Hvala lijepa predsjedniče. U ime kluba SDP-a tražim stanku od 10 minuta. Željeli bi se obratiti javnosti u ovoj turbulentnoj političkoj situaciji koja vlada u Hrvatskoj.
Hvala lijepa. Sljedeći je uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče, u ime Kluba Hrvatske stranke umirovljenika i Nezavisne liste Stipe Petrine tražim stanku od 10 minuta da bih se obratio hrvatskoj javnosti o još jednom apsurdu u hrvatskom društvu koji se zove treniranje strogoće nad umirovljenicima.
Hvala. Uvažena zastupnica Nansi Tireli.
Poštovani predsjedniče, u ime Hrvatskih laburista, Stranke rada tražim stanku 10 minuta vezano za aktualno političko stanje u zemlji.
Dobro. Uvaženi zastupnik Beus Richembergh.
Poštovani gospodine predsjedniče u ime Kluba zastupnika Hrvatske narodne stranke Liberanih demokrata također tražim stanku od 10 minuta kako bismo mogli iznijeti svoje stavove o aktualnom političkom trenutku. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Špika.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora tražimo stanku od 10 minuta u ime kluba Milan Bandić 365 Stranka rada i solidarnosti, Blok umirovljenici zajedno itd.. da sada pola sata ne nabrajam po pitanju već prijedloga dakle aktualna politička situacija u RH.
Opće političkoj situaciji, ne umirovljenici, dobro. Ako se, je li to sve? Uvaženi zastupnik Juhas.
Poštovani predsjedniče u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina tražim stanku od 10 minuta u vezi pitanja prijevoza učenika.
Dobro. Prijevoza učenika ako sam ja dobro čuo. Dobro, ako se slažete, ja predlažem da odmah se dogovorimo da ih grupiramo pa da prvo budu ove, ovaj blok da tako kažemo opća politička situacija a onda umirovljenici i prijevoz učenika. Ako se slažete, ako nitko nema protiv toga. Dobro, onda se vidimo u 9,50. Evo, hvala vam lijepa. STANKA U 9,40 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,00 SATI]] Evo kolegice i kolege hajdemo početi sa onim što je najavljeno. Vidim da ima i određenih izmjena pa će u ime kluba SDP-a govoriti uvaženi zastupnik Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Svoje današnje izlaganje započeti ću s pozivom svima nama u Saboru da završimo ovu ružnu priču, raspustimo 8. saziv Hrvatskoga sabora i izađemo na izbore na kojima ćemo upravo onima koji na to imaju pravo a to su građani RH prepustiti da donesu odluku što će se u budućnosti događati sa ovom državom. A nastaviti ću s jednim pitanjem. Zapitati ću vas, vas iz vladajuće koalicije je li vam barem malo neugodno? Je li vam barem malo neugodno zbog ovog nereda, zbog ovog nerada i da zbog ove sramote koju ste priuštili svima nama građanima RH? Sramote u kojoj predsjednik Vlade RH zahtjeva ostavku svoja dva potpredsjednika. U kojoj jedan potpredsjednik Vlade zahtjeva ostavku od drugog potpredsjednika Vlade a u konačnici jedan od njih pokreće postupak opoziva predsjednika Vlade kojeg je do jučer kovao u zvijezde i hvalio se da ga je sam doveo. Poštovane kolege iz vlasti je li vam barem malo neugodno? Je li vam barem malo neugodno zbog činjenice da nam prijeti prestanak dotoka novca iz fondova EU za projekte u obrazovanju, za projekte u zaštiti okoliša i zbrinjavanju otpada? Je li vam barem malo neugodno zbog činjenice da je jedan ministar u Vladi RH pregovarao o projektu teškom 800 milijuna eura dok drugi ministar u Vladi RH iza njegovih leđa bez da mu išta kaže donosi prostorne planove koji taj projekt onemogućavaju? Je li vam neugodno zbog činjenice da radite ama baš sve što možete da zaustavite najvažniju reformu u ovih 25 godina hrvatske neovisnosti, kurikularnu reformu? Kolege iz HDZ-a, jer ovo prije svega ide vama, je li vam neugodno što ste za premijera do jučer govorili da je vrhunski profesionalac, da je jedan od najbolje pozicionirani poslovnih ljudi Hrvata u svijetu i da je izvanredno rješenje? Je li vam neugodno što ste se bunili kada smo vam govorili da se radi o osobi koja nema nikakav izborni legitemitet i molili vas da ne činite ovaj eksperiment sa ljudima koji o politici ne znaju ništa? Je li vam imalo neugodno što danas za tu istu osobu koju ste do jučer kovali u zvijezde govorite da se radi i citiram vas o iracionalnom čovjeku zalutalom u politiku, o osobi koja se bavi kadroviranjem u represivnom aparatu. I zamislite o osobi koja je pokušala uvesti kancelarsku diktaturu uz pomoć represivnog sustava. Je li vam barem malo neugodno zbog toga? Kolega iz vlasti, je li vam neugodno što ste Hrvatsku u ovih 6 mjeseci pretvorili u politički laboratorij za svoje eksperimentiranje? Ako vam je zbog barem jedne od ovih stvari o kojima sam govorio, barem trunku neugodno, prekinite ovo, raspustimo Hrvatski sabor, iziđimo na izbore. Prekinite ovaj eksperiment, kažite gotovo je i omogućite nam da prestanemo sramotiti državu. Hvala.
Hvala lijepo. Sada će u ime Hrvatskih laburista govoriti uvažena zastupnica Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Evo upravo na tragu ovakvog i sličnog promišljanja jutros je u saborsku proceduru otišao Prijedlog odluke o raspuštanju Hrvatskog sabora radi održavanja prijevremenih izbora koje su uputili Hrvatski laburisti. Razlog tome je to što u posljednjih nekoliko mjeseci a posebice posljednjih tjedana hrvatska javnost je svjedok neuspješnog eksperimenta koalicijske suradnje HDZ-a i MOST-a u kojem je zbog antagonizma i neslaganja isključivo vođu dviju stranaka Tomislava i Karamarka i Bože Petrova u drugi plan stavljena dobrobit RH. Tako su građani bez vlastite krivnje postali žrtve lažnih obećanja o gospodarskim, društvenim pa i moralnim reformama. U stvarnosti sadašnja Vlada RH ne funkcionira obzirom da njezini ključni akteri, prvi potpredsjednik Karamarko i potpredsjednik Petrov kao ni njihove stranke očito nisu u stanju ostvariti kvalitetnu suradnju ni dijalog niti iznaći rješenje koje bi vodilo stabilizaciji i funkcioniranju sadašnje Vlade. Stoga se opravdano dobiva dojam da na vagi nacionalnih prioriteta čitava RH, svi njezini građani, institucije i gospodarstvo imaju manju težinu od činjenice da su Karamarko i Petrov u sukobu. HDZ i MOST očito nisu u stanju riješiti otvorena pitanja u najboljem interesu hrvatskih građana a to je u prvom redu zakonska i politička odgovornost prvog potpredsjednika Karamarka vezano uz njegov mogući sukob interesa u slučaju INA MOL. Iako je cjelokupna javnost usmjerena na političku i moralnu odgovornost prvog potpredsjednika Karamarka bilo bi uistinu nepošteno zaboraviti i na pitanje odgovornosti Bože Petrova koji nam je samo prije nekoliko mjeseci obećavao reforme i samo reforme a jedina reforma kojoj je doprinio jeste reformirati normalnost u ovaj kaos u kome danas jesmo. Kada Vlada ne zna, ne želi ili ne može odgovornost jeste na Saboru. Mislim da u ovom trenutku odgovornost svih nas zajedno leži u činjenici da moramo reagirati, da moramo djelovati i jedino što možemo napraviti da ova sramota i ovaj kaos zaustavimo, ovu sramotu i kaos zaustavimo jeste uistinu raspuštanje Sabora, izvanredni parlamentarni izbori na kojima bismo dali građanima mogućnost da ponovno izaberu i nadam se da će nam sve ovo što smo prošli, ovo iskustvo koje smo imali u ovih nekoliko mjeseci biti ono zrno mudrosti koje nam neće dozvoliti da radimo iste greške, da nasjedamo na iste priče na koje smo nasjeli prije nekoliko mjeseci. Odgovornost u ovom trenutku jeste u rukama saborskih zastupnika i mislim da svatko od nas svjestan toga da kada prijedlog odluke o raspuštanju Sabora dođe na dnevni redu u ovaj Visoki dom a uostalom kada će doći na red vidjet ćemo i koliko su odgovorni cjelokupna domoljubna koalicija jer oni odlučuju o tome koje će točke kada doći. Moći ćemo reći da smo napravili ono što je u ovom trenutku za hrvatske građane najbolje.
Hvala lijepa. Sad će u ime Kluba HNS-a riječ uzeti uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Od svoje, u svojoj novijoj povijesti od datuma konstituiranja višestranačkoga Hrvatskog sabora pa do danas ako izuzmemo ratna vremena politički sustav, politička institucija i politička vjerodostojnost i nas kao zastupnika i svih drugih institucija uključujući i političke stranke nikad nisu bili na većoj kušnji nego danas. Politička kriza kakvu proživljavamo uz čitav niz novotarija koje neki nazivaju eksperimentima koji su nam se dogodili u 2016.godini u mnogočemu otežavaju funkcioniranje čitave države. Ovdje nije riječ o momačkome nadmetanju, o međusobnom utrkivanju, o natezanju užeta između različitih silnica koje tvore vlast, ovdje je riječ nažalost o neshvaćanju elementarnih potreba očuvanja odgovornosti prema vlastitoj državi. Tko god ignorira sadašnju situaciju, tko god se prema njoj ravnodušno odnosi od nas zapravo krši prisegu koju smo dali u ovome Hrvatskome saboru. Dozvolite da vas podsjetim da smo tada prisežući na ovu časnu dužnost rekli: „Prisežem svojom čašću da ću dužnost zastupnika u Hrvatskom saboru obnašati savjesno i odgovorno i da ću su se u svom radu držati Ustava i zakona i poštovati pravni poredak te da ću se zauzimati za svekoliki napredak RH.“ Naša je zadaća da budemo odgovorni i da shvatimo da se najvažnije odluke moraju moći donositi u Hrvatskome saboru a da svatko od nas mora biti do te mjere odgovoran da prepozna sve ono što nije dobro za budućnost zemlje. Svjedočimo situaciji u kojoj su mnoge političke institucije suočene s nefunkcioniranjem. Olako se prema tome odnositi i sjediti ovdje nesvjestan da postoji kvalitetan, brz i jednostavan izlazak iz ove situacije ali on se kosi možda sa pojedinačnim interesima nekih od nas, znači biti neodgovoran. U ovoj sadašnjoj situaciji kada je najveća stranka od koalicije i kooperacije na vlasti shvatila i nakon 6 mjeseci priznala da je pogriješila, da se radi o jednom eksperimentu, najviša razina odgovornosti HDZ-a bila bi da nam omogući svima da što prije vratimo svoje mandate biračima. Nije nam svejedno kakav je HDZ jer HDZ jest od 1990.-e do danas jedan od najvažnijih aktera hrvatske političke zbilje i ta će stranka sigurno bila ona snažnija ili manje snažna igrati važnu ulogu u političkom životu ove zemlje još dugo vremena ali zato je i na njima odgovornost da poslušaju ono što govorimo mi iz opozicije, sjedeći prije svega raspoloženje većine birača koji kažu: „Prekinete ovu agoniju! Ne igrajte se politike, ne igrajte se sudbinom političkih institucija nego nam omogućite da novim izborima odlučimo tko će i kako ubuduće voditi Hrvatsku.“ Ako smo izgubili 2016. godinu učinimo sve da se ne izgubi ni dana više, učinimo sve da što prije dobijemo sastav parlamenta onakav kakav je odraz stvarne trenutne većine građana odnosno volje većine građana RH, stavimo sve svoje privatne partikularne stranačke interese u drugi plan i odgovorimo na zahtjev onih koji su nas ovdje poslali da štitimo i zastupamo njihove interese. U saborsku proceduru poslan je Prijedlog za raspuštanje Hrvatskoga sabora prema članku 78. Ustava RH. Apeliram na predsjednika Sabora, gospodina akademika Željka Reinera da taj prijedlog shvati i prihvati kao najvažniji prijedlog o kojemu valja glasovati u Hrvatskome saboru i da što prije taj prijedlog uvrstimo na dnevni red i stavimo na raspravu. Ne dozvolimo da se politički prostor dodatno zagađuje, očuvajmo dostojanstvo politike i Hrvatskoga sabora. Zato što prije na izbore, a onda časno i čista obraza pred narod. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sada će u ime kluba nacionalnih manjina govoriti uvaženi zastupnik Šandor Juhas.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo. Pa ovo naše bavljenje sami sa sobom dovode do cijelog niza problema koji će se pojaviti ubrzo i zbog kojih treba neke stvari možda i maksimalno ubrzati ili pozvati one ljude koji još mogu donijeti neke odluke, da te odluke donesu. Jer u 9 mjesecu bez obzira koja Vlada bila i kakva Vlada bila neće ljude zanimati gdje je Orešković, gdje je Karamarko, gdje je Petrov, gdje je Juhas, nego će ih zanimati kako, na koji način da plate prijevoz svojoj djeci da dođu u škole, kako će osigurati minimalna sredstva za školovanje svoje djece kako bi ta djeca ostala ovdje, kako bi te obitelji ostale ovdje, kako ne bi otišle. O čemu se radi? Krajem 6 mjeseca sada ističe Odluka o kriterijima o načinu financiranja troškova prijevoza redovitih učenika srednjih škola koje je Vlada produživala svaka 4 mjeseca. Prevedeno to znači da u 9 mjesecu roditelji svi koji će upisivati djecu u srednju školu neće znati da li će država sufinancirati troškove prijevoza, da li će moći računati na ta sredstva i ponovo će se pojaviti onaj problem da li upisati dijete u srednju školu i to dijete da ostane kod kuće, a više nema šta ni ostati kod kuće jer nema ni zemlje i selo znamo kako izgleda. Iz svoga iskustva osobnog i kolege su me zamolile s kojima sam radio u školi da potaknem taj problem, jer možda još postoji tračak nade da i ova Vlada pod hitno donese nekakvu uredbu ili produži trajanje te uredbe, pa onda makar 9, 10, 11 mjesec da se taj problem riješi. Radi se znači o tome da tom uredbom negdje oko 70, ne oko, nego 75% troškova prijevoza učenika snosi država, a ostalo snose roditelji. Pojedine općine snose negdje oko desetak posto, ovisi kako, s kojim materijalnim sredstvima raspolaže. I tu sad možda ima još jedan problem na koji bi trebalo ukazati. Mi smo prošli tjedan donijeli jedan Zakon o prijevozu, o financiranju prijevoza učenika, studenata, stanovništva otoka. Ja nisam htio potezati to pitanje, nisam htio u tome diskutirati, jer sam mislio da bi trebalo možda to na drugačiji način riješiti. Učenici, studenti imaju osigurani besplatni prijevoz sa otoka na kopno. Oni koji žive na kopnu i koji trebaju platiti 800, 900, 1000 kn za prijevoz svoje djece bez obzira da li je financirano ili sufinancirano oni to nemaju. Oni to nemaju. I ona djeca koja, znači trebaju putovati i koja provode gotovo cijeli dan ili u autobusu ili u školi njihovi roditelji nemaju pravo na sufinanciranje toga. I ako se još i taj zakon, ne zakoni, ako se ta uredba sada ne produži, u devetom, desetom mjesecu mi ćemo imati ozbiljan problem, ozbiljan problem i oko upisa, ozbiljan problem i oko pohađanja. I taj problem mislim da treba pokušati riješiti u što skorijem razdoblju. Ako smo već učinili takvu nepravdu, znači da oni koji su na kopnu moraju plaćati, a oni koji su na otocima ne moraju plaćati, onda pokušajmo to riješiti u nekakvo dogledno vrijeme ako imamo snage, ako imamo snage za to. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći će riječ uzeti u ime kluba HSU-a uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite. I Stipe Petrina naravno zaboravio sam reći.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Mijenjat će se Vlade, mijenjat će se sazivi Sabora, ali porezne uprave će ostati uvijek iste. Doduše, tehnološki na razini pedesetih godina prošlog stoljeća. I dalje će raditi gluposti i trenirati strogoću nad građanima, a naročito nad umirovljenicima. Naime, pred sobom imam jedan problem jedne umirovljenice tu iz Dugog Sela koja prima, to nije jedinstven problem, takvih ima na stotine koja prima dio mirovine od 300 eura iz Republike Slovenije. Umjesto da zbroje dva i dva u Poreznoj upravi i da joj odrede točan iznos poreza koji je dužna plaćati i to na način da zbroje dvije mirovine, odbiju 3800 koliko je neoporezivi iznos mirovine. Na preostali dio apliciraju 12% poreza plus prirez za Dugo Selo, oni obračunavaju predujam poreza u dvostruko većem iznosu nego što je realni porez. I tako puta 12 mjeseci. Umirovljenica sa 5000 kuna primanja plaća umjesto 166 kn mjesečno, plaća 292 kn i godišnje je u pretplati za 1992 kn. Ne razumijem zašto naši potrošači kod potrošnje električne energije imaju pravo izbora ili plaćanje predujma ratama koje izračuna HEP ili da si sami očitaju svoje brojilo i plaćaju realnu potrošnju. Zašto porezni obveznici nemaju mogućnost sami izračunati svoj porez i plaćati porez. Zar je to tako teška matematika? Pa ljudi moji, ja ovo izračunam u roku pet minuta. Jedan srednjoškolac prvi razred može to izračunati, samo mu dajte ulaze i brže od mene. Prema tome, ovdje je nikakva matematika i nikakav problem. Ovakvih obračuna se dnevno može jedan činovnik napraviti 250, ako se potrudi jer je to vrlo jednostavna matematika. Pa zašto onda netko čeka 6 mjeseci rješenje o predujmu na porez? 6 mjeseci treba čekati od dana datog zahtjeva. Pa dajmo pogledajmo kako to rade moderne države, pa dajmo postavimo na Poreznoj upravi određene kalkulatore gdje ubacim iznose moje inozemne mirovine iz države, moje tuzemne mirovine i da mi taj kalkulator izbaci točan iznos koji mjesečno mogu plaćati. Ako ne ide to licencirano 1000 nezaposlenih pa za određeni sitni novac od države ili od korisnika da im mogu ti licencirani izračunati realni porez. Zašto bi plaćali i bili u preplati, kreditirali državu? Uredno u rješenju piše da država za neplaćanje u tekućem mjesecu zaračunava zatezne kamate. A kad vraća, vraća sa zakašnjenjem 7 do 10 mjeseci bez kamata. Pa ljudi tko koga ovdje? Jel' država zbog građana ili su građani da hrane državu i državnu birokraciju? Dakle, ovaj put mi ne možete reći da sam samo kritizirao. Imate rješenja koliko god hoćete. Samo je pitanje da netko klikne u Poreznoj upravi i naredi da se to tako ne radi. Ja sam se borio i sa Poreznom upravom u prošloj Vladi i jedino što sam uspio da oni koji zbir dvije ili više mirovina imaju manje od 3800 da im se izda trajno rješenje, dokle su takve okolnosti, da ne plaćaju porez. I ništa dalje od toga. Dakle, vrlo, vrlo je veliki otpor prema bilo kojoj promjeni u toj državnoj instituciji bez obzira koja je Vlada. I ovo nije kritika nego apel za pomoć i za intervenciju. Ljudi, nemojte derati kožu sa leđa građana i to onih koji su najstariji i onih koji još možda što vode skrb o sebi možda i hrane nekog od mlađih nezaposlenih u obitelji. Dajte malo srca za građane Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I zadnji će biti u ime kluba Bandić Milan 365, BUZ i Ermine Lekaj Prljaskaj, Vladimira Bileka i Mirka Raškovića uvaženi zastupnik Milivoj Špika. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Možda ćemo skratiti uskoro taj naziv, možda ne bi bilo zgodno ni klub zajedništva, rada i solidarnosti ali budemo vidjeli. Poštovane kolege, ono što bi nas građani sve u ovom trenutku vjerojatno pitali jesmo li mi odgovorni, da li je 151 zastupnik u ovoj situaciji u kojoj je Republika Hrvatska odgovorno u obnašanju svojih dužnosti? A svi znamo da su izbori bili prije 6 mjeseci, da su građani iskazali svoju volju. Što je tu dramatično? Svi vidimo da Vlada ne funkcionira kako treba i da se događaju najnormalnije stvari. I u Europi i u svijetu se Vlade sastavljaju 5 mjeseci, 6 mjeseci, godinu dana i dvije i rade ili ne rade. I što napraviti sada? Najjednostavniju stvar, bez ikakvog dramatiziranja, ono što je Domoljubna koalicija i poduzela mijenjat ćemo konfiguraciju koja bi trebala biti efikasna i biti u funkciji građana. I što se onda događa? Odjednom se dramatizira da li je Domoljubna koalicija prikupila 76 potpisa umjesto 31 koliko treba, a dok druga opcija skupi isto toliko i to je u redu. Zašto to? Jesmo li mi odgovorni ako cijelo vrijeme provociramo javnost i … [[Govornik se ne razumije.]] na neke aktivnosti koje u svakom trenutku na takav način mogu izmaći kontroli. Oni koji sada prizivaju izbore odmah i sad to nisu radili prije 6 mjeseci kad su mogli, kad je cijela hrvatska javnost tražila da prethodna Vlada ode čim prije i odmah i sad. Pa su čekali, otezali su do zadnjeg trenutka. A sad pozivajući se na interese Republike Hrvatske traže raspuštanje Hrvatskog sabora, traže da odu svi i kažu da je to interes Republike Hrvatske. Budite iskreni prema građanima Republike Hrvatske i nemojte podcjenjivati njihovu inteligenciju jer građani nisu glupi, građani vide što se događa. Jer oni koji prošle izbore nisu dobili sad bi pokušali jer im se čini da bi sad mogli biti uspješniji. Da bi to postigli, što rade? Fabriciraju afere. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Kolege dajte molim vas utišajmo se kao što smo dosad pustili druge govornike pustimo i kolegu Špiku da govori u miru. Izvolite kolega Špika.
Hvala lijepa. Drage moje kolege svima je jasno da i po jučerašnjoj izjavi našeg premijera jest već notorna činjenica da je to osoba koja ne razumije političku situaciju u Hrvatskoj i ne razumije političke odnose jer ako će on tražiti ovdje povjerenje ponovno od nas, a zna se tko ga je doveo, zna se da ne može i to su realiteti. U parlamentarnoj demokraciji najnormalnija je stvar i interes Republike Hrvatske da se ono što je najnormalnije i pokuša napraviti nova parlamentarna većina sa Vladom koja će biti funkcionalna, a ako to ne može, to važi i za vas i za nas, onda se ide na parlamentarne izbore. Umjesto toga što ovdje radi opcija koja je izgubila izbore? Fabricira i izmišlja afere. I ono što je najzanimljivije aferu koja je po meni najveća u zadnjih 26 godina nitko ne obraća pozornost. Dragi moji prijatelji ovdje se u Hrvatskoj može kupiti medijski prostor za blaćenje bilo koga. Ovdje se može kupiti kaznena prijava protiv bilo koga ovdje se može denuncirati bilo koga i ovdje se jedino može dogoditi da mjesec dana, na svim medijima vidimo orkestrirani napad bez ijednog argumenta na opciju što je ako ćemo politički gledati dopušteno. O.K., ali, pozivati se istovremeno na nacionalne interese a ustvari se radi o sebičnim interesima jedne političke skupine koja nastoji ponovno vratiti se na vlast. Nastojati vratiti se na vlast je potpuno legitimno pravo ali žrtvovati interese RH jer milijun i 200 tisuća umirovljenika će paziti što ovdje tko priča i tko ovdje hoće isključivo izbore zbog nacionalnih interesa a ustvari vodi se samo za svoj interes. I onih 340 tisuća blokiranih će paziti da li će morati čekati još 6 mjeseci ili godinu dana da bi se njihova prava da bi se njihova sudbina riješila, dragi moji prijatelji. A ono što je ovdje posebno bitno naglasiti je, i vas su prije 4 godine birali kao nešto najbolje, ispali ste najgora vlast u zadnjih 20 i nešto godina. I ako vam je to što radite razlog da bi građani dali vama ponovo povjerenje, budite uvjereni inteligenciju i pamet građana RH nemojte podcjenjivati jer oni znaju što je dobro. U svakom slučaju pokažimo građanima i pokažimo hrvatskoj javnosti da smo odgovorni. Ukoliko ima parlamentarna većina koja može dati funkcionalnu Vladu može, ukoliko ne, ja prvi dižem ruku da idemo na nove izbore. Ali pustimo neka demokracija uradi svoje. Hvala vam lijepo. … [[Pljesak.]]
Hvala. Usprkos tome što je kolega Špika zaradi pljesak oporbe ja bih ipak molio da sljedećim govornicima dozvolimo da govore u miru, molim vas sa bilo koje strane dolazili. Sa bilo koje strane dolazili a ne da ih ometamo i tako. Dakle s time smo iscrpili ovo jutarnje vježbanje uobičajeno. Pa prije nego što pređemo na prvu točku imamo 2 posla za obaviti. Sada nastavljamo sa radom prema počišćenom dnevnom redu. No prije toga moramo obaviti i prisegu naših novih članova, dva nova člana, treći član je već položio ranije prisegu pa ne mora. U članku 7. Poslovnika utvrđeno je da predsjednik treba pročitati tekst prisege na nakon toga ću pojedinačno, poimenično prozvati zastupnike. Prozvani zastupnik onda ustaje i odgovara riječ „prisežem“. Ja ću sada pročitati tekst prisege: „Prisežem svojom čašću da ću dužnost zastupnika u Hrvatskom saboru obnašati savjesno i odgovorno, da ću se u svom radu držati Ustava i zakona i poštivati pravni poredak te da ću se zauzimati za svekoliki napredak Republike Hrvatske.“ Uvaženi Tomislav Ćorić.
Prisežem! [[Pljesak.]]
I sljedeći je Dražen Pros.
Prisežem! [[Pljesak.]]
Čestitam obojici zastupnika na položenoj prisezi i želim im uspjeh u obavljanju ove časne i odgovorne zastupničke dužnosti. E sada možemo onda preći na predviđenu točku dnevnog reda a to je: - Izvještaj o radu AZ obveznih mirovinskih fondova za 2015. godinu Podnositelj: AZ obvezni mirovinski fond Na temelju članka 150. Zakona o obveznim mirovinskim fondovima. Zbog obimnosti materijala izvješće nije umnoženo nego se nalazi na web stranici Hrvatskoga sabora. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici, Vlada je dostavila svoje mišljenje. Želi li predstavnik podnositelja dodatno obrazložiti izvješće? Da. Uvaženi Dinko Novoselec predsjednik uprave ili? Da, je, je, dobro, samo izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Izuzetno mi je zadovoljstvo predstaviti vam rezultate rada AZ obveznih mirovinskih fondova za 2015. godinu. 2015. godina bila je još jedna u nizu uspješnih godina za članove AZ mirovinskih fondova kao rezultat konzistentne investicijske politike koja na prvom mjestu stavlja sigurnost, razboritost i … [[Govornik se ne razumije.]] smanjenje rizika raspršenošću ulaganja. Ukratko, naša najveća pojedinačna ulaganja u prošloj godini odnosila su se na dugoročne obveznice RH, većinom dugoročnih dospijeća. Smatramo da trenutno i tržišni prinosi predstavljaju atraktivno ulaganje za članove naših mirovinskih fondova. U dioničkom dijelu portfelja uz značajnu izloženost prema domaćih turističkim kompanijama najznačajnije pozicije odnose se na izdavatelje iz područja zdravstva i prehrambene industrije. AZ obvezni mirovinski fondovi u 2015. godini sudjelovali su u dokapitalizacijama u više hrvatskih dioničkih društava. Dokapitalizacijama od Podravke, luke Rijeke i Ilirije. Stupanjem na snagu novog zakona 2014. godine uvedene su tri kategorije unutar obveznih mirovinskih fondova. Najveći AZ obvezni mirovinski fond kategorije B u 2015. godini imao je 607 tisuća 323 člana. Članovima fonda ostvaren je prinos u iznosu od 5,61% a kako je inflacija u 2015.godini bila negativna tako je realni prinos bio i viši od 6 postotnih poena. Ostvarena je ukupna zarada članovima mirovinskih fondova u iznosu 1,5 milijardi kuna. Prosječna zarada člana AZ fonda kategorije B u 2015.godini iznosila je oko 2500 kuna. Ostvarenim prinosom u 2015. godini prosječni godišnji prinos od početka poslovanja pa do kraja 2015.godine iznosio je 6,02% uzimajući u obzir stopu inflacije prema podacima Državnog zavoda za statistiku realni prinos AZ obveznog mirovinskog fonda kategorije B od početka rada 2002.godine do kraja 2015.godine iznosio je 3,79%. Na dan 31.12.2015. godine ukupna imovina AZ obveznog mirovinskog fonda kategorije B iznosila je 28,4 milijarde kuna od čega je nešto preko 70% uloženog u državne obveznice. Ulaganje u dionice činile su nešto više od 20% ukupne imovine fonda. Od inozemnih ulaganja značajni dio imovine fonda predstavljaju izdavatelji sa sjedištem u SAD-u, Sloveniji, Izraelu i Švicarskoj. Sektorski gledano, najznačajniji dio dioničkog djela portfelja se odnosi na društva koja se bave farmaceutikom i robom široke potrošnje. U valutnoj strukturni više od 50% imovine fonda odnosi se na izloženost prema domaćoj valuti uz značajnu izloženost prema euru i američkom dolaru. AZ obvezni mirovinski fondovi kategorije A i C osnovani su 2014.godine a krajem 2015. godine ukupno su brojili 8 743 člana. U 2015.godini AZ obvezni mirovinski fond kategorije A ostvario je prinos od 9,67% i ukupno zaradio svojim članovima 16,4 milijuna kuna ili prosječno po članu ta je zarada iznosila 7800 kuna. AZ obvezni mirovinski fond kategorije C ostvario je prinos od 5,36% i svojim članovima zaradio 39,3 milijuna kuna ili prosječno po članu 5900 kuna. Na dan 31.12.2015. godine ukupna imovina AZ obveznog mirovinskog fonda kategorije A iznosila je 195 milijuna kuna od čega je 49% bilo uloženo u državne obveznice a vlasnički vrijednosni papiri činili su 45% ukupne imovine fonda. U inozemnim ulaganjima značajan dio imovine fonda predstavljaju izdavatelji sa sjedištem u SAD-u, Sloveniji, Izraelu i Velikoj Britaniji. Na dan 31.12.2015. godine ukupna imovina AZ obveznog mirovinskog fonda kategorije C iznosila je 880 milijuna kuna a gotovo 90% imovine fonda bilo je uloženo u obveznice RH. Sukladno zakonskim ograničenjima fond kategorije C ne ulaže u vlasničke vrijednosne papire te se ne izlaže značajnim valutnim rizicima, stoga je izloženost prema domaćoj valuti iznosila 100% imovine fonda. 2015. godina u AZ fondovima obilježena je i u prvom redu iskorištavanjem, proširenje investicijskih mogućnosti za obvezne mirovinske fondove koje je donio novi zakon u 2014.godini. naime, ukinuta su određena ograničenja kada su u pitanju ulaganja u infrastrukturne projekte na području RH te se podiže mogućnosti, postotak ulaska u vlasništvo pojedine tvrtke sa dotadašnjih deset posto na današnjih dvadeset posto. To nam je omogućilo kao što sam već rekao sudjelovanje u projektima dokapitalizacije hrvatskih tvrtki. Ostvareni investicijski rezultat s visokim prinosima za naše članove u sve tri kategorije pokazuje da smo spremni upravljati sa tri različita portfelja a kojima možemo primjernije odgovoriti na očitovanja, na očekivanja koja su s obzirom na dob naših članova i horizont štednje svakako različita. I na kraju, 2015.godina još je jedna u nizu uspješnih godina za članove AZ obveznih mirovinskih fondova. AZ obvezni mirovinski fondovi ostvarili su u 2015. zadovoljavajuće prinose te je ukupna zarada iznosila 1,6 milijardi kuna. U AZ fondovima iskoristili smo proširenje investicijskih mogućnosti uvođenjem novim zakonom te smo sudjelovali u nekoliko projekata ulaganje u Hrvatsko gospodarstvo. I na samom kraju dodao bih da je za uspjeh mirovinske reforme u RH potrebno povećati stopu izdvajanja za drugi mirovinski stup sa sadašnjih 5% na 10% u budućnosti. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi se za raspravu javio u ime Kluba SDP-a uvaženi zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora. Poštovane kolegice i kolege. Najprije da izrazim nezadovoljstvo što nismo izvještaj o sva 4 obvezna mirovinska fonda saželi u jednu raspravu tako je bilo godinu dana sa jednim dobrim presjekom kroz rad svih obveznih mirovinskim fondova. Tako da to shvaćam da kupovinu vremena odnosno da pokažemo hrvatskoj javnosti da nešto radimo a de facto ćemo vrtiti jedno te isto jer gledajući izvješća obveznih mirovinskih fondova sva 4 su negdje u granici onog očekivanoga u skladu sa zakonom i sa svim onim što je Zakon o obveznim mirovinskim fondovima predvidio tako da evo žao mi je što predstavnici drugih obveznih mirovinskih fondova neće slušati moju diskusiju jer ja ne namjeravam ponavljati još tri puta iza ovoga. Kada govorimo o obveznim mirovinskim fondovima onda bih se prije htio osvrnuti na prvom redu onaj prvi stup i međugeneracijsku solidarnost koja ima pretpostavku da postoji veliki broj zaposlenih i malih broj umirovljenika. To smo imali 1990.godine kad je bio odnos zaposlenih i umirovljenika 1:3, jasno da je privatizacija i pljačka u vrijeme privatizacije i svega onoga što se dešavalo 90.-tih dovelo do toga da su uništena radna mjesta, da se nisu otvarala radna mjesta. Nakon toga je došla recesija i ovom trenutku imamo 1:1,19 odnos zaposlenih i umirovljenika. S druge strane taj nepovoljni odnos rađa i problem proračuna jer iz proračuna je potrebno dodatno financirati mirovinski sustav jer se iz doprinosa prikupi negdje otprilike oko 19 do 20, 21 milijardu ovisno o tome kakva nam je naplata, a troškovi su mirovinskog sustava negdje prema zadnjim podacima oko 39 milijardi. Međutim, tu moramo još imati i jednu činjenicu da u Hrvatskoj postoje dva mirovinska sustava, da je jedan mirovinski sustav koji je vezan uz tzv. radničke mirovine, dakle koji je vezan u Zakonu o mirovinskom osiguranju, Zakonu o obveznim i Zakonu o dobrovoljnim mirovinskim fondovima, a da imamo jedan potpuno drugi, paralelni sustav, a to je sustav koji je vezan uz posebne mirovine gdje je država jasno rekla bez obzira koliko radili, bez obzira koliko uplaćivali tijekom svog radnog vijeka imat ćete zasluženu mirovinu. I jasno da se taj sustav mora financirati i direktno transferima iz proračuna, a ne iz doprinosa, jer nema nikakve veze sa doprinosima i nema nikakve veze sa Zakonom o mirovinskom osiguranju i sa Zakonom o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Ciljevi svakog mirovinskog sustava je osigurati odgovarajući i siguran prihod u vrijeme kada prestanete raditi ne samo vama nego i vašoj obitelji. I dakle, mirovinski sustav je sustav koji osigurav od rizika starosti, invalidnosti i smrti hranitelja obitelji. Uz osnovni zahtjev da taj sustav bude stabilan, da je on dugoročno financijski stabilan, da je usklađen sa pravnim sustavom i gospodarskim i demografskim kretanjima. S druge strane cilj svakog sustava je smanjiti javne izdatke, dakle da transfer iz proračuna bude što manji. Uvesti različite načine financiranja mirovina što su zapadne zemlje već davno uvele i imaju već davno tu tradiciju štednje već onda prvog dana kada stupite na radno mjesto. Cilj mirovinske reforme je i povećati odgovornost svakog pojedinca za svoju mirovinu i za financiranje mirovina u svojoj starosti. Tu na žalost nismo se daleko pomakli. I kada pitate danas većinu naših zaposlenika u kojem si mirovinskom fondu. Dobro je da se sjete u kojem su mirovinskom fondu, a tamo ako pitate u kojem ste podportfelju većina nema pojma niti ima volje i želje da se bavi s time. Dok s druge strane kada ih pitate gdje bi htjeli uložiti vaše novce u štednju, u koju banku, onda jasno da se gleda koji je prinos, koja banka, koja daje bolje uvjete. Na žalost nismo došli do tog stupnja da u obveznim mirovinskim fondovima naši sugrađani gledaju u koji fond će se uložiti sredstva, u koji portfelj, gdje imam bolje prinose. I to je ono što je na obveznim mirovinskim fondovima, a i Ministarstvu rada, mirovinskog sustava i Ministarstvu financija da se ta financijska pismenost poveća i da bude bolja. I zadnje ne manje važno, a možda i jedno od važnijih je razvoj tržišta kapitala. Dakle, mirovinski fondovi su trebali biti motor razvoja tržišta kapitala da li jesu ili nisu. Postoje različita mišljenja. Ali u svakom slučaju da oporavkom, izlaskom iz recesije, evo i zadnjim primjerima gdje su mirovinski fondovi odigrali značajnu ulogu na našem tržištu kapitala i ušli sa svojim dionicama, sa svojim sredstvima u hrvatske firme. Mirovinski sustav onakav kakav je bio prije vezan uz samo prvi stup je neodrživ. Jasno da je neodrživ iz razloga što, evo što sam rekao i na početku, on je održiv kada ima puno onih koji rade, a malo onih koji uživaju mirovinu. To u Hrvatskoj neće biti nikada više. Hrvatska je zemlja koja stari, gdje je i demografska situacija izuzetno loša. Prema tome, mi se moramo bazirati i nastaviti ono gdje je i započeto 2000.godine, dakle da mirovinsku štednju osim ovog međugeneracijske solidarnosti baziramo na drugom i trećem mirovinskom stupu. Stoga mi je drago da se nije odazvalo tom sirenskom zovu uništavanja drugog mirovinskog stupa i prebacivanja tih sredstava otprilike negdje oko 70 milijardi se nalazi u obveznim mirovinskim fondovima. Taj sirenski zov da se prebaci to u državni proračun poboljšali bi situaciju financijsku, smanjili bi dio dugova, ali bi uništili budućnost mladih generacija, mladih koji sada ulaze u tržište rada jer oni za dvadesetak ili trideset godina ne bi imali od kuda dobiti svoju zasluženu mirovinu. Stoga je i prošla Vlada na tom tragu donijela i određene izmjene koje se, koje idu za time da se što više osnaži drugi mirovinski stup, obranjen je mirovinski stup. I evo sasvim sigurno, ja sam sasvim siguran da u ovom Saboru vrlo malo će biti onih koji će dignuti ruku za to da se uništi štednja naših građana koja je u drugom mirovinskom stupu, da se uništi budućnost mladih ljudi koji su sada na tržištu rada sa tom jednom željom da se drugi mirovinski stup nacionalizira. Za to je potrebno pitati svakog od nas, jer to je štednja koju ja imam, to je moja štednja i to je ja se nadam da nikome neće pasti na pamet da nacionalizira štednju građana Republike Hrvatske i to je jedna od najvećih stvari koje bi netko mogao napraviti a da neće dovesti do poboljšanja stanja u mirovinskom sustavu, jer poboljšanje u mirovinskom sustavu može proizaći samo iz dvije premise. Jedno je povećanje izdvajanja u drugi mirovinski stup i povećanje broja zaposlenih. Promjene Zakona o mirovinskom osiguranju, odnosno Zakona o obveznom mirovinskom osiguranju koje smo proveli dovele su i do rezultata. Vidjeli ste u izvješćima sva tri mirovinska, dalje su društva koja upravljaju mirovinskim fondovima. Ono što smo im nametnuli sa tim zakonom, u prvom redu smo razdvojili Zakon o obveznim mirovinskim fondovima i Zakon o dobrovoljnim mirovinskim fondovima ali smo omogućili da isto društvo upravlja i jednima i drugima. Nametnuli smo veće obveze upravama, nametnuli smo veće obveze kontrole rizika jer smo omogućili da drugi mirovinski stup odnosno društva koja upravljaju ta naša sredstva koja smo im povjerili da ih investiraju u hrvatsku ekonomiju, da ih investiraju na siguran način bez rizika koji je veći nego rizik koji je očekivani. Stoga sva društva koja upravljaju moraju imati sustav upravljanja rizicima, internu reviziju, moraju imati aktuarsku funkciju. Dakle, tu smo riješili i pitanje sukoba interesa, riješili smo i pitanje nagrada u nadzornim odborima članova uprava društava koji upravljaju mirovinskim fondovima. Također smo definirali i sustav upravljanja rizicima, propisivanja načina financiranja društva. Po prvi puta smo i riješili pitanje promidžbene aktivnosti i sve to vidite i sada u ovim fondovima, zakon je stupio na snagu 2014., u izvješćima fondova se vidi jasno da je to dobro provedeno i da je to dovelo i do unapređenja stanja i unapređenja rada društva znači unapređenja rada mirovinskih fondova. Ono s čime ne možemo biti zadovoljni je dakle ta diversifikacija naših sredstava prema rizicima. Dakle, onaj portfelj A, B i C. Jer očito da unatoč i promidžbi da naši građani u ovom trenutku nisu bili dodatno motivirani da dio svojih sredstava prebace u portfelj A, većina je u portfelju B. Međutim, mislim da ćemo u budućnosti imati veći prijelaz iz jednog portfelja u drugi. Posebno ćemo imati ja se nadam i taj bolji protok osiguranika kroz obvezne mirovinske fondove. Jer ako pogledate većina kada uđe u jedan obvezni mirovinski fond ne izlazi iz njega do kraja svog radnog vijeka. A za očekivati je da s obzirom da postoje razlike uspješnosti obveznih mirovinskih fondova da će i taj protok osiguranika kroz fondove biti u budućnosti veći. Drago mi je da vidi se iz izvješća da to popuštanje zakonodavca da obvezni mirovinski fondovi mogu ulagati više u domaće dionice, dakle prije ovog zakona je bilo 11% ukupne mirovine ograničenje od 10% izdanja, sad smo to podigli na 25 do 30% i maksimalno 20% izdanja uz mogućnost 100% izdanja. S druge strane smo omogućili ulaganje u domaće korporativne obveznice. 2% je bilo prije sada je do 30%. I ono što je jedan veliki iskorak omogućeno je obveznim mirovinskim fondovima da ulažu u infrastrukturne projekte Republike Hrvatske do 15%. Dakle, sve su to bile mjere koje bi potaknule da i obvezni mirovinski fondovi bolje funkcioniraju i da imamo veće prinose. To se kao što vidite iz izvješća ostvarilo. S druge strane predvidjeli smo da troškovi samog sustava sa njegovim razvojem padaju tako da je naknada za upravljanje do 2015. bila maksimalna 0,45, neki od fondova su i sami samoinicijativno smanjili tu naknadu. S time da će se ona za svaku daljnju godinu smanjivati za 7% u odnosu na naknadu koja je primijenjena u prethodnoj godini. Dakle, cilj je da naknada za upravljanje bude što manja. I ono što je također značajno da evo po drugi puta raspravljamo o radu mirovinskih fondova u Hrvatskom saboru i hrvatska javnost će imati mogućnost da čuje koja je uspješnost njihova rada jer tamo je naša budućnost, tamo su naše mirovine. Napominjem da je potrebno dalje nastaviti sa razvojem trostupnog mirovinskog sustava posebno drugog i trećeg mirovinskog stupa sa povećanjem izdvajanja negdje do između 6 i 9% ali ne na uštrb radnika nego je potrebno pronaći na strani poslodavaca mogućnost da se izdvaja više za mirovinsko osiguranje radnika. Jasno uz rasterećenje na drugoj strani da tako ne povećamo cijenu rada. Jer gledajući odnose izdvajanja za mirovinski sustav u odnosu na izdvajanja za zdravstveni sustav između Hrvatske i zemalja EU razlika je da su te 2 stope vrlo blizu za razliku od drugih zemalja gdje je odvojeno. Dakle, tu treba zajednički naći mogućnost da se osnaži drugi mirovinski stup. S druge strane već smo promijenili formulu za izračunavanje mirovine koja će uzeti u obzir koliko se izdvajalo u drugi mirovinski stup. Na takav način će se i omogućiti da mirovina iz prvog i drugog mirovinskog stupa bude puno bolja nego što je bila prije po prijašnjem zakonu. I ono što je cilj i što je sasvim sigurno i vidljivo iz svih ovih naših projekcija da uz povećanje broja zaposlenih, povećanje izdvajanja u drugi mirovinski stup jasno opet napominjem ne na uštrb radnika i ne na uštrb cijene povećanja cijene rada u Hrvatskoj. Dakle tu trebamo naći zajednički mogućnost da se napravi to. Cilj nam je da 2027. godine mirovina iz prvog stupa bude negdje 20% manja nego mirovina iz drugog stupa. To znači da će svi oni koji imaju prvi i drugi mirovinski stup imati 20% veću plaću. To je ono što svi možemo ostvariti. I sustav je postavljen treba ga nastaviti dalje razvijati. Hvala lijepo. Klub SDP-a će podržati sva četiri izvješća.
Hvala. Slijedeća rasprava je u ime kluba HSU-a uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine Novoselac, poštovane kolegice i kolege a mislim malo mi je nezgodno raspravljati o jednom obveznom mirovinskom fondu s obzirom da problematika je u 99,5% pa čak i više slučajeva potpuno identična sva četiri obvezna mirovinska fond. I stvarno ne znam zašto ova rasprava nije objedinjena za sva četiri obvezna mirovinska fonda. A možda ima neko zaista u Parlamentu neku primjedbu samo za neki obvezni mirovinski fond pa dozvoljavam i takvu mogućnost ali mislim da su samo nijanse u pitanju. Problematika je zajednička, ajmo reći i rezultati su na neki način kad se ih pogleda u jednoj preglednoj tabeli zajedničkog uspjeha solidni. I što se tiče samih ulaznih naknada smo ispod europskih prosjeka i u europskim smo nekim prosjecima sa prinosima obveznih mirovinskih fondova. I mislim da tu nema neke bitne razlike pa je ova rasprava mogla biti ujedinjena. Meni je drago da je u zadnjih 7, 8 mjeseci u Hrvatskoj malo splasnula euforija protiv obveznih mirovinskih fondova i ideja o nacionalizaciji ili gašenju obveznih mirovinskih fondova iz jednog razloga što smatram da nije normalno da 18 godina nakon zakonskog uređivanja trostupnog mirovinskog sustava i 14 godina funkcioniranja obveznih mirovinskih fondova razmišljamo o takvoj soluciji. Dakle drago mi je da je ta euforija splasnula i da možda je sada vrijeme da drugačije razgovaramo o ulozi obveznih mirovinskih fondova u razvoju hrvatskog gospodarstva. Međutim, puno oko toga ima nepoznanica, mislim da naše hrvatsko društvo je poprilično ne obaviješteno o tome koja je uloga, što obvezni mirovinski fondovi mogu, što ne mogu, što znači kad obvezni mirovinski fond uđe u vlasništvo jedne tvrtke, da li je to dobro, da li je to loše, sve takve varijante se danas u Hrvatskoj dočekuju na nož a da se ne razmišlja ni o čemu. Da li je bolja privatizacija kad vas kupuje konkurentska firma koja će vas uništiti jer joj je stalo da jedna takva firma nestane sa tržišta ili je dobro da vas kupuje netko tko nema novca? Takvih privatizacija smo u Hrvatskoj puno prošli i još uvijek ih imamo ili vas kupuje obvezni mirovinski fond gdje vaša dividenda ili dobit ide u štednju građana RH? Šta je od te tri privatizacije najbolje? Ili pak bi mi stvarno željeli da nas kupuju strani investitori kreditima stranih banaka i da uredno dobit ide van iz RH? Ne znam, trebalo bi tu razmisliti, ali sigurno nisu samo obvezni mirovinski fondovi pozvani da komuniciraju sa građanima. Druga zabluda hrvatskog društva je da je 1., 2., 3. mirovinski stup da su to otoci. Oni jesu stupovi, ali drže zajednički svod, drže zajednički krov i tu priču treba osvijestiti. Dakle, to nisu otoci. Kod 1., 2., 3. mirovinskog stupa, tamo gdje jedan prestaje drugi počinje. Oni su ko prst i nokat vezani, oni se nastavljaju, oni se međusobno nadopunjuju. Naravno da ni jedan od njih nije idealan, ali ni jedan od ta tri mirovinska fonda nije oslobođen rizika. Naši ljudi kažu pa 1. stup je zakon, to je državna mirovina. Ma figu vam je zakon, što ako Hrvatska država zbog loše gospodarske situacije bude prije prihvaćanja eura morala devalvirati kunu 40%? Jel će mirovine u prvom stupu izbjeći taj rizik? Vezane su uz plaće, vrijednost plaća i mirovina u tom slučaju ide dole. Kod svake gospodarske havarije može doći do smanjenja vrijednosti mirovine i time umanjivanjem realne vrijednosti mirovine i plaće. Prema tome, ne postoji apsolutna sigurnost. Dakle svi su stupovi vezani uz određeni rizik. Naravno rizik u prvom stupu se prebrođuje sa solidarnosti i uzajamnosti građana odnosno radnika i umirovljenika. Ovdje je priča druga, ovdje su depoziti osigurani u depozitnoj banci, dakle imaju jednu posebnu vrstu sigurnosti ali isto nitko ne može garantirati da je to vijeke vjekova Amen. I da se razumijemo oni koji kažu da treba nacionalizirati i uzeti novac iz drugih mirovinskih stupova odnosno iz obveznih mirovinskih fondova, iz 2. mirovinskog stupa. Ljudi morate biti svjesni da tu možete realno dobiti 500 milijuna kuna keša, sve ostalo je u obveznicama i dionicama što znači da bi se stvorio ponovno novac netko treba unovčiti te obveznice i dionice. Ko je najveći vlasnik obveznica, odnosno čijih obveznica su u najčešćem slučaju vlasnici obvezni mirovinski fondovi? Državnih obveznica. Onda pričamo, kaže država plaća 3 milijarde kuna kamata na obveznice. Da li je dobro da plaća 3 milijarde kuna u dobit u štednju građanima ili bi mi stvarno željeli da plaća to njemačkoj ili američkoj banci, šta je bolje? Naravno da bi bilo najblje da svi proizvodimo više nego što trošimo, da imamo državni suficit, da nemamo javnog duga, to bi bilo najbolje ali to nije tako. To nije tako. Živimo po, ajmo reći postulatima uređenog svijeta i financijskog i bilo kakvog i prihvatili smo ta pravila igre. Teško da se možemo njih odreći a rizici stvarno, stvarno ovdje jesu. Dakle naravno da neću hvaliti previše obvezne mirovinske fondove, oni su imali svoju krizu 2008., 2009. godine, prebrodili su tu krizu. Takvih godina će još biti, to je sigurno zbog jedne, dvije ili tri godine u 20 takvih ne treba praviti drame oni to mogu, mogu na neki način preživjeti i mogu kompenzirati eventualne minuse u pojedinim godinama tako da prinosi obveznih mirovinskih fondova budu u prosjecima zadovoljavajući i u prosjecima iznad prosjeka EU i to znači je dovoljan znak da se prihvate ova izvješća. Ali ni u kom slučaju ne možemo tvrditi sa ove govornice da je sustav drugog mirovinskog sustava u suodnosu sa prvim mirovinskim stupom idealan. To nije točno, tu se ima stalno nešto raditi. Naime mi moramo priznati onima koji će otići u mirovine ili koji odlaze u mirovinu imaju 10-ak, 15 godina staža uplata doprinosa samo u prvi mirovinski stup da oni u dvostupnoj mirovini za te godina uplate samo u prvi stup moraju dobiti 27% dodatka na mirovinu što u ovom trenutku još nije zakonom, zakonom riješeno. Mi moramo riješiti situacije kada osiguranik umre prije samog prava korištenja na drugi mirovinski stup. Tu smo vrlo, vrlo tanki. O postupku nasljeđivanja, o isplati nasljednicima, dakle i još uvijek to su problemi kojih se nismo dodirivali jer nisu bili aktualni. Imam jedan problem kada ljudi odu u invalidsku mirovinu jer naravno nitko, nisu išli sami nego su takve zdravstvene okolnosti da moraju koristiti invalidsku mirovinu. Tada im se mirovina kao dvostupna izračuna, ona je debelo, debelo manja nego mirovina iz prvog mirovinskog stupa i moraju čekati do svojih uvjeta za punu starosnu mirovinu isplatu iz drugog stupa ma koliko ta štednja bila. Pri tome ne uplaćuju jer nemaju od kuda, nemaju izvora, od mirovine se ne uplaćuje u drugi stup nego samo od plaće, dakle to se eventualno taj iznos koji je u drugom stupu se oplođuje, odnosno kapitalizira, odnosno dodaju se godišnji prinosi. Međutim, čovjek se pita, a čekaj, meni treba danas. Ja sam, mlađi sam, imao sam nesreću, nisam mogao raditi do uvjeta za punu starosnu imovinu i ja imam tamo neku štednju, da barem imam nekih 100 ili 150 ili 200 kuna mjesečno više. Dakle taj cijeli model još uvijek, još uvijek nije razrađen. Dakle to je naravno prvenstveno naš posao ovdje u Hrvatskom saboru kao zakonodavca ali i Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga, dakle HANFA-e koja je regulator na financijskom tržištu. Dakle prema tome, naravno da bi mogli kažem još nabrajati takvih stvari koje moramo urediti. Još za kraj da kažem jednu stvar. To sam jedanput već rekao ali ću ponoviti. Mi smo vrlo kritični prema onom što stvorimo. Dakle ovo društvo je stvorilo kapital, imovinu od 75, sad vjerojatno već prema 80, s obzirom na protek pola godine, vjerojatno blizu 80 milijardi kuna. I naše je problem što mi stvarno ne znamo što bi sa time. S jedne strane galamimo fondovi moraju biti u funkciji razvoja hrvatskog gospodarstva. I onda vičemo protiv toga da su fondovi ušli u vlasništvo Končara ili neke firme. A kako će ući? Pa ne mogu obvezni mirovinski fondovi posuđivati novac, novac posuđuju banke. Fondovi mogu kupiti udjele u dionicama ili obveznicama ili mogu projekt pratiti, projekt dokapitalizacije. Pa zar vi mislite da je Podravka tako jaka da bi bez obveznih mirovinskih fondova mogla kupiti žito? Zar vi mislite da bi Slovenci kada bi imali 80 milijardi kuna u svojim obveznim mirovinskim fondovima kojih nemaju da li bi oni privatizirali bilo koju svoju banku? Ne bi. Građani i njihova štednja bi bili, njihov drugi stup bi bili vlasnici svih banaka. Dakle onom koji razmišlja o budućnosti Hrvatske ovo je sasvim dovoljno informacija kamo mogu obvezni mirovinski fondovi ulagati. A zadatak je države da osmisli dugoročne projekte koji su interesantni za obvezne mirovinske fondove. Za njih projekti velikog rizika i brzog obrtaja kapitala su nemogući. Oni ne mogu novac plasirati i posuđivati. Dakle ne funkcioniraju tako. Dakle njih interesiraju projekti koji će vraćati novac sljedećih 20, 30, 50 godina. Država je pozvana Vlade, ove države, sve bez obzira na boju su pozvane osmisliti takve projekte i ovaj kapital koji postoji upotrijebiti ne samo za prodaju obveznica nego za nešto novo što će biti u funkciji razvoja i povećanja vrijednosti ove države. Dakle, naravno za to su pozvani svi ljudi koji su kreativni, koji razumiju ajmo reći i mikro i makro ekonomiju a naročito ove važne gospodarske projekte. Ja vjerujem da Hrvatska toga ima. Ali mi se moramo izbaciti ovo iz ovog grča i ne na nož ići prema svemu i svi nas oni deru. Svi ljudi rade za novac, naravno da u financijskoj industriji rijetko tko radi za običnu plaću, zato što mora imati posebna znanja i vještine i to vam je jednostavno tako. Ne možete tjerati da imate fond menadžere za plaću od 1000 eura. To jednostavno ne ide. To se uređuje na jedan drugi način. Mi to moramo ili prihvatiti ili nemojmo očekivati mirovinu iz naše štednje jer je neće biti. Hvala najljepša. Klub Hrvatske stranke umirovljenika nezavisne liste Stipe Petrine podržati će sva ova izvješća i nećemo se posebno javljati po svakom obveznom mirovinskom fondu jer doista nema smisla.
Hvala. Sljedeća rasprava je u ime Kluba HDZ-a, uvaženi zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovani direktore društva za upravljanje obveznim mirovinskim fondom. Cijenjeni kolegice i kolege. Ne slažem se da nema smisla raspravljati. Da nema smisla raspravljati o nečem što je možda najvažnije trenutno u ovom društvu. Pa i sva 4, kolega Hrelja ne mislim nikada ovako polemizirati s vama ali vi ste odlučili polemizirati sa svima nama, pa moram malo odgovoriti na vaše nekakve, neka stajališta jer ste rekli da samo onaj koji razumije mikroekonomiju i makroekonomiju u cjelini da ne može nikako kritizirati mirovinsku reformu i drugi mirovinski stup. Iako govorim u ime kluba, morat ću sada svoj osobni stav reći. Bio sam u prilici birati kad je donesen zakon i nisam izabrao i nisam upisao drugi mirovinski stup. Ako vi kažete da ja ne razumijem ništa od toga prihvaćam vašu tezu ali ja neću reći da vi ne razumijete. Vaše pravo i vaš stav razmišljati kako hoćete ali nemojte nazivati da oni koji imaju drukčije mišljenje ne razumiju. A tako ste kazali. Žestoko ste se obrušili na sve ne istomišljenike. Pa 4 obvezna mirovinska fonda su 4 pravne osobe različite. Njihova sličnost je samo zato što se bave istom djelatnošću. To su 4 različita izvješća, 4 potpuno različite pravne osobe i 4 vlasnika različita sa različitim rezultatima poslovanja i zašto onda govoriti da nema smisla raspravljati o svakom izvješću pojedinačno a rekli ste da nema smisla. Ja mislim da ima itekako smisla jer ako recimo imaju toliko različitih podataka o ulaganjima, o rezultatima o poslovanju, zašto onda ne iz analizirati svakog pojedinačno? Razumijem ja vaše zastupanje vaših stajališta i interesa i znam da biste rado čuli od neistomišljenika riječ ukidanje. Nikada nisam barem zabilježio da je netko ovdje govorio u ukidanju drugog mirovinskog stupa iako bi to rado bila tema da se može napadati onda one koji ne misle kako je nametnuto misliti. Ali onda ništa ne razumiju, ništa ne znaju ni Poljska, ni Mađarska, ni Slovačka, ni Litva, ni Latvija i ostale zemlje koje su zbog pada BDP-a i zbog krize zamrznuli izdvajanja u drugi mirovinski stup i nitko nije dirnuo u ono što je izdvojeno u taj stup do tada. I ne mogu se oteti dojmu da se nekada namjerno ne izriču činjenice da bi se došlo do pogrešnog zaključka. Kazali ste odnosno čuo sam da fondovi mantra moraju služiti kao generator gospodarskog razvoja. E ta mantra se temelji na neznanju, ta mantra. Dokazano je da više potiče gospodarski rast fond solidarnosti nego drugi mirovinski stup ali ako mene mislite prozvati zbog te tvrdnje onda ja priznam ponovo, plagijator sam, ovo je izjava jedne znanstvenice iz Slovačke koja je nedavno gostovala u Hrvatskoj pa je to kazala, možda i ona ne zna dovoljno. Kazali ste mora, fondovi moraju ulagati u državno, pa kupuju obveznice državne, ulažu u dionice državnih tvrtki i da je to, postoji takva teza, da je to zadržavanje nekakvog vlasništva i kontrole nad tim dionicama. A što ako mirovinski fondovi sutra prodaju te dionice nekom sa druge strane kontinenta? To samo, naravno to je njihovo pravo i možda i ekonomska odluka. ali onda se ne može temeljiti tvrdnja da je to zadržavanje nekakvog kontrole i nadzora nad imovinom. Nemam nikakvih osobno predrasuda prema niti jednoj prodaji dijela državne tvrtke ili državne tvrtke ako se ona temelji na analizi i sustavnoj rezultatima te analize koja pokazuje društvene i ekonomske opravdanosti takvog čina. Ali prodati nešto u sekundi telefonski, bez analize, dogovorno e to mi je neprihvatljivo. Dobiti za 20% dionica Končara tristotinjak milijuna kuna pitam se tko je dogovorio cijenu? Tko je dogovorio uvjete? Tko je dogovorio kupca? S kim se dogovarala ta transakcija? Na burzi. Kako je moguće ako je na burzi da onda četiri mirovinska fonda kupe baš podjednako po istoj cijeni isti paket. Pa baš me interesiralo tko je dogovarao takve transakcije i zbog čega? I jel' se moglo dobiti možda umjesto 300 milijuna 500 milijuna kuna? Je. I baš u ovom trenutku danas. Možda je moglo se za 30 dana. Ali očito puna usta su tržišta onima koji ne poštuju zakonitosti tržišta, nego tržište, poznato je tržište isključuje dogovaranje uvjeta i cijene. Tržište isključuje dogovorene pakete puštanja i da će netko odustati i kupiti i netko će kupiti baš redoslijedom dogovorenim se kupuje po istoj cijeni. Ne mislim da se tako čuva Hrvatska, ali nemam u konačnici ništa protiv da se dio dionica Končara proda. Ali da se zna zbog čega i koji su efekti, a koje su posljedice negativne, takvog, u tom momentu takve transakcije. Jer nije, na učinke transakcije utječe i vrijeme donošenja odluke. Zamislite u trenutku kad nam, kad ne možemo izdati obveznice državne mi prodajemo isti dan 20% dionica Končara pod mantrom da država ne zna upravljati. Prije 10 dana jedan od čelnika jednog obveznog mirovinskog fonda je kazao da država stvarno ne zna upravljati ni sa čim i da to treba oduzeti i da to treba prepustiti sve privatnicima. Istina, država je dokazala da loše upravlja. Ali ta ista osoba koja je to izjavila je samo u jednoj transakciji u Našicama izgubila milijardu kuna u ime vas umirovljenika. Taj uspješni fond manager. Milijardu kuna samo u jednom mjestu. Toliko o uspješnosti. Ali ja ne znam jesmo, mi ovdje govorimo o izvješću obveznih mirovinskih fondova ili govorimo o sustavu. Ako govorimo o sustavu to je onda sasvim druga rasprava. Ako govorimo o izvješću onda je izvješće na Odboru za financije i proračun kazao sam bio da je malo hendikepiran zakon. To ne propisuje kao što mnoge stvari bitne zakon ne propisuje, tako sam zahtijevao da se dostavi izvješće o poslovanju društava za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima. Klub Hrvatske demokratske zajednice će prihvatiti ova izvješća jer su ona sadržajno napravljena, solidno. Istina, malo jezgrovitije nego što bi očekivao. Mislim da bi ona trebala biti sadržajnija i da bi trebala sadržavati više bitnih elemenata. Ali ako samo usporedimo izvješće o radu AZ obveznog mirovinskog fonda sa drugim onda je vidljivo u nekim pokazateljima da su bolji i od drugih obveznih mirovinskih fondova, a u nekim pokazatelji su loši. I to je normalno. Jedna samo tehnička opaska. Ukupni rashodi u Društvu za upravljanje nisu 13 milijuna kuna, nego 46 milijuna kuna. Ovo su ostali rashodi 13, a ukupni su 46 milijuna kuna. Ali ako su rezultati poslovanja društva koje ima 25 zaposlenih prihodi su 142 milijuna kuna, a rashodi 46 milijuna kuna. Znači, 98 milijuna kuna je dobit u društvu sa 25 zaposlenih. Zar ovo ne tjera na razmišljanje, a svi se prihodi temelje na zakonskim naknadama, na premijama, na naknadama za upravljanje, naknadama za izlaz. I da ti prihodi su po zaposlenom nadprosječno visoki, da je dobit po zaposlenom nadprosječno visoka i da je dobit na ukupne prihode nadprosječno visoka. Zar to ne tjera na razmišljanje da u sustavu nešto treba mijenjati? Mislim da treba. Na čiji teret su ove naknade? Na teret članova društva obveznog mirovinskog fonda. Ali ako je od 142 milijuna kuna prihoda dobit 96 milijardi kuna a nije rezultat poslovanja tog društva nego je rezultat zakonske odredbe o propisanim minimalnim naknadama onda mislim da moramo razmišljati o promjeni zakonskog okvira. A ne mislim baš da su preracionalni u poslovanju i da zato je toliko uspješno zato što nemaju velike rashode. Pa na 25 zaposlenih u prosjeku je 10 milijuna kuna na plaći samo. Prosječna plaća je 400 tisuća kuna godišnje, prosječna ne samo fond menadžer. Sjetimo se koliko je prosječna plaća onih koji su izglasali ovakve odredbe. Znam da su mnogi zainteresirani za zadržavanje postojećeg stanja ali to postojeće stanje itekako košta Republiku Hrvatsku. I mislim da je krajnje vrijeme da se ozbiljno porazgovara i raspravi o potrebi izmjena zakona u jednoj znanstvenoj i stručnoj raspravi. Ali ne paušalnoj. Ne bi Podravka kupila Žito da nije bilo mirovinskih fondova. A ne postavljamo pitanje je li Podravka uopće trebala kupiti Žito? Je li ekonomski opravdano kupiti Podravci Žito? Zatvoriti prethodno vlastiti pogon sa istim proizvodnim procesima i onda preplatiti cijenu koju nitko nije htio platiti pa je Podravka našla novce i platila. Pa Slovenci su sretni što su prodali to. A mi se hvalimo lošim ekonomskim potezima. Klub HDZ-a podržava izvješće i prihvatit će izvješće ali upozorava na sve poteškoće koje se pojavljuju u mirovinskom sustavu, pogotovo na onaj dio da se potpuno izbjegava izgovoriti riječ tranzicijski trošak kao da ga nema. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo dvije replike, prva je uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Uvaženi kolega Mariću naravno da je tema bila izvješće ali ste vi prvih pet minuta vaše rasprave u ime kluba potrošili meni na repliku, ne znam zbog čega vas ja toliko nerviram, ja sam dao neka svoja mišljenja i konstatacije a ne osuđivao one koji drugačije razmišljaju. To je vaše pravo. I ja sam imao to pravo birati jedno ili drugo i to je pravo svakog građanina. I moja je stvar što sam izabrao. Ali da vi isto tako možete nametati svoja pravila i reći da sve akvizicije mirovinskih fondova da nisu bile dobre a bilo je i dokapitalizacije Luke Rijeka i dokapitalizacije Podravke i Poštanske banke ja ne znam što od toga nije u interesu Republike Hrvatske? I da se mi razumijemo, ja nisam govorio o ovoj zadnjoj prodaji sa pozicije koliko je to dobro ili nije dobro, koliko je to opravdano ili neopravdano. Ja sam o tome govorio kako obvezni mirovinski fondovi mogu kupovati. Dakle, ne mogu posuditi novac za tekuću proizvodnju, za plasmane nego mogu ići u vlasništvo, mogu ući kroz dokapitalizaciju. O tome sam ja govorio. A kako je to prodano, to bi morali pitati preko puta, trenutno je zasjedanje sjednice Vlade premijera Oreškovića, zašto, zbog čega, tko je pregovarao, zašto ta cijena, zašto u 5 minuta, zašto ne na Burzi? Oprostite, vaše pitanje je otišlo na krivu adresu. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Hrelja vi mene uopće ne živcirate. Ma kakvi! Ne, dapače, raspravljamo. Zašto sam, nisam vam replicirao nego vi ste se nametnuli sa tezom da svi oni koji ne prihvaćaju ovako počivaju na neki način u neznanju. Samo sam izrazio neslaganje sa takvom tezom. Ali imate pravo na nju i nimalo neću je zbog toga ja oskrnaviti, vašu tezu. Ali nakon 16, koliko 12, 13 godina od 2002. kad je doneseno, 14, nisam izabrao i zamislite nakon 14 godina da sam i dalje zadovoljan što nisam izabrao. Pa valjda onda imam pravo reći svoje mišljenje. Naravno, apsolutno svatko ima pravo reći svoje mišljenje. Ali ne prozivam vas za neznanje što tako govorite kao što vi govorite. Ali da se zabranjuje rasprava o jednom najvažnijem problemu, da se ne dopušta drukčije mišljenje, da se kaže ako netko nešto predlaže da je posvadio se sa zdravim razumom onda je to neprihvatljivo. Ne kažem da nisu mirovinski fondovi imali odličnih akvizicija i dobrih ali ne mogu se složiti ako je 4,8 milijarda kuna u jednoj godini izgubili su u tim akvizicijama da nije bilo i strašno loših akvizicija. Zamislite, zato sam i izveo primjer, od tih 4,8 milijardi samo 1 milijardu su upropastili u Našicama da konkretan budem, ciljano po nalogu nečijem. Tko je izvršio nalog da se u Našice uloži? To nije odluka fonda. Ako je odluka to fond menadžera onda mora odstupiti jer je znao da tamo ne smije u to vrijeme uložiti. Jel' se slažete s tim? Jer je to toliko bilo dubiozno tada da nije smio uložiti, već propala firma. A ako je mu netko naredio onda opet ne može biti fond menadžer jer on ne smije slušati naređenja. A volio bih znati tko mu je naredio. Kao i u slučaju kupnje Končara. Hvala.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Marić slažem se s vama da je trebala biti javna rasprava oko ovog vrlo bitnog pitanja vi ste to i naglasili da bi se trebalo krenuti u proceduru. Pa postavlja se ovdje pitanje, evo ja vas ujedno pitam, tj. više pitanja zašto su Poljska, Češka, Mađarska i druge brojne države ukinule mirovinski, 2. mirovinski stup? I je li istina i zašto je ako je istina jedio u Hrvatskoj ostao dobrovoljni, ovaj 2. stup? Je li po vama normalno da u državi u ovoj teškoj situaciji da društva za upravljanje mirovinskim fondovima zahtijevaju 5% prinosa? Vidite li vi to kao pogoršanje proračuna i na koji način, ako ga vidite i na koji način bi po vama trebao i gdje bi trebalo tražiti rješenje? Hvala lijepa.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Bulj, poslovanje obveznih mirovinskih društava sa proračunom nemaju gotovo nikakva doticaja. Čak one zbog odgođenog ne utječu nimalo na gospodarski rast. Meni nije jasno i zašto kažem da su nepotpuni podaci, da u cijelim ovim izvješćima ne piše, u svim izvješćima ne piše koliko je dosada članova obveznih mirovinskih društava prima mirovinu temeljem 2. mirovinskog stupa? Koliko je to ukupno osoba? Jel to 100, ili je to 10 tisuća, ili je to 20 tisuća? Tih podataka nema. Koliko izdvajaju na mirovine? Nema. Procjenjuje se imovina da je 74 milijarde kuna, 56 je uplaćeno, 18 milijardi je, znači uplaćeno je sredstava 18 milijardi a uprihodovano je, razlika je 18 milijardi, a sam tranzicijski trošak je 58 milijardi kuna. Znači razlika između uplaćenog i imovine je 18 milijardi a tranzicijski trošak 58 milijarda. To znači da se mi hvalimo sa računicom da smo na zarađenu 1 kunu uložili 3,2 kune. Odlična računica. I to se hvale takvi eksperti. Što je loše? Da se u jednoj sekundi telefonski donosi odluka o prodaji bilo čega. Neka mi netko pokaže elaborat na temelju čega se donijela odluka o prodaji Končara? … [[Upadica se ne čuje.]] Pa pitam ga, pitam ga, odnosno ne pitam ga znam zato i ne podržavam takvu situaciju, ali ne podržavam ni dobacivanja. Ne može se donijeti odluka o prodaji da nema analize nikakve, ali netko je odlučio prodavati čačevinu ali to neće ići. Hvala.
Hvala. Slijedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika MOST-a i uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora evo dopustite mi u ime kluba MOST-a da iznesem neka zapažanja vezana za Izvješće o radu AZ mirovinskog fonda ali isključivo se osvrnuti i općenito jer su kao što je rekao i doktor Marić maloprije jer je situacija vrlo slična sa sva četiri mirovinska fonda. Najprije uvodno da konstatiram da se jedino ovaj Parlament u Europi bavi ovakvim izvještajima jer 2. mirovinski stup nigdje druge ne postoji. Ponavljam nigdje drugdje ne postoji pa bismo i mi trebali uštedjeti u budućnosti na vremenu da se ne bavimo više ovim stvarima. A ja ću sad u nastavku obrazložiti. Također mi je moram priznat pomalo zasmetao ovako jedan navijački i apologetski pristup zastupnika Mrsića i Hrelje jer zaista stječe se dojam kao da su maltene članovi uprave ovih društava za upravljanje mirovinskih fondova. Ja mogu uvaženog zastupnika Mrsića razumjeti da ovako nastupa jer on je bio jedan od kumova, dakle čovjek koji je sudjelovao u kreiranju i onda je teško očekivati od njega da se kritički osvrće i da bi tu nešto mijenjao. A ima jedna izraelska dobra poslovica „Kad vidite da nešto ne razumijete, da nije nešto u redu onda kažu da obično iza toga stoje interesi“. Općenito možemo reći da svi pojedinačni izvještaji ali i zajednički izvještaji o radu obveznih mirovinskih fondova moglo bi se svesti pod zajednički nazivnik da se kaže ima snažno izraženu crtu, ostavlja dojam jedne obrane, jednog obranaškog pristupa odnosno obrane statusa pod svaku cijenu sadašnjeg sustava, mirovinskog sustava odnosno posebno položaja drugog mirovinskog stupa odnosno obveznih mirovinskih fondova. U ovom izvještaju mogu se naći puno tablica, brojki i one su sasvim u redu prezentirane međutim ono što nije prezentirano, nije prezentiran način rada. Zašto je to važno? Kao prvo tijekom zadnjeg izvještaja od prije otprilike 2 mjeseca kad smo ovdje raspravljali o izvještaju mirovinskih fondova za 2014. godinu iznijeli smo mi ovdje niz primjedbi na način kako su sastavljeni izvještaji. Drugo, ovi izvještaji ne služe samo fond menadžerima jer oni tu svaki dan rade, razumiju situacije, oni su namijenjeni i svim članovima, nama članovima Hrvatskog sabora ali i čitavoj širokoj hrvatskoj javnosti da razumiju. Oni nisu u toj mjeri educirani da bi razumjeli znači svaki grafikon i svaku tablicu. No pođimo malo redom. Fond menadžeri godinama su objašnjavali kako je poželjno razdvojiti fondove na portfelje pa su tako nastali fondovi A, B i C a sve u skladu sa količinom rizika koju je spreman prihvatiti određeni član pa prema tome konzumirati na taj način rizik i naravno u skladu sa time i društvo. Pa se onda postavlja pitanje ako imamo A, B, C i filozofiju investiranja prema razini rizika, količini rizika zašto onda fond kategorije A koji čak 50% imovine može ulagati u dionice ima čak 52% u obveznicama. Zašto to recimo? Drugo, zašto fond kategorije B koji može ulagati do 35% u dionice ulaže samo 19% u dionice u zemlji i inozemstvu? Dakle neobično. Zapravo svo umijeće upravljanja je u tome da se kupe državne obveznice pa ste tako u suštini napravili samo jedan veliki obveznički fond jer od ukupne imovine od 72 milijarde kuna svih ovih obveznih mirovinskih fondova oko 55 milijardi je znači nalazi se u državnim obveznicama. Ono što je malo prije rečeno posebno je zanimljivo kako se vrednuju te obveznice, odnosno kakve se cijene postižu a one se obavljaju transakcija na OTC tržištu, dakle među sobom ili sa bankama kojih su im vlasnici. A to su povezane institucije dakle jer su vlasnici društva za upravljanje mirovinskim fondovima banke koje su im vlasnici. Na taj način dakle samo u jednoj transakciji se održava cijena obveznice. Ako se cijena nečeg održava samo na temelju jedne transakcije onda nama ekonomistima nije potrebno potrebno puno objašnjavati mi vidimo da tu nema tržišta. Je li tako, ovo, a mi smo se opredijelili za tržišnu ekonomiju. Naknada za upravljanje je posebno pitanje. Evo i o tome je bilo ovdje nešto riječi. Naknada se može zahvaliti prethodnoj izmjeni zakona i bivšem ministru rada koji je ostavio naknade na imovinu 0,45%, 3 godine neovisno o kretanju imovine. Dakle što je vrlo visoko. Zamislite u 2015. godini naplatili su fondovi 300, društva 386 milijardi kuna i kaže se da to nije puno. Naravno u tržišnoj ekonomiji netko bi rekao pa zašto nije duplo više jer se daje HANFA-i oko 24 milijuna, REGOS-u oko 52 milijuna. Naravno ja mislim da je ovo, mi mislimo da je ovo puno. Jer ukupne uplate u 2015. godini iznosile su oko 5,1 milijardu kuna a naplaćeno je oko 390 milijuna kuna ili 7,6% od jednogodišnje uplate, to je vrlo, to je jako puno. Za ovo nema opravdanja kao što nema opravdanja da REGOS i HANFA naplaćuju toliko puno, da njima toliko puno ide. Nadalje što se tiče članstva vi navodite, navodi se u izvještajima da ima 1,7 milijuna članova ova četiri fonda ali nas ovdje i hrvatsku javnost zanima i valjda zaslužujemo informaciju o tome koliko imate tzv. pasivnih članova koji ne mogu redovito uplaćivati doprinose jer ne rade tijekom cijele godine. To bi bio pravi podatak jer bi on otkrio dobar dio nepravde ovakvog sustava. U tom kontekstu nadali smo se da ćete prikazati trendove uplata tzv. aktivnih članova i imovinu aktivnih članova pa da vidimo koliko imovine pripada pod navodnicima povlaštenima a koliko imovine imaju oni koji su samo članovi ali bez imovine ali to se ovdje nije moglo naći. U tom kontekstu moglo bi se još puno toga nabrojiti ali pozivajući se na zamjerke u zadnjoj raspravi u Saboru opet ne navodite strukturu svojih zarada pa da jednom, konačno jednom svi vidimo kolika je stvarna realizirana dobit mirovinskih fondova a kolika nerealizirana dobit jer evo kolega Marić je malo prije samo spomenuo jednu transakciju na koju je izgubljeno milijardu kuna. Također ću spomenuti da navodite, znači otprilike većina fondova a i ovdje smo čuli u raspravi da poslovanje, na ovakav način poslovanja obveznih mirovinskih fondova, ova četiri fonda da ima pozitivan utjecaj na razvoj gospodarstva i državnih financija. E mislim da je to prilično hrabro ali i licemjerno jer bez navođenja tzv. tranzicijskog troška koliko je ovaj sustav koštao državu, odnosno porezne obveznike zaista bi se mogao steći takav dojam, međutim istina je drugačija ali se taj podatak o tranzicijskom trošku stalno skriva. I sada pri kraju što još reći? Mislim da bi bilo dobro da sljedeći put napravite jedan hrabriji izvještaj u kojem će se naći i ovi podaci koji vam ne idu u prilog jer ovdje je riječ o javnom novcu, ovdje je riječ o novcu naših građana, aktivnih radnika koji će za izvjestan broj godina postati umirovljenici. Nama ovdje ne trebaju zablude, nama trebaju jasne brojke i jasni pokazatelji. A ono što želim još u nastavku iskoristiti i reći o samoj mirovinskoj reformi jer ovdje zaista je problem kompetencije u nastupu. Naravno u ovom Hrvatskom saboru svi imamo jednako pravo iznošenja mišljenja i to nije sporno. Međutim ja se ne usuđujem iznositi stavove o tehničkim odnosno stručnim pitanjima u medicini, u energetici, u astrologiji itd. ali ne mogu shvatiti da pojedinci koji nisu izvorno eksperti za ovo područje tako snažno i samouvjereno znači traže da se mi jednostavno tako ponašamo, da nema se tu što kritizirati odnosno da je sve jasno i da je ovo jedan besprijekoran sustav. Mirovinsku reformu moramo provesti zato. Zbog čega? Zbog demografskog pada, zbog neodrživog odnosa između umirovljenika i zaposlenih i zbog niskih stopa rasta BDP-a odnosno 6 godina imali smo kumulativni pad BDP-a od oko 13,5%. to su ogromni problemi i to su ključna pitanja održivosti mirovinskog sustava. Mi zato moramo ići u reformu mirovinskog sustava. U tom smislu kao što smo već znanstveno i stručno dokazivali a prije dva mjeseca bila je i jedna, okrugli stol u ovom Saboru gdje je sudjelovalo deset vrhunskih eksperata iz područja ekonomije i prava na kojima su pojedini uvaženi zastupnici sudjelovali, gdje se jasno stručno govorilo ne politički o nužnosti provedbe pokretanja mirovinske reforme i transformacije drugog mirovinskog stupa. Ta transformacija drugog mirovinskog stupa ne treba ići na način da se traži njeno ukidanje. To bi bilo ne demokratski. Tada bi se vratili tamo negdje u 99.-u, 2000.-u godinu kada je ne demokratskim putem uveden drugi mirovinski stup. Zašto? Jer se ni jedan član iz ovih drugog mirovinskog stupa znači, obveznog nije mogao izjasniti hoće ili neće nego je morao, što bi značila ispravak te nepravde da danas novi sustav vidimo kao prvi stup međugeneracijske solidarnosti a treći stup koji nitko ne spominje, postoji, neka taj stup bude pravi, dobrovoljni, dragovoljni stup, fond u koji će ljudi ulagati svjesni rizika i zarade dobiti koju eventualno mogu dobiti. No svi koji se danas nalaze u drugom mirovinskom stupu, treba im dati slobodu i pravo da se opredijele hoće li da se njihov novac, to nije štednja tamo, to je isto sijanje zablude da se taj novac iz tog stupa sa njihovog računa ili prenese na njihov račun u prvi mirovinski stup ili u treći mirovinski stup ali onda moraju znati naravno čemu se izlažu. Sve drugo je naprosto znanstveno i stručno neodrživo. Ponavljam, mi smo jedina zemlja u Jugoistočnoj Europi odnosno u Europi koja ima ovakav jedan neodrživi mirovinski sustav, neodrživ drugi mirovinski stup i šteta kako po proračunskom, po državni proračun tako i po javne financije. Ponavljam transformacija moguća drugog mirovinskog stupa ne bi riješila problem teških položaj mirovinskog sustava. Mi njega možemo riješiti samo sa snažnim demografskim rastom, sa višim stopama rasta BDP-a i boljim odnosom radno aktivnog stanovništva prema umirovljenicima. Ali na kratki srednji rok ova bi operacija poboljšala stanje državnog proračuna, smanjila deficit, pobož smanjila javni dug i izašli bi automatski iz procedure prekomjernog deficita koji nam je nametnula EU. Dakle, ponavljam ovo nije krajnje rješenje ali nužno potrebno za državu koja je suočena sa ovakvim problemima javnog duga a da nam se još dodatno nameću određeni problemi. Podsjećam vas poštovane zastupnice, zastupnici da svake godine u ovom sustavu nedostaje oko 17 milijardi kuna za isplatu mirovina a usprkos toj činjenici da neki još misle da još usmjeravanje 5% u drugi mirovinski stup i plasiranje tih istih novaca od strane fondova toj istoj državi ali uz prosječno 5% dodatno opterećuje znači ono opterećuje javne financije a neki misle da je to dobro. Ovo je pitanje elementarne zdrave logike. Za ovo je potrebna samo zdrava logika. Varijanta da fondovi umjesto kupnje obveznica od države kupuju udjele u državnim tvrtkama nije rješenje. To s jedne strane otežava upravljanje likvidnošću fondova, pitanje da li će oni moći te dionice prodati i ta firma može propasti ali naravno tako posluju svugdje da me krivo netko ne shvati. Zašto se ne ide, ali postoji jedna opasnost, ako se radi o dioničkom društvu od posebnog interesa onda društvo za upravljanje može prodati svoje dionice da nikoga ništa ne pita pa prema tome tu leži jedna od opasnosti. Ja nisam protiv udjela privatnog novca u državnim tvrtkama, dapače ali naprosto ne možemo pristati na tezu da ovakvo, znači ovakav mirovinski sustav da se može prikazivati kao uspješnim i vrijeme je skinemo i da raščistimo sa tim zabludama. Hvala.
Imamo 6 replika. Prva je uvaženi zastupnik Silavano Hrelja.
Uvaženi gospodine, uvaženi kolega Lovrinoviću. Mogu vas i osloviti i sa profesore jer ste baš vi radeći na sveučilištu, ovaj fond menađerima svojevremeno izdavali licence, jel koliko je meni poznato. Prema tome dobro ste upoznati u periodu vođenja fondovske industriju u Hrvatsku i živjeli ste isto od toga. A drugo, moram reći ovdje pred Hrvatskim saborom da ste vi u siječnju rekli da treba ukinuti drugi stup, tako gospodine Mariću molim vas da pamtite tko je rekao da treba ukinuti drugi stup a premijer Orešković, on je tada rekao da to treba korisno upotrijebiti u razvoj Hrvatske i u gospodarske projekte. To vam samo kažem zato što ste moj nastup u ime klube za saborskom protumačili navijanje za fondove, ni u snu. Ni u snu. A samo zaslugom Kluba Hrvatske stranke umirovljenika u prošlom mandatu koja je predložila zaključak da se ovdje razgovara, da se raspravlja o izvješćima mirovinskim fondova, obveznim mirovinskim fondovima jer je to javni interes, mi danas zbog toga imamo priliku o tome raspravljati i nije točna činjenica da ne postoje fondovi. Zamrznuti su, zamrznute su uplate u fondovima u pojedine Europske države ali novci koji su u fondovima i dalje se okreću i kapitaliziraju i u tim državama, dakle i kod njih bi mogla biti potreba da se raspravi u njihovim parlamentima o sudbini tog novca jer je to javni interes. Ja vam samo to otvoreno kažem jer ne možete reći da je nešto navijanje ako kažem trebate urediti i pitanje smrti, trebate dati u svoja izvješća koliko ima korisnika drugog mirovinskog stupa, koliko imaju kapitaliziranu štednju, za koliko godina. To smo radili na odboru, to mogu ponoviti i ovdje. Prema tome, ne vidim nikakve hvalospjeve i ne prepoznajem nikakve hvalospjeve fondovima. Dapače.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović.
Pa uvaženi gospodine Hrelja, ja kao prvo nemam nikakvog ni pitanja, ali u redu, polemiziramo na ovaj način. Sve u redu. Mislim da je to i važnije nego da postavljamo pitanja samo. Možemo razumjeti pojedine pozicije i interese. Kao prvo, ja nisam dijelio licence, jer ja nisam bio šef ni REGOS-a, ni HANFA-e, nemam to ovlaštenje. A to što sam predavao studentima, predajem i danas. Jel' tako? I to nije problem, nije pitanje uopće ove rasprave. Ovdje je pitanje jednog lošeg, uspostave jednog lošeg mirovinskog sustava koji je na inicijativu Svjetske banke ovdje prihvaćen i svugdje odbačen, a ostao je jedino ovdje. A kad govorite o prodaji, ja zaista jednu stvar ne mogu ne primijetiti. Proteklih sedam dana je u ovoj zemlji totalna zbrka bila, svi su bili zbunjeni zbog ove situacije u Vladi. Pa i premijer je izgledao dosta zbunjeno, međutim očito je bio sjajno koncentriran kada je trebalo prodati vrlo efikasno na brzinu prodao dio Končara i hotele ako se ne varam na Korčuli, hotel na Korčuli. Znači, tu se nije primijetila nikakva neefikasnost. E zato sam ja gospodo 22. siječnja glasovao protiv ove Vlade. I ova Vlada niti bilo koji budući premijer ako bude mislio samo prodavati državnu imovinu, a da programa MOST-a i HDZ-a tu nema, a nema ga, onda nama je bolje da sve raspustimo. Ne treba nam ni Vlada, ni Parlament jer vidite da se pokazuje da bez Vlade ljudi se sami snalaze pa imamo rast dva, dva i pol posto jer ovakva Vlada smeta. Ona uništava Hrvatsku i konačno je vrijeme da ljudi koji znaju i da se mi ovdje da oprostite ne natežemo da konačno vode ovu zemlju.
Hvala. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Lovrinoviću, pa mislim da znamo da je obilježje znanstvenika propitkivati i sebe i drugog i sve oko sebe. Zato se i postavilo pitanje kako, je li ovaj sustav dobar i što treba mijenjati. I ako ste, evo među nama nema nikakav problem. Ako ste vi kazali da ste za ukidanje drugog mirovinskog stupa ja sam protiv ukidanja mirovinskog stupa. I između toga nema nikakve problema. Ali u navijanju ima problema. Ja sam za zamrzavanje, jer su sve zemlje u tranziciji zamrznule zbog gospodarske krize dok zemlja ne iziđe iz krize. Iza dobrovoljno samo to dvoje. I za to ću se zalagati stalno, ako me netko nekad ne uvjeri u drukčije. Možda vi ili netko drugi, ali za sada me još nitko nije uspio uvjeriti. E, što se tiče izvješća pred Saborom, neuobičajeno je da direktor privatne tvrtke podnosi izvješće Saboru. Ali kažu evo, interes javnosti i zakon nalaže da podnosi, i javni interes. Slažem se. Ali ako je toliki javni interes da privatna tvrtka, a to je jedini slučaj u Hrvatskoj podnosi izvješće Hrvatskom saboru kako onda direktor te tvrtke ne podnosi imovinsku karticu. A par excellance primjer da mora imovinsku karticu. I bilo bi interesantno vidjeti imovinsku karticu prije i danas svakog od njih. Ali to nema. Što se tiče tranzicijskog troška, pa spominje se, službeni podatak je HZMO-a 43 milijarde kuna je tranzicijski trošak bez kamata. S kamatama 58 milijarda kuna. To znači, a 18 milijarda kuna je imovina uprihodovana. To znači da svaki član obveznog mirovinskog fonda ima jednu kunu više na računu, ali to je koštalo Hrvatsku 3,2 kune. Pa ne možemo se time hvaliti i ne otvoriti raspravu o tomu. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović.
Uvaženi kolega Marić, najprije da zaboravio sam gospodinu Hrelji odgovoriti na ovo pitanje. Ja nisam tražio ukidanje u Saboru i postoji stenogram što sam govorio, a novinari su moje prethodne riječi negdje mogli prenositi ovako i onako. Ponavljam, treba dati ljudima članovima, ljudima koji su zaposleni mogućnost, slobodu da se opredijele hoće li u prvi mirovinski stup ili u treći mirovinski stup koji treba poduprijeti i razvijati. Za to jesam da bude pravi dobrovoljni, dragovoljni sa svim znači onim uzusima stručni i profesionalni kako njime treba upravljati. Ovaj način drugi stup kako je koncipiran to je nezdrav, on je nezdrav. Sami ste malo prije vidjeli koliki je društveni trošak, tranzicijski trošak i ne može se to nazvati nečiji pozitivni. Zato sam rekao prekinimo jednom kada se govori o tim zabludama, da konačno raščistimo sa nekim stvarima koje su vezane za to. Nama treba jasna slika, nama treba istina. I druga stvar u središtu mirovinske reforme koja je nužna, a vidite da se od nje, ona je po strani. Nema tu ni monetarne reforme. Sve je praktično ide prema prodaji komercijali, tu nema smislenog ekonomskog programa. I meni je drago da je predsjednica Republike jučer doduše uglađeno ali vrlo žestoko u pozadini kritizirala neambicioznost ove reforme koju ovu Vlada na čelu sa premijerom provodi. I mi ne želimo takvu ekonomsku politiku. U tom smislu u središtu nove mirovinske reforme mora biti tko? Naš umirovljenik. Pa mi se ne možemo igrati s njihovim sudbinama, to su ljudi u fazi kad ne mogu više raditi, stvarati, prije svega moraju imati sigurnost i to im moramo zajamčiti uz jednu demokratičnost i slobodu odlučivanja. Hvala vam.
Hvala. Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Mirando Mrsić.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Lovrinović ja ne mislim se natjecati s vašim ekonomskim znanjem i to mi nije u interesu a niti to želim ali želim ispraviti određene nelogičnosti odnosno stvari koje ste rekli. Najprije okrugli stol je bio apsolutno pristran jer kao što znate da je od 10 govornika 8 bilo za ukidanje drugog mirovinskog stupa. S obzirom da ste profesor bilo bi logično da na tom okruglom stolu bude barem pola-pola, pro-kontra, pro-za pa prema tome okrugli stol je imao ishod koji je imao. Kad govorimo o nedostatku u drugom mirovinskom stupu 17% sredstava nedostaje, to je točno. Ali zaboravljate da je država rekla sa svojim zakonima, ja sam više puta to naglašavao da imamo dva mirovinska sustava. Jedan onaj koji je vezan uz radničke mirovine na koje se odnosi i ovaj zakon i drugi koji je vezan uz zakone gdje je država rekla bez obzira koliko vi radili, koliko vi izdvajali imate pravo na mirovine. I ta sredstva nisu u ovim sredstvima koja su iz naših plaća, ta sredstva su iz proračuna. I uvijek će to biti transfer iz proračuna. Prema tome, 17% nije nedostatak. Dakle, nije da sredstava toliko nedostaje. Nedostaje jednostavno zato što ih trošimo za mirovine koje nisu mirovine vezane uz sam sustav. Insinuacije da je netko kumovao nekome ili vezan uz nekoga apsolutno odbijam. Samo vas napominjem da ste rekli jednu poluistinu, dakle da držali smo naknadu za upravljanje do 0,45 ali ste zaboravili reći da od ove godine ide smanjenje naknade za 7% konstantno dok ne dođemo na 0. Prema tome i ovim zakonom smo smanjili troškove upravljanja, smanjili smo troškove REGOS-a, smanjili smo dakle troškove. Prema tome ne možete reći da smo išli na ruku društvima koja upravljaju ovim fondovima. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović.
Uvaženi kolega Mrsić na okrugli stol u Saboru bila su pozvana još 4 ekonomska eksperta upravo kako vi rekoste sa one druge strane međutim oni su se ispričali, put i ovo, ono. Međutim bili su pozvani. Mi ne možemo nikoga privoditi. Dakle, mi smo korektno htjeli akademski u akademskom ozračju sučeliti argumente i doći do određenih istina odnosno zaključaka. S druge strane ono što je najvažnije, ponavljam ponovno jer sad nas gledaju hrvatski građani, posebno umirovljenici ili oni koji će to ubrzo postati, ovdje u mirovinskom sustavu je previše magle. Ako društva za upravljanje ustvari ovi mirovinsko fondovi njih 4 obvezna posjeduju oko 55 milijardi kuna državnih obveznica to je državni dug. Znači, to je dug države. Prema tome, oni posjeduju u svojim rukama na svojim računima dug države koja je ionako zadužena, prezadužena. A još je više zadužujemo sa visokim kamatnim stopama uz koje obvezni mirovinski fondovi financiraju u prosjeku 5% tu istu državu. Dakle, zato sam rekao ovo je stvar elementarne logike zdravog razuma. I zato pozivam da ovaj Sabor organizira plenarnu sjednicu jer mi gospodo raspravljamo o svemu drugom a ne o suštinskim pitanjima. Mi dosada, evo 6 mjeseci, nijednu temu nije raspravio ovaj Sabor kao da nemamo nijedan gorući problem u zemlji. Mi raspravljamo o izvještajima, mi raspravljamo o ovome i onome. Stavimo tu mirovinsku reformu, stavimo izborni zakon, stavimo monetarnu reformu, znači stavimo dugove i prema tome konačno počnimo raditi ono što od nas očekuju hrvatski građani.
Hvala. Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Maro Kristić.
Poštovani kolega Lovrinović nisam dovoljno stručan da bih o ovoj temi razgovarao na razini kako to činite vi i gospodin Marić međutim iz medija sam pratio kako su hrvatski mirovinski fondovi ulagali značajne iznose u građevinska poduzeća kao što su INGRA i Dalekovod koji su imali velika dugovanja prema bankama koje su vlasnice društava za upravljanje mirovinskim fondovima. Pa me zanima zapravo gdje je završio taj novac kojim su dokapitalizirana ta društva ali i druga poduzeća? Jesu li te financijske injekcije mirovinskih fondova upotrijebljene za ulaganje u razvoj ili za sanaciju tih potraživanja banaka? I što mislite bi li u tom smislu bilo nužno osnovati neko povjerenstvo koje bi to trebalo istražiti?
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović.
Uvaženi kolega Kristić upravo ako ste pažljivo slušali moje izlaganje ja sam upravo tražio odgovor na to pitanje u ovim izvještajima koji će se pojaviti znači zavisno od fonda do fonda. Nije ni prošli put bilo, prije dva mjeseca, nema ni sada. Mi tražimo konačnu informaciju i mislim gospodine potpredsjedniče da ako to ne bude sljedeći put nemojte dozvoliti da dođe na točku dnevnog reda da se ne zamaramo time. Jer od nas se očekuje ovdje stavovi sa jasnim informacijama a ne da samo vidimo i čujemo ono što je dobro. Sjajno, podržat ćemo sve što je dobro i nikoga ovdje nema tko će na takvo nešto drugačije reagirati. Kada ste već postavili to pitanje ako je banka imala loš plasman kredit prema nekom poduzeću, pa ga nije mogla naplatit onda se može pretpostaviti da je savjetovala svog klijenta da imitira korporativne obveznice koje će onda kupiti određeni mirovinski fond. Pa prema tome, u pojedinim slučajevima su mirovinski fondovi čistili aktivu i spašavali loše plasmane pojedinih banaka. Dakle mi očekujemo te informacije a posebno to zanima znači umirovljenike i ljude koji izdvajaju svaki mjeseci određeni iznos za svoje buduće mirovine. Dakle nama ovdje koliko ta istina nekoga zaboljela ali bit ćemo jasniji, znači znat ćemo što se događa i znači posebno treba spriječiti te ja volim reći incestuozne veze, a one se mogu, dešavaju upravo na način kako sam maloprije objasnio.
Hvala. Zadnja replika uvaženi zastupnik Ivan Kirin.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi profesore Lovrinović jedno pitanje, odnosno vaš stav i mišljenje me zanima. Reforma mirovinskog sustava u korelaciji sa produljenjem radnog vijeka. Dakle da li bi trebalo krenuti odmah čekati 2028., 2038. godinu? Jer sami ste rekli da postoji negativan odnos između broja zaposlenih i umirovljenika i da za mirovine nedostaje cirka 17 milijardi kuna. Evo vaše mišljenje. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović.
Uvaženi kolega Kirin, hvala na pitanju. Vi ste postavili jedno vrlo važno suštinsko pitanje, dakle kako izdržati ovaj nepovoljni položaj, odnosno sustav, mirovinski sustav koji ima vrlo velike poteškoće? Da li produžavati ljudima radni vijek ili ne? … [[Upadica se ne čuje.]] Oprostite ja ću malo saslušati što kolege govore jer i mene zanima.
Molim vas, kolege molim vas dopustite zastupniku da odgovori na repliku.
Ovo ja inače prakticiram na nastavi kad su đaci nemirni, studenti ustvari onda dođem njima. Ja vas uvijek slušam kolege. Evo oteli ste mi, ukrali jedno 15 sekundi pa molim vas malo tu [[Upadica Ante Sanader: Ostavit ćemo dovoljno vremena.]] Dakle, produžiti radni staž ono vrijeme do 67, 70, postavlja se pitanje smisla takvog modela. Naravno u nekim profesijama kao što ste recimo liječnici, nastavnici, profesori možda netko i može raditi do 67 godina ako zaista situacija na tržištu to traži. Međutim, u ovoj eri strahovitog razvoja robotike, tehnologije u proizvodnji potiskuje, tehnologija potiskuje radnu snagu. To je jedan problem koji mi ovdje nemamo ni vremena, niti je ta tema o kojoj govoriti, dakle treba, mi moramo riješiti trenutne probleme. Nećemo ga sigurno riješiti produženjem radnog staža pa da bake konkuriraju na natječajima kćerkama, čak i svojim unučicama jel tako. To je potpuno besmisleno i to nije sustav kakav mi želimo, za koji se zalažemo. Dakle, mi moramo imati zdravu ekonomiju sa visokim stopama rasta, poticati demografski rast da u održavamo održivost ovoga mirovinskog sustava, a s druge strane zaista razmišljati o potpunoj jednoj ekonomskoj paradigmi na razini ne samo Hrvatske jer smo premali. Vidite što se u Švicarskoj dešava, EU? Mi imamo trendove u ekonomiji koje dosad nismo vidjeli i živimo u takvoj fazi kapitalizma, posebno budućnosti gdje sve više ljudi neće moći raditi. Dalje ne mogu objašnjavati jer nema vremena. Evo hvala na pitanju.
Hvala. Evo završno uvaženi gospodin Dinko Novoselec.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Dozvolite mi da kratko rezimiram ovu raspravu sa još nekoliko detalja i podataka za koje mislim da bi bilo korisno na kraju reći. Ovdje smo imali prilike čuti nešto što sam, za što ne mogu baš u potpunosti potvrditi da je točno ali vjerujem da je, a to je činjenica da je ovo jedini Parlament u Europi u kojem se razgovara predstavnici privatnih institucija predaju izvješće Parlamentu. Ne mogu sa sigurnošću tvrditi da to je tako ali vjerujem da je. Međutim, iz toga se ne može izvući zaključak da je Hrvatska jedina zemlja koja ima obvezne mirovinske fondove, dakle od toga, dakle obvezni mirovinski fondovi postoje i funkcioniraju gotovo rekao bih tako u većini zemalja srednje i istočne Europe. Jedina zemlja koja je ustvari u potpunosti odustala od mirovinskog sustava 2. stupa je Mađarska. Dok su sve ostale zemlje ostale sa manje ili više snage posvećene ovakvom mirovinskog sustavu kakvog ima i Hrvatska. Ali jedino u ovom Parlamentu su obvezni mirovinski fondovi daju svoje izvješće što ukazuje da je Hrvatska ustvari na neki način napravila korak više od svih ostalih zemalja u okruženju koje imaju ovakve sustave. Ono što bih htio još dodatno komentirati bilo je puno rasprave na temu privatizacije Končara. Ja ne mogu ulaziti niti želim ulaziti u to sa aspekta onoga ko je donosio odluku o prodaji Končara. Ali ono što mogu reći to su činjenice koje se mogu lako provjeriti da su obvezni mirovinski fondovi kupili dionice Končara po dosta različitim međusobnim cijenama. Koliko ja znam najniža cijena je bila 670 kuna, koliko ja znam najviša cijena je bila 711 kuna. Isto tako ja znam naravno koliko je kupio moj fond, ne mogu znat detalje za ostale fondove. Međutim, uvidom u vlasničku strukturu Končara vidjet ćete da ne postoji jasna korelacija između iznosa sredstava koji su obvezni mirovinski fondovi uložili u Končar i veličine svakog tog pojedinačnog fonda. Ono što pokušavam reći je da je sa aspekta nas kao sudionika tržišta kapitala privatizacija Končara izvedena na način da su svi sudionici tržišta kapitala bili pozvani da u njoj sudjeluju pod istim uvjetima na istom transparentnom i rekao bih konkurentan način. Druga stvar koju bih htio iskomentirati jer je ovdje u nekoliko navrata bila spomenuta a to je centralna tema naših diskusija i unutar mog fonda a i unutar udruženja obveznih mirovinskih fondova je zašto u B dakle najvećem obveznom mirovinskom fondu ima gotovo 70% imovine uložene u državne obveznice kako je zakonski zahtjev bitno niži. To je kao što sam rekao centralna tema i naših promišljanja i u mom fondu i u industriji općenito. I ona nije posljedica naših želja, ona je posljedica interakcije svih zakonskih ograničenja s kojima smo suočeni i interakcije dakle tih zakonskih ograničenja sa tržišnim ograničenjima koja proizlaze iz hrvatskog tržišta kapitala. Mi smo isto tako nesretni zbog činjenice da je to ulaganje tako visoko u postotku i željeli bismo i nastojati ćemo da ta ulaganja u budućnosti smanjimo. To je uostalom i strategija barem mog fonda. Hoćemo li u tome uspjeti ovisi i o tome da li će biti stvorene druge mogućnosti ulaganja za obvezne mirovinske fondove kao što je bilo rečeno ovdje, imovina je već preko 75 milijardi kuna, smanjiti ulaganje za 20%-tnih poena znači realocirati oko 15 milijardi kuna. Da bi se ta ulaganja smanjila iz državnih obveznica moraju se stvoriti neke druge investicijske mogućnosti u Hrvatskoj. Htio bih još ukratko dotaknuti, dakle ovdje se postavilo pitanje koliko ima umirovljenika iz drugog stupa, ja bih samo htio reći da dakle obvezni mirovinski fondovi funkcioniraju na način da mi to ustvari ne znamo. Dakle kada umirovljenik, kada čovjek stekne pravo za mirovinu iz drugog stupa on uzima sredstva iz obveznog mirovinskog fonda i odnosi ih negdje drugdje. Kamo ih odnosi i kakvu mirovinu za njih dobiva mi to ne znamo. Dakle kod nas je sustav akumulacije, doprinosa u obveznim mirovinskim fondovima u potpunosti odvojen od faze isplate mirovina. Isto tako dakle kada razmišljamo o tome tko su aktivni i pasivni članovi obveznih mirovinskih fondova mi kao upravljači u sredstvima u obveznom mirovinskom fondu ne znamo da li neki naš član dobiva mirovinu, odnosno doprinose, da li dobiva onoliko koliko treba dobivati, da li je on aktivan, da li je on zaposlen, da li je ne zaposlen, to su informacije koje mi nažalost nemamo i ne možemo ih dati u ovim izvješćima. Izvještaj kojeg sam ja predstavio predstavlja samo jedan mali dio poslovanja mog fonda. Sve detalje, mnoštvo drugi podataka slobodni ste potražiti na mrežnim stranicama fonda, količina transparentnosti obveznih mirovinskih fondova je ja bih rekao među najvećim kojeg sam imao do sada prilike vidjeti u financijskom investicijskom svijetu. Na stotine se stranica publicira … [[Govornik se ne razumije.]] pa pozivam svakog zainteresiranog da pogleda i dodatne detalje i neke stvari koje su ovdje bile otvorene mogu se naći na našim web stranicama. Ono što je također bilo ovdje spomenuto to je problem … [[Govornik se ne razumije.]] državnih obveznica u portfelju. Ja moram reći da se državna obveznica u portfelju obveznih mirovinskih fondova … [[Govornik se ne razumije.]] prema Zakonu o računovodstvu, odnosno prema međunarodnim računovodstvenim standardima. Oni jesu kakvi jesu, mi ih moramo primjenjivati. I ono što je važno važno je da je tako utvrđena vrijednost imovine obveznih mirovinskih fondova usporediva sa svakim sličnim, sa svim drugim sličnim sustavima u svijetu jer svi u ovom poslu koriste iste međunarodne računovodstvene standarde. I utoliko još jednom hvala na ovoj raspravi. Ponavljam, mislim da je jako dobro da bez obzira što smo privatne institucije svjesni smo da predstavljamo i određeni javni interes. Mislim da je jako dobro da svoja izvješća predstavljamo pred ovim uvaženim Domom i radujem se iduće godine kada ćemo to učiniti još jednom. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo dvije replike. Prva je uvaženi zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Gospodine Novoselec kazali ste da jedina smo zemlja u kojoj obvezni mirovinski fondovi podnose izvješće ali da i u drugim zemljama ima, nije točno da u drugim zemljama nema obveznih mirovinskih fondova. Nitko nije nikada rekao da u drugim zemljama nema obveznih mirovinskih fondova. To doista nitko nije rekao. Ali je rečeno da smo jedina zemlja u kojoj se raspravlja o fondovima. Ali niti jedna tranzicijska zemlja ne postoji u kojima nije zamrznut mirovinski fond, obvezni mirovinski fond, ne postoji osim Hrvatske. To vi jako dobro znate, dok traje kriza. Što se tiče spomenuli ste Konačara, i kupnje dionica Končara iz vaše rasprave se dalo zaključiti da vi uopće niste znali da će biti objavljena prodaja dionica Končar. Pa me interesira kako ste vi saznali da se prodaje … [[Govornik se ne razumije.]] Končara, dio paketa? Zašto ste se javili samo na jedan paket? S kime ste razgovarali i s kime ste dogovorili tu kupnju? Ili možda niste … [[Govornik se ne razumije.]] , ako hoćete kazati da niste ni s kime. Hoćete li dati ostavku ako dokažemo da ste razgovarali i da niste na burzi kupili dionice? Pa iz svega proizlazi da vi nemate pojma i vi ste se od 4 objave javili na jednu po cijeni koja je ponuđena i da vi na tome, da je to tržište odradilo, da to nisu odradili pojedinci skupa s vama. Takav dojam hoćete ostaviti? Ako hoćete ponovite pa ćemo onda ići sa dokazima da to nije tako. Ali samo mi recite hoćete li u tome slučaju dati ostavku? Hvala lijepa.
Druga replika uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović.
Hvala lijepo. Šutnja znači ja sam odgovor i odobravanje. Iz ovog što ste vi kolega Marić sada rekli, ispada, bit ću malo ovako, malo je neugodno i u mom akademskom rječniku da je netko iz Vlade da ne kažem izravno dilao dionice neću reći jer to burza je posrednik sa maltene određenim mirovinskim fondovima. Odgovor nismo dobili, ne govorim za vas, dakle i mene zanima taj odgovor ali ja bih se osvrnuo na vas, na vašu tvrdnju gospodine Novoselec da obvezne mirovinske fondove zaokuplja jedna središnja tema kako povećati mogućnost ulaganja odnosno manjeg ulaganja u državne obveznice a otvoriti veći prostor za dionice. E vidite ja se, što se tiče obveznih mirovinskih fondova gdje ljudi nisu imali mogućnost slobodu odlučivanja hoće li biti tu, ja se s tim ne slažem ali se sad potpisujem i izrazito slažem da budete fond menadžer u trećem mirovinskom stupu gdje će ljudi dragovoljno uplaćivati a vi onda ulažite gdje god hoćete. Znači, možete 100% uložiti u dionice bilo što, zašto jer su ljudi onda jasno, slobodnom voljom pristali na takvu jednu poslovnu politiku fonda odnosno vođenje fonda. Sredstva koja se nalaze u drugom mirovinskom fondu, to su sredstva ponavljam naših ljudi koji znače, to je treća životna dob, oni ne mogu više privređivati u toj mjeri i ona ne smiju nikada biti ona sirovina odnosno sredstva koja će samo juriti za profitom. To je sasvim jasno i ja se kažem potpuno slažem u trećem mirovinskom stupu gdje je dragovoljno, gdje je sloboda dapače, ulažite u što hoćete. Evo hvala.
Hvala. S ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Poštovane kolegice i kolege, sada bismo prešli na glasovanje. Molim vas uključite se radi provjere kvoruma. Da izvolite. Uvaženi zastupnik Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, klub Hrvatske narodne stranke Liberalnih demokrata prije osam dana predao je u proceduru Prijedlog zaključka Hrvatskog sabora o podršci cjelovitoj kurikularnoj reformi. Kao što vidim, budući da prelazimo na glasovanje, očito je da danas neće biti konstatacije o usvajanju dopunskih točaka dnevnog reda. Možete li nam obzirom da ste prošlog petka najavili da će to biti danas objasniti zašto nema uvrštenja tog zaključka. Hvala lijepo.
Ja nisam prošli tjedan najavio da će to biti danas. Ja sam rekao da će biti u poslovničkom roku. Kao što uvijek striktno se držim Poslovnika, tako ću se i ovaj puta. I ja vas uvjeravam da će u poslovničkom roku biti ta točka uvrštena u dnevni red kao i sve ostale točke. Mi smo dobili i iz Vlade neke točke itd. Sve te točke biti će u poslovničkom roku uvrštene u dnevni red. Ja vam to jamčim. Evo ga. Možemo li? Izvolite uvažena zastupnica Nansi Tireli.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora Laburisti su u dnevni red uvrstili Prijedlog odluke o raspuštanju Sabora.
Moram vas ispraviti. Niste mogli uvrstiti vi, uvrštava ovaj Dom.
Uputili u proceduru, ispričavam se. Vi ste, dakle javno obećali na jednom Dnevniku, na novinarsko pitanje da će ta točka dnevnog reda biti uvrštena u saborsku proceduru u petak što znači danas. S obzirom da …
Postoji i sljedeći petak, oprostite.
Ne, ne, vi ste …
Jer mi petkom uvrštavamo u pravilu te točke i postoji sljedeći petak.
Postoji puno petka, ne samo sljedeći petak, postoji i današnji petak i vi ste točno rekli da će se raditi o brzoj proceduri i da ćete to uvrstiti na dnevni red u petak. Ne samo ja nego pretpostavljam i svi koji su to slušali mogli su pretpostaviti da ne mislite na neki petak nego da mislite na današnji petak. Pa bih voljela čuti vaše objašnjenje zašto to niste napravili. Hvala lijepa.
Moje objašnjenje je potpuno jednako kao i kolegi Beus Richemberghu da će to biti žurno jer moraju takve točke uvijek biti žurno uvrštene tj. u poslovničkom roku, u roku od 15 dana. I biti će uvrštena. I sad možemo ići ja se nadam na glasovanje. Molim vas da se uključite radi provjere kvoruma. Molim vas rezultat. 78 ukupno, znači imamo kvorum, možemo pravovaljano odlučivati. Prvo ćemo glasovati o Izvještaju o radu AZ obveznih mirovinskih fondova za 2015. godinu. Podnositelj je AZ obvezni mirovinski fond. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „Prihvaća se Izvještaj o radu AZ obveznih mirovinskih fondova za 2015. godinu“. Molim vas glasujte. Tko je za? Hvala lijepa. Drago mi je da nam se kvorum dramatično i na čudnovat način povećao. 123 glasa za, 2 suzdržana i 2 protiv. Prema tome utvrđujem da je s većinom glasova donesen zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Sljedeća točka - Izvješće o radu obveznih mirovinskih fondova kojima upravlja Erste d.o.o društvo za upravljanje obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima za 2015. godinu Podnositelj je Erste d.o.o. obvezni mirovinski fond na temelju članka 150. Zakona o obveznim mirovinskim fondovima. Zbog obilnosti materijala izvješće nije umnoženo i nalazi se na web stranici Hrvatskog sabora. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Vlada je dostavila mišljenje. Želi li predstavnik predložitelja dodatno obrazložiti izvješće. Uvaženi Petar Vlaić, predsjednik uprave Erste d.o.o. Izvolite.
Poštovane zastupnice i poštovani zastupnici. Čast mi je predstaviti poslovanje Erste Plavih mirovinskih fondova u 2015.godini. Erste d.o.o. društvo za upravljanje obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima u 2015.godini upravljao je s tri obvezna mirovinska fonda kategorije A, B i C i sa 4 dobrovoljna mirovinska fonda. Za razliku od AZ fondova mi upravljamo i sa obveznim i sa dobrovoljnim mirovinskim fondovima. U odnosu na 2014.godinu broj članova Erste Plavih obveznih mirovinskih fondova porastao je sa 264 tisuće na 273 tisuće 833 člana. Od ukupnog broja članova 2493 člana bili su članovi fonda C, znači konzervativnog fonda, 750 članova bili su članovi fonda A, dinamičnog fonda a ostali su bili članovi fonda B. Tržišni udio mjereno po broju članova krajem prošle godine iznosio je 15,82%. Ukupno je u prošloj godini u Erste Plavi obvezne mirovinske fondove uplaćeno 718 milijuna kuna s tim da su tu bile i značajne isplate iz fonda B po osnovi izmjene zakona o djelu koji se odnosi na osobe osigurane po posebnim propisima. Iz fonda B ukupno je isplaćeno 697 milijuna kuna po toj osnovi više nego je uplaćeno a isto tako iz fonda C isplaćeno je 17 milijuna kuna više nego što je uplaćeno. Ukupna imovina u sva ti naša obvezna mirovinska fonda iznosila je 9 milijardi 878 milijuna kuna a po prinosu najbolji bio je fond A koji je ostvario prinos od 7,22%, fond C ostvario je prinos od 5,72% a fond B je ostvario prinos od 6,67%. Fond B koji je nasljednik priručnog jedinstvenog Erste Plavog obveznog mirovinskog fonda od 2002.godine pa do konca minule godine ostvario je prosječni godišnji prinos od 6,08% odnosno više od 4% iznosio je realni prinos. Investicijski ciljevi pojedine strukture ulaganja, sredstva fonda A najviše se ulagalo u hrvatske vrijednosne papire, promatrano po klasama najzastupljeniji su bile obveznice RH a zatim dionice Podravke, Adrisa i Luke Rijeka. Fond B koji je balansirani fond, on je u ovom trenutku pretežito obveznički. Krajem godine je bio 73% državnih obveznica u portfelju. Zemljopisno najviše imovine uloženo je u RH i to 87% osim državnih obveznica značajnih … bili su ulaganje u hrvatske dionice, zatim sve održive Europske unije i SAD-a. U imovini fonda najzastupljeniji je od svih pojedinih kategorija koje sam rekao su državne obveznice, od toga je 70,6% portfelja, hrvatske dionice 13,5% portfelja, strane dionice 5% portfelja i strani investicijski fondovi 7,4% portfelja. Fond kategorije C koji se automatski popunjava članova iz kategorije b koji imaju manje od 5 godina do mirovine te u njega ulaze članovi koji imaju najmanju sklonost rizika i taj fond ne smije ulagati u prenosive vlasničke papire. … struktura mu mora biti usklađena sa obvezama odnosno 90% imovine mora biti uloženo u valutu u kojoj se isplaćuje mirovina. Samim time je uređeno da i fond ulaže pretežito u državne i ostale obveznice. Što se tiče najznačajnijih ulaganja u 2015. godini odnosila su se na dokapitalizacije hrvatskih poduzeća i kupnji hrvatskih državnih obveznica. U veljači i lipnju 2015. godine Erste plavi mirovinski fondovi su sudjelovali u dokapitalizaciji tankerske … [[Govornik se ne razumije.]] poduzeća tankerske plovidbe i to u ukupnom iznosu od 56 milijuna kuna. U srpnju sudjelovali smo u dokapitalizaciji Podravke sa 45,8 milijuna kuna. U kolovozu dokapitalizaciji luke Rijeka u iznosu od 47 i pol milijuna kuna, te u listopadu 2015. godine u dokapitalizaciji Hrvatske poštanske banke u ukupnom iznosu od 50 milijuna kuna. Osim navedenih značajni smo bili ulagatelji u hrvatske državne obveznice, u novu emisiju ministarstva, obveznica Ministarstva financija dospijeća 2026. godine u iznosu od 575 milijuna kuna do druge emisije hrvatskih kunskih obveznica u iznosu od 590 milijuna kuna, te ostatak smo uložili u hrvatske obveznice izdane na stranim tržištima. Što se tiče samog poslovanja mirovinskog društva ukupni prihodi u prošloj godini iznosili su 61,7 milijuna kuna, a glavni izvor prihoda su upravljačka i ulazna naknada, te isto tako upravljanje vlastitim sredstvima mirovinskog društva. To su prije svega ulaganja kapitala i jamstvenog pologa. Ukupni rashodi iznosili su 34,5 milijuna kuna, a ukupna neto dobit iznosila je 21 i pol milijuna kuna. U prošloj godini bili je zaposleno ukupno 28 djelatnika, a troškovi zaposlenih iznosili su 10,2 milijuna kuna. Htio bih napomenuti da smo 3,2 milijuna kuna platili Agenciji za nadzor. 8,3 milijuna kuna REGOS-u, da smo platili 5,7 milijuna kuna poreza na dobit i da smo platili preko 3,5 milijuna kuna ukupno su plaćeni porezi i doprinosi temeljem oporezivanja dohotka. Evo toliko o poslovanju naših obveznih mirovinskih fondova, poslovanju našeg mirovinskog društva. Htio bih reći da mi kako sam na početku već i napomenuo upravljamo sa dobrovoljnim mirovinskim fondovima i tu smo Hrvatska, mislim da je u ovom trenutku predvodnik što se tiče razvoja dobrovoljne mirovinske štednje u srednjoj i istočnoj Europi. A neki proizvodi su jedinstveno čak i na nivou cijele Europe, a u Zapadnoj Europi tek ga sada uvode odnosno proizvod individualne dobrovoljne mirovinske štednje kako poznajemo u Hrvatskoj već zadnjih 15 godina. Evo zahvaljujem.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi za raspravu se javio uvaženi zastupnik Mirando Mrsić u ime kluba SDP-a.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa poštujemo proceduru, pa evo dakle u ime kluba SDP-a mi ćemo podržati ovo izvješće, a ovu daljnju raspravu tumačimo samo kao kupovanje vremena, jer očito da Vlada ne funkcionira, da Sabor ne funkcionira. Danas evo ni na Hrvatskom radiju nije bilo niti one emisije „A sada Vlada“. Prema tome, žao mi je što ćemo mučiti ljude iz mirovinskih društava da tu sjede sa nama jer smo sve rekli u prethodnim izlaganjima. Ja ću samo još dodati jednu stvar, a to je da nije istina da su svi zamrzli izdvajanja u drugi mirovinski stup. Estonija upravo ovih dana podiže za 2% izdvajanje. Prema tome, nisu sve istine koje su bile tu. Hvala lijepo.
Replika uvaženi zastupnik Branimir Glavaš.
Slažem se sa kolegom Mrsićem, ništa u ovoj državi ne funkcionira i to treba jasno reći. I mislim da se treba razići ovaj Sabor, prekinuti zasjedanje i dok god se ne zna što će biti sa hrvatskom Vladom ovo je gubljenje vremena i obmanjivanje hrvatske javnosti stvarajući pokušaj, stvarajući dojma da ovaj Sabor funkcionira. Ovaj Sabor uopće ne funkcionira, nema važnih točaka o kojima se treba raspraviti. I ovaj Sabor treba zaustaviti ovo zasjedanje dok se ne riješe problemi u hrvatskoj Vladi. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća rasprava je u ime kluba HNS-a liberalnih demokrata uvažena zastupnica Božica Makar.
Poštovani predsjedavajući, poštovani predstavniče fonda, evo poštovane kolegice i kolege. Lijepo vas pozdravljam i ovo je već drugi puta ove godine da raspravljamo o izvješćima o radu obveznih mirovinskih fondova. Naime, prvo smo imali u siječnju to je bila rasprava o izvješćima za 2014. kada smo prvi put raspravljali uopće u ovom Saboru o tim izvješćima. S obzirom da se radi o privatnim društvima postoji dilema da li je to o.k. Ja osobno smatram da da, jer ipak se radi o javnom interesu i da je to tema koja zanima sve naše građane. Također moram priznati da su predstavnici mirovinskih fondova uvažili naše primjedbe i prijedloge iz prošle rasprave, gdje smo ukazivali na određene podatke i sistematizaciju tih podataka, tako da smo ovog puta uz te izvještaje dobili i izvješća o poslovanju društava koja upravljaju tim fondovima. Naravno da uvijek može više i bolje, tako da ja vjerujem da će biti usvojena i iz ove rasprave određeni prijedlozi i u idućim izvješćima biti uvršteni. Ovdje se zapravo radi o izvještajima o poslovanju obveznih mirovinskih fondova za 2015. godinu, ali ono što se stalno provlači u našim raspravama kao i raspravama u široj javnosti je opravdanost postojanja drugo mirovinskog stupa. To ne čudi jer je to stvarno važno pitanje, pitanje koje se tiče svih građana Hrvatske. Zato treba stalno pratiti ovu problematiku, a stručna javnost treba sučeljavati argumente a sustav također treba stalno nadograđivati. Ništa nije idealno pa tako ni ovaj sustav. Ali, u '90-ima priljevom velikog broja umirovljenika u mirovinski sustav trebalo je nešto učiniti. Zato se i krenulo u ovaj projekt mirovinske reforme koja je osmišljena '98. godine i bio je to zapravo projekt Svjetske banke. Kod nas je mirovinska reforma započela 2002. godine. Provođenje je zamišljeno u tri mirovinska stupa. Kao obavezni mirovinski stupovi prvi i drugi, prvi stup generacijske solidarnosti i drugi stup individualna kapitalizirana štednja. Dakle, uz ova dva obavezna predviđen je i treći stup kao dobrovoljna mirovinska štednja. Ovog puta se ovdje neću osvrtati na mirovine po posebnim propisima i što one donose u svemu ovome jer o tome ima dosta mišljenja i utjecaj je na ovu mirovinsku reformu također. U reformu se krenulo s ciljem stabilizacije mirovinskog sustava i stvaranja temelja za dugoročni i održivi mirovinski sustav. Demografska kretanja bila su izrazito nepovoljna, a broj umirovljenika sve veći. Naravno broj umirovljenika i zaposlenika danas je još gori, 1 na prema 1,19. Dakle, ono što bi trebala biti određena sigurnost isplate mirovina svih budućih umirovljenika je osobna imovina u obveznim mirovinskim fondovima. Planirano je da se taj odnos uplate za mirovinsko osiguranje iz bruto plaće od 20% koje je i tada iznosilo toliko i omjer je bio 15% u prvom mirovinskom stupu, 5% u drugom mirovinskom stupu postepeno povećava u korist uplata u drugi stup. Međutim, odnos je i dalje takav a postoje i prijedlozi o potpunom ukidanju drugog mirovinskog stupa. Predstavnici fondova pripremili su nam i simulaciju izračuna mirovina i naveli i primjere. Ti izračuni jako lijepo izgledaju na visokim bruto plaćama. Pa ću tako navesti možda dva primjera iz ovog što su nam napravljene tu simulacije. Dakle, sa 62 godine starosti, 35 godina staža ali ako se sve vrijeme uplaćivalo u drugi mirovinski stup na plaći od 19 000 kuna bruto mirovina bi iznosila 6285 kuna od čega bi 2756 kuna ili 44% bilo iz drugog mirovinskog stupa. Dakle, za onih uloženih 25% u mirovini bi se sudjelovalo sa 44%. Ako uzmemo kasniji odlazak u mirovinu i više mirovinskog staža normalno da je i iznos mirovine veći. Međutim, ako se radi o bruto plaći od 5000 kuna, 62 godine starosti i 35 godina uplate tu se radi za 25% uplate u drugi mirovinski stup svega oko 30% je isplata iz drugog mirovinskog stupa, a mirovina je 2347 kuna. Nažalost, kod nas ima još mnogo onih koji nemaju ni bruto plaću 5000 kuna ili 3800 neto. Plaće su daleko niže, naročito u onim dijelovima gdje je zastupljena radno intenzivna industrija kao tekstilna, obućarska, drvna, to je naročito prisutno i u mom kraju u Varaždinskoj županiji gdje su plaće daleko niže od prosjeka Hrvatske pa ima mnogo plaća koje su niže i od 5000 kuna bruto. Tako da oni koji uplaćuju samo prvi stup ili prvi i drugi nema velike razlike. Jer mirovine će stvarno biti niske i u jednom i u drugom slučaju. A za uplatu u treći dobrovoljni mirovinski stup ljudi sa takvim primanjima stvarno nemaju mogućnosti. Normalno da se tu odmah nameće opet pitanje kako povećati broj zaposlenih, kako pokrenuti gospodarstvo ali vjerujem da to svi želimo ali dosada nismo kao Vlada i ovaj Sabor ništa napravili u tom smjeru. U izvještajima smo primili i pregled prihoda i rashoda društava koja upravljaju obveznim mirovinskim fondovima. Gledajući prinose tih društava od osnutka pa dosada fondova društva su ostvarivala između 3% i 4% prinosa godišnje prosječno. Male razlike postoje ali nisu ni toliko bitne i to svaki član društva ako želi promijeniti društvo koje upravlja fondom odnosno fond može odlučiti. Međutim, za upravljanje fondovima društva ubiru i određene naknade. Naravno, ona upravljaju sa 74 milijarde naše imovine, dakle ne novaca nego imovine jer je većina u imovini. Razvidno je iz toga i ono što sam primijetila da je dobit izuzetno dobra, daleko bolja nego u mnogim financijskim institucijama a da ne govorim o situaciji u realnom sektoru u proizvodnji i uslužnim djelatnostima. Tako su društva koja upravljaju fondovima, za sva 4 društva ću sad reći, to je 386 milijuna kuna prihoda a neto dobit nakon oporezivanja je 193 milijuna ili 50% nakon oporezivanja. Prije oporezivanja kod pojedinih društava dobit je iznosila 67% od prihoda. Tu je naveden i podatak kako hrvatski obvezni mirovinski fondovi spadaju među najjeftinije pružatelje ove usluge u srednjoj i istočnoj Europi. Ja vjerujem u to, ali da sigurno postoji mogućnost smanjenja ovih naknada postoji što je vidljivo i iz ovih podataka. I ja jesam član 2. mirovinskog stupa i želim vjerovati da je moja imovina u 2. mirovinskom stupu sigurna. Vjerujem da društva koja upravljaju mojom imovinom kao i imovinom građana koji su članovi 2. mirovinskog stupa dobro ulažu i da će mi donijeti dodatne prihod prilikom odlaska u mirovinu. Želim vjerovati da je sigurna jer za nju jamči država. Znam da nadzor nad poslovanjem mirovinskih društava te mirovinskih fondova provodi HAMFA koja kontrolira zakonitost, sigurnost i stabilnost poslovanja. To je bilo ono što je meni važno kao članu 2. mirovinskog stupa, a ono o čemu moramo brinuti kao zastupnici u Hrvatskom saboru je interes građana ali i države. Ja se svakako zalažem za argumentiranu stručnu raspravu, sučeljavanje argumenata, ne donošenje paušalnih odluka, političkih odluka ali da moramo vjerovati da je ono što smo donijeli i po kojim zakonima sad radimo trebamo poštivati ali ništa nije nepromjenjivo pa tako i to. I bilo je nekoliko osvrta da nemamo nikakve analize, da nemamo nikakve informacije i ostalo pa sam i ja uzela na 22 stranici, neću dugo ali pročitat ću vam jer stvarno želim vjerovati i tim fondovima idruštvima koja upravljaju da ipak se rade analize i da to rade stručni ljudi. Pa tako zaključci studije Ekonomskog instituta iz 2011. kažu da je na strateškoj razini uravnoteženje i kontrola demografskih i sustavskih rizika najbolje postići odgovarajućom kombinacijom javnog mirovinskog sustava baziranog na tekućoj raspodjeli što je 1. stup i kapitaliziranog sustava 2. stup. Izračuni u ovoj studiji ukazuju da uvođenje 2. stupa nije izvor problema u hrvatskom mirovinskom sustavu već su posljedica promjena u prvom stupu nakon uvođenja reforme. Projekcije Ekonomskog instituta pokazuju da sadašnji hrvatski mirovinski sustav u budućnosti neće imati problema s financijskom održivošću tj. ne bi trebalo doći do prekomjernog rasta javnih izdataka za mirovine i to usprkos negativnim demografskim tendencijama. Naime, u budućnosti će doći do aktiviranja mirovina iz 2. stupa te će posljedično tome doći do smanjivanja isplata iz 1. stupa što će olakšati buduće fiskalne situacije. I tu je još jedna nedavna studija INFO instituta iz Münchena koja je u svom zaključku o mirovinskoj reformi 2. stupa u RH navodi da je potrebna njegova daljnja ekspanzija. Ista se može kombinirati s povećanjem ukupnog izdvajanja za mirovinske doprinose ali ne smanjivanje izdvajanja za 1. stup već povećanjem ukupne stope izdvajanja za mirovinske doprinose koja je trenutno 20%. Također studija ističe da povećanje doprinosa 2. stupa ne bi trebalo odgađati s obzirom da je takav iskorak najprimjereniji zbog demografskog starenja populacije. Normalno da je cijena rada i u ovom momentu visoka i da bilo kakvo povećanje s tih 20, za 2% ili 1% odnosno indeksni poen nije moguće odnosno ne bi bilo dobro. Ali da postoji sigurno mogućnost i smanjenja određenih drugih davanja, preraspodjela u tom djelu sigurno da postoji. Sve je to stvar rasprave, stvar struke, argumenata. Ja isto nisam ekspert o tome ali sam odlučila vjerovati da je to ono dobro u ovom momentu i da od toga ne treba odustati. I Klub zastupnika HNS-a podržat će ova izvješća. Hvala.
Hvala. Slijedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika MOST-a uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović. Njega nema, gubi pravo na raspravu. Slijedeća rasprava je u ime kluba BM, Milan Bandić 365, BUZ, uvaženi zastupnik Milivoj Špika.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora. Pokušat ću u kratkim crtama da se previše ne dulji oko ove rasprave obzirom da smo imali priliku i za godinu ranije raspravljati o izvješćima o obveznim mirovinskim fondovima i otprilike se nije ništa ni dogodilo u ovih nekoliko mjeseci. Ali se dogodilo nekoliko stvari koje su javnosti malo upale u oči, iz kojih se vidi nešto na što smo upozoravali jedno vrijeme a što sad polako izlazi na svjetlost dana. Dakle pitanje sudjelovanja obveznih mirovinskih fondova u kupovini dionica Končara. Da li je itko u ovoj državi pitao umirovljenike tzv. vlasnike tih sredstava da li oni to žele ili ne žele? I da li je to interes RH ili nije? I kao ćemo podvesti pod isto da privatni obvezni mirovinski fondovi u ime nekoga kupuju naše tvrtke a da mi o tome nismo informirani a opet da se to podvlači kao interes RH? Nije to interes RH ali je ovo način i pokazatelj kako bi ovi fondovi mogli funkcionirati u budućnosti i kako da se domogne našeg vlasništva s našim novcima. Da ne bi netko krivo shvatio, shvatite ovo više kao stilsku figuru, imali smo početkom 90.tih godina pretvorbu i privatizaciju kad se sa novcima firme kupovala ta ista firma. Sada me ovo veoma asocira na sličnu logiku. Dakle kupiti ćemo vas sa vašim novcima a vas za to nećemo ni pitati jer svima je jasno da umirovljenici odnosno oni koji će dio mirovine ili u cijelosti jednog dana primati iz ovog drugog mirovinskog stupa ni u jednom trenutku ne kontroliraju novčani tijek toga niti imaju bilo kakvi utjecaj na poslovanje jer ne zaboravite da u upravnim odborima ili bilo kojem kontrolnom mehanizmu nema nikoga iz onih koji to financira. A to financira država izdvajanjem onih iz 20%, dakle onih 5%, dakle četvrtina od ukupnog iznosa koji svaki mjesec ide iz plaća osiguranika za buduću mirovinu smo došli sad u ovom trenutku nakon već skoro još malo pa će biti 15 godina postojanja obveznih mirovinskih fondova na godišnju razinu od preko 5 milijardi kuna što bi rekli ove … [[Govornik se ne razumije.]] koji ide u te fondove. A istovremeno smo s obzirom na kumulativni iznos došli i negdje oko 2, 2,5 milijarde plaćanja kamata. Dakle država sada već svake godine a to će biti sve više i više u obvezne mirovinske fondove ja ću biti možda malo bezobrazan pa reći utuće preko milijardu eura kojih nema, kojih nema. Jer da bi se isplatile redovite mirovine država svake godine mora posuditi više od 2 milijarde eura, dakle ili više od 15 milijardi kuna. E sad, kakva je to logika da vi svoje novce dajete nekom da upravlja u vaše ime a onda te iste novce posuđujete za dvostruko veću kamatu. Je ne znam da li itko ovdje od vas ima, a već sam to rekao, ponoviti ću da li itko ovdje od vas smatra normalnim da kada primite plaću ili ste je primili idete u banku i oročite je za 2 ili 3% a onda pošto nemate od čega živjeti odete na drugi šalter i dignete pozajmicu za dvostruko veću kamatu. Oprostite meni je to totalno suludo. Ta logika naprosto nije održiva. A mi si to radimo cijelo vrijeme a znamo zašto smo to radili, jer ovo nije inovacija Hrvatske, ovo je bila prisila, ovo je bila prisila prije više od 10 godina kada je Hrvatska morala pristati da stvori ove obvezne mirovinske fondove jer je to bila između ostalog i cijena ulaska u EU na neki način ali i uvjet da bi se Hrvatska mogla u određenoj razini zadužiti. I što sada imamo? Imamo činjenicu i imamo situaciju koja je bila čest slučaj u mnogim tranzicijskim zemljama tzv. ex komunističkih zemalja koje su sada postale članice EU a koje su bile u istoj situaciji. I što su oni napravili prvom mogućom prilikom, odnosno onog trenutka kada su postali punopravne članice EU. Odmah su ili ukinuli ove obvezne mirovinske fondove ili su ih … [[Govornik se ne razumije.]] ili su smanjili na maksimalno 1 ili 2% izdvajanja. A zašto su oni to napravili? Pa Bože dragi zato da svake godine ne povećavaju javni dug zato da si ne prave probleme. A što mi radimo? Naravno Hrvati su genijalci u svemu pa i u ovome. Većih mazohista na ovim prostorima nema. Jer ako su oni mogli izdržati 5 godina mi sada hoćemo dokazati da se možemo maltretirati i tako ponašati 20 godina. I onda kada u jednom trenutku dođemo da ovi obvezni mirovinski fondovi u nominali imaju 1, 2 ili čak u jednom trenutku ako matematički to tako ispadne više no što je i ukupni proračun RH tko će onda upravljati RH? Onaj koji ima lovu ili mi? A vidjeli ste i sami, novcima se sve može kupiti. Ali onda ćemo doći do onog dijela u kojem svi kažu, ja imam na računu toliko sredstava i to su moji novci. Svatko tko to kaže i svatko koga su u to uspjeli uvjeriti nije u pravu. Ništa to nije vlasništvo onog koji misli da je već se samo vodi na njegovo ime. I ni u jednom trenutku niti jedan pojedinac ne zna koliko to što nominalno piše da ima u stvarnosti vrijedi. Ne zna to nitko. Jer u ni jednom izvješću nismo vidjeli tko je od populacije koja radi uplate u II. Mirovinski stup je izgubio na lošim transferima, na lošim investicijama ili bilo čemu od ovih obveznih mirovinskih fondova kojih je bilo popriličan broj. Dakle nađite mi u RH i jednog umirovljenika koji je dobio izvješće da je zbog pogrešne procjene dionica koja je kupljena i plaćena po 100 kuna sada morala biti prodana ili vrijedi samo 5 kuna ili ne vrijedi ništa jer je propalo sve. Nitko. Ali gospodo draga, ako je netko izgubio kako je moguće da to nigdje nije evidentirano, kako je moguće da nitko o tome nije izvješten a nije izvješten iz jednog prostog razloga. Mi u ni jednom trenutku ne znamo kažem realnu vrijednost toga što se nominalno vodi i nitko sa sigurnošću u ovom trenutku ne može garantirati da će iz obveznih mirovinskih fondova za 20, 25, 30 godina biti moguće isplatiti ikome i jednu jedinu kunu. Vratimo se 25, 26 godina unatrag kada su u mirovinskom fondu, kada je bilo novaca za 2, 3 mirovine unaprijed. Što se dogodilo iza toga? Nema. Popapala maca. Odjednom nema ništa. Tko je kriv? Nitko. Sve me nekako asocira da će to biti otprilike i u ovom slučaju, sa ovim obveznim mirovinskim fondovima. I ja opet kažem da ono o čemu hrvatska Vlada prije ili kasnije ili ovaj Visoki dom treba razgovarati, razmišljati pa čak i donijeti odluku a to je na koji način riješiti ovaj problem da se godišnje istovremeno ne zadužujemo za novac a istovremeno svoj dajemo nekom drugom na upravljanje. Oprostite ali meni se čini da je to neodgovorno ponašanje i mislim da bi tome konačno trebalo stati na kraj i mislim da Hrvatskom državom treba upravljati Hrvatski sabor u okviru svojih ingerencija i Hrvatska Vlada u okviru svojih. Već sam rekao i ponovit ću a izgleda da ponavljati treba, početkom 90—tih godina pa i mnogi od nas ovdje smo se izborili da budemo svoji na svoji ali budemo li se ovako ponašali vrlo skoro na svom nećemo biti svoji jer će netko drugi odlučivati u ime nas. Apeliram da ovaj Sabor skupi svu pamet što ima a i da se napravi jedna šira javna rasprava i da se konačno prestane raditi na ovako neodgovoran način. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća rasprava je u ime Kluba HZD-a i uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, ja sam mislio kad se prije dvije godine u zakon određivala odredba da obvezni mirovinski fondovi moraju Hrvatskom saboru podnositi izvješće, da kad budu oni podnosili izvješće da će sabornica biti prepuna jer tada kada se obrazlagalo zašto se to unosi u zakon onda je to išlo nekako u takvom smjeru. Međutim, naprosto zbog nekih stvari za koje su bili lijevi i desni i srednji svi u to vrijeme, naprosto moramo posjetiti na neke stvari kad je počela ta mirovinska reforma u Hrvatskoj, koje nakane su bile s tom reformom, što su trebali raditi obvezni mirovinski fondovi i onda se u principu doći u današnje vrijeme i raspravljati o tome što se postiglo a što se nije postiglo. Dakle, tada je proračun RH bez mirovinskih fondova bio negdje oko 40-tak milijardi kuna a mirovinski fondovi su zajedno, dakle zdravstveni i mirovinski iznosili negdje oko 25,26 milijardi kuna i bili su izvan državnog proračuna. Dakle u tom okruženje use nekako krenulo u mirovinsku reformu. … s tim kad govorimo o mirovinskoj reformi i obveznim mirovinskim fondovima ne možemo nikako zaobići u tom trenutku i financijsko tržište koje je praktički u Hrvatskoj nije postojalo ali je imalo veliki potencijal jer u tom vremenu na zagrebačkoj burzi su kotirale u to vrijeme velike i moćne hrvatske tvrtke ala Pliva, Zagrebačka banka i još neke druge velike i bilo je za očekivati dakle da ti obvezni mirovinski fondovi budu jedni od generatora za razvoj financijskog tržišta u RH. Dakle, to su bila tada očekivanja. Tada je i krenuo i gospodarski rast u RH koji je tamo negdje 2006.godine dosegao i preko 5% kad uzmete kolike su bile prosječne plaće 99., 2000. i kolika je prosječna plaća danas u Hrvatskoj nakon ove krize onda isto tako možete vidjeti kako taj rast izdvajanja i u državni proračun a isto tako i obvezne fondove je išao jednom velikom brzinom. I došli smo u današnje vrijeme gdje je izdvajanje u mirovinski fond umjesto 5%-tnih poena trebalo biti 10%-tnih poena tako je zamislio onaj koji je provodio reformu i koji je bio mozak te reforme. Međutim, mi smo nažalost ostali ili na sreću, o tom se može raspravljati, izdvajanje u drugi stup mirovinskoga od 5%-tnih poena umjesto 10%-tnih poena. Međutim kako je zbog nažalost užasno lošeg odnosa između broja zaposlenih i broja umirovljenika u RH, razlika između onoga što se isplati za mirovine i što se ubere u fond iz kojeg bi se trebale isplaćivati mirovine izuzetno velik, logično i on je svake godine rastao pa i zbog gospodarske krize koja je krenula tamo negdje 2008. mogućnost da se poveća izdvajanje u drugi stup mirovinskoga je praktički nestao. Međutim, kao što je danas i to treba ovdje otvoreno reći na neki način izdvajanje u drugi stup mirovinskoga stvara deficit od 5 milijardi kuna veći u državnom proračunu tako isto moramo računati da za 6 ili 7 godina će obvezni mirovinski fondovi biti najveći generator smanjenja rasta javnog duga u RH. Zašto? Pa zato što će početi prve generacije dobivati jedan dio mirovine a to će biti negdje od 25-40% kako tko iz drugog stupa zapravo kako ga mi zovemo ili iz obveznih mirovinskih fondova, smanjiti će se onaj iznos od koji u ovom trenutku iznosi nešto manje od 37 milijardi kuna u državnom proračunu i na takov način će se smanjiti ta razlika između prikupljenih sredstava iz mirovinskog doprinosa i onoga što treba isplatiti iz plaća. Dakle, to je onako pučko školskim jezikom tako. I ja sam iskreno govoreći kad smo ugrađivali u zakon prijedlog bivše Vlade obvezu da mirovinski fondovi podnese izvješće Hrvatskom saboru o svom poslovanju očekivao da će ove rasprave ići u drugom tjednu, da ćemo možda na drugačiji način raspravljati. Možda ću sad nešto reći što će se nekima čini bogohulno ali to najbolje pokazuje kako mi politički razmišljamo kako nam u kojem trenutku paše, tako govorimo i razmišljamo, to vam je sad ulaganje u obveznih mirovinskih fondova u Končar. Neću uopće sad ulaziti u tu cijenu u ovo, ono. Dakle, s jedne strane kad nam paše onda govorimo da mirovinski fondovi moraju ulagati u gospodarstvo RH a s druge strane kad se to dogodi e onda kažemo zašto se to dogodilo, moglo je to ići ovako ili onako. Dakle, mi ćemo konačno u budućnosti morati donijeti odluku da li RH treba biti vlasnik u nekim tvrtkama koje bez dodatne financijske injekcije ne mogu napraviti određeni iskorak. Ili ćemo reći pa bolje je imati tvrtku u koju može netko uložiti toliko i toliko novaca, a ta tvrtka može sutra otvoriti 100 ili 200 radnih mjesta i na takav način dati jedan doprinos svekolikom napretku Republike Hrvatske i gledati prodaju na takav način ili ju gledat kako tovari na nekakvim praktički nemogućnostima vlastitog razvoja i čudit se kad dođe netko sutra drugi na naše tržište i naprosto tu tvrtku ugasi. Dakle, na jedan način i to je trebala biti funkcija obveznih mirovinskih fondova ne da spašavaju tvrtke koje tonu i kojima pomoći nema, jer to je onda upropaštavanje duplo upropaštavanje novaca državnog proračuna. S jedne strane se država morala zadužiti da pokrije taj iznos za isplatu mirovina. S druge strane naši budući, zapravo mi budući umirovljenici nećemo dobiti željeni prihod i zaradu u državni proračun koji bi se sutra trebao isplatiti u plaće. Dakle, jedino kvalitetno i dobro upravljanje je da oni procijene u koju tvrtku dobru domaću mogu uložiti, mogu doprinesti da se poveća broj zaposlenih. Jer gledajte, ovaj sav problem koji mi govorimo kad raspravljamo o državnom proračunu, pa i sad kad govorimo o obveznim mirovinskim fondovima, a to je problem tog velikog nesrazmjera u državnom proračunu između potreba za mirovine i onoga što se ubere. A na kraju rezultat toga je u konačnici najveća tragedija da negdje oko 850 000 hrvatskih umirovljenika ima mirovinu ispod 3 i pol tisuća kuna. Dakle, da li je to mehanizam koji to može promijeniti ili ne? I ja bih htio da smo mi možda na takav način danas raspravljali i zato je na neki način nakana bila da se raspravlja o svakom mirovinskom fondu na različit način. Zašto? Pa zato što su oni međusobno i konkurenti. I bila je logična stvar da kroz jednu takvu raspravu, dakle što vi možete, što vi želite i na kakav način vi možete oplodit te novce koje uplaćuju hrvatski građani da čujemo od njih u kojem smjeru ti obvezni fondovi idu u budućnosti. Dakle, ja iskreno govoreći sam očekivao tako nešto. Međutim, na žalost mi se držimo onoga svoga ustaljenoga jer htjeli mi sebi ili ne htjeli priznati financijsko tržište u Hrvatskoj danas ne postoji bez obzira što mi pričamo, koja to ozbiljnija tvrtka kotira danas na Zagrebačkoj burzi. Praktički imate onih par dionica INA-e s kojima se u principu niti ne trguje. Niti jedna ozbiljnija hrvatska tvrtka ne kotira na Zagrebačkoj burzi. To znači da financijsko tržište Hrvatske ne postoji. I oni koji su nam neki dan u Londonu, neću govorit o pozadini, a možemo i o tome govoriti, da nam je netko rekao da izbjegavam, rekli da bi morali platiti kamatnu stopu 5% na svoje obveznice iako u ovom trenutku bez obzira na sve Hrvatska ne zaslužuje veću kamatnu stopu od 2,75 maksimalno 3% i to odgovorno kažem za ovom govornicom. Pa bez obzira šta ti bjelosvjetski stručnjaci govore. Da imamo razvijeno financijsko tržište onda bi mi u ovom trenutku imali rezervu sa poslovnim bankama i obveznim fondovima koji to u ovom trenutku mogu da tako kažem uskočiti, ne po političkoj liniji nego u zaštiti svojih interesa, pomoći državi da prebrodi na određen način ovu ucjenu. I da se razvilo to financijsko tržište u tom smjeru, da naše banke razmišljaju na drugačiji način mi bi imali taj rezervni instrument koji bi mogli odgovoriti onim drugima gospodo dosta ste nas derali, više nećete. I kad govorim o obveznim mirovinskim fondovima onda trebamo razgovarati na takav način, jer oni godišnje dobiju negdje oko 5 milijardi kuna. Kad govorim o njima onda nitko ovdje, ni lijeva ni desna strana nema pravo na politiziranje. Zašto? Pa zato što su ti obvezni mirovinski fondovi garancija u ovom trenutku mi htjeli možemo govoriti o njima ovako ili onako, ali dobro upravljanje s njima je garancija jednog boljeg standarda hrvatskih umirovljenika u budućnosti. Jer ako to nije tako, onda je bolje u ovom trenutku reći gospodo nemojte se ljutiti, mi ćemo izmijeniti zakon, ukinut ćemo, sve ono što ste vi uložili u Hrvatsku državu ćemo uzeti na ovakav način. Mi ćemo preuzeti isplatu mirovina. Jer osnovna rasprava koja danas treba biti u ovome je da li ovi obvezni mirovinski fondovi u budućnosti garantiraju bolji standard za hrvatske umirovljenike. Po meni je to ključno pitanje. I kad se dobije odgovor na to pitanje, onda mi možemo razgovarati na ovakav i onakav način. Ali ponavljam, sva ova četiri fonda su konkurentna fonda. Oni nisu niti braća iz zajedničke kese, niti su braća ni različite kese, nego su konkurenti. I zato naprosto rasprava o njima danas ne može nikako bit objedinjena. Svaki od čelnih ljudi tog fonda je dobio priliku da praktički u sat vremena svog slobodnog nastupa i povremena javljanja se ispromovira zašto je njegov fond bolji i kvalitetniji od ovoga drugog fonda. E kad mi počnemo na takav način raspravljati o obveznim mirovinskim fondovima u Hrvatskoj, kad počnemo raspravljat o tome da li ćemo za dvije ili tri godine biti u mogućnosti da izdvajanje u drugi stup mirovinskoga izdvojimo šest ili sedam posto, onda ćemo reći da imamo jednu politički odgovornu raspravu što se tiče svih umirovljenika bez obzira kojoj političkoj opciji pripadaju. Jer od ovih 850000 umirovljenika koji u ovom trenutku imaju mirovinu ispod 3000 kn su sve političke opcije. Nije ona rezervirana ni za HDZ-ovce, ni za SDP-ovce, ni za HNS-ovce, ni za MOST-ovce. Dakle, tu se nalaze svi hrvatski građani. I rasprava o ovim fondovima treba upravo ići u tom smjeru, da konačno netko odgovori pa dobro što ćemo, što će hrvatski umirovljenici u budućnosti dobiti s tim. Jer netko kad je predlagao to je imao nekakve dobre namjere. Da li je to otišlo u dobrom smjeru, da li je netko '99. ili 2000. znao da će se 2009. dogoditi financijsko-gospodarski slom ne samo Hrvatske u svijetu teško je reći. Ali kad pogledate danas tko kupuje hrvatske obveznice u svijetu? Pogledajte, ministar vam može dati u onoj knjizi narudžbi koliko se fondova javilo, pa ćete vidjeti da najveći kupci hrvatskih obveznica su upravo fondovi koji su na ovakav ili na drugačiji način organizirani, najveći kupci hrvatskih obveznica. I onda mi govorimo ovdje, je, oni su kupili hrvatske obveznice. Pa bolje da su ih oni kupili nego da ih kupi nekakav američki fond. Ako su već tu, ako već postoje i ako već u njih izdvajaju hrvatski građani. Pa ako je prinos na hrvatske obveznice u ovom trenutku u odnosu na većinu obveznica iznimno visok pa bolje da te novce dobiju mirovinski fondovi iz Hrvatske nego da te novce dobiju nekakvi bjelosvjetski mirovinski fondovi. Jer mi nažalost zbog situacije u našem proračunu se moramo zadužiti toliko i toliko zbog onog svega što se događalo u prošlosti. Mi godišnje moramo reprogramirati toliko i toliko kredita. Prema tome, bolje je da te kamate i te novce dobiju naši obvezni mirovinski fondovi. Ali kažem, ja sam iskreno govoreći očekivao da će rasprava ići u drugom smjeru i na drugačiji način ali očigledno mi se ovdje nismo u stanju odmaknuti od politike niti kad govorimo o realnim stvarima. Ali ponavljam, onaj tko misli da treba ukinuti obvezne mirovinske fondove onda to treba reći. Ja mogu i o tome raspravljati, dapače. Jedan od prvih koji je rekao da treba 40 milijardi u tom trenutku povući u državni proračun jer je to od nacionalnog interesa sam bio ja u 2. mjesecu 2009. pa su me razapeli ko Isusa Krista. Isti oni koji danas pričaju da bi trebalo ukinuti te fondove. Ali tada se nije moglo zadužiti nigdje, tada svjetske burze nisu postojale. Hrvatska je bila jedna od prvih zemalja iz Europe koja je na američkom tržištu izdala obveznice u 10. mjesecu 2009. Ali pogledajte kakva je bila situacija. Pa ako tada nije bio nacionalni interes da se ide u nekom drugom smjeru 6, 7 godina kad je imovina tih fondova narasla duplo mislim da nije. I ono što je vrlo bitno i to sam rekao i zadnji puta mislim da je trebalo bez obzira na sve u izvješću reći da su i ovi fondovi u tim kriznim trenucima imali određenih gubitaka ali su imali daleko manje nego drugi. I ovi fondovi su u onom paketu financijskom Hrvatske gdje je Hrvatska jedna od rijetkih zemalja gdje nije praktički niti jedna financijska institucija u financijskoj gospodarskoj krizi doživjela slom. To je danas naša velika prednost u odnosu na sve druge. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo dvije replike, prva uvaženi zastupnik Milivoj Špika.
Hvala lijepa. Kolega Šuker samo jedno malo pojašnjenje radi onih koji ovo prate i koje zanima ova cijela priča. Obvezni mirovinski fondovi ne uzimaju državne obveznice zbog toga što vole Hrvatsku nego zato što je to zakonska obveza u određenom postupku. I jedna sad druga stvar, jedno logičko pitanje koje se nameće kad vi kažete da je dobro da obvezni mirovinski fondovi ulažu u naše domaće firme, da kupuju dionice i sve skupa. Međutim, oni to ne kupuju u ime Republike Hrvatske i zbog interesa Republike Hrvatske nego kupuju i zbog političkog dogovora sa onima odlučuju ili zbog svog osobnog i zbog interesa te novčarske institucije. Dakle, oni nemaju apsolutno nikakvu obvezu ispuniti bilo kakvu muzičku želju Hrvatskog sabora ili Hrvatske vlade budući da oni posluju sami i imaju svoju poslovnu politiku na koju mi ne možemo utjecati. Ako je to već takva logika onda je najjednostavnije pitanje pa zašto onda ne bismo pustili bilo koju financijsku instituciju u Europi ili svijetu da sutra kupi po toj istoj logici HAC, HAC-ONC ili bilo koju drugu tvrtku. Na posljetku po toj logici može netko doći i kupiti cijelu Hrvatsku, ako ćemo dopustiti da se to na takav način realizira odnosno na takav način funkcionira.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Prvo kolega Špika vi ste govorili upravo suprotno od onoga što sam ja govorio. Dakle, cijela moja rasprava je išla u kontekstu da se politika nema što miješati u ovakve stvari. To je jedini način da to može funkcionirati. Druga stvar, u trenutku kad u Hrvatskoj nije bilo razvijeno financijsko tržište, u trenucima kad je Hrvatska država imala proračun 2000. i 2001. je on bio preko 6,5% je bila logična stvar kad nešto kreće na početku da ga zakonski ograničiš da ne ide u rizična ulaganja. To je vrlo jednostavno. Zato u prvom zakonu je bilo da obvezni mirovinski fondovi u vrijednosne papire Republike Hrvatske moraju uložiti toliko i toliko novaca. U tom trenutku je kamatna stopa za Hrvatsku bila preko 6% svugdje u svijetu. Bilo gdje da su ulagali rizičnost su jedino mogli dobiti takvu kamatnu stopu i onda je logična stvar bolje da oni dobiju od tih 6% nego netko drugi. Ja sam u tom kontekstu govorio. I danas kažem kad Hrvatska nažalost još uvijek ima jako visoku kamatnu stopu, država i gospodarstvo u odnosu na sve druge, pa radije da te obveznice kupe obvezni mirovinski fondovi ako tu vide svoj interes nego da ih kupuju isti takvi fondovi. Ja sam vam rekao da pogledajte tko kupuje hrvatske državne obveznice pa ćete vidjeti da u 80% slučajeva su vam to fondovi koji su na ovaj ili na onaj način vezani uz uplate nekih građana, da li su to mirovine, da li je to ovako ili onako ali su to takvi fondovi. Dakle, u tom kontekstu sam govorio. Druga stvar a priori ću biti protiv toga da itko može obveznim mirovinskim fondovima naložiti da moraju uložiti novce u tu i tu tvrtku. To je van ekonomske logike, to je van financijske logike i na kraju krajeva ako vi nekome kažete da mora uložiti novce a on tu očigledno jer da on ima tu poslovni interes on bi uložio tu novce, ne treba mu to nitko reći. Ali s druge strane pa i kad govorimo o tom nesretnom HAC-u ako dođe do toga pa radije da hrvatski građani na posredan način budu vlasnici toga nego da to kupe nekakvi bjelosvjetski fondovi za koje ne znate tko su. Uzmite primjer Zagrebačke pivovare, jel' vi znate više tko je danas vlasnik toga? Nakon Belgijanaca koji su to prodali nekakvim fondovima vi pojma nemate tko je danas vlasnik Zagrebačke pivovare. A da li to u konačnici zanima one radnike tamo? Njima je bitno da imaju dobru plaću, a Hrvati da imaju dobro pivo.
Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Davor Bernardić.
Evo uvaženi kolega Šuker htio sam replicirati, dakle da li su obvezni mirovinski fondovi potrebni? Po meni da. To je jedina kvalitetna reforma potpuno provedena i oni imaju veliku mogućnost razvoja strateških hrvatskih interesa upravo kroz ulaganje u javno poduzeće, upravo kroz ulaganje u dioničke udjele. No, kako se to sada koristi? To je drugo pitanje. Kako se koristi? Tako da od 10 kuna 7 kuna praktički ide u državni dug, više od 7 kuna, preko 70% ide u državne obveznice. O tome se radi ovdje. Dakle hrvatski građani, vi sa svojih 100 kuna indirektno financirate državni proračun sa 70 kuna. I sada imamo situaciju otprilike ovu u Hrvatskoj. I to je velika izloženost koju naša zemlja ima i pogotovo budući umirovljenici. Zašto? Zato jer se malo koristi kanal A, to je kanal, tj. portfelj A dionički, zato jer ni tržište nije toliko razvijeno, a s druge strane ni ovaj novčani dio portfelj C se dosta slabo koristi. Ali imate situaciju ovu, znači od 100 kuna, znači građani RH zaradi 100 kuna, 100 kuna uplati u mirovinski fond od tih 100 kuna u mirovinskom fondu on na kraju treba dobiti mirovinu. On to tamo da, tamo se knjiži da je njegovih 100 kuna, od tih 100 kuna mirovinski fond 70, preko 70 stavi u državne obveznice, de facto u javni dug i dio, tek dio 25% se nalazi u dionicama odnosno u novčanom udjelu. Šta je rezultat na kraju? Ukoliko sve bude dobro on će dobit tih 100 kuna i prinos ali ukoliko ne bude dobro nema više ni 100 kuna ni u tom fondu, ni za građane. O tome se ovdje radi. Dakle velika je izloženost.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
E kolega Bernardiću malo je teže na jednu političku i pomalo politikantsku raspravu odgovoriti stručno. Dakle, u onom trenutku kad hrvatska država bude imala suficit neće imati potrebe za zaduživanje. Druga stvar, ono što mi zaboravljamo i nećemo priznati i kad govorimo o dobrim makroekonomskim pokazateljima ulaskom Hrvatske u jedinstveno financijsko tržište EU praktički oni mogu kupovati obveznice od članica EU. Prema tome, obveznice Hrvatske kupuju ovi fondovi samo zbog toga što imaju visoku kamatnu stopu, imaju visok prinos kako god hoćete. Imaju visok prinos i njima je u interesu to kupiti, jer prinos na njemačku obveznicu je negativan. Tko će kupiti njemačku obveznicu? Pa nije lud čelnik, ispričavam se na izrazu, čelnik nekog od obveznih mirovinskih fondova ići kupovati njemačku ili francusku ili britansku obveznicu gdje mu je prinos niti 1%, a neće kupiti hrvatsku obveznicu gdje je međunarodno financijsko kaže tržište je kamatna stopa 5%. Oni ako dobiju 4,5% napravili su sjajnu stvar. Prema tome, dakle tu se isključivo govori o ekonomskim načelima. A kad govorimo o financijskoj industriji tu imate samo tri pravila, politička stabilnost, pravna stabilnost i onda vam je tek treće profit ili zarada. Ali ako imate ovo dvoje naprijed sigurno onda budite sigurni i ovo treće vam dolazi praktički samo od sebe.
Slijedeća pojedinačna rasprava je uvaženi zastupnik Davor Bernardić.
Kolega Šuker odmah ću vam odgovoriti oko tri preduvjeta stabilnosti financijskog sustava. Politička stabilnost, trenutno u Hrvatskoj ne postoji. U ovom trenutku mi nemamo Vladu. Prava politička nestabilnost. Pravna stabilnost u trenutku kad nemate Vladu i de facto imate na stolu izglasavanje nepovjerenja svim članicama i članovima Vlade o kakvoj pravnoj stabilnosti pričamo? Dakle, mi smo iz ovog što ste vi rekli dva uvjeta nemamo. Dakle iz financijske, znači za stabilnost financijskog sustava mi prva dva uvjeta nemamo. Oni su … sine qua non. Druga stvar, ja si utvaram da nešto ipak malo znam o financijama budući da sam ipak to i magistrirao uz fiziku koju sam završio. Ono što ću reći, što je najvažnije za građane? Za građane je najvažnija sigurnost da oni mogu po odlasku u mirovinu dobit svoju mirovinu iz 2. stupa. Jer oni su uplaćivali u 1. stup i u obvezni 2. stup. Oni će dobiti mirovinu iz 2. stupa samo ako im to fondovi mogu isplatiti. Fondovi im to mogu isplatiti samo ako država može podmiriti svoje obveznice. A država može podmiriti svoje obveznice samo ako je likvidna, odnosno samo ako funkcionira. Dakle, ključna je stabilnost države na pravom mjestu. Sadašnja situacija je da je 70%, preko 70% uplata odnosno strukture portfelja obveznih fondova u državnim obveznicama. To znači da građani direktno sudjeluju u hrvatskom dugu. Od 100 kuna koja Ana Komparić Devčić uplati u mirovinski fond sa 70 kuna se pokriva državni proračun. To je trenutno situacija. E sad, ajmo mi razgovarati o tome na koji način da od tih 100 kuna više od 25 kuna koliko sad odlazi odlazi u razvoj hrvatskih strateških interesa, u razvoj hrvatskih poduzeća, u dokapitalizaciju hrvatskih tvrtki, u različite instrumente ulaganja da li kroz nematerijalnu imovinu, da li kroz određene projekte koje i sama Vlada može inicirati i na taj način građani u njima sudjelovati i na koji način zapravo jednostavno iskoristiti ogroman potencijal 74 milijarde kuna imovine imovinskih fondova da ga stavimo u službu razvoja Hrvatske a ne u službu razvoja krpanja državnog proračuna. Dakle po meni je to ključno pitanje. Mi danas ovdje o tome razgovaramo na koji način više imovine, ljudi koji to plaćaju svaki mjesec, svi koji gledaju ovaj prijenos plaćaju svaki mjesec, staviti gdje u razvoj Hrvatske a ne u krpanje državnog proračuna. Jel ovo je indirektni kanal financiranja što je s jedne strane poluga ali s druge strane i rizik. Rizik je ukoliko ne budemo mogli podmirivati svoje obveze. A kako što sam rekao na početku mi danas imamo političku nestabilnost a onda imamo i pravnu nesigurnost. Pa mislim da je svima jasno da je u Hrvatskoj prisutna velika pravna nesigurnost. Rješenje, još jedno rješenje vidim i u smanjenju naknada upravo ulaznih naknada za sve članove obveznih mirovinskih društava. Dakle to su svi građani koji uplaćuju. Te naknade mogu biti niže definitivno bez gubljena na kvaliteti. O tome se može ovdje raspravljati, o tome se može odlučivati i na taj način bi građani imali i direktnu korist. I ono što ću zadnje reći je definitivno jedna od reformi koja je u potpunosti u Hrvatskoj provedena je mirovinska reforma prije petnaestak godina. Definitivno po mojem osobnom mišljenju a vjerujem da to dijele svi je bolje da imamo mirovinske fondove nego da ih nemamo. Tj., bolje da imamo 2. stup nego da ga nemamo ali ono što mora biti cilj na koji način kvalitetnije upravljati sa ogromnom imovinom koju ima drugi stup i postepeno smanjivati investicije u državni dug, u državne obveznice na uštrb investicija u strateške Hrvatske interese. To je ono što bi trebao biti ključ. I po meni je to jedina suvisla stvar koju se u ovoj priči može napraviti. Jer ako pogledate izvješće, znači iz izvješća svih obveznih i mirovinskih fondova vi vidite da je struktura prvog i drugo stupa polako pada. Znači raste struktura drugog stupa u odnosu na prvi stup, taj relativan udio. I to je naša opasnost. Upravo zbog velike zaduženosti države i zbog velike izloženosti. I ključno, dakle umjesto da kada ja dam, kolegica Sabina, kolega Šuker, kolega Ćorić, ujedno mu i čestitam, kolega Pros, 100 kuna u obvezni mirovinski fond kako da od tih 100 kuna 70 ne ide u krpanje državnog proračuna? Evo to je poanta.
Pa evo i replike. Prva je uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Bernardić, mi kao saborski zastupnici ako kažemo da u Hrvatskoj vlada pravna nesigurnost onda je to katastrofa. Jer ako to tvrdimo onda trebamo promijeniti zakone odmah. Onaj koji ja tvrdim je da u Hrvatskoj ne vlada pravna nesigurnost. To što mi sami rušimo institucije države to je drugi par cipela. Kada nekom nešto politički paše ili ne paše. Kada mi paše onda ta institucija radi sjajno posao a kada ta institucija donese neku odluku koja mi ne paše onda je to katastrofa. To je naš problem. Dakle to je jedna stvar. Druga stvar, totalno je kriva teza da netko mora negdje ulagati i da Hrvati ulažu u javni dug RH. Pa ne kupuju obvezni i to ponavljam već 3. ili 4. put u svojim raspravama, pa ne kupuju obvezni mirovinski fondovi obveznice RH zato što se RH naprosto ih izdaje. RH ih mora izdati jer mora doći do novaca. Pa zar nije logičnije s obzirom na visoku kamatnu stopu da to budu obvezni mirovinski fondovi iz Hrvatske nego oni izvana. Zar bi trebali kupovati neke druge obveznice koje imaju duplo manji prinos. Druga stvar, zašto postoje obvezni mirovinski fondovi? Pa zato da upravljaju kvalitetno sa tim novcima. Reći ulagati u tvrtku, pa kolega Bernardiću, pogledajte si što je vaš stranački kolega Hajdaš-Dončić izjavio za ulaganje obveznih mirovinskih fondova u Končar. Dijametralna suprotnost od ovoga što vi govorite. Pa dajte se politički dogovorite što želite.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Davor Bernardić.
Ma vidim da niste shvatili kolega Šuker. Pa vi ste dugo bili ministar financija, pa više ni ne znam kada, da li još možda i za vrijeme prvog hrvatskog predsjednika, ne sjećam se dobro u tom vremenu. Ali ono čega se jako dobro sjećam je da ovdje nije pitanje niti se ovdje pričalo o tome da li bi Hrvatska trebala kupiti njemačku obveznicu. Baš me briga za njemačke obveznice. Šta će mi njemačke obveznice? Ali ono što me zanima je strateški razvoj RH. To je ključno. Pa Hrvati ulažu, ne ulažu Hrvati u javni dug direktno ali ulažu u fondove a fondovi ulažu u javni dug. Dakle tu je ta logička, tj. dvostepenska, indirektan kanal sufinanciranja. I o tome se ovdje radi. To vi vrlo dobro znate. Mislim jasno da u ovom cijelom slučaju postoji povezanost apsolutno između države i fondova što i mora i sukladno zakonu postoji. Ali moramo vidjeti na koji način da mirovinski fondovi, da Hrvati koji ulažu u fondove ulažu više u strateške interese RH a manje u dug. I samo se u tome radi u ovoj raspravi. Evo, hvala.
Druga replika uvaženi zastupnik Tomislav Ćorić.
Kolega Bernardiću, vrlo kratko. Dakle razina ulaganja obveznih mirovinskih fondova u RH od 70% u državne obveznice RH rezultat je tržišta s jedne strane. S druge strane vrlo dobro znate da Zakonom o obveznim mirovinskim fondovima da oni 50% vrijednosti svoje imovine moraju uložiti u neke obveznice. Dakle obveznice zemalja članica EU, odnosno obveznice zemalja članica koje nemaju kreditni rejting manji od kreditnog rejtinga RH. U tom kontekstu ukoliko obvezni mirovinski fondovi kao konzervativni investitor ne ulaže u obveznice RH oni mogu uložiti u obveznice neke druge države. Ne znam gdje je tu neki veći njihov interes odnosno zašto bi uložili u obveznicu koja nosi niži prinos za njihove buduće korisnike u odnosu na obveznice RH. Imajući to sve na umu, posve je nelogično inzistirati na tome da ti obvezni mirovinski fondovi ulažu u bilo koji drugi vrijednosni papir u odnosu na obveznicu RH ukoliko nećemo mijenjati zakonski okvir. A izmjena zakonsko okvira, odnosno smanjenje ovog flora, ove donje razine od 50% ulaganju u obveznice, zapravo obvezne mirovinske fondove više ne čini konzervativnim investitorima. Vi morate znati da je ideja postojanja obveznih mirovinskih fondova, odnosno II. Stupa zaštita novca njihovih ulagača, odnosno dioničara, naših osiguranika i jednostavno kreiranje prinosa za njihove buduće mirovine. Veća prisutnost obveznih mirovinskih fondova na tržištu kapitala RH sigurno bi bila moguća kada bi tržište kapitala RH bilo razvijenije. I gospodin Šuker je nešto govorio na tu temu. Pa vi znate koja je tržišna kapitalizacija u Hrvatskoj u ovom trenutku i mi smo svi svjesni činjenice da u ovom trenutku ne postoji tzv. strateški interes o kojem vi govorite u koji bi trebalo uložiti prije nego u ovom smjeru. Koje su to kompanije, odnosno koja je to vrsta ulaganja koja bi nosila strateški interes koji svi zazivamo a da to nije RH? Stvarno nema smisla.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Davor Bernardić.
Pa prije svega to bi vi trebali … [[Govornik se ne razumije.]] vi ste u Vladi, imate Vladu, ili je nemate. Ali ono što je ključno, koliko je donji prag? Sami ste rekli 50%. A koliko mi sada ulažemo? Preko 70%. Pa o tome se ovdje radi. Dakle mi ulažemo trećinu iznad donjeg praga. Pa izmijenite zakon. Njemačke obveznice, baš me briga za njemačke obveznice, ne želim ulagati u njemačke obveznice. Ali ajmo vidjeti ulagati u stratešku hrvatsku priču, u stratešku hrvatsku priču. Pa evo imate primjer ali doduše sad iz ove povijesne retrospektive malo je neuspješan. Njega je vodio kolega Šuker a to je primjer dokapitalizacije upravo Hrvatskog telekoma dok ste bili ministar financija. To je bio jedan primjer kako su građani de facto produbljivali tržište kapitala u RH a na kraju su svi zajedno obrali bostan zato jer je cijelo tržište kao balon od sapunice se raspuhnulo. Dakle, nama ne treba više tržišta kapitala i produbljivanja tržišta kapitala po modelu balona od sapunice nego nam treba strateško produbljivanja hrvatske priče a odgovor koja su to poduzeća pa vjerujem da ljudi koji sjede u Vladi upravljaju svojim resorima dobro znaju o kojim Hrvatskim kompanijama je riječ, kako se može pomoći hrvatskom gospodarstvu ali što je najvažnije ali kako se pomaganje u hrvatskom gospodarstvu može pomoći hrvatskom čovjeku. Hvala lijepo.
Hvala. I završno predstavnik podnositelja uvaženi Petar Vlaić.
Ja bi samo na kratko možda pojasnio neke stvari. Prvo je što se tiče minimalnog praga ulaganja u Hrvatske državne obveznice odnosno u obveznice države EU prag je u A fondu 30%, u B fondu gdje je preko 97% imovine je 50% a u C fondu je 70% s tim da Hrvatska od ulaska u EU što vrijedi za Hrvatsku vrijedi i za države članice EU no mora se poštovati … struktura. Zbog toga je nama tako lagani. A ja bih se nekako složio tu i s jednom i s drugom stranom, evo iskreno govoreći. Zašto ulažemo u hrvatske obveznice visoki prinos iznad onog praga, visoki prinos. Mi mislimo da je prinos na hrvatske državne obveznice previsok i da strane kreditne agencije zapravo hrvatsku loše percipiraju nego što percipiramo mi i mi mislimo da će se situacija popraviti, pa nije čudo, pa počeo je i GDP rasti. Mi vjerujemo da ukoliko se nešto ne zakomplicira da će ovo biti dobro ulaganje i da ćemo mi zaraditi i na porastu cijene hrvatskih državnih obveznica što smo već i zaradili. A isto tako u drugu ruku slažem se tim, mi bi željeli vani ulagati u hrvatske državne obveznice ali u trenutku kad se pojave prilike za druga ulaganje gdje ćemo mi uvijek biti hom … to znači da ćemo uvijek puno više ulagati u Hrvatsku nego što je udio Hrvatske u svjetskom BDP-u pa udio hrvatskog tržišta i kapitala u svjetskom tržištu kapitala i tu uopće nema dileme i mi to želimo i mi želimo ulagati u hrvatska poduzeća i mi smo ulagali u hrvatska poduzeća. Prošle godine su ukupno agregat u mirovinske fondove uložili preko 800 milijuna kuna dokapitalizacije hrvatskih poduzeća, 47% svih sredstava za dokapitalizacije namijenjeni su hrvatski mirovinski fondovi. Ja mislim da je ulaganje u Končar jako dobro ulaganje u Končar, zašto? Prije svega Končar je solidna kompanija što isto govori o prošlosti Končara. Mislimo da se to može još i popraviti i da je vrijednost Končara u budućnosti da će biti bitno viša. Tu bih se htio još na jednu stvar nadovezati. Kad mi govorimo o drugom stupu, prinos je 5,88% godišnje u prosjeku od osnivanja, to govori sve. Mi smo u vrhu prinosa mirovinskih fondova. Drugo, što se tiče udjela od 22,5% u BDP-u, imovini mirovinskih fondova, to je već značajni udio no međutim, to je vrlo mali udio kad pogledamo nizozemska, dobrovoljni obvezni mirovinski fond, oni imaju malo kompliciran sustav pa da ne ulazim, 159% BDP-a. Island 146, Australija 110, Velika Britanija 96, SAD 83%, di smo mi još od toga, vrlo, vrlo daleko. Kad se govori o zamrzavanju drugog stupa, kad se govori da ne postoji drugi stup. To nije točno. Drugi stup postoji, negdje su se zamrznula sredstva, na neko vrijeme, negdje su se stope koje su rekli da će se povećavati, nisu povećali međutim krenuli su pogotovo baltičke zemlje, Bugarska, Rumunjska razvija. Ono što nitko nije spomenuo, Velika Britanija je 2012. uvela drugi stup. Razmišljaju i neke druge razvijene zemlje, skandinavske zemlje imaju takav sustav, Švicarska pogledajte nije identična našim ali postoji. Ogromni su iznosi u mirovinskim fondovima, mirovinski fondovi su najveći ulagači u zapadnom svijetu, mirovinski fondovi ulažu i u doma i u inozemstvo. Ja mislim da budućnost hrvatskih mirovinskih fondova nikad ne bi smjela biti upitna s tim da treba dodatno jačati i treći stup, treba se razmišljati o nekim dodatnim poticajima za dobrovoljne mirovinske fondove. Cijeli svijet radi o tome jer hrvatska demografija nam govori da ovaj sustav na duži rok nije održiv i mislimo da će se mirovine iz prvog stupa, izračun mirovina iz prvog stupa bitno promijeniti i da će ovi sa većim primanjima puno veći udio morati dobivati iz drugog stupa nego iz prvog stupa, da će se u budućnosti mirovine iz prvog stupa približavati. Trenutno po izračunu govori nam na 25% uplaćenih sredstava u drugi stup od ukupnih uplaćenih sredstva za mirovinska izdvajanja, znači 25% izdvajanja u prosjeku dobivat će se mirovina od 44% i to je gotovo. I tu više ne trebamo dalje govoriti, znači opravdanost drugog stupa definitivno postoji. Evo toliko.
Imamo dvije replike. Prvo uvaženi zastupnik Davor Bernardić.
Htio sam replicirati u ovom djelu prinosa. Da, točno je, prinos je solidan. Zašto? Zato jer je velika kamata po kojoj se država zadužuje. To je ključan razlog prinosa. Mi imamo preko 70% u državnim instrumentima. Dakle, ako se država zaduži po velikoj kamati onda mi koji ulažemo sav novac u državne instrumente imamo i veći prinos. U približavanju grčkom scenariju to bi bilo da vi dođete jedne godine i kažete 20% je od državna obveznica Grčke recimo, jel? I mi ćemo imati prinos obveznih mirovinskih osnova 20% da, ali baš me briga za prinos ako ću bankrotirati. O tome se ovdje radi, dakle mi moramo tu strukturu smanjivati. Zašto smo u zbog nekakvih srednje razvijenim zemljama zato jer je drugi stup obavezan a zašto nismo u zbog ovim najboljima koje ste upravo naveli od SAD-a do Nizozemske kao primjer zato jer treći stup nije adekvatno iskorišten. Dakle, naš je zadatak kako privući, produbit financijsko tržište upravo kroz treći stup. To nije zaživjelo u potpunosti. Ali inače sve ste točno rekli, slažem se sa vama.
Druga replika, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Nije klasična replika. Pohvalio bih jednu iskrenost jer je vrlo važna. Kad kažemo i jako je interesantna i znakovita. Kad kažemo da će biti različite formule za izračun mirovina za one pogotovo kad imaju veća izdvajanja u drugi stup. Da, za njih će biti ova klasična formula. Ali rekao sam u svom izlaganju da prvi i drugi stup nisu otoci, nego gdje jedan prestaje drugi se nastavlja i mora se naći rješenje. Za one koji neće imati sreću da imaju visoke plaće, odnosno imat će cijelo vrijeme niske plaće, za njih će intervencija iz prvog stupa biti veća. Dakle, mi unaprijed moramo znati da će, predviđati kakvi će ti biti slučajevi. Zato mi je drago da ste to vi rekli i samo potvrđujem važnost toga da ćemo morati puno, puno raditi na ukupnom mirovinskom sustavu i tom suodnosu između prvog, drugog i trećeg mirovinskog stupa i moramo ih stvarno doživljavati kao jedno tijelo. Jesu tri stupa ali je to jedno tijelo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem ovu raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti i nastavit sa radom u 15,00 sati. STANKA U 13,30 SATI.
Sljedeći je Izvještaj o radu obveznih mirovinskih fondova kojima upravlja Erste d.o.o. društvo za upravljanje obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima za 2015. godinu. Podnositelj je Erste d.o.o. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „Prihvaća se Izvještaj o radu obveznih mirovinskih fondova kojima upravlja Erste d.o.o. društvo za upravljanje obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima za 2015. godinu.“ Molim vas glasujte. Tko je za? Molim rezultat. 122 za, 2 suzdržana i 2 protiv. Utvrđujem da je s većinom glasova donesen zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Evo kolege nastavljamo dalje s radom. Sljedeća točka je - Izvještaj o radu obveznih mirovinskih fondova PBZ Croatia osiguranje za 2015. godinu Podnositelj je PBZ Croatia osiguranje na temelju članka 150. Zakona o obveznim mirovinskim fondovima. Zbog obimnosti materijala izvješće je umnoženo i nalazi se na web stranici. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Vlada je dostavila mišljenje. Želi li predstavnik podnositelja? Uvažena gospođa Renata Kašnjar-Putar, članica uprave. Izvolite.
Dobar dan poštovani gospodine predsjedavajući, gospođe zastupnice i gospodo zastupnici Hrvatskog sabora. Društvo za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima PBZ Croatia osiguranje upravlja s tri obvezna mirovinska fonda kategorije A, kategorije B i kategorije C u kojima je na dan 31.12.2015. godine bilo ukupno 311 591 član sa 11,98 milijardi kuna imovine. Fond kategorije A ostvario je godišnji prinos od 8,03%, fond kategorije B ostvario je prinos od 7,01% a fond kategorije C ostvario je prinos od 6,54% čime je članovima ukupno zarađeno 758,70 milijuna kuna. Uz ostvareni prinos tijekom 2015. godine došlo je do određenog smanjenja kreditnih rizika, a rizici likvidnosti valutni i ostali rizici bili su relativno niski. Tako da je ukupna volatilnost portfelja bila nešto niža od prosječne volatilnosti portfelja u proteklom 3-godišnjem razdoblju. Dodatno, tijekom razdoblja nije bilo negativnih događaja oko izdavatelja vrijednosnih papira koje smo imali u portfeljima te nije bilo niti nikakvih umanjenja vrijednosti. Od važnijih aktivnosti dodatno navodimo sudjelovanje u dokapitalizacijama Podravke, Luke Rijeka, … [[Ne razumije se.]] Hrvatske poštanske banke i Zagrebačke burze i to u ukupnom iznosu od 234 milijuna kuna čime su obvezni mirovinski fondovi PBZ Croatia osiguranja doprinijeli daljnjem razvoju tih hrvatskih gospodarskih subjekata. Tijekom proteklih godina sukladno različitim zakonskim osnovama iz naših fondova u Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje prenesena je 1,28 milijardi kuna imovine. U mirovinsko osiguravajuće društvo, dakle društvo koje isplaćuje mirovine, do kraja godine preneseno je 11,6 milijuna kuna imovine i to temeljem umirovljenja naših članova. 35,93 milijuna kuna isplaćeno je iz fondova nasljednicima što dokazuje da je imovina na osobnim računima naših članova ipak osobna imovina kojom mogu raspolagati sukladno zakonskim odredbama. Vezano na stanje računa o čemu je bilo upita i prilikom podnošenja prošlog izvješća i na zaradu i očekivanja budućih mirovina, dakle ujedno i ono što naše članove najviše zanima podaci pokazuju da naš prosječan član, dakle osoba koja je u članstvu od početka rada fonda 2002. godine i kroz taj period je imala barem 70% vremena i bila radno aktivna i imala mjesečne uplate doprinosa da je dosada uplatila oko 59 700 kuna doprinosa, a stanje na njegovom računu na 31.12.2015. godine bilo je 81 690 kuna. To znači da bi prosječna zarada po takvom članu bila oko 21 970 kuna. Temeljem rezultata koji su ostvareni kroz proteklih 12 godina rada takav naš prosječan osiguranik može računati na mirovinu iz drugog stupa u iznosu oko 1950 kuna, a na osnovu važećih formula za izračun mirovine iz prvog stupa može računati na oko 3540 kuna iz sustava međugeneracijske solidarnosti. To bi ukupno davalo oko 5490 kuna. IZ toga proizlazi da oko 25% od ukupnih mirovinskih doprinosa uplaćenih u drugi stup daje oko 37% ukupne mirovine i to bez dodatka kojeg članovi drugog stupa prema našem mišljenju neopravdano i nepravedno nemaju pravo. Na 31.12. društvo je zapošljavalo 26 djelatnika i imalo je temeljni kapital od 56 milijuna kuna, a 35,9 milijuna kuna drži kao jamstveni kapital sukladno zakonskoj obvezi. Društvo je ostvarilo ukupno 63,9 milijuna kuna prihoda a ukupni rashodi bili su 29,8 milijuna kuna. Društvo je u 2015. godini na ime naknada koje plaćamo REGOS-u i HANFA-i isplatilo 13,4 milijuna kuna, a temeljem poreza na dobit, doprinosa, članarina i ostalih davanja te doprinosa poreza i prireza na dohodak isplatilo je ukupno 10,2 milijuna kuna. Od ukupno ostvarenih prihoda gotovo 40% tog iznosa vraćeno je u proračun kroz poreze, doprinose i druge obveze društva. I u 2015. godini poslovanje naših društava tako i naših fondova bilo je pod dnevnim nadzorom HANFA-e, a kretanje vrijednosti obračunskih jedinica odnosno vrijednosti imovine dnevno se objavljuje na mrežnim stranicama društva REGOS-a i HANFA-e a javnosti je dostupna i dnevno ažurirana struktura ulaganja svih naših fondova, ključne pozicije i vrednovanja. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne, onda otvaram raspravu. Prvi za raspravu se javio klub SDP-a uvaženi zastupnik Mirando Mrsić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolege i kolege žao mi je što predstavnici fondova moraju gledati ovu našu muku, jad i sirotu. Ovdje nas nema niti jedna desetina. Očito da ovaj Sabor treba raspustiti i da idemo na izbore, jer mislim da je to jedino što možemo napraviti u Saboru da građanima vratimo mandat i da vratimo mandat i da građani odluče tko će ponovno sjediti u ovom Saboru jer ovo stvarno nema smisla. Ovo razvlačenje rasprave radi rasprave to je ogledno što se dešava u Saboru. U HDZ-u očito nema jedinstva a s druge strane mislim da bi trebalo ovo završiti što prije jer teško je ovo gledati uopće. Prema tome, ajde idemo vratiti mandate građanima, krenuti u izbore i riješiti ovaj problem. Jer ovo što se sad dešava u Saboru nije samo ovdje, to je dakle i u cijeloj zemlji. Zemlja pati zbog naše situacije u kojoj jesmo. Taoci smo očito jedne politike, jednih ljudi i mislim da je red da se dogovorimo i da odemo, i da se vrate oni koji građani izaberu na novim izborima. Hvala lijepa.
Povreda Poslovnika.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupnik povrijedio je Poslovnik, članak 238. stavak 1. govorio o temi koja nije predmet rasprave. Slažem se s vama, da zemlja pati zbog četverogodišnje katastrofalne politike vaše Vlade, vašeg ministarstva zbog toga što ste preko 100 tisuća mladih ljudi s obiteljima iselili iz Hrvatske jer im niste osigurali osnovno ljudsko pravo a to je pravo na posao. Evo pa uvažite barem čuti istinu jer to je istina i ovo što danas imamo u Hrvatskoj imamo zahvaljujući i vama gospodine Mrsić i vašem ministarstvu.
Replika uvaženi zastupnik Milivoj Špika.
Kolega Mrsiću vi kažete kako se govornici javljaju samo da bi kupili, potrošili neko vrijeme, pa šta vi radite tu? Zašto se javljate, zašto nam tratite vrijeme? Nemojte se više javljati i uštedite nam malo tog vremena pa ćemo brže riješiti ovaj problem.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Mirando Mrsić.
Gospodine Špika, najbolje bi bilo da vi potpišete zajedno sa svima da damo mandate građanima na raspolaganje jer niste ni dobili puno preferencijalnih glasova i vrijeme je da odete iz ove sabornice.
Slijedeća rasprava je u ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Goran Marić, ne replika.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovana gospođo Kašnjar. Pa danas smo dosta raspravljali i o sustavu i o izvješćima, jedino sad što je malo kolega Mrsić iskočio iz kolosijeka. Pokušavate banalizirati okolnosti ali to je vaše pravo. PBZ Croatia osiguranje je dala najopširnije izvješćem, najdetaljnije izvješće od svih dosadašnjih drugih mirovinskih fondova. Ne bi htio ponavljati osim da će klub HDZ-a podržati ovo izvješće, ali bih upozorio na nekoliko signifikantnih pojava. Analizirajući u odnosu na ostale mirovinske fondove i analizirajući poslovanje društava za upravljanje vidimo da vi imate gotovo najmanji broj zaposlenih, upola manje nego neki drugi zbog opsega posla vjerojatno, ali da troškove za zaposlene imate puno veće od drugih društava za upravljanjem obveznim mirovinskih fondova. Nadprosječno velike troškove za zaposlene. Rashodi za zaposlene u dobiti su dvostruko veći nego kod rashoda u dobiti drugih društava za upravljanje obveznim mirovinskim fondom. Na 11 milijuna, 10 milijuna kuna imate rashoda za troškove osoblja a za jedan drugi fond koji ima zapravo dvostruko više zaposlenih ima 8,9 milijuna kuna manje izdvajanja za troškove zaposlenih. I udio rashoda poslovanja na zaposlene u ukupnim rashodima je znatno veći nego u drugim. Ne znamo koji su to razlozi. Mislim da bi trebalo detaljnije obrazložiti zašto tako velika odstupanja. Kad se, jednu napomenu što se nije još govorilo danas, a riječ je o procjeni vrijednosti državnih obveznica. Ako bismo diskontirali vrijednost državnih obveznica u vašem portfelju za minimum 5% jer je toliko vrijedilo nakon neuspjelih izdavanja državnih obveznica nedavno u Londonu kolika bi onda bila vrijednost portfelja? I to bi trebalo izračunati i prikazati jer je to realnija vrijednost, procjena vrijednosti državnih obveznica jer očito nismo ukalkulirali taj trošak. Dobro je da ste prvi put dostavili i Izvješće o poslovanju društava za upravljanje obveznim mirovinskim fondom ali preporuka za ubuduće da to bude sadržajnije, da ne bude na dvije stranice. Evo, samo toliko. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovo izvješće. Hvala lijepa.
Hvala. Ovim zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Sljedeće je Izvještaj o radu obveznih mirovinskih fondova PBZ Croatia osiguranje za 2015. godinu. Podnositelj je PBZ Croatia osiguranje. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „Prihvaća se Izvještaj o radu obveznih mirovinskih fondova PBZ Croatia osiguranje za 2015. godinu.“ Molim vas glasujte. Tko je za? Molim rezultat. 123 za, 2 suzdržana i 3 protiv. Utvrđujem da je većinom glasova donesen zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Sljedeća točka je: - Izvještaj o radu obveznih mirovinskih fondova kojima upravlja Raiffesien društvo za upravljanje obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima Podnositelj: Raiffeisen mirovinski fondovi Na temelju članka 150. Zakona o obveznim mirovinskim fondovima. Zbog obilnosti materijali se nalaze na web stranici. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Vlada je dostavila mišljenje. Predstavnik podnositelja uvažena gospođa Eva Horvat Marinković, članica uprave. Izvolite.
Poštovani zamjeniče predsjednika Hrvatskoga sabora, saborski zastupnici. Čast mi je iznijeti ovaj izvještaj za 2015. za obvezne mirovinske fondove kojima je upravljalo Raiffeisen društvo za upravljanje obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Na dan 31. prosinca 2015. godine društvo je upravljalo sa tri obvezna mirovinska fonda od kojih su sva tri različite kategorije, znači Raiffeisen obvezni mirovinski fon kategorije A, kategorije B i kategorije C. Uz obvezne mirovinske fondove naše društvo upravlja i sa dobrovoljnim mirovinskim fondovima, od toga je jedan otvoreni dobrovoljni mirovinski fond i 6 zatvorenih dobrovoljnih mirovinskih fondova. Obvezni mirovinski fondovi tijekom 2015. godine od značajnijih ulaganja izdvajamo sudjelovali su u inicijalnoj javnoj ponudi dionica izdavatelja tankerska Next Generation dokapitalizacijama izdavatelja Podravke, Hrvatske poštanske banke i luke Rijeka te na primarnoj aukciji obveznica izdavatelja Hrvatske elektroprivrede. Što se tiče Reiffeisen obveznog mirovinskog fonda kategorije 2 on je započeo s radom u kolovozu 2014. godine i zapravo 2015. godine je jedina prva godina u kojoj smo upravljali sa sve tri kategorije obveznih mirovinskih fondova u cijeloj godini. U usporedbi sa drugim kategorijama, kategorija A ima najveći stupanj rizičnosti a on proizlazi iz najvećeg dopuštenog zakonskog ograničenja ulaganja u dionice koji iznosi 55%. Od toga još minimalno 40% imovine mora biti uloženo u imovinu kojom se trguje ili koja se namiruje u kunama a minimalno 30% imovine prema zakonu mora biti uloženo u obveznice Republike Hrvatske, članice Europske unije ili OECD-a. U skladu sa time Reiffeisen obvezni mirovinski fond uložio je oko 35% svoje imovine u dionice i dioničke fondove a u obveznice oko 67%, ostatak su instrumenti tržišta novca, depoziti i novčani fondovi. Krajem 2015. godine odnosno na dan 31.12. Reiffeisen obvezni mirovinski fond kategorija A imao je 1373 člana, neto imovina je iznosila 109 milijuna 803 tisuće 45 kune što je 26% tržišnog udjela u obveznim mirovinskim fondovima kategorije A i svega 0,15% od sveukupne imovine u svim obveznim mirovinskim fondovima u Hrvatskoj. Ukupne uplate u Reiffeisen obvezni mirovinski fond kategorija A sa osnova uplata doprinosa i promjena članstva tijekom 2015. godine iznosile su 9 milijuna 315 tisuća 505 kuna. Ukupne isplate su iznosile 2 milijuna 541 tisuća 869 kuna i neto, znači dolazimo do neto iznosa uplata u ovaj fond koji su iznosile 6 milijuna 773 tisuće 495. U 2015. godini nominalni prinos koji je ostvario Reiffeisen obvezni mirovinski kategorija A, iznosio je 9,69% što je realno 10,35% s obzirom da je tijekom 2015. inflacija bila negativna. I to je rezultiralo ukupnom godišnjom zaradom u iznosu od 9 milijuna 238 tisuća 835 kuna koje smo zaradili članovima ovog fonda. Tijekom istog razdoblja na teret članova isplaćeno je 473 tisuće 690 kuna po osnovi naknade za upravljanje a depozitaru 31 tisuća 579 kuna. Od početka rada, znači od kolovoza 2014. do kraja 2015. nominalni prinos na godišnjoj razini za ovaj fond iznosio je 10,45% a realni prinos je iznosio 11,18%. Reiffeisen obvezni mirovinski fond kategorija B slijednik je Reiffeisen obveznog mirovinskog fonda prije vremena uvođenja kategorija A, B i C, te prema tome i kategorija obveznog mirovinskog fonda u kojem imamo daleko najviše članova i imovine. On je započeo sa radom u travnju 2002. godine. U usporedbi sa drugim kategorijama, kategorija B ima umjereni stupanj rizičnosti i predviđen je za osiguranike srednje starosne dobi. U ovoj kategoriji maksimalna izloženost dionicama iznosi 35%. minimalni postotak neto imovine koja mora biti uložena u kune ili u imovinu u kunama ili ona koja se namiruje u kunama iznosi 60%, a obveznice 50%. U skladu sa time uložili smo oko 80% sveukupne imovine u obveznice, oko 22% u dionice i dioničke fondove. Razlog velike izloženosti obveznicama RH su zakonski limiti koje sam upravo spomenula. A isto tako i nepostojanje drugih kvalitetno pripremljenih projekata u koje bi mogli ulagati ova sredstva. Istovremeno instrumenti tržišta novca nisu ponudili odgovarajuće prinose na ulaganja. Krajem 2015. godine znači ovaj fond kategorije B imao je 521 588 članova na dan 31.12.2015. neto imovina je iznosila 21 milijardu 731 milijun 818 tisuća 904 kune što je od 30, 40% tržišnog udjela u obveznim mirovinskim fondovima kategorije B i oko 29,3% od sveukupne imovine u svim obveznim mirovinskim fondovima u RH. Ukupne uplate su o osnova uplata doprinosa i promjene članstva tijekom 2015. iznosile su milijardu 521 milijun 464 tisuće 226 kuna. Ukupne isplate u istom razdoblju iznosile su 643 milijuna 732 tisuće 117 kuna. Dolazimo do neto iznosa uplata u ovaj fond tijekom 2015. koji iznosi 887 milijuna 413 tisuća 586 kuna. Tijekom 2015.godine nominalni prinos za ovaj fond iznosio je 6,41 a realno 7,05% što je rezultiralo ukupnom godišnjom zaradom u iznosu od milijardu 266 milijuna 668 tisuća 50 kuna. Tijekom 2015. znači u istom periodu na teret imovine ovog fonda društvu je po osnovi naknada za upravljanje isplaćeno 95 milijuna 309 tisuća 222 kune a depozitaru 6 milijuna 353 tisuće 948 kuna. Od početka rada ovaj fond ostvario je nominalni prinos na godišnjoj razini od 5,93% dok je realni prinos iznosio 3,74%. Opet podsjećamo da je na početku provođenja mirovinske reforme 2002.godine, da su optimistične prognoze govorile o mogućim prinosima obveznih mirovinskih fondova od oko 2% iznos stope inflacije. Obvezni mirovinski fondovi su ostvarili bolji rezultat od očekivanog. I dolazimo do posljednjeg mirovinskog fonda obveznog a to je kategorija C za kojeg iznosimo ovo izvješće. On je također započeo s radom u kolovozu 2014.godine i također je 2015. zapravo bila prva godina gdje se cjelovito, cijelu godinu upravljalo tim fondom. Ovaj fond ima konzervativan profil rizika koji isto tako proizlazi iz zakonski dozvoljenih oblika ulaganja s obzirom da u ovom fondu nisu dozvoljena u vlasničke vrijednosne papire odnosno dionice. U usporedbi s drugim kategorijama predviđen je za osiguranike starije dobi koji su pred mirovinom. Znači ovo kao što sam i rekla nije dozvoljeno ulaganje u dionice i zapravo ovaj fond je ulagao svoja sredstva samo u obveznice. Krajem 2015.godine fond je imao 6 tisuća 730 članova, neto imovina ovog fonda iznosila je 787 milijuna 159 tisuća 277 kuna što je 35,2% tržišnog udjela u obveznim mirovinskim fondovima kategorije C i 1,06% od sve ukupne imovine u svim obveznim mirovinskim fondovima u RH. Ukupne uplate u ovaj fond s osnova uplata doprinosa i promijenjena članstva tijekom 2015. iznosile su 267 milijuna 956 tisuća 706 kuna. Ukupne isplate su iznosile 74 milijuna 602 tisuće 100 kuna. Neto iznos uplata znači, dolazimo do neto iznosa koji iznosi 193 milijuna 336 tisuća 606 kuna. U 2015.godini nominalni prinos ovog fonda iznosio je 8,71% što je realno 9,37%. Ovi prinosi ostvarili su ukupnu zaradu fonda od 53 milijuna 703 816 kuna. U istom razdoblju društvu je isplaćeno 3 milijuna 11 tisuća 88 kuna po osnovi naknade za upravljanje a depozitaru 200 739 kuna po osnovi naknade za depozitara. Od početka rada nominalni prinos na godišnjoj razini za ovaj fond kategorije C iznosio je 9,59% dok je realni prinos iznosio 10,32%. Kao što je već ranije rečeno, društva su ponijela i izvješće o upravljanju društva ne samo o upravljanju obveznih mirovinskih fondova, Odboru za financije su dostavljena ta izvješća. Ukratko ću samo reći da naše društvo je na 31.12.prošle godine zapošljavalo 43 zaposlena. Temeljni kapital društva iznosi 143 milijuna 445 300 kuna. Ukupni prihodi koje smo ostvarili tijekom prošle godine iznosili su 139 milijuna 521 tisuću kuna a ukupni rashodi 55 milijuna 787 tisuća kuna. Nakon što je plaćen porez na dobit u iznosu od 16 milijuna 737 tisuća kuna dolazimo do neto dobiti društva u iznosu od 66 milijuna 999 tisuća kuna. To je to. Evo, hvala.
Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Gospođo Horvat! Evo jedna pohvala. Zaposlenih 43, dvostruko više nego u drugom društvu za upravljanje obveznim mirovinskim fondom. Analizirajući podatke iz koje ste predstavili sada iz društva za upravljanje obveznim mirovinskim fondom vidljivo je da je prosječni trošak pod zaposleno kod vas 278 tisuća kuna a u drugom, u društvu za upravljanje obveznim mirovinskim fondom je 400 tisuća kuna. Golema razlika, više zapošljavate a upola manje na njih izdvajate. To je doista za pohvalu. Ima nešto što je uočljivo a ne znam koji je razlog. U rashodima od upravljanja fondom pod stavkom ostali rashodi imate znatno više od drugih društava za upravljanje, to je cifra 4,8 milijuna kuna ali u ostalim rashodima od poslovanja društva pod stavkom ostali troškovi imate dvostruko više nego drugi. Pa su čak ostali troškovi jednaki troškovima zaposlenih, a troškovi zaposlenih 11,8 milijuna na ostale troškove gotovo 11 milijuna kuna. Ne sadržava ovo izvješće što je to pod ostalim troškovima, pa ako možete odgovoriti? I još jedno samo danas smo čuli da izlazak članova iz društva iz obveznog mirovinskog fonda nije moguće utvrditi koliko ih je otišlo u mirovinu. Ako znamo da nije članstvo na dragovoljnoj osnovi, da se istupit može samo temeljem smrti ili odlaska u mirovinu. Pa možete li nam vi reći, možete li vi taj podatak imate li koliko je iz vašeg društva istupilo članova? Je li to 10, u desecima, stotinama ili u tisućama? To znači koliko ih je od korisnika mirovine ili umrlo? Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Evo može, znači odgovor na prvo pitanje je da znači da društvo za upravljanje, u Hrvatskoj mogu upravljati samo obveznim mirovinskim fondovima a mogu upravljati i obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Iz tog razloga možda je teško usporediti prihode i rashode društva koje upravlja samo obveznim mirovinskim fondovima i onog koji upravlja i obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima pa onda recimo da ti neki ostali troškovi, ostali rashodi u našoj stavci se zapravo odnose najviše na taj dio poslovanja, znači sa dobrovoljnim mirovinskim fondovima kojima upravlja naše društvo također uz ove obvezne mirovinske fondove. A odgovor na drugo pitanje koliko je korisnika mirovine iz drugog stupa. Mogu reći da trenutno u mirovinu iz drugog stupa idu samo oni koji su zapravo dobrovoljno se 2002. godine opredijelili da žele biti u drugom stupu. Znači oni koji su cijeli svoj radni vijek proveli u ovom mirovinskom sustavu još nisu došli na red za odlazak u mirovinu. Njih je zaista malo, mislim da ih je oko 150 ili 200 u pitanju. A razlog zašto ih je toliko malo osim toga što je zapravo cijeli ovaj sustav relativno mlad, prošlo je tek 14 godina je i taj da svi oni koji sada imaju mogućnost odlaska u mirovinu mogu birati između prebacivanja sredstava u prvi stup ili isplate mirovine na taj način ili isplate mirovine putem ovaj dio koji je u obveznom mirovinskom fondu putem mirovinskog osiguravajućeg društva. A s obzirom na ovaj dodatak na mirovinu koji se njima nudi od 27% velikoj većini je zapravo po izračunu mirovina isplativija ako prebaci sredstva u prvi stup. Stoga je ona i ova brojka korisnika mirovina ovako zapravo niska.
Predstavnici odbora jel žele riječ? Ne. Onda otvaram raspravu. Prvi se javio u ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, pa prije nego što krenem na raspravu o temi ovdje je bilo priče o samo raspuštanju Sabora itd. ja mislim da bi prije trebali progovoriti o tome koliko čijih zastupnika ima u sabornici i koliko zastupnici ispunjavaju svoju obvezu za koju su plaćeni. A ne neke stvari koristiti u političke rasprave jer sjećam se onih koji danas prizivaju raspuštanje Hrvatskog sabora kako su tumačili odredbu u zakonu da treba ugraditi izvješće o radu obveznih mirovinskih fondova. I kad bi se pogledali u fonogram sjednice onda bi bilo za očekivati na ovoj strani da bi bar 80% zastupnika prisutno i da živo i žučno raspravljaju o tome kakvi su rezultati mirovinskih fondova jer gledajte dotada one Vlade prije su bile netransparentne, sakrivale su nešto, prikrivale a mi želimo javno, jasno, transparentno govoriti. Sad kad dođu ta izvješća od 100 glasova glasa čuti nije. Dakle, toliko o politici i politikantstvu jer nažalost u Hrvatskoj danas previše politikantstva a premalo politike jer prava politika je odgovorna prema svojim građanima i pravi političari se odgovorno ponašaju. A što se tiče ovih fondova, dakle danas je bila idealna prilika jer su četiri fonda podnosila samostalno izvješće nije bilo zbirno kao i dosada da porazgovaramo o tome koliki s stvarni potencijali, kapaciteti hrvatskog gospodarstva da apsorbira ova slobodna sredstva koja imaju obvezni mirovinski fondovi. Dakle oni na godišnjoj razini imaju negdje po prilici 5 milijardi kuna. Koliko mi to imamo stvarno poduzeća koja su u ovom trenutku spremna da li promjenom vlasničkih udjela, da li na neki drugi način iskoristiti ta sredstva ali naravno pod uvjetima po kojima su, koji su prihvatljivi onima koji su dobili na upravljanje sredstva 1 milijuna i 700 i još nešto tisuća hrvatskih građana. Dakle o tome mi danas ne govorimo. Druga stvar, ne možemo govoriti o tome da obvezni mirovinski fondovi trebaju ti koji trebaju ulagati u hrvatsko gospodarstvo itd. a istovremeno kad god obvezni mirovinski fondovi ulože u nešto onda to kritiziramo ovisno kako kome paše. Kad ono nešto što je naprosto neprihvatljivo na tržištu kapitala, naprosto neprihvatljivo. Dakle s jedne strane država ima odgovornost ako svoje neko poduzeće da na tržište ona mora odgovoriti, onaj tko upravlja s tom imovinom, zašto i pod kojim uvjetima je to dao to je jedna stvar. A s druge strane ovi koji upravljaju sa sredstvima ne smiju podleći nikakvom političkom pritisku da zbog toga što je neko poduzeće u problemima oni bi morali ući u to poduzeće. A nažalost i to se događalo u nekim prošlim vremenima, da su bila neka politička ulaganja. I realno gledajući kad bi se vidjelo koliki je prinos od tih ulaganja ili koliki će prinos biti u nekakvim procjenama i u perspektivi onda bi vidjeli da to baš nije po kriterijima po kojima fond ulaže novce. I to su činjenice. Možemo nabrajati ova poduzeća, hoćemo govoriti o vladama u čije vrijeme se to dogodilo? Možemo i o tome razgovarati. Ali ponavljam ono što je najpogubnije za Hrvatsku jer vratit ću se na ono iskonsko zašto su kad smo već se odlučili na mirovinsku reformu ići u što su se trebale ulagati ovi zapravo zašto i jesu osnovani obvezni mirovinski fondovi sa jednim od osnovnim ciljem razvoja financijskog tržišta. Nažalost, u Hrvatskoj danas financijskog tržišta nema, nema ga. A ovi fondovi raspolažu sa preko 80 milijardi kuna. I u što će oni ulagati? Pa logična stvar da će ulagati u obveznicu Republike Hrvatske jer ona u ovom trenutku nažalost zbog kreditnog rejtinga Hrvatske donosi najveći prinos. Vi vrlo teško možete naći neko ulaganje u ovom trenutku u Europi koji će vam donijeti veći prinos od obveznica Republike Hrvatske. To je naša slika i prilika i to je poražavajuće za nas i s lijeve i s desne strane. Jer zašto? Kreditni rejting ne možete promijeniti u pola godine. Pa vi ste vidjeli što smo sad dobili. Ja i dalje tvrdim da Hrvatska ne smije imati kamatnu stopu veću od 3% zato što u ovom trenutku na ovo europskom tržištu ima zemalja koje kad se gleda kompletna bilanca jedne države i potencijali jedne države daleko lošije stoji od Hrvatske. Ali što smo mi? Mi umjesto da smo svi zajedno bez obzira da li pripadamo lijevoj ili desnoj opciji graknuli kad su nam ovi rekli u Londonu da je kamatna stopa za Hrvatsku 5% ne mi smo to iskoristili za napad za vlastitu zemlju. A to je greška, to je greška. Jer reći samo da zbog netko kaže da je zbog političke nestabilnosti kamatna stopa 5% a realno to možemo razgovarati ovako kad se nađemo negdje na kavi ja mislim da ćemo se složiti s lijeve i s desne strane da Hrvatska sa svim svojim potencijalima koje u ovom trenutku ima ne može imati veću kamatnu stopu od 3% ako se mjerimo po istim mjerilima kao što su to i ostale zemlje. Jer ne može se dogoditi da koeficijent rizika za Hrvatsku bude 2,75 ili 275 basic poena a istovremeno recimo zemlje u našem okruženju koje su članice EU imaju negdje 0,75 i 1. Dakle, 2 ili 3 puta veće od Hrvatske. A to vam je indikator koji vam najviše sudjeluje u visini kamatne stope. Jer tome se doda euribor, dodaju se malo nekakvi troškovi i dođete do nekakve kamate po kojoj nabavljate sredstva. Dakle, mi o tome trebamo razgovarati danas ovdje. Ovo je bila prilika da s ljudima koji znaju i više o tom poslu da dobijemo nekakve informacije. Mi danas nakon 16 godina raspravljamo o tome da li Hrvatskoj trebaju ili ne trebaju obvezni zapravo drugi stup mirovinskoga. To je passe priča nažalost. Imovina tih fondova je u ovom trenutku 80 milijardi kuna. U ovom trenutku izdvajanje u te fondove je trebalo biti po nekakvim procjenama 10%, a ono je još uvijek nažalost 5%. Ali ponavljam, i s tim ću završiti, kao što je u ovom trenutku ulaganje, zapravo uplata u drugi stup mirovinskog generira na određeni način deficit državnog proračuna i samim tim povećavanje javnog duga za po prilici 7, 8 godina ili 9 kad najveći dio onih koji su po sili zakona morali ući u drugi stup mirovinskoga počnu odlaziti u mirovinu i kad trošak njihove mirovine ne bude više bio samo trošak državnog proračuna i Zavoda za mirovinsko osiguranje onda će ovo što se uplaćivalo u drugi stup mirovinskog biti generator za ublažavanje i usporavanje rasta javnog duga. Dakle, klub HDZ-a će podržati ovo izvješće i ponavljam vam žao nam je što oni koji su pričali toliko o transparentnosti danas ne žele progovoriti ni riječi.
Hvala. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Mirando Mrsić.
Hvala lijepo. Kao što nema smisla ovo tu, a mislim da diskusija ja bih sad trebao podići kao uvažena kolegica Mađerić povredu Poslovnika jer i vi ste diskutirali o sasvim nekim drugim stvarima a ne samo o temi ali nebitno. Najprije vi biste trebali unutar HDZ-a dogovoriti vi i kolega Marić da li ste vi za ulaganje ili niste za ulaganje, da li se fondovi mogu uložiti u Končar da li ne mogu. Nije opozicija ta koja je na telefonskoj sjednici donijela odluku. S druge strane koliko znam, nisam ekonomista, ali kad se diže kredit i u banci onda u banci se sjedne i dogovori već prije pa onda kaže odite po dokumente, što vam sve treba i dođete onaj dan kada dižete kredit i kažu vam evo potpišite ugovor i već znate kamatu. Kamatu znate već onda 2, 3 mjeseca prije nego što ste išli dizati kredit. Ovo što se desilo sada u Londonu meni baš ne izgleda kao nešto što je uobičajeno. Dakle, ako ste dogovarali prije aranžman to je vrlo ozbiljno, ozbiljno se dogovara i jasno da se kamata dogovarala prije ne bi išli u London. Što bi išli u London kad znate da vam je to neprihvatljivo. Očito da kamata od 5,6% nije prihvatljiva Hrvatskoj jer mislim da nitko lud ne bi se zadužio u Hrvatskoj za tu kamatu. Još da je politička nestabilnost ta koja generira takav znači za 2,5% veću kamatu nego što je bilo predviđeno. I s druge strane nitko iz opozicije ne govori protiv drugog mirovinskog stupa. Kolega Šuker govori vaša koalicija, dakle ljudi s kojima ste vi sjeli da napravite Hrvatsku drugačijom. Očito da ste je napravili ne drugačijom nego lošijom nego što je bila u protekle 4 godine. I to je činjenica. To ne možete se oprati nikad, ovih 6 mjeseci je katastrofa i sramota i za vas i za MOST a građani Hrvatske trpe. I vrijeme je da se raspustimo i da odemo na izbore pa kom obojci, kom opanci.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Mrsić nikada u ovoj sabornici u svom odgovoru se nisam spuštao na osobnu razinu, nastojat ću sad to napraviti. Dakle, da se ne spustim na osobnu razinu. Ali ispod svake razine je ovo što ste sad rekli. Pitajte svoje kolege kakva je tehnika izdavanja obveznica, onda ćete vidjeti da ovo što ste vi rekli je neću iskoristiti riječ, ostat ću na tome. Jer meni nikad ne bi palo na pamet da vi govorite o medicini, da vam držim lekciju o nečemu o čemu ja niti znam, ni ništa. Vi ste sad rekli takve notorne neistine, ali ste možda rekli na način na koji ste vi radili. Jer izdavanje vrijednosnih papira ima svoju tehnologiju, ima svoja pravila. I žao mi je što tu nema kolege Lalovca, ali može vam to kolega Grčić reći. Nikada se kamatna stopa ne dogovara tako rano. U trenutku kad dobijete sve narudžbe, kad podvučete crtu onda kažete spremni smo upisati toliko i toliko po takvim i takvim uvjetima. Ovo što ste vi rekli je notorna neistina. Ali kažem, tu ću stati, ne želim se spuštati, nikad nisam u ovoj sabornici išao na osobnu razinu, neću ni sada. Ali naprosto, ako želite politički nešto opravdati to što se dogodilo u ovih 6 mjeseci najbolje vam pokazuju makroekonomski pokazatelji. Za njih nemate naprosto nikakve zasluge. Hrvatska naprosto putuje na inerciji onoga što se događa u Europskoj uniji i ona vas vuče, naprosto je to činjenica. Jer ako je to istina ovo što ste vi sad rekli, onda bi makroekonomski pokazatelji danas u Hrvatskoj bili katastrofalni, jer vi ste to sami rekli. Ništa se nije napravilo, katastrofa ovoga, onoga. Dakle, ono što naše okruženje nama diktira to nas na svu sreću vuče, na svu sreću. Ali kažem, drago mi je kad čujem ovakvu razinu znanja, onda me ipak neke stvari vesele.
Dobro. Sad smo iscrpili raspravu po ovoj točci dnevnog reda. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Nastavljamo sutra u 9,30 Izvješće o poslovanju Fonda Hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Hvala. SJEDNICA PREKINUTA U 15,38 SATI.
Sljedeće je Izvještaj o radu obveznih mirovinskih fondova kojima upravlja Raiffeisen društvo za upravljanje obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Podnositelj je Raiffeisen mirovinski fond. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „Prihvaća se Izvještaj o radu obveznih mirovinskih fondova kojima upravlja Raiffeisen društvo za upravljanje obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima.“. Molim vas glasujte. Tko je za? Molim rezultat. 121 za, 2 suzdržana i 3 protiv. Utvrđujem da je većinom glasova donesen zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Dobro jutro kolegice i kolege! Evo po običaju vidim već ruke su uzdignute. Prva je uvaženog kolege Milorada Batinića, izvolite.