblju i ovih 100 milijardi kuna ne uzeti u proračun kao šta bi to očito HDZ želio, kao što bi to HDZ želio, nego napraviti drugo, povećati izdvajanja za drugi mirovinski stup i na taj način omogućiti našim sugrađanima koji danas rade kako bi mogli sutra imati mirovine dostojne čovjeka. Ajmo o tome razgovarati. To su te izmjene protiv kojih se naši sugrađani bune, da ne govorim o onim izmjenama koje će produžavati rok za 2 godine gdje 2, 3 stotine tisuća naših sugrađana morati prilagoditi svoje živote potrebama HDZ-a i Andreja Plenkovića. Znači zbog čega sada to produženje 5 godina? To su te teme o kojima ovdje želimo razgovarati a naravno da ćemo se oko ovih tehnikalija svi složiti. Znači tu suštinskih stvari nema. Poruke koje Vlada šalje, uzeti ćemo vam 100 milijardi, raditi ćete sa posla direktno na groblje i treće, ovo što me posebno čudi, drago mi je što se kolega Šuker javio poslije mene, je kaže, da građani nemaju utjecaja. Pa kako nemaju utjecaja ako biraju između 4, mogu svake godine promijeniti koji će fond njihovim novcem upravljati, to je kao da kažete građani nemaju utjecaja raditi ni sa jednom bankom koja nije registrirana u RH. Znači postoji sustav koji možda nije idealan ali onakav kakav imamo i jedini način da ljudima osiguramo dostojnu mirovinu za one koji rade i štede je ne da im uzmemo novce, ne da im uzmemo 100 milijardi, nego da izdvojimo veći iznos iz I. mirovinskog stupa u korist II. mirovinskog stupa kako bi te mirovine bile u budućnosti veće. Ajmo o tome pričati i to su te prave teme koje ovdje trebamo raspraviti i naši sugrađani moraju znati kakav je stav nas, političkih stranaka po tom pitanju. Mi ćemo se boriti za veće mirovine i sadašnje i za viša izdvajanja u II. mirovinski stup u budućnosti. Hvala lijepo.
Klub zastupnika HDZ-a također se javio za završnu riječ, u njihovo ime govorit će zastupnik Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Javio sam se u ime kluba HDZ-a zbog nekoliko činjenica jer gledajte, kad netko ovako lijep vehementno govori, a zaboravi da 2014. jer tražio sam točan podatak je iz II. stupa mirovinskog povučeno temeljem zakona iz 2014., 2015. i 2016., 4 milijarde i 358 milijuna. Toliko je povučeno iz II. stupa mirovinskog, 2014. i 2015. i 2016. temeljem zakona iz 2014. Ponavljam druga ključna odredba u tom zakona je bila novi model izračuna osnovice zapravo mirovine prije svega za ove koji će ići u mirovinu iz I. i II. stupa. I to su činjenice. Tada su neki bili protiv toga, kao što bi danas bili protiv toga kad bi se to radilo na ovakav način. dakle to je činjenica ali neki koji su bili tada za to, danas pričaju nešto drugo i to je ono što nije dobro i to je ono što nije dobro za odgovornost nas kao saborskih zastupnika. Druga stvar, reći da mogućnost da idete u ovaj ili onaj fond je mogućnost kontrole fonda je naprosto smiješno. Dakle kakva su moja razmišljanja, promišljanja, ja sam na kraju krajeva i ministru javno rekao i danas u svojoj raspravi, smatram da u nadzornom odboru obveznih mirovinskih fondova bi trebala biti 2 predstavnik građa. To je za mene kontrola, to je kako ja poimam kontrolu. Država, ne država nego ovaj Visoki dom, dakle neovisni regulatori su tijelo nas saborskih zastupnika, oni nama podnose izvješće i mi ih imenujemo. I dakle neovisni regulator je HANFA koja kontrolira obvezne mirovinske fondove i oni u svom financijskom godišnjem izvješću o radu, nama daju između ostalog jednu sliku i ovog djela a to su obvezni mirovinski fondovi. Dakle mi smo kroz odluku da donesemo zakon o neovisnim financijskim regulatorima, praktički napravili svoju produženu ruku. Međutim postavlja se pitanje da li bi u nadzornim odborima tih upravnih odbora fondova ili nadzornim odborima trebalo biti predstavnika građana? To je samo pitanje, ne da bi to trebalo biti. To je pitanje o kojem će odgovoriti ljudi koji poznaju fondovsku industriju itd., dakle to je samo nešto za raspravu jer kad o nekoj temi ne želite raspravljati, onda neće donesti ni kvalitetno rješenje. Nekad i bedast prijedlog može biti i dobar prijedlog ali nije dobro da o njemu ne raspravljamo i da ad hoc tvrdimo je, mi ćemo se zalagati za povećanje izdvajanja II. stupa. Pa i jedna i druga politička opcija je imala tu priliku i bili su u određenim fazama na vlasti pa to nisu napravili. A zašto nisu napravili? Iz jednostavnog razloga što financijske mogućnosti države Hrvatske to nisu dozvolile. O tom potom. Ali to je opet stvar političke odluke i stvar rasprave ovdje. Prema tome, nemojmo zanemarivat neke stvari, nemojmo pričati nego naprosto ajmo raspraviti ovu temu i ajmo donesti najbolje rješenje za hrvatske građane. To je ono što je danas rekao ministar, to je ono što želimo poslati kao poruku Kluba zastupnika HDZ-a jer gledajte nije bilo ugodno slušat protekla dva, tri tjedna priče uzet će se novci, hrvatski umirovljenici će ostati bez mirovina, to baš nije zgodna poruka i nije zgodno slušati ljudima koji teško žive, nije zgodno slušati takve poruke a naš zadatak u ovom Saboru nije ovdje da šaljemo takve ružne poruke, naš zadatak je da se borimo da zakonsko rješenje bude čim bolje i čim kvalitetnije i sve ono što je bilo u proteklim godinama loše, treba ispraviti. Jer gledajte kolegice i kolege, netko je uzeo 4 milijarde i 300 iz tog II. stupa mirovinskog a vi znate dobro da je uz zakon u članku 100., mislim Zakon o obveznim mirovinskim fondovima bilo rečeno da se ti novci prebacuju iz II. stupa mirovinski u HZMO u ovom trenutku kada se dobije rješenje, kad svi odlaze u mirovinu a ne 2014., 2015., 2016. daleko prije nego što su ti ljudi išli u mirovinu a samo iz jednog razloga, da se zakrpa proračun jer vladaj e bila u mjerama prekomjernog deficita i sa tih 600, 700, 800 milijuna koliko se godišnje isplaćivalo se uljepšala slika, više nije bila nekakva crna nego je bila malo siva ali danas netko o tome naprosto ne želi govoriti nego to preskače kao da se to nije dogodilo i drži lekcije nekom drugom kako se treba ponašati. Ponavljam kolegice i kolege, 2014., 2015., 2016., dakle SDP-ove vlade 4 milijarde 358 milijuna, 349 623 kune i 76 lipa je prebačeno iz II. stupa … [[Govornik se ne razumije.]]
Vrijeme, hvala. Klub zastupnika Glas-HSU također se javio za završnu riječ, u njihov ime govorit će zastupnik Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Najmanje što sam želio da se ova rasprava pretvori što je tko napravio sa pozicije koalicijske vlade HDZ-a ili SDP-a. Činjenica da 2016. već nije bila SDP-ova vlada, 2016. je neka druga vlada bila. I drugo, nitko nikome nije uzeo ništa i nitko nikome sutra neće uzeti ništa. Dakle postoji jedno pravilo u mirovinskom sustavu da ne možeš koristiti dva povoljnija prava istovremeno, ni gospodin Jozo Radoš nije mogao koristiti svoju ušteđevinu ako je išao u saborsku mirovinu pa poslije je dobio još nagradu jer je eurozastupnik. Prema tome ne možeš koristit dva prava, ne možeš ići u mirovinu po povoljnijim uvjetima da ti se računa najboljih 10 godina i koristiti ušteđevine iz II. stupa, dakle postojale su pravne osnove da se to učini. Da li je moment ciljan ili ne, o tom potom. Ali činjenica da nije samo zbog toga što se ljudima koji idu u mirovinu po posebnim propisima dala prilika da u roku mjesec dana kažu dal se slažu s time da odustaje, odnosno ako se protive morali su dati pisani prigovor. Ok, ja imam osobno primjedbe na taj postupak, ali su svi mogli dati prigovor i da je netko dao prigovor da ne želi da mu se dira II. stup, ne bi mu se dirao II. stup. Isto sada, u buduće u ovoj reformi može pričat tko šta hoće i SDP, HNS, HDZ da će netko nekom uzet, neće mu uzet jer se radi o imovinama građana, mora nešto ponuditi. Da li to tumačili kao ucjenu ili kao rješenje, o tom potom, to je moguće rješenje za one sa najnižim mirovinama, a moguće da oni sa solidnim plaćama smatraju to ucjenom. O tom treba, s time se slažem, razgovarati. Kao što treba i razgovarati o činjenici koju ste imali u vašoj individualnoj raspravi, a to je obveznice imaju sve manji prinos, koje smo projekte spremili za ulaganje institucionalnih investitora, a to su obvezni mirovinski fondovi. Da li su oni podobni ulagati u luku Gruž, da li mi moramo dati koncesiju Turcima i da li uopće treba graditi autocestu Žuta lokva-Rijeka, da li mi možemo osmisliti gradnju hidroelektrana koje mogu raditi mirovinski fondovi? Sa dugogodišnjim koncesijama i dugogodišnjim prinosima. O tom treba stvarno raspravljati jer inače slažem se s vama da će prinosi po osnovi obveznica biti sve manji. Na kraju krajeva koje su bankovne kamate? Pa još malo ćemo morat, doduše ja nemam štednje pa nemam tih problema, ali još malo ćemo morat za štednju plaćati, a ne dobivati, ne dobivati kamate. Prema tome, vremena su izazovna i doista treba o tom, o svim ovim problemima raspravljati. I da ja zaključim, malo mi je išlo na živce ovo prebacivanje loptica pa sam se javio, inače koristim priliku da još jednom kažem da će klub GLAS-a i HSU-a podržati ovaj zakon koji je predmet naše rasprave i smatramo da je to dobro rješenje, bez obzira što ćemo mi postaviti jedan amandman iza kojeg stojimo jer smatramo da je primjereniji rok za reviziju invalidske mirovine 10 godina nego što je to predloženo 5, ali to neće utjecati na našu odluku prema ovom zakonu koji smatramo dobro uređenim i na kraju krajeva zahvaljujemo predstavnicima ministarstva što su i u prvom čitanju uvažili moju raspravu o toj problematici. Hvala vam lijepa.
Klub zastupnika Živog zida prijavio se također za završnu riječ, u njihovo ime govorit će zastupnik Pernar. Izvolite.
Uvažene dame i gospodo, predloženi Zakon o mirovinskom osiguranju neće riješiti probleme naših umirovljenika. A jedan od razloga je u tome što iako Vlada hini da će umirovljenicima dati nekakvu povišicu, jasno je iz aviona da istovremeno podiže dob za odlazak u mirovinu. Znači da žene koje su prije mogle ići sa 60 godina u mirovinu, kroz koju godinu moći će tek sa 65. muškarci koji su mogli do 65. moći će tek sa 67. I što se događa? ljudi će morat radit godinama više, primat će mirovine godinama manje, tobože će im država dat nekakav dodatak, a u naravi, odnosno defakto će im samo dati ono što su imali i prije. Znači neće ovim rješenjem Vlada povećati u suštini umirovljenicima mirovine, naprotiv, time što će morati dulje raditi primati će još manje mirovine, u suštini. Jer jasno je ako je prosječna dob 76 godina recimo u Hrvatskoj, a vi morate radit do 67. jako malo vremena će ljudi primat te mirovine. A pogotovo će se ovaj zakon prelomit na ženama i što je još najgore od svega, ne samo da će se prelomit na njima, nego ako odluče kojim slučajem, tj. ako više kičma ne može izdržat njihove teške poslove koje rade, šta će se onda dogodit? Bit će penalizirani. Mirovinski sustav će ih kaznit. Hoćeš godinu dana ranije u mirovinu, evo ti 10, 20% manja mirovina. Da, to će se događat. Ja pozivam sa govornice sve umirovljenike da ne podržavaju ovu Vladu, da ne podržavaju ovu politiku jer ne zbog mene, nego zbog sebe samih jer njima samima nije u interesu da rade do smrti. Ovo što Vlada čini, što pretače iz II. stupa u I. stup to samo po sebi nije loša stvar, ali je problem što ova Vlada nema nikakva dublja rješenja. Ovo je sve pretakanje iz šupljeg u prazno, ovo je sve, kako bih to rekao, to su sve kombinacije kao iz Mučki one serije gdje Delboy i Troter smišljaju način kak da dođu do neke love i tak. I nekad je recimo ideja dobra jer po meni taj II. stup, građani nemaju koristi od njega. Oni koji su u II. stupu imaju manje mirovine nego oni koji su bili u I. stupu za istu stvar. Tko je jedini profitirao iz II. stupa? Zašto se to javno ne kaže? Svi mi znamo da su profitirali samo fondovi, fondovi koji su svake godine uzimaju otprilike 5% od ukupne imovine fonda za upravljanje fondom, a istodobno rade ulaganja poput što su u Agrokoru kupili za pola milijarde kuna Ledovih onih dionica, šta već pa na kraju šta se događa? ljudi imaju manje nego su uložili. Da su držali novac u čarapi odnijeli ga u banku ili u sef, imali bi više, nego imaju sada sa ulaganjem u drugi stup. I to je osnovni problem. I taj problem, vlada sada djelomično rješava. Vlada treba omogućiti svima, da budu, da oni biraju već sada dok su u radnom odnosu, hoće li biti u prvom ili u drugom stupu. Ali, ne, vlada tjera ljude u radnom odnosu, da i dalje štede u drugom stupu, pa tek kada idu u mirovinu, tek onda će moći prebaciti svoja sredstva. Zašto? Zato da bi fond menadžeri mogli zaraditi, na njihovim mirovinama, na njihovoj budućnosti, čemu? To je jedan parazitski sustav, koji parazitira na tuđem radu i muci s jedne strane, a s druge strane ne želi dati ljudima plodove njihovog rada i kao što sam već naglasio podiže im dob za odlazak u mirovinu, itd. Sramota. Ovo nisu rješenja. A u isto vrijeme dok umirovljenici kopaju po smeću, Plenković skupa sa grupom HDZ-ovaca, ide na put sa vladinim avionom u Moskvu, sve na račun građana. Sve na račun sirotinje i još se busa kak je on veliki Hrvat kak navija za Hrvatsku. Pa bolje da je napunio avion s beskućnicima i poslao ih da obiđu svijeta nego da raspačava njihove narodni novac. Sramota. Hvala.
Zahvaljujem. Završnu riječ, imati će državna tajnica Majda Burić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani zastupnici i zastupnice u Hrvatskom saboru, prije svega zahvaljujem na raspravi, koja je očekivano bila ekstenzivna, a ja ću se prije svega referirati upravo na konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o mirovinskom osiguranju, a kasnije, pri kraju i općenito na mirovinski sustav. Dakle, i svi znate da je odlukom Ustavnog suda RH od 30. siječnja 2018. da su ukinuta 3 članka Zakona o mirovinskom osiguranju i prestaju važiti sa 15. srpnjem ove g. Navedenim odredbama, ustvari propisivao se postupak nadzora i kontrole te provođenje izvanrednih kontrolnih pregleda za invalidske mirovine i tjelesna oštećenja. A odredbe su proglašene neustavnima samo iz razloga što nije bio propisan vremenski rok u kojima se nadzori i kontrola mogu provesti i sve to je ustvari stvaralo pravnu nesigurnost. Ovim prijedlogom zakona, provesti će se odluka Ustavnoga suda i navedene odredbe uskladiti će se s Ustavom. Ovom prilikom, moram naglasiti da se odluke Ustavnoga suda, ne preispituju, već se prihvaćaju i implementiraju i to je ono što ovim zakonom ustvari i činimo. Tekst konačnoga prijedloga zakona, razlikuje se od prvog čitanja, jedino na način, da se rok u kojem se nadzori i kontrola mogu obaviti, produžuju sa jedne godine, na pet godina, od dana dostave rješenja stranci. Rok od godine dana, od pravomoćnosti rješenja, bio je prekratak, o tome smo puno razgovarali prilikom prvoga čitanja, te je primjerenije odrediti duže vremensko razdoblje, u kojem se može provesti nadzori i kontrola, činjenica, na temelju kojih je ostvareno pravo iz mirovinskoga osiguranja. Novi prijedlog roka od 5 g. u skladu je sa propisima kojima se uređuje opći upravni postupak i s provedbom navedene odluke Ustavnoga suda. Bilo je postavljeno samo jedno pitanje vezano uz ove izmjene i dopune, zašto treba odluka Ustavnoga suda, e pa treba upravo zbog toga što zakon koji je na snazi od 2014. g. nije propisivao vremenski rok, što je Ustavni sud gledajući na to ukinuo 3 članka i propisao da se mora propisati u Zakonu, vremenski rok u kojem će se to učiniti. Eto, toliko o Zakonu o mirovinskom osiguranju, koji je ustvari tehničke prirode, jer se radi isključivo o usklađivanju sa odlukom Ustavnoga suda. A sada nekoliko samo komentara i šire na mirovinsku reformu, dakle, prije svega moram reći da mi je drago, da smo danas, vrlo ozbiljno i smireno razgovarali o toj temi i taj dio mi je drago mi je da je tako. Također vjerujem da ćemo u narednom razdoblju, dodatno izbrusiti sve moguće prijedloge, kako inicijalne prijedloge Ministarstva rada, mirovinskoga sustava i svih ostalih koalicijskih partnera i svih koji imaju neke druge prijedloge. Dakle, trenutačno stanje u mirovinskome sustavu, znate i sami, jest takvo da na, 1,25 osiguranika ili radnika dolazi 1 umirovljenik. Pratite sigurno, dobro jako statističke podatke, pa znate da broj osiguranika ima tendenciju rasta, prošli mjesec je to bilo 1,23, danas već imamo 1,25 međutim, to dostatno nije, svi smo svjesni da je taj omjer nepovoljan. 71 tisuća novih radnika, novo zaposlenih u odnosu na prvi kvartal 2017. g. jako dobar pokazatelj, jako dobar podatak, kao i prosječno godišnje 50 tisuća, oko 50 tisuća ljudi koji su uključeni u mjere aktivne politike zapošljavanja, dakle, gledamo ekstenzivnijem i zaista nam je imperativ povećavati broj zaposlenih kako bi i cijeli mirovinski sustav bio stabilniji. Međutim, ono gdje ćemo se vjerujem svi zaista složiti, jest da su sustavu nužne promjene i unaprjeđivanje i da svaki 5 trenutačno umirovljenik u RH ima 40 i više godina staža. Takva prosječna mirovina, bez međunarodnih ugovora iznosi 4350 kn u udjelu plaće jest 70% plaće to je jako dobar pokazatelj i samo jedan od dokaza da trebamo i dalje strijemiti i nastojati ostajati na tržištu rada što dulje jer vidimo da sa 40 i više godina staža su pokazatelji puno, puno bolji i zahvalniji od uopćeno prosječne mirovine u RH ostvarene sa općenito nešto više od 30 godina staža koja je oko 2600 kuna. Ovdje bih se referirala i na statistiku koja se vodi i ono što mogu kazati jest da u dogovoru sa HZMO-om se upravo i radi na unapređivanju statističkih pokazatelja koji bi dodatno razradili strukturu umirovljenika i cijelog mirovinskog sustava kako bi ona bila razvidnija, jasnija, realnija, a posebno kako bi odvojila međunarodne mirovine od onih pokazatelja sa međunarodnim mirovinama. Jer danas je netko jako dobro ovdje komentirao da imamo dakle, samo ću jedan podatak reći, da imamo pokazatelj mirovine koje je ostvarena prema međunarodnim ugovorima sa 40 godina radnog staža i ona vam iznosi 3563, a s druge strane bez međunarodnih ugovora dakle, bez uključenih onih ljudi koji su dio staža ostvarili u RH, a dio negdje vani, e kad izdvojimo međunarodne ugovore, onda je tu već pokazatelj 4352 kune. Upravo u tom smislu HZMO ulaže napore i do rujna mjeseca ili listopada su projekcije da će već biti u tom smislu i napravljeni pomaci. Ovom prilikom željela bih još samo jednu stvar naglasiti, a to je da je Ministarstvo rada i mirovinskoga sustava predložilo inicijalna rješenja mirovinske reforme kojima je cilj dugoročna održivost mirovinskog sustava kao i primjerenost mirovina. Pri tom jačamo II stup, nikome ništa ne uzimamo, želimo više i veće mirovine i dajemo izbor vezano uz isplatu mirovine. Ono što ovom prilikom smatram da treba posebno demistificirati i posebno pojasniti jest sam tijek novca. Dakle, do trenutka isplate mirovine apsolutno ništa se ne mijenja. Dakle, osiguranik u drugom stupu i dalje uplaćuje 5% doprinosa odnosno više od toga što je prijedlog, jedan od prijedloga u mirovinskoj reformi i dalje se taj novac odnosno doprinosi kapitaliziraju, oplođuju, vrte i tako to traje cijeli životni, cijeli staž. To što duže, to bolje. I nema promjene. Što mi s tim novcem možemo i možemo li mi otići npr. s tim novcem iz drugoga stupa u neku trgovinu i kupiti npr. novu kuhinju? E pa ne možemo. Ali što možemo? Nažalost, moram biti brutalna i reći možemo zaista, ne daj Bože, samo umrijeti prije umirovljenja i tada se novac ušteđen u II stupu u potpunosti nasljeđuje. Dakle, to je, smatram da zaista taj dio treba dodatno pojasniti. I kad nastaje eventualna promjena? Promjena eventualna nastaje u trenutku isplate iz drugog stupa. Nju danas isplaćuje MOD – Mirovinsko osiguravajuće društvo koje vam prilikom isplate najprije uzme 5%. 5% na prosječnu plaću u RH iznosi oko 18 tisuća kuna. To se događa prilikom isplate najprije. I taj dio ostaje, taj dio, ta opcija ostaje i dalje. Međutim ta opcija postaje zaista opcija, a ne jedna jedina mogućnost. Jer uz to mi predlažemo da mogućnost isplate mirovine vraćanjem u prvi stup odnosno u proračun, što će omogućiti veće mirovine posebice za najugroženijih 300 tisuća budućih umirovljenika koji bi prema važećim propisima imali 500 do 600 kuna niže mirovine. Dakle, samo taj dio sam htjela posebno naglasiti i reći još jedanput da danas u okviru cijele ove rasprave nije bilo spomenuto, pa bi možda bilo da ja to, možda bi bilo dobro da i ja to učinim. Dakle, nitko nije spomenuo nacionalnu mirovinu. To je prijedlog ove Vlade, uvođenje nacionalne mirovine za one socijalno najugroženije. Nacionalna mirovina dio je strategije za starije osobe i nacionalna mirovina uvodi se po planu 2020. godine. Tko će na nju imati pravo? Upravo oni koji nisu stekli niti minimalne uvjete za odlazak u mirovinu, a to znači oni ljudi koji nemaju 15 godina staža. To je minimalni uvjet za odlazak u mirovinu. Dakle, nacionalna mirovina jest ono što danas u cijeloj ovoj raspravi, a zaista ima veze s time, nije spomenuto, pa sam osjetila potrebu da ja to učinim. Evo ga, još jedanput ja sam na raspolaganju za sva moguća pitanja, a što se tiče jedne izjave poštovanog i dragog saborskog zastupnika koji kaže da ćemo ići s posla na groblje, nećemo ići s posla na groblje jer moramo biti svjesni da postoji jako puno vrsta i kategorija mirovina, a tako postoji i vrsta mirovine za dugogodišnjeg osiguranika. Dakle, to je upravo ona vrsta mirovina koja je namijenjena ljudima koji jako rano ulaze u svijet rada i koji počnu raditi već sa 18 godina i naravno da će oni moći u mirovinu sa 60 godina i 40 godina staža, odnosno po novom prijedlogu 41, 61. Tako da evo, zaista još jedanput vraćam na ozbiljnost pristupa vrlo ozbiljnoj tematici koja se tiče najranjivije skupine društva i zahvaljujem na raspravi.
Postoji više prijavljenih replika. Zastupnik Mišić zatražio je repliku. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice, poštovana tajnice, smatram da ipak ovaj narod u našoj državi više poštuje i vjeruje našoj državi nego fondovima. Mi znamo tko god se obratio fondovima, ustvari se ne obraćamo, obraćamo se državi. Naravno da je dobro da se krenulo u tu reformu mirovinskog sustava, tu treba naravno širi konsenzus ljudi, stručnjaka koji to sve dobro razumiju, prikupiti i stvarno prihvatiti da ovaj narod jednom, pa mislim da je i vrijeme kroz ovih 20 godina uz što smo izgubili istina povjerenje i u sustav države danas polako vraćamo i da jednostavno narod bude počeo vjerovati svojoj vlasti i svojoj državi. Mi znamo dobro da u mirovine odlazimo sa 30 godina u prosjeku, što je ispod prosjeka europskog, koji je negdje 40, 37 godina i onda i čemu se čudimo.
Isteklo je vrijeme, hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem poštovani gospodine Mišiću, prije svega zahvaljujem na podršci i na razumijevanju. Ova Vlada ne zatvara oči pred problemom već ga gleda direktno u oči i želi ga riješiti, ovo su inicijalni prijedlozi, očekujemo jako kvalitetnu javnu raspravu, brušenje dodatno svih potencijalnih rješenja i evo još jedanput zahvaljujem vam na razumijevanju i na podršci.
Zastupnik Hrelja javio se za repliku.
Poštovana državna tajnice, ja se slažem u potpunosti s vama da nećemo ići sa posla na groblje. Naime, tamo nas ili voze ili nose, mi sami ne idemo na groblje. Drugo, mislim da s nestrpljenjem očekujem podstatistike HZMO-a jer doista želim da hrvatski građani znaju istinu o stvarnom stanju u mirovinskom sustavu pogotovo onih koji žive i koji su jedino u Hrvatskoj ostvarili svoj radni staž bez mirovina iz inozemstva i mirovine koje se isplaćuju u inozemstvo i po novcima i po godinama staža. I treću stvar koju vam želim reći, pozdravljam vaše nastojanje za otvaranje novih radnih mjesta ali želim da se zalažete za otvaranje kvalitetnih radnih mjesta. Ne znači nam za mirovinski sustav jako puno radno mjesto sa minimalnom plaćom.
Odgovor na repliku državna tajnica.
Zahvaljujem poštovani kolega Hrelja. Krenuti ću od ovog posljednjeg što ste naveli, prosječna plaća u RH raste. Evo neki dan su izašli statistički podaci i vidimo da je prosječna plaća 6 tisuća 250 kuna u odnosu na prethodno razdoblje iste godine, ona je veća za 5,3%. Dakle 71 tisuća više zaposlenih u odnosu na prethodno razdoblje, oko 50 tisuća ljudi uključenih u mjere aktivne politike i zapošljavanje godišnje. To su dobri pokazatelji, to su dobri rezultati ove Vlade međutim mi želimo i nastojimo da bude još i još bolje zbog toga što nam o tome ovisi zaista i cijeli mirovinski sustav ali na kraju i puno, puno šira slika i situacija. I željela bih vam samo reći da sam ja samo citirala kolegu Marasa, dakle to nije ono što sam ja rekla [[Upadica Petrov: Ispričavam vam se, državna tajnice, isteklo je vrijeme.]] to je bio citat. Hvala.
Državna tajnice, isteklo je vrijeme. Zastupnica Alfirev, javila se za repliku.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Sabora. Uvažena državna tajnice, dakle cijenimo to što je i evo i ministar Pavić došao danas ovdje pred nas zastupnike i evo dakle učestalo u zadnje vrijeme zaista se trudi nekako popraviti tu sliku i stvoriti jednu bolju sliku u javnosti i ovdje sada u Saboru i dokazati sada svima da je zapravo htio ili mislio ili da Vlada hoće nešto drugo u odnosu na ono što je bilo na samom početku rečeno i s čime se zapravo izašlo u javnost. Izašlo se u javnost s prijedlogom koji zapravo predstavlja ništa drugo nego jednu ucjenu građana. I to je činjenica. To što sada danas je došao i što pokušavate prikazati to je zapravo jedna promocija i zapravo pokušavate zapravo ispraviti onu početnu štetu koju ste napravili upravo jednim nepromišljenim bih rekla izlaskom u javnost.
Hvala, isteklo je vrijeme, hvala. Odgovor na repliku državna tajnica Burić.
Poštovana gospođo Alfirev, prije svega moram vam reći da se ne radi o ni o kakvoj ucjeni već se radi na velikim naporima ove Vlade da unaprijedi mirovinski sustav i da unaprijedi položaj umirovljenika u RH. Svjesni ste i sami svih pokazatelja pa i toga da nam godišnje nedostaje za isplatu mirovina 17 milijardi kuna a generalno ta cifra je ustvari između 38 i 39 milijardi kuna. Vjerujem isto tako da ste dobro popratili sva inicijalna rješenja pa da ste čuli i od ministra a i od mene koja sam nekoliko puta o tome govorila da se promjena događa isključivo u trenutku isplate mirovine gdje se dodaje opcija izbora i to izbora povoljnije mirovine koja će za veliki broj najugroženijih građana biti između 500 i 600 kuna manja po postojećim zakonima. Zahvaljujem.
Hvala. Zastupnik Pernar, javio se za repliku.
Uvažena zastupnice, niste zastupnica, dolazite u funkciji državnog tajnika. Znate li vi koliko umirovljenika u Hrvatskoj ima 41 ili više godina radnog staža? To je vrlo konkretno pitanje jer ste vi rekli da, kao tobože žene neće morati raditi do 65 godine ali ako su tzv. dugogodišnji umirovljenici, odnosno dugotrajni osiguranici koji imaju 41 i više godinu staža. Pa evo da bih vam pomogao, ja sam postavio službeni upit ministarstvu i znate koji je odgovor? koliko post? Samo 8,66% umirovljenika ima 41 godinu staža ili više. Tako da vaša teza da neće morat sa posla na groblje je lažna teza za njih, golemu većinu. A što se tiče branitelja, samo 1% njih ima 41 godinu staža ili više. Tako da ove vaše brojke su čista fantazija. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku državna tajnica Burić.
Poštovani gospodine Pernar, evo prije svega upućujem na činjenice o pregledu svih osnovnih podataka, o stanju u sustavu mirovinskog osiguranja. To vam se nalazi na mrežnoj stranici HZMO-a i svaki mjesec izlaze ažurirano stanje koje strukturirano prikazuje mnoge vrste mirovina. Jer znate, u RH ne postoji samo jedna vrsta mirovine, nego ih ima jako puno. Pa tu ne valja miješati kruške i jabuke. A u jednoj minute zaista ja ne mogu vama odgovoriti ni na što, osim vas uputiti zaista u činjenice i gdje ćete ih pronaći, a osim toga kad pitate koliko je ljudi sa 40 i više godina staža. Rekla sam, da ste slušali, čuli biste. Takav je svaki peti umirovljenik u RH. Dakle svega 20 umirovljenika u RH, 20% umirovljenika u RH imaju staž 40 i više godina. Hvala vam.
Zastupnik Lenart javio se za repliku.
Zahvaljujem poštovani podpredsjedniče. Poštovana državna tajnice, vi ste rekli da se ova Vlada sjetila nacionalne mirovine, s obzirom da ste vi tada bili 21, 22 godine pa vjerojatno vas nije zanimala ta tema. HSS, tj. Hrvatska seljačka stranka je još za vrijeme Zlatka Tomčića govorila o nacionalnoj mirovini, ali nažalost ni sa lijevim, ni sa desnim partnerima nije uspjela to ostvariti jer nisu imali smisla, niti sluha za to. Mi smo govorili o nacionalnoj mirovini koja bi bila prag siromaštva, to je sad nekih 2000 kuna pa ukoliko i ova Vlada uspije to ostvariti mi ćemo biti zadovoljni kao da je to naša ideja koju smo odavno pričali. Pričali smo i godinama poslije oko toga i to je nužnost koja bi se trebala u Hrvatskoj dogoditi, no imamo mi danas mirovine koje su daleko ispod toga, to su poljoprivredne mirovine što je pretužno za ovu državu i taj dio što se zove nacionalna mirovina, svakako bi bio dobrodošao, pogotovo za te ljude koji su se dobro naradili u svom životu. Hvala.
Odgovor na repliku državna tajnica Burić.
Poštovani gospodine Lenart, evo prije svega zahvaljujem na vašem pozitivnom odnosu prema nacionalnoj mirovini. Popratila sam to i tada sa 21 i sa 22 godine. A u tom smislu, nacionalne mirovine je li prijedlog išao 2002. ili 2008. mislim da je najbitnije na kraju kad će se to zaista početi ostvarivati i kad će ljudi moći to konzumirati. Eto prijedlog je da to bude 2020. godina i to već stoji u strategiji za starije osobe, a mislim da se tu ne treba nadmetati kad je tko to predložio. Bitno je kad će tko to implementirati i ostvariti i drago mi je da podržavate. Zahvaljujem.
Zastupnik Bilek javio se za repliku.
Hvala lijepo uvaženi podpredsjedniče. Evo o nacionalnoj mirovini sad je već bilo rečeno pa taj dio neću ponavljat. U uvodu sam već rekao, na izlaganje gospodina ministra kud će vjerojatno ići ova rasprava tako se i pokazalo, tako da meni je drago da i neke stvari su se ovdje rekle i da imamo i određene pozitivne trendove, pogotovo ako pogledamo gotovo 71 000 i više zaposlenih u odnosu na isto vrijeme u protekloj godini, ali ono što bih ja ipak htio i zamoliti u ime naših građana i sve, ako je ikako moguće da ovaj odnos ostane na 40:60, a ne na 41:61. Ja znam da je to jedna godina i da to ne izgleda tako puno, međutim to su mahom ljudi ili žene ili poljoprivrednici koji rade gotovo od svoje 18. ili 20. godine, koji imaju dosta niža primanja i koji rade većinom teške fizičke poslove koje su izuzetno teško odraditi puni radni staž, a mislim da su takvi ljudi nakon 40 godina ipak zaslužili svoju punu mirovinu. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku državna tajnica Burić.
Hvala vam poštovani kolega Bilek. Vi i sami znate da su sve to inicijalni prijedlozi i da će se o svemu tome raspravljati i o u javnoj raspravi i kroz stručna tijela i kroz radne skupine i na GSV-u, dakle najveća rasprava tek nas očekuje. Znate i sami da su inicijalni prijedlozi u javnosti nekakvih 10ak dana ako se ne varam, i ustvari smo evo mogu reći počeli uvoditi kvalitetne rasprave vezano uz sve inicijalne prijedloge, a vjerujem da ćemo ih jako dobro izbrusiti do samog kraja prije odlaska u Vladinu, pa i saborsku proceduru. Zahvaljujem.
Hvala. S ovim zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o mirovinskom osiguranju, drugo čitanje, P.Z. br. 344. Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske rasprava je zaključena, amandmane su podnijeli zastupnici Peđa Grbin i Silvano Hrelja, molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenom amandmanu, s nama je poštovana Majda Burić, državna tajnica u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava, izvolite državna tajnice.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani zastupnici i zastupnice u Hrvatskome saboru. Ovaj amandman se ne prihvaća. Propisivanje roka dužega od 5 g. nije u skladu sa načelom pravne sigurnosti, budući da se radi o pogrešci o postupanju nadležnoga tijela koje će za posljedicu imati gubitak prava stranke. U slučaju da je tijekom postupka nadzora i kontrole utvrđena nezakonitost ili nepravilnost, postupiti će se u skladu s odredbama zakona, koji propisuje opći upravni postupak, ovisno o prirodi utvrđene nezakonitosti ili nepravilnosti. Rok od 5 g. je dostatan, osobito imajući u vidu, činjenicu da je odlukom Ustavnog suda RH od 30.1. ove g. NN 18/18 naglašena pravna sigurnost, kao temeljna odrednica vladavine prava. Stoga je nužnost poštivanja stečenih prava stranke izraz načela pravne sigurnosti, kao sastavnoga dijela šireg načela vladavine prava, te bi se propisivanjem dužega roka ista narušila. Zahvaljujem.
Očitovanje, kolega Hrelja, izvolite.
Molim vas samo malo pažnje, radi se o ispitu vaše savjeti. Naime, imamo 134 tisuće invalidskih mirovina. Ako procijenimo da 005 do 05% ima lažnih, znači od nekih 60-600 lažnih mirovina i mi im sada ovdje određujemo rok za njihovu reviziju, odnosno, rok nakon kojega ćemo ih učiniti nedodirljivima. A za godinu i pol predsjedamo EU i jedno od naših načela je borba protiv korupcije. Ja predlažem 10 g. kao rok, ne postoji u upravnom postupku, nigdje zadan taj rok, dakle, radi se o izvanrednom pravnom lijeku revizije, koja se vrlo rijetko, gotovo nikada ne provodi, ali mi ovdje, imamo ispit savjesti, jer danas odlučujemo, da li ćemo onima, koji su paraziti sustava, koji su lopovi, prevaranti, manipulatori, dati miran san nakon 5 ili nakon 10 g. Smatramo primjereno 10 g. jer je to polovica vremena doživljenja naših umirovljenika, odnosno, korištenja mirovine. Prema tome, ja otvorenog srca ovo predlažem, a vi glasajte po svojoj savjesti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Glasujmo onda o amandmanu, koji vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban br. glasova. Idemo sada na glasovanje o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 97 za, 4 suzdržana i 3 glasa protiv, donesen zakon o izmjenama i dopuni Zakona o mirovinskom osiguranju.
Sljedeća točka na dnevnom redu je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama Europske Unije, drugo čitanje, P.Z.E. br. 336 Predlagatelj je Vlada Rh na temelju članka 85 Ustava RH, članka 172. u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Gospodin Kristian Turkalj, državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa, izvolite.
Poštovanje predsjedavajući. Poštovani zastupnici, ispred vas je konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji i kaznenim stvarima, između država članica EU. Ovo je zakon koji je bio donesen kako bi se transponirale odredbe europskih propisa koje se odnose na pravosudnu suradnju, on je donesen 2010. stupio je na snagu 1.7.2013. ovo su 5 izmjene. I ovaj zakon je dio ovog pravosudnog paketa koji je usvojen u ovom Saboru … [[Govornik se ne razumije.]] domu prošli petak, dakle, to je 7 zakon u nizu, a bilo je to potrebno, budući da smo se odlučili da Zakon o Državnom odvjetništvu, očistimo od svega onoga što nije predmet zakona o Državnom odvjetništvu, odnosno, onoga što nije organizacijski propis. I u tom kontekstu, dvije okvirne odluke koje su bile u Zakonu od Državnom odvjetništvu, bilo je potrebno prebaciti u Zakon o pravosudnoj suradnji, … [[Govornik se ne razumije.]] stvarima sa državama članicama EU. Također iskorištena je prilika, te su učinjene određena sadržajna i tehnička unapređenja zakona, kako bi se zakon što bolje primjenjivao, kao i prenesena je direktiva, koja je nedavno usvojena odnosno, prošle g. a koja se odnosi na suzbijanje terorizma. Zakon o Državnom odvjetništvu, predviđen je da stupi 1.9. ove g. i u tom kontekstu bilo je također potrebno da ovaj zakon stupi 1.9.2018. pa je tako i predloženo. Ono što je najvažnije reći, da se ovim zakonom ustvari doprinosi jačanju mogućnosti pravosuđa u borbi protiv kriminala prekograničnog kriminala i olakšavaju dakle, razmjena dokaza, razmjena informacija između pravosudnih institucija.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu, Klub zastupnika HDZ-a javi se za sudjelovanje u raspravi i u njihovo ime govoriti će zastupnica Marija Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, drage kolegice i kolege. Evo ja ću ukratko o prijedlogu ovog zakona, ispred Kluba HDZ-a. Kako je rekao i državni tajnik, ovo su 5 izmjene zakona, a razlog ponovnih izmjena je ugradnja implementacijskih odredbi okvirne odluke vijeća EU, od 13.6.2002. g. o zajedničkim istražiteljskim ekipama i okvirne odluke Vijeća od 30. studenog 2009. g. o sprječavanju i rješavanju sporova o izvršavanju nadležnosti kaznenim postupcima, te implementaciji odredba čl. 19. stavka 3 i 4 Direktive Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2017. g. o suzbijanju terorizma i zamjene okvirne odluke vijeća 2002/475 i o izmjeni odluke vijeća 2005/671, jer se navedena direktiva prvenstveno implementira u kazneni zakon. Budući se pretežito radi o odredbama materijalno pravne naravi, a manji broj odredbi je procesno pravne naravi iz procesa ovog zakona. Do sada su te odredbe okvirnih odluka bile implementira u Zakon o Državnom odvjetništvu, ali kako je on organizacijski zakon, kojim se uređuje sustav državnog odvjetništva te prema svom području primjene ne bi trebao sadržavati procesne odredbe o pravosudnoj suradnji te se odredbe izvještaju u ovaj zakon. Zakon o Državnom odvjetništvu propisao je kako će odredbe o brisanju navedenih predmetnih odredbi stupiti na snagu 1.9.2018. g. pa je nužno donijeti i ovaj zakon kako ne bi nastala pravna praznina. U ove zakonske izmjene uvrštena je i implementacija direktive 2017/541 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2017. g. o suzbijanju terorizma i zamjeni okvirne odluke vijeća kako bi implementacija navedene direktive stupila na snagu sa rokom za implementaciju propisanom direktivom a to je 8. rujna ove g. U ovom prijedlogu se u manjoj mjeri odredilo i odredbe europskom uljudbenom nalogu, koji se odnosi na postupanje po zaprimljenoj dokumentaciji, vezano za europski uljudbeni nalog, te su se postojeće odredbe zakona, nomotehnički i sadržajno unaprijedile radi veće jasnoće i usklađenosti sa ostalim zakonodavstvom RH. U odnosu na prvo čitanje mijenjan je članak 12 G. na način da je dodan novi stavak drugi koji predviđa okolnosti bitne za moguće postizanje dogovora o objedinjavanju postupka u jednoj državi članici kada se radi o kaznenim dijelima terorizma. Također je mijenjan čl. 31. na način da je dodan novi stavak 2 kojim se predviđa da se prilikom odbijanja predaje tražene osobe u svezi kaznenog dijela terorizma ista odluka dostavlja i Državnom odvjetništvu, radi utvrđivanja nadležnosti sukladno domaćem pravu. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u proračunu RH i Klub HDZ-a će podržati navedeni prijedlog. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika GLAS, HSU također se javio za sudjelovanje u raspravi, u njihovo ime govoriti će zastupnica Vesna Pusić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče sa suradnicima. Početi ću također malo prepričavajući što se zapravo mijenja ili događa kao posljedica ovih izmjena i dopuna Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima sa državama članica EU koje ima malo zlosretnu sudbinu u ovoj zemlji. Mnogo puta se mijenjao i ovdje ću ukazati na 2 promjene koje mi se čine upitanima, odnosno, za koje bi vas molila na kraju određena pojašnjenja. Dakle, jednostavno pojašnjeno, radi se o 3 dodatne direktive koje se implementiraju ili unose u ovaj zakon plus još jedna izmjena. Do sada su te odredbe, koje su definirane direktivama iz 2002., 2009. i 2017. mislim bile dio Zakona o Državnom odvjetništvu ali predlagatelj smatra da ih je ugl. koliko razumijem iz konceptualnih razloga primijenjeno preseliti u ovaj zakon. Te odredbe se odnose na zajedničke istražiteljske ekipe, to je jedna direktiva iz 2002., zatim na odluku o sprečavanju i rješavanju sporova o izvršavanju nadležnosti u kaznenim postupcima iz 2009. obzirom na naše iskustvo i našu situaciju posebno zanimljiv slučaj jer imamo otvorenu temu u tom pogledu sa slučajem Hernardi i direktiva o suzbijanu terorizma iz 2017. g. Zakonske odredbe koje proizlaze iz ovih direktiva ili odluke brišu se iz Zakona o Državnom odvjetništvu i to brisanje stupa na snagu 1.9.2018. pa prema tome je potrebno ih smjestiti negdje drugdje pa ih se smješta u ovaj zakon o pravosudnoj suradnji da bi se pokrio taj dio regulative. Dakle uz te tri odredbe ili implementaciju te tri direktive ili odluke, dodatno se uređuju i odredbe o europskom uhidbenom nalogu odnosno o postupanju po zaprimljenoj dokumentaciji vezano za europski uhidbeni nalog. Kolegica Jelkovac je uglavnom opisala o čemu se sve radi u ovim izmjenama i dopunama, dvije stvari čini mi se da trebaju određeno pojašnjenje i ovdje su posebno zanimljive za nas kao Sabor odnosno kao parlament. Dakle najzanimljivija novina čini mi se definiranje da prilikom odbijanja predaje tražene osobe zbog terorizma, da se obavještava Državno odvjetništvo radi utvrđivanja nadležnosti sukladno domaćem pravu. Pa molila bi državnog tajnika i ljude iz ministarstva da pojasne o čemu se točno radi, u poznatom pravilu za jednog čovjeka terorist, za drugog borac za slobodu, dakle one man terrorist, other man's freedom fighter. O čemu se tu radi? Dakle, što to znači da se odbija predaja tražene osobe zbog terorizma i pod kojim okolnostima do toga dolazi, da li to ima veze sa zemljom u kojem je djelo počinjeno, da li to ima veze sa vremenom u kojem je to počinjeno, o čemu se to radi i zbog čega je ova odredba tako formulirana. I drugo zanimljivo pitanje odnosi se na europski uhidbeni nalog odnosno kao što ovdje piše članak 23. koji počinje rečenicom policija može u skladu sa svojim ovlastima, to je također mijenjano, dakle policija može u skladu sa svojim ovlastima na temelju zakona kojim se uređuje policijsko postupanje uhititi osobu protiv koje je izdan europski uhidbeni nalog ili raspisana međunarodna potraga na zahtjev države članice. I sad taj članak ide dalje, ima niz stavaka i pododredbi. E sad, što znači policija može u skladu sa svojim ovlastima itd. uhititi osobu protiv koje je izdan europski i uhidbeni nalog? Da li to znači da policija ne mora uhititi osobu protiv koje je izdan europski uhidbeni nalog? Obzirom upravo na slučaj koji sam ranije spomenula gdje Hrvatska nije imala naročite rezultate što se tiče poštivanja europskog uhidbenog naloga upravo u slučaju Hernardi koji je ne kao zaspao i pao u zaborav ili zapravo ne znam ni sama što se s njim dogodilo, da li je to ta odredba? Dakle da li je to odredba na temelju koje policija može ali i ne mora, da li je to u skladu sa vlastitim nahođenjem, da li je to u skladu sa nekim drugom europskom međunarodnom regulativom? Da li postoji više od ovoga što ovdje možemo pročitati, što određuje i više od domaće prosudbe u slučaju u kojem je izdan europski uhidbeni nalog, da li je pitanje samo domaće prosudbe države članice da li će taj europski uhidbeni nalog poštivati ili ne? Tu su kasnije u tekstu zakona dati različiti rokovi koji mislim da nisu problematični, koji su logični, relativno kratki, unutar kojeg ukoliko policija sve to odluči će se onda događat sve te radnje koje su potrebne, dakle uhićenje, saslušanje i sve što slijedi. Međutim ova inicijalna odredba mi je malo nejasna i iz zakona nije jasno čija je to procjena. Da li europski uhidbeni nalog sada postaje nešto što možete poštivati a i ne morate? Ovisno o procjeni države ili postoji nešto drugo čime se definiraju ili gdje se definiraju kriteriji kada jedna država poštuje a kada ne poštuje europski uhidbeni nalog jer ovoga kako ovdje stoji, mislim da se jedino što se može iščitati je da se temeljem domaće prosudbe poštuje taj nalog i uhićuje se ta osoba protiv koje je on izdan, ali ako je prosudba drugačija, onda i ne mora. Prema tome, molim da možda u te dvije stvari dobijemo dodatna pojašnjenja. Hvala vam lijepo.
Klub zastupnika HNS-a javio se za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govorit će zastupnik Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, štovane kolegice i kolege. Vrlo kratko. Dakle, mi ovdje zapravo kao što je već i navedeno nekoliko puta usklađujemo naše zakonodavstvo. Naime, kao što je rečeno do sada je jedan dio ovoga bilo regulirano Zakonom o državnom odvjetništvu koji smo mijenjali i kako ne bi došlo do pravne praznine, a tamo je predviđeno s 1.9. da se to uredi postojećim Zakonom. Inače, ovaj Zakon regulira, pa ću ja sad nabrojati neke samo stvari da znamo o čemu ovdje govorimo kao sveobuhvatnom Zakonu. Ovdje su samo dijelovi toga Zakona se mijenjaju. Znači, on ovdje govori, kao što je kolegica Pusić rekla, prije svega o europskom uhidbenom nalogu, postupku predaje, nalogu za osiguranje imovine ili dokaza, europski nalog za pribavljanje dokaza, priznanje i izvršenje naloga za oduzimanje imovinske mirovine ili predmeta, priznanje i izvršenje odluke o novčanoj kazni, priznanje i izvršenje presude kojima je izvršena kazna zatvora ili mjera koja uključuje oduzimanje slobode, priznanje i izvršenje presuda i odluka kojima se ... [[Govornik se ne razumije.]] probacijske mjere ili alternativne sankcije, dakle i priznanje izvršenja odluka o mjerama opreza i europski nalog za zaštitu. Dakle, to je nešto što uređuje cjelokupna materija. Mi ovdje trenutno implementiramo europske direktive. Međutim, ono što je bitno i što ovdje treba reći kod ovakvih zakona, pošto vidim da ovo nije neka aktualna tema, a puno znam onih koji govore što će nama EU, što ona nama donosi, samo nam oduzima, ništa nam ne daje. Mislim da nam puno daje po i samom postupku sigurnosti naših građana i dijela zapravo same zemlje kao dijela EU jer ovime mi apsolutno definiramo tu suradnju bolju, bližu, po različitim, po samim različitim temama. Dakle, i oko vođenja jednog postupka i osnivanje zajedničkog istraživačkog tima, način na koji se taj tim osniva, dakle postupanja, koja su mjerodavna prava, dakle, korištenje podataka i dokaza. Znači, sudjelovanje drugih osoba u tom radu itd. Mislim da je ovo izuzetno bitno je kažem, mi se svi sjetimo onako populistički govoriti i o našem članstvu kao ono nama ništa ne treba, ništa ne donosi, samo odnosi, a kod onih stvarnih životnih situacija, što se tiče sigurnosti, ako je nama kao turističkoj zemlji izuzetno važno, dakle to ne smijemo maknuti s uma, znači nama je bit da smo dio i kad govorimo o NATO, ako govorimo o vojnoj suradnji, ali prije svega i EU i suradnji i Europola, pa onda i Europola s Interpolom kao starijom institucijom, dakle izuzetno bitno. I kroz praćenje i kroz terorizam prije svega koji se ovdje stavlja naglasak na sva postupanja i sve onoga što ta sigurnost danas koju možda neko olako shvaća, a najčešće u životu tek shvatimo ono što imamo kad ga izgubimo i ne daj Bože da na taj način shvatimo. Mi smo imali tu i u zadnjih nekoliko mjeseci niz drugih zakona kojim se upravo te stvari uređuju, kad smo govorili o postupanju u zračnom prometu prije koji mjesec itd. Dakle, usklađivanju, prenošenju podataka, samoj razmjeni podataka. Mislim da mi za sada vrlo dobro prolazimo i dao Bog da tako to i ostane i da smo vrlo dobro što se tiče tog pitanja, sigurna zemlja nadaleko više nego europski prosjek, ali to ne dolazi samo od sebe. Sigurno da je u pitanju i ovakve su radnje i u pravosudnoj, pa onda kad govorimo i u policijskoj, policijskom postupanju razmjeni je bitno imati sve protokole, bitno je sve utvrditi i bitno je ono što uvijek cijelo ja i ovdje govorim, radu na prevenciji, a ne na reakciji nego upravo na prevenciji stvari i to upravo i ova sama usklađivanja će nam donijeti. Zato kad govorimo o EU nemojmo samo gledati koliko je naša obaveza platiti članarinu, nego gledajmo sve ono što nam donosi i po pitanju i ljudskih prava i određenih ajmo reći, modernih stvari koje smo kroz EU bili onako, ajmo reći, bili primorani uvesti nešto brže nego što bi to došlo samo od sebe. Ali prije svega i po pitanju ovakvih što se tiče sigurnosti naših građana, naših gostiju koji dolaze ovdje, postupanja u određenim predmetima, mislim da je to jako bitno i zato ovakve zakone naravno treba naravno što prije uvijek ih uvrštavati, ali prije svega i osvijestiti javnost što sve dobivamo članstvom i po pitanju sigurnosti koje nije mala stvar, pogotovo za turističku zemlju, ne daj Bože neke stvari znamo da ako nam maltene petina BDP-a ovisi o turizmu, što bi nam se dogodilo da tu dođe do nekih tektonskih poremećaja sa cijelom ekonomijom. Evo, Klub HNS-a će naravno prihvati ove izmjene i dopune. Zahvaljujem.
Znači, državni tajnik Kristijan Turkalj, završna riječ u ime Ministarstva pravosuđa. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Poštovani zastupnici i zastupnice, hvala na pitanju. Dakle, vezano za pitanja oko odbijanja izručenja po europskom uhidbenom nalogu, ovdje se radi o situacijama koje su strogo propisane samim europskim uhidbenim nalogom. Dakle, kada postoji jedna od takvih situacija, npr. ako je kazneno djelo počinjeno na području RH, RH će odbiti izručenje i onda će dokumentaciju poslati DORH-u i to će se smatrati kaznena prijava. Dakle, poanta je ovdje da se ne bi dogodilo mi odbijemo, a onda da nema epiloga poslije toga. Drugi dio pitanja odnosio se također na europski uhidbeni nalog u smislu zašto ne moramo uhititi osobu kad je došao europski uhidbeni nalog. Dakle, to je postupak koji traje, a ima situacija kada nema opasnosti od bijega. Dakle, možemo, imamo situaciju hrvatskog državljana sa hrvatskim, prebivalištem u RH, nema opasnosti od bijega i nema razloga da osoba bude u pritvoru ne znam, 60 dana dok se cijela procedura ne provede, a osoba surađuje i odaziva se nadležnim tijelima. Predmijevam da će tada policija i sud procijeniti da nema razloga za zadržavanje. Hvala.
S ovim zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama EU, drugo čitanje, P.Z.E. broj 336. Predlagatelj akta je Vlada RH, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanjeKonačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama EU. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno sa 127 glasova za donijeli zakon o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji u kaznenim stvarima s državama članicama EU.
Sljedeća točka dnevnog reda je - Konačni prijedlog Zakona o zaštiti fizičkih osoba u vezi s obradom i razmjenom osobnih podataka u svrhe sprječavanja, istraživanja, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija, drugo čitanje, P.Z.E. br. 350 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 197 Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, Žarko Katić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova, izvolite.
Poštovani gospodine podpredsjedniče, poštovane gospođe zastupnice, poštovana gospodo zastupnici. Europski parlament i Vijeće EU su 27. travnja 2016. godine usvojili direktivu broj 2016/680 o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od nadležnih tijela u svrhe sprječavanja istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija i o slobodnom kretanju takovih podataka. Direktiva ima za cilj utvrditi pravila povezana sa zaštitom pojedinaca u pogledu obrade osobnih podataka od nadležnih tijela. Ta nadležna tijela su primjerice i u prvom redu policija, ali i porezna uprava, carinska uprava, može biti ured za sprečavanje pranja novca, državni inspektorat ili državne inspekcije. RH kao članica EU bila je u obvezi prenijeti odredbe navedene direktive u nacionalno zakonodavstvo, obzirom da bi prenošenjem direktive u važeće propise zahtijevalo izmjenu više zakonskih propisa izrađen je ovaj prijedlog, konačni prijedlog zakona kojim se namjerava na jedinstven način urediti navedena materija. Predmetnim zakonom, ponovit ću samo kratko, utvrđuju se načela koja osiguravaju ostvarivanje i zaštitu temeljnih prava i sloboda zajamčenim Ustavom RH, kao i ugovorom o funkcioniranju EU, posebice njihovo pravo na zaštitu osobnih podataka, bez obzira na državljanstvo i boravište pojedinca. Osiguravanje dosljedne i visoke razine zaštite osobnih podataka pojedinaca te olakšavanje razmjene osobnih podataka među nadležnim tijelima država članica ključno je kako bi se osigurala učinkovita policijska i pravosudna suradnja u kaznenim stvarima. U tu svrhu razina zaštite prava i sloboda pojedinaca, vezano za obradu osobnih podataka trebala bi biti jednaka u svim državama članicama. Pravila o zaštiti fizičkih osoba primjenjuju se na obradu osobnih podataka automatiziranim sredstvima, kao i na ručnu obradu ako se takvi podaci se pohranjuju ili ih se namjerava pohraniti u određeni sustav pohrane. Dokumenti ili skupovi dokumenata kao i njihove naslovne stranice koje nisu strukturirane prema posebnim mjerilima, ne bi bile obuhvaćene područjem primjene ovoga zakona. Konačni prijedlog zakona razlikuje se samo u člancima, dakle drugačiji je stipuliran članak 13. stavak 6. i članak 40. stavak 4. dakle u pravilu se radi o nomotehničkom uređivanju tih članaka na prijedlog radnog tijela ovoga Doma. Hvala vam lijepa na pozornosti.
Hvala vama. Zastupnik Čuraj tražio je repliku, izvolite.
Evo, zahvaljujem podpredsjedniče. Mene samo zanima posebno pojašnjenje kod članka 11. obrada posebnih kategorija osobnih kategorija. Kad govorimo o podacima koji se odnose na rasno ili etničko podrijetlo, političko stajalište, religijska ili filozofska uvjerenja ili sindikalno članstvo te obrada genetskih podataka, biometrijskih podataka u svrhu jedinstvenih identifikacije ispitanika ili podataka koje se odnose na zdravlje, spolni život ili seksualnu orijentaciju ispitanika. Znači govorimo o baš onim najosobnijim podacima svake osobe. Dakle i piše da je onda u pravilu zabranjena obrada, no odmah sljedeći stavak kaže dopuštena je obrada podataka iz stavka 1. ako je obrada osobnih podataka potrebna u svrhu izvršavanja prava i obveza koje ima voditelj obrade na temelju ovog zakona ili posebnih propisa. Dakle u pravilu zabranjeno je, osim ako voditelj obrade, njemu je dozvoljeno. Mislim malo da to samo pojasnite taj članak ako može. Hvala.
Odgovor na repliku državni tajnik Katić.
Poštovani gospodine zastupniče da, dakle ovi podaci koje ste vi naveli nije dopušteno posebno obrađivati, osim temeljem stavka 2. ovog članka. Dopušteno ih je obrađivati onda kad su upravo ti podaci prekršajni, dakle kad su obrada ili iznošenje tih podataka bili, čine temelj za kazneno djelo ili čine biće kazneno djela. Dakle kad su te zaštićene vrijednosti prekršene određenom radnjom, činidbom, onda ih je dopušteno obrađivati. Hvala.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a javio se za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govorit će zastupnik Anđelko Stričak, izvolite.
Kolegice i kolege. Ovim konačnim prijedlogom Zakona o zaštiti fizičkih osoba u vezi s obradom i razmjenom osobnih podataka u svrhe sprječavanja, istraživanja, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija, Hrvatsko zakonodavstvo se usklađuje s Europskom direktivom, EU 2016/680 o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od strane nadležnih tijela u svrhu sprječavanja istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršenja kaznenih sankcija i o slobodnom kretanju takvih podataka. Zaštita i tajnost osobnih podataka jedna je od osobnih sloboda i prava svakog pojedinca zajamčena Ustavom RH u čl. 37. Poveljom EU o temeljnim pravima člankom 8., st. 1., te Ugovorom o funkcioniranju Eu člankom 16., st. 1. koji utvrđuju da svatko ima pravo na zaštitu svojih osobnih podataka. Zbog brzog tehnološkog razvoja, globalizacije, digitalizacije, koji imaju za posljedicu olakšanje kretanja osoba, robe i kapitala i sve veću i bržu razmjenu informacija, pojavili su se novi izazovi u zaštiti osobnih podataka, te se opseg prikupljanja i razmjene osobnih podataka značajno povećava. Slobodna razmjena osobnih podataka među nadležnim tijelima u svrhu sprečavanja istraživanja, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija uključujući zaštitu od prijetnji javnoj sigurnosti i njihovo sprečavanje unutar EU, te prijenos takvih osobnih podataka u treće zemlje i međunarodne organizacije trebao bi se olakšati uz istodobno osiguranje visoke razine zaštite osobnih podataka. Te promjene zahtijevaju izgradnju učinkovitog i usklađenijeg pravnog okvira za zaštitu osobnih podataka EU koje je potrebno dosljedno provoditi. Osiguravanje dosljedne i visoke razine zaštite osobnih podataka pojedinaca, te olakšavanje razmjene osobnih podataka među nadležnim tijelima država članica ključno je kako bi se osigurala učinkovita pravosudna i policijska suradnja u kaznenim stvarima. Svaka obrada osobnih podataka mora biti zakonita, poštena i transparenta u odnosu na fizičke osobe na koje se odnosi. Ispitanika treba upoznati s rizicima, zaštitnim mjerama i pravima u vezi s obradom njihovih osobnih podataka i načinom ostvarivanja njihovih prava. Posebne svrhe obrade posebnih podataka trebaju biti taksativno određene zakonom, te uvjeti za ispitaniku ostvarivanje prava bez naknade i na lako dostupan način, osobito pravo na pristup osobnim podacima, njihov ispravak ili brisanje, te ograničavanje obrade. Također, voditelj obrade treba odrediti vremenske rokove za brisanje ili periodično preispitivanje. Člankom 8. propisano je da priliko obrade osobnih podataka prema potrebi koliko je god to moguće nadležno tijelo mora osigurati jasnu razliku između osobnih podataka različitih kategorija ispitanika kao što su: 1.- Osobe za koje postoji sumnja da su počinile ili će počiniti kazneno djelo. 2.- Osobe pravomoćno osuđene za kazneno djelo. 3.- Žrtve kaznenog djela. 4.- Osobe koje imaju saznanja o počinjenom kaznenom djelu. Kada se utvrdi da su prenesi osobni podaci netočni ili da su preneseni nezakonito, primatelj mora biti obaviješten bez odgode, a osobni podaci moraju se ispraviti, brisati ili se obradom mora ograničiti. Zabranjena je obrada osobnih podataka koji se odnose na rasno ili etničko podrijetlo, politička stajališta, religijska ili filozofska uvjerenja ili sindikalno članstvo, te obrada genetskih podataka, biometrijskih podataka u svrhu jedinstvene identifikacije ispitanika ili podataka koji se odnose na zdravlje, spolni život ili seksualnu orijentaciju ispitanika, osim ako je obrada nužna radi zaštite života ili tjelesnog integriteta ispitanika ili druge osobe. Ispitanik ili osobe koje su ovlaštene zastupati ga mogu nadzornom tijelu podnijeti prigovor ako smatraju da im je povrijeđeno neko pravo zajamčeno ovim zakonom. Postupajući po prigovoru, nadzorno tijelo će provesti odgovarajući postupak o čijem ishodu će obavijestiti podnositelja prigovora. O ishodu postupka nadzorno tijelo odlučuje rješenjem. Protiv rješenja nadzornog tijela nije dopuštena žalba, ali se može pokrenuti upravni spor pred nadležnim upravnim sudom. Napominjem da se odredbe ovog Zakona ne primjenjuju na djelatnosti u svezi s nacionalnom sigurnosti, djelatnosti agencija ili službi zaduženih za pitanje nacionalne sigurnosti. Zaključno, svaki korak prema podizanju standarda u zaštiti osobnih podataka je dobro došao. Slijedom navedenog, Klub zastupnika HDZ-a podržati će ovaj Konačni prijedlog Zakona. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a također se javio za sudjelovanje u raspri. U njihovo ime govoriti će zastupnik Stjepan Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, vrlo kratko. Još samo par stvari, možda i pojašnjenja. Dakle, mislim da u zadnjih nekoliko mjeseci smo postali svjesni zaštite osobnih podataka kroz čuveni GDPR, dakle General data protection regulation. Dakle, znači regulacija zapravo zaštite osobnih podataka i ovim Zakonom zapravo mi utvrđujemo načela koja su osiguravaju ostvarivanje zaštite temeljnih prava i sloboda zajamčenih Ustavom, znači na onu, što se tiče osobnih podataka. Međutim, uvijek kad govorimo o zaštiti osobnih podataka i sigurnosti, dolazimo do dvije oprečne stvari. Naime, nama je ovdje cilj ovog Zakona zapravo da naravno što se tiče otkrivanja i progona kaznenih djela, izvršavanja kaznenih sankcija itd. i zaštitu i prijetnju javnoj sigurnosti, njihovo sprečavanje unutar same EU, onda nam upravo prijenos takvih osobnih podataka u treće zemlje i međunarodne organizacije je dobar i treba biti olakšan uz istodobno, kažem opet to je taj oprečni dio, uz istodobno osiguranje visoke razine zaštite osobnih podataka. Znači, kad god nešto želimo da je dostupnije, da kolaju informacije, da je brže, ujedno povećava se rizik i potrebne mjere da se zaštite ti podaci od same zlouporabe. Dakle, mislim da nama je svakom u slučaju puno naših podataka već što namjerno, što nenamjerno dostupno našim od potrošačkih navika i svih drugih navika koje mi imamo kao građani i kao osobe, ljudi na temelju tih podataka oni čak se i plaćaju ti podaci, ako govorimo o potrošačkim navikama stvaraju se projekcije za razne trgovačke lance itd. Naravno, svi ti podaci se koriste i u sigurnosne svrhe. I sad mi ovdje govorimo o boljem kolanju, policijskoj suradnji odnosno da bi se bolje osigurala i učinkovita pravosudna i policijska suradnja u kaznenim stvarima. I naravno kad govorim o onome maloprije što sam govorio, o povećanju sigurnosti koju ne treba olako shvatiti, da to ima svoje razloge i zašto, no u isto vrijeme učinkovitu zaštitu osobnih podataka u cijeloj EU kad govorimo o GDPR-u i prava samih onda ako hoćete ispitanika itd. mislim da oni moraju znati koji osobni podaci se i obrađuju i naravno koje su to ovlasti tijela koje ih prikupljaju i to je mislim to nešto novo što nam je donio sam GDPR. Ali ponavljam da uvijek je ta granica dosta onako, ajmo reći fleksibilna, da uvijek nekad možemo znat, da ajmo reć ta država zna ili organi koji prate puno više o nama, nego što bi mi htjeli i zadiru u neku osobnosti. Naravno sve je to s te strane pod nekom onako ajmo reći imamo negativne odnose prema takvom načinu i prikupljanju podataka i korištenju. Međutim moramo biti svjesni da svi ti podaci se ujedno koriste radi sigurnosti svih opet nas i ne moram to spomenuti još jednom kao turističkoj zemlji nama znači zajamčena takva sigurnost. Zato uvijek napominjem i apeliram da kod tih ajmo reći kad omogućavamo bolju komunikaciju, diseminaciju između različitih tijela unutar naše države pa i s drugim organima iz drugih država, da se uvijek treba voditi računa o sigurnosti i prijenosu samih tih podataka i da je to izuzetno bitno, zato tu i ovim zakonom se na to utječe i to je ono na što moramo biti svjesni, tu granicu i naše privatnosti, a i naše sigurnosti. Jer kad je sigurnost ugrožena, onda nitko te ne pita za privatnost, a kad je sve sigurno, onda je privatnost jako nam bitna svakom od nas ponaosob. I tu uvijek moramo balansirat i ne trebamo nikad ići ni u jedne ekstreme. Ekstremi nisu dobri niti pretjerano što se tiče samih podataka korištenja koje uopće nemaju veze, možda niti koristi sa samom sigurnošću, niti opet u drugoj strani pustiti sve i misliti nama se ništa ne može dogoditi i to nema veze s nama i uspavat se i uljuljkat se dok ne dođe do ne daj Bože nečega što se možda moglo prevenirat. Kažem još jednom, prevencija je ključ svega. Dakle samo završno, mislim da ovaj zakon uređuje, i to je dobro, da se svaka obrada osobnih podataka koja ona mora biti zakonita, poštena i transparentna u odnosu na fizičke osobe na koje se odnosi te provedena samo u svrhe određene zakonom. To je ono što je ključ i što bih podcrtao još jednom, dakle da i fizičke osobe treba upoznati sa rizicima i zaštitnim mjerima i pravima vezano uz obradu njihovih podataka, da su oni svjesni što daju, zašto daju i na koji način se to može koristiti i naravno na ostvarivanje samih njihovih prava. Naravno da još jednom mogu reći i u ime kluba ćemo podržati i ovaj sami konačni prijedlog Zakona o zaštiti fizičkih osoba. Međutim volim nebrojeno puta napomenuti da doći će uvijek do toga da nekom zašto vi tražite moje podatke, zašto vama treba to, zato je upravo dobro da se i kroz GDPR to reguliralo gdje je točno navedeno što, kako, gdje i tko hoće, ono što se kaže prepušta se pojedincu na slobodnom odabiru da daje te podatke u svrhu dobivanja neke usluge, proizvoda ili bilo čega drugoga, ali naravno i kroz ostale mjere koje mi prikupljamo podatke kad smo govorili o sigurnosti o zračnom prometu i svemu drugome, što dolazi, jer moramo biti svjesni da sigurnost je jako krhka i da je praktički tek znamo cijenit kad ju izgubimo, a to ne daj Bože da se ikada dogodi. Zahvaljujem.
S ovim zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o zaštiti fizičkih osoba u vezi s obradom i razmjenom osobnih podataka u svrhe sprječavanja, istraživanja, otrkivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija, drugo čitanje, P.Z.E. br. 350. Predlagatelj akta je Vlada RH, a rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje spomenuti konačni prijedlog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova 123 za i 1 suzdržani donijeli Zakon o zaštiti fizičkih osoba u vezi s obradom i razmjenom osobnih podataka u svrhe sprječavanja, istraživanja, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija.
Sljedeća točka je - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osnivanju Agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu, prvo čitanje, P.Z.E. br. 383 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Maja Markovčić-Kostelec, državna tajnica u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, gospodo i gospođe zastupnici. Pred vama je zakon o izmjenama i dopunama Zakona o istraživanju nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu. Ova agencija osnovana je 2013. godine donešenjem zakona s osnovnom svrhom utvrđivanja uzroka pomorskih nesreća radi sprečavanja njegovog ponovnog nastanka, odnosno radi unapređenja sigurnosti u prometu uopće. U brojkama u 2017. godini ova Agencija zaprimila je ukupno 1012 prijava o događajima povezanim za sigurnost u prometu od čega je u 23 slučaja pokrenula istragu nesreća u zrakoplovstvu, 2 sa smrtnim posljedicama. U pomorskom prometu Agencija je u 2017. godini provela ukupno 12 očevida i pokrenula 7 sigurnosnih istraga, a u željezničkom prometu obavila je 39 očevida i u 11 slučaja provela je istragu nesreća u željezničkom prijevozu. Jedna od bitnih zadaća agencije je davanje sigurnosnih preporuka pa je temeljem ovako provedenih istraga nesreća u području zrakoplovnih nesreća u protekloj godini su izdane 3 sigurnosne preporuke. U području pomorskog prijevoza 1 sigurnosna preporuka, a u području željezničkog prijevoza 11 sigurnosnih preporuka. U odnosu na zakon koji je pred vama, on je tehničke prirode i ovim izmjenama zapravo dodatno se usklađuje zakon sa pravnom stečevinom EU, konkretno direktivom 2009/18 EZ u djelu koji se odnosi na financiranje agencije. Naime, jedna od osnovnih karakteristika agencije je njezina neovisnost pa se i u djelu njegovog financiranja transparentnost i neovisnost mora osobito naglasiti. Druga važna karakteristika ovih izmjena zakona, odnosi se na mogućnost angažiranja neovisnih stručnjaka u provođenju istraga nesreća. Naime sama agencija zapošljava samo 7 djelatnik a u istraživanjima ozbiljnih nesreća, bitno je angažirati što veći krug specijaliziranih stručnjaka što će ovaj zakon upravo omogućiti i na taj način, na učinkoviti način ojačati administrativne kapacitete same agencije. Iz svega navedenog, predlažemo usvajanje ovog zakona, hvala lijepa.
Hvala vama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a javio se za sudjelovanje u raspravi. Ja se ispričavam, tako je, dvije replike, zastupnik Čuraj se javio za repliku državnoj tajnici, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pa mene zanima dakle kad govorimo o Agenciji za istraživanje nesreća u prometu, prije svega mislim da ne možemo ne spomenuti u novijoj povijesti jednoj od najtežih željezničkih nesreća u Hrvatskoj, dakle govorimo o 2009. o nesreći u Rudinama kad je 6 osoba poginulo i 55 ih izgubilo odnosno ozlijeđeno, zanima me, sad imamo tu epilog pravosudne, to je već prošlo 9 g., sad 24.7. će biti 9. godišnjica, ako kažemo u novijoj povijesti Hrvatske najteže nesreće kad izuzmemo onu na zagrebačkom kolodvoru. Zanima me kod agencije, kakva je bila uloga agencije u istraživanju te nesreće, znamo da je došlo do samog sudskog spora i da sad ne znam u kojoj fazi je to na kraju i završeno, je li pravomoćnost dobivena i na koji način se iz toga izvuklo određene pouke kod same te nesreće? Zahvaljujem.
Odgovor na repliku državna tajnica Kostelac.
Zahvaljujem. Kao što ste sami naveli, nesreća se dogodila 2009., ova agencija je osnovana 2013. g., dakle ovdje govorimo o drugom pravnom kontekstu. Druga stvar, agencija kao što sam i rekla, istražuje uzroke nesreće kako bi unaprijedila stanje sigurnosti, ona ne utvrđuje odgovornost. Odgovornost utvrđuju u neovisnim drugim postupcima pravosudnima, dakle bilo da se radi o prekršajnim ili kaznenim postupcima a sama agencija ustvrđuje uzroke nesreće i daje odgovarajuće sigurnosne prepreke. Kao što sam rekla, ova agencija je istražujući željezničke nesreće otkad je osnovana, ala čak 11 sigurnosnih prepreka koje su neke od njih adresirane i na rad ministarstva odnosno na potrebe za donošenjem sigurnosnih aktivnosti odnosno iza u zakonodavnom i operativnom segmentu i ministarstvo je reagiralo donošenjem strategije razvoja.
Državna tajnice, vrijeme je isteklo, ispričavam se. Zastupnica Mrak Taritaš javila se za repliku.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice, vi ste u svom izlaganju rekli da ima agencija 7 zaposlenih i da između ostalog ove izmjene i dopune zakona se odnose na mogućnost aktiviranja određenih savjetodavnih tijela. Obzirom na ulogu agencije da ona ispituje uzroke i da temeljem toga se treba pojačavati pojedini sustav, mene zanima od tih 7 zaposlenih otprilike koji je sastav. Ja pretpostavljam da ta ideja izmjene iz zakona koja ide u smjeru da se može aktivirati stručnjaci ide na tragu toga da ne uspijevate dobiti u agenciji odgovarajuće ljude a vezano vjerovatno uz primanja, pa možda samo u par rečenica da to objasnite i pojasnite. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku državna tajnica Kostelac.
Zahvaljujem vam na ovome pitanju. Pa ako govorimo o odnosu administrativnog i stručnog osoblja u agenciji onda u agenciji radi samo jedna administrativna osoba, sve ostalo su stručnjaci u pojedinom prometnom području plus naravno direktorica agencije. Ova potreba za angažiranjem stručnjaka je upravo način na koji najučinkovitiji način ćemo odgovoriti na povremene zahtjeve za angažiranjem stručnog kadra jer nam velika agencija koja bi zapošljavala trajno veći broj ili veliki broj stručnjaka, ne bi zapravo odgovorila učinkovito na ono što je potrebno jer svaka nesreća nažalost nosi sa osobom potrebe za ekspertizom u tehničkom smislu u pojedinom području i važno je tada angažirati stručnjake koji su upravo specijalisti za to područje, zato mislimo da ovakav ad hoc princip je najučinkovitiji pri čemu će agencije imati naravno baze podataka stručnjaka iz kojih se oni mogu angažirati.
Hvala. S ovime otvaram raspravu, Klub zastupnika HDZ-a javio se za sudjelovanje u raspravi, u njihovo ime govorit će zastupnik Pero Ćosić.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući, uvažena predlagateljice gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Zakon o osnivanju agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu donesen je 2013. g. Naime tada je europsko zakonodavstvo nalagalo osnivanje neovisnog tijela za istraživanje nesreća i pored agencije za istraživanje nesreća u području zračnog prometa, zahtijevalo se to i u željezničkom i pomorskom prometu. Zato je tim zakonom iz 2013. g. već tada postojeća agencija za istraživanje nesreća u području zračnog prometa preuzela i djelatnosti istraživanja nesreća u pomorskom i željezničkom prometu i zato evo, s jednim odmakom od 5 g. možemo pohvaliti tu odluku kojom se osnovala samo jedna agencija da obavlja djelatnost za istraživanje nesreća u sva 3 prometna sektora i u Hrvatskoj već mislim da imamo i previše agencija i evo, mislim da je bilo opravdano ovo osnivanje samo jedne agencije, da je to jedna racionalna odluka. Zakon iz 2013. g. osnovana je organizacijska, znači financijska neovisnost a osnivač agencije je RH dok osnivačka prava obavlja Vlada RH. Agencije se uglavnom financiraju iz proračuna iz poreznih obveznika i važno je istaknuti da ovo nipošto nije jedna od agencija čiji bi posao mogao obaviti ministarstvo ili neko državno tijelo jer pravna stečevina EU-a prepoznaje samo neovisno stručno tijelo kao mjerodavno tijelo za istraživanje nesreća. Na web stranicama ove agencije jasno stoji da je zadatak agencije provođenje istraga radi utvrđivanja uzroka nesreća te davanje sigurnosnih preporuka s ciljem njihovog sprječavanja u budućnosti a ne utvrđivanje krivnje ili odgovornosti pojedinca u svrhu njihovog kaznenog progona. Objektivnost u svojim mišljenjima i uzrocima nesreća je presudna i zato je iznimno važno da istraživanja nesreća obavlja potpuno neovisno tijelo koje se bavi isključivo tom djelatnošću i opravdanost ove agencije sigurno je neupitna. Dakle važno je da agencija funkcionalno i organizacijski bude neovisna uz svih tijela nadležnih za zračni, pomorski i željeznički promet te od svih pravnih i fizičkih osoba s kojima bi mogla doći u sukob interesa. Agencija provodi sigurnosti istrage s ciljem i zadatkom utvrđivanja nesreća s tim u vezi izdaje sigurnosne preporuke, a na osnovu nalaza provedene sigurnosnim istragama pri kojim se temeljem prikupljenih i analiziranih informacija utvrđuju činjenice i okolnosti konkretnog događaja. Ponovio bih da se sigurnosne istrage ne vode zbog utvrđivanja krivnje i odgovornosti pojedinca već zbog sprječavanja nesreća u budućnosti. Agencija može istraživati i one nesreće i incidente koji su pod neznatno drugačijim okolnostima mogle dovesti do ozbiljnih nesreća i time se utječe na poboljšanje sigurnosti prometa u ova 3 sektora. Nešto o sigurnosnim preporukama rekla je i državna tajnica u ovoj godini 2018., ja bi se osvrnuo na tri podatka koja su bila do 2017. g. znači od 2013. do 2017.. Naime u zračnom prometu izdano je 19 sigurnosnih preporuka, implementirane su samo 3, u pomorskom prometu izdano je 9 preporuka, do 2017. do sad nije implementirana niti jedna, a u željezničkom prometu do kraja 2017. g. izdane su 34 preporuke od kojih je 8 implementirano. Vjerujem da su te sigurnosne preporuke stručne i vezane isključivo za sprječavanje budućih neželjenih događaja, nesreća i naravno poboljšanja sigurnosti u ova 3 prometna vida. Stoga ovakva agencija zasigurno je potrebna i znamo da se nesreće događaju, nažalost nisu uvijek u pitanju samo materijalne štete već se nesreće događaju sa većim brojem ozlijeđenih te smrtnim ishodom. Kao što smo čuli, od 2013. ovo je prva izmjena i dopuna ovog zakona, predloženim izmjenama i dopunama više se ne predviđa mogućnost financiranja rada agencije iz drugih izvora kao što su donacije, fondovi i sl., zapravo je nejasno kako je uopće postojala mogućnost financiranja rada agencije iz drugih izvora pored državnog proračuna, neovisnost takvog tijela je temelj za objektivnost njezinog mišljenja i ne smije biti nikakve mogućnosti utjecaja na to mišljenje bilo putem sponzorstva ili raznih donacija fondova ili na neki drugi način. Upravo zbog toga se brišu odredbe članka 13. stavak 2. predmetnog zakona kao što je predlagatelj već istaknuo, naime Europska agencija za pomorsku sigurnost predložila je brisanje ove odredbe jer bi se takvim financiranjem mogli ugroziti neovisnost rada agencije a time se vrši i usklađivanje s odredbama Direktive 2009/18 EZ-a. Smatramo da je prijedlog potpuno opravdan i otvoreno se pitam zašto je europska agencija morala reagirati, zašto i sami nismo mogli uvidjeti ovaj mogući propust? Ono što sada možemo je prihvatiti predložen, naročito kada znamo koliko je važno da se ne naruši neovisnost u radu ovakve agencije te moraju već u startu biti onemogućene bilokakve manipulacije i kontraverze. Nadalje ovim prijedlogom zakona nastavlja se daljnje usklađivanje zakonodavstva RH sa pravnom stečevinom EU-a u djelu istraživanja nesreće u području pomorskog prometa i sigurnosti željeznica, utvrđuje se obveza provođenja istrage u željezničkom sustavu od strane agencije što će se još dodatno osigurati daljnjim prenošenjem ove direktive u Zakon o sigurnosti i interoperabilnosti željezničkoga sustava. Također se predloženim izmjenama i dopunama zakona agenciji propisuje mogućnost korištenja stručnjaka za istraživanje nesreća u okviru stalnih ili povremenih stručnih savjetodavnih tijela u svakom od područja istraživanja nesreća iz njene nadležnosti, za njihov rad potrebno je osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu, procjena za ta dodatna sredstva temelji se na prosjeku dosadašnjih 50-ak novih istraga godišnje i to je dodatnih 90 milijuna kuna koje se treba osigurati iz državnog proračuna godišnje. Dobro je da se ovim prijedlogom zakona propisuju nove odredbe koje se tiču zabrane sprječavanja i ometanja službenog rada agencije kao i prekršajne odredbe za takve radnje. I na kraju mogu samo zaključiti da je uloga agencije značajna, trebamo osigurati neovisnost tijela koje vodi sigurnosne istrage u svrhu utvrđivanja uzroka nesreće ali također i u istragama izvanrednih događaja koji pod određenim okolnostima mogu dovesti do ozbiljnih nesreća. Isto tako potrebno nam je agencija koja predlaže mjere u cilju izbjegavanja pomorskih nesreća i unaprjeđenja sigurnosti plovidbe kao i mjere za povećanje sigurnosti željezničkom i zračnom prometa stoga će klub HDZ-a podržati ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona u prvom čitanju. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a također se javio za sudjelovanje u raspravi, u njihovo ime govorit će zastupnica Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državne tajnice, kolegice i kolege. Pred nama je izmjena i dopuna Zakona o osnivanju agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu u prvom čitanju. Riječ je o agenciji koja je osnovana 2013. g., u trenutku kad smo zakonodavstvo prilagođavali zakonodavstvu EU-a i jednako tako je bilo potrebno osnivati pojedine agencije, jedna od tih agencija koji smo imali obvezu je i ova agencija. Ove izmjene i dopune zakona koja je evo nakon 5 g. je zapravo usklađenje sa zakonodavstvom EU-a koja se odnosi na određene stvari koji su utvrđene, naravno tu je bio prijepor vezano uz način financiranja i logično je da je to financiranje koje je bilo od donatora je ukinuto i ono što je u uvodnom djelu uvažena državna tajnica rekla, mi danas imamo agenciju sa 7 zaposlenih a oni će po potrebi aktivirati stručnjake. To je model koji je apsolutno prihvatljiv model i u kontekstu toga će i naš klub podržati u prvom čitanju ovaj zakon a najvjerojatnije neće biti nekih velikih izmjena pa ćemo to obzirom ako to u tom smjeru ide nećemo imati problema ni podržati u drugom čitanju ali ćemo tu naravno ostaviti rezervu nikad ne znamo što se između prvog i drugog čitanja može desiti. Dakle riječ je o tome da je dobar model gdje vi za određene poslove aktivirate stručnjake koje imate na terenu, koje aktivirate u određenom trenutku. Što je uloga i značaj agencije? Uloga i značaj agencije je da kroz proces istraživanja vidi koji su propusti, ima savjetodavnu ulogu i u tom smislu ne samo da se trebaju pojedini prijedlozi zakona mijenjati nego u tom smislu se trebaju i pojedine prakse mijenjati i pojedine situacije. Iz samog naslova vidimo da se ova agencija bavi nesrećama u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu. I ne možemo govoriti o ovoj agenciji da se ne dotaknemo zapravo suštine stvari. Kada je riječ o zračnom prometu, taj promet, u tom prometu imamo naravno i sad, pogotovo u ljetnom periodu, imamo povećani broj aviona, imamo privatne avione, imamo različite druge stvari i tu se moramo prilagoditi uvjetima koji jesu i u smislu zakona a i u smislu onog što eventualno možemo i vidjeti, što nam je problem. Nedavno je na jednom našem otoku, riječ je o Zlarinu, jedna letjelica padala, to je izazvalo naravno veći problem onih svih kupaća koji su bili i rekli su da kada je padao da su tada otpadali pojedini dijelovi, kasnije smo kroz medije vidjeli da je upravljao njom netko tko je bio stručan za to. Dakle to ukazuje na činjenicu da u zračnom prometu imate različita prometala, odnosno oni koji sudjeluju i pitanje je njihove kvalitete, odnosno pitanje je svih certifikata koje imaju i ja pretpostavljam da nakon tih istraživanja, odnosno agencija će donijeti nekakve zaključke koje su vezane uz zapravo kvalitetu prometala, odnosno onih koji sudjeluju u zračnom prometu. Dvije, dakle nešto što je tradicija u Hrvatskoj to je ovaj pomorski promet. U pomorskom prometu, ono što se dešava u Jadranskom moru a Jadransko more morate gledati u kontekstu zapravo jednog malo većeg zaljeva jer u odnosu na svjetske vode je i Mediteran, nije dovoljno, dakle ono jedno more a Jadran je jedan zaljev koji ima specifične uvjete tako da bilo koju pomorsku nesreću koja se dešava morate gledati sa aspekta zaštite okoliša i sa aspekta posljedica koje nastaju. Nedavno smo imali i dva slučaja koja su bila dosta zanimljiva, jedan slučaj je bio brod koji je apsolutno se pokazalo da je u svojim tehničkim karakteristikama neprihvatljiv i tu je bila akcija i spašavanja i dovođenja u luku gdje se pokazalo da je brod koji je plovio ja mislim pod turskom zastavom da sam dobro rekla izazvao problem koji je u prometu. A onda smo iza toga imali u zaljevu Raša jednako tako jedan, zapravo jednu nesreću koja kada je riječ o Jadranskom moru, apsolutno u smislu zaštite okoliša, u smislu zaštite određenih uvjeta u moru je vrlo opasna i tu zasigurno i napori i savjeti i koji trebaju biti trebaju ići u tom smjeru jer jedan ozbiljan, dakle još ozbiljniji od ovog, jedna nesreća koja se desi može trajno narušiti uopće ekološki sustav Jadranskog mora a ne trebam vam to govoriti što znači za zemlju koja glavinu svog BDP-a zasniva na turizmu. Svaka zemlja koja više od 20% se bazira, svog BDP-a bazira na turizmu, ima problem jer bi terorizam trebao generirati nekim drugim stvarima. I treća tema je željeznički promet. Nesreće koje, evo neki dan, ja mislim da je to bilo jučer da je u Zagrebu na Hendrixovom mostu stradao pješak. Da li je stradao namjerno, slučajno, to je teško reći. I kada gledate malo nesreće koje se dešavaju u željezničkom prometu onda su to nesreće u pravilu i u principu na neobilježenim željezničkim prijelazima ili tzv. pružnim prijelazima. I to govori o činjenici s jedne strane kako se odnosimo prema željeznici. I stoga treba zaključiti, dakle zemlje koje žele napraviti iskorak u smislu svog gospodarstva, zemlje koje žele napraviti iskorak u smislu toga da budu interesantni investitorima između ostalog moraju nuditi kada je riječ o prometu, dakle ono što je željeznica je prednost, veliki gradovi i neki drugi dijelovi Europe se razvijaju na tom razvoju željeznice je prednost jer je u smislu sigurnosti, u smislu dobre dostupnosti, ne ovisi o prometnim gužvama u smislu cestovnog prometa, dakle to je željeznica i to je brzi Internet, to su neke stvari koje investitori prepoznaju kao prednost pojedine zemlje. Brzi Internet nema veze s ovim ali željeznica ima. Kad vi pogledate da se glavnina nesreća dešava na pružnim prijelazima gdje ih još uvijek imamo neobilježene, to drugim riječima znači da se mi nismo zaozbiljno uhvatili u koštac da imamo jednu brzu željeznicu i da zapravo tu jednu osovinu koju imamo istok-zapad od Zagreba prema istoku, odnosno od Zagreba prema jugu, odnosno ova Mađarska koja je napravljena prema bazenu luke Rijeka da je ona još uvijek zastarjela, da je ona još uvijek spora, da je ona još uvijek neefikasna i logično je da se taj vid nesreća dešava na željezničkom prometu. Stoga iz ovakvih jednih analiza, iz ovog zapravo bi se dalo zaključiti i ono što svi nekako govorimo a to je da bi u sljedećem periodu prioritet trebalo biti zaista obnova željezničke pruge, kada napravite kvalitetnu željezničku mrežu, kada ona funkcionira i kada preko nje imate sistem ili podvožnjaka ili nadvožnjaka, odnosno nemate više taj kontakt dvije vrste prometa tada mogu njom i prometovati brzi vlakovi koji su uobičajena stvar. Ja neću govoriti o Kini, Japanu jer su to daleke zemlje, ali uobičajena stvar u Europi. Iz rasprave o izmjeni i dopuni zakona koji je zapravo usklađivanje sa činjeničnom stanju, zaista se treba zapitati i sve probleme koje imamo u zračnom prometu, jednako tako naglasiti i ovo što imamo u pomorskom prometu, a koji se uvijek čita uz ekološku katastrofu, a kad je riječ o željezničkom prometu tada zaista bi trebala biti interes, interes naše države, interes daljnje gospodarske perspektive. TO znači kvalitetna i brza željeznička mreža koja se može u kilometrima vrlo jasno reći koliko je to potrebno i na taj način zapravo postanete poželjni ili postajete destinacija koja je vrlo bliza drugim zemljama EU. Kad je riječ o našoj cestovnoj mreži tada je mreža autocesta i cesta dobre kategorije, možemo biti i među prvima smo u Europi, ali kad je riječ o željezničkoj mreži prema zadnjima smo i stoga ne čudi da kad su nesreće u željezničkom prometu, njih uvijek zapravo mjerimo nažalost u broju poginulih i to ukazuje na činjenicu da bi razvoj željeznice trebao biti i prioritet ove zemlje. Hvala vam najljepša.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a također se javio za sudjelovanje u raspravi, u njihovo ime govorit će zastupnica Bernarda Topolko, izvolite.
Zahvaljujem podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o osnivanju agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu, P.Z.E. br. 383. Na početku napominjem da će klub HNS-a podržati predložene izmjene zakona. Ovim zakonskim prijedlogom usklađuje se zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU. Zakon o osnivanju agencija za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu koji je donesen 2013. godine osnovana je agencija za istraživanja nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu te je uređena njezina djelatnost, način upravljanja, sredstva za osnivanje te druga pitanja za njezin rad. Agencija ima 8 zaposlenika, na čelu agencije je ravnatelj agencije te agencijom upravlja upravno vijeće od 3 člana od kojih je jedan predsjednik upravnog vijeća, novi saziv upravnog vijeća imenovan je natječajem 15. siječnja 2018. godine. Članovi i predsjednik upravnog vijeća prima mjesečne naknade za svoj rad. Istina, na internetskim stranicama nema podataka koliko sjednica je bilo održano bilo koje godine kako bi mogli vidjeti da li to je tri sjednice pa primaju godišnju naknadu ili je svaki mjesec barem sjednica. Ovim izmjenama i dopunama, točnije brisanjem članka 13. stavka 2. Zakona o osnivanju agencije gdje se predviđa mogućnost financiranja rada agencije iz drugih izvora, kao što su donacije, fondovi i slično, važeći zakon se dodatno usklađuje sa direktivom 2009/18/EZ Europskog parlamenta i vijeća od 23. travnja 2009. godine o istraživanju nesreća u pomorskom prometu i o izmjeni direktiva vijeća 1999/35/EZ i direktive 2002/59 Europskog parlamenta i vijeća Europe. Kao što je vidljivo iz objašnjenja predlagatelja, Europska agencija za pomorsku sigurnost, odnosno EMSA je provodila nadzor u razdoblju od 2. do 5. svibnja 2017. godine i nalazom utvrdila neusklađenost predmetnog članka te predložila brisanje mogućnosti financiranja rada agencije iz donacije fondova i slično s obzirom da bi se takvim financiranjem mogla ugroziti neovisnost rada agencije. Ovaj prijedlog izmjena zakona ima desetak članaka dok je izvorni nešto širi, ima svega 28 članaka. U drugom članku koji se odnosi na postojeći članak 5. govori se da agencija je funkcionalno i organizacijski neovisna od svih tijela nadležnih za zračni, pomorski i željeznički promet te od svih pravnih i fizičkih osoba. Propisuju se odredbe kojim se stvara pravni okvir za neometan stručni rad i neovisnost agencije, odnosno zabranjuje se sprječavati i ometati službene radnje koje agencija i njezini istražitelji poduzimaju u skladu sa ovlastima koje su im dane ovim zakonom i drugim propisima koji se uređuju istraživanjem nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu. Također je zabranjen svaki oblik utjecanja na neovisnog stručnog rada agencije i njezin istražitelja. Ako se rad agencije financira iz donacija, teško je očekivati njezinu transparentnost. U članku 3. govori se da istraživanja ozbiljnih nesreća u željezničkom prometu kao izvanredni događaji koji su pod određenim okolnostima mogli dovesti do ozbiljne nesreće mijenja se i glasi: Istraživanje svake ozbiljne nesreće u željezničkom sustavu i moguća istraživanja i onih nesreća i incidenata koji su pod neznatno drugačijim uvjetima mogle dovesti do ozbiljnih nesreća, uključujući tehničke kvarove strukturnih podsustava ili sastavnih dijelova interperabilnosti, što odnosno znači sposobnost željezničkog sustava za siguran i neprekidan promet vlakova uz postizanje traženog stupnja učinkovitosti željezničkog sustava. Iz izvješća agencije vidljivo je da je u 2015. godini bilo obrađeno 29 nesreća, u 2016 15ak, u 2017. 25, a u ovoj godini do sada se bilježi 9 nesreća, što u zračnom, željezničkom ili pomorskom prometu. Ministarstvo ove godine planira oko 50-ak novo otvorenih istraga na razini agencije, nadamo se da će to biti i manje. U svojim izvješćima Agencija neka izvješća odnosno nesreće kvalificira kao ozbiljne, a neke ne. Mišljenja smo da svaka nesreća je ozbiljna, bila ona o padu cessne ili nesreće na aerodromu, kolodvoru, na pružnom prijelazu, u luci ili na otvorenom moru. U čl. 4. postojećeg Zakona, koji između ostalog govori da odnosno Prijedloga Zakona koji između ostalog govori da Agencija ima tri glavna istražitelja, po jednog za svako područje, da istražitelj mora imati službenu iskaznicu koje propisuje ministar, a sad se ovom Prijedlogom izmjena i dopuna Zakona definira da mora imati uz službenu iskaznicu i službenu značku koju također propisuje ministar Pravilnikom, te definira oblik, sadržaj i postupak izdavanja, vraćanja, oduzimanja i vođenje evidencije o službenoj znački i iskaznici istražitelja Agencije. U 5. članku odnosno čl. 11. temeljnog Zakona definira se da Agencija može imati stalne i povremena stručna savjetodavna tijela, čiji članovi imaju pravo na naknadu za rad, koje se utvrđuje Statutom Agencije. Potrebno se osvrnuti i dodati da pravo na naknadu članovi bi trebali ostvarivati na temelju prisutnosti na sjednici ili na temelju izvršenog posla, a ne mjesečno kao članovi upravnih vijeća. Također se ovim izmjenama i dopunama Zakona propisuju kazne od 2000 do 10 tisuća kuna za fizičke i pravne osobe u slučaju ometanja odnosno neprovođenja Zakona. Također je predviđeno da Agencija odnosno upravno vijeće Agencije u roku od 6 mjeseci od stupanja na snagu ovog Zakona donese novi Statut usklađen s ovim Zakonom, a ministar će u istom razdoblju donijeti Pravilnik iz čl. 4. odnosno o službenoj značci, a za to vrijeme ostaje na snazi stari Pravilnik. Kao što sam napomenula na početku, Klub HNS-a će podržati ovaj Prijedlog. Zahvaljujem.
S ovim zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o osnivanju Agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu, prvo čitanje, P.Z.E br. 383. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o osnivanju Agencije za istraživanje nesreća u zračnom, pomorskom i željezničkom prometu 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno 128 glasova za donijet Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Slijedeća točka je: - Prijedlog Zakona o provedbi projekata međunarodne institucionalne suradnje Europske unije i projekata tehničke pomoći. Prvo čitanje, P.Z.E. br. 388. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuje se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za vanjsku politiku. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Gospođa Andreja Metelko-Zgombić, državna tajnica u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene dame i gospodo zastupnici. Dopustite mi da vam predstavim Prijedlog Zakona o provedbi projekata međunarodne i institucionalne suradnje EU i projekata tehničke pomoći. Danas RH kao punopravna članica EU ima mogućnost prenositi znanja i iskustva iz područja preuzimanja i provedbe pravne stečevine EU trećim zemljama i to kroz projekte međunarodne institucionalne suradnje i projekte tehničke pomoći. Kad govorimo o tim projektima, govorimo o twiningu ... [[Govornik se ne razumije.]] , kao i drugim projektima tehničke suradnje koja je i sama RH tijekom svog pristupnog procesa obilato koristila. Interes za sudjelovanjem hrvatskih javnih tijela i državnih tijela i hrvatskih stručnjaka izuzetno je velik, a znanja i iskustva upravo hrvatskih stručnjaka posebno su tražena, cijenjena među državama korisnicima, posebno u zemljama naših susjedstva. Ukratko, sudjelovanjem u takvim projektima koristilo bi se hrvatsko znanje, hrvatsko iskustvo, jačala bi se vidljivost RH, njezinih institucija i hrvatskih stručnjaka i time bi se i povećao i značaj i utjecaj RH u zemljama koje su primateljice takve pomoći. Cilj ovog Zakona je unificirati ovo važno područje na jedan sveobuhvatan i sustavan način. Do sada nije postojao nikakav formalni, pravni okvir za sudjelovanje naših institucija i naših stručnjaka. Koristi su i prednosti mnogostruke. Ja bih rekla, očituju se kako u političkom, tako i u financijskom planu. Kad je riječ o političkom planu, ovakvim sudjelovanjem RH i njezinih stručnjaka jača se postojeće veze i partnerski odnos između Hrvatske i država korisnica takve pomoći i umnažaju se oblici suradnje, pri čemu pojavljuje se nadležna tijela RH kao oni koji daju tehničku pomoć. Time bi se omogućilo i modernizacija jačanje kapaciteta same hrvatske državne uprave sudjelovanjem kroz takve projekte, a nadasve postala bi jača i vidljivija i stručnost hrvatskih eksperata koji su godinama pregovaranja za ulazak Hrvatske u EU stekli obilato iskustvo i velika znanja koja mogu širiti dalje. Kad je riječ o financijskim koristima, treba se reći da su upravo ovi programi način na koji bi RH na neki način mogla i vratiti novac koji je uložen u proračunu EU za takve projekte. Naime sam pojeftini Twinning projekt može donijeti prihod i do jedan milijun eura, često i više. I ovakvim zakonodavni okvirom olakšati će se sudjelovanje hrvatskih tijela u takvim projektima. Do sada je Hrvatska sudjelovala u 19 Twinning projekta i u odnosu na 8 država korisnicima i 764 aktivnosti u okviru ta-exa. Tehnička pomoć do sada hrvatska tijela nisu mogla davati i upravo ovim zakonom ćemo otvoriti tu mogućnost. Uz učinkovito sudjelovanje u tim projektima i uz jačanje te institucionalne suradnje, ovim zakonom i sudjelovanje hrvatskih institucija i eksperta u ovakvim projektima, može se potaknuti i ojačati suradnju u drugim područjima, pa i uključujući u nabavi i robe i usluga, otvaraju se dakle, vrata, ne samo hrvatskim nadležnim institucijama, onda svima drugima sudionicima gospodarstvenicima iz RH, u tim zemljama, u kojem su hrvatski stručnjaci, hrvatske institucije, postoji brend koji je prepoznatljiv za kvalitetu. Na kraju bi možda samo htjela reći, da ovakvim projektima će se motivirati i hrvatski zaposlenici u tijelima javne uprave, gdje će moći promovirati, svoja znanja, svoja iskustva i na neki način kvalitetno napredovati u radu tijekom rada u državnoj službi i smanjiti će se ja bi rekla i odljev kvalitetnih kadrova iz RH. Zaključno ocjenjujemo kako donošenje ovog zakona, će se omogućiti učinkovitija, brojnija i kompetitivnija provedba međunarodnih projekata od strane hrvatskih institucija i ojačati će se i korištenje financijskih sredstava EU. Ovime će se Hrvatska, u okviru promicanja općih vrijednosti EU, potvrditi kao vrijedna članica EU koja ima ponuditi i kvalitetne kadrove koji bi pružali pomoć državama u susjedstvu, a naravno, sve to, ujedno je i sastavni dio hrvatske vanjske politike i bitna sastavnica interesa RH u našem susjedstvu. Slijedom navedenog, predlažemo hrvatskom saboru da prihvati predloženi prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbra uzeti riječ? Ako ne onda otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a javio se za sudjelovanje u raspravi, u njihovo ime govoriti će zastupnik Davor Ivo Stier. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pozdravljam državnu tajnicu i suradnik iz Ministarstva vanjskih i europskih poslova, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je prijedlog zakona, kojim se uređuje sudjelovanje hrvatskih institucija i hrvatskih stručnjaka u projektima EU, koje može provesti zajedno sa drugim članicama EU, a korisnici su države koje se pripremaju za članstvo u EU, ili su pak države iz europskog susjedstva. Dakako, Hrvatska već sada sudjeluje u projektima suradnje i pomoći, posebice na jugoistoku Europe, evo, čuli smo od državne tajnice, u 19 … [[Govornik se ne razumije.]] projekata Hrvatska sudjeluje, više je 10-tak, odnosno, 100 Taex projekata, kratkoročno pomoći. Npr. spomenuo bi ovdje i jedan slučaj, nama, susjedne BIH kada je povjerenik Johanes … [[Govornik se ne razumije.]] 2016. donio u Sarajevo upitnik za mogući status kandidata BIH za članicu EU, svega 2 tj. nakon toga, su već hrvatski stručnjaci radili zajedno sa kolegama iz BIH u ispunjavanju tog upitnika. Mislim da taj primjer pokazuje način na koji naši stručnjaci su involvirani i kako RH, aktivno sudjeluje u ovakvim programima pomoći na jugoistoku Europe. Poznato je kako je Hrvatska još prije nego što je postala članicom EU, zemljama jugoistoka Europe, stupila hrvatski prijevod pravne stečevine EU i to je jedan od poznatijih oblika suradnje. I tu su nepravno i bilateralni sporazumi sa zemljama našeg susjedstva koje se pripremaju za članstvo EU. Međutim, što je nedostajalo? Nedostajalo je institucionalno urediti tu provedbu projekata sa jasno uređenim ulogama raznih tijela, državne uprave, s pravima i obveznika službenika koji sudjeluju u takvim projektima. I to se sada uređuje ovim prijedlogom zakona koji nam vlada upućuje. Određuje se npr. da će u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova biti nacionalna kontakt točka za projekte međunarodne institucionalne suradnje, kao i način, na koji će kolati informacije iz Europske komisije, kakav će biti proces donošenja odluka o sudjelovanju u određenim projektima, koja su prava i obveze hrvatskih stručnjaka i sve ostale elemente bitne za ovo područje rada. I u slučaju Twinninga kao instrumenta EU za institucionalnu suradnju između tijela i javne uprave, jedne države članice, jedne države koja se priprema za članstvo, kao i u slučaju taex projekta kao instrumenta kratkoročne tehničke pomoći, Hrvatska u svemu tome bi mogla imati višestruke koristi u prijenosu znanja drugim državama u primjeni provedbi pravne stečevine. Osim što oblikuje bilateralne odnose kroz ovakve projekte, Hrvatska dobiva i puno bolji uvid i ako hoćete i utjecaj u razvoj proces u susjednoj regiji jugoistoka Europe, pri tome jača i odnose drugim članicama Europske unije s kojima provodi zajedničke twinning projekte. Kao što se ističe i u obrazloženju zakona, ovakvi oblici suradnje dovodi do stvaranje dugoročnih veza između institucija koje se pokazuju kao vrlo bitne u njihovom svakodnevnom radu, kao i čestom zajedničkom nastupu prema trećim zemljama. Ne smije se ovdje zanemariti niti motivaciju vlastitih naših kadrova kako u financijskom, tako i u profesionalnom smislu zbog sudjelovanja u twinning i u taiex projektima. Na kraju mora se također naglasiti da se preuzimanjem takvih projekata suradnje Europske unije onda se sredstva iz europskog proračuna koristi za plaćanje hrvatskih stručnjaka i za pokrivanje troškova hrvatskih institucija koje bi prenosile znanje državama jugoistoka Europe. Dakako, bolje poznavanje tog područja nepostojanje jezičnih barijera u većinom slučajeva to sve omogućuje jednostavniji rad u svim razinama javne administracije država kandidatkinja. Činjenica je tu da je i Hrvatska nedavno i sama prošla kroz pristupne pregovore i još s toga ima svježa iskustva o tome procesu, a sve to onda povećava konkurentnost naših institucija i naših stručnjaka za preuzimanje twinning i taiex projekata. Utoliko i ovaj prijedlog zakona na jedan vrlo konkretan način pridonosi jačanju pozicije Republike Hrvatske unutar Europske unije i u susjednoj regiji jugoistoka Europe te stoga će ga Klub Hrvatske demokratske zajednice i podržati. Hvala.
Zahvaljujem. Klub zastupnika Glas HSU također se javio za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govorit će zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Dobar zakon, dobra inicijativa. Samo treba paziti da nešto što je dobro i funkcionira se ne pokvari pretjeranim normiranjem. Dakle, činjenica je da je Hrvatska stekla prilični intelektualni kapital u procesu pregovora sa Europskom unijom i naravno u kasnijom razradi ili životu sa tim zakonima, institucijama koje smo donijeli ili izgradili za vrijeme pregovora i gdje smo mogli i možemo ocijeniti što funkcionira, što ne. Dakle, imamo već i određeno iskustvo što bi se moglo i trebalo korigirati i bolje regulirati. Kako bi se koristio taj intelektualni kapital mi smo u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova osnovali centar izvrsnosti. Dakle, okupili ljude koji su sudjelovali odmah nakon ulaska u Europsku uniju, ljude koji su sudjelovali u pregovorima obzirom da je Hrvatska bila jedna od rijetkih zemalja, dakle mislim jedna od dvije zemlje koje su koristile u pregovorima i stručnjake i ljude koji su izvan institucija državne uprave. Dakle, koristili smo ljude iz akademske zajednice, instituta, gospodarskih komora, šire od onoga što su samo usko zaposlenici državne uprave. To se pokazalo dobrim i korisnim, a svakako vrlo primjenjivim za tzv. … booken 6 odnosno za ove zemlje koje imaju ja bih rekla više-manje garantirano ulazak u Europsku uniju, samo je pitanje kada, kojim redoslijedom i u kojoj fazi transformacije. Za sada je neki okvirni datum 2025. kao neki prvi datum kada bi se to za sve ili barem za neke moglo dogoditi. Obzirom da su one sve više-manje slične, po veličine malo veće ili većina malo manje po broju stanovnika od nas očito je da će i one sve morati koristiti i bit će povoljno i dobro iz niza razloga koristiti stručnjake koji su izvan neposredne državne uprave u pregovorima odnosno u reformama i transformacijama koje su potrebne da bi se institucionalno opremilo da tako kažem za članstvo odnosno za početak funkcioniranja u tim okvirima. U aktivnostima koje je radio centar izvrsnosti je sudjelovalo do konca 2015. godine između 3 i 4 tisuće dakle, ne sjećam se više točnog broja, ali dakle službenika i činovnika iz država s kojima smo na tu temu surađivali. To su uglavnom bile naravno države ove regije. Dakle, Bosna i Hercegovina, Crna Gora, Srbija, Makedonija, Kosovo, Albanija, ali je bila i Moldova i bile su i neke države koje recimo članstvo ne izgleda baš da budem suzdržana i pristojna tako izvjesnim kao što izgleda u zemljama ove regije, ali koje također imaju ili neki interes u tom pravcu, ili naprosto interes za izgradnjom institucionalne infrastrukture, interes za izgradnjom države. Jer kao što smo mnogo puta konstatirali zapravo je cijeli taj proces pregovora o članstvu je jedna vrsta strukturiranog procesa izgradnje institucija i države po mogućnosti i bržeg nego što bi se on dogodio ovako sam po sebi čekajući bez fokusiranog ne samo cilja, nego i strukturiranog iskustva država članica Europske unije upravo u tom procesu. Dakle, sa tog stanovišta to znanje koje je ovdje stečeno bez obzira na protek vremena i kao što je poznato naravno svatko tko zadnji pregovara uvijek misli da mu je najteže i na neki način ima i pravo. Mi smo uvijek tvrdili da su naši pregovori teži od ostalih. I pregovori naših susjeda i zemalja koji slijede iza nas su teži, bit će teži nego i naši zato što naravno institucije europske unije uče iz prethodnih iskustava i temeljem toga uvode neke nove kriterije ili neke nove mehanizme, kontrole. Recimo samo jedan primjer, mi smo imali one kriterije … mjerila, tako je mjerila smo imali za početak otvaranja i završetak otvaranja, a oni sad imaju ta mjerila i u samom procesu pregovaranja, dakle, mogu se dodavati neka mjerila ili neki dodatni kriteriji za vrijeme samih pregovora ovisno o procjeni europskih institucija. Međutim, činjenica je da mnogo od tog iskustva koje su naši ljudi u tom procesu pregovora stekli je dragocjeno, jeste intelektualni kapital kojim Hrvatska raspolaže i kao intelektualni kapitala to trebamo tretirati. Što znači, da bi u okviru ovog ajmo reći projekta započetog 2013. koji se sada ovdje formalizira kroz ovaj zakon trebalo predvidjet i okupljanje tih ljudi koji nisu u državnoj upravi. Neki su rasuti po privatnim institucijama, neki su rasuti po državnim institucijama ali koje nisu dio administracije u ovom klasičnom smislu riječi, neki su rasuti po svijetu kao što znamo. Trebalo bi na neki način organizirat neku točku okupljanja za te ljude oni se svi rado odazovu, rado sudjeluju u toj vrsti prenošenja znanja i toj vrsti projekata. Ne samo kad su to twinning i … projekti nego kad se od strane Republike Hrvatske inicira neka vrsta suradnje i prenošenja znanja. Dakle, tu se mislim apsolutno treba pokušat te ljude kako bih rekla, držat na okupu, odnosno držat u komunikaciji sa našom državnom upravom upravo zato jer njihovo znanje jeste hrvatski intelektualni kapital koji treba koristiti. Mogu još dodati da smo imali i interesa, a potencijala i za veći interes za ovu vrstu znanja i ovu vrstu ekspertize i suradnje od država koje uopće nemaju niti reflektiraju niti su u bilo kakvoj situaciji da bi eventualno postale jedanput članicama Europske unije. Recimo od nekih Sjevernoafričkih država Maroko je jedan primjer koji mi pada na pamet. Ali su u procesu izgradnje državnih institucija i imaju naravno interes da surađuju sa Europskom unijom i zanima ih preuzimanje nekih znanja recimo šta ja znam, u formiranju regulatornih agencija, u nekoj vrsti zakonodavstva koje se odnosi npr. na prehrambene proizvod i kvalitetu kontrolu kvalitete prehrambenih proizvoda jer su zainteresirani za trgovinu sa Europskom unijom. Dakle, postoje tu cijeli niz zemalja koje nisu niti teoretski da tako kažem, niti geografski ajmo reći, kandidati za članice ali jesu kandidati za ovu vrstu znanja i iskustava i mislim da tu treba omogućiti i u tom, da tako kažem, u toj grupaciji mogućnost da se prenosi ova vrsta znanja koju su naši ljudi stekli u tih 12 dugačkih godina približavanja članstvu, a onda i sada u samom članstvu. Mi smo iz činjenice članstva za mnoge stvari koje su se činile možda dobrima kada su se donosile kao pravila ili zakoni, u međuvremenu uspjeli ustanoviti da nešto funkcionira, nešto ne, nešto radi, nešto ne. I sa tog stanovišta to im je dragocjeno iskustvo da naprave neke stvari bez metode pokušaja i pogreške nego naprosto koristeći u tom pogledu naše iskustvo. Moje jedino upozorenje u ovom slučaju ide u pravcu da nemojte da nešto što je dobro funkcioniralo i što je bez daljnjega dobra ideja apsolutno nema nikakve dvojbe o tome i ja bih rekla jedan jedna zaista dragocjena stvar koju Hrvatska ima jer za male zemlje zapravo je najdragocjenije od svega što imaju pamet i znanje u glavama njezinih ljudi. Da se pretjeranom regulacijom zapravo oteža jedan posao koji je već dobro išao, pa se onda naravno malo smanjio, ali bez daljnjega ga treba dalje razvijati. Drugim riječima nemojte da se tu primjeni ona situacija u kojoj kad se nešto pretvorilo u zakon onda de facto zakon stavlja puno više prepreka na tu vrstu aktivnosti nego što je bilo kad se naprosto provodilo kao dio vanjske politike i generalno dio politike zemlje. Za vanjsku politiku naravno nema dvojbe da je to jedan vrlo važan i koristan instrument i u sljedećem zakonu se on na neki način nadovezuje na ovo i još proširuje što je apsolutno dobro i važno. Prema tome, uz ovo upozorenje Klub GLASA i HSU-a će podržati ovaj zakon. Hvala.
S ovim zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o provedbi projekata međunarodno institucionalne suradnje EU i projekata tehničke pomoći, prvo čitanje, P.Z. br. 388. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o provedbi projekata međunarodno institucionalne suradnje EU i projekata tehničke pomoći. 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno sa 126 glasova za donijeli Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Slijedeća točka je: - Prijedlog Zakona o sudjelovanju civilnih stručnjaka u međunarodnim misijama i operacijama Prvo čitanje, P.Z. br. 389. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH, čl. 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovom točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za vanjsku politiku, Odbor za obranu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Andreja Metelko-Zgombić, državna tajnica u Ministarstvu vanjski i europskih poslova. Izvolite.
Evo, zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane zastupnice i zastupnici. Evo, pred vama je Prijedlog Zakona o sudjelovanju civilnih stručnjaka u međunarodnim misijama i operacijama i voljeli bi ovdje samo podsjetiti da svojim djelovanje RH u okviru međunarodnih organizacija, pa i u okviru političke sigurnosnom okviru EU, zajedničke vanjske i sigurnosne politike, u okviru NATO-a, u okviru OESS-a ostvaruje svoje nacionalne interese i doprinosi međunarodnom miru i sigurnosti. I upravo svojim aktivnim sudjelovanjem u međunarodnim misijama i operacijama RH potvrđuje svoju vjerodostojnost, svoj ugled, jača strateška partnerstva sa saveznicima, općenito unapređuje svoju vidljivost i svoj nacionalni kredibilitet. Hrvatski diplomati su još u 90-ima počeli sudjelovati u mirovnim misijama i operacija. To je započelo je kroz rad misija OESS-a, a u siječnju 2005. godine naši su diplomati i policajci, policijski službenici uključili su se i priključili našoj vojsci u Afganistanu i time je de facto počeo sudjelovanje RH u civilnim misijama. I upravo je taj Afganistan bio dobar primjer kako civilni angažman se može lijepo uklopiti u rani vojni doprinos međunarodnim naporima u toj zemlji, a slijedom tog civilnog angažmana ubrzo je počelo i s provedbom razvojne pomoći, razvojne politike RH. Situacija u Afganistanu, ako hoćete ona u Gruziji, na Kosovu, Ukrajini gdje hrvatski civilni stručnjaci su sudjelovali ili još uvijek sudjeluju suočavaju nas s velikim raznovrsnim mirovnim misijama i operacijama, globalni izazovi su veliki, globalna prijetnja od terorizma, nezakonite migracije, ekstremizmi, hibridno djelovanje, tjera sve nas da sudjelujemo u mirovnim misijama i operacijama i suočavamo se s takvim izazovima. I upravo iz tog razloga rano sprečavanje sukoba koje se upravo ostvaruje kroz sudjelovanje u takvim civilnim misijama treba ostati i biti glavni koncept i glavna pokretačka snaga međunarodne zajednice u dijelovima svijeta gdje postoje takva žarišta, gdje se upravo kroz razvojnu pomoć, razvojno-savjetodavne promatračke misije pokušavaju unaprijed spriječiti sukobi. Mandati mirovnih misija su postali sve složeniji, raznovrsniji. Upravo je stoga taj više dimenzionalni pristup zahtijeva i angažiranje velikog broja raznovrsnih stručnjaka, pa stručnjaka vezano za izgradnju mira, razoružanje, demobilizaciju, reintregraciju, u čemu RH ima posebna iskustva. Jednako tako stručnjaci u provođenju izbora, referenduma, povratka izbjeglica i raseljenih osoba. I upravo će ovaj Zakon koje je sad pred vama omogućiti širokom krugu hrvatskih državljana, dakle svima onima koji ispunjavaju uvjete tražene za pojedinu misiju prijaviti se i sudjelovati u takvim operacijama. Ovim zakonom otvara se i širi se opseg osoba koje mogu kao civilni stručnjaci sudjelovati u takvim misijama. Prijedlog Zakona usklađen je i s novom strategijom nacionalne sigurnosti RH koja je bila upravo raspravljana u ovom sazivu Hrvatskog sabora, u kojem je prepoznata važnost sudjelovanja upravo civilnih stručnjaka iz privatnog sektora, akademske zajednice, civilnog društva u raznim krizama u inozemstvu. Nadalje, Zakon prepoznaje važnost ravnomjernog sudjelovanja osoba oba spola u međunarodnim misijama i operacijama, upravo se referira na rezoluciju vijeća sigurnosti 1325 iz 2000. godine pod nazivom Žene, mi i sigurnost i zaista očekujemo da ćemo upravo kroz provedbu ovakvog Zakona jednom kada bude usvojen u ovom visokom domu, aktivno promovirati i provoditi politiku ravnopravnosti spolova, te ulagati stvarno dodatne napore da civilne stručnjakinje također uz bok svojih muških kolega sudjeluju u operacijama znajući specifičan doprinos upravo žena u ukupnoj stabilizaciji, sigurnosti i stabilnosti društva. Ovim Zakonom se ujedno utvrđuje i bolja međuresorska suradnja kada se donosi odluka o upućivanju stručnjaka u civilne misije i operacije i na način da se prije donošenja odluke Vlade resorno ministarstvo traži mišljenje i suglasnost Ministarstva vanjski i europskih poslova, što će u konačnici omogućava da se odlukom Vlade donese ciljana politička procjene i ocjena kad RH treba i želi sudjelovati u određenoj misiji. Zbog specifičnosti našeg iskustva, političke, ekonomske i društvene tranzicije, Domovinskog rata, mirne reintegracije okupiranih područja, sve to predstavlja stvarno dodatnu vrijednost koju RH može ponuditi međunarodnoj zajednici i sada kada je prošla taj put od primateljice do davateljice snaga i aktivno može sudjelovati u stvaranju uvjeta za mir. Na taj način može na neki način potvrditi i svoj značaj, svoju vjerodostojnost i općenito svoj položaj u međunarodnoj zajednici. Zaključno smatramo da ovim prijedlogom zakona koji je pred vama će se na kvalitetan, cjelovit, ujednačen način urediti uvjeti i način sudjelovanja civilnih stručnjaka i da će se time i povećati njihov broj a sve u skladu s prioritetima, interesima i strateškim ciljevima Republike Hrvatske. Zahvaljujem.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a javio se za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govorit će zastupnik Davor Ivo Stier. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice i suradnici, kolegice i kolege. Iako šira javnost uglavnom međunarodne misije i međunarodne operacije povezuje s vojnim angažmanom, činjenica jest da civilni stručnjaci su i vrlo važna komponenta operacije, operacije koje provode Ujedinjeni narodi kao organizacija kolektivne sigurnosti, koje provodi NATO kao organizacija kolektivne obrane, ali civilna dimenzija je posebno prisutna i u misijama Europske unije u misijama OESS-a. Ta civilna dimenzija uključuje niz područja od pružanja humanitarne pomoći, organizaciju razvojne suradnje, uključujući i razvoj demokratskih institucija, jačanje pravne države, pa sve do složenih diplomatskih zadaća vezanih za uspostavu, izgradnju i održavanje mira ili pak za stabilizaciju nakon sukoba i za postkonfliktnu obnovu. Ovim se prijedlogom zakona upravo uređuje područje sudjelovanje hrvatskih civilnih stručnjaka, a time se donekle i potiče njihova veća participacija u međunarodnim misijama i u operacijama u kojima danas onim kada je riječ o hrvatskom sudjelovanju prevladava vojna komponenta. Dakako valja ovdje naglasiti da su hrvatski civilni stručnjaci i do sada sudjelovali u međunarodnim misijama i operacijama kao što smo čuli od državne tajnice, a sve to u skladu sa Zakonom o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske, policije, civilne zaštite te državnih službenika i namještenika u mirovnim operacijama i drugim aktivnostima u inozemstvu. Međutim, novim Zakonom o obrani kao i donošenjem Zakona o sustavu civilne zaštite izuzeti su ti segmenti iz ovog prvotnog zakona koji regulira prava i obveze sudionika u međunarodnim misijama i operacijama. Stoga je bilo potrebno bilje urediti ovo područje s posebnim naglaskom na strateške ali i na operativne aspekte međuresorne suradnje i koordinacije. Vlada to sada čini s ovim Prijedlogom zakona koji u članku 4. propisuje da odluku o sudjelovanju civilnih stručnjaka u međunarodnoj misiji ili operaciji donosi Vlada Republike Hrvatske na prijedlog čelnika nadležnog tijela za tu operaciju, ali uz prethodnu suglasnost ministrice ili ministra vanjskih poslova. Nadalje u članku 13. se predviđa sustav izvještavanja o aktivnostima civilnih stručnjaka u međunarodnim misijama i to na način da tijelo u hrvatskoj javnoj upravi nadležno za operaciju tromjesečno izvješćuje Ministarstvo vanjskih poslova, a onda MVPE godišnje podnosi izvješće cjelokupno izvješće Vladi Republike Hrvatske. Naravno bez namjere da se poveća birokratski teret, ali poštujući i ulogu Hrvatskoga sabora, možda bi Vlada mogla razmisliti da se to isto izvješće koje Ministarstvo vanjskih i europskih poslova priprema za Vladu Republike Hrvatske da se npr. dostavi i saborskom Odboru za vanjsku politiku. To bi se moglo ugraditi ili u ovom zakonskom prijedlogu ili u redovitom izvješćivanju koje MVPE ima sa Odborom za vanjsku politiku u Saboru uključiti i ovaj segment aktivnosti civilnih stručnjaka u međunarodnim operacijama. Prijedlog zakona uređuje također prava i obveze civilnih stručnjaka te tako priznaje državnim službenicima i namještenicima radno iskustvo stečeno u međunarodnim misijama i operacijama. Mislim da je to izuzetno važno da je na taj način regulirano. Inače ne bi bilo poticajno za naše stručnjake da se prijave takvim međunarodnim misijama, a ukoliko bi to bilo štetno za njihov profesionalni razvoj unutar naše državne uprave. Isto tako se propisuje mogućnost upućivanja civilnih stručnjaka koji nisu u državnoj upravi, a koji će biti izabrani raspisivanjem javnih poziva. Tako se evo i proširuje taj prostor civilnih stručnjaka i za stručnjake koji nisu u državnoj upravi. Na kraju smatram važnim napomenuti potrebu da svi resori u Vladi, a ne samo Ministarstvo obrane ili Ministarstvo vanjskih ili europskih poslova vode računa o važnosti angažmana hrvatskih državljana u međunarodnim misijama i operacijama za ukupnu međunarodnu poziciju Republike Hrvatske. Zaključno, Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će ovaj Prijedlog zakona o sudjelovanju civilnih stručnjaka u međunarodnim misijama i operacijama. Hvala vam.
Hvala. Klub zastupnika Glas HSU također se javio za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govorit će zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospođo državna tajnice sa suradnicima, dakle u slučaju ove teme nema nikakve sumnje da je zakon potreban i neće naštetiti dobroj praksi zato što smo se upravo s ovom temom dosta borili. Naime, službena razvojna pomoć, a de facto na neki način radi se o tome samo prošireno i bolje definirano da u toj službenoj razvojnoj pomoći mogu sudjelovati naši civilni stručnjaci, je jedna od najefikasnijih instrumenata vanjske politike, pogotovo za zemlju kao što je Hrvatska i pogotovo u situacijama gdje komunikaciju treba tek uspostaviti. Iza te komunikacije dolazi i gospodarska suradnja i politička suradnja i razni drugi oblici suradnje. Ali kroz različite projekte i kad-kad se čini da je vojna suradnja preuzela potpuno to područje, ali svi smo čuli za recimo liječnike bez granica i takvu vrstu suradnje za koju postoji u Hrvatskoj, možda će se neki od vas čuditi, ogroman interes. Ali nismo imali pravi način i tu je dosta dugo trajala blago rečeno rasprava sa Ministarstvom obrane koje je imalo tu vrstu suradnje pod sobom. Nismo imali pravi način kako bi tu vrstu stručnjaka mogli uputiti i koristiti za međunarodnu suradnju, odnosno kako bi te civile mogli priključiti međunarodnim misijama i operacijama. Jer postoji cijeli niz poteškoća osiguranja, garancija, tko odgovara za te ljude, tko odgovara za njihovu sigurnost, na koji način se oni plaćaju. Dakle, cijeli niz tehničkih poteškoća. U onoj mjeri u kojoj smo to uspjeli to je znatno doprinijelo i apsolutno je komplementarno sa uspjehom i naših vojnih misija odnosno sudjelovanje naših pripadnika vojnih jedinica u različitim misijama po svijetu, uvijek kad je to sadržavalo i neku komunikaciju i neki projekt koji je bio vezan na civilnog stručnjaka i na direktnu komunikaciju sa civilima u toj zemlji bez obzira da li se radilo o projektima recimo bolnice u Afganistanu, knjižnice za djevojčice, da li se radilo o suradnji sa Angolom recimo u pitanju reproduktivnog zdravlja. Bilo koja takva komponenta je uvijek doprinijela prihvaćenosti te misije i kako bih rekla boljoj komunikaciji vojnog segmenta sa društvom u kojem djeluje kao što znate naravno ako su tamo prisutne vojne snage onda se uvijek radi o traumatiziranim društvima, vrlo često sumnjičavim prema bilo kome izvana, a naročito vojskama izvana. I sa tog stanovišta su ti civilni stručnjaci apsolutno dragocjeni i vrlo efikasna je ta vrsta suradnje. Do sada je tu najčešće ako nisu bili vojnici bila je policijska i pravosudna policija. Oni su tu bili najuspješniji recimo nekoj vrsti civila ajmo reći, iako možemo za njih reći da su neka vrsta polucivila jer su ipak u specifičnoj organizaciji. U ovom slučaju postoji potreba za liječnicima, za pravnicima, medicinskim sestrama, arhitektima, učiteljima, nutricionistima, roniocima uostalom kao što sada npr. vidimo iz slučaja u Tajlanda sa 12 ovih dječaka i njihovim trenerom, koji apropo koristim ovu priliku da čestitam jer međunarodni tim ronioca ih je uspio upravo sve izvaditi iz te pećine u kojoj su bili mislim 23. 6. dakle, svi su na sigurnom. I to je izveo jedan međunarodni tim vrhunskih stručnjaka da tako kažem, odnosno vrhunskih ronioca koji je sve te, tu djecu uspio izvaditi jer i njihov trener ima 25 godina što se mene tiče isto je neka vrst djeteta, uspio izvaditi iz te pećine. Dakle, to su najrazličitije vrste stručnjaka u takvim situacijama su potrebne i Hrvatska ih ima. Ispričat ću vam još jedan primjer. Recimo mi smo bili financirali jednu knjigu pjesama afganistanskih, ne za pjevanje nego pisanih pjesama, koje su prikupljene i objavljene i na dari i na paštu, dakle, na dva dominantna jezika Afganistana, po prvi puta od kad su ratovi počeli. To je jedna mala stvar, ali zapravo velika poruka jednom izmrcvarenom društvu. Izašlo je iz tog društva samog koje je uz hrvatsku pomoć ugledalo svjetlo dana. To su sve stvari koje su dragocjene kao pomoć i međunarodna suradnja. Dragocjene kao instrument vanjske politike. I možda najdragocjenije kao pozitivna poruka vlastitom društvu samom da nije sve samo usredotočeno na nas, a za ostalo nas baš briga. Da je neko suosjećanje neke univerzalne vrijednosti dijelimo i važne su za nas i dobre su. Da je to nešto što je dobro i sudjelovati u takvim stvarima čini te ljude i to društvo boljim društvom. I zbog toga smatram da je jako dobro da se uspjelo doći do ove faze u kojem je moguće donijeti Zakon koji će regulirati i omogućiti da tako kažem punopravno ili na Zakonu utemeljeno sudjelovanje civilnih stručnjaka da se ne treba više dovijat na razne načine kako bi oni ipak mogli tu sudjelovati. Još jedan primjer, recimo postojala je, ne znam jel još uvijek postoji u Ministarstvu, ali postojao je jedan oblik suradnje sa civilnim društvom koji se zvao Platforma civilnog društva i tu je cijeli niz ljudi bio koji su sudjelovali i mogli sudjelovati također uvijek sa ovim problemom zakonske regulative u recimo pomoći naročito konfliktinim i postkonfliktnim društvima sa svojim iskustvima. Primjerice prikupljanja podataka o žrtvama rata, prikupljanje podataka o ljudskim pravima i kršenju ljudskih prava, na koji način to prikupiti da to međunarodne pravosudne institucije faktički uvažavaju. Dakle, ratnim zločinima, sve o čemu civilni sektor ima veliko iskustvo, a teško je kad nemate ovu vrstu zakonske podloge, teško je zapravo te ljude na neki način kao službeno kao hrvatska poslati u takvu vrstu misija odnosno uputiti i podržati u toj vrsti suradnje. Dakle, nadam se da će ovaj Zakon otvoriti prostor za sve to, ne samo za sudjelovanje zajedno sa vojnim misijama, što je naravno važno i dobro i višestruko povećava kvalitetu tih vojnih misija, nego i u tipu projekata koji sam ilustrirala famoznom institucijom ili slavnom institucijom Liječnici bez granica, ali naravno ima ih cijeli niz. Klub GLAS-a i HSU-a će podržati ovaj Zakon.
Zahvaljujem. Time zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o sudjelovanju civilnih stručnjaka u međunarodnim misijama i operacijama, prvo čitanje, P.Z. br. 389. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: Prihvaća se Prijedlog zakona o sudjelovanju civilnih stručnjaka u međunarodnim misijama i operacijama. 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno 124. glasa za donijeli Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Slijedeća točka je: - Prijedlog Odluke o imenovanju predsjednika i šest članova Vijeća za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija Predlagatelj je Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na temelju čl. 4. Odluke o Vijeću za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija, u svezi s čl. 110. Zakona o sigurnosno-obavještajnom sustavu RH. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Gospodin Ranko Ostojić, predsjednik Odbora.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, štovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Pred vama je Prijedlog Odluke o imenovanju predsjednika i šest članova vijeća za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija kojeg je Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost dostavio na plenarnu sjednicu, takav je zakon i na takav način se i usvaja ta Odluka. Predloženi članovi su za predsjednika Vijeća za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija gospođa Zdravka Ćufor-Šarić, za članove Vijeća za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija doktor znanosti Gordan Akrap, Gordan Bosanac, Eduard Briški, doktor znanosti Josip Ćerina, Vojko Rešetar i Mile Štefanc. To je 7 članova koji se predlažu da budu predsjednik i 6 članova Vijeća za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija. Odbor je nakon više ponavljanih javnih poziva došao u situaciju da evo sad pred vama može dostavit ovaj prijedlog. Ja bih sa svoje strane znači samo rekao da su dostavljeni vam svi životopisi svih kandidata i da smo nakon dugo vremena riješili tu situaciju i predložili Hrvatskom saboru na plenarnoj sjednici da usvoji ovakav prijedlog. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zstupnika HDZ-a javio se za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govorit će zastupnik Anđelko Stričak.
Potpredsjedniče, kolegice i kolege. Zakon o sigurnosno-obavještajnom sustavu RH predviđa da nadzor nad sigurnosno-obavještajnim agencijama vrše Hrvatski sabor, Ured Vijeća za nacionalnu sigurnost i Vijeće za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija. U čl. 110. istog Zakona navodi se da u cilju ostvarivanja građanskog nadzora nad radom sigurnosno-obavještajnih agencija osniva se Vijeće za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija. U st. 2. Vijeće se sastoji od predsjednika i 6 članova koje imenuje Hrvatski sabor. U st. 3. za članove Vijeća mogu biti imenovani hrvatski državljani VSS-a pri čemu najmanje po 1 član vijeća mora biti diplomirani pravnik, diplomirani politolog i dip. inženjer elektrotehnike. Stavak 4. nam govori da predsjednik i članovi vijeća imenuju se na 4 godine i nakon isteka mandata mogu biti ponovo imenovani. Prijedlogom ove Odluke utvrđuje se da su u Vijeće za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija imenovani tj. predloženi Zdravka Ćufor-Šarić za predsjednicu, te za članove doktor znanosti Gordan Akrap, Gordan Bosanac, Eduard Briški, doktor znanosti Josip Ćerina, Vojko Rešetar i Mile Štefanac. Iz njihovih životopisa je vidljivo da se htio napraviti jedan balans između bivših uposlenika u sigurnosnom sustavu i osoba iz nevladih udruga. U čl. 111. navedenog Zakon predviđeno je da Vijeće obavlja slijedeće poslove: prati zakonitost rada sigurnosnih službi, prati i nadzire primjenu mjera trajnog prikupljanja podataka kojima se ograničavaju ustavna ljudska prava i temeljne slobode. U članku 33. navodi se da SOA može prema građanima primjenjivati mjere tajnog prikupljanja podataka kojima se privremeno ograničavaju neka ustavna ljudska prava i temeljne slobode. Mjere tajnog prikupljanja podataka jesu tajni nadzor telekomunikacijskih usluga, djelatnosti i prometa, a tajni nadzor sadržaja komunikacija te tajni nadzor podataka o telekomunikacijskom prometu, c) tajni nadzor lokacije korisnika i d) tajni nadzor međunarodnih telekomunikacijskih veza. Trenutačno se saborski Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost bavi i prikupljanjem podataka u primjeni nezakonitih mjera tj. posebnih dokaznih radnji prema vijećnicima Županijske skupštine Varaždinske županije 2015. godine samo zato jer su se usudili aktualizirati pitanje krađe oružja iz policijskog skladišta u Varaždinu. Umjesto da se sve institucije pozabave time gdje je to oružje sada, tko ga je ukrao a radi se o ukupno 153 komada vatrenog oružja, oni se bave istragom tko je od županijskih vijećnika tražio da aktualiziraju tu temu. Da stvar bude tragikomičnija upravo je policija sama dala van sve podatke o tome gdje, kada, koliko, čega je nađeno u kontroli prometa, to su činili na jedan perfidan način. Naime, državno odvjetništvo je podiglo kaznenu prijavu po nepoznatom počinitelju za odavanje službene tajne, a policija je to iskoristila da vrši izliste brojeva županijskih vijećnika. To je trajalo puna tri mjeseca. Kada govorimo o Sigurnosno-obavještajnoj agenciji u članku 41. koji je zaista zanimljiv članak, govori se o podaci, dokumenti i informacije koje su prikupljene na nezakonit način uništavaju se u roku od 30 dana o čemu se sastavlja zapisnik. Doslovno zakonski je legalizirano da Sigurnosno-obavještajna agencija može postupati protuzakonito, a mi govorimo o zaštiti ustavnih ljudskih prava. I upravo zato i zbog tog članka je vidljivo da je ovo Vijeće za građanski nadzor potrebito. Također bilo bi zanimljivo da se navedeno Vijeće s obzirom da ga dvije godine nismo uspjeli imenovati pozabavi malo i s aferom „Mito“ koja je tresla našu državu prije koje dvije godine gdje se u jednim dnevnim novinama doslovno na par stranica moglo čitati o transkriptima tko je s kime razgovarao gdje su se prozivali visoki državni dužnosnici čak Vrhovnog suda da ni jedan od tih transkripata nije bio razgovor između tog dužnosnika i neke od osobe iz krim-miljea, nego su se neki treći o njemu razgovarali. I sada o čemu mi tu možemo govoriti, nego o namjernoj diskreditaciji onih koji očito nekome u Sigurnosno-obavještajnoj agenciji ili ostalim tajnim službama smetaju. Zbog evo svega toga navedenog, zbog mogućnosti zadiranja Sigurnosno-obavještajne agencije u ustavna ljudska prava i temeljne slobode smatram potrebnim ovo Vijeće imenovati. Zbog svega navedenog Klub zastupnika HDZ-a predlaže da se prihvati Odluka o imenovanju predsjednika i šest članova Vijeća za građanski nadzor Sigurnosno-obavještajne agencije. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a također se prijavio za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govorit će Stjepan Čuraj koji nije tu. Time gubi pravo govora. Klub zastupnika SDP-a javio se za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govorit će zastupnik Ranko Ostojić. Izvolite.
Kolegice i kolege, ja moram reći da onaj dio koji sam malo prije govorio vezano za Izvješće ispred Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost moram sada nekoliko stvari spomenuti radi toga što vidim da dolazi do situacije da neke stvari izgleda nismo dobro percipirali. Ovo je Vijeće za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija i potrebno ga je razlikovati od Vijeća koje će biti imenovano promjenama zakona koje su donesene prije nekoliko godina je osigurano da se napravi građanski nadzor nad mjerama koje provodi policija uz Sigurnosno-obavještajnu agenciju, pa će oni biti ti koji će upravo popuniti tu prazninu koja u ovom trenutku nije pokrivena, a to je da se i takav nadzor sa strane civilnog sada ću reći sektora ili parlamenta preko Vijeća za građanski nadzor može provoditi. U ovom trenutku ovih šest članova Vijeća za građanski nadzor i njegov predsjednik treba istaći da ova mjera koja je malo prije spomenuta oko toga da se na neki način dobilo jedinstveno mišljenje da bi bila to kombinacija članice i članova koji su iskusni u sigurnosnom sustavu ili bili pripadnici tog sustava i civilnog sektora, treba istaći na da je samim sjednicama bilo naglašeno i rečeno da je to ipak odluka vladajuće stranke a ne opozicije i konkretno dr. Linić-Strenja je isto tako bila na strani onih koji su smatrali da bi to trebalo biti upravo jedan sada ću reći eliminirajući faktor za one koji bi trebali nadzirati sigurnosni sustav. Treba otvoreno reći da prepreka za takvo imenovanje nema, ali s druge strane vodili smo se time da je najvažnije da se imenuje Vijeće za građanski nadzor. S druge strane vladajući koji su članovi i članice Vijeća su se opredijelili da daju podršku i kandidatima koji su imali takvo iskustvo. Ono što mislim da treba naglasiti, a to je da u ovom trenutku smo mi imali jedno ograničeno polje i mogućnost da djelujemo. Znači mi smo ograničeni u toliko što imate točno određena mjesta na kojima netko može konkurirat za predsjednika, za nekoga tko dolazi sa iskustvom iz telekomunikacija, pravnike itd. to su sve odredbe koje vas ograničavaju i mi smo pokušali kroz relativno dugi period kroz više puta javno pozivanje itd. riješiti tu situaciju. I evo sad smo u prilici da napokon to završimo. Ono što je istina da ćemo u ovom trenutku imat od 35 kandidata koji su se javili na natječaj, 7 ih je predloženo za članove, a ono što je regulirano Zakonom o sigurnosno-obavještajnom sustavu, a ja inače smatram da je to pogrešno više puta sam to isticao. Sigurnosna provjera za članice i članove ide tek nakon što su imenovani. To je nešto što je i Odboru za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na neki način otežavajuća okolnost i može se dogoditi da zapravo u toj situaciji se desi da mi danas čak i u Saboru ili kad bude glasanje usvojimo ovakav prijedlog, a da sutra eventualno netko od kandidatkinja ili kandidata ne prođe sigurnosnu provjeru i time ćemo onda imat sličnu situaciju. U ovom trenutku gospođa Zdravka Čufar Šarić, gospodin Bosanac i gospodin Rešetar su bili predloženi od strane opozicije, a četiri ostala su bili predloženi od strane pozicije i tu smo se usaglasili da je prioritet da se imenuje povjerenstvo. Napominjem ovaj dio oko iskustva u sigurnosnom sustavu koji se odnosi na dio ljudi koji kažem nema zakonske prepreke ali zaista jesu bili u sigurnosnom sustavu i radili tamo. Imamo čak i slučaj da imamo danas i zaposlenika Hrvatskog sabora koji će biti u našem tijelu koje će nadzirat sigurnosne službe u ovome segmentu. Ja bih rekao da je sve ovo skupa trajalo skoro dvije godine, da smo više puta imali situaciju i probleme koji su otvarali se oko javnog poziva, poništavali javne natječaje, vračali nazad razgovarali sa ljudima koji su bili predloženi. Ono što je evo kraj, najbolje što smo mogli napraviti sad je napravljeno. Međutim, želim reći da je koliko god je istina i važno da Vijeće za građanski nadzor treba funkcionirat, treba istać da njega nije bilo više od dvije godine upravo iz razloga što se pokušavalo odbit prijedloge koji su bili. Mi smo mogli riješit i ranije da smo htjeli prihvatiti pripadnike i civilnih društva da budu u konkretno na mjestu predsjednika, to je onemogućilo zadnje izbor, morali smo ponavljat natječaj. I ja bih s ove strane htio reći da smo ovo mogli odavno riješit, a nije se to dogodilo baš iz razloga što se nije shvaćalo da je vrlo važno da ovakvo Vijeće imamo. Želim ovom prigodom također naglasit da postoje bitni nedostaci djelovanja samog Vijeća za građanski nadzor, a to je da Zakon o sigurnosno-obavještajnim agencijama odnosno sigurnosnom sustavu ograničava djelovanje samog Vijeća. Oni nisu u mogućnosti ulaziti u operativno-komunikacijski centar, nisu u mogućnosti napraviti pravi nadzor kako to treba. Ali u svakom slučaju bolje da imamo i ovakvu varijantu dok se eventualno zakon ne promjeni nego da već dvije godine imamo situaciju da ovakvo tijelo ne postoji. Vrlo često je bilo drago svima reći kako mi imamo na papiru lijepo napisane zakone, kako je sve to skupa riješeno, a evo i sami vidite koliko dugo vremena traje uz sve napore, pregovore i pokušaje da se nađe kompromisno rješenje da bi se formiralo tijelo koje se zove Vijeće za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija koje neću reći da nema posla, ali nema toliko puno predstavki i važno je istać da oni ipak jesu mjesto na kojem se osoba može, građanin i građanka obratit, može zatražit da provedu određene postupke i da o tome izvijeste u svakom slučaju Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost jer djeluje u njegovom sastavu i mislim da je danas ipak napravljen korak napred, a ponavljam, o samim članovima i članicama molim da se napravi distinkcija oko toga tko je koga predložio i tko smatra da će oni raditi najbolje posao samog civilnog nadzora. Evo toliko s moje strane. Hvala.
Hvala lijepa. Sada bi smo prešli na pojedinačnu raspravu. Zapravo imamo samo jednu, a to je poštovanog zastupnika Steve Culeja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Ranko Ostojić koji eto našao se na tome mjestu, na toj časnoj ulozi, ja ne znam da li je to zaslužio, po mojoj procjeni policajca dolazimo iz iste branše barem, neko je malo duže bio neko kraće. Ali, ja kada sam sebi birao suradnike birao sam ih upravo prema specifikacijama, prema performansima, prema karakteristikama i prema onome što su ti ljudi predstavljali, za šta su se zalagali, koje su im smjernice životne bile, koji su im ciljevi bili. A ja vidim da ste vi sebi odabrali neke kandidate vama veoma bliske i slične barem po svjetonazorski, ideološki i po drugim pogledima, a i po životnim stavovima glede Hrvatske. Meni je jasno da ste vi izabrali Gordana Bosanca i meni je sada jasno zašto dvije i pol godine sustav nije funkcionirao, jer je upravo falio Gordan Bosanac. Zamislite falio jedan Gordan Bosanac i njemu slični, pa da sustav cijeli profunkcionira. Kada se samo sjetim kada ste bili ministar da je ubijen Pajčić u Vukovaru, da je njegov ubojica Sabadoš sada u mirovini, policajac u naponu snage koji je jednim udarcem Pajčića oborio na tlo, razbio ga u zid, da je on od posljedica preminuo. Kada se sjetim afere „Svastika“ i vašeg velikog angažmana u otkrivanju iste afere, kada se sjetim slučaja Dolačkoga, nestanak zlata, blasfemija u policiji je nestalo zlato, provaljeno iz policije. Tko? I sada što mi radimo? Na čelo takve institucije mi dovodimo čovjeka koji nema nikakve uspjehe u svome radu. I ne samo što smo njega doveli i postavili kao predsjednika toga istog odbora, nego smo mu dozvolili pošto je on oporba, oni imaju po svojoj kvoti ono tko u uvozu vina koliko možeš uvesti vina zamisli, oni imaju svoju kvotu da postave čovjeka kojega si oni odaberu. I tko je to? To je slučajno Gordan Bosanac, onaj isti kojemu je Oluja oslobodilačka akcija Hrvatske bila kontroverzna, bila je upitna. Isti čovjek koji i čiji se stavovi slažu sa onima iz Beograda s kojima smo raskrstili nadam se davna dana i za sva vremena. Ali gle, ne samo to. Da li je taj isti Gordan Bosanac moguće u sukobu interesa? Da li je čovjek možda u trajno podređenom položaju prema nekome kome je nešto dužan, jer gospodin je član nevladinih udruga? Gospodin je stipendista stranih udruga i tko zna koga i čega. Da li je on prošao sigurnosnu provjeru? Ja vjerujem da je sigurno prošao provjeru ako vi tako kažete. Kako neće proći provjeru čovjek takvih kvaliteta moralnih predispozicija kakve on predstavlja i zastupa. Zamislite, evo slušao sam kolegu Stričaka, bili ste ministar unutarnjih poslova i nestalo je na više 10-taka oružja, pištolja, pušaka, prigušivača i … eksploziva, bombi, sve je to nestalo kada ste vi bili ministar. I zamislite predsjednik Odbora opet onaj koji nema nikakve rezultate. Kako ćemo mi naprijed se pomaknuti dok nas takvi vode, predstavljaju, zastupaju i vode kuda? Ne naprijed, ali u rikverc sigurno. Taj i takovi Bosanci, ne mislim na Bošnjake, će predstavljati jednu takovu službu. I zamislite nevladine udruge koje će što raditi, što će oni činiti? Pa oni će pljuvati upravo onu službu za koju bi oni trebali raditi korisno. Ali što će oni raditi? Oni će slati izvješća prema vani Hrvatske da oni vide kako se mi ustašoiziramo, fašiziramo ili po srpskim Novostima mogu se isto zajedno uhvatiti pod ruku, pa svi zajedno neka idu na zapad pa neka predstavljaju kao nevladine udruge plaćene od hrvatskih građana za ono što oni promoviraju. A ja ću vama gospodine bivši ministre a sadašnji predsjedniče Odbora pročitati što su vaši djelatnici policajci pisali o istim udrugama koje su činile ono što su činile, pa kaže ovako: „Nacionalni sindikat policije, MUP RH. Ministarstvo unutarnjih poslova - policijskim upravama svima, policijskim postajama svima. Predmet - očitovanje na lažne neistinite, uvredljive navode pojedinih nevladinih udruga koje se zalažu za nezakoniti ulazak stranih osoba migranata u RH. Poštovani, nastavno iznesenim neistinama a potaknuti brojnim pozivima kolega policijskih službenika koji službu obavljaju na zaštiti državne granice imamo za potrebu i obvezu reagirati. Ogorčeni smo i iznenađeni količinom mržnje usmjerenom od strane nevladinih udruga kao i udruga okupljenih u koordinaciju istih udruga dobro došli koje su jučer 24. siječnja 2017. u svom priopćenju javnosti iznijeli niz neistinitih lažnih podataka o radu hrvatske policije na zaštiti državne granice Republike Hrvatske. Dakle, te i takove nevladine udruge, a kojoj pripada i izvjesni Bosanac koji će biti član Vijeća radile su upravo protivno interesima Republike Hrvatske i protivno hrvatske policije na čijem ste se vi čelu nalazili. Naime tvrdnje navedenih udruga prenesene u pojedinim medijima kojima se vrijeđa i omalovažava dostojanstvo i rad hrvatske policije, citiramo: „… spomenutih udruga naglašava se da u svjedočanstvima protjerivanje iz Hrvatske nije riječ o službenim vraćanjima izbjeglica iz Hrvatske, nego o potajnim protuzakonitim protjerivanjima iz Hrvatske u Srbiju koja provodi hrvatska policija, a koja su popraćena nasiljem i ponižavanjem.“ To se nije događalo u vrijeme kada ste vi bili ministar. Vas te nevladine udruge nisu nikako prozivali bez obzira na sve ono što sam ja naveo i od Dolačkoga, od oružja, od „Svastika“, od svega. Vi tada niste bili upitni jer vi ste bili šef. „Iz razgovora sa izbjeglicama aktivisti su doznali da su im se oduzele vrijednosti tisuću eura, osobne stvari, mobiteli koji se često i uništavaju, ručni satovi, torbe i dokumenti, izlaže ih se različitim oblicima verbalnog nasilja. Izbjeglice govore o vikanju, omalovažavanju, izrugivanju, psovanju. U jednom se iskazu ističe i da su im policajci ponavljali idu u, psovali su ih.“ Kako to svi ti izbjeglice koje su došli su znali to prepričati nevladinim udrugama, kojim riječima su oni njih omalovažavali kada nisu znali naš hrvatski jezik? Stvarno je to čudno. Da se nalazimo u zemlji čudesa Alisinoj koji sam film davno kao dječak gledao, ne bi se ni onda čudio. Kada sam došao ovdje vidio sam da ovdje može biti sve i svašta. I sada znam da Hrvatska moraš biti budna i oprezna kada vidiš tko će voditi brigu o tebi kroz … [[Govornik je isključen, ne čuje se]]
Imamo jednu povredu Poslovnika. Poštovani zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodin Culej je povrijedio članak 238. i to stavak 1. i stavak 4. U raspravi koja se tiče Vijeća za građanski nadzor sigurnosnih službi govorio je o mandatu gospodina Ostojića kada je bio ministar unutarnjih poslova i o odabiru Kluba SDP-a tko će biti predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurno. Ja mogu samo reći da je upravo mandat zastupnika Ostojića dok je bio ministar Unutarnjih poslova najbolja preporuka da on radi ovaj posao i predlažem da zbog kršenja Poslovnika gospodinu Culeju izreknete opomenu. Hvala.
Hvala lijepo. Ja procjenjujem da o žestini rasprave ipak kolega Culej ipak nije povrijedio Poslovnik. Puno puta se ovdje mogu ćuti razne stvari koje bih ja osobno možda bi drugačije stipulirao, ali mislim da Poslovnik nije povrijeđen. Sada bih dao riječ poštovanom zastupniku Ranku Ostojiću koji će završno u ime Kluba SDP-a reći nekoliko riječi. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, …. [[govornik isključen, ne čuje se]] potpredsjedniku Hrvatskog sabora koji dozvoljavate da bez obzira o čemu se radi zastupnika vrijeđa mene. Ja nemam nikakvih problema ja sam na to već navikao itd. uobičajeno je da mi netko tko je bio sluškinja u JNA, znači radio ko građansko lice u Jugoslavenskoj narodnoj armiji vrlo redovito vrijeđa ovdje, ali ja se eto ne pozivam na to da budem branitelj i da se time štitim. Ali nešto drugo. A to je izbor ljudi koji su predloženi, jednoglasno između ostaloga zajedničkim naporima i HDZ-a i SDP-a i vrijeđati između ostaloga, pojedine članove nevladinih udruga, a time generalizirat, a pri tome kao argument koristit upravo udrugu nacionalni sindikat čiji je šef optužen pravomoćno, pravomoćno optužen i to za ozbiljna kaznena djela. To je nešto što je jako loše i nije dobro na taj način slati poruku kako treba izgledat civilni nadzor. Drugo, meni stavljat na teret priču o Dolačkom policajcu iz 90-tih godina u vrijeme kad ja nisam ni bio u policiji, a onda nakon toga zaboravit da se sve to skupa događa u vrijeme kad je u vrijeme upravo vlasti HDZ-a se zapravo sve skupa se to opet dogodilo opet stavljati na teret, također. Također, svastiku, odnosno famozni slučaj koji se tamo dogodio za koji su osobe osuđene i koje su odgovorne za taj posao dobile pravomoćne sudske presude, mislim da je jako važno naglasit da to nema potrebe redovito svaki puta slušat ovdje u Hrvatskom saboru, jer bi to onda bilo dokazivanje nesposobnosti da nakon tri ministra koji su se poslije toga promijenili nitko nije učinio ništa po tom pitanju. Da li to znači da se onda slučaj ne želi riješit? Da se ne žele pronać počinitelji? Da se ne želi zapravo završit tu priču, a da ljudi koji su i u moje vrijeme bili i rukovodili policijom u Splitu redovito idu još i na više položaje i u prilici su da takav slučaj odavno završe i pronađu one koji su nacrtali jednu od tisuća svastika, ali tu jednu koja je bila vrlo važna i bitna radi toga što se dogodila u situaciji radi koje smo i ozbiljno kažnjeni. Pri tome treba podsjetit na to da smo kažnjeni i prije toga i da je stadion bio prazan radi rasističkog navijanja „ubi, ubi Srbina“. Radi toga je stadion bio prazan. Očito to nikome nije smetalo, ali nacrtana svastika od onih koji su naravno nanijeli sramotu ni do dana današnjeg nije riješeno. Ministri se mijenjaju ali to ostaje izgleda kao mantra da bi se to redovito nabijalo na nos, kome? Onome tko je u to doba bio ministar Unutarnjih poslova. I ovdje želim ponovo napomenuti, a to je da rukovođenje policijom ide od strane onih koji su ravnatelji i onih koji zapovijedaju policijom. Ministar unutarnjih poslova nije ovlašten niti je on taj koji zapovijeda policijom. Prema tome, kad se to budemo naučili nakon dugog niza godina bit će to dobro. A loše ako se ministri upliću u rad policije. Što se tiče samih kandidata, ne znam pri tome je li mislio eventualno na ovog kandidata koji je završio 91. godine artiljerijsku školu u Zadru? Malo me čudi da je samo briga o upravo o gospodinu Gordanu Bosancu, smatrajući da je to bila prepreka za njegov izbor. Ako ima nekih stvari koje su istinite i točne, a to je da on ima prepreku ili da je osoba koja je sklona kriminalu ili slično, onda se to treba prijaviti Državnom odvjetništvu Republike Hrvatske, a ne ga javno blatit njega i kompletan nevladin sektor na način da se zapravo upravo te ljude koji bi trebali biti naš instrument i način i pomoć u tome da kontroliraju sigurnosni sustav po meni u Hrvatskom saboru apsolutno neprimjereno i neprihvatljivo da se dođe u situaciju da tako netko o nevladinim udrugama govori. Međutim, to je izgleda uobičajena stvar zavisi koliko, odnosno tko to govori, taj neće dobiti opomenu, a da je to rekao netko drugi onda bi to i te kako bilo sankcionirano. Međutim, takvi dvostruki kriteriji to su već navika ovdje u Hrvatskom saboru, pa evo ja završavam. Hvala.
Hvala lijepo. S time bih zaključio raspravu o ovom prijedlogu odluke, a glasovat ćemo o njoj naravno kad se steknu uvjeti. Time bih zaključio današnji rad naš. Mi ćemo nastaviti raditi sutra, dakle, u srijedu 11. srpnja u 9,30. Prva točka bit će Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, drugo čitanje P.Z. br. 334 A nakon toga prešli bi na izjašnjavanje o amandmanima. Želim vam ugodno popodne. Sjednica je prekinuta u 15,11 sati.
Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i 6 članova Vijeća za građanski nadzor SOA, predlagatelj je Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost dajem na glasovanje Prijedlog predložila saborska radna tijela. Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i 6 članova Vijeća za građanski nadzor SOA. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova 101 za, 4 suzdržana i 17 glasova protiv donijeli odluku o imenovanju predsjednika i 6 članova Vijeća za građanski nadzor SOA kako je predložio Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost.