Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Pred nama se nalazi Protokol o integralnom upravljanju obalnim područjem Sredozemlja. Protokol o integralnom upravljanju obalnim područjem Sredozemlja jedan je od sedam pratećih protokola Konvencije o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja pa se skraćeno naziva Barcelonska konvencija. Protokol je potpisan 21. siječnja 2008. godine u Madridu, Kraljevina Španjolska, na diplomatskoj konferenciji stranaka Barcelonske konvencije. Protokol je prvi međunarodno pravni instrument kojim se uvodi obveza integralnog upravljanja obalnim područjem, uzimajući u obzir prostorno planiranje, zaštitu okoliša i prirode, zaštitu kulturne baštine, održivu poljoprivredu, ribarstvo, turizam te ostale gospodarske djelatnosti u obalnom području. Protokol uspostavlja zajednički okvir za integralno upravljanje obalnim područjem Sredozemlja. Ciljevi cjelovitog upravljanja obalnim područjem Sredozemlja sukladno odredbama protokola podrazumijevaju: omogućavanje održivog razvitka obalnog područja putem racionalnog planiranja aktivnosti, osiguravanje da su okoliš i krajobraz uzeti u obzir u suglasju s gospodarskim, socijalnim i kulturnim razvitkom, očuvanje obalnih područja na korist sadašnjih i budućih generacija, osiguravanje održivog korištenja prirodnih resursa, posebice u odnosu na korištenje voda, osiguravanje očuvanja cjelovitosti obalnih ekosustava, krajobraza i geomorfologije, sprječavanje i smanjenje učinaka prirodnih rizika, posebice klimatskih promjena izazvanih prirodnim ili ljudskim djelovanjima te postizanje usklađenosti između javnih i privatnih inicijativa i svih odluka javnih vlasti na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini, a koja utječu na korištenje obalnog područja. U Republici Hrvatskoj čitav je niz obveza koje proizlaze iz odredba protokola već ugrađen u postojeći pravni sustav odredbama Zakona o prostornom uređenju i gradnji, Zakon o zaštiti okoliša, Zakon o zaštiti prirode, Zakona o vodama, Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, Zakona o pravu na pristup informacijama, Zakona o izvlaštenju, Zakona o šumama, Zakona o otocima, Zakona o Fondu zaštite okoliša i energetske učinkovitosti, Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama, Pomorskim zakonikom te drugim propisima. Zakon o potvrđivanju protokola sadrži izjavu kojom se određuje zemljopisno područje primjene za Republiku Hrvatsku, a koju će Republika Hrvatska prilikom polaganja isprave o ratifikaciji priopćiti depozitaru, Kraljevini Španjolskoj. Zemljopisno područje bit će određeno na način da je granica obalnog područja u smjeru mora vanjska granica teritorijalnog mora Republike Hrvatske, dok granicu obalnog područja u smjeru kopna čini granica obalnih jedinica lokalne samouprave i jedinica lokalne samouprave čiji dio teritorija zahvaća kopneni dio zaštićenog obalnog područja od tisuću metara. Pri tome Republika Hrvatska pridržava pravo posebnog režima uređenja prostora u pojasu koji obuhvaća sve otoke, pojas kopna u širini tisuću metara od obalne crte i pojas mora u širini 300 metara od obalne crte. Također, Republika Hrvatska će sukladno članku 8. stavku 2. podstavku C Protokola o integralnom upravljanju obalnim područjem Sredozemlja obavijestiti organizaciju programa Ujedinjenih naroda za okoliš da su prilagodbe u odredbi članka 8. stavka 2. podstavak tj. iznimke od navedene mjere zabrane gradnje u pojasu od 100 metara mjereno najviše crte mora zimi, u nacionalnom pravnom sustavu predviđene Zakonom o prostornom uređenju i gradnji. Tijekom procesa izrade Zakona o potvrđivanju Protokola Ministarstvo zaštite okoliša i prirode surađivalo je s Uredbom za zakonodavstvo Vlade Republike Hrvatske, Ministarstvom vanjskih i europskih poslova, Ministarstvom poljoprivrede, Ministarstvom regionalnog razvoja i fondova Europske unije, Ministarstvom gospodarstva, Ministarstvom kulture, Ministarstvom pomorstva, prometa i infrastrukture, Ministarstvom turizma, Ministarstvom graditeljstva te Ministarstvom financija. Konzultacijski proces je započeo početkom 2011. godine i obavljena su četiri konzultacijska kruga i sve pristigle primjedbe i mišljenja upućena su u Zakon o potvrđivanju protokola. Europska unija je potpisala navedeni protokol 2009. godine, a ratificirala je isti 2011. godine. Evo ovim putem predlažemo da se usvoji navedeni zakon. Hvala lijepo.
Hvala i vama zamjeniče ministra. Žele li izvjestitelji odbora radnih tijela uzeti učešće u raspravi? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Idemo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Prvi je Klub zastupnika SDP-a Hrvatske i poštovana zastupnica Tonka Ivčević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Govoreći o razvoju, posebice održivom razvoju obalnog područja u prvom redu mislimo na potrebu za upravljanjem rastom i razvojem te održivim korištenjem resursa toga područja što podrazumijeva svakako i planiranje. Pri tome je osnovni cilj koristiti obalne resurse i obalni prostor tako da se osigura trajna stabilnost ekosustava uz održivi gospodarski rast. Upravljački proces uključuje mnoštvo sudionika, a prostorno i ostale vrste planiranja trebaju prethoditi njihovim djelatnostima. Obalni prostor je ekološki osjetljivo područje s iznimnom koncentracijom ljudi, aktivnosti, interesa. Usmjeravati ga ka održivom razvoju može se samo objedinjenim instrumentarijem prostornog, okolišnog, gospodarskog i društvenog planiranja te odgovarajućim mehanizmima provedbe planova. Gusto naseljene obale najeksplotiraniji su svjetski prostor. Obalna područja i zaštita njihovog osjetljivog, prirodnog i kulturnog naslijeđa prioritetni su nacionalni interesi svih zemalja. Sredozemne obale prostor su koncentiranog razvoja već tisućljećima. Uzrok i izvor njihove deterioracije prelaze nacionalne granice kada je riječ o onečišćenju, smanjenju biološke raznolikosti, transformaciji krajobraza. Stoga i djelovanje mora biti koordinirano ne samo na nacionalnoj nego i na regionalnoj razini. Obalna područja posebno su ugrožena masovnim turizmom, pretjeranom urbanizacijom i nekontroliranom gradnjom, nepostojanjem prostornih planova ili njihovom nezadovoljavajućom primjenom, neprimjerenom industrijom itd. Do poboljšanja može doći samo integralnim razvojnim upravljanjem. Prema scenarijima Plavog plana iz 2005. godine stanovništvo sredozemnih obalnih regija povećat će se do 2025. godine sa sadašnjih 143 milijuna na 174 milijuna stanovnika. Obalna urbanizacija posvuda će imati linearni karakter. Prema sadašnjim trendovima očekuje se da će 50% sredozemne obale biti urbanizirano do 2025. godine. Iznimna potražnja za prostorom i drugim prirodnim bogatstvima obalnog područja povećava rizik degradacije, osjetljivih obalnih eko sustava. Slično je i sa drugim prirodnim bogatstvima kao što su ribolovni fond, krajobraz, delte, morsko dno itd. posebno treba upozoriti na opasnost od klimatskih promjena i podizanja razine mora. Te pojave su konačno i potvrđene i politički priznate kao znanstvene činjenice. Tu je i tsunami stalna prijetnja sredozemnih pa tako i hrvatskim obalama. Sve navedene činjenice važno su polazište integralnog upravljanja obalnim područjem. Integralno upravljanje obalnim područje prihvaćeno je gotovo svugdje u svijetu. Ocijene o njegovoj uspješnosti su međutim podijeljene, te uz pohvale ima i kritika. To nije neočekivano jer sve ekološki problemi kako u obalnim tako i u drugim eko sustavima mogu pojaviti naglo i brzo dostići svoj vrhunac, dok je njihova sanacija dugotrajan proces. Isto tako, usklađivanje interesa korisnika obalnih resursa i postizanje suglasja oko njihova korištenja dugotrajan proces posebno u demokratskim društvima. Unatoč tome što sustav integralnog upravljanja obalnim područjem još nije razvijen do zadovoljavajuće razine njegove osnovne karakteristike – sveobuhvatnost, prilagodljivost, sudjelovanje javnosti, komunikacija, integracija, postupnost, koordinacija, lokalni karakter ne pružaju nam mnogo izbora. Stoga kad se pitamo da li je integralno upravljanje obalnim područjem izbor ili nužnost onda nema nikakve sumnje da je on nužan preduvjet održivog razvoja obalnih područja. U prostoru Jadranskog mora obale i otoka nalaze se i najvredniji i najosjetljiviji prirodni sustavi Republike Hrvatske. To je područje na kojem se odvijaju procesi koji ovise o uzajamnom djelovanju mora i kopna, a razvojni pritisci, negativni utjecaji na prirodne sustave izraženiji su nego u unutrašnjosti. Jadransko obalno područje odlikuje se i visokim stupnjem biološke raznolikosti uključujući i mnoge endemske vrste, posebno osjetljiva staništa i eko sustave. Značajno je i zbog visoko razvijenog gospodarstva, kulturnog i društvenog života. U tom smislu korištenju i čuvanju Jadranskog mora treba posvetiti posebnu pozornost. Značajan napredak u smislu integralnog upravljanja obalnim područjem postignut je 2008. godine kada je 21. siječnja u Madridu usvojen Protokol o integralnom upravljanju obalnim područjem Sredozemlja. To je prvi međunarodno-pravni dokument kojim je uvedena obaveza integracija upravljanja obalnim područjem uzimajući u obzir prostorno planiranje, zaštitu okoliša i prirode, zaštitu kulturne baštine kao i politika održivog razvoja poljoprivrede, ribarstva, turizma i ostalih gospodarskih djelatnosti na obalnom području. Osnovni je cilj protokola pružiti regionalni pravni okvir koji će osigurati da nacionalna zakonodavstva sredozemnih država uvede odgovarajuće definicije obalnog područja i da se sve aktivnosti koje se obavljaju u tom području obuhvati integralnim upravljanjem. Jednako je važno i da se na temelju odredbi i protokola osigura vertikalna koordinacija lokalnih, regionalnih i državnih tijela, te horizontalna koordinacija državnih tijela posebice sektora, a na lokalnoj razini i razini jedinica lokalne samouprave. Protokol određuje temeljne ciljeve … [[Govornica se ne razumije.]] upravljanja obalnim područjem koji uključuju racionalno planiranje koje cjelovito sagledava okoliš i krajobrazne vrijednosti, gospodarski, društveni, kulturni razvoj, stabilnost i cjelovitost obalnih eko sustava, održivo korištenje prirodnih resursa, utjecaj prirodnih rizika, osobito klimatskih promjena, te usklađenost javnih i privatnih inicijativa i svih odluka vlasti na nacionalnoj, regionalnoj, lokalnoj razini. Protokol ustanovljuje i prioritetna područja djelovanja u svojim člancima 8. do 15. i ključne instrumente integralnog upravljanja obalnim područjem u člancima 16. do 21. Predviđa i načine žurnog reagiranja u kritičnim situacijama članci 22., 23. i 24. Ovaj izuzetno važan međunarodno pravni dokument kada stupi na snagu predstavljat će podlogu za unapređenje zakonodavstva u razvojnom planiranju u zemljama potpisnicama Barcelonske konvencije i Europske unije. Protokol je stupio na snagu u ožujku 2011. a do sada ga je ratificiralo 6 mediteranskih zemalja Albanija, Crna Gora, Francuska, Sirija, Slovenija i Španjolska, te Europska unija. Jednom ratificiran protokol će postati sastavnim dijelom zakonodavstva Republike Hrvatske. Propise koji nisu u skladu sa protokolom morat ćemo mijenjati i dopunjavati. Sa pravom se može pretpostaviti da će slijedom tih izmjena i dopuna trebati unaprijediti gospodarsko i prostorno planiranje, ojačati kapacitet državne uprave kao i lokalne područne samouprave koje djeluju u obalnom području, pospješiti sudjelovanje razvojnih dionika, doraditi metodologiju i organizaciju izrade razvojnih dokumenata, pospješiti njihovu provedbu itd. Ta unapređenja svakako će olakšati posao i nositeljima razvojnih područja. Zato je potrebno stvoriti uvjete za modernizaciju javne uprave, jačanje strukturnih kapaciteta, razvojnih, novih obrazovnih programa i uvođenje novih institucionalnih rješenja. Izazov trenutka svodi se na pitanje učinkovitosti kako obalnim područjem planirati, upravljati bolje i racionalnije. Nameće se potreba za jednostavnim i provedivim rješenjima koja neće biti prepreka razvoju kao i sa svim mogućim mjerama koje mogu racionalizirati planiranje upravljanja obalnim područjem i time troškove upravljanja učiniti prihvatljivima. Cjelovito sagledavanje integralnog upravljanja obalnim područjem Hrvatske je ključna pretpostavka bolje upravljanja i sustava racionalizacije, a upoznavanje i korištenje iskustava drugih sredina dobro polazište. Upravo integralno upravljanje obalnih područja nudi najbolji odgovor na ovaj izazov, a protokol je dobar okvir u kojem taj proces može najbrže napredovati. U Hrvatskoj je rano pretpostaviti da će se razvoj integralnog upravljanja obalnim područjem temeljiti na sustavu prostornog uređenja kao glavnoj odrednici budućeg sustava integralnog upravljanja. Zakon o potvrđivanju Protokola sadrži izjavu kojom se određuje zemljopisno područje primjene za RH, a koju će RH prilikom polaganja isprave o ratifikaciji priopćiti depozitaru. Republika Hrvatska pridržava pravo posebnog režima uređenja prostora u pojasu koji obuhvaća sve otoke, pojas kopna u širini tisuću metara od obalne crte te pojas mora u širini tristo metara od obalne crte. Provedba protokola je svakako korak naprijed u našim nastojanjima za čuvanje biološke raznolikosti i prirodnih bogatstava kako Jadrana tako i cijele regije. Protokol integralnim upravljanjem obalnim područjem treba smatrati dobrom prilikom za ostvarivanje pomaka u upravljanju obalnim područjem. Zato će klub SDP-a podržati Zakon o potvrđivanju Protokola u integralnom upravljanju obalnim područjem Sredozemlja. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Sljedeći je klub HDZ-a i poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, poštovani kolegice i kolege. I klub HDZ-a svakako će podržati prijedlog Zakona o potvrđivanju Protokola o integralnom upravljanju obalnim područjem Sredozemlja. Protokol o integralnom upravljanju obalnim područjem Sredozemlja kako je već i kazano u raspravi jedan je od sedam protokola koji proizlaze iz Barcelonske konvencije o integralnom upravljanju obalnim područjem Sredozemlja. Protokol je i donesen u smislu održavanja i poticanja, odnosno poticanja država na osmišljavanje integralnog upravljanja obalnim područjem i sa ciljem jasno da se smanji pritisak na okoliš i očuva krajobrazna raznolikost obalnog područja Sredozemlja. Ovo je svakako dobrodošao, hvalevrijedan instrument međunarodne politike kad je u pitanju održavanje obalnog područja no on sam po sebi ne može donijeti puno ako ga ne prate instrumenti nacionalne politike kojima se definira održivi razvoj obalnog prostora kad je u pitanju RH onda u svakom slučaju obalnog prostora RH. Definiranje Strategije integralnog upravljanja obalnim područjem RH mora promatrati u kontekstu pomorske politike, integrirane pomorske politike EU. Naime, kao što nam je poznato integralna pomorska politika u svom sadržaju obuhvaća između ostalog i integralno upravljanje obalnim područjem kao i pomorsko prostorno planiranje, integrirani nadzor na moru, održivi rast u morskim, obalnim i otočnim regijama te razvoj Strategije za morske bazene. Kako bismo međutim mogli kvalitetno doprinijeti definiranju integralne pomorske politike naše buduće šire zajednice EU i kako bismo osigurali provedbu njenih općih ciljeva na Jadranu uz definiranje posebnih ciljeva usmjerenih ka valorizaciji i zaštiti, ali i razvoju hrvatskog pomorstva te obalnog područja i otoka potreban je razvoj odgovarajućih nacionalnih politika i strategija odgovarajućeg nacionalnog zakonodavnog okvira. Hrvatska proteže svoj suverenitet na 16% obalne crte Sredozemlja sa svojih ukupno 6 176 km obale stoga je gospodarstvo koje je posredno ili neposredno vezano uz more zaslužuje ozbiljni strateški pristup RH. U proteklom mandatu Vlada Republike Hrvatske donijela je niz strategija, mjera kojima su realizirani brojni projekti koji su išli ka integriranom pristupu upravljanja obalnim područjem. U tom smislu možemo istaknuti da je upravo Pomorskim zakonikom definirani su uvjeti koji su doista pružili i omogućili konkurentnost poslovanja hrvatskih brodara na svjetskom tržištu, provedena je socijalna reforma za pomorce, osigurane su stipendije za buduće hrvatske pomorce te se u tom smislu potaknuo rast u ovoj za hrvatske razmjere respektabilnoj industriji koja je neposredno izložena svjetskoj konkurenciji. Kada govorimo o integralnom upravljanju obalnim područjem onda u tom smislu svakako treba pozvati Vladu da čim prije u Hrvatski sabor dođe sa prijedlogom Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama koje će upravo na tragu novog Zakona o koncesijama, o tome smo i prilikom Zakona o koncesijama više govorili, koja će doista omogućiti stavljanje u funkciju pomorskog dobra kao jednog od najvažnijih ako ne i najvažnijih prirodnih resursa u RH. Naime, postojeći zakon u novim okvirima pristupanja Hrvatske Europskoj uniji ne može biti dovoljno poticajan za razvoj cjelokupnog gospodarstva koje se oslanja na pomorsko dobro ili na prostor kojim se uostalom i ovim protokolom uređuje njegovo korištenje. Već je u raspravi bilo riječi koje je to područje na koje se referira ovaj protokol. Dakle, to je vanjska granica teritorijalnog mora kada se govori o morskom prostoru te sve one jedinice lokalne samouprave koje ulaze u tisuću metara od obalne crte. Dakle, to je zaista za hrvatske pojmove ogromno područje koje kako sam i rekao zahtjeva doista smisleni pristup u održavanju integralnog upravljanja tim prostorom. No, Republika je Hrvatska s ovim protokolom zadržala sebi pravo da posebno uređuje prostor koji je udaljen 300 metara od obalne crte u smjeru mora i 100 metara od obalne crte u smjeru kopna. I prije nego što je ovaj protokol došao u Hrvatski sabor na ratifikaciju RH je najprije Odlukom o zaštićenom obalnom pojasu, a kasnije i Zakonom o prostornom uređenju i gradnji definirala taj prostor te uvela znatna i brojna ograničenja kako bi išla ka zaštiti tog najvrjednijeg prostora RH. I držim da je upravo uvođenje instituta zaštićenog obalnog pojasa, a koje je bilo dijelom izvedeno i iz Barcelonske konvencije doprinijelo prostornom uređenju obalnog prostora RH koje jednostavno i taj prostor zavrjeđuje. No, čini mi se da je Vlada s jedne strane predlažući ovakav protokol u Hrvatski sabor zadovoljava te međunarodne protokole koje smo potpisali s jedne strane, a s druge strane sa Zakonom o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama apsolutno narušava taj prostor i taj institut zaštićenog obalnog pojasa koji je definiran između ostalog i ovim protokolom, ali prije svega i Zakonom o prostornom uređenju i gradnji. Naime prijedlogom, odnosno zakonom koji je Hrvatski sabor donio 2011. godine tada je Vlada Republike Hrvatske upravo ostala na tragu ovog protokola štiteći taj režim i taj prostor koji je uspostavljen Zakonom o prostornom uređenju i gradnji. Novim zakonom koji je usvojen ove godine praktično je omogućena opća legalizacija u zaštićenom obalnom pojasu i na taj način možemo reći da je omogućeno linearno, linearna izgradnja ili je ozakonjena postojeća bespravna izgradnja u cjelokupnom prostoru zaštićenog obalnog pojasa. Što želim reći? Želim reći da s jedne strane Hrvatski sabor na prijedlog Hrvatske vlade usvaja međunarodne dokumente, potvrđuje i ratificira te međunarodne dokumente, a s duge strane i drugim zakonima praktično narušavamo taj pojas, taj prostor kojega se ovim prijedlogom protokola doista namjerava štiti, poticati njegovo integralno upravljanje. Nadalje, pored mjera koje sam maloprije spomenuo i koje su utvrđene i u prošlom mandatu riješene kad je u pitanju hrvatsko brodarstvo. Želim reći da je na tragu ovog i ovakvog integralnog upravljanja, da je doneseno niz projekata u kojima su realizirani brojni projekti na rješavanjima sustava otpadnih voda i sad kako … [[Govornik se ne razumije.]] onečišćenje mora s kopnom jedno od najvećih onečišćenja uopće mora. Pa zbog toma smo i proveli niz projekata koji su, kojima je uloženo u izgradnju sustava … [[Govornik se ne razumije.]] voda, gotovo u svim većim gradovima duž hrvatske obale. To su bili projekti zaštite projekt Jadran 1, projekt Jadran 2, gdje je uloženo negdje oko 350 milijuna eura u izgradnju brojnih sustava odvodnje otpadnih voda. Pored toga kroz provedbu Zakona o otocima, realizaciju projekata C4 je i realiziran niz drugih investicija upravo u ovaj prostor kojim se doprinosi, rekao bih održivom razvoju obalnog područja. No, u proteklih 10 mjeseci kad je u pitanju zaštita okoliša, pa tako i zaštita okoliša ovog prostora koji pokriva ovaj protokol, moram reći da je Vlada iskazala nedostatak vizije, odnosno strategije za upravljanje ovim prostorom, a i za očuvanjem okoliša cjelokupnog prostora Republike Hrvatske. Naime, želim reći da u proteklih 10 mjeseci Vlada još uvijek Hrvatskom saboru nije dostavila niti jedan od 3 probna zakona kojim se definira zaštita okoliša. Niti Zakon o zaštiti prirode, niti Zakon o zaštiti okoliša, niti Zakon o otpadu, prema tome premda smo pristupanjem, odnosno pregovorom o pristupanju Republike Hrvatske u punopravno članstvo Europskoj uniji preuzeli niz obaveza iz ovlasti okoliša. Držim, da je protekla godina praktično izgubljena kada je u pitanju donošenje strateških odluka i zakona koji se odnose na zaštitu okoliša Republike Hrvatske. Već sam rekao da i usvajanje ovog zakona, inače realizacija svih onih međunarodnih instrumenata koje potpisuje Republika Hrvatska ne smiju i ne trebaju ostati mrtvo slovo na papiru. Naime, i ovim protokolom je utvrđeno kako je u okviru integralne politike za upravljanje priobalnim područjem nužno sustavno promišljati o održivoj poljoprivredi. Stoga nam je gotovo neprihvatljivo da, primjerice jučer Ministarstvo poljoprivrede šalje poruku pelješkim vinogradarima kako im ne može pomoći i nema namjeru pomoći kad je u pitanju rješavanje nagomilanih problema pelješkog vinogradarstva. Ja moram pripomenuti da je i u proteklim godinama i prije bilo sličnih dubioza u poslovanju peljeških poljoprivrednika i da su Hrvatske vlade i prije pomagale u sličnim problemima. Pa je u proteklih 8 godina od strane Vlade Republike Hrvatske i putem Hrvatske banke za obnovu i razvoj u nekoliko navrata pomognuto, zadnji puta upravo prošle godine poljoprivrednim zadrugarima Dalmacija vina, kada im je putem Vlade Republike Hrvatske i putem Hrvatske banke za obnovu i razvoj omogućeno plaćanje njihovih tržnih viškova i to u prvom redu Dingača, Postupa i Plavca maloga. I držim da, ako već i usvajamo ovakve dokumente u kojima govorimo o održivoj poljoprivredi da onda Vlada ne samo što treba ovakav protokol predložiti Hrvatskom saboru, Vlada bi trebala i konkretno pomagati onim proizvođačima i poljoprivrednicima koji na tom prostoru obavljaju svoju djelatnost. A ako nešto se može prepoznati kao vrhunski Hrvatski proizvod onda je to i su vina s poluotoka Pelješca. Ja držim da ima načina da Ministarstvo poljoprivrede i putem Hrvatske banke za obnovu i razvoj i putem drugih institucija pripomogne pelješkim vinogradima da riješe doista velike probleme i dugovanja, odnosno potraživanja koja imaju za svoje tržne viškove koje su prepustili pelješkim zadrugama. I da na kraju zaključim, svakako da je ovaj dokument iznimno važan za daljnji razvoje Republike Hrvatske, da je potrebno nastaviti sa značajnim ulaganjima u ovalno područje. Da je potrebno nastaviti sa integriranom pomorskom politikom ka očuvanju Jadrana. Vlada Republike Hrvatske u prošlom sazivu bila je inicijator proglašenja Jadrana posebno osjetljivim morskim područjem kako je to predviđeno i omogućeno međunarodnim konvencijama koje donosi Međunarodna pomorska organizacija. Za sada je s time stalo, s time treba nastaviti kako bi se u vremenima kada raste pomorski promet na Jadranu omogućila daljnja zaštita Jadrana. Da je potrebno sa ulaganjima, nastaviti sa intenzitetom ulaganja u Hrvatske otoke. Da je potrebno nastaviti sa ulaganjima u sustav odvodnje otpadnih voda kako bi se daljnje zaštitilo Jadransko more koje je i sada jedno od najčišćih svjetskim mora, a o čemu svjedoče brojna ispitivanja koja se provode svakodnevno na prostoru od Prevlake do Savudrijske … [[Govornik se ne razumije.]] Pa evo s time ću i zaključiti. Klub HDZ prihvaća i podržat će ovaj zakon, ali traži od Vlade Republike Hrvatske da sve ono što je ovim protokolom promišljeno, sve ono što je ovim protokolom i osmišljeno da se doista realizira. Kako i ovaj zakon koji ćemo danas usvojiti, odnosno protokol koji je tema ove rasprave, ne bi ostao mrtvo slovo na papiru. Hvala.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje imamo prijavljenu 1 repliku poštovanog zastupnika Željka Kolara. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovani zamjenici ministra sa pomoćnikom i suradnicom. Kolega Bačić je rekao da je zapravo Vlada Republike Hrvatske krši protokol o integralnom upravljanju obalnim područjem sredozemlja donošenjem Zakon o legalizaciji bespravno sagrađenih zgrada. Mi smo o tome puno razgovarali u ovom Saboru i o onom zakonu koji je donesen 2011. godine i o onom zakonu koji je donesen 2012. godine. Međutim, postavlja se pitanje da li smo imali izbora? Nered u prostoru koji je napravljen, a pogotovo na obali, znači pogotovo na Jadranskom moru, nije bilo mogućnosti jednostavno reći je, neće to biti 70 nego 100 metara i sad ćemo srušiti 20,30,40 tisuća objekata. To najbolje znaju ljudi koji dolje na tom području žive ali smo i poslali poruku, donijeli smo novi zakon, imate mogućnost sada do 31.12.ove godine prijaviti legalizaciju svih onih protiv kojih se vodi postupak inspekcije i do 31.6.sljedće godine prilikom prije ulaska Hrvatske u EU da podnesete zahtjev za legalizaciju objekata, ali nakon toga nema više oprosta, nema više gledanja kroz prste i puštanje da se gomilaju sljedećih desetke tisuća bespravno sagrađenih objekata i da ćemo nakon toga ponovno kroz 5, 10 ili 12 godina donositi novi Zakon o legalizaciji objekata. Protokol daje okvire i na odboru smo se složili da je u što god mogućoj mjeri ga treba poštivati i što se tiče i vodoopskrbe i odvodnje, i pročišćivača i kolektora i svega ostalog što čini samo zaštitu mora i sve jedinice lokalne samouprave koje ulaze u krug od tisuću metara, ali to vodimo voditi brigu u čitavoj Hrvatskoj na taj način. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Kolar, točno je da smo o Zakonu o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama o tome već raspravljali i tada sam u ime kluba i sada sam ponovio da opća legalizacija u najvrednijem hrvatskom prostoru nije dobrodošla, ni na razini poruke, ni na razini očuvanja prostora. Mi samo za zakonom iz 2011.godine djelomično omogućili i legalizaciju u zaštićenom obalnom pojasu ali ne opću, s jedne strane. S druge strane Vlada je rekao bih populistički predložila smanjenje naknade za zadržavanje nezakonito izgrađene zgrade u prostoru koja i onako nije bila velika, ali je razlika u tome što je prema starome Zakonu o legalizaciji bila namjenska i sredstva koja bi se bili ubirali od naknade koja je bila prema prvotnom zakonu upravo su bila namjenska sa svrhom ulaganja u to isto područje u sanaciju tog prostora koje je uneređeno ako tamo mogu reći tom bespravnom izgradnjom s jedne strane i s druge strane ta su sredstva bila namjenska kako bi se krenulo iza nove geodetske izmjere, vi to jako dobro znate jer ste i vi geodet, izradu katastra nekretnina izradu nove zemljišne knjige koja je upravo zbog toga što je ovako nesređena kakva je što je izrađena prije 190 godina jedan od bitnih razloga koji potiču nelegalnu izgradnju. Jer upravo zbog nesređenih imovinsko pravnih odnosa ljudi često puta zbog nemogućnosti da urede svoje imovinsko pravne odnose posežu za bespravnom gradnjom, iako im to nije opravdanje, ali u svakom slučaju nesređeni imovinsko pravni odnosi itekako doprinose nelegalnoj gradnji. Prema tome, s jedne strane je omogućena opća nelegalizacija što nije dobro, a s druge strane smanjena je i naknada koja bi trebala sanirati taj prostor koji je takvom bespravnom gradnjom doista rekao bih uništen i takva odluka da se dovede do opće legalizacije svakako će daljnje doprinijeti devastaciji tog prostora.
Hvala lijepa. Idemo naprijed sa raspravom po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru, to je Klub zastupnika HNS-a i poštovani zastupnik Petar Baranović. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Sabora. Gospodine zamjeniče ministra sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Dokument koji imamo ispred sebe zove se Prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola o integralnom upravljanju obalnim područjem Sredozemlja, s Konačnim prijedlogom zakona zvuči onako dosta birokratski, dosta suhoparno i jako puno ljudi kada čuju ovaj naslov zapravo i ne mogu pojmiti koliko je bitna materija koja se nalazi u ovom dokumentu, koliko je važna obaveza koju Hrvatska preuzima potvrdom protokola i zasigurno to teško povezuje sa recentnim stanjem u Hrvatskoj u onim područjima i onim sferama koje se tiču i Konvencije barcelonske i ovog protokola kao jednog od 7 protokola koji prate Barcelonsku konvenciju. Konvencija o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja tzv. Barcelonska konvencija samo je nastavak napora u domeni međunarodnog prava da se uredi upravljanje i gospodarenje jednim od najvrednijih resursa u kojem je i Hrvatska dionik. Kolega Bačić je u svom izlaganju navodio određene brojke, ja osobno raspolažem s nekim drugim ali u principu zaključak je isti, Hrvatska uz poljoprivredno zemljište, šume i vode svoje najveće bogatstvo ima upravo u činjenici da je jedan od značajnih dionika obalne crte Sredozemlja i pomorskog dobra, da gospodari većim dijelom akvatorija Jadranskog mora koji je integralni dio Sredozemnog mora i sve to bi navodilo na zaključak da smo u svojoj povijesti svjesni tog bogatstva i njegove važnosti odgovorno gospodarili tim prostorom. Uvodničar je jasno nabrojio i koji svi zakoni zapravo su u direktnoj povezanosti sa konvencijom iz '95.i sa ovim protokolom pa je navodio i Zakon o pomorskom dobru, morskom ribarstvu, zaštiti okoliša, zaštiti voda i da ne nabrajamo koji su sve zakoni povezani. Ja bih se osvrnuo u ime kluba HNS-a na postojeće stanje i što smo učinili do danas. Bilo mi je vrlo interesantno slušati kolegu Bačića koji je pa udijelio dvije blage packe aktualnoj Vladi pri tome se između ostalog i referirajući na napore Vlade da suzbije bespravnu gradnju u obalnom pojasu i odista me čudi razina političke hrabrosti koju je iskazao pri tome, obzirom da u svom mandatu kao resorni ministar je imao prilike poduzeti određene konkretne mjere na terenu, a nismo baš osim promjenama zakona svjedočili nekim konkretnim pomacima i poboljšanjima. Naime, i u njegovom mandatu se bespravna gradnja nastavila, nastavila se čak i u početku mandata novog ministra, a čini mi se da se zaustavlja sada tek pred konkretnim potezima koji nisu populistički jel kada nekome dovedete bager u dvorište onda se ne može baš reći da se bavite populizmom. Bavite se vrlo teškim i odgovornim odlukama, vrlo konkretnim koje imaj određene konsekvence za neke ljude koji su zgriješili vrlo teške konsekvence ali moraju postati i biti jasna poruka onima koji se ogrešuju od zakone RH. Područje primjene ovog protokola je multidisciplinarno. Ono se bavi i edukacijom i konkretnim mjerama uvođenjem određenih mehanizama u bolje i odgovornije gospodarenje, posebno skrbi o morskom ekosustavu, posebno skrbi o obalnom ekosustavu, propisuje obveze zemalja potpisnica, propisuje načine kako primjenjivati ovaj protokol. Međutim ono što je najvažnije, da li ćemo mi odista sve ono što je zapisano u ovom protokolu i primjenjivati. Hrvatska preuzimanjem ovog protokola, odnosno njegovom ratifikacijom i poštivanjem i ratifikacije Barcelonske konvencije nije preuzela prvu međunarodno pravnu obvezu i ovaj protokol i Barcelonska konvencija između ostalog referiraju se na Međunarodnu konvenciju o pravu mora iz 1982.godine koja je krovni dokument međunarodnog prava i temeljem onoga što je zapisano u toj konvenciji Hrvatska je 2003.godine u ovom časnom domu donijela zakon koji se zove popularno ZERP, a radi se o Zakonu o zaštićenom ribolovnom pojasu Republike Hrvatske koji je pravni derivat isključivo gospodarskog pojasa i kojim je Hrvatska koristeći prava koja joj pripadaju kao suverenoj pomorskoj zemlji proširila jurisdikciju, proširila svoje ovlasti, ali zaboravili smo i preuzela određene odgovornosti. Odgovornost Republike Hrvatske kod primjene ZERP-a bila je da zaštiti otvoreno more, biološka bogatstva, biološku raznolikost koja je temeljna značajka Sredozemnog mora. Ono što smo napravili u proteklih 8 godina je međunarodna blamaža Republike Hrvatske, narugali smo se sami sebi, ponizili smo sebe i ovaj časni dom. Krajnji rezultat danas, to tvrdim sa pozicije struke, je potpuna biološka devastacija Jadranskog mora i vrlo teško stanje u kojem se nalaze biološka bogatstva s izuzetkom stokova sitne plave ribe i sa izuzetkom stoka krupne plave ribe, odnosno tonida koji je zaštićen jednim drugim međunarodnim mehanizmom koji se zove … [[Ne razumije se.]] , a na koji Bogu hvala hrvatska politika nije mogla utjecat. Napravili smo ogromnu štetu jer nismo imali karaktera u politici jer smo smatrali da se politički imperativi mogu potkusurivat sa odricanjem od prava koje proizlaze iz suvereniteta, o ozbiljnim državama u suverenitetu se ne raspravlja. Mi smo raspravljali dame i gospodo, ukupna hrvatska politika je pala na tom ispitu, a materija koja je opisana u ovom dokumentu o kojem danas razgovaramo izuzetno je ozbiljna. Da li ćemo principijelno i dosljedno provoditi sve ono što je zapisano u dokumentu koji je danas na dnevnom redu, o tome će direktno ovisiti kvaliteta života, očuvanje prostora istinskih vrijednosti kojima raspolažu hrvatski građani u obalnom pojasu Republike Hrvatske. Budemo li se odnosili prema obavezama koje preuzimamo, međunarodnim obavezama koje preuzimamo kroz ovaj dokument na isti način na koji smo se odnosili prema famoznom ZERP-u bojim se da buduće generacije na ovim prostorima čeka jako težak život, život vrlo niske kvalitete, vrlo upitna budućnost. Današnje stanje u gospodarenju pomorskim dobrom je ispod svake razine. Pomorsko dobro kao jedno od najvećih dobara koje ima Republika Hrvatska svakodnevno se devastira bez ikakvih konzekvenci po devastatore. Ne postoje jasni i kvalitetni mehanizmi ni nadzora, a isto tako niti kvalitetni mehanizmi represije i kažnjavanja onih koji devastiraju pomorsko dobro. U proteklih 20 godina kao čovjek koji se profesionalno kretao u tom prostoru svjedočio sam biološkoj devastaciji na otvorenom moru, biološkoj devastaciji, neodgovornom ribarenju u obalnom području, u kanalima i unutarnjim vodama Republike Hrvatske. Svakodnevno kao zamjenik gradonačelnika svjedočio sam nemoćno, pokušavajući odgovorne upozoriti na to, devastaciji pomorskog dobra. Do jučer su se gradile bespravno kuće i objekti na Jadranu. U području nautičkog turizma nemamo dovoljno organiziran sustav prihvata nautičkih plovila i tijekom sezone nitko ne razmišlja ni o razini zagađenja koja ta plovila emitiraju, nitko ne razmišlja o prekomjernoj buci kao jednom vrlo bitnom tipu zagađenja morskog ekosustava, nitko ne razmišlja o sidrenju u posebnim staništima na livadama posedonije, oceanike. Devastiramo Jadran iz dana u dan, iz tjedna u tjedan, iz mjeseca u mjesec, iz godine u godinu, a još uvijek nismo došli do toga da hrvatska politika postigne konsenzus oko odgovornog upravljanja obalnim područjem jadranskim ekosustavom. U nadi da ovaj dokument neće biti tek puka formalnost i da njegovo prihvaćanje neće biti samo golo ispunjavanje forme nego da ćemo odista kao uređena i odgovorna država koja poštuje međunarodno preuzete obveze, ali prije svega obveze prema sebi i budućim generacijama, da ćemo stvarno poštovani ono što je zapisano na ovom papiru. U ime kluba HNS-a podupiremo ovaj prijedlog zakona i klub HNS-a će glasati za ovaj prijedlog, a kroz svoje politički preuzete obveze nastojati u maksimalnoj mjeri ispoštovati sve ono što je propisano i predviđeno u ovom dokumentu. Hvala na pažnji.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na vaše izlaganje prijavljena je replika poštovanog zastupnika Branka Bačića. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Baranović je u svom izlaganju upozorio me kako sam dao blage packe Vladi u dijelu koji se odnosi na devastaciju zaštićenog obalnog pojasa. Nisam dao kolega Baranoviću blage packe, ja sam rekao ozbiljne primjedbe koje sam iznio i tijekom donošenja Zakona o postupanju s nezakonitim zgradama. A što se tiče, kad ste već prozvali mene i Vladu u kojoj sam ja bio, prošle godine je hrvatska Vlada predložila Saboru dva bitna zakona, u prvom redu izmjene i dopune Zakona o prostornom uređenju i gradnji kojim je pojednostavljen postupak prostornog planiranja i rješavanja ishođenja dokumenata i akata za građenje čime se pojednostavnjuje proces, pa onda time jasno i olakšava investitorima ishođenje akata za građenje i samim time gradnja i na taj način im se omogućava da ne pribjegavaju tek tako bespravnoj gradnji. A što se tiče zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama prošla Vlada je probila led ako tako mogu reći legalizacije bespravne gradnje i na sebe privukla rekao bih nezadovoljstvo u prvom redu civilnih udruga koje nisu mogle prihvatiti činjenicu da Vlada predlaže zakon kojim se ozakonjuje bezakonje, tako da je Vladi u ovom sazivu bilo kud i kamo donositi praktično izmjene zakona koji je već donesen prošle godine. A s druge strane što je najvažnije da se može pristupiti rušenju bespravno izgrađenih objekata i u tom smislu podržavam ovu Vladu kad ruši sve one objekte koji su građeni nakon 21. lipnja prošle godine. Ali upravo je u prošloj godini u sazivu prošle Vlade trebalo napraviti aero fotometrijsko snimanje Republike Hrvatske, izraditi digitalne orto foto karte koje su tek ove godine izrađene, dovršene i postali podloga ministarstvu, odnosno Vladi da može rušiti bespravne objekte koji su građeni nakon 21. lipnja. Prema tome, prošle su godine izvršene sve pretpostavke da se može tek sada valjano uređivati u prostoru, provoditi politiku uređenja prostora, sustavnog planiranja i održavanja ne samo prostora [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] nego cjelokupnog prostora Republike Hrvatske.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku poštovani zastupnik Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Bačiću, hvale vrijedni su svi potezi koje ste u domeni donošenja novih zakona donijeli da se spriječi bespravna gradnja. Ono što sam konkretno u svom izlaganju spočitao kao nedostatak u radu vaše Vlade je nedostatak konkretnih poteza koji su dopali ovu Vladu.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta. Poštovana zastupnica Mirela Holy ima priliku izraziti svoj stav. Izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče. Na samom početku svog izlaganja o ovom Prijedlogu zakona o potvrđivanju Protokola o integralnom upravljanju obalnim područjem Sredozemlja želim reći da ću naravno podržati ovaj prijedlog zakona. Smatram da se radi o izuzetno važnom dokumentu i mogu se složiti sa prethodnim izlagateljima koji su upozoravali na to da je jako bitno da kada donosimo ovakve dokumente da oni ne ostanu mrtvo slovo na papiru, nego da se i provode konkretno u praksi. Na početku bih se htjela osvrnuti i na situaciju u području koje se štiti u principu ovim protokolom, a htjela bih podsjetiti i na činjenicu da je od, evo ovih 22 godine hrvatske neovisnosti HDZ upravljao državom 17 i pol godina i u tih 17 i pol godina ostavio je sljedeću situaciju. Dakle, nakon što je donesena Uredba o zaštićenom obalnom području to je bilo 2004. godine a čiji je cilj bilo nešto što je izuzetno važno i za ovaj dokument, a da se zaštiti u principu od betoniziranja, apartmanizacije i jednog nestrateškog korištenja prostora u obalnom području dobili smo to da je prostornim planovima omogućeno izgradnja dodatnih 700 km obale. Da li se to do sada realiziralo? Ne, nije se realiziralo zbog toga što u većini projekata mi možemo govoriti o tzv. špekulativnim investitorima kojima je u izrazito velikom cilju da dođu do toga da se izmijene prostorni planovi kako bi podigli vrijednost određenim lokacijama na obali. Ali u stvari nemaju neku pretjeranu želju da investiraju u tom prostoru, pa evo imamo jedan podatak da je samo u obalnom području predviđeno 800 različitih investicijskih projekata od kojih se u ovom trenutku realizira nekakvih 10%. Znači, nekakvih 80 projekata. Mislim da je to jedan zastrašujući podatak koji govori u principu da nešto jako debelo ne štima u sustavu prostornog planiranja bez obzira na one izmjene zakona koje smo imali prošle godine, a koje je gospodin Bačić u svojoj replici malo prije spomenuo. Kada govorimo o drugim aspektima integralnog upravljanja ovim područjem također ne možemo biti pretjerano sretni i radosni sa situacijom koju zatičemo u ovom području, pa tako u području obalnog pojasa imamo neke od najgorih slučaja ne gospodarenja otpadom u Republici Hrvatskoj što je već cijeli niz godina najveći problem zaštite okoliša u Republici Hrvatskoj. Da, činjenica je da nas u ovom području hvataju izuzetne teške i vrlo složene obaveze, ali ja bih ih podsjetila na jedan podatak da su druge države koje su također pregovarale sa Europskom unijom i ulazile u Europsku uniju to radile na malo drukčiji način od nas i nisu prihvaćale te obaveze prije nego što ulazimo u Europsku uniju, nego su za sebe osigurale određena prijelazna razdoblja. Mi to nismo napravili i zbog toga nas zahvaljujući vašim pregovaračkim umijećima već sljedeće godine čekaju neke izrazito jake obaveze između ostalog da do kraja sljedeće godine moramo smanjiti za 25% količinu bio otpada koji se odlaže na odlagalištima. Dakle, potpuni kaos i u neuređeni sustav u području gospodarenja otpadom. Cijeli niz godina, znači podsjećam HDZ je upravljao državom 17 i pol godina. Šta je napravio ovdje? Da, krenulo se nešto raditi samo pitanje na koji način. Na način da se krenulo tako da se išlo na sanaciju odlagališta otpada, a ne da se prvo gradio alternativni sustav. I šta mi sada imamo? Imamo cijeli niz deponija koji su sanirani ili su pri završetku sanacije, ali nemamo ništa od alternativnog sustava gdje bismo mogli na kvalitetan način zbrinjavati i gospodariti otpadom. Znamo zbog čega se takvo nešto događalo, znamo da je fond imao, Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, samo na PET ambalaži enormni gubitak od nastanka Fonda od 2005. godine do danas 752 milijuna kuna. Ja doista mislim da HDZ nema baš nekakav moralni integritet da bi govorio o ovim područjima. Jer da im je bilo istinski stalo da urede ovaj sustav nešto bi više napravili u proteklih 17 i pol godina. Da ne govorimo o sustavu pročišćavanja otpadnih voda, strašno! Na cijeloj obali ja ne znam koliko gradova ima uopće pročišćavanje sustava otpadnih voda, a mi se želimo razvijati kao država koja razvija jedan ajde uvjetno rečeno održivi turizam. Hoćemo govoriti i o ekološkoj poljoprivredi? 1,3% ukupne poljoprivredne proizvodnje u Hrvatskoj otpada na ekološku poljoprivrednu proizvodnju. U odnosu na sve druge države na koje se volimo ugledati, a koje su slične po veličini ili po nekakvim kulturološkim oznakama u odnosu na nas to je sramotni podatak. Dakle, ne možemo biti nimalo ponosni na ono što se događa. Paralelno tu imamo galopirajuće klimatske promjene, trebam li podsjetiti da je Hrvatska jedina država koja ne sprema svoju adaptacijsku strategiju nažalost moram reći da se ni u mandatu ove Vlade nije daleko otišlo po tom pitanju, a adaptacijska strategija je ključna kako bismo imali bilo kakvu osnovu za strateško integralno promišljanje bilo kojeg dijela Hrvatske, a posebice obalnog područja koje je izloženo još više klimatskim promjenama. Da, može doći do zaslanivanja, pogotovo u područjima poput doline Neretve i tu se treba doista puno napraviti. A kada govorimo o tome da ova Vlada nema stratešku viziju za problematiku zaštite okoliša i prirode htjela bih samo spomenuti jedan podatak, a to je da je u prvih četiri mjeseca mandata ove Vlade predstavljeno 3 potpuno nova zakona – Zakon o zaštiti okoliša, Zakon o zaštiti prirode i Zakon o otpadu koji su prošli javnu raspravu i koji predstavljaju jednu podlogu za potpunu reformu sustava u ovom području, znači u području zaštite okoliša i prirode. Ti dokumenti su prošli i briselsku proceduru i dobili su svoja pozitivna mišljenja i ja se doista nadam da ćemo u Hrvatskom saboru do kraja ove godine imati prilike raspravljati o sva ta tri zakona i da će ta tri zakona omogućiti da napokon krenemo u pravcu u kojem smo trebali krenuti već davno.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice Holy imamo prijavljene 3 replike. Idemo po redu. Prvi je repliku prijavio poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolegica Holy je rekla kako je za stanje u prostoru u RH ovakvo kakvo je zaslužan HDZ jer je od 22 godine hrvatske samostalnosti 17,5 godina na čelu države i u tom kontekstu je spomenula uredbu, a kasnije i Zakon o prostornom uređenju i gradnji kojim je definirano postupanje i planiranje u zaštićenom obalnom području. Ja sad moram reći da je to točno da je 2004. donesena uredba koja je kasnije pretočena u Zakon o prostornom uređenju i gradnji kojom je uredbom upravo uveden red u taj zaštićeni obalni prostor, da je provedbom tog zakona i te uredbe trebalo uskladiti sve prostorne planove svih jedinica područne i regionalne samouprave, dakle županija, i svih gradova i općina na hrvatskoj obali. I to je bio dugotrajan posao. I provedbom tog zakona smanjeno je preko 35% građevinskog područja koje je egzistiralo i postojalo prije donošenja ove uredbe. Dakle, toliko o tome koliko je reda uvedeno upravo u to zaštićeno obalno područje mora. No s druge strane ja mislim da i ova Vlada i ovaj Sabor trebao bi poštivati Europsku povelju o lokalnoj samoupravi koja govori da je upravo u dijelu koji se odnosi na prostorno planiranje nadležnost jedinica lokalne samouprave jasno uz poštivanje odredaba koje donosi središnja vlast kroz zakone kojim se definira postupanje u prostornom uređenju. A što se tiče obveza koje smo preuzeli u postupku pregovaranja u dijelu koji se odnosi na Poglavlje 27. – Okoliš ja moram reći da smo mi Poglavlje – Okoliš zatvorili 27. prosinca 2010. godine. Prema tome brojne obveze koje su nastupile jasno da su počele teći praktično nakon toga dana i da je otada proteklo evo još niti dvije godine, a da ovu godinu koliko ova Vlada upravlja Hrvatskom praktično nije donesen nitijedan strateški dokument koji bi trebao ispoštivati one odredbe koje smo prihvatili kada smo potpisali, odnosno zatvorili Poglavlje 27. Prema tome, slažem se s vama gospođo Holy da polako ističu ti rokovi, ali je Vlada ta koja sada mora te rokove poštivati i kada je u pitanju gospodarenje otpadom i sve one druge odredbe koje se dotiču zaštite okoliša.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Poštovani kolega pa naravno da Vlada mora poštivati obaveze koje je potpisala, to uopće nije ništa sporno samo se postavlja pitanje da li je baš trebalo to tako ispregovarati kako se ispregovaralo s obzirom da se radi o vrlo teškim financijskim obavezama. I naravno da ja kao osoba koja je zainteresirana za zaštitu okoliša pozdravljam sve te obaveze jer će one dovesti do toga da imamo bolju situaciju u okolišu. Međutim, ja mislim da smo bili malo pretjerano ambiciozni i da smo se možda malo precijenili u cijeloj toj priči i mislim da se to moglo ipak na malo drukčiji način. A kada govorimo o Uredbi o zaštićenom obalnom području pa ja nemam podatak kojeg ste vi sada iznijeli da se smanjilo građevinsko područje za 35% zato što je prema podacima sa kojima ja raspolažem omogućeno dodatnih 700 km izgradnje prostora. I da, vi ste u pravu da je prostorno planiranje u nadležnosti jedinica lokalne samouprave, međutim također vas trebam podsjetiti da ti prostorni planovi moraju biti usklađeni sa prostornim planovima višeg reda, a to se znači odnosi na županijske prostorne planove što nažalost u Hrvatskoj jako često nije slučaj pa imamo znači to da postoji neslaganje između prostornih planova nižeg i višeg reda, a naravno da županijske prostorne planove obvezuje Strategija prostornog razvitka RH o kojoj bismo uskoro, odnosno valjda 2014. godine trebali raspravljati u Hrvatskom saboru. A nadam se da će upravo ova strategija dati neke ključne parametre budućeg razvoja Hrvatske u različitim područjima.
Hvala lijepa. Također repliku na vaše izlaganje ima poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite poštovani zastupniče.
Uvažena kolegice meni je žao što vi niste ostali ministrica, ali evo budući da ste spomenuli gospodarenje otpadom ne znam da li ćete se složiti sa mnom ali ovaj postojeći sustav zbrinjavanja i gospodarenja otpadom temelji se na jednoj zastarjeloj tehnologiji koju su prodale Hrvatskoj još tamo '96. pa potvrđeno 2000., 2001. to je onaj sustav regionalnih deponija koje Europa napušta, a isključivo je ovo u interesu velikih tvrtki koje se bave gospodarenjem otpada. Dakle, to je bilo daleko prije od ovog fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost gdje su mnoge jedinice lokalne samouprave išle u sanaciju postojećih deponija, nisu mogle dobiti dozvolu čak ni za običnu kompostanu za razdvajanje otpada nego su pretvorene u te postojeće deponije, pretvorene u pretovarne stanice. Mnogi gradovi, posebno u Slavoniji koji su potpisali ugovore za regionalnu deponiju i osnovali ustanovu za zbrinjavanje komunalnog otpada danas su dužni, slično kao i grad Varaždin za … [[Govornik se ne razumije.]] itd. dužni ogromne milijuna kuna. Dakle, radi se o prodanoj, a ja bih rekao i o namjeri pljačke hrvatskih građana kroz ministarstvo, ali od gotovo 1996. godine. Što se tiče sustava prečistaća itd. jedan od najvećih kočničara izgradnji tih prečistaća sustava kanalizacija, kolektora itd. i upravo jedna nelogičnost da se prodaje i normalno da ti projekti moraju biti usklađeni sa europskom regulativom. Ali većina tih standarda i materijala koji moraju biti ugrađeni ne dolazi iz Hrvatske, nego iz Europske unije, gdje u krajnjoj liniji to znači povećanje te komunalne cijene za građane. S druge strane jedna velika nelogičnost koja se ovdje, koja postoji je problem da npr. za te investicije Hrvatske vode, Republika Hrvatska ne želi, [[Upadica predsjednik: hvala lijepa.]] samo završetak, ne želi osloboditi vodni doprinos i što značajno povećava vrijednost te investicije.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku poštovana zastupnica Mirela Holy.
Uvaženi kolega Vinković ja se mogu složiti sa vama, zaštita okoliša danas je jako veliki biznis. I to ne samo u sustavu gospodarenja otpadom, nego i u sustavu pročišćavanja otpadnih voda i naravno da bi trebalo biti u interesu Republike Hrvatske da sa ugradnjom tih viših standarda zaštite okoliša profitira i upravo Hrvatsko gospodarstvo. I ja se nadam da će i strateški dokumenti, i zakoni koje ćemo donositi ovdje u Hrvatskom saboru upravo ići prema tome da angažiramo što je moguće više domaće komponente. Ja se mogu složiti sa vama, što se tiče znači ovog koncepta mehaničko-biološke obrade otpada i regionalnih centara za gospodarenje otpadom, pogotovo s obzirom na činjenicu da su do tada ti projekti bili uvijek ukomponirani sa tzv. bioreaktorima, odnosno da deponijima na koje se odlaže bio otpad i sa njim se postupa kako bi se izvlačio metan iz tog otpada. I samo bih htjela naglasiti da Mađarska trenutno ima problema sa tim konceptom, jer bez obzira na to što su napravili mehaničko-biološku obradu otpada, danas su suočeni sa plaćanjem penala zbog toga što ne poštuju odredbe iz direktive vezane uz bio otpad. Jer se odlaganje na bio reaktorima smatra i dalje odlaganjem bio otpada na deponijima. I zbog toga, ja mislim da je točno, Hrvatska bi trebala se okrenuti prema modernim tehnologijama. Danas u području obrade otpada doista ima jako puno toga, od katalitičke obrade otpada, pirolize, plazme i slično i nadam se da će budući projekti upravo ići u tom pravcu.
Hvala lijepa. I 3 replika na vaše izlaganje poštovanog zastupnika Stjepana Milinkovića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolegice Holy govorili ste o ekološkoj poljoprivrednoj proizvodnji i spomenuli ste onaj postotak 1,3% i rekli ste da je to sramotno nizak postotak. Ja bih rekao i vama da se slažem da je ekološka poljoprivredna proizvodnja potrebita u svakom slučaju i da je potrebno da bude veća, ali potrebito isto tako reći da je, da ona ima svoju cijenu. Potrebno je reći da i oni koji kupuju takve proizvode danas u našoj zemlji su u vrlo teškoj situaciji, čak i za osnovnu košaricu isto tako moramo i to reći, vrlo jasno. Ali nije samo problem u poljoprivredi draga kolegici, u ekološko poljoprivrednoj proizvodnji, nego je problem generalno u poljoprivredi. Pa ako pratimo trendove od početka godine, smanjenja proizvodnje mlijeka, proizvodnje mesa sve ostale, poljoprivreda je na koljenima. Pa evo ja vam nudim jedan prijedlog, rješenje, založite sa vašom aktivnosti u Ministarstvu poljoprivrede da se uistinu pomogne toj poljoprivredi koja je na koljenima, a na taj način ćemo doprinijeti očuvanju okoliša. Jer to je najbolja borba i protiv onih, dakle šikara, protiv ambrozije. Doprinijet ćemo i zdravstvenom sustavu, a i naravno i onima koji hoće na neki način stvarati ilegalne deponije itd. U tom smislu je potrebno to činiti, ali naravno u onim okolnostima kada su smanjena sve to vrlo teško. Zato evo imam konkretan prijedlog, pa pomozite. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I odgovor na repliku poštovana zastupnica Mirela Holy.
Uvaženi kolega Milinković, pa ja ću u svakom slučaju sugerirati svojim kolegama u Ministarstvu poljoprivrede nešto drugo, a to je da napišu napokon strategiju razvoja poljoprivrede jer mislim da to Hrvatskoj fali jako, jako već dugo vremena. I naravno da ekološka poljoprivreda treba biti jedan od segmenata takve strategije. Zbog čega nam to treba? Vidjeli smo ove godine šta se događa zbog klimatskih promjena, suše, ekstremne druge vremenske varijable poput poplava i slično i to će iz godine u godinu biti sve gore i gore. Tako da vam strategija razvoja poljoprivrede mora biti u uskoj vezi sa adaptacijskom strategijom koju sam spominjala u svojoj raspravi. Ali, kada govorimo o ekološkoj poljoprivredi ovih 1,3% na koje smo skočili u posljednjih par godina je tako evo ga ne rezultat možda nekog strateškog promišljanja ekološke poljoprivrede, nego toga što su se malo povećali poticaji i to poticaji koji idu i za stočnu hranu. Pa se tu provodi po mojem mišljenju i malo premalo kontrole, jer bojim se da je postotak stvarno proizvedene hrane kroz organski uzgoj u principu znatno manje. Ali kažem u državi je potrebno puno regulacije pa i u ovom dijelu. A ono što bi nam u svakom slučaju trebalo i to je što je moguće prije da uspostavimo mrežu tzv. zelenih kioska koji bi bili spona između proizvođača, distributera i potrošača, a ja vjerujem da bi sa uvođenje određenih strateških mjera u ovo područje došlo i do pojeftinjenja ovih proizvoda. A trebate imati na umu i činjenicu da kada govorimo o organski proizvedenoj hrani da je to hrana sa dodanom vrijednošću koja ima svoju cijenu i na vanjskim tržištima, ali mislim da bi bila jako velika šteta da tako uzgojenu hranu izvozimo zbog toga što nam središnji interes treba biti da naši građani i građanke jedu zdraviju hranu i da na taj način pozitivno utječemo i na ove zdravstvene visoke troškove.
Hvala lijepa. I obavijest, u skladu sa člankom 207. stavak 2. Poslovnika Hrvatskog sabora u 10,41 minutu isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta o ovom zakonu. Poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev [[Upadica: Branka Juričev-Martinčev je.]] Je, hvala lijepa. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. … [[Govornica se ne razumije.]]
Nije teže nego je vlastiti rukopis.
Ispričavam se. Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo čuli smo ovim zakonom potvrđujemo 2008.godine potpisan protokol o integralnom upravljanju obalnim područjem Sredozemlja, a kojoj jedan od 7 pratećih protokola Konvencije o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja. Uzimajući u obzir prostorno planiranje, zaštitu okoliša i prirode, zaštitu kulturne baštine, održivu poljoprivredu, ribarstvo, turizam te ostale gospodarske djelatnosti u obalnom području. Pojas koji obuhvaća sve otoke, pojas kopna u širini tisuću metara od obalne crte i pojas mora u širini od 300 metara od obalne crte. Podižući ruku za ovaj zakon jamčimo svim stanovnicima na ovom području a i ostalim potpisnicima ovog protokola provedbu zajedničkih aktivnosti u cilju zaštite okoliša i pridonošenju održivom razvoju Sredozemlja. Ovim zakonom mi kao jedna od ugovornih strana preuzimamo obvezu promicanja cjelovitog upravljanja obalnim područjem, uzimajući u obzir zaštitu područja od ekološke i krajobrazne važnosti kao i razborito korištenje prirodnih resursa. Navedeno čak uključuje i jedinice lokalne samouprave koje su dijelom u tom pojasu ali ne graniče s morem. Pitam se sa koliko ozbiljnosti podržavamo ovaj zakon ili pak sa koliko ozbiljnosti nam Vlada predlaže donošenje istog kada već u uvodnom dijelu u ocjeni sredstava potrebnih za provedbu zakona stoji "Stranke protokola nemaju financijsku obvezu u smislu članarina", kao da će članarine zaštiti more i priobalje ili pak dalje "da se za provedbu svega ovog prije rečenog ne predviđaju posebni izravni troškovi". Da li znate da se more neće moći zaštiti bez ulaganja npr. u izgradnju kanalizacijskog sustava? Da li znate da jedinice lokalne samouprave to neće moći bez pomoći državnog proračuna? I znate li koliko sredstava treba u otočnim ili obalnim naseljima samo za otkup zemljišta za uređaj za pročišćavanje koji do sada isključivo trebaju financirati gradovi ili općine vlastitim sredstvima? A svi znamo da samo jedan ozbiljan izljev u more fekalnih voda bio bi koban za sav naš turizam i upravo radi tih i sličnih problema potpisujemo i ovaj protokol. Stoga sam očekivala da će prilikom ocjene sredstava stajati da će se prvim rebalansom izdvojiti više desetaka milijuna kuna za ove krajeve i ove namjene, posebno što je državnom proračunu za ovu godinu ova Vlada za ove namjene i ove prostore predvidjela najveće smanjenje i preko 80%. Tako je za razvoj jadranskih otoka u 2011.planirano 25 milijuna a i to nije bilo dovoljno, ove godine vi planirate 11 ili 56% manje. Za razvoj priobalja infrastrukturnih projekata u 2011.je planirano 35 milijuna, a ove godine 11 ili 68% manje. Za izgradnju objekata komunalne i društvene infrastrukture na hrvatskim otocima u 2011. 21 milijuna a u 2012.svega 6 ili 71% manje. Čuli smo od kolegice Holy, žao mi je što je napustila ovu dvoranu, da je stanje i ulaganje u objekte zaštite mora od zagađenja strašno, a prethodna Vlada je izdvojila u 2011. 534 milijuna dok je ova planirala svega 91 milijun ili 83% manje. Brojke dovoljno govore, nova Vlada je poslala poruku, obalno područje je to gdje treba najviše štedjeti. I ovaj zakon kao i većina do sada donosi se po hitnom postupku ali tu ćemo se svi složiti kako stoji u obrazloženju radi se o osobito opravdanim državnim razlozima imajući u vidu značaj ovog međunarodnog ugovora u pogledu zaštite obalnog područja Jadranskog mora odnosno okoliša u cjelini. Da li ćete se o značaju ovog područja sjetiti kada se bude slagao novi proračun ili je za vas ovaj zakon još jedna puka formalnost?
Poštovana zastupnica Juričev Matinčev na vaše izlaganje imamo prijavljenu jednu repliku. Poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Uvažena kolegice, obalno područje se štiti između ostalog i štićenjem vodotokova u unutrašnjosti pa čak i u ravnoj Slavoniji. I slažem se ja s vama da mnoge jedinice lokalne samouprave namju taj fiskalni kapacitet ali taj fiskalni kapacitet nisu imali ni do 2012. Jer sve ono što je napravljeno od '90.-te pa do danas je bilo non stop smanjenje fiskalnog kapaciteta jedinica lokalne samouprave u korist centralne države odnosno državnog proračuna. Tako da je onaj omjer od prije godinu dana koji je bio 94% prihoda državnog od 100% poreza državnog proračuna svega 6% jedinicama lokalne samouprave uključujući i grad Zagreb sada smanjen odnosno povećan u korist države 97% državi, 3% jedinicama lokalne samouprave i upravo je tu razlog zbog čega mnoge jedinice lokalne samouprave nemaju novac niti sredstva za projekte. I možemo potpisivati protokole ja osobno niti klub HDSSB-a nema ništa protiv ovog protokola, dapače dobro je da se on potpiše i da ga Hrvatska ima, ali prije svega jedinice lokalne samouprave moraju imati mogućnost i sredstva da bi to napravili. S druge strane imamo jednu nelogičnost gdje država dakle za takve investicije kroz Hrvatske vode naplaćuje vodni doprinos koji je u mnogome veći od komunalnog doprinosa čak i tri puta, nema oslobađanja vodnog doprinosa umjesto da se omogući jedinicama lokalne samouprave da to rade, naplaćuje se PDV i na takve investicije, sada je on 25% i većina tih projekata neće uopće moći saživjeti. I tu je najveći problem
Hvala lijepa. Sljedeća rasprava i poštovani zastupnik Damir Rimac. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolege iz ministarstva. Dopustite mi da na početku svoje rasprave naglasim izuzetnu važnost ovog dokumenta koji počiva prvenstveno na mediteranskom akcijskom planu programa Ujedinjenih naroda za okoliš čija je svrha prvenstveno zajedničko djelovanje na zaštiti Sredozemnog mora od onečišćenja. Pravni okvir tih dokumenata leži na Konvenciji o zaštiti onečišćenja Sredozemnog mora, Konvenciji o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja, odnosno tzv. Barcelonskoj konvenciji koja je potvrđena kako smo već i ranije čuli u prethodnim rasprava i od strane ovog Hrvatskoga sabora. Naime, Barcelonska konvencija ima sedam protokola, a jedan od protokola je i Protokol o integralnom upravljanju obalnim područjem Sredozemlja koji je i potpisan kako smo već čuli još 2008. godine. Naime, pored Republike Hrvatske protokol je potpisalo i 13 ugovorenih stranaka Barcelonske konvencije, između ostalog i Alžir, Crna Gora, Francuska, Grčka, Italija, Izrael, Malta, Maroko, Monako, Sirija, čak i Slovenija, Španjolska i Tunis. Dakle Hrvatska se svrstava u jednu grupu vodećih sredozemnih zemalja i potpisivanjem ovog protokola, a i onim što je do sada učinila, odnosno s onim što će učiniti u budućnosti. Naime, protokol 7 je protokol u okviru Barcelonske konvencije i prvi je međunarodno pravni instrument, prvi takve vrste u svijetu po čemu je i vrlo specifičan, koji se bavi integralnim postupkom zaštite mora i priobalja, koji je uzimao u obzir i prostorno planiranje i zaštitu okoliša i prirode i kulturnu baštinu i turizam, ali i sve ostale gospodarske aktivnosti u samom obalnom području. Osobno držim da je protokol od velike važnosti za sve zemlje Sredozemlja, no treba naglasiti kako je potpisivanje i potvrđivanje ovog protokola značajan korak za Republiku Hrvatsku kao zemlju domaćina regionalnom centru aktivnosti koji se nalazi u Splitu, koji ima vodeću ulogu u provedbi protokola za cijelo područje Sredozemlja, a ja se sad usuđujem reći da samim tim i Republika Hrvatska se pozicionira kao vodeća turistička zemlja u cijelom Sredozemlju jer nije bez vraga taj centar smješten u Splitu. Protokol se temelji na odredbama Barcelonske konvencije, odnosno obaveza stranaka da u cilju zaštite okoliša doprinosi održivom razvoju područja Sredozemlja, ali i da preuzmu i provode integralni pristup upravljanja obalnim područjima, uzimajući u obzir zaštitu područja od ekološke i krajobrazne važnosti, kao i razborito korištenje svih prirodnih resursa odnosno bogatstava. Sam cilj protokola je uspostava zajedničkog okvira za integralno upravljanje obalnim područjem Sredozemlja koji u smislu odredaba protokola označava dinamički proces održivog upravljanja i korištenja obalnih područja koji istovremeno uzima u obzir i krutost obalnih ekosustava i krajobraza, raznolikost aktivnosti i korištenja, ali i njihov utjecaj na pomorske i sve kopnene dijelove. Naime, činjenica je da sve mediteranske zemlje, a Hrvatska to jeste, moraju skupa štititi obalu od onečišćenja i urbanizacije, ali kako je i kolega Vinković rekao dakle onečišćenju Sredozemnog mora, Jadranskog mora filozofija počiva i na uređivanju svih odnosa čak i u Slavoniji gdje nemamo more. Dakle, u Republici Hrvatskoj postoji čitav niz obaveza koji proizlaze iz ranije potpisanog protokola koji se provode kroz postojeći pravni i zakonodavni okvir, ali nedovoljno. Stoga je protokol poticaj za daljnji razvoj sustava integralnog upravljanja obalnim područjem u Republici Hrvatskoj. Postoji sve veći pritisak na obalna područja koji se očituje i u iracionalnoj urbanizaciji i betonizaciji obale i jačanju povezanih gospodarskih aktivnosti što sve dovodi do većeg gubitka netaknute prirode i bioraznolikosti. Dopustite mi da u svojoj raspravi naglasim i nekoliko citata, prvenstveno upozorenje koje je dala Louis Vinton, koordinatorica UN-a i stalna predstavnica UNDP-a u Hrvatskoj, citiram: "U proteklih 50 godina Republika Hrvatska i njezina obala je urbanizirana hotelima i zgradama te da cement i beton sve više preplavljuju prekrasne predjele, uz napomenu da je 50% obale Republike Hrvatske uključeno u program zaštite okoliša što je vrlo bitno za naglasiti". Sa svim ovim što sam ranije naveo, ali i citirajući gospođu Vinton stvara se pritisak na vodene mase koji je sve veći i nepotrebniji. Isto tako u raspravi dopustite da se pozovem i na citat, odnosno izjavu Marie Luise Silve Mejias, izvršne tajnice i koordinatorice programa UN-a za okoliš i Mediteranskog akcijskog plana koja je pohvalila angažman Republike Hrvatske u zajedničkim akcijama zaštite obale na Sredozemlju čime se Republika Hrvatska istakla između čak 21 zemlje u ovome dijelu Europe. Privlačnost Mediterana naravno je vrlo bitna jer prema statističkim pokazateljima Mediteran godišnje posjeti negdje oko 300 milijuna turista što predstavlja negdje oko 25 do 30% cjelokupnog putovanja ljudi po svijetu. Dakle 1/3 ljudi koji putuju po svijetu locira se i odabere svoju destinaciju Mediteran, da li je to Jadransko more ili Sredozemno ali uglavnom to je tu negdje. Na kraju rasprave bitno je za naglasiti da je sredozemna regija ujedno i jedna od najugroženijih kada se govori o utjecaju klimatskih promjena. Stoga je nužno razumnih planiranjem i koordinacijom između nacionalnih, regionalnih, ali i svih jedinica lokalne samouprave zaštiti morski okoliš i sva obalna područja. Na kraju rasprave, osobno ću podržati ovaj prijedlog zakona odnosno protokola jer mislim da je od izuzetne važnosti za Republiku Hrvatsku i njezino pozicioniranje na turističkim destinacijama kao vodeće turističke sile. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče Rimac. Na vaše izlaganje prijavio je repliku poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Uvaženi kolega Rimac, evo ja sam zastupnik od 2007. godine, gradonačelnik od 2001., a u politici sam tamo od 1990. godine i čini mi se da govorim gluhima. Ne mislim tu na vas, nego niti jedna hrvatska vlada nije shvatila do dana danas pa čak ni ova današnja da razvoj države, to je još zapisano u staroj Grčkoj, počiva na razvoju lokalne samouprave, odnosno gradova, općina. I ako ti gradovi i općine, ako grad Đakovo nema sredstava za izgradnju prečistača, ušao je u pretpristupni fond, ne može štitit niti onaj sliv bič Bosuta, ne može štititi ni Vinkovce kad Bosut stane ne može štitit Dunav, ne može štitit Crno More, ne može štitit na kraju krajeva i Sredozemlje, a ne može štitit ni onu sredozemnu medvjedicu u Jadranu, onog morskog čovjeka. Dakle ono što ova Vlada, a to je uostalom i napisano u onom Planu 21 mora definitivno shvatiti da nema razvoja Hrvatske bez fiskalne decentralizacije, bez više sredstava lokalnoj samoupravi i ne treba se tu bojati nikakvih lokalnih šerifa, moćnika, gradonačelnika, župana. To su ljudi koje je birao neposredno su birali hrvatski građani na izborima. Postoji Zakon o fiskalnoj odgovornosti, postoji sve ono što je upisano pozitivnim propisima Republike Hrvatske. Sve dok nema sredstava nema ni zaštite, nema ni zaštite Jadrana, nema ni zaštite Dunava, Save, Drave, nema ničega. Postojat će ovakvi protokoli koji će između ostalog služiti da ih je netko potpisao i bit će dugo, dugo vremena mrtvo slovo na papiru.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Rimac. Izvolite.
poštovani kolega Vinković, ja ću u odgovoru na repliku spomenuti jednog američkog generala koji je rekao planiranje je sve, planovi su ništa. Dakle, činjenica je da jedinice lokalne samouprave moraju planirati sve svoje aktivnosti i radnje kako bi doprinijeli razvoju Republike Hrvatske. Ako ste spomenuli grad Vinkovce, grad Vinkovci je jedan od rijetkih gradova koji u Republici Hrvatskoj imaju pročistač otpadnih voda jer smo na vrijeme planirali kako iskoristiti sredstva Svjetske kreditne banke. Ali, na kraju samo replike nema razvoja Republike Hrvatske bez promjene mentalnog sklopa svih nas ovdje koji sjedimo u Saboru ali i svih građana Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Jedna obavijest. Predsjednik Odbora za poljoprivredu saziva sjednicu Odbora za danas 11. listopada 2012. U 14,00 sati u dvorani Janka Draškovića. Molim članove da se odazovu. Sljedeća rasprava je i poštovani zastupnik Damir Rilje. Izvolite poštovani zastupniče.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjenici ministra sa suradnicom. Evo ja ne bih želio ponavljati ono što je ovdje već rečeno. Ovdje je rečeno puno toga na razini deklaraciji, na razini onoga što je zapravo propisano aktima EU i na razini onoga što bi bilo dobro kad bi bilo dobro. ali mene sad jako interesira što ćemo mi napraviti i što bi bilo dobro i u tu svrhu mislim da bi ovaj zakon mogao itekako dobro poslužiti na stvarnim i realnim problemima koji postoje. I ja uvijek, evo volim poći od vlastitih problema. Na žalost ja ih imam na području svoje jedinice lokalne samouprave i to me uvijek boli, pa evo na neki način ovo je preširoka tema, a zapravo je preuska tema jer mislim da bi mogla biti itekako biti razložena na nekoliko segmenata o kojima bi se moglo govoriti malo o eko sustavu, malo o smeću, malo o našim poznatim kavama ili da ne kažem istraživanjima mineralnih ruda, malo isto tako o lučkom upravljanju i da ne spominjem dalje segment po segment. Ako zapravo svi mogu biti predmet itekako dobrog gospodarstva, ali isto tako itekako mogu biti predmet i očuvanja same okoline u ovisnosti na koji način i pod kojim okvirima odnosno uz kakve uvjete ćemo ih obavljati. A s druge pak strane mogu se događati stihijski, obavljati sami po sebi i zapravo ne biti ono što bi jedinicama lokalne samouprave prije svih trebalo biti u funkciji. I puno toga zapravo danas nije u funkciji jedinica lokalne samouprave jer nije decentraliziran. Dakle, teško je vidjeti devastaciju obalnog područja, ali je jasno da se nije jednostavno oduprijeti onome što smo do sada zvali politikom održavanja prostora uz obalni pojas. Neki problemi koji se tiču zaštite obalnog pojasa u stvarnosti na područjima jedinica lokalne samouprave pa tako i moje nisu riješeni, a ne vidi se njihovo rješenje ako se u sustavu zaštite, a nadam se ovim prijedlogom zakona, nadam se da se hoće nešto bitnije u praksi ne promijeni. Jer često smo imali dobre zakone. I ja se nadam da će ovaj ponuditi ono što nama, jedinicama lokalne samouprave stvarno treba. Dobro je uvijek poći od evo vlastitih primjera, pa ću ja biti toliko slobodan da vas sad malo pomučim svojim primjerima jer mislim da veliki broj jedinica lokalne samouprave takve primjere u Hrvatskoj mogu istaći. Dakle, kad se radi o bespravnoj gradnji ne postoji zaštita niti u slučaju kad se bespravna gradnja prijavljuje, naravno čak i od strane jedinica lokalne samouprave. Ona tu nema velike ingerencije, znate. Mi nemamo nikakve inspekcije, nemamo institute, mi možemo samo javljati. I na kraju kad javimo tamo gdje treba dobijemo odgovor da smetamo, odnosno da pravimo velike probleme. Evo takav ja primjer imam i to sve dokumentirano. S druge pak strane to se događa znate i na mom kopnenom dijelu i na mom otočkom dijelu. Imam dva otoka, dva prelijepa, lijepa, još ne devastirana otoka Drvenik Veliki i Mali i trećinu otoka Čiova njega dijelim sa Splitom i bivšom općinom odnosno bivšim dijelom općine Trogir, odnosno grada Trogira općine Okrug. Dakle, nedovoljno je angažiranosti u području upravljanja otpadom gdje u mojem gradu postoji veliki problem u kojem Fond za zaštitu okoliša nije tih 2006., sedme, osme godine program sanacije zapravo odobrio, odnosno odobrio ga je i obavio na nekakav i kontrolirao na nekakav čudan način. Od tada su ostali neki repovi koji se vuku i do dan danas. Cijela sanacija je vrijedila recimo trećinu vrijednosti onog što se danas može pretvoriti u ulaganje, u obradu otpada jer je po nekakvom ugovoru tada grad Trogir trebao preuzeti makarsko smeće, znate i onda ga je preuzeo sa svima ostalima. Onda su se ljudi kako je problem sa smećem rastao lagano povlačili. Danas je to jednostavno mogućnost da imamo i jest već problem da se neće imati gdje odlagati jer se više ne smije odlagati. Mora se hitno obrađivati. S tim u svezi, a i to je dio gospodarstva. Ja postavljam pitanje onda jer mi je ostao dug prema tom fondu iz tih godina meni kao gradu Trogiru, dakle oko 3 milijuna kuna. To je problem u kojem se nije radilo na sanaciji ništa. Radilo se samo o odlaganju zemlje i nabavci jednog kompaktora. Znate, mogli smo nabaviti cijelu ergelu bagera i ne znam čega sve ne. Mogla se napraviti prenamjena, odnosno obrada smeća jer je grad trebao uložiti 6 milijuna na 5 milijuna kuna fondova. A danas vam jedan veliki projekt koji zapravo prerađuje recimo plin, struju, umjetna gnojiva, bilo likvidna, bilo suha košta oko 5 milijuna eura. S druge strane, prema mojim spoznajama nema rješenja u programu županijskih centara za upravljanje otpadom na području Splitsko-dalmatinske županije. Naravno, to stoji kao strategija, ali u ovom trenutku bila je i nedavno neka, jedno savjetovanje tu u Zagrebu. Jednostavno nema ucrtana, nije bilo ucrtanog Županijskog centra za upravljanje otpadom. Ali onda je postavljam pitanje čije je otpad koji je stvoren na području jedinice moje lokalne samouprave i mogu li ja upravljati s njim na neki način ili ću imati samo trošak uvažavajući državnu strategiju. Ja sad ne pričam samo o reciklaži, ja pričam o obradi i na kraju ono što ostane ostat će to ću morati negdje nekome platiti dat da mi onih 7, 8, 10 ili već koliko posto spremi negdje i obradi na neki drukčiji način na koji ja niti mogu, niti smijem niti imam za to odgovarajuću licencu. Što se tiče prostornog plana županije, a pardon, eko kaštelanski sustav od Splita traje li ga traje. Unatoč sudjelovanju i građana u participiranju cijene vode evo tek sada ako bude sreće krajem ove godine trebali bi zatvoriti prsten oko grada Trogira. Naravno to je uvijek išlo u nekakvoj disproporciji sa sekundarnom kanalizacijskom mrežom. Naravno to je uvijek kao nekakva priča koja se trebala ticati jedinica lokalne samouprave, ali ova je itekako potrajala. Ja sam sretan i bit ću sretan evo i da se sada završi. Što se tiče prostornog plana županije moram priznati da zapinje na svim mogućim razinama. Tamo imamo novo nastalu česticu zemlje uz more koja je nastala nasipanjem iako već gotov prostorni plan DPU još uvijek se čeka na rješenje od strane Županijske ustanove za prostorno planiranje i ne može se upisati čestica zemlje, ne može se dati Općinskom državnom odvjetništvu da se napravi ZKU iako je to područje za stvaranje novih radnih mjesta. Upravljanje parkovima prirode koji se svi nalaze u zaštićenom obalnom području, a imam ih dva u području grada Trogira, dakle njima upravlja Županijska ustanova parkova prirode. Znate kako? Nikako. Jedan je javni wc i stalno je zatvoren, drugi nije javni wc ali se događa tamo ono što se događa, ništa. To su resursi koje je grad i gradsko vijeće tražilo da dođe u posjed upravo tih parkova. To su resursi na temelju kojih grad jedinica lokalne samouprave može zarađivati, mora zarađivati ali isto tako ih i mora očuvati. To je dio gospodarstva. U gradu Trogiru evo sad da vam kažem, ali mislim da je puno takvih gradova na obali, isto tako imamo ono što zovemo zaštitom kulturne baštine, imamo konzervatorske odjele, hvala im lijepo. Ja sam na putu da im kažem hvala im lijepo, molim vas ukinite ih. Znate, oni moraju shvatiti jednu stvar koju ne shvaćaju da u zaštiti kulturne baštine mora postojati život. Tamo gdje nema života otvorit ćemo muzej i naplaćivati ulaznicu za muzej. Drugim riječima sad cijeli Trogir je grad muzej. I jednostavno moramo doći u situaciju da netko shvati da mora biti u funkciji. Zašto i oni ne bi bili u funkciji grada i instrument grada bar u svom operativnom dijelu, a ne neko nedodirljiv koji radi preko samo nekih svojih tvrtki. S druge strane imamo zračnu luku, kad se prelijeću zračne luke u inozemstvu, odnosno zrakoplovi kad prelijeću u inozemstvu gradove koji su zaštićeni ili koji su pod zaštitom UNESCO-a ili koji su pod bilo kakvom zaštitom nešto plaćaju koliko ja znam. Zbog čega to tako ne bilo i kod nas kad već ulazimo u EU? Idemo to predvidjeti, idemo napraviti na kraju kraja i to je dio cijene koja se mora plaćati jedinicama lokalne samouprave. I na kraju kraja moramo shvatiti, evo blizu sam kraja pa ja malo žurim znate, i nemojte mi na tome zamjeriti jer ima puno toga, a ovdje imam još dvije, tri strane, ali neću s njima završiti. Prepuno je problema, prepuno je segmenata i ja bih želio da sve ono što se može i dijelom i decentralizacijom dođe u funkciju jedinica lokalne samouprave jer nitko ne može zaštiti bolje upravo onaj pojas i ona područja od jedinica lokalne samouprave jer oni moraju gospodariti tim područjem i moraju znati jer im o tome ovisi budućnost i punjenje proračuna i život, ali isto tako odgovornost onih ljudi s kojima se svaki dan sreću. Hvala lijepo.
Vrlo lijepo i dobro ste govorili kao gradonačelnik Trogira i niste trebali žuriti. A sada poštovane kolegice i kolege imamo zadovoljstvo pozdraviti predsjednika i članove Odbora za turizam Bundestaga Parlamenta Savezne Republike Njemačke. Molim vas da ih pozdravimo. . [[Pljesak.]] Hvala na posjeti i želim da se ugodno osjećate i u Hrvatskom parlamentu i u Zagrebu i u Hrvatskoj. Mi ćemo sada nastaviti kolegice i kolege sa dvije replike. Prva replika je poštovanog zastupnika Ivice Mandića. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Damir u svojoj raspravi o jednom vrlo važnom Zakonu o potvrđivanju Protokola o integralnom upravljanju Sredozemljem je napomenuo da imamo dobre zakone. Ja bih ovdje više se okrenuo na to na provedbu tih zakona jer mi u Hrvatskoj imamo dosta dobrih zakona, a kad pitamo kakva je realizacija i provođenje onda tu ne možemo biti zadovoljni. Zato bih pozdravio ovakav način donošenja ovakvih protokola koji će sigurno na jedan kvalitetniji i bolji način znati iskoristiti i sačuvati ono što imamo kao prirodno bogatstvo. I volio bih da inspekcije koje su dužne čuvati od okoliša, od eko sustava, od uređenja prostora odrađuju svoj posao kvalitetnije jer mi ovdje donosimo puno dobrih zakona, ali ako ti zakoni ne prijeđu u stvarnost, u stvarni život i da mijenjamo kako je kolega Rimac rekao i mentalni sklop što je najteže neće biti velike koristi. Zato slažem se s kolegom Rilje dobri zakoni, ali još bolja provedba nek bude.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je replika poštovanog zastupnika Zorana Vinkovića. Izvolite zastupniče.
Pa ja bih potpisao sve što moj uvaženi kolega gradonačelnik je izrekao i praktično mi gradonačelnici, oni koji smo u izvršnoj vlasti u lokalnoj samoupravi vrlo dobro znamo te probleme. Pa će i kolega Rimac to znati pa će vjerojatno i on promijeniti mentalni sklop i vidjet će da bez sredstava i decentralizacije možeš mijenjati mentalni sklop, ali ako ne možeš ništa raditi nema tu spasa. Tako da je ovo apel prije svega Vladi RH da shvati jednu stvar da se ne mogu uništavati i uništiti lokalna samouprava, da ih se ne može ostaviti bez sredstava jer tvrdim da možemo sto puta potpisivati ovakve protokole ako nema fiskalne mogućnosti jedinica lokalne samouprave da riješi te probleme. Slične probleme ima grad Đakovo kao i Trogir. Ponavljam, i vezano za ove centre za gospodarenje otpadom Hrvatskoj je prodana zastarjela tehnologija '96., '97. godine. Hrvatska je taoc velikih moćnika iz EU. Velikih tvrtki koje se bave gospodarenjem otpadom. Imamo zastarjelu tehnologiju, regionalne deponije EU napušta pa čuli ste i kolegicu Holy koja poznaje dobro tu problematiku. Drugi problem koji je vezan je upravo za gradnju sustava kanalizacija kolektora prečistača. Tu također tražim od države da shvati da ne može se osloniti samo na sredstva Europske unije nego mora te investicije osloboditi i poreza na dodanu vrijednost, a posebno vodnog doprinosa. Jer koga mi spašavao i štitimo? Samo sebe u okruženju grada ili općine ili štitimo čitavu Hrvatsku? To su problemi.
Hvala lijepa. Završna riječ zamjenika ministra, poštovanog Hrvoja Dokoza.
Poštovani zastupnici i zastupnice. Evo, ja se moram složit sa svim što je rečeno ovdje. I evo upravo od potpisa, od 2008. se krenulo sa provedbom. Provedba je pokrenuta upravo u tom pravcu da bi se realizirali određeni projekti na terenu. Upravo kad govorimo o pročiščivaćima na obali. Radi se o sredstvima darovnica GEF-a, kad ste pitali za sredstva, evo to je ujedno i odgovor. Ja s osobno nadam da će, spomenuli ste provedbu, da će provedba biti onako kako treba. Već godinu i po dana se počelo i radi se na tome, te temeljem protokola još jedna stvar što je bitna uspostavljamo značajan regionalni centar koji se nalazi u Splitu koji dobiva dodatno na važnosti. Spomenuti su zakoni koji dolaze, evo zakoni su pripremljeni, sva tri zakona i uskoro će se naći pred vama, znači Zakon o zaštiti okoliša, Zakon o zaštiti prirode i Zakon o otpadu. Evo mi se osobno nadamo, intenzivirali smo aktivnosti da ćemo kroz sve te propise, zakone, pa i projekte, evo spomenuo sam GEF-ove, gdje smo uspjeli povući 5 milijuna dolara darovnica, stava darovnica, upravo pomoći lokalnoj zajednici. Ali, ovo što ste rekli apsolutno da se pojačaju aktivnosti na terenu i da se pojačaju aktivnosti lokalne zajednice. Eto, hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Rasprava o tekstu zakona je završena, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola o integralnom upravljanju obalnim područjem sredozemlja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br.166. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za? Hvala lijepa. Ima li netko protiv? Ima li netko suzdržan? Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova, 115 za i 6 suzdržanih donesen Zakon o potvrđivanju protokola o integralnom upravljanju obalnim područjem sredozemlja u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dopustite mi najprije da vam čestitam na izboru, nisam to stigao obaviti jučer.
Hvala lijepa.
Dakle, poštovane dame i gospodo zastupnici, pred nama je, pred vama je konačni prijedlog Zakona o osobnom imenu, on je bio u prvom čitanju negdje početkom lipnja. Razmotrene su primjedbe koje su bile u raspravi i ovaj konačni prijedlog zakona rezultat je dakle i rasprave u prvom čitanju i još nekih razmišljanja predlagatelja. Postojeći Zakon o osobnom imenu donijet je na sjednici zastupničkog doma Sabora Republike Hrvatske 14. listopada 1992. godine. Odredbama navedenog zakona određeno je da se osobno ime sastoji od imena i prezimena, te da se ime ili prezime može sastojati od više riječi. Nadalje, osoba čije se ime ili prezime ili ime i prezime sastoji od više riječi dužna je služiti se istim osobnim imenom u pravnom prometu. Iako je zakonom propisano da se osobno ime može sastojati od više riječi u imenu i prezimenu, odredbom članka 2. stavak 4. dosadašnjeg zakona ograničen je broj riječi u imenu i prezimenu s kojim se osoba može služiti u pravnom prometu. Ime i prezime prema navedenoj odredbi moglo je sadržavati svako za sebe najviše 2 riječi. Ovako zakonsko ograničenje velikom broju hrvatskih državljana koji su rođeni u inozemstvu ili su sklapanjem braka stekli prezime koje se sastoji od više riječi, onemogućavalo je korištenje cjelovitog osobno imena u pravnom prometu. Višegodišnjom primjenom zakon uopćen je niz problema kod primjene u praksi. Što je za posljedicu imalo različito postupanje u tijelima državne uprave. Istovremeno i veliki broj hrvatskih državljana iskazivao je nezadovoljstvo postojećim ograničenjem. Ovakvo ograničenje dovodilo je do situacija da hrvatski državljani koji su sklapanjem braka stekli prezime koje se sastoji od više riječi, da bi se moli koristiti svim riječima u prezimenu mijenjali su u upravnom postupku prezime na način da su dvije riječi spoje u jednu, a sve kako bi se zadovoljilo zakonsko ograničenje i uskladilo prezime sa odredbama zakona. Također, tijekom dosadašnje primjene zakona utvrđeno da neke zakonske odredbe koje se odnose na samu provedbu postupka promjene osobnog imena nisu ostvarile svrhu svog postojanja, odnosno svrhu koja je bila predviđena. Naime, sadašnji zakon propisuje u članku 7. obvezu nadležnom tijelu koje vodi postupak da na oglasnoj ploči izvijesti građane o podnesenom zahtjevu za promjenu imena, odnosno prezimena kako bi građani imali pravo u roku od 30 dana od objave iskazati svoje protivljenje podnijetom zahtjevu za promjenu. Isto tako propisana je mogućnost da se, da osoba koja je promijenila svoje osobno ime tu promjenu na vlastiti troška može objaviti u Narodnim novinama. To je bilo 92. tada nije bilo interneta, pa se malo teže dolazilo do javnosti. Dugogodišnjom primjenom Zakona o osobnom imenu utvrđeno je da građani nisu iskazivali svoje protivljenje predloženim promjenama nit su koristili tu mogućnost objave u Narodnim novinama. Osnovna pitanja koja se predlažu uredit ovim zakonom odnose se na sadržaj, način određivanja osobnog imena, opoziv ranije dane izjave o imenu za pravni promet, određivanje osobnog imena djetetu, vraćanje na prezime prije sklapanja braka, promjenu osobnog imena, izuzetak od prava na promjenu osobnog imena i korištenje novim osobnim imenom. Donošenjem Zakona o osobnom imenu ukinut će se zakonsko ograničenje o broju riječi u imenu i prezimenu s kojim se hrvatski državljani mogu služiti u pravnom prometu. Čime će se osigurati mogućnost korištenja cjelovitog osobnog imena. Građanima koji su zbog ranije zakonskog ograničenja dali izjavu o imenu za pravni promet omogućit će se opoziv ranije danih izjava, što će im osigurati jedan položaj sa ostalim građanima. Postupak promjene osobnog imena će se pojednostaviti i ubrzati jer su smanjene zakonske pretpostavke koje moraju biti ispunjene da bi se odobrila promjena osobnog imena, te više nije potrebno na oglasnu ploču tijela stavljati obavijest o podnesenom zahtjevu i čekati istek roka od 30 dana, u kojem građani mogu iskazati svoje protivljenje na predloženu promjenu osobnog imena. Produženjem zakonskog roka u kojem se bračni drug po prestanku braka može vratiti na prezime koje je imao u trenutku sklapanja braka smanjit će se potreba promjene prezimena u upravnom postupku i plaćanje upravne pristojbe. Također, omogućit će se upis bilješke u Maticu rođenih bez provođenja postupka promjene osobnog imena hrvatskom državljaninu kojemu je po propisima druge države odobrena promjena osobnog imena uz uvjet da se s tim osobnim imenom više ne služi u pravnom prometu, jer je u međuvremenu stekao novo osobno ime. Što se tiče razlika između rješenja u konačnom prijedlogu zakona, u odnosu na rješenja iz prvog čitanja dakle prihvaćena je prijedlog u raspravu Odbora za pravosuđe i Odbora za zakonodavstvo za preispitivanje kontrolnog mehanizma promjene osobnog imena, te je i u tekstu konačnog prijedloga zakona predviđa se promjena osobnog imena neće odobriti ako se predloženim osobnim imenom vrijeđaju i ugrožavaju prava i slobode drugih ljudi, pravni poredak i javni moral, odnosno ako predloženo osobno ime ne predstavlja osobni ime u smislu članka 2.ovog zakona. I iste su primjedbe su prihvaćene koje su se odnosile na propisivanje kontrolnog mehanizma i propisivanje ograničenja, odnosno uvjeta pod kojima se promjena osobnog imena neće odobriti, a što su bile primjedbe zastupnika Grbina, Mlakara, Vukšića i Salapića. Također prihvaćen je prijedlog Odbora za pravosuđe i zastupnika Grbina, Salapića i zastupnice Lovrin vezano uz preispitivanje članka 8.koji se odnosi na izuzetak od prava na promjenu osobnog imena za osobe protiv kojih se vodi kazneni postupak. U konačnom prijedlogu zakona članak 8.dopunjen je stavkom 2.kojim je propisano da se promjena osobnog imena neće odobriti osobi protiv koje se vodi kazneni postupak zbog kaznenih djela koja se progone po služenoj dužnosti. S tim u vezi dopunjen je članak 6.te članak 9.stavak 2., a dopuna se odnosi na obvezu nadležnom tijelu da u postupku promjene osobnog imena za podnositelja zahtjeva zatraži dostavu uvjerenja o podacima iz kaznene evidencije i matičaru za osuđene osobe kod kojih traje rehabilitacijski rok, obavijest o promjeni imena dostavlja i kaznenu evidenciju. Predlagatelj je odnosno Vlada je također prihvatila mišljenje Odbora za pravosuđe i prijedlog zastupnice Lovrin koji se odnosi na preispitivanja predložene odredbe članka 11.u odnosu na kazneno djelo lažnog predstavljanja te definiranja prekršaja. Stoga je člankom 11.konačnog prijedloga zakona propisano da će se kazniti za prekršaj osoba koja se ne koristi novim osobnim imenom u pravnom prometu dana upisa promjene u maticu rođenih. Također prihvaćen je i prijedlog zastupnika Grbina i zastupnika Lučina koji su predložili da se razmotri dobna granica djeteta za koju treba zatražiti njegovu suglasnost za promjenu osobnog imena te da se možda zadrži staro rješenje. U sadašnjem zakonu ta granica je 10 godina. U prvom čitanju bila je 14 godina, mi smo razmatrajući druge zakone prvenstveno odredbe Obiteljskog zakona koji se odnosi na promjenu osobnog imena posvojenog djeteta u ovome konačnom prijedlogu tu granicu spustili ili podigli zavisi sa kojeg aspekta gledamo na 12 godina, a razmotrit ćemo i amandman i sa nadležnim ministarstvom se savjetovati oko prijedloga da ostane granica 10 godina. Ostale primjedbe i prijedlozi koje su izrečene u raspravi koje smo već tada na neki način obrazlagali ali evo i sada smo u prijedlogu ovog zakona obrazložili zašto nisu mogle biti prihvaćene vjerujem da je ovo sada zakon koji je dobar, koji popravlja sadašnje rješenje koje će omogućiti građanima slobodnije i normalnije promjenu osobnog imena za one koji to žele. I pozivam zastupnike da ga prihvate. Zahvaljujem.
Hvala lijepa ministre. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Idemo na raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Prvi je klub SDP-a i poštovani zastupnik Peđa Grbin. Izvolite poštovani zastupniče.
Evo zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, gospodine ministre. Evo klub zastupnika SDP-a već je i u prvom čitanju podržao ovaj zakon uz određene primjedbe rekao bih manje. Imajući u vidu izlaganje gospodina ministra možemo reći da je nakon što je prijedlog dorađen došao ponovno u Parlament ovaj zakon puno bolji i svakako ga valja podržati. Podsjetit ću iako je ministar dosta o tome govorio, radi se o zakonu koji liberalizira ne samo kod postupanja kod izmjene osobnog imena već prije svega davanja osobnog imena, onoga što nas ne čini osobama kakve jesmo ali svakako utječe i naš identitet i na naš životni put. Smatramo da je odredba koja je postojala u zakonu o ograničenju imena i prezimena na dvije riječi u imenu i dvije riječi u prezimenu bila zastarjela, suviše birokratizirana pa čak rekao bih i relikt nekih prošlih vremena. Upravo to je najvažnija izmjena koju svakako moramo podržati i smatram da prijedlozi koji su došli na klupe da se određena ograničenja ponovno vrate, ne trebaju biti prihvaćeni jer ponovno birokratiziraju i nepotrebno otežavaju život našim građanima. Nadalje, osvrnuo bih se i na primjedbe koje su prihvaćene od strane ministarstva u razdoblju između dva čitanja. Svakako treba podržati uvođenje kontrolnog mehanizma kod promjene osobnog imena. Prošli put se vodila vrlo konstruktivna rasprava o tome i pokazalo se da često postoji opasnost da netko promjenom osobnog imena vrijeđa društvo i moral i da mora postojati način da se takva promjena recimo davanja odnosno uzimanja imena nekog ratnog zločinca onemogući. I upravo stoga pozdravljamo takvu promjenu kao i onu koja se odnosi na ograničenje kada se promjena neće dopustiti, samo u slučaju kaznenih postupka za kaznena djela koja se gone po službenoj dužnosti. Međutim, mi u klubu SDP-a smatramo da ipak i u ovom tekstu postoji mogućnost za određene izmjene odnosno popravke. Naime, upravo na inicijativu nas iz SDP-a smanjena je dobna granica u kojoj se traži pristanak djeteta sa 14 na 12 godina. To je svakako dobro. Međutim smatramo da i nije dovoljno. Mislimo da se dijete već sa 10 godina u dovoljnoj mjeri povezalo sa svojim osobnim imenom, da ono predstavlja znatan dio njegovog identiteta, načina na koje ono sudjeluje u svojim školskim i izvanškolskim aktivnostima i zato smatramo da je dobnu granicu za traženje pristanka djeteta kod promjene osobnog imena potrebno sniziti sa 12 na 10 godina zbog čega smo ovom Domu uputili amandman takvog sadržaja te se nadamo da će ga već i samo ministarstvo prihvatiti. Da ne duljim, radi se o dobrom prijedlogu zakona, radi se o prijedlogu zakona koji građanima barem u jednom malom segmentu olakšava probleme koje su imali. Kao što je ministar rekao, onima koji se vraćaju iz inozemstva ili su rođeni u inozemstvu sa nekakvim imenima koja su nama možda malo čudna omogućava da ne moraju raditi nekakve rošade i izmišljati nekakve tople vode kako bi to ime mogli upisati u svoje osobne dokumente. Upravo zbog toga smatramo da ovaj zakon sa ovom jednom malom izmjenom koju predlažemo treba podržati jer je više nego dobra. Hvala vam lijepa.
Hvala kolega Grbin. Na vaše izlaganje imamo repliku kolega Dražena Đurović. Izvolite.
Pa evo zastupnik Grbin je spomenuo koji se zove Peđa Grbin je spomenuo kako je dosadašnja odredba od dva imena i dva prezimena relikt prošlog vremena. Koliko ima zastupnika u Hrvatskom saboru mislim da nitko nema potrebu primjerice mi smo nekako ovdje reprezenti stanja hrvatskih građana, jesmo li mi svi relikt zato što imamo svi jedno ime i jedno eventualno dva prezimena? Dakle da li je to relikt ili da li mi prezentiramo kao ljudi svojim imenima i prezimenima potrebu da se to mijenja. Koji je tradicijski oblik u hrvatskom narodu ili kod svih građana koji žive u Republici Hrvatskoj imena i prezimena i iz čega proističe potreba da se to uopće mijenja. Pa hajde dva imena znači del, di ili primjer nizozemskih prezimena koji je predlagatelj iznio pa sa tri riječi u prezimenu, već je i to smisleno, pa da se broj recimo riječi u prezimenu poveća na tri. No sve dalje predstavlja zapravo zaista nešto što je jednostavno nepotrebno jer ni na koji način ne slijedi ni povijest ni tradiciju ni kulturu ni vrijednosti hrvatskog naroda, hrvatske povijesti i ničega što se veže za hrvatski narod ili državljane koji žive u Republici Hrvatskoj i s druge pak strane, predstavljat će ozbiljan problem u raznim bazama podataka hrvatskih državljana, odnosno hrvatskih građana kad budemo imali pet, sedam, osam imena ili prezimena. Hvala.
Odgovor na repliku, kolega Grbin.
Poštovani kolega, imati jednu riječ u imenu, jednu riječ u prezimenu nije relikt prošlih vremena. Relikt prošlih vremena je da mi drugima ograničavamo pravo da imaju više od jedne riječi, odnosno više od dvije riječi u imenu i prezimenu. Relikt prošlih vremena je da mi drugima ograničavamo pravo da se zovu kako se žele zato što se mi ne zovemo na taj način. Ako u Republici Hrvatskoj postoji ijedna osoba kojoj je to ograničenje pravilo probleme, a ako ste pažljivo proučili izvješće pučkog pravobranitelja ima više nego jedna osoba kojoj je to ograničenje pravilo probleme, tada je naša obveza kao zastupnika, bez obzira što se mi tako ne zovemo i bez obzira što mi nemamo takve probleme, da to mijenjamo i da našim građanima pomognemo. Hvala.
Hvala. Na redu je klub HNS-a i kolega Boris Blažeković. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Ujedno dozvolite da vam čestitam … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] , želim vam ugodan rad. Gospodine ministre. O samom zakonu govorio je i gospodin ministar, gospodin Peđa, a ja bih započeo svoju raspravu sa određenim konstatacijama. Jedno od 4 prirodnih prava svake osobe jest sloboda. Svako ljudsko biće treba slobodu kako bi razvilo svoje talente i kako bi ostvarilo sebe u potpunosti. Bez slobode ljudski duh kopni, kultura i znanost se zapuštaju, gospodarstvo ne napreduje. Naš um treba slobodu kao što naše tijelo treba zrak za disanje. Svako ljudsko biće je pojedinac odnosno pojedinka sa svojim osobnim, jedinstvenim idejama, željama i potrebama. Istodobno on ili ona je društveno biće ovisno o ostalim pojedincima ili pojedinkama i s određenim obvezama spram njih. Prava i slobode pojedinca odnosno pojedinke ničim ne smiju ugroziti prava i slobode drugog pojedinca ili pojedinke. Sloboda i odgovornost su nedjeljivi, zajedno određuju odnose između pojedinaca i zajednice. Bez slobode nijedna druga ljudska vrijednost ne može biti ostvarena. Sastavni dio slobode pojedinca su individualna, osobna prava. Osobna prava su neophodna ukoliko pojedinac odnosno pojedinka želi slobodno raspolagati svojim osobnim životom. Zbog toga sloboda mišljenja i izražavanja nije samo snažan moralni zahtjev za tolerancijom i vladavinom prava te ujedno i put prema razvoju ljudskog uma, put koji se temelji na natjecanju, slobodnim idejama, natjecanju znanjima. Jedno od osobnih prava jest i osobno ime. Osobno ima kao što i samo govori je toliko osobno i privatno da ga svi ostali pojedinci i pojedinci mogu, a država mora prihvatiti u onom obliku u kojem pojedinac odnosno pojedinka to želi. Zakonima se određuju odnosi između pojedinaca odnosno pojedinki te odnosi države spram svojih građana. Zakoni moraju uvijek biti na strani pojedinaca i pojedinki i prvenstveno moraju štititi njihova prava, a tek onda regulirati odnose pojedinaca spram države te reguliraju pretpostavljene anomalije koje bi mogle proizaći iz odnosa koje navedeni zakon tretira. Ovaj zakon je jedan od zakon koji je na putu navedenih načela. On tretira osobna prava kao prava pojedinca odnosno pojedinke i u službi je slobodnog izbora i slobodnog odlučivanja pojedinki odnosno pojedinaca, a potom tretira odnose države i pojedinaca u neophodnim odnosima koje država uređuje sa svojim građanima. I ovaj zakon je jedan od zakona kojim se uređuje Hrvatska država i društvo. Ovo je jedan od zakona koji nas čini slobodnijima. Sloboda je svakom pojedincu nasušna, sloboda pojedinca odnosno pojedinke je neophodna kako bi mogao odnosno mogla razviti svoje talente i kako bi se ostvario odnosno ostvarilo u potpunosti. Naš um treba slobodu kao što naše tijelo treba zrak za disanje. Bez slobode niti jedna druga ljudska vrijednost ne može biti ostvarena. I zato ću sa zadovoljstvom kao i klub HNS-a, Liberalnih demokrata prihvatiti predloženi zakon. Hvala.
Hvala kolega Blažeković. U ime kluba Hrvatskih laburista-Stranke rada kolega Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani ministre sa suradnicima. Postoji li ikakva veza Hrvatskih laburista-Stranke rada s tematikom poput ove, s osobnim imenima, sa Zakonom koji određuje što može, a što ne može biti osobno ime, odnosno ime i prezime. Postoji i posredna i neposredna. U kojemu su hrvatskome kraju najčešća prezimena motivirana zanimanjem, u Međimurju. Mnoga od ovih prezimena naći ćete jedino u Međimurju. Bek što znači pekar, Brodar, Bubnjar ili Bobnjar, Čižmadija, Čižmešija, Dretar, Drvenkar, Fajfer što znači njemački svirač, Feletar mađarski kočijašev pomoćnik, Fišer je ribar, Flajšer je mesar, Glaser ili Glažar to su staklari, Gombar je dugmetar, Katanac, mađarski katana znači vojnik, Kolar, Koritak, Krznar, Kuhar, Pandur, Štibler, Poreznik. Sjetite se Balada Petrice Kerempuha i Krležine Štibre. Takač što je tkač, Vrtarić, Žagar što znači pilar. Međimurci su od pamtivijeka svoju predanost radu iskazivali i osobnim imenima. Sada kada dopuštamo lakšu promjenu prezimena shodno vremenu mnogi bi se Međimurci kao i Zagrepčani, kao i Osječani, kao i Riječani mogli prekrstiti u Burzar od čekanja na burzi. Kontejneričar od kopanja po kontejnerima ili Gladnuš po krulenju u želucu. Osobna imena, imena i prezimena spomenici su naše opstojnosti. Imena i prezimena su naša memorija. U prezimenima se očituju povijesni i topografski sadržaji Zagrebec, Konfesijski Jurjević Đorđević. Narodnosni Tedeski, jezični Črnja, Crnobori i mnogi drugi utjecaji. Dakle, prezimena i imena su narodni spomenici našega pamćenja. Prezimena su selilački spomenici. Njima je narod pisao svoju povijest. Prezimena su onomastičkog gledišta zapravo adrese ljudi u društvu. Prezimenima se imenuju osobe, to je njihovo onomastičko značenje. Vlastita imena nose kategorijalno značenje. Od kada potiču imena, od kada prezimena? Imamo li ih oduvijek? Hrvati počinju nadijevati prezimena već u 12 stoljeću. U feudalnom je poretku crkva s vjerskog i staleškog gledišta bila zadužena za nadzor i evidenciju puka radi sprječavanja kako se to davno govorilo krivoženstva, incesta, ranih i nepriličnih brakova o kojima mnogi će reći danas nitko ne vodi brigu. Od Tridentskog koncila, odnosno 19. Ekumenskog sabora Rimokatoličke crkve koji je od 1545. do 1563. proveo reforme u duhu protureformacije. U Hrvatskoj su se počele voditi matice rođenih, vjenčanih i umrlih. Od tada, dakle sredine 16. stoljeća prezimena postaju zapisana, stalna i nasljedna. A što je zapravo prezime? Znači preko plus ime, znači preko imena ili nad ime, nadimak. Prva prezimena imala su ulogu nadimka i uglavnom su se davala po kakvoj izuzetnoj osobini Bilokosić, Grbić, Romić, Mileusnić, Škrbić, Kljaić, Zubović, Varikaša, Nozdronja, Kruhonja, Gazivoda, Peciguz, Glavosek, Smrdalo, Tresiglava, Kujek, Hraček, Vodopija niti jedno to ime nije izmišljeno. Sva postoje ili su postojala. Motivi nastanka prezimena bili su i u životinjama zec, jež, vuk kao što je i moje prezime nastalo po tome Medvjed, Rak, Škobalj, Bačić. Pticama Kos, Slavić, Vran, Golub, Kragulj. Bilju Javor, Mažuran, Loza, Ruža, Jasmin, Dunja, Ljubica. Prirodnim pojavama Mećava, Bura, Jug, Zora, Danica, Sunčana, Istok. Nazivima ruda Gvozdan ili Gvozden, Zlatan, Srebrenka. Nazivima naroda Hrvatin, Ugrin, Romana, Judita, Sovjetka, Hrvojka. Do masivne pojave prezimena u Hrvatskoj su u uporabi bila narodna slavenska imena, pa su se vladari zvali Berigoj, Branimir, Domagoj, Držislav, Vojislav, Krešimir, od kresiti ili buditi, Miroslav, Mutimir. U kasnijim ih je stoljećima izgleda bilo mnogo i na raznim područjima Balkana, mislim na Mutimira. Radovan, Svetislav, Tomislav, Višeslav, Zdeslav, Zvonimir. Najčešća skupina prezimena otkriva čiji si Mirković, Nenadić, Novačić, Potrebić, Živković. Najšarolikija skupina tzv. nardimačkih prezimena otkriva kakav si Grdan, Kosor, Mrđen, Grbić, Divljak, Krivec, Dugački, Tihi, Bezub, Bradić, Mudak, Debeljak, Guzina, Šakić, Plećaš, Bezruk, Suhoritec. Veća skupina prezimena otkriva od kud si Kranjec, Hrvatinić, Turčinović, Bosanac, Grković, Furlan, Sremec, Zagorac, Primorac. Jedno od najčešćih prezimena u Sloveniji i Mađarskoj je Horvat. Za Leonarda znate da je iz Vinčije u Toskani. Paolo Veroneze je naravno iz Verone. Don Quijot je iz Manche. Četvrta skupina prezimena otkriva što si Kolar, Opančar, Ribarić, Puškarić, Sabljar, Lončar, Tkalec. Prezime Kovačević što znači kovačev sin drugo je najčešće prezime u Hrvatskoj iza Horvat i nosi ga gotovo 16000 osoba. Prezime Kovačić nosi više od 11000 osoba u Hrvatskoj. U Moskvi je 1964. godine bilo 78000 Kuznjecova, a kuznjec znači kovač. Prezime Smit što znači kovač nosi oko 2 milijona Amerikanaca. Prezimena jesu spomenici naše opstojnosti, ali zanimljivi, živopisni, pričljivi spomenici. I važno je znati kako su nastajala. Hrvatska imena imaju često grčke i latinske korijene, te korijene iz Novog zavjeta. Srpska imena su uglavnom iz Starog zavjeta. Kad Hrvati govore o ličnostima ili službeno se obraćaju osobi redovito to čine s imenom ili prezimenom ili u krajnjem slučaju samo prezimenom. Primjerice gospodine Leko, gospodine Tuđman. Nezamislivo je javno govoriti o gospodinu Miroslavo Krleži ili Zorano Milanoviću. U Srba kod kojih znatno kasnije tek krajem 19. stoljeća osobama nadijevaju prezimena intimnost prema imenu je kud i kamo naglašenija, pa tako piše knjige o Vuku Karadžiću. Reklamiraju Brankove Radičevićeve stihove, igraju Brankovo kolo, izvore Steriju Popovića, djeca čitaju čika Jovu Zmaja. Čak i naslovi djela govore o različitosti kulturu s jedne strane pop Ćira i pop Spira, Ivkova slava, hajduk Veljko, a s druge Glembajevi, Petrica Kerempuh, povratak Filipa Latinovića. Osim kulture prezimenima i imenima možemo odgonetnuti povijest. Svojedobno su se hrvatska prezimena latinizirala. Lučić je zbog povijesnih okolnosti i potrebe za prilagodbom postao Lucius, a Petriš Petricius. Prezimena su se i potalijančivala, pa je tako Lozančić postao Lazaneu, a Mladinić Mladineo. U vrijeme nacionalnog i kulturnog preporoda kada se počinje buditi nacionalna svijest strana se prezimena ponovno prevode na hrvatski – Farkaš, mađarski vuk postaje Vukotinović, Fuchs njemački lisica postaje Lisinski, a najpoznatiji je naravno Vatroslav Lisinski. Frolich postaje Veslić. Mnoge su zablude i neznanja vezano uz osobna imena. Ružički je prvo krsno ime Leopolda II., a drugo krsno ime s kojim se nije koristio Stjepan. No sve se češće Ružičkino krsno ime Leopold prevodi u nas u Lavoslav, pogledajte enciklopediju JLZ-a iz '74. ili Hrvatski leksikon iz 1997. Leopold je podrijetlom staronjemačko ime, ono je dvočlano od liud – ljudi, narod i bald – smiono hrabar, hrabar u narodu. Leopold doista nema nikakve veze s imenom Lav. Takva su imena uostalom u hrvatskoj povijesti rijetkost, izuzetak. Danas ruku na srce blijedi svijest o vrijednosti prezimena kao kulturnih spomenika. Ruše se i opipljiviji spomenici od prezimena i imena. Ovaj će zakon u ime slobode, a ona jest cilj demokracije, doprinijeti da kulturni spomenici, imena i prezimena još više izblijede te poprime neka druga obilježja. Što će također biti svjedočanstvo nama danas i ovdje. Nadomještati će se osobna povijesna imena s prezimenima bez povijesti. Ali to je cijena slobode valjda. Ako zatiremo poruke predaka sadržanih u našim imenima svjesno se odričemo dijela vlastita identiteta. Pamtimo vrijeme kada su traktorke željele postati mercedes, a mercedes će ponovno postati hurem – to Vinković zna šta. Tek kada je shvatio što znači Klaudije – hrom, šepav ime koje su mu ničim izazvani nadjenuli roditelji sin mog poznanika zaželio se preimenovati u Alfa, i to znaju koji gledaju televiziju. Petoljetke će nakon ovog zakona možda postati čiste gospođe Klare, a Miran Che Guevara. Tko će ih u tome spriječiti? Točnije tko ih ima pravo u tome spriječiti? Možda već nakon usvajanja ovog zakona u saborskim klupama ili čak za predsjedateljskim stolom osvane kakav hrvatski Che Guevara? Tko može odoljeti tom izazovu? Ali možda bi se u Hrvatskoj koja je u krizi, možda bi bilo primjerenije ime obzirom na okolnosti, na pomoć koju trebamo, obzirom na njegove mogućnosti kao što sam rekao u prvoj raspravi, Chuck Norris. Čak bi bio korisniji Chuck i od samog prvog potpredsjednika Čačića. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je klub HDSSB-a u ime kojeg će govoriti najprije kolega Zoran Vinković, a onda Dražen Đurović.
Uvažena gospođo potpredsjednice, uvaženi gospodine ministre sa suradnicima. Poslije ovog Chuck Norrisa ja ću prije svega doista evo kolega Branko je jučer se dobro pripremio za ovu raspravu izvukavši sve ove podatke iz jedne doista dobre knjige, međutim evo ja ću svoju raspravu s tim da ću odmah reći da će klub HDSSB-a biti suzdržan kod ovog zakona obzirom da ima niz stvari koje se mogu ja bih rekao na jedan sasvim drugi način iskoristiti. Prije svega nas zanima, između ostalog, i usklađenost ovog Zakona o osobnom imenu sa Obiteljskim zakonom koje je vezano za dobnu granicu djeteta jer dijete od 10 godina, bar oni koji imaju djecu jako su i vezani za svoje ime i prezime ukoliko im roditelji ili skrbnici nisu dali doista ovako živopisna imena koja se ne sastoje samo od imena, prezimena ili eventualno dva imena u samom imenu i dva prezimena u prezimenu, dakle kako dijete od 10 godina može dati svoj pristanak na promjenu svog osobnog imena? Da li je to dijete doista toliko psihološki, emocionalno sazrelo i da li su tu dobnu granicu odredili sami stručnjaci ili su to odredili, ja da se nitko ne naljuti, saborski zastupnici u određenim klubovima koji su u ovom slučaju u klubu SDP-a koji očigledno nema koordinacije dakle između stranke i Vlade i nadležnih ministarstava pa i samog ministra jer ovo nije prvi put da se amandmani na određene zakone koje predlaže Vlada i ministarstvo dolazi upravo iz najjače stranke kukuriku koalicije, da se ove druge stranke ne naljute. Jedno vrijeme u Hrvatskoj je bilo ovako moderno i to tamo počelo je sa demokratskim promjenama kada su a i određeni znanstvenici i povjesničari su izdali i publicirali hrvatska prezimena pa uz te knjige su vjerojatno, a i nadam se temeljeći na povijesnim činjenicama uz knjigu su išli i grbovi određenih obitelji i prezimena pa su mnogi u Hrvatskoj iako su živjeli od male mirovine, živjeli od male plaće, živjeli na rubu egzistencije između imena i prezimena dodavali ono plemeniti. Pa smo mi postali početkom tih '90-ih godina zemlja sa najviše plemićkih obitelji. Sjećam se da je u toj knjizi bilo negdje oko 500 hrvatskih prezimena koji su imali svoje grbove. Normalno da je ta knjiga tada koštala negdje oko 500 kuna, zajedno s tim pripadajućim grbom pa su mnoge obitelji vješale te grbove i glumili plemiće u jednoj mladoj hrvatskoj demokraciji. Ovaj zakon ne predviđa dakle, nemogućnost stavljanja i takvih oznaka jel imamo i sada kičenje uz ime i prezime, razno raznih titula koji ne odgovaraju vjerujem adekvatnom istinitom stanju. A posebno je opasno što samu promjenu osobnog imena, ovdje u članku 8. neće se odobriti ako se predloženim osobnim imenom vrijeđaju i ugrožavaju prava i slobode drugih ljudi, pravni poredak i javni moral. Dakle, nije vidljivo tko je taj tko će odlučiti tko je to prezime vrijeđa javni moral, pravni poredak, da li je to ime Adolf, da li je to prezime Hitler, da li je to ime Benito, da li je to prezime Mussolini, da li je to Kim Mill Sung i tako dalje i tako dalje. A istovremeno, evo u ovih nekoliko zadnjih mjeseci ja imam osjećaj da je netko dobio partijski zadatak pa da citira svakodnevno ovdje Bibliju, Evanđelja, Psalme itd. istovremeno imamo niz hrvatskih imena koji su vezani i za povijest, vezani i za područje, vezani za zanimanje, vezani za djelatnosti, mnoga prezimena veza su za oca, majku itd. Tako da, smatram da bi samo ministarstvo, dakle obzirom da se i zalažemo za, prije svega živimo u Hrvatskoj, za praktično uvriježena Hrvatska imena i prezimena, da bi samo ministarstvo trebalo imati, služeći se i ovim publikacijama, imati jedan registar imena i prezimena koje bi evo podijelili Hrvatskim građanima, gdje bi mogli sami odabrati ime i prezime koje žele nadjenuti ime svom djetetu. Tako da se ne bi moglo desiti, ja ću biti u blažem obliku, da se neko nazove evo James Bond, 50 godina Bauk ili Vinković. Dakle, smatram da ovaj zakon to ne sprječava, ne sprječava i druge oblike obzirom da će i kolega Đurović o tome pričati ja ću, šta mi se povećalo vrijeme, ja ću ovdje stati. I evo, apeliram upravo na to da, a apeliram prije svega na hrvatske građane, prije svega roditelje, na očeve i majku, da shvate da dijete nije kućni ljubimac, nego da će to ime i prezime barem bi trebalo nositi od rođenja pa do svoje smrti i da ne prave sprdnju s imenom vlastitog djeteta. Jer ovdje neće biti Chegevara, ali moglo bi biti nekih drugih imena, ne iz sapunica nego iz nekih drugih filmova. Hvala lijepa.
Evo gospođo potpredsjednice Sabora, ministrice, zastupnice i zastupnici. Ukratko, još kao nadopuna ovom izlaganju zastupnika Vinkovića. Mi smo podnijeli jedan amandman na ovaj prijedlog zakona koji možda treba još dodatno obrazložit. Nakon dodatnih konzultacija zapravo u ovom vremenu između ova dva čitanja, došli smo do zaključka da bi ovako slobodno i otvoreno dopuštanje nizanja osobnih imena i prezimena bez ikakvih ograničenja i bez ikakvih kriterija moglo zapravo i kratkoročno i dugoročno stvoriti zapravo nestabilnost, da nema nikakvog smisla. Da bi mogla stvoriti probleme i u raznim bazama podataka na kraju koje vode podatke o građanima ili po njihovim imenima ili po njihovim prezimenima. A da nije na koji način utemeljeno niti u tradiciji, niti u povijesti Hrvatskog naroda, niti svih onih drugih koji ovdje žive. Neka druga rješenja koja su u zakonu unose i izmjenjuju su dobra i nemamo ništa protiv njih. Ali ovdje jednostavno zaista ne vidimo smisao. Neki su rekli da zakon treba biti na strani pojedinca, da nas ovaj zakon čini slobodnijim iako ima samo jedan čovjek, da mi prema tom jednom čovjeku moramo iskrojit zakon. Ne, mi mislimo da mi ne možemo krojiti zakone prema jednom čovjeku. Dakle, zakon se ne može, jer mi ne možemo sve zakone u ovoj državi iz svih segmenata ovoga društva krojiti prema jednom čovjeku ili njegovom problemu. To je jednostavno anarhistička teza, ona čak nije ni društveno odgovorna, ona počiva na nekakvoj zamisli o apsolutnoj slobodi i neodgovornosti pojedinca prema zajednici. Dakle, zajednica ima neki svoj obrazac, zajednica ima neki svoj model, zajednica ima neku svoju ustaljenu praksu i oblik kako je složena, kako je strukturirana, pa i mi smo svojim imenima i prezimenima slika i prilika te zajednice. I sami vidimo da nema nekakvog osobito smislenog razloga zašto bi u Hrvatskoj nekome se dopustilo da upisuje u osobnu iskaznicu ili u maticu građana više od primjerice 3 prezimena. Jel evo to je navedeno, to je navedeno ovdje u obrazloženju predlagatelja jedno Nizozemsko prezime ili koje ima 3 riječi u prezimenu. Pa eto, ako se netko oženi ili uda u Nizozemsku preuzme to prezime, eto ako se uvedu 3 riječi moći će i te 3 riječi stavit u prezime. Ali Hrvatska nije zemlja latinske Amerike, pa neće ni bit, ne nalazi se ni povijesno u latinskoj Americi. Pa imajmo malo i nacionalne samosvijesti, nacionalnog dostojanstva i nekog poštovanja sami prema sebi. A ovakvi zakoni, ovakav pristup, nepoštovanje samog sebe, svoje tradicije, svojih vrijednosti, onoga što ti jesi, pa onoga kako se ti zoveš i kako su se zvali tvoji roditelji, ne predstavlja nikakvo otvaranje prostora slobode, barem ga mi ne vidimo na koji način to predstavlja otvaranje neke slobode i kakve slobode. Također, ovdje amandman SDP-a za članak 4. s obzirom da smo mi neki pročitali, neki nismo, a gledateljstvo zasigurno nije pročitalo prijedlog zakona i oni koji nas prate, dakle radi se o članku 4.koji glasi "da se djetetu kome je do 18 godina utvrđeno majčinstvo ili očinstvo roditelji mogu sporazumno odrediti novo osobno ime. a za određivanje novog osobnog imena djetetu starijem od 12 godina potreban je pristanak djeteta te se amandman odnosi na to da to već bude kod djece starije od 10 godina". Sad da li je zaista dob 14, 12 ili 10 godina ja nisam dječji psiholog ni pedagog i zaista to je jedno arbitrarno pitanje kao podlogu nema ništa niti u prijedlogu prvog čitanja ni u drugo čitanje niti u prijedlogu amandmana postoji bilo kakva znanstvena podloga koja bi pokrivala stav da li je to dijete od 8 godina, 10, 12, 14, 16 ili samo punoljetno dijete. No, eto mi glede tog amandmana zaista mislim da ga teško tko može braniti tu dob kvalitetnije koja je to dob u kojoj će dijete odlučiti o svom imenu. Vrlo je to teško braniti. ne znam da li se netko može pozvati na nekakvo relevantno znanstveno istraživanje, ali kada je riječ o broju imena i prezimena mi imamo jedan vrlo jasan obrazac jedan vrlo jasan način kako na koji imamo svoj identitet već stoljećima u hrvatskom narodu u Hrvatskoj državi i ne vidimo zaista nikakvog razloga kome i zašto mi činimo ovakvu vrstu ustupka da se netko od petka može zvati i upisivati koliko god hoće imena i koliko god hoće prezimena. Hvala.
Hvala. Na dio izlaganja kolega Vinkovića repliku ima kolega Peđa Grbin. Izvolite.
Evo zahvaljujem. Pa kolega Vinković je govorio o Obiteljskom zakonu i pitanju usklađenosti ovog prijedloga zakona sa Obiteljskim zakonom. Zakon o osobnom imenu je opći zakon koji govori o promjenama osobnog imena za sve situacije. Obiteljski zakon o promjeni osobnog imena govori samo u jednom slučaju, a to je slučaj posvojenja, posvojenja djeteta i promjene osobno imena ali ne samo osobnog imena nego čitavog statusa djeteta pa i nacionalnosti koja je sa tom promjenom povezana. I govori o tome isključivo u tom dijelu slučaju posvojenja kada su te promjene uzrokovane drugim razlozima a ne jednostavnom odlukom roditelja koji su dijete ranije imenovali da mu to ime promijene. Podloga za to je i rasprava koja se vodila u stručnoj javnosti prije i tijekom ovog perioda između prvog i drugog čitanja, stručna javnost je predlagala da se ta granica smanji do 6 godina. Od svih prijedloga mi iz kluba smo prihvatili i predložili onaj koji se odnosi na 10 godina. A sada da li mi kao saborski zastupnici SDP-a trebamo biti roboti i potpuno nekritički prihvaćati sve ono što dolazi od Vlade koja je naša Vlada. Ne ne trebamo dapače. Naša je obveza i građani su nas izabrali da proučavamo materijale koji nam dolaze i ako smatramo da se u njima nešto može ili treba promijeniti to i činimo. To je naša zadaća, da zajedno radimo da surađujemo. Nekada će biti disonantnih donova Bože moj ali i to je život. Hvala.
Odgovor na repliku kolega Zoran Vinković.
Bar da je ovaj najveći problem kada se suprotstavljate Vladi kao zastupnici pa razmišljate svojom glavom, međutim u obrazloženju ministarstva stoji da je životna dob djeteta usklađena s odredbama Obiteljskog zakona Narodne novine taj i taj koji se odnose na promjenu osobnog imena. Naime, za promjenu osobnog imena posvojenog djeteta Obiteljski zakon predviđa pristanak djeteta starijeg od 12 godina. Dakle meni je jasno da se radi o posvojenom djetetu, ali kažem da ipak treba uskladiti prije svega je ne vidim uz ovo dakle uz vaš amandman na osnovu čega, na osnovu kojih znanstvenih dokaza dijete koje je staro 10 godina može dati svoj pristanak. Vjerojatno priliko stvaranja Obiteljskog zakona je ova dobna granica 12 godina bila temeljena na nekim znanstvenim pokazateljima. Što se tiče moje djece Luka i Ana sasvim sigurno neće promijeniti niti će meni pasti na pamet da im mijenjam ime, a nekima će past da se zovu djeca Zumbul-aga Imbrahim-paša ne znam kako će se zvati. To sada gledaju to je odgovor Branku. Ne znam da li ovaj zakon može spriječiti jednu takvu nakarad jer ako ne netko ja ne ulazim u samu nacionalnost nekome je Ibrahim normalno ali Bože dragi u Slavoniji osim kada su nas bili i kada je prešao preko Slavonije na putu prema Budimpešti nije nitko bio Ibrahim osim onih koji su bili poturčeni, a moja obitelj nije.
Završili smo raspravu po klubovima. U pojedinačnoj raspravi prva kolegica Mirela Holy.
Hvala vam poštovana potpredsjednice. Ja ću vrlo kratko govoriti o ovom konačnom prijedlogu Zakon o osobnom imenu i to kako bih izrazila veliko zadovoljstvo što je ovim prijedlogom zakona Vlada ispunila jedno od predizbornih obećanja. Ovaj je kratki ili malim tekstom ali veliki važan značaj prijedlog zakona podignuo ljestvicu ljudskih prava odnosno tek će podignuti ljestvicu ljudskih prava i statusnih prava pojedinaca odnosno građanki i građanka RH na znatno višu razinu koliko god se običnim ljudima koji se s ovom vrstom problema nikada nisu susretali u svom životu možda čini kao pretenciozna ili pretjerana izjava ili kvalifikacija. Zbog toga želim uputiti velike pohvale i ministru Arsenu Bauku i Ministarstvu uprave. Posebno ću se osvrnuti na malu ali iznimno važnu razliku u odnosu na još uvijek važeći Zakon o osobnom imenu a koji određuje da se promjena imena treba oglasiti na oglasnoj ploči na mjesec dana kako bi se o toj promjeni mogli očitovati drugi odnosno zainteresirana javnost. To je nepotrebno je reći potpuno besmislena odredba koja narušava privatnost pojedinaca koji mijenjaju ime iz bilo kojeg razloga bez obzira da li se radi o rodnom identitetu, da li se radi o promjeni vjere pa se na taj način da li se želi promijeniti ime zbog nekih nacionalnih razloga ili slično jer je osobno ime privatna stvar svakog pojedinca. Tu bih htjela naglasiti da su zbog te odredbe koja će na svu sreću sada otići u povijest, određeni broj hrvatskih građana koji spadaju u tzv. rodne manjine, odnosno radi se o transrodnim osobama imale jako velikih problema. Jer već je samo po sebi neugodno kada trebate oglasiti vlastito ime, odnosno promjenu imena na oglasnoj ploči i to radite iz svojih nekakvih osobnih ili vjerskih ili nacionalnih razloga, ali kada vi oglašavate promjenu imena iz jednog spola u drugi to doista izaziva užasno velike traume za ljude koji sami po sebi već žive u pravom paklu. I zato smatram da je ovaj konačni prijedlog zakona doista jedan hvalevrijedan dokument koji bi svi klubovi trebali podržati jer se taj način doista podiže ljestvica civilnih vrijednosti u Hrvatskoj.
Hvala kolegice Holy. Imamo dvije replike na vaše izlaganje. Prvi, kolega Branko Vukšić.
Uvažena kolegice Holy, slažem se s vama kad ste govorili o tome zbog čega bi trebalo promjenu vlastitog imena ili prezimena oglasiti na oglasnoj ploči jer postoji jedan poznati slučaj u Republici Hrvatskoj kada je jedan finski redatelj da bi se osvetio svojim kritičarima napravio jedan film i u kojem je nazvao najgore likove po prezimenima tih kritičara. Ti kritičari su ga tužili i sud je donio odluku da nemaju pravo autorstva na svoje prezime. Znači svi se mogu zvati kao što se ja zovem, ja nemam pravo na svoje autorstvo, nemam na svoje ime i prezime. Ako me netko nazove, zato su i one, kad vidite na kraju filma da su slučajna ili prezimena ili likovi to je isto tako pravno neutemeljeno jer svaki lik se može zvat po bilo kome od nas i nemate pravo zaštitu svog imena na račun toga što se netko drugi zove tako. Pa prema tome to je bespredmetno uopće oglašavat na ploči jer što ima okolina s tim ako netko hoće biti Sulejman, Branko, Đuro ili bilo kako drukčije. Znači nema nikakvoga razloga da se to oglašava na ploči, tj. pravo na slobodu. Hvala.
Druga replika, kolega Zoran Vinković.
Kolegica je dijelom i u pravu kad je rekla da su ja bih rekao građani imali prije svega i neugodnosti s imenom, prezimenom itd. Ja shvaćam, ali možda su imali neugodnosti upravo iz razloga što prilikom rođenja tada roditelji nisu razmišljali, ne o prezimenu nego o imenu koje su davali jer ima tu jako zanimljivih i prezimena. Pa je neću tu sad spominjat jer vjerojatno će netko mislit da ta prezimena nisu primjerena sabornici ali npr. jedno je Guzonja. To nije onaj lik iz Naše male klinike nego to prezime postoji u hrvatskim prezimenima. Ali što se može desiti ovim zakonom ako omogućimo dakle da građanin može koristiti više riječi i u imenu i u prezimenu pa možemo dobiti jednu doista veliku nelogičnu složenicu, da ja sad ne nabrajam sve moguće, jer bilo je i kada su uplaćivane mise za one američke glumice iz sapunica, kada su brinuli hoće se ženit, gdje je ovaj, prvi, drugi, treći ljubavnik pa su davali djeci takva imena pa ih spajali sa domaćima. Pa se može desiti, evo ja volim ove crtane romane, stripove, da se netko eventualno nazove Ante Kaetanu Lopez Martinez i Gonzales plus Ibrahim paša, Zumbul-aga, sultan Sulejman nečastivi itd. Svašta se može desiti dakle ovim zakonom i tu ministarstvo prije svega treba pronaći i naći pravu mjeru, a što i dalje tvrdim da je osnovni problem ovog zakona jer nije usklađen ni sa Obiteljskim zakonom i da nitko od nas zastupnika, bar koji nije te struke ne može utvrdit da je dijete od 10 godina toliko zrelo, bez obzira što je i na internetu sada i što je na Facebooku itd., ali da nije dovoljno zrelo da odlučuje samo o svom imenu i prezimenu.
Hvala. Odgovor na repliku, kolegica Mirela Holy.
Poštovani kolega Vinković, ja smatram da je pravo na vlastito ime osnovno ljudsko prava svakog pojedinca ili pojedinke i ja doista ne vidim u čemu je problem ako netko želi imati 10 imena u svom imenu. On će imati ili ono će imati problema u svom svakodnevnom životu sa time, ali to je njegov odabir ili njen odabir. Ja doista ne vidim zbog čega bi bilo tko drugi, uključivši i vas, imao bilo kakav prigovor na tu temu. Ako se netko odluči na tako nešto zbog nekog razloga ja tu doista ne vidim apsolutno nikakav problem. Ako ta osoba to ne smatra problemom onda to ne biste trebali niti vi smatrat problemom. To je moje mišljenje.
Hvala. Na redu je kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovana gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine ministre sa suradnicama, kolegice i kolege. Mislim da Konačni prijedlog zakona o osobnom imenu koji je usvojio čitav niz prijedloga i sugestija zastupnika i to bez obzira iz koje političke opcije dolazili, govori upravo o tome da je riješenost i ovog ministarstva i čitave Vlade da dobijemo jedan dobar zakon, moderni zakon. Moram napomenuti da je matičarstvo i inače statusna stanja u Hrvatskoj pa i ranije u bivšoj državi bilo najnaprednije u Europi. I imajući danas ovakav prijedlog zakona sigurno je da ćemo i dalje ostati perjanica dakle u tom smislu. Napomenut ću samo da je prije 10-tak godina bio u Dubrovniku jedan veliki simpozij gdje smo dobili sve moguće pohvale o našim maticama i o našem statusu onako kako naši zakoni uređuju statusna pitanja građana, a pogotovo s ovakvim izmjenama to će se još u većoj mjeri unaprijediti. Veliki prijepor ovdje je izazvala opća mogućnost da roditelji slobodno određuju ime svom djetetu. Ja mislim da je to, ja ću ostaviti te ljude i neću polemizirati s njihovim stavovima, koji smatraju da to ne bi trebalo biti da bi se država tu trebala miješati. Ja stojim upravo suprotnom stajalištu onako kao što je to i ovakav prijedlog zakona, da se dade apsolutna sloboda roditeljima da određuju ime svome djetetu. Na kraju krajeva mi imamo na žalost i sustava u svijetu koji određuju i da li da se dijete rodi ili ne. Pravo na osobno ime mislim da Vlada u potpunosti ovim prijedlogom zakona slijedi i Konvenciju o pravima djeteta koja iz 1989. godine koja u članku 7. upravo govori o tome da dijete ima pravo na ime koje određuju roditelji. Pametnome dosta. Naša povijest je tu također vrlo bogata. Ovdje je dosta kolega o tome na dugo i na široko govorila. Možda da se podsjetimo samo da prave, dakle da tek Austrija uvodi obvezu imena i prezimena i vođenja registra, tj. matica. Tako da austrijski OGZ svojom novelom 1916. godine upravo govori, pa čak i dobrim dijelom i o slobodi određivanja imena, a tako na sličan način i Code civil, talijanski Građanski zakon. Posebno anglo saksonsko pravo govori upravo o određivanju imena i povezuje to s pravom na privatnošću što dobrim dijelom se i mi s time rukovodimo. Što se tiče suglasnosti, ovdje je dobro to bilo postavljeno pitanje i možda ono izaziva prijepor kod ljudi koji možda nisu upoznati sa Obiteljskim zakonom i sa njegovom primjenom, pa moramo voditi računa i o tome da je dobro da se ta granica od 12 godina promijeni na 10 godina jer već više od 30 godina u našoj sudskoj praksi, ne samo u sudskoj praksi, nego u našem zakonu a koji sadrži i Obiteljski zakon da se kod paralela jedna, da se kod razvoda roditelja pita za mišljenje djeteta koje je navršilo 10 godina s kojim roditeljem žele živjeti. I to već egzistira 30 godina. Toliko o onima koji za to ne znaju a i ne moraju baš sve to i znati. Prema tome, to je vjerojatno i rukovođenje i to je dobro da se ta granica od 12 godina spusti i na 10 godina kao što to se predlaže ovim našim amandmanom. Htjela bih nešto napomenuti vrlo sadržajno ovdje kod određivanja osobnog imena, da to je možda u praksi će se javiti, u teoriji se može javiti problem, a onda se time može javiti i u praksi pitanje, dakle kod usvojenog djeteta, kod posvojenog djeteta kojem su dakle roditelji odredili ime i to kao jedno od roditelja ono koje je posvojilo to dijete. Ali dijete ima pravo ili bilo tko utvrditi očinstvo, dakle da, što ako se dogodi da se u tom razdoblju do 18 godine života i utvrdi dijete, očinstvo ili majčinstvo jednog od roditelja. A članak 14. dakle govori da roditelji mogu sporazumno urediti novo osobno ime. Dakle, on je sada roditelj pa bi se i takva pitanja morala malo usuglasiti. Jednako tako, kod rađanja djeteta kod kuće ili na drugom mjestu, a ne u bolnici drago mi je da su usvojene ove naše primjedbe i ne samo naše primjedbe nego udruge Roda. Međutim, uvijek se govori o majci koja je dijete rodila i dakle, tu činjenicu treba utvrditi. Međutim, vučem paralelu sa Zakonom o obiteljskim odnosima koji i u svojoj glavi o utvrđenju i osporavanju očinstva i majčinstva daje pravo majci kojoj su oduzete jajne stanice da pobija majčinstvo onoj ženi koja je dijete rodila. Prema tome, ta bi žena imala pravo onda i odrediti ime djetetu. Prema tome o tome također treba voditi računa. I napominjem, Vlada mora voditi računa da se promijeni Obiteljski zakon i ponovo, dakle usuglasi određene odredbe u tom zakonu gdje je ostala ta odredba o osporavanju i utvrđenju očinstva i majčinstva kako sam vam malo prije rekla. Ali je ostala nepobijena ova odredba da je majka uvijek ona koja je dijete rodila. To sudove stavlja u nemoguću situaciju. I ja sam o tome predstavnicima ondašnje Vlade govorila. Međutim, očito da se nije znalo što je oboriva, a što je neoboriva pretpostavka i molim da se to što prije ispravi. I evo, završavajući ovu svoju raspravu. Mislim da je hvale vrijedna ova činjenica da je drugačiji izvadak, da je jedna isprava izvadak, a da je izvadak, rodni list, vjenčani list i da ljudi koji su mijenjali spol, ime nemaju takvih problema da bi mogli, da bi se dakle, da bi ta jedina isprava služiti u pravnom prometu. Dakle, podržavam donošenje ovog prijedloga zakona. Nije važno koliko čovjek ima imena, odnosno ima jedno ime, ali od koliko se riječi to sastoji ime. Neka bude puno riječi, ali važno je da čovjek ne bude broj. Hvala lijepa.
Hvala kolegice Antičević-Marinović. Tri replike na vaše izlaganje. Prva kolega Branko Vukšić.
Uvažena kolegice, govorili ste o tome je li ovaj Zakon moderan, je li on predstavlja avangardu u zakonodavstvu. Pa ja čak i ne bih to spominjao, odredio tim pojmom. Ja bih odredio pojmom slobode. On daje više slobode. Moderno često ne treba značiti da je nešto dobro. recimo ima primjer samo da se vratim na ono što smo prije govorili Branko Čopić ima u jednoj svojoj anegdoti, u jednoj svojoj priči isto primjer promjene imena osobnoga i dolazi u ured čovjek koji želi promijeniti svoje ime, a koji se zove Mirko Šupak. I veseo čovjek koji radi promjenu pita dobro s veseljem kako bi se sad vi zvali. Veli ja bih se sad zvao Slavko Šupak. Različito poimanje ljepota imena i prezimena. Isto tako imate tu anegdotu Branka Čopića, čitajte. Prema tome, ovo je istinito i po istinitoj anegdoti je Čopić pisao o tome. Znači, jedino je pitanje zakonodavac ne može odrediti zapravo, upravo to kako se mi želimo zvati. To je na nama. Da li ćemo mi izgubiti identitet? To ovisi i o nama samima, ne o zakonodavcu. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, Ingrid Antičević Marinović.
S vašom zadnjom rečenicom da sam čula jer onda ne bih ni podigla repliku jer se apsolutno slažem s time. Mi smo se svi bunili da će naša zemljišta kupovati stranci. A zato što ih sami nudimo na prodaju, nije država rekla da mi moramo prodati strancu. Isto je tako i kod određivanja osobnog imena i prezimena i da to ovisi o roditeljima. Ja mislim da kad raspravljamo o tome, uvažavajući tu slobodu moramo uvažavati i dostojanstvo i roditelja, dakle njihovo to pravo koje im država daje u jednom neosakaćenom obliku da to poštujemo. A kroz povijest je bilo jer su tako i prezimena i nastajala čak i od nadimaka, od nekakvih osobina. O tome ste dosta rekli i to uopće nije sporno. Pa su Karlo veliki, Pipin mali ili ćelavi, Ludvik pobožni itd. i tako bliže. Međutim, meni se čini da bi, i to je bila moja sugestija koja nije uvažena ali ja vjerujem da će vrlo brzo doći vrijeme da će roditelji imati pravo odrediti ne samo ime djetetu nego i prezime neovisno o tome kako se oni zovu. U obrazloženju odbijanja navodi se da se mora imati nekakva poveznica, i muž i žena kad zaključuju brak ne moraju uzeti prezime drugog bračnog druga pa to ne znači da oni nisu povezani zajedničkim životom i brakom. Prema tome, to mi se čini da nije baš pravo obrazloženje. I praktični razlozi ponekad navode roditelje da dadu ime sasvim, odnosno prezime neko drugo kako se oni uopće ne zovu. A to će ovisiti i o nama kao što ste sami rekli uvaženi kolega.
Sljedeća replika, kolega Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa evo ja ću replicirati uvaženoj kolegici vezano uz njezin navod da su hrvatske matice zapravo perjanica u Europi po svojem statusu i po povijesti itd. Mislim da temeljem ovog zakona će one to prestati biti jer evo ministar nam ništa nije rekao po tom pitanju, ovaj zakon će evo stupiti na snagu nakon objave u Narodnim novinama za možda 10-ak, 15 dana i ništa nam nije rekao da li su službe spremne na ovakav zakon? Što će se desiti kad netko temeljem ovog zakona za 15-ak dana dođe u matični ured ili u MUP ili ne znam gdje treba doći, promijeni svoje ime, poželi imati ime od 30-ak riječi i dođe u tu potrebnu službu ili recimo u MUP, imamo površinu ovdje od 5 kvadratnih centimetara gdje može stati ime i prezime. Hoće li on moći dobiti osobnu iskaznicu sa svojim punim imenom i prezimenom? Nismo ništa rekli o tome. Jesu li nam matice spremne sa svojim dokumentima koje je potrebno ispuniti, imamo li informatičke programe koji to mogu rješavati i prihvatiti? Najduže ime na svijetu ima 161 riječ. Tko kaže da netko od Hrvata ne želi biti Guinness i rekorder i odmah složiti 163 riječi u ime i prezime? Što će napraviti hrvatske službe, država da im to omogući? Može li to stati na ovakvu jednu osobnu iskaznicu? Gdje će stati? Ne može. Zato je ova priča na labavim nogama i zato ovo i nema, kažem bez obzira što ima čuli smo primjera koji žele ajmo reći imati više imena i prezimena, ali mislim da ovolike slobode ipak nisu nam potrebne jer imamo što smo čuli i povijesti i tradicije i dovoljno nam je samo jedno ime da bi nas netko mogao nazvati. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Ingrid Antičević-Marinović.
Mene uvijek zapanjuje činjenica da ljudi koji često u Saboru raspravljaju stalno se pozivaju na neku tradiciju namećući dakle građanima da se ponašaju tradicionalno i tako, a za sebe ostavljaju svekolike slobode. To nije dobro. Mi dakle ne možemo samo polaziti od sebe nego ono što je građanima dobro i što je njima na kraju krajeva komotno jer pojedini zakoni, gotovo svaki zakon nameće restrikcije. Ovo je jedan od zakona koji omogućava jedno temeljno ljudsko pravo, govorim da je ono utemeljeno na Konvenciji o zaštiti djeteta da roditelji slobodno određuju ime djetetu. Mislim da ove vaše bojazni bi bile manje u svakom slučaju da ste malo bolje pročitali odredbu članka 2. stavak 4. dakle da osoba čije osobno ime sadrži puno riječi u pravnom prometu može izabrati riječ kojom će služiti. To je jedna stvar. A sad ćemo mi nakon ovog zakona raspravljati i Zakon o maticama gdje ćete vidjeti da se one vode u elektronskom obliku sa puno manje sredstava i te vaše dileme će biti riješene.
I zadnja replika, kolega Zoran Vinković.
Pa evo ja uvažena kolegice ne bih smatrao ovaj zakon perjanicom kojim mi dokazujemo sebe u EU, vidjeli smo jučer što EU još nam je dala u zadatak da uopće se približimo EU, ali na stranu to. Nisam to mislio u raspravi u ime kluba, ali jedan takav zakon koji omogućava široku slobodu čitavo vrijeme je vezan i uz Obiteljski zakon, vezan uz roditelje, spominje i roditelja koji nije živ, vezan je normalno i uz Centar za socijalnu skrb. Ja sad postavljam pitanje, obzirom da smo evo prije nekoliko mjeseci a protiv kojeg smo zakona onako kakav je napisan bili mi, gdje je ovdje izvanbračna zajednica, gdje je ovdje poslovno sposobna žena i da li ovim zakonom pokazujemo Europi da je to doista perjanica u zakonodavstvu? Što je s tim pravima tih ljudi, a u koje ste se posebno ova strana klela i govorila da je to prije svega dostignuće ne hrvatske nego svjetske demokracije? A što se tiče Centra za socijalnu skrb i davanja njihovog pristanka, Centar za socijalnu skrb nema pojma da postoje moja djeca. Imat će pojma ako ja eventualno budem kao roditelj, kao skrbnik ili njihova majka, moja supruga to bude htjela otići u banku im dići onu oročenu štednju koju uplaćujemo svaki mjesec, eventualno kupiti djetetu ako roditelji zapadnu u poteškoće tek morate otići u Centar za socijalnu skrb da bi vam netko iz administracije dao pristanak, a nije uplatio niti lipe da kupite nešto svom djetetu od tih novaca. To je evo perjanica naših zakona i neusklađenosti zakona jednim s drugim.
Odgovor na repliku, Ingrid Antičević-Marinović.
Ovaj zakon je kolega usuglašen sa svim drugim zakonima. Sa Obiteljskim je apsolutno usuglašen, apsolutno. I ja mislim da sa ovom dobnom granicom, ako se usvoji ovaj amandman a vjerujem da hoće, apsolutno smo usuglašeni. Ali ovaj zakon rješava i neka druga pitanja, odnosno nisu identični, ali ondje gdje se preklapaju određeni sadržaji oni su jedan drugome apsolutno su komplementarni. I još bih jedanput napomenula često u svojim raspravama, i to je dobro da se pozivate na mišljenje građana i tako, odakle takvo nepovjerenje da će građani, dakle da smo mi tu nešto pametniji i više volimo djecu građana nego oni sami? Pa nemojmo tako, toliko podcjenjivati građane, a budimo ponosni da je nešto dobro i moderno i da drugi mogu učiti u Europi od nas, a ne samo mi od drugih.
Hvala. Na redu je u pojedinačnoj raspravi kolegica Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege. Dakle, ja sam ovaj zakon podržala u prvom čitanju naravno kao jednu poboljšicu onoga zakona iz 1992. godine. Podržali smo ga naravno uz to da sve naše primjedbe iz rasprave i one probleme na koje smo u tekstu prijedloga ukazivali se razmotre i usvoje u konačnom tekstu. Evo izražavam zadovoljstvo što su neke od tih primjedaba i uvažene čime po mojem mišljenju znatno poboljšan tekst, ovaj konačni prijedlog, ali ja bih upozorila ovdje na još neke nedorečenosti o kojima valja vodit računa. Naime, složila bih se da je izbor osobnoga imena i promjena osobnoga imena spada svakako u jednu od temeljnih prava i sloboda svakog građanina. Ali jednako tako znamo da temeljna prava i slobode građanina mogu biti ograničene jedino pravima i slobodama drugih građana s kojima žive u zajednici. I zbog toga i postoje zakoni koji to sve reguliraju u ovom i u drugim područjima. Naime, liberalizacija izbora ili promjene osobnoga imena uvedena je ovim zakonom prije svega u odredbi da ne treba građanin spominjati razlog zbog kojega želi promijeniti svoje osobno ime i u tome da se više ta promjena neće oglašavati na oglasnoj ploči. Ovdje smo čuli da je to potpuno besmislena, besmislena odredba, ja bih se donekle složila da je bila besmislena onako kako je stipulirana u bivšem zakona, a još besmislenija zato što se uopće nije provodila kako smo čuli od samih predlagatelja. Ali to da na neki način osoba koja sudjeluje, dakle građanin sudjeluje u pravnim odnosima i u društvenim odnosima i identificira se svojim imenom i prezimenom. Dok god mi ne uredimo u ovoj državi da se u svim pravnim odnosima i u svim društvenim odnosima osoba ne identificira osobnim identifikacijskim brojem, što znači da bi nam i na poštanskom sandučiću morao stajati osobni identifikacijski broj. I u svim sudskim postupcima bi se ne uzimale generalije na način ime, prezime, godina, dob, starost nego i OIB i u svakom građanskom parničnom postupku OIB. Dotle se mi u tom pravnom prometu identificiramo osobnim imenom i prezimenom. O tim zlouporabama sam govorila prošli put. One nisu riješene ovim konačnim prijedlogom zakona. Dakle, svakom je sloboda da promjeni ime, ali je i sloboda drugoga građanina kad je stupio u neke pravne odnose sa osobom koja se zvala Ivan Ivanović znati da od danas, a ja sam usred nekog parničnog postupka ili možda kaznenog kojeg vodim po privatnoj tužbi, i moje je pravo da znam da ta osoba više se ne zove tako, da se zove drugačije. Jer na kraju krajeva bit će onemogućena i dostava u sudskim postupcima jer sud ama baš po ničemu neće znat da se ova osoba od sutra zove drugačije. Na te zlouporabe valja obratit pozornost. Dakle, o tome sam govorila i prošli puta. Neke su primjedbe usvojene, međutim i dalje ostaje u članku 7. nešto, u članku 6.odredba koja u ovakvom sustavu evidencija o vođenju kaznenog postupka jednostavno će biti neprovediva ukoliko referenti ne dobiju naputak. A to znači da referent dobije naputak da prigodom zahtjeva za promjenu imena osoba mora donijeti, priložiti uvjerenje svih sudova u Republici Hrvatskoj da se protiv nje ne vodi kazneni postupak. Naime, u praksi netko tko dođe, to sam govorila, netko tko dođe u Zagrebu ima prebivalište u Zagrebu, mogao ga je promijeniti pred 2 mjeseca zatraži promjenu osobnoga imena, protiv njega se može pred sudom u Splitu vodit postupak ali referent će vjerojatno zatražit i to je u praksi dosada tako bilo, potvrdu o nekažnjavanju Zagrebačkoga suda. Ponavljam, to sam govorila i prigodom rasprave o Zakonu o kaznenim evidencijama, da kod nas ne postoji jedinstven registar o vođenju kaznenoga postupka. To se veže uz odredbu ovoga zakona koji predviđa izuzetak od prava na promjenu osobnoga imena, za osobe protiv kojih se vodi kazneni postupak. Ja osobno ne vidim ni tu neku logiku, zašto bi se zabranila promjena imena osobi protiv koje se vodi kazneni postupak, kad je to zapravo najjednostavnije. Ako donese potvrdu da se vodi protiv nje kazneni postupak onda se taj sud obavijesti o promjeni imena i tu je najmanji razlog da joj se to onemogući. Ako se zna gdje se vodi kazneni postupak. Dakle, ne vidim tu neku zabranu, zašto bi se njoj zabranilo, a nekoj osobi koja je osuđena, protiv koje su još na snazi pravne posljedice osude, koja je na odsluženju kazne itd. njoj se to ne bi zabranilo. Vidim da je u ovom konačnom tekstu u članku 9. izmijenjeno, pa je dopunjena ta odredba na temelju naše rasprave dakle, da se nakon promjene imena, da je matičar dužan dostaviti obavijest o promjeni osobnog imena tijelima koja vode evidencije o građanima, a za osuđene osobe, ali pazite, samo za one kod kojih traje rehabilitacijski rok obavijest o promjeni osobnog imena. Šta je sa osobama koje su na odsluženju kazne, šta je sa osobama u odnosu na koje traju pravne posljedice osude? Dakle, u svim tim slučajevima bi trebalo obavještavat i tijela kod kojih se vrše, kod kojih se izvršava presuda i u odnosu na pravne posljedice osude. Dakle, tu su moguće određene zlouporabe. Jednako tako dobro je pitanje postavio kolega Borić i mislim da mu kolegica Antičević baš nije sasvim, mislim nije jednostavno točno odgovorila iz sljedećeg razloga, pozvala se na članak 2. stavak 4. i kaže da će na taj način biti riješeno pitanje osobe koja ima možda 8 riječi u imenu i prezimenu i pitanje osobnih dokumenta i prilagodbe informacijskog, cijelog informacijskog sustava. Da će to biti riješeno primjenom ovog stava, jer u njemu kaže da osoba ako je u matici upisano više riječi, može izjavom odrediti kojim će se riječima služiti u pravnom prometu. Dakle ako stoji riječ može onda to ovisi o volji osobe hoću ili neću, imat ću 8 prezimena ili imena a mogu odrediti da ću se koristiti sa 2 ali ne moram. Dakle ovdje mora pisati mora i molim vas da to da se ne bi dogodili kao s nekim drugim zakonima koji onda nakon mjesec dana mijenjamo jer su u praksi neprovedivi, a imat ćemo ih za nekoliko dana ovdje na saborskim klupama iako smo dobronamjerno upozorili na taj problem. dakle, ovdje mora pisati da osoba može imati 25 riječi imena i prezimena, ali da mora odrediti kojima će se služiti u pravnom prometu i koliko najviše riječi može biti za služenje u pravnom prometu jer u protivnom ćete morati u osobnu iskaznicu upisati 25 riječi. I drugo nešto ne razumijem, kaže da ta izjava o tome kojim će se osobnim imenom odnosno kojim riječima će se služiti u pravnom prometu da se to može jedanputa opozvati, a promijeniti osobno ime može se bezgranično puta. Pa ne razumijem logiku, zašto mogu bezgranično mijenjati osobno ime a samo jedanputa mogu mijenjati kojim dijelom tog imena ću se služiti. Evo to zaista ne razumijem tu logiku. Jednako tako u članku 2.kaže osoba čije se ime sastoji od više riječi dužna je služiti se istim osobnim imenom u pravnom prometu. Ja bih rekla da tu treba stajati da se dužna služiti istim imenom redoslijeda istim redoslijedom riječi u svom imenu jer to onda ima logike taj članak. Dakle ovo svakako o zloporabama, mislim da ovaj zakon dovoljno ne rješava pitanje mogućih zloporaba promjene imena u odnosu na pravni promet i u odnosu na sve druge građane. Još nešto bih rekla o dobnoj granici.
Kolegice Lovrin privodite kraju.
Hoću. Onda dobnu granicu neću spominjati ali evo molim obzirom da će za 8 dana stupiti po izglasavanju ovaj zakon na snagu molim vas nemojte da se dogodi ono što smo čuli jučer u jednoj emisiji od jednog pomoćnika ministra koji je sasvim hladnokrvno rekao u pitanju legalizacije da referenti doduše još nisu sve naučili pa onda često krivo savjetuju građane ali eto i to će proći pa će i oni naučiti. Hvala.
Hvala lijepa. Završna riječ predlagatelja ministar uprave Arsen Bauk. Izvolite ministre.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. U jednom dijelu se slažem sa zastupnikom Đurovićem kada je rekao da je tu prisutna arbitrarnost. Da, dakle u većini zakona je prisutna i propisivanje je prisutna arbitrarnost i samo je pitanje jesmo li bili dobri arbitri i jesmo dobro arbitrirali. E sada ću pokušati obrazložiti neke izmjene zakona. Naravno polazimo od zakona koji je na snazi i sada se moglo promijeniti osobno ime jedino je postupak bio nešto duži nego do sada. I svi ovi problemi koji su bili su bili i do sada, sada smo neke od njih riješili. Ukoliko se pokaže da treba popravljati, popravljat ćemo nije problem, ali će mislim da je ovaj zakon poboljšanje u odnosu na postojeći zakon. Prvo što se tiče broja riječi u imenu i da odgovorim gospodinu Boriću, dakle ako glasi pitanje da li će netko tko hipotetski ima 164 riječi u imenu i 218 u prezimenu dobiti osobnu kartu sa takvim imenom, neće, jer će Pravilnikom o osobnoj iskaznici biti propisano broj znakova koji može biti u osobnoj iskaznici ne broj riječi, prema tome neće dobiti. Ali ime će mu ostati upisano u matici, a u pravnom prometu će se služiti imenom koji bude dakle i to će njemu stvoriti probleme, dakle to će njemu stvoriti probleme ne državi, osobi će stvoriti probleme. Zašto bi država dakle ograničavala na taj način slobodu. To je bilo i do sada bilo pitanje, dakle sigurno je arbitrarno bilo određeno da se može imati dva imena i dva prezimena. I amandman koji kaže dvije riječi u imenu dvije riječi u prezimenu i amandman koji kaže da se može imati dvije riječi u imenu i tri riječi u prezimenu isto arbitraran i da ste napisali 5-5 to je također arbitrarno i uvijek se traži razlozi zašto. Mi mislimo da u ovome slučaju ne postoji opravdanje da država ograničava pojedinca u tom dijelu, naravno u ovom drugom dijelu ga ograničava, zato smo stavili na temelju saborske rasprave prošli puta odredbu koja kaže kada se neće odobriti promjena osobnog imena. Zastupnik Vinković je pitao tko će odlučiti o tome jel nešto ime ili nije. Sud. Sud će odlučiti u konačnici, dakle najprije Ured državne uprave u prvom stupnju pa onda ministarstvo u drugom, nakon toga ide ukoliko stranka nije zadovoljna sudski postupak i u konačnici će odlučiti sud. Koliko je ovo osjetljivo pitanje pokazuje jedna odluka Ustavnog suda o žalbi jedne osobe zato što mu nije odobrena promjena imena da smo imali presudu sa 4 izdvojena mišljenja sudaca. Dakle to je također arbitrarno i vrlo je tanka linija ta i kada država treba od pojedinca se zaštiti. Postoji tu različita mišljenja, mi mislimo da smo našli dobru granicu u tome šta treba pustiti pojedincu a šta treba državi. Druga ideja zastupnika Vinkovića bila je još veća arbitraža da napravimo registar imena koji hrvatski državljani mogu imati, to bi tek bila arbitraža. Dakle to je još smanjenje dakle to je još dodatno ulaženje država u prava pojedinca. Ja mislim da nije potrebno. E sad što se tiče rješenja o promjeni imena ona su se i do sada donosila i do sada su se dostavljala institucijama. Tu ništa ne umanjujemo i u rješenju o promjeni imena također je upisan OIB i vjerujem da će sada ne znam da li baš u mjeri u kojoj je zastupnica Lovrin to rekla da se baš na poštanskom sandučiću piše OIB i da na temeljem toga, ali nesumnjivo je da želimo što više povezati registre i da OIB bude ona poveznica između svih registara ili kako se to u informatički kaže primarni ključ baze podataka. To je ideja i vjerujem da je sa tim raciom uveden OIB iako mi nije jasno s kojim raciom je ukinut JMBG koji je isto predviđao ali to je sada stvar od prije nekoliko godina pa ne. I sada postoji matični broj građana i sada se dodjeljuje matični broj građana. I samo je pitanje matematički da li je on izgeneriran da li je OIB izgeneriran iz broja ili nije, ali to je stvar za inženjere to sada više nije. Ali govorimo dakle o nečemu što je primarni ključ baze podataka, to mi je struka, toliko znam, dakle jedan podatak na temelju kojega vi možete identificirat nedvojbeno i jednoznačno identificirati osobu. To je sad OIB, bio je JMBG, a naravno da ima kako je to gospodin Vukšić rekao, ima veliki broj ljudi sa istim imenom i prezimenom pa onda ih možemo razlikovat po datumu rođenja. Ali se može dogodit da su slučajno rođeni istog dana, onda po adresi, a mogu biti na istoj adresi i onda ih po OIB-u na kraju identificiramo. Također što se tiče dakle usklađenosti s Obiteljskim zakonom, u sadašnjem zakonu bila je odredba da se traži suglasnost djeteta do 10 godina. Nakon toga mi smo u raspravi predložili podizanje te granice, neki su bili za, neki su bili protiv iz stručne javnosti. Neki su predlagali spuštanje na 6. Dakle konzultirala se stručna javnost, o tome nije imala jedinstveni stav i naravno moramo donijet neki propis. Možda je najjednostavnije ostavit kao i dosad pa promijenit ukoliko bude velikih razloga za to. I na kraju dakle što se tiče broja riječi u imenu, dakle problem broja riječi posebno u prezimenu je bio problem primjerice naših iseljenika u državama gdje se prezime dodjeljuje temeljem prezimena roditelja, ali imaju redoslijed koji se zna, dakle da je majčino prezime prvo, očevo prezime drugo ili slično. I onda smo imali zbog ovog sadašnje odredbe, dakle naši državljani u Južnoj Americi su imali probleme jer su morali tako odredit prezime da im je ustvari krivo bilo poredano i oni su tamo morali dokaziva da im mama nije ta mama koja se očekuje da bude u prezimenu i tata isto nije ada koji se očekuje da bude u prezimenu po redoslijedu. Dakle činjenica je ako govorimo o tradiciji da je, ne znam točan podatak ali vjerojatno preko 95% hrvatskih državljana i državljanki imaju najviše dvije riječi u prezimenu i najviše dvije riječi u imenu. Mislim da prevladavaju osobe s jednom rječju u prezimenu i jednom rječju u imenu. Prema tome ne može se na taj, mislim da se ne može baš na taj način ugroziti tradicija, nema potrebe propisivati registar imena i mislim da nije bitno koliko tko ima riječi nego kakav je čovjek. Zahvaljujem.
Hvala ministre. Na vaše izlaganje imamo četiri replike. Prvi je kolega Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo moram opet konstatirati da ministar nam nije odgovorio na ovo pitanje kojeg smo postavili ja i kolegica Lovrin, koje se bezrazložno omalovažava, a bitno je u proceduri. Ako piše može to je sloboda, ako piše mora to je naredba. Sad ministar cijelo jutro priča o slobodi i mi svi pričamo o slobodi, možemo imat 50 imena, a onda dođeš u policiju i oni ti kažu s obzirom da možeš imat 33 znaka da to može stati na osobnu iskaznicu onda ti imaš samo jedno ime. O kakvim slobodama onda pričamo ministre? Onda možeš imat jedno ime, to ime će ti upisat policija kad te kazni na cesti, kad te sretne na ulici pa te hoće legitimirat ili šta ja znam. Šta će se desit sa imenima koja smo imali, imamo ih u svjedodžbama, u indexima, na diplomama i sad ih promijenimo, čiji su troškovi to, jesmo li spremni na to ministre. Što će se desiti, nismo čuli od vas, ova odredba jasno govori da kad vi imate želju, imate 20 imena, slobodno po ovakvoj odredbi zakona to možete imati na osobnoj iskaznici, samo vam neće stat jer je osobna iskaznica mala. I to će vam već u desetak dana netko od građana Republike Hrvatske koji žele onako malo zasmetat ili žele biti interesantni pa možda i medijima, oni će to napraviti. Ja ne znam što košta nas ovdje da mi obvežemo upravo da bi spriječili te moguće zlouporabe, te slobode da imaš previše imena, da im se to jasno i kaže. Jer ako se netko u Pučišćima sad sjeti, želi se nazvat recimo Romario Desouza Faria Bauk gdje će on to zapisat, gdje će mu to stat, nigdje. Po ovakvom zakonu nigdje. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeću repliku ima Zoran Vinković. Izvolite kolega.
Ja opet tvrdim gospodine ministre da ovaj zakon, tako piše u ovom obrazloženju, nisam ga ja pisao niti sam predlagao zakon, naime ovdje stoji da Obiteljski zakon predviđa pristanak djeteta starijeg od 12 godina. S druge strane kad sam govorio o registru imena, dakle prije svega da ministarstvo izda jednu brošuru koja će omogućiti dakle roditeljima koji su u braku, koji su u izvanbračnoj zajednici, a bogami koji će onoj poslovno sposobnoj ženi da ne kažem šta omogućiti također da eventualno pronađe jedno lijepo ime koje ne mora biti isključivo hrvatsko nego koje se koristi u Republici Hrvatskoj. Inače moje ime je hrvatsko, dolazi iz sličnog, vjerojatno kao i Milanovićevo, dolazi iz starohrvatske mitologije, ali o tom potom, iako je najpoznatiji Zoran možda bio Zoran Slavnić, a sad vjerujem da sam ga ja skinuo s liste tih poznatih. Ali govorio sam o registru koji je vezan za članak 8. jer ako to prepustimo referentu koji će određivati, a evo i kolegica je spominjala da mnogi referenti još nisu se uhodali u svoj posao, kaže promjena osobnog imena neće se odobriti ako se predloženim osobnim imenom vrijeđaju i ugrožavaju prava i slobode drugih itd. Sad se ja pitam koje je to ime i prezime ako ono ne postoji negdje napisano, tko je odlučio koje je to ime koje vrijeđa moral, koje vrijeđa prava drugih itd. Nekom možda referentu padne napamet da se netko ne može zvat Zoran Vinković jer to nekog vrijeđa. Dakle o tom registru ja govorim, a ovo bi bio jedan pomoćni registar ili brošura koji bi omogućio da djetetu ne daju imena koje graniči s gluposti. Još jedan prijedlog, onaj koji želi promijenit svoje ime i prezime u sto riječi, to mu neće stat na iskaznicu ali obavezno ga pošaljite i zakonom kod psihologa jer očigledno s njim nešto nije u redu.
Hvala lijepa kolega. Sljedeća replika, kolegica Ana Lovrin.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa ja bih otprilike replicirala isto što i kolega Borić. Naime, rekli ste ministre da se neće moći dogodit da ne dobije iskaznicu, da neće moći se dogodit neprilagodba informacijskog sustava zato jer će drugim zakonom biti određeno koliko će znakova moći biti u identifikacijskom dokumentu. A sad vas ja pitam, ako piše u tom zakonu da se unosi osobno ime, a osobno ime može imat, ja neću ići u ekstreme ali recimo osam riječi u imenu i prezimenu, to jednostavno ovdje neće stat. Stoga jer pišete u ovom zakonu da osoba može odredit kojim će se riječima od tog svog imena služit u pravnom prometu dobronamjerno upozoravam da izmijenite svojim amandmanom taj članak i da kažete mora odrediti, jer onda ona mora reći i koliko riječi mora odrediti. Dakle, mora odrediti iz tog svog osobnog imena dvije riječi koliko staje u osobnu iskaznicu kao identifikacijski dokument i s time će se služiti u pravnom prometu. Ako to želi izmijeniti, onda će izmijeniti neke druge dvije riječi pa će promijeniti svoj dokument. Dakle, na taj način ovaj zakon potaje primjenjiv, ali ne može netko drugi odlučiti koje će dvije riječi jer ima dvije kućice u dokumentu pa će izabirati koje dvije riječi od 8 će upotrijebiti. Dakle, nismo dobili valjan odgovor, a valjan odgovor bi bio da se stavak 4. članka 2. riječ: "može" izmijeni u "mora". Hvala.
Hvala. I zadnja replika kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre rekli ste za OIB da vam nije jasno zašto neke stvari ovako ili onako. Dakle, cilj uvođenja OIB-a je bio da na jednom mjestu budu svi podaci. I upravo o čemu je govorila kolegica Lovrin da u središnjem registru bude podataka ako je netko krivo parkirao, ako je netko zatražio građevinsku dozvolu za kuću, ako se protiv nekoga vodi kazneni postupak, ako je netko kupio dionice na Zagrebačkoj burzi. Dakle, da se sve to može povući iz središnjeg registra po točno propisanom protokolu institucija kojoj to treba. To je bio cilj OIB-a. Između ostaloga pogledajte si završni dokument oko uvođenja OIB-a pa ćete vidjeti onda što se otkrilo u vašem resornom ministarstvu, koliko je bilo neuparenih podataka između vas i Ministarstva unutarnjih poslova, koliko je bilo neevidentirane djece u MUP-u do 16 godina i niz drugih podataka. Dakle, to je bio cilj OIB-a. I na kraju krajeva kruna svega toga skupa je trebala biti iskaznica na kojoj bi bila i zdravstvena i vozačka i osobna, sve skupa na jednoj iskaznici. Ali zašto se stalo sa ovim projektom ja to ne znam. Možda nekome smeta. Zašto ne JMBG? U ovom Saboru je 2002. godine ukinut JMBG zbog toga što je otkrivao određene osobne podatke. I druga stvar, sve zemlje članice Europske unije ovakve identifikacijske da tako kažem oznake imaju do 11 znamenki. To je bio razlog zašto se išlo na OIB, s tim da je jedinstveni matični broj građana služio kao referentni podatak za uparivanje imena, prezimena s obzirom da imamo u istom mjestu strahovito puno ljudi sa istim imenom i prezimenom. Na kraju krajeva to je problem i u gruntovnici Ministarstva pravosuđa, jer je nemoguće provesti stvari. Dakle, treba inzistirati na središnjem registru, treba inzistirati na OIB-u, a onda sve ove odredbe u svim ovim zakonima neće biti sporne, neće biti problematične. Jer ako netko dođe tražiti osobnu iskaznicu, dakle može povući sve podatke, pa zapravo ako zatraži promjenu prezimena između ostalog će se vidjeti da se protiv njega vode i kazneni postupak po tom i tom podatku. Ali da bi do toga došli i s pravom kolegica Lovrin upozorava na to trebaju se neke stvari napraviti. Na kraju krajeva, ja ne znam da li je Ministarstvo uprave uopće sa Ministarstvom financija potpisalo onaj Protokol oko mogućnosti da Ministarstvo financija povlači te podatke u središnji registar.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, izvolite.
Dobro, naviknut ću se na novi. Dakle, što se tiče gospodinu Šukeru, dakle ja se apsolutno slažem sa svime što ste rekli. Dakle, moja intencija, pitanje OIB-a nije bilo zašto je uveden jer mi je potpuno jasno zašto je uveden, nego je bilo pitanje zašto se 2002. i to je bila jedna vrsta samokritike, odnosno kritike onoj Vladi zašto je ukinula JMBG kao podatak jer je on sadržavao isto ono što sad sadrži OIB, dakle jedinstveni identifikator osim što ima dvije znamenke manje. Da, OIB ima 2 znamenke … … [[Upadica Šuker, ne čuje se.]] [[Upadica Zgrebec: Kad završimo raspravu pa ćete to raspraviti.]] Dobro, imamo još vremena. Dakle, možda samo govorimo drugačijim jezikom zbog različite struke. Dakle, iz JMBG-a se moglo generirati broj sa 11 znamenaka koji ne bi sve to što ste vi rekli odavao, a JMBG je u osnovi bio što i OIB, dakle jedinstveni identifikator. Jedan JMBG je mogao imati samo jedan građanin i nije bilo 2 građanina sa istim JMBG-om. Dakle, u tom smislu sam samo to spomenuo. Dakle, mislim da se u tome ipak slažem.
Hvala ministre. Zaključujem raspravu. O prijedlogu ćemo glasati kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o osobnom imenu, drugo čitanje PZ br. 92. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli klub zastupnika SDP-a, zastupnik Dražen Đurović. Molim. Zamjenik ministra Ministarstva uprave poštovani Zoran Pičuljan.
Amandman Kluba zastupnika HDSSB-a se ne prihvaća na članak 2. iz razloga što je upravo intencija ovoga zakona u izbjegavanju … [[Govornik se ne razumije.]]
Možemo ponoviti poštovani zamjeniče ministra? Dobro.
Hoćete li vi ponoviti ili da ja ponovim?
Da. Klub zastupnika SDP-a je kod mene amandman br. 1.
Dobro. Onda ćemo prvo njega, ja sam mislio da imate prvi od HDSSB-a. Ispričavam se.
Dobro, dobro sve uredu.
Prihvaća se amandman Kluba zastupnika SDP-a. obrazloženje ide in favorum o pravima djeteta i sva ostala rješenja koja su u drugim zakonima … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio prijedloga. Broj 2 amandman Kluba zastupnika HDSSB-a Dražen Đurović.
Ne prihvaća se.
Ne prihvaća se.
Ne prihvaća se, iz razloga što upravo delimitacija ograničenja jest intencija predlagatelja bila u izboru riječi za osobno ime. i praksa je upravo vezano uz hrvatsko iseljeništvo pokazuje da je ovakvo opredjeljenje predlagatelja ispravno.
Hvala lijepa. Da čujemo predlagatelja amandmana.
Gospodine predsjedniče Sabora, zamjeniče ministra. Kako se vi zovete, kako su vam se zvali otac i majka, djed i baka, stric, tetka i vaši i moji i svih nas i tko od njih imao pet imena, pet prezimena ili 22 prezimena kao što omogućava vaš prijedlog Zakona osobnom imenu? Ja ne znam na koje se ljude taj zakon odnosi ali na ljude koji žive u RH se sigurno ne odnosi. Prema tome, moj prijedlog amandmana je bio da se broj riječi u prezimenu ograniči na 3 te se time dopusti i omogući nekim stranica da si mogu još dodati dvije ili tri riječi u prezime, a mislim da intencija da se broj riječi u prezimenu omogući da bude neograničen nije u skladu sa tradicijom hrvatskog nazivlja ni nazivlja bilo drugih ljudi koji žive na području RH i zaista ne vidim na koga se taj vaš prijedlog odnosi. Podsjetit ću vas, ako ste mislili na Latinsku Ameriku u toj istoj Latinskoj Americi se naša prezimena č,ć,đ,dž također ne mogu pisati već tih slova nema, a mislim da latinoamerikanaca u RH živi relativno mali broj. Prema tome da bi mi ipak trebali zadržati tradiciju onog oblika imena i prezimena kakav su uobičajena na ovim prostorima. Prema tome molim glasovanje.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo. Tko je za amandman Kluba zastupnika HDSSB-a kojega Vlada ne prihvaća? Hvala lijepa. Nije dobio potrebnu većinu. Zaključujem raspravu. Molim? Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 86 za i 34 suzdržana donesen Zakon o osobnom imenu u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Prelazimo na - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim maticama, prvo čitanje, P.Z. br. 165. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona, članci 144. Do 150. Raspravu su provela nadležna saborska tijela, a izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Želi. U ime predlagatelja ministar uprave Arsen Bauk. Izvolite ministre.
Zahvaljujem. Dakle, radi se o prvom čitanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim maticama. Postojeći Zakon o državnim maticama donijet je 1993. godine a počeo je s primjenom 1994. Odredbama navedenog zakona propisano je da su državne matice evidencije o osobnim stanjima građana u koje se upisuju činjenice rođenja, sklapanja braka i smrti, te drugi podaci o tim činjenicama utvrđeni zakonom. Poslove osobnih stanja građana obavljaju županijski uredi odnosno Gradski ured Grada Zagreba nadležno za poslove opće uprave, a državne matice neposredno vode državni službenici matičari. Zakon o državnim maticama propisuje da se državne matice vode na propisanim obrascima, a ispisuju trajnom tintom, te da se vode u dva primjerka. Prvi primjerak izvornik i drugi primjerak parica koji predstavlja prijepis prvog primjerka. Drugi primjerak državne matice može se voditi i automatskom obradom podataka. U vrijeme donošenja Zakona o državnim maticama i u prvim godinama primjene sve evidencije o osobnim stanjima građana vodile su se ručno, a isprave su izdavane i ispisivane, dakle pisaćim strojem. Nakon toga dolazi informatizacija i u posljednjih 10 godina pristupilo se intenzivnom unosu podataka iz državnih matica u informacijsku bazu, te se kontinuirano taj unos obavlja svakodnevno u matičnim uredima. U matičnim uredima u Republici Hrvatskoj sa stanjem na dan 15. prosinca 2011. Upisano je u matične knjige 30 857 tisuća 860 upisa, a od toga je 26 milijuna 952 129 bilo upisano u informacijsku bazu što je ukupan broj od 87%. Govorim o stanju prije, evo više od 10 mjeseci. Sad je to još i više. Korištenje informacijske tehnologije omogućilo je matičarima lakše i brže izdavanje isprava što je utjecalo i na poboljšanje učinkovitosti rada u odnosu na ostvarivanje prava građana. Informacijska tehnologija sve se više koristi u pružanje usluga građanima, a isto tako i u povezivanju informacijskih baza ostalih državnih evidencija o građanima. Obzirom na visok postotak unosa upisa iz državnih matica u informacijsku bazu stekli su se uvjeti da se u potpunosti napusti dosadašnje ručno vođenje državnih matica te da se državne matice ubuduće isključivo vode u elektroničkom obliku. Temeljni spisi na osnovu kojih se upisuju podaci u državne matice i dalje ostaju u papirnatom obliku. Propisivanjem vođenja državnih matica i drugih pomoćnih evidencija u elektroničkom obliku pridonijet će se financijskoj uštedi u uredima Državne uprave s obzirom da neće trebati nabavljati knjige državnih matica i pomoćnih evidencija. Nadalje, dugogodišnjom primjenom Zakona o državnim maticama uočeno je da su mnoge odredbe zastarjele i da se ne primjenjuju ili da su se životne situacije promijenile te da zahtijevaju drugačiju pravnu regulativu. Tako se u posljednjih nekoliko godina aktualizirala problematika upisa djece u maticu rođenih koja su rođena izvan zdravstvene ustanove s obzirom da nije bilo propisano koje isprave prijavitelj mora predočiti matičaru kod prijave činjenice rođenja te za zdravstvene ustanove ne postupaju ujednačeno prilikom rođenja djeteta izvan zdravstvene ustanove te ne izdaju nikakvu dokumentaciju o toj činjenici. Sadašnjim zakonom propisan je krug osoba koje su dužne prijaviti činjenicu rođenja djeteta rođenog izvan zdravstvene ustanove. Isto tako kod upisa djeteta rođenog izvan zdravstvene ustanove kod prijave rođenja djeteta prijavitelj mora dokazati da je djetetova majka žena koja je rodila, a sukladno definiciji majčinstva propisanom odredbom članka 53. Obiteljskog zakona. Sukladno tome novom odredbom dodatno se propisuje da kod prijave rođenja djeteta rođenog izvan zdravstvene ustanove prijavitelj matičaru treba predočiti medicinsku dokumentaciju o porodu. Isto tako skraćen je rok za prijavljivanje matičaru osobnog imena djeteta, djetetu s dva mjeseca od dana rođenja djeteta na 30 dana od dana rođenja. To je iz razloga što se u praksi pokazalo da je rok od 2 mjeseca predugačak i da roditelji puno ranije matičaru dolaze da bi djetetu odredili osobno ime kako bi mogli za dijete pribaviti i druge isprave, npr. zdravstvenu iskaznicu i ostvarivati druga prava. Također, brisana je odredba iz postojećeg zakona da ime djetetu može prema sporazumu s roditeljima prijaviti druga osoba kao svjedok kum budući da se ista nije primjenjivala u praksi. Nadalje, propisivanje i vođenje državnih matica u elektroničkom obliku omogućava bržu razmjenu obavijesti o izvršenim upisima, ispravcima i promjenama podataka u državnim maticama između matičnih ureda u RH i između matičnog ureda i drugih tijela koje vode evidencije o građanima. Dosadašnjim odredbama propisan je rok od 3 dana od dana izvršenog upisa ispravka, odnosno promjene podatka u državnim maticama za izvješćivanje drugog matičnog ureda ili drugog tijela o nastaloj činjenici dok je predloženom izmjenom rok za izvješćivanje odmah nakon izvršenog upisa, odnosno ispravka ili promjene određene činjenice u državnim maticama. Dugogodišnjom primjenom Zakona o državnim maticama uočeno je da kod izdavanja isprava iz državnih matica treba učiniti određene promjene u broju različitih isprava koje se izdaju iz državnih matica, posebice matice rođenih te podacima koji se na istima iskazuju. Ovim prijedlogom zakona zadržava se i dosadašnja odredba da izvadci iz državnih matica sadrže podatke koji su upisani u državne matice do vremena izdavanja izvatka. Izmijenjena je odredba koja se odnosi na potvrde koje se izdaju na temelju državnih matica jer oni prema novom prijedlogu sadrže posljednje važeće podatke upisane u maticama do izdavanja potvrda koje se iskazuju pripadajućim rubrikama. Takvom formulacijom ostvario se preduvjet da se iz matice rođenih izdaju samo dvije vrste isprava i to izvadak iz matice rođenih koji sadrži sve podatke koji su upisani u matici rođenih do vremena izdavanja te isprave i rodni list u čijim će rubrikama biti upisani posljednji važeći podaci koji su upisani u maticu rođenih u vrijeme izdavanja potvrde. Prestat će se izdavati potvrda o rođenju koja u praksi nije bila prihvaćena budući da se za dokaz o rođenju najčešće traži i izdaje rodni list. Novina u odnosu na postojeći zakon je usvajanjem zahtjeva predstavnika LGBT udruga te se na ispravama osoba koje su promijenile spol i osobno ime neće iskazivati izvršene promjene. Također, osobama koje su promijenile osobno ime prije promjene spola neće se iskazati podatak o promjeni osobnog imena na ispravama. Na taj način štite se prava takvih osoba i sprječava se pojava bilo kojeg oblika diskriminacije u odnosu na te osobe. Isto tako novina je da se prijedlogom zakona propisuje da isprave iz državnih matice izdaje matičar koji je zaprimio zahtjev stranke neovisno o mjestu upisa u državne matice. Dosadašnji zakon nije sadržavao takvu odredbu, međutim takva odredba bila je sadržana u provedenom propisu, odnosno naputku za provedbu Zakona o državnim maticama i upisu posvojenja u maticu rođenih. Stoga se odlučilo da se ta odredba ugradi u zakon budući da je građanima od 2008. bilo omogućeno da isprave iz državnih matica dobiju u bilo kojem matičnom uredu neovisno od mjesta izvršenog upisa. Nadalje, prijedlogom zakona detaljnije je propisano tko i pod kojim uvjetima ima pravo uvida u državne matice ili uvida u spise i rješenje na temelju kojih je izvršen upis u državne matice. Također, redefinirane su prekršajne odredbe u zakonu. U prijedlogu zakona propisana je nova odredba kojom se uređuje pravna pretpostavka i propisuje rok u kojem se nadležnom uredu Grada Zagreba predaju matice vjenčanih koje se vode u diplomatskim misijama i konzularnim uredima RH u inozemstvu. To je iz razloga što u pojedinim diplomatskim misijama i konzularnim uredima RH u inozemstvu nema službenika, odnosno matičara koji bi bili ovlašteni za izdavanje isprava što otežava pribavljanje isprava iz tih knjiga hrvatskim državljanima čiji su brakovi upisani u te matice. Tome u prilog ide i činjenica da se u posljednjih nekoliko godina uvelike smanjio broj sklopljenih konzularnih brakova hrvatskih državljana koji sklapaju brak u diplomatskim misijama i konzularnim uredima RH u inozemstvu. Predajom matica vjenčanih nadležnom Uredu Grada Zagreba hrvatski državljani čiji su konzularni brakovi upisani u matice vjenčanih moći će bez problema dobiti isprave iz tih matica. Budući u međuvremenu je došlo do donošenja niza zakona kojima je propisano novo nazivlje pravnih instituta i tijela državne uprave prijedlogom zakona predloženo je usklađivanje nazivlja u postojećem zakonu. Isto tako predloženo je usklađivanje postojećeg zakona s odredbama Obiteljskog zakona kao i nizom drugih propisa koji su u međuvremenu stupili na snagu, a njihova primjena je u vezi s ovim zakonom. Npr. Zakon o osobnom identifikacijskom broju, Zakon o zaštiti osobnih podataka i drugo. Obzirom da se radi dakle o prvom čitanju naravno da ćemo sve primjedbe i prijedloge zastupnika razmotriti. Zahvaljujem.
Hvala lijepa ministre. Na vaše izlaganje imamo repliku kolege Ante Babića. Izvolite.
Hvala poštovana potpredsjednice. Pa gospodine ministre rekli ste, ako sam dobro razumio, dosadašnji zakon nije sadržavao odredbu da takva odredba je bila sadržana u provedbenom propisu i naputku za provedbu Zakona o državnim maticama i upisu posvojenja u maticu rođenih i vjenčanih. Korištenje informatičke tehnologije svakako je prihvatljivo i to je sigurno neizostavni proces za brže izdavanje isprava no nisam primijetio da ste posvetili pažnju upravo kod ove matice vjenčanih gdje se mladenci upisuju u knjigu vjenčanih. Znate kad je vjenčanje pa kada se upisuju u maticu vjenčanih ne znam kako će se sada upisivati i ovim prijedlogom izmjenom ovoga Zakona o državnim maticama ne piše kako će se to regulirati. I drugo, poznato vam je da se vjenčanja vrše ili u župnim uredima ili kod matičara i hoćete li time onda poticati i elektroničke matice za župne urede? Hvala.
Prije stanke saslušat ćemo još samo jedan klub. U ime kluba SDP-a kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem se poštovan gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržava donošenje izmjena i dopuna Zakona o državni maticama. Ja mislim da onaj trenutak kada budemo donosili, dakle ovo je tek prvo čitanje, kada budemo usvajali konačni prijedlog Zakona o državni maticama u Hrvatskoj će zaista biti povijesni trenutka i po tome će, između ostalog ja se nadam i biti zapamćen naš ministar Arsen Bauk. Naime, možda je upravo zbog toga i vrijeme da se prisjetimo vremena i da odamo priznanje svim onim matičarima, pogotovo starim matičarima koji su bez ikakvih pomagala gotovo toliko precizno otvarali matične knjige, bilo da se radi o matičnim knjigama umrlih, vjenčanih, rođenih zavisno što je stranka, što je građanin tražio, gotovo je to bilo u za jedan ili dva lista najviše bi se mogli zabuniti. Dakle, napuštamo to jedno gotovo i romantično doba u kojem je čak i naš Ante Kovačić pisao U registraturi. Dakle, to su bili i uredi sa tim knjigama koji su nesumnjivo centri naše pravne povijesti i uopće naše Hrvatske povijesti. Međutim, evo ide novo doba. Pa evo ja sam govoreći u ime kluba SDP-a sebi uzela za pravo da eto odamo i priznanje svim onima koji su požrtvovno radili sa svojim rukopisom, gotovo krasopisom i da je to jedno vrijeme konačno definitivno iza nas. Novo vrijeme traži nove tehnologije, nova postupanja, sve kako bi bili brži na usluzi građanima. Dakle, nema više papirnatog oblika, nema više matičnih knjiga u tom smislu. Dakle, kao što je ministar rekao državne matice ubuduće će se isključivo voditi u elektroničkom obliku. Možda je upravo ovo sada vrijeme da se odgovori onima koji možda i poznaju dobro ili su se i sjetili na način koji su temeljni oblici, dakle što su temelj, što je temeljni upis, da bi takav jedan upisa mogao biti u elektroničnoj knjizi odnosno u elektroničkom obliku. On će se sigurno i dalje voditi i kao što je to ministar rekao, a to je i iz zakona sasvim vidljivo, voditi i dalje u ručno vođenim temeljnim upisima, odnosno oni će označavati samo pravni osnov, temelj za upis u elektronički oblik. O tome, dakle koje bi mogle nastupiti nejasnoće? Ja sam već u svojoj osobnoj raspravi o tome govorila, al ovdje govorit ću u ime kluba, također ću istaknuti da je nužno izmijeniti Zakon o obiteljskim odnosima i onu neoborivu pravnu pretpostavku da je majka uvijek ona koja je dijete rodila, a s obzirom dakle, da ovdje će se to odnositi i na onu osobu koja ima pravo odrediti ime djetetu. Dakle, evo apeliram na samog ministra, na ministarstvo, da se također u Vladi o tim izmjenama vodi računa koje moraju doći kako bi onda, ne bi morali naknadno mijenjati i ovaj zakon. Također, je savršeno jasno da ova odredba o 2 mjeseca koja je ostala roditeljima na raspolaganju da odrede ime, roditeljima je preduga, a da činjenica rođenja, znači stvaranje, dakle ne samo jedan od najradosnijih trenutaka prije svega za takvu jednu obitelj, nego za čitavo društvo, ali da i stvara čitav niz i prava i obaveza. Dakle i nastupa pravni promet što naravno roditelji vrše u ime svog rođenog djeteta i kasnije do njegove punoljetnosti. I sigurno je da i način i brzina života određuju i drugačije rokove. Ono što mi se čini potrebnim reći, a to je da Vlada, odnosno i sam ministar u svom ministarstvu, sa svojom radnom skupinom razmisli o odredbi članka, postojeća odredba je članak 7. koji ostaje dakle, brišu se prva dva stavka, a ostaje odredba da državne matice u kojima je zadnji upis stariji od 100 godina čuva Hrvatski državni arhiv. Međutim, danas hvala bogu nisu rijetki oni koji su i stogodišnjaci. Možemo pretpostaviti da nisu imali neke naknadne bilješke, upise, nisu zaključivali brak, nisu rađali djecu, dakle njihov jedini upis je, nisu mijenjali ime, prezime, dakle onaj temeljni je ostao isti. Kada su bili upisani u knjigu, odnosno u registar rođenih. Danas ne možemo, a kažem nije više i rijetkost da osoba i doživi 100 godina, dakle da kažnjavamo te osobe, da po svoj izvadak idu u Hrvatski državni arhiv, da se to ipak, mi smo i zadnjih 30 godina i nacija koja je produljila svoj životni vijek i to kod oba spola. Prema tome, da se bar za desetak ili dvadesetak godina produlji i ta granica. Dakle, evo ja govoreći u kluba SDP-a osim toga nikakvih ostalih primjedbi nemamo. Mislim da ćemo konačno uštedit, dakle ovo je jedan također zakon koji odgovara i brzini vremena, a da ne govorimo o uštedama koje će ovaj zakon donijeti. A također govorim i o tome da je dobro rješenje da svi oni koji zaključuju brak izvan Hrvatske i koji će se onda, to je uvijek bio problem u kojem će se matičnom uredu oni prijaviti. Da li to po mjestu zadnjeg prebivališta jer imaju često i prebivalište vani i to je sada ovdje riješeno vrlo jednostavno, da će se prijaviti nadležnom uredu grada Zagreba. Evo, podržavajući prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim maticama očekujemo mi u klubu SDP-a vrlo brzo i konačni prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Saslušat ćemo još i klub HDZ-a i kolegu Davorina Mlakara. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Evo nažalost u ime kluba HDZ-a ja ću reći da mi ne dijelimo ovaj ushit, koji smo čuli od kluba SDP-a, a pogotovo ne o povijesnim dosezima ovoga zakona, ali možda zbog naše javnosti da bi svima bilo jasno o čemu mi govorimo o Zakonu o državnim maticama odnosno njegovim izmjenama i dopunama da kažemo da nije nova činjenica da se državne matice osim što se vode u pisanoj formi vode i u elektronskom obliku, to je i do sada slučaj samo se do sada vode i na jedan i na drugi način. Dakle, osnovna knjiga je forma pisana forma, a kopija ili parica odnosno drugi primjerak matice se vodi i do sada u elektronskom obliku. Sada Vlada predlaže da taj postupak mislimo da više i nije informatička tehnologija nešto novo nego da je to uvriježena tehnologija koju primjenjujemo u našem poslovanju, Vlada sada predlaže da matice potpuno prestanemo voditi u dosadašnjoj pisanoj formi. Nažalost, moramo reći da tu postoji čitav niz problema i propusta koje je predlagatelj iako je uvaženi ministar uvodno iščitao ove razloge za donošenje zakona, nije spomenuto a mislim da je vrijednost spomenuti i da moramo imati na umu kada govorimo o ovom zakonu. Jedna od obveza RH je činjenica da je ona članica Međunarodne komisije o građanskim stanjima, dapače tamo negdje '98., '99. godine kada je postala punopravna članica prošla je dosta rigorozan postupak i čuli ste od kolegice Antičević da je tadašnja Vlada i ministarstvo dobili pohvale zbog činjenice na koji način vodi poslove matičarstva, tada je Hrvatska bila jedna od 16 zemalja članica, ostalih 15 je bilo zemlje EU koje su bile članice i tih međunarodnih konvencija pa onda i Komisije o građanskim stanjima koje između ostalog svojim konvencijama uređuje poslove matičarstva, a sada ovim izmjenama čini mi se da i te svoje obveze dovodimo u pitanje jer više se ne držimo onoga što smo tim konvencijama preuzeli. A te konvencije su između ostalog akceptirale činjenicu da sve te države članice EU koje imaju dugogodišnju tradiciju vođenja matičnih knjiga i danas vode matične knjige u pisanoj formi ali onda naravno paralelno pohranjuju te podatke i na elektronske medije. Pa tako evo samo za ilustraciju da kažem da je jedan od formulara dakle potvrde koje se izdaju iz tih matica sastoji se od toga da se na marginama takve potvrde upisuju drugi podaci iz matičnih knjiga koje vi ovim prijedlogom zakona brišete i više ih nećete voditi pa ćete zbog toga biti dužni objasniti i Međunarodnoj komisiji kakve će to biti nove potvrde koje ćemo mi izdavati. Imate čitav niz potvrda od toga da se izdaju izvodi iz matica sedmojezično do toga da unosite i neke podatke koje ćete vi sada brisati odnosno više se ti podaci neće voditi. Ali to je rekao bih tehnički prigovor koji je manje bitan od suštinskih prigovora koji mi imamo na ovaj zakon. Prvi prigovor da je ovaj zakon potpuno nejasno ustvari kako ste ga koncipirali on je nomotehničke neprihvatljiv za opće raspravu u prvom čitanju. Naime, zakon koji predlažete izmjene i dopune sadrže 38 članaka zakona. Člankom 32.vršite izmjene u postojećem zakonu u članku 49. Nakon toga unosite još novih članaka od 33. do 38., a ne brišete postojeće članke u zakonu od 49. pa do 57. koje sadrži osnovni tekst zakona. Tako da ako ja dobro razumijem izmjene i dopune zakona i pročišćeni tekst nosit će i odredbe koje će govoriti da ovaj zakon stupa na snagu 8.dana od dana objave u Narodnim novinama, a primjenjuje se od 1.siječnja 1994.godine pa onda vaša odredba da će se primjenjivati od 1.siječnja odnosno stupa na snagu 1.siječnja 2013.godine. Ovako kako ste predložili izmjene i dopune zakona bez da ste brisali od članka 49. pa do 57. postojećeg zakona, vi ste doveli de facto u probleme ili u zabludu sve one koji se koriste ovim zakonima jer ne znaju više koje su norme na snazi. Prema vašem prijedlogu članci od 49. pa do 57. postojećeg zakona ostat će na snazi. Mislim da je to propust kakav si ministarstvo ne bi smjelo priuštiti pa time dovodi u pitanje odmah i važenje cijelog teksta i na što se taj tekst odnosi. Druga stvar koja mi se čini puno važnijom od ostalih problema za koje ne vjerujem da ćemo imati vremena pokriti je činjenica da mi držimo da je ovaj zakon suprotan hrvatskom Ustavu, a radi se o članku 21. u kojem mijenjate članak 30. stavak 2. postojećeg zakona i kažete "ako je ispravke potrebno izvršiti i u drugim državnim maticama ili u drugim evidencijama koje se vode o građanima matičar će o tome odmah izvijestiti nadležna tijela koja vode te evidencije". Kada pročitate članak 37. Ustava vidjet ćete da su osobni podaci građana posebno zaštićeni, da čak postoji propisani poseban nadzor nad onima koji informatički obrađuju podatke, a ovdje kažete da će matičar biti dužan odmah izvijestiti sva tijela nadležna koja vode neke evidencije o građanima o promjenama koje je on izvršio u matici. Mislimo da se to duboko kosi s odredbom članka 37. Ustava i da morate takav članak i takav način i obvezu koju ovdje propisujete matičarima izbaciti jer će u protivnom ovaj zakon biti zrel za ocjenu ustavnosti pojedinih odredbi pri Ustavnim sudom. Ono što nam se čini da je dobro, to je da dajte značaj informatičkoj obradi podataka i apsolutno se zalažemo za to da se do kraja informatiziraju sve matica o kojima se ovdje radi. Međutim smetnuli ste s uma postojeće stanje o kojem ministar uvodno ništa nije rekao, a to je da sve matice koje su do sada prenošene u elektronski oblik nisu dovršile tu proceduru i da imate matičnih knjiga koje nisu u potpunosti prenesene u elektronski oblik vođenja podataka. Pa se postavlja pitanje što će biti s podacima matica iz Splitsko-dalmatinske županije iz Šibensko-kninske i čini mi se Zadarske gdje je 80% upisa u državne matice elektronski obrađeno, ali 20% još uvijek nije. Ako matične knjige kao službena evidencija više ne postoje pitam vas na koji način će se to reflektirati na puno bitnija materijalna prava koja se zasnivaju između ostaloga na podacima iz matičnih knjiga. A radi se o pitanju nasljeđivanja, o pitanjima gdje smo svi svjesni da imamo zemljišne knjige osobito na našim otocima gdje promjene nisu vršene kroz stoljeća pa će bit nemoguće zbog toga što ova službena evidencija po vama odlazi u povijest, bit će nemoguće utvrditi nasljedni red i pravo nasljeđivanja ljudi na određenim nekretninama. I to je propust zbog kojeg mislimo da se bez obzira na napredak informatičkih tehnologija ne može samo tako izbaciti obveza i potreba vođenja matičnih knjiga u pisanoj formi. Dapače, čini nam se da ono o čemu ste govorili, o uštedama koje mogu biti na razini 80 do 100 tisuća kuna godišnje za cijelu državu, ne bi smio biti razlog da se napusti i ovaj način vođenja matica, a da onda kada to vrijeme bude dozvolilo, kad svi ti podaci budu preneseni i ono što je vrlo bitno, verificirani preneseni podaci u elektronskom obliku da tada odlučite da se matice mogu voditi samo na ovaj način. Ovako kako je predloženo nije uopće jasno što će bit s ovim matičnim knjigama, osim onih koje su starije od 100 godina pa će biti predane arhivu, što će biti s matičnim knjigama čije upise još nismo prenijeli u elektronički oblik. Što će bit s tim knjigama gdje postoje osim obveznih i drugi podaci koje su matičari upisivali, a evo neki kolege su se i zahvaljivali na tom rekao bih trudu i radu matičara kroz desetke godina koji su uspjeli održati te matične knjige na razini da mogu služit kao službena evidencija svima, od rekao sam obiteljskog prava pa do prava nasljeđivanja. Nešto vam je bilo rečeno i u replici. Ovaj zakon se kosi s odredbama Obiteljskog zakona koji vam govore da se čin vjenčanja između ostalog potvrđuje vlastoručnim potpisom u Maticu vjenčanih. Ako vodimo knjige u elektronskom obliku, ako nema da tako kolokvijalno kažem papirnate forme, a nemamo Zakon o elektroničkom potpisu onda ne možemo ni predvidjeti da ćemo voditi Maticu vjenčanih samo na predviđeni način. I čini nam se da ste tu išli bez obzira na dobru namjeru predaleko i da ćete čitav niz i set podataka, a probajte se uvjeriti i u iskustvu europskih zemalja koje su taj posao isto radile, koje su sve teškoće kada odlučite da se sve matice prenesu isključivo u elektronski oblik. Ono što nam se čini, dakle probat ću sumirati naše primjedbe. Ovaj zakon je nomotehnički neuredan, ovaj zakon nije izmijenio sve ono što treba izmijeniti u postojećem zakonu da bi bilo jasno koje odredbe zakona će u pročišćenom tekstu izmjena i dopuna biti na snazi. Ovaj zakon je upitan sa ustavnopravnog stajališta s obzirom da dozvoljavate kolanje podataka, osobnih podataka za evidencije koje niste precizno propisali i evidencije koje mogu vrlo lako postati izvor zlouporaba osobnih podataka, a njihova je zaštita garantirana. I s obzirom na činjenicu da se taj zakon ne može donositi bez izmjena drugih zakona na koje se odnosi, a rekao sam da je u suprotnosti s odredbama Obiteljskog zakona, prijedlog naš bi bio da taj zakon povučete, da ga doradite i da razmislite o činjenici da je Hrvatska osim svega bila i žrtva agresije i da je jedan od da tako kažem dijelova ratnog plijena su bile i matične knjige koje su bile ukradene i odnesene u Srbiju, da je jedan dio matičnih knjiga uništen, da je Republika Hrvatska 15-tak godina vodila pregovore o povratu matičnih knjiga i čini mi se prema mojim podacima čak da još sve matične knjige svih naših županija nisu ni vraćene. S obzirom na sve ove ozbiljne prigovore koje imamo čini nam se potpuno preuranjenim donijeti odluku da se sve ove matične evidencije prebace isključivo u elektronsku formu, čini mi se da ćete zbog toga kreirati nove probleme u drugim dijelovima prava bilo pojedinaca ili čak skupina, osobito da će biti veliki problema dokazivati nasljedno pravo na temelju ovako sakupljenih podataka. I na kraju, ono što je prigovor koji se može staviti ne samo ovoj Vladi nego i ranijima, ideja da se ovako odustane od jednog dijela vođenja matica, ideja je onih koji su različito vodili podatke u matičnim knjigama pa zbog toga što nisu imali potreban set podataka sada nastoje taj gubitak, odnosno loš rad kroz stanovito vrijeme pokriti činjenicom da smanje potreban broj podataka i evidenciju i dokaze u pisanoj formi o čemu se radi. Naime, uredi Grada Zagreba koji se bave matičarstvom i koji su se bavili i uređivanjem matica su drugačije vodili podatke u matičnim knjigama nego što je vodio ostatak Republike Hrvatske. I upravo zbog toga danas je vrlo teško i u elektronskom obliku uparit te podatke jer se različito vođenje podataka ne može riješiti jednim zakonom i brisanjem potrebe vođenja evidencije o nekim podacima. S obzirom na to, prije nego što izađete s ovim zakonom trebalo bi unificirati vođenje matica u cijeloj državi, a tek onda razmišljati da se one vode na ovakav način. Hvala lijepo.
Hvala kolega Mlakar. Određujem stanku… Saslušajmo još u ime predlagatelja pa ćemo onda odrediti stanku.
Što se tiče tehničke izvedbe ja sam u prošlom mandatu bio zastupnik i znam da procedura u Saboru traje određeno vrijeme prema tome, mi smo procijenili da je 1. siječanj dovoljno vrijeme za stupanje na snagu. Ako se u tehničkom smislu procijeni da nije onda neće stupiti 1. siječnja nego ćemo u konačnom prijedlogu napisati da će stupiti neki drugi datum kada riješimo ovo i na što ste vi upozorili. Dakle, ja sam i u uvodnom izlaganju rekao da je 90% upisa u elektroničkoj, 87% bilo do 15. prosinca 2011. Dakle, za vrijeme dok ste vi bili ministar. Prema tome, to se radilo i prije. Kolege koje se bave tim poslom procjenjuju da će biti 1. siječanj dovoljan. Ukoliko tehnički se procijeni da neće biti stupit će zakon na snagu kada se tehnički uvjeti ispune. To ćemo vidjeti u drugom čitanju. Dakle, da li će to biti 1.3., 1.7. ili ćemo od 1.1.2014. To će biti, dakle ovisi o tehničkoj izvedbi. I svjestan svega što ste u ovom dijelu informatičke povezanosti rekli, dakle to su probleme koje ste i vi i ja zatekli i koje pokušavamo rješavati. Što se tiče neustavnosti, dakle ja ću pročitati sadašnji zakon, članak 30. stavak 2.: "Ako je ispravke potrebno izvršiti u drugim državnim maticama ili drugom primjerku državnih matica ili u evidenciji prebivališta matičar će o tome izvijestiti nadležna tijela državne uprave u roku od 3 dana od dana ispravka." To je sada. Dakle, matičar je i sada izvještavao druga tijela. I naravno, što se tiče dakle pitanja koja su bili recimo to tako nomotehniči Ured za zakonodavstvo je ovo prošao. Međutim, kako se radi o prvom čitanju sasvim sigurno ako to je i pogreška ona nije nepopravljiva niti neoprostiva. Prema tome, vjerujem da i kako saborski Poslovnik kaže, dakle u prvom čitanju se o zakonu raspravlja na način, a konačni prijedlog ima svoje druge načine rasprave. U dijelu za koje sam ja nadležan pokušavam da što više zakona ide u prvo čitanje da o meritumu raspravimo, a onda ćemo o izvedbi i konačnom prijedlogu, dakle raspravljati kada to bude vrijeme. Naravno, sve vaše primjedbe ćemo uzeti u obzir. O nekima i sami razmišljamo i svjesni smo nekih od tih primjedbi. Procijenili smo da, kad smo stavljali zakon u proceduru da će to vrijeme biti dovoljno. Ako ne bude dovoljno u drugom čitanju ćemo, zakon će stupiti na snagu nešto kasnije da to riješimo. Dakle, to je osnovna naša ideja. I neće te knjige nestati. Dakle, neće biti moguće ništa, knjige će i dalje ostati, novi upisi će ići u elektronskom obliku. Onoliko koliko se prepiše u elektronski oblik prepisat će se. Toliko. Zahvaljujem.
Hvala. Na vaše izlaganje ministre repliku ima kolega Mlakar. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa ministru bi bilo možda jednostavnije da je rekao imate pravo, probat ćemo to popraviti a ne da slušamo iskustva iz ranijeg saziva. Naime, ja sam vam rekao da ovako kako piše u vašem zakonu on je stupio na snagu još davne 1994. godine. Ne znam što je radio Ured za zakonodavstvo, ali ovako piše u zakonu. Možda bi bilo predložiti vam interesantno da uz ovaj zakon date posebne upute kako se on mora iščitavati i kako se mora shvatiti. Ja nisam govorio o tome što vi imate namjeru napisati, nego o ovom što ste napisali. A samo za ilustraciju, ako maknete matice ove koje ste rekli da neće nestati, a ja sam rođen 1958. godine sada ćete to voditi u elektronskom obliku, upisat ćete činjenicu ne dao Bog jednog dana moje smrti samo u elektronskom obliku, u mojoj matici nikad neće pisti da sam ja umro, a ja vjerujem da sam smrtan kao i većina ostalih. Hvala.
Hvala lijepa. Određujem stanku do 15,00 sati. Prvi na redu je klub Hrvatskih laburista – stranke rada i kolega Nikola Vuljanić. Hvala.
Poštovane zastupnice i poštovani zastupnici, možemo li nastaviti s radom? Možemo. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine zamjeniče ministra. Ovo je smišljeno kao tehnički zakon koji bi trebao poboljšati funkcioniranje matrica, poboljšati tako da se u funkcioniranju apliciraju nove tehnologije, da se stari lijepi običaji iz tamo 18., 19. kojeg li stoljeća vođenja knjiga podvrgnu novih uvjeta funkcioniranja. Ne mislim da je to povijesni trenutak kako je rekla moja jedna prethodnica ovdje, neće biti povijesni trenutak ali je važan trenutak. Važan je trenutak da se informatičke tehnologije počinju koristiti i na ovoj razini u potpunosti. Pretpostavljam ministar je tako i rekao da ministar savršeno dobro zna o kojoj se razini informiranosti sada radi, što je još na tome potrebno napraviti, koliko matičnih knjiga je potrebno pretvoriti u digitalni oblik da bi čitav sistem kao takav mogao profunkcionirati jel dok čitav sistem nije digitaliziran stvar nema smisla naravno, ne možete pretpostavljati da će 20% sistema funkcionirati u papiru a 80% digitalno. Državne matice rođenih, umrlih i vjenčanih temeljna su evidencija ne samo građana RH nego i svih stanovnika, dakle svih onih koji su se ovdje rodili, vjenčali i tome slično. To je temeljna baza podataka iz koje bi se zapravo podaci morali i mogli granati u druge baze podataka koje su potrebne za funkcioniranje države. Ono što me u čitavom tom sustavu informatiziranja matica zapravo posebno zanima jeste da li itko razmišlja o mogućnosti da stvarno olakša građanima posao pa da se građani za svoje eventualne izvatke i druge dokumente koji proizlaze iz tih matrica ne moraju obraćati tamo gdje su se rodili, tamo gdje su se vjenčali, tamo dobro neću reći tamo gdje su umrli ti se ne obraćaju nikome, nego njihovi se obraćaju, nego da taj sistem funkcionira kao mreža pa ako ja živim u Zagrebu, a rodio sam se u Šibeniku da sve svoje dokumente koje ćemo u jednom trenutku eventualno zatrebati mogu dobiti tu gdje živim. Ako je stvar informatizirana ne bi trebalo biti ama baš nikakvog problema da se to načelo olakšavanja života građanima, a zato se i radi zakon, zato se i radi suvremena uprava da se to načelo oživotvori. Dakle ključno je da li će ta baza podataka na neki način i nekim protokolom naravno protokolom koji štiti privatnost podataka biti povezana sa drugim bazama podataka primjerice sa popisom birača. Sada se radi novi set zakona novi set izbornih zakona i dobro se je počelo sa Zakonom o prebivalištu, to jest početak čitave stvari, ako bi ova baza bila neposredno povezana sa popisom birača jedan veliki dio manipulacija mrtvih duža i sličnoga, a koji se pojavljuje u toku godine prirodnim slijedom, ljudi umiru jel, ako bi taj prijenos podataka bio na neki način automatiziran u tu bazu podataka bazu birača izbjeglo bi se dosta problema kojima smo bili suočeni svih ovih 20 godina. Mislim da bi takvu povezanost unutar zakona trebalo na neki način postaviti kao obavezu, obavezu onih koji vode državne matice. Matičar je državni službenik, odgovorni državni službenik koji izrađuje jedan od najvažnijih dokumenata za državu zapravo i njegova odgovornost ne bi se smjela svesti na smiješnu cifru od 500 do 1500 kuna kako je do 1000 kuna pardon, kako je propisana kazna za onog tko u propisnim rokovima ne izvršava upravne radnje … zakonu to jest matičar tko državne matice ne vodi ispravno i uredno i tko povrijedi zaštitu podataka upisnih u državne matice. Mislim da su te kazne zapravo smiješne i u najmanju ruku da bi zakon trebao propisati stegovnu odgovornost tih službenika ukoliko se tako nešto dogodi. Ne mogu zapravo smisliti veću grešku koju državni službenik može napraviti od ove. Ona se direktno tiče živih ljudi i njihovih sudbina i svakodnevno funkcioniranje. Podržat ćemo ovaj zakon jer je dobro da se stvari poprave, međutim intencija da se sve svede na elektronski oblik i samo na elektronski oblik možda bi ipak o njoj trebalo razmisliti. Te povijesne knjižurine kojih se svi grozimo ipak daju nekakvu sigurnost. Elektronski mediji koliko god se mi pouzdali u njih, koliko god se osiguranja stavili, koliko god backup sustava postavili oni se mogu srušiti, oni se mogu uništiti. Papir je u tom slučaju onaj koji treba presuditi i mislim da bi trebalo razmisliti o načinu da se barem temeljne nekakve evidencije ipak vode u papirnatom obliku. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedeći klub HDSSB-a i poštovani zastupnik Igor Češek. Nije u dvorani, gubi pravo govoriti o prijedlogu zakona. Prelazimo na raspravu pojedinačnu zastupnika u trajanju od 10 minuta. Prvi je zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Pa ja bih rekao da je ovaj zakon jedan od dokaza da idemo u korak sa 20. stoljećem budući da se radi o informatizaciji što implicira štednju, efikasnost, brzinu, dakle bolju protočnost informacija, bolju dostupnost informacija u svim sistemima. Evo i kolega prije mene, kolega Vuljanić, ali i još neke kolege u svojim raspravama po klubovima su izrazili svoje nepovjerenje prema novom, u ovom slučaju novim tehnologijama i to je nešto što im zapravo ne mogu ni zamjeriti jer obično uvijek postoji neka doza otpora. Međutim, to ne doživljavam kao nešto nužno loše niti prelazak na isključivo elektronski oblik čuvanja matičnih knjiga ne doživljavam kao nešto loše. Dakle koliko sam shvatio, isti sistemi znači čuvanja podataka će se primjenjivati u elektronskim oblicima kao što se prije fizički primjenjivalo u matičnim knjigama. Dakle, imali ste uvijek dva primjerka matične knjige i ti primjerci nikad nisu bili na istom mjestu, dakle zakonom je bilo propisano da se ne smiju fizički čuvati na istom mjestu, odnosno da moraju biti u odvojenim objektima baš zbog toga da bi se izbjegla uništavanja kroz požare, poplave, druge elementarne nepogode i slično. Ista stvar vam se može napraviti i s elektronski pohranjenim podacima, dakle oni su u elektronskom obliku ali se također pohranjuju fizički na različite medije za čuvanje podataka. Jesu li to hard diskovi, CD-ovi itd., to je sada manje važno, ali oni se isto također trebaju čuvati odvojeno i fizički, ali isto tako i na više medija se mogu umnožiti i možete imati više sigurnosnih kopija. Dakle tu doživljavam prednost, prije svega što su elektronski mediji, odnosno mediji za čuvanje elektronskih podataka puno manjeg fizičkog obima u smislu da jedan hard disk vam može zaprimiti tisuće i tisuće matičnih knjiga što bi dakle prije zauzimalo fizički više prostora. Dakle tu ne vidim posebnog problema. Ono za čega bih još iskoristio ovu raspravu je da kažem nekoliko riječi o e-upravi, e-Vladi, e-Hrvatskoj općenito koju smatram vrlo vrlo dobrim projektom, upravo iz razloga koje sam i maloprije naveo, dakle to su štednja, efikasnost, brzina, dostupnost, odnosno transparentnost. Dakle štednja se može ogledati na više razina, prije svega ako ćemo govoriti o skladišnom prostoru, dakle elektronski čuvari podataka zauzimaju fizički puno manje mjesta, zahtijevaju puno manje održavanja, dakle knjige ste s vremena na vrijeme morali ste skinuti prašinu, morali ste pazit da se taj papir ne raspada itd., dakle postupak koji se inače primjenjuje sa knjigama, odnosno pisanim dokumentima koji se trajno čuvaju. Dakle efikasnost prije svega to će biti gotovo, relativno brzo se može implementirati budući da većina, usudio bih se reći gotovo i svi državni službenici, imaju određenu informatičku pismenost, tako i matičari, prema tome, tu ne vidim problema. Dostupnost i transparentnost je nešto isto što je bitno, dakle ne govorim to samo matičnim knjigama, govorim to općenito. Dostupnost krajnjem korisniku prije svega, dakle nešto što će nam omogućavati ja se nadam u nekoj doglednoj budućnosti da iz udobnosti svoga doma možete provjeriti sve svoje dokumente. Dakle ovdje konkretno govorim o matičnom list, naravno to su neki podaci koji se ne mijenjaju, ali u nekoj doglednoj budućnosti to ćete moći vjerujem napraviti i za vašu poreznu karticu i za sve ostale dokumente koji su vam eventualno potrebni. I naravno transparentnost dakle da se svaka promjena može registrirati, može očitovati kako od nadležnih institucija tako i od strane samoga korisnika, odnosno onoga tko promjenu čini. Evo primjer smo učinili sa dječjim doplatkom, odnosno izmjenama Zakona o dječjem doplatku u kojemu smo u ovom domu nedavno raspravljali. Dakle jedna stvar vrlo jednostavno rješiva je uštedila proračunu oko 2 milijuna kuna, a to je ukoliko nema promjene u ekonomskom statusu roditelja, dakle da se ne mora izdavati ponovno rješenje nego da se to automatizmom nastavlja. Složit ćete se da se radi tu o banalnim stvarima, dakle kovertama, papiru, poštanskim markama, tinti za printere odnosno štampače i vremenu koje su državni službenici trošili pišući, odnosno obnavljajući takva rješenja. Dakle štedi se na više razina i to je nešto što u ovo krizno vrijeme doživljavam kao izuzetno pozitivnu mjeru. Druga stvar, ono što želim istaknuti, ono što je izuzetno bitno je da će elektronizacija naše uprave, odnosno elektronički način vođenja spisa, dokumenata i slično dovesti krajnje do povezanosti bitnih institucija. Prije svega tu mislim na Ministarstvo unutrašnjih poslova, Ministarstvo financija, Ministarstvo socijalne skrbi, Ministarstvo uprave itd. Dakle tu govorimo o situacijama gdje Ministarstvo socijalne skrbi može identificirati činjenicu da su nam se prihodi povećali te da sukladno tome ne spadate više u cenzus roditelja koji imaju pravo na dječji doplatak. Ili, Ministarstvo financija recimo može registrirati da ste promijenili prebivalište, shodno tome da vam se obračunavaju drugi prirezi, da vam se rješenje o poreznoj prijavi šalje na drugu adresu itd., itd. I što nas dovodi na kraju do apsurda sistema koji smo imali, a vjerujem da smo se svi susreli sa time u čestim okršajima koje smo i sami imali sa nazovimo to tako uvjetno birokracijom pa ste se često doveli u situaciju da ste u redovima, pred šalterima, čekate da vam se izda potvrda da je potvrđeno da vam je izda potvrda. Naravno, to sve košta određene takse, to košta vaše vrijeme, to košta vrijeme onog službenika koji vaš zahtjev odnosno upit obrađuje itd. A posebno ono što sam doživljavao kao apsurdno je to da ste u različitim natječajima i slično morali priložiti rodni list koji nije stariji od 6 mjeseci. Dakle to je ono što je meni tu po tom smiješno u najmanju ruku jer se podaci od toga ne mijenjaju. Teško da će se promijenit ime oca ili majke ili da će se promijeniti datum rođenja. Ime se doduše može promijeniti, o tome smo i raspravljali o osobnom imenu, dakle ali to je onda opet drugačija situacija i mislim da je dovoljno da nakon promjene imena izvadite jedan rodni list, a ne da ga vadite svakih 6 mjeseci. Isto tako vjenčani list, ukoliko promjena nema zašto bi stalno morali vaditi novi. Dakle, ovaj zakon doživljavam kao i držanje koraka sa dvadesetim stoljećem, odnosno dvadeset i prvim stoljećem, sa novim tehnologijama ali isto tako i uvođenjem novih regulacija, novina u hrvatsku upravu koje će, dakle pridonijeti ovim vrijednostima koje držim izuzetno bitne, a to su štednja, efikasnost, brzina, dostupnost i transparentnost. Zbog toga ovaj zakon ima moju potporu. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedeća za raspravu prijavila se poštovana zastupnica Mirela Holy. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala vam poštovani predsjedniče. Na samom početku ove moje rasprave želim reći da ću podržati ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim maticama u prvom čitanju i to zbog toga što smatram da ovaj zakon donosi nužnu nam modernizaciju posla državnih matičara, ali ugrađuje određena progresivna rješenja kojima se podiže standard ljudskih prava, te statusna prava pojedinaca i pojedinki u Hrvatskoj. Posebno pozdravljam po mojem mišljenju ključnu promjenu, a to je da se u izvadcima iz matice prikazuje posljednje stanje, a ne sve promjene koje su se događale u matici. Ovime će se znatno olakšati život mnogih osoba u Republici Hrvatskoj koje su iz različitih razloga mijenjale ime, ali posebice će to olakšati život izrazito jednoj ranjivoj i manjinskoj skupini naših sugrađana i sugrađanki, a to su trans rodne osobe, osobe koje su rođene u jednom spolu a njihov rodni identitet je različiti od tog spola. A ti ljudi na žalost i u današnje vrijeme u 21. stoljeću 2012. godine doslovce žive u paklu. Ono što smatram nedostatkom ovog zakona i nadam se da će se do drugog čitanja promijeniti i poboljšati jest to što se ovim Zakonom ne definira tko ima pravo na promjenu upisa spola u matici. Prema važećem naputku koji proizlazi iz važećeg zakona za takvu promjenu je nužna medicinska dokumentacija, ali ona dokumentacija kojom se dokazuje da je osoba fizički napravila promjenu, operaciju promjene spola a želim reći da je ovakva odredba u dubokoj suprotnosti sa modernim rješenjima i cijelim nizom međunarodnih dokumenata kojima se reguliraju ljudska prava. Zbog toga evo ga ja apeliram na vas, na Ministarstvo uprave da do drugog čitanja ipak korigira ovaj zakon u tom dijelu, odnosno da se kaže da jest naravno potrebna dokumentacija kojom će se dokazati da je osoba trans rodna, odnosno da živi u drugom rodnom identitetu ali tu želim ukazati na činjenicu da masa trans rodnih osoba nikada tijekom cijelog svog života ne napravi fizički promjenu, operaciju promjene spola ali cijeli svoj život žive u drugom rodnom identitetu, pod hormonskim su terapijama, žive doista u drugom identitetu, a to za sada kod nas nije nikako regulirano. Naravno da apeliram i na Vladu Republike Hrvatske da napravi jedan veliki iskorak u tom dijelu. To nije doduše i područje koje obrađuje vaše ministarstvo nego je to više vjerojatno u domeni Ministarstva zdravlja. Ali doista bi bilo potrebno da se donese ili zakon ili uredba kojom će se definirati standardi skrbi o trans rodnim osobama kako bi život takvih osoba u Republici Hrvatskoj postao znatno lakši. Da se u ovom slučaju ne radi o hiru, nego da doista su pojedinci koji i pojedinke koje žive izrazito teškim životom u Republici Hrvatskoj bih htjela navesti jedan primjer maloljetne osobe iz Hrvatske koja od svog trećeg razreda živi u potpuno znači rodnom identitetu koji je različit od spola u kojem je ta osoba rođena. I koja sada kada ima više od 16 godina kada joj se izdaju dokumenti, bez obzira na to što živi u drugom rodu će dobiti dokumente koji će govoriti da se radi o osobi drugog roda što ne moramo ni govoriti kakve će kataklizme izazvati toj osobi u njenom svakodnevnom životu. I zato ja apeliram na vas da pokažete malo ljudskosti u tom dijelu, progresivnog načina razmišljanja i da u ovaj zakon ugradite to da dokumentacija kojom se dokazuje to ne mora biti medicinska dokumentacija kojim se govori da je osoba napravila i konkretno fizički operaciju promjene spola, nego da to bude uvjerenje od strane psihijatra ili psihologa da ta osoba živi u drugom rodnom identitetu. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Sljedeći za raspravu od 10 minuta prijavio se poštovani zastupnik Peđa Grbin. Izvolite.
… [[Govornik se naknadno uključio.]] na pitanje načina vođenja matičnih knjiga. Naime, smatram da kao i u slučaju drugih registara koje imamo u Republici Hrvatskoj prelazak sa ručno vođenih budimo iskreni, ručno vođenih jer se stvari u njih upisuju rukom na elektronički vođene knjige ne može ni na koji način štetiti podacima. Mi podatke nećemo izgubiti, mi stare knjige nećemo baciti, nećemo ih zapaliti. One će ostati tu. Biti će dostupne, ali zato što smo podatke iz njih unijeli u elektronski vođenu knjigu, odnosno zato što nove podatke upisujemo elektronički oni će biti brže unijeti i biti će lakše dostupni. Nećemo morati čekati nekada i danima da se oni pronađu. Nadalje, takav način vođenja knjiga kao i ovi podaci koji su predviđeni u Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim maticama ni na koji način nisu u suprotnosti sa međunarodnim konvencijama. Primjerice, u Bečkoj konvenciji od 8. rujna 1976. godine jasno je navedeno da će se izvatci pripremati i izraditi prema podacima kako se oni vode u pojedinoj matičnoj knjizi, članak drugi Konvencije. Sve je jasno. Konvencijom je samo propisano na koji način će se oni upisivati u obrazac, što će se u taj obrazac označavati, kojim redom će se označavati dan, mjesec i godina rođenja, kojim redom, odnosno na koji način će se označavati spol kako bi netko tko dobije matični izvadak iz Hrvatske na primjer u Turskoj znao što pred sobom ima. Ali tu nema riječi o tome koje podatke mi u maticama imamo. Dapače, mi imamo upravo sve one podatke koji se u konvenciji spominju. Tako da ovdje nikakvog nesuglasja nema. I konačno, neću duljiti jer su kolege prije mene puno toga rekli, ali moram se pridružiti ovome o čemu je govorila uvažena kolegica Holy. Naime, ovaj zakon predstavlja, po mojem mišljenju, ogroman civilizacijski iskorak u pogledu pitanja prava transrodnih osoba. Međutim, mislim da bi trebalo razmisliti upravo o ovome što je uvažena kolegica Holy govorila. Ne mora netko posegnuti za operacijom promjene spola da bi mu se priznala promjena rodnog identiteta. Radi se o operaciji koja je komplicirana, kojoj prethodi dugi proces, koja je bolna i koja za sobom povlači često neizvjestan ishod. Mi ne možemo neku osobu koja živi u "drugom tijelu" nazovimo to tako, tjerati da prolazi kroz takav jedan bolan postupak da bi mogla dobiti papir na kojem piše njen pravi rod. U svemu drugome ovdje se radi o jednom izvrsnom zakonu kojeg svakako treba podržati te se pridružujem svojem klubu zastupnika i kažem da ću ga podržati u prvom i vjerujem uz ovu malu izmjenu i u drugom čitanju. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo prijavljenu repliku na vaše izlaganje. Poštovani zastupnik Davorin Mlakar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ma htio sam zamoliti nešto kolegu Grbina bez velikih polemika o tome, evo već je replika, veseli me da zna što ću reći pa tim bolje ćemo moći razgovarati. Naime, htio sam samo jednu stvar da u svim izlaganjima kažemo da ne bi ljudi krivo razumjeli cijelu ovu raspravu kolega Grbin i dosada su se matice vodile i u elektronskom obliku. Nije to ništa novo u odnosu na dosadašnje stanje, osim činjenice da se više neće voditi matične knjige u papirnatoj formi. Ali, matice su i dosada vođene i u elektronskom obliku.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku, poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Naravno postojale su određene izmjene, slažem se. Zakonom je bilo propisano da se matica vodi u dvije odvojene knjige od kojih osnovna knjiga mora biti u ručno vođenom obliku, a druga knjiga može biti vođena u elektronskom obliku. U startu to je značilo da su svi matični uredi vodili dvije knjige, jednu ručno vođenu, drugu također ručno vođenu. S time da se naravno nisu smjele čuvati pod istim krovom. Sa postupom informatizacije došli smo do toga da se velika većina tih drugih knjiga nazovimo ih tako vodi u elektronskom obliku. Međutim, danas je 2012. godina. Smatram da ručno vođenu knjigu koliko god ona bila lijepa, koliko god ona bila zanimljiva, koliko god ona predstavljala povijesnu instituciju hrvatskog naroda možemo prepustiti arhivima i povijesti, a odlučiti se da knjigu vodimo isključivo elektronskim putem što nam kao što je to kolega Hajduković lijepo rekao jamči itekakvu zaštitu da se podaci neće izgubiti. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedećih 10 minuta i poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče ministra sa suradnicama, kolegice i kolege. Pa evo ovo je jedan zakon, u ime kluba je već kolega Mlakar govorio o tome zašto on u ovakvom obliku pa gotovo da i nije podoban još za raspravu, ali evo ja ipak mislim da treba iskoristiti prigodu da se radi o prvom čitanju, da je intencija ovoga zakona naravno modernizirati, informatizirati državne matice dalje od onoga što je dosada dostignutu na tom području, dakle informatizacije, i da je došlo vrijeme da možemo cjelovite knjige prevesti u digitalni oblik. No, pri tome moramo paziti da izmjenama zakona ne učinimo gore nego je to u dosadašnjem zakonu bilo. Svakako pozdravljam činjenicu, a to je evo kolega Vuljanić je o tome govorio da bi želio da svaki građanin može izvaditi podatke iz matica bilo gdje u Hrvatskoj bez obzira gdje su oni upisani. Evo, pozdravljam tu odredbu ona je u izmijenjenom članku 42. stoji odredba da izvatke i potvrde iz državnih matica izdaje matičar koji je zaprimio zahtjev stranke neovisno o mjestu upisa u državne matice. No, nadam se da će to tako i biti do 1.01.2013. godine. I ovo što je rekao kolega Mlakar da se i danas izvadci i matice vode u elektronskom obliku i izvaci se dobivaju u elektronskom obliku sa područja Hrvatske, ali kako gdje. Gdje novaca ima to može, gdje novaca nema to ne može. Nedavno sam bila u uredu u Zagrebu pa sam pitala kad će biti umrežena cijela Hrvatska, a onda su mi odgovorili ovako jer ja za svoje dijete koje je rođeno u Zagrebu iz Zadra moram dolaziti ovdje po izvadak. Ali su mi onda rekli da mi u Zagrebu vam možemo dati izvadak iz cijele Hrvatske jer smo se mi umrežili, ali ovi iz Dubrovnika, Zadra itd. oni vam ne mogu dati izvadak za osobu rođenu u Zagrebu jer tamo još nema, za to nije bilo novca pa nisu umreženi. Evo ja se nadam da će do 1.01.2013. biti umreženo sve. Pritom molim ministra i ministarstvo da kod svih ovih izmjena ne zaborave one ljude koji žive u udaljenim mjestima kako na kopnu, ali poglavito na otocima. Kako će ovaj elektronski upis i kako će to izgledati na udaljenim otocima gdje matičar dolazi u matični ured jednom mjesečno i upisivao je tamo nešto u te matične knjige i davao izvatke iz te stare matične knjige kako će recimo na Silbi ili na Ižu to funkcionirati sa elektroničkim upisom, ne znam. Ali molim vas vodite o tome računa jer kao što znate otoci su od nedavna ostali i bez mogućnosti ovjere potpisa jer matičar po zakonu više ne može ovjeravati potpis. Ministarstvo pravosuđa nije učinilo ništa, evo pokušat ćemo to dogovoriti, da obveže javne bilježnike na koje je prenijet državni posao da se obavezno moraju organizirati na način da imaju dežurstva na tim otocima, a ne da stare osobe da bi ovjerile potpis moraju putovati u središta, u Split, Zadar ili ne znam gdje ili plaćati ogromne troškove javnom bilježniku da bi javni bilježnik došao na taj otok. To je šutke nestalo pa evo sad mi se čini da prijeti neka opasnost možda kod ove informatizacije da se onda jednostavno kaže nemamo sustav, nemamo kompjutere na Silbi primjerice, i ako trebate izvadak morat ćete otići u Zadar. To posebno stavljam na dušu. Komentirala bih još članak 2. kojim se mijenja članak 5. koji kaže da se državne matice vode u elektroničkom obliku itd. obavezno pohranjuju na informatički medij, ali onda kaže u stavku 4. da iznimno od tog stavka, stavak 2. se ne primjenjuje na vođenje matice vjenčanih u diplomatskih misijama itd. Povezujem vam to sa prelaznim odredbama. Upozoravam da u prelaznim odredbama kaže da će se matice vjenčanih u koji su upisani ti brakovi itd. do 31.12. pohraniti u nadležnom uredu u Zagrebu koji će izdavat te potvrde. Ja pitam šta je onda nakon 31.12.j er kad ovo sve elektronično stupi na snagu za Hrvatsku i dalje će se u neelektroničkom obliku upisati u konzularnim i diplomatskim predstavništvima. Šta će bit s tim i tko će to čuvat? Jednako tako u članku 4. izbrisali ste odredbe o čuvanju knjiga, međutim postavljam pitanje oče li do 01.01.2013. biti sve knjige prepisane u elektronički oblik i gdje su odredbe. Nemate sad, zakon je ostao bez ikakve odredbe tko će čuvati i gdje će bit te knjige, ostat će vam samo odredba da upisi stariji od 100 godina se čuvaju u državnom arhivu. Ali šta je sa postojećim knjigama koje još nisu stare 100 godina? Neće možda bit prenijete u elektronički oblik i opće gdje će one završit, to bi trebalo riješit, jer na ovoj način će to ostat ne regulirano, kao i pitanje knjiga u diplomatskim i konzularnim predstavništvima za koje mora biti rečeno gdje će se kako čuvat i kako će se vodit. Još nešto. U izmijenjenom članku 9. u točci D gdje nabrajate naknadne upise i bilješke, dakle stoji pod brojem 1. matični broj građana i osobni identifikacijski broj. Ja ne znam šta je matični broj građana, ako to postoji ja ga ne znam da ga ima, dakle imam osobni identifikacijski broj i ne znam da građani imaju još nešto osim toga. Ako se misli na bivši JMBG onda molim vas lijepo nemojte u zakonu prizivat JMBG, jer nam to rade danas banke kad hoćemo otvorit, sramotno, a banke kad hoćete otvorit tekući račun onda vas pita JMBG. Kad građanin kaže imam OIB, ne mi trebamo JMBG, odite doma pa donesite JMBG. Dakle, nitko nije, banke se ponamogu, banka može nemaš danas crvene čarape pa ti neću dat tekući račun, to je njeno pravo, ali je, nije pristojno prema državi, rekla bih. Drugo što mislim da bi trebalo u ovom zakonu uskladit terminologiju sa ovim zakonom o kojem smo prethodno raspravljali a to je Zakon o promjeni osobnog imena. Pa kad taj zakon rabi termin osobno ime, koje se sastoji od imena i prezimena, onda bi bilo dobro da i u ovom zakonu također rabimo termin osobno ime, a ne ime i prezime. I još nešto o kaznenim odredbama, one nisu logične, predviđene kaznene odredbe. Možemo dvojit jesu li prevelike, premalene kao što je kolega Vuljanić napomenuo da su zaista prilično niske za ovakav, ajde recimo nemar namjeran ili nenamjeran matičara. Ali svakako je nelogično da će se za prekršaj kaznit pravna osoba do 1500 kuna ako nije prijavila neku, odgovorna osoba u pravnoj osobi koja nije prijavila promjenu, dakle činjenicu rođenja djeteta, smrti i promjene imena. Ona će se kazniti sa 1500 kuna ali će matičar koji to nije proveo, koji nije upisao, koji vodi matice, ne vodi matice ispravno i uredno ili povrijedi zaštitu podataka, on će biti kažnjen sa 1000 kuna. Dakle, manje nego netko u pravnoj osobi koja ne prijavi promjenu i tu ne vidim logiku. Jednako tako upozoravam na ovu izmjenu u članku 12. gdje se briše stavak 3. koji govori o tome da bolnice moraju prijavit mrtvorođeno, rođenje mrtvog, dakle mrtvorođeno dijete u roku od 24 sata od rođenja. Prijašnji zakon je sadržavao odredbu ako rok taj pada u dan koji nije uredovni, onda se taj rok produžuje do prvog sljedećeg radnog dana. Vjerojatno mislivši da bolnice, odnosno rodilišta rade od 0 do 24 svakoga dana, a uredi državne uprave naravno ne. E sad, šta se pod tom, trebalo bi definirat, šta se smatra pod prijavom, dali je to rok u kojem [[Upadica predsjednik: Vrijeme kolegice.]] se odašilje prijava ili ona mora stići, pa bi to radi, pogotovo radi kaznenih odredaba trebalo jasnije stipulirati. Hvala.
Hvala i vama poštovana zastupnice. Sljedeći je za raspravu, prijavio se Damir Rimac, poštovani zastupnik. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvodno ću reći da ću podržati zakon uz nekoliko sugestija i ukazivanje problema na samome terenu. Primjer 1. primijetio sam da osobe čije se ime ili prezime, ili i ime i prezime sastoji od više riječi u pravnom prometu služe istima i to na različite načine. Naime, kod nekih osoba između više riječi stoji crtica, a kod nekih ne. Čitajući još uvijek važeći Zakon o državnim maticama ili prijedlog zakona kao i važeći naputak za provedbu Zakona o državnim maticama i upis u posvojenje u maticu rođenih. Ja nigdje nisam pronašao podatak o tome na koji se način izdaju izvadci i potvrde iz državnih matica osobama čije se osobno ime sastoji od više riječi. Odnosno ukazujem na problem interpunkcijskog znaka crtice između dva prezimena. Mišljenja sam da treba zauzeti jedinstveno stajalište po tome pitanju, a budući da Ministarstvo uprave radi analizu i ocjenu dosadašnjih propisa kojima se uređuje način vođenja evidencija o osobnim stanjima građana predlažem da se i uputa oko načina postupanja s crticom uvrsti u neku od točaka ovog novog naputka za provedbu Zakona o državnim maticama. Istaknut ću jedan primjer jednog sugrađanina iz Vinkovaca, na koji način bi se mogli izbjeći nekakve sitacije koje nisu logične. Npr. gospodin Petar Pavlović Jurić u rodnom listu nema crticu između dva prezimena, a u osobnom iskaznici koju je izdala policijska uprava stoji ta crtica. Dakle, što je ispravno? Primjer broj 2. Zakon o državnim maticama propisao je da se upis činjenice rođenja sklapanja braka i smrti hrvatskih državljana nastalih u inozemstvu obavlja na temelju izvatka iz državne matice inozemnog tijela. Osobno me zanima na koji se način u državne matice upisuje naziv mjesta gdje se pojedina činjenica dogodila. Npr. ženik i nevjesta sklopili su brak u Beču u Austriji da li je ispravno upisati Wien ili Wiena ili Beč što poštovati? Engleski, njemačku terminologiju ili hrvatsku. Takvih primjera ima nažalost jako puno. Recimo roditelji dolaze u nadležni matični ured upisati činjenicu rođenja svog djeteta koja se dogodila u mjestu Đakove na Kosovu, da li poštujemo albanski jezik i upisujemo Đakove ili upisujemo Đakovica? To nije regulirano. O ovoj temi ja nisam pronašao niti jedno pojašnjenje u važećem zakonu o državnim maticama, niti u novom a niti u podzakonskim aktima kojim se regulira njegovo provođenje pa apeliram na doradu istih. Primjer tri, člankom 54. Obiteljskog zakona propisano je da se djetetovim ocem smatra majčin muž ako je dijete rođeno za vrijeme trajanja braka ili tijekom 300 dana od prestanka braka. Kod osporenog očinstva matičar u rubriku naknadni upis i bilješke upisuje bilješku o djetetovu maticu rođenih iz koje proizlazi da osoba koja je bila upisana kao otac to nije, a na temelju pravomoćne presude nadležnog suda. U ovakvim slučajevima nažalost dolazi vrlo često do rastave brakova pa se majke ili vraćaju na svoje djevojačko prezime ili vrlo često uslijedi priznanje očinstva od strane naravnog oca te promjene djetetovog prezimena. Apeliram i da se ovaj problem na neki način pokuša regulirati jer će se na taj način pomoći velikom broju matičnih ureda i matičara koji dolaze u vrlo velike neprilike kada dođe član obitelji koji se osjeti povrijeđenim ili majka ili otac ili čak i to dijete. Primjer 4, Hrvatski sabor je usvojio Zakon o područjima županija temeljem kojeg je područje Općine Otok steklo npr. status grada u Vukovarsko-srijemskoj županiji. Uredbom o izmjenama i dopunama uredbe o unutarnjem ustrojstvu Ureda državne uprave u županijama za obavljanje poslova iz djelokruga ureda državne uprave u Vukovarsko-srijemskoj županiji izvan sjedišta ureda pored postojećih ispostava u Vinkovcima, Županji, Iloku osniva se nova ispostava u Otoku. I sada imate apsurd da ispostava u Otoku zadužena za Općinu Nijemce i Privlaka a u isto vrijeme prema uredbi koju je donijela Vlada, uredbi o područjima matičnih ureda imate da Matični ured u Vinkovcima vodi državne matice za matična područja Vinkovci, Privlaka, Mirkovci i Rokovci. Imate apsurdnu situaciju da slijedom iznijetog postoje dva podzakonska akta koja su u koliziji, dakle prema uredbi prema izmjenama i dopunama uredbe o unutarnjem ustrojstvu osnovana ispostava Ureda u Otoku za područje grada Otoka, Općine Nijemci i Privlaka, a s druge strane imate uredbu o područjima matičnih ureda prema kojoj se Privlaka je matično područje koje pripada matičnom uredu u Vinkovcima. Dakle, ova Vlada je donijela novu nova Vlada je donijela i novu uredbu prema kojoj se za obavljanje poslova iz djelokruga ureda državne uprave izvan sjedišta ureda i dalje djeluju ispostave u Vinkovcima, Županji, Iloku i Otoku. Mišljenja sam da je apsolutno neprihvatljivo da se npr. jedna te ista stranka iz Privlake za prijavu namjere sklapanja braka mora obaviti prijavu u Vinkovcima a za otvaranje obrta mora ići u Otok. Primjer 5, prema Zakonu o područjima županija mjesto Šidski Banovci pripada Općini Nijemci. U Zakonu o područjima županija gradova i općina mjesto Šidski Banovci spominje se pod nazivom Banovci. Trenutno je na snazi Zakon o području županija gradova i općina u kojem se prema uredbi o područjima matičnih ureda matični ured Nijemci vodi državne matice za matična područja Nijemci, Đeletovci, Šidski Banovci i Lipovac, dakle u konkretnom slučaju opet se radi o koliziji važećih propisa je u uredbi o matičnim područjima nije promijenjen naziv mjesta Šidski Banovci u Banovci. Radi navedenog mene zanima na koji način se izdaju izvaci i potvrde iz državnih matica za one činjenice rođenja sklapanja braka ili smrti koje su se dogodile u mjestima koja su u međuvremenu promijenila naziv? Opet naglašavam da proučavajući propise koji reguliraju materiju osobnog stanja građana ja nisam nigdje pronašao podatak o ovome te apeliram da se do drugog čitanja podzakonski akti ili ovo ugradi u zakon i zapravo to pokuša ispraviti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje prijavljena je replika poštovane zastupnice Ane Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolega evo vidite vi ste sada istaknuli primjer poteškoće u primjeni osobnog imena odnosno imena i prezimena kada se ono sastoji od više riječi i problem postoji već kada se on sastoji od samo dvije riječi obzirom na interpunkciju odnosno na crticu ili ne crticu. Raspravljali smo danas ujutro o Zakonu o osobnom imenu i tada smo govorili i ukazivali na problem koji će se javiti kada to osobno ime bude imalo više od dvije riječi da je moguće daleko više i stoga smo ukazivali na to da bi trebalo zakonom dopustiti više riječi u osobnom imenu ali odrediti da je građanin dužan izjasniti se s kojima od tih riječi će se služiti u pravnom prometu. Naravno predlagatelj se s tim ne slaže pa u skladu s tim predlaže i ovim zakonom izmjenu članka 13.gdje je do sada stajalo da se djetetu ako se ime sastoji od više riječi da su roditelji dužni matičaru dati izjavu s kojim će se riječima služiti u pravnom prometu, a ovim izmjenama se predlaže da ne budu dužni nego da to mogu dakle usklađuje se sa Zakonom o osobnom imenu što ja držim da nije dobro jer sada je problem u dvije riječi, a možete misliti kakav će se tek problem pojaviti kada bude 8 riječi u osobnom imenu, a u pravnom prometu se neće znati s kojima od tih će se služiti. A ja zaista ne razumijem ne mogu pojmiti koji drugi bi bio oblik korištenja u pravnom prometu, a ne osobni identifikacijski dokument a to je osobna iskaznica u koju stanu samo dvije ili tri riječi. Hvala.
Hvala lijepa. I na kraju poštovani zastupnik Davorin Mlakar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja sam govorio u ime kluba ali javio sam se jer neke stvari nismo zbog vremenskih ograničenja uspjeli riješiti. Nažalost, ministar je morao otići pa ovo neće biti nikakva osobna replika nego što je on krivo rekao kada je odgovarao na naše primjedbe koje smo iznosili na ovaj tekst. Dakle ove izmjene i dopune su jedna ovako primjer žalosne dominacije informatike nad pravom. Pa tako onda i kada pokušavamo sa stajališta prava dati primjedbe da možda nisu najsretnija rješenja ovakva kakva su predviđena zakonom to se dosta olako razumije ili se želi preko toga prijeći obrazloženjima koja nikog ne mogu zadovoljiti. Činjenica da je Ured za zakonodavstvo vidio ovaj zakon ničime ne govori da je taj zakon uredu. Ja apeliram i na kolege iz pozicije koji svesrdno podržavaju ovaj zakon da moraju shvatit da zakon koji u sebi sadrži kontradiktorne odredbe o stupanju na snagu moraju to uzeti u obzir i moraju ukazat predlagatelju na takve probleme jer će to rezultirati teškoćama koje nam ne trebaju. Ali htio bih se zadržat na jednoj točki koju sam govorio u ime kluba, na koju je ministar odgovorio, čini mi se da nije najbolje razumio o čemu se radilo. Naime, rekli smo da je ovaj zakon po našem mišljenju upitan i sa stajališta ustavnosti. Naime, rekli smo da članak 37. Ustava posebno štiti osobne podatke građana, da uređuje da se samo zakonom može propisati kako se oni koriste i da se čak određuje posebno način kontrole onih koji raspolažu osobnim podacima građana. Stoga držimo da je članak 21. ovih predloženih izmjena i dopuna zakona kojim se mijenja članak 30., a koji glasi: ako je ispravke potrebno izvršiti i u drugim državnim maticama, što je normalno jer su to te službene evidencije ili u drugim evidencijama koje se vode o građanima, matičar će o tome odmah izvijestiti nadležna tijela koja vode te evidencije. Ministar je obrazlažući taj članak rekao da je to i u dosadašnjem zakonu pisalo pa se pozvao na odredbe članka 30. zakona, međutim mislim da nije shvatio koja razlika postoji u sadašnjem prijedlogu od onoga što je nekada regulirao zakon. Naime, i prije je postojala obveza matičara da izvijesti druge evidencije, ali samo jednu drugu evidenciju, a to je bila službena evidencija o prebivalištu koja se sada predlaže da se ubuduće zove trajno boravište mada sumnjamo da je najbolje rješenje. Dakle mi prigovaramo na činjenicu, a ja ću karikirat da svima možda bude jasnije, ovako kako je stipulirana odredba ovog članka izmjena i dopuna zakona propisivala bi se obveza matičaru da dostavi podatke o promjeni osobnih podataka, recimo u tvrtku koja vodi službenu evidenciju o prisutnosti na radu ili da kažemo u Hrvatski sabor o našoj prisutnosti. S obzirom na ograničenja koja postoje u zakonima o tome kako se i u koju svrhu osobni podaci građana mogu koristiti, vjerujemo da je puno jednostavnije prihvatiti našu dobronamjernu kritiku ili prijedlog da se ovako ne može propisati obveza državnim službenicima nego da oni eventualno imaju obvezu izvještavat o promjenama upisa u matične knjige samo one službene evidencije čiji podaci ovise o matičnim knjigama, a ne ovako široko svim mogućim evidencijama gdje se vode osobni podaci građana jer to de facto znači da će se moći vrlo lako zlouporabiti osobni podaci bilo koga od nas u krajnjoj liniji. I druga stvar što mislim da vrijedi reći jer su i neke kolege u svojoj raspravi govorili pa ću možda bacit malo više svjetlosti na tu temu, nije točno da su sredstva uvijek bila problem o tome kako se razmjenjuju podaci. U Hrvatskoj se dogodilo nešto drugo, a to je ona činjenica o tome da li vi možete izvadak iz Matice rođenih ako ste rođeni u Zagrebu podići u Dubrovniku ili zašto ga ne možete podići. Ne možete ga podići samo zato što jedino grad Zagreb i neki gradovi Zagrebačke županije imaju drugačiji sustav elektronske obrade podataka koji nažalost evo i nakon 15-tak godina kako se on koristi nije kompatibilan sa sustavom koji se u ostalim dijelovima Hrvatske koristi. I ako ste vi vrlo jednostavno rođeni u Osijeku vi možete izvod iz matice rođenih dići u Dubrovniku, ali ako ste imali sreću ili nesreću da se rodite u Zagrebu to nećete moći. Zbog toga i zbog toga što je da tako kažem Grad Zagreb na taj način bio država u državi i koristio se nekim drugim rješenjima, kompjuterskim, softverskim rješenjima koja su drugačija i različita od ostalog dijela Hrvatske, nije do sada ni do danas unificirana mogućnost da bilo gdje u Hrvatskoj zatražite dokumente iz matice da ih možete dobit. Stoga vjerujem da bi predlagatelj osim ovih primjedbi ozbiljnih, vrlo ozbiljnih primjedbi koje smo imali na ovaj zakon trebao razmisliti da u ovom zakonu propiše i tko će, pod kojim uvjetima i kako voditi ovu elektronsku evidenciju matica jer se to do sada već u praksi pokazalo kao vrlo veliki problem i bilo je de facto nemoguće dovesti jedinstveni sustav za cijelu državu. Dakle radi se o tome da nije problem u nedostatku sredstava, rekao bih da je više bio problem u nedostatku volje da se jedan jedinstveni sustav elektronske obrade podataka koristi u cijeloj državi. Stoga predlažem na kraju i završno predlagatelju i s obzirom na te probleme koje smo imali, kada se već radi Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnim maticama da se ovim zakonom detaljnije uredi kako i na koji način i tko će voditi elektronsku evidenciju. Ovo što samo piše za urede državne uprave čini mi se da nije dovoljno precizno i jasno određeno kako će se taj posao raditi. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Imamo prijavljene tri replike. Prva replika i poštovani zastupnik Damir Rimac.
Poštovani predsjedniče. Kolega Mlakar, vi ste u svojoj raspravi ako sam dobro zapisao spomenuli dominaciju informatike nad pravom, citiram. Ispravljam, to je zapravo netočno jer se podaci digitaliziraju jer smo u 21. stoljeću. To je nešto što je sasvim normalno, to su svjetski trendovi. S druge strane, ukazali ste na nekompatibilnost informatičkog sustava jer isti nisu kustomizirani kao uniforni informatički programi. Također spomenuli ste dobronamjernu kritiku i sugestiju kojom zapravo dopunjavate i dajete primjedbe na prijedlog ovog zakona. Naime, Ministarstvo uprave na čelu s ministrom Baukom tek je u fazi kada se počinje screening svih postojećih pravnih akata sa ocjenom sadašnjih propisa koji reguliraju ovu materiju, ali mene zanima zbog čega prijašnje Vlade ili da pitanje parafraziram, zašto vi kao bivši ministar niste poduzeli apsolutno ništa u tome smislu i zašto niste zapravo proveli informatizaciju na koju se sada pozivate. Jer činjenica je da su programi dilani preko različitih privatnih tvrtki, istok Hrvatske je dobio jednu ponudu, zapad Hrvatske je dobio drugu ponudu, Jadran je dobio treću. Dakle odgovornost leži na bivšoj Vladi i vama kao ministru. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Davorin Mlakar.
Hvala lijepo. Ma koliko nekorektno bilo vaše nastupanje kolega Rimac na osobnoj razini ja ću vam biti zahvalan na pitanju i vrlo rado ću vam odgovoriti, a to što ste vi popapirčili neke informacije koje su neke netočne, a na njima gradite svoje stavove. To će jednog dana se pokazati koliko ste bili u krivu. Postoje samo dvije tvrtke koje se bave informatičkom obradom podataka i što se tiče matičnih knjiga. Jedna trgovačko društvo koje je to radilo za grad Zagreb, a ja neću imenovati tvrtke da se to ne bi krivo razumjelo i druga za cijelu državu. Ta druga koja je radila za cijelu državu je prema svim svojim ponudama koje su vam inače objavljene i ugovori sklapani, s njima objavljeni na internetskim stranicama bila je 7 puta jeftinija od one koja je te poslove radila za grad Zagreb. I zbog toga što je postojao odbor u gradskim službama da preuzmu rješenja, modernija rješenja koja su vrijedila za cijelu državu do danas to pitanje nije riješeno. A koliko sam ja osobno u tom sudjelovao morate se prvo uputit u papire i eventualno ako hoćete i razgovarati sa nadležnima pa ćete vidjeti dokle smo u tome došli.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovana zastupnica Ana Lovrin. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo, kolega Mlakar, kolegi Rimcu ste lijepo to sve objasnili kako i zašto došlo do ove nekompatibilnosti. Ali ja mislim da to valjda ministar današnji zna i tim više sumnjam nakon što sam ovo čula jer sam mislila da je pitanje sredstava. Ali sada potpuno sigurno znam da ovaj zakon neće biti moguće provesti, jer u obrazloženju piše da provedba ovog zakona ne zahtijeva osiguranje dodatnih sredstava u državnom proračunu. Onda zaista ne znam kako će se uskladiti ti informacijski sustavi Zagreba i cijele ostale Hrvatske, a ovaj zakon nam tu piše i obećava da kada on stupi na snagu da će izvatke i potvrde iz državnih matica izdavati matičar bez obzira na mjesto upisa u svim mjestima u Republici Hrvatskoj. Dvojim da će to biti moguće do 1.1.2013. ako se radi zaista o ovoj i bez i jedne kune da se u to uloži ako se radi o ovoj nekompatibilnosti.
Hvala lijepa. I odgovor na repliku, poštovani zastupnik Davorin Mlakar. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Lovrin, potpuno ste u pravu. Na žalost, bojim se da zbog interesa pojedinih tvrtki će vrlo teško biti moguće to riješiti pitanje do kraja godine, potpuno ste u pravu da nije uvijek bilo pitanje sredstava da bi se nešto primijenilo. Bio je sukob između modernije i da tako uvjetno kažem zastarjelih rješenja informatičkih koji sukob se jednostavno nije mogao riješiti jer grad Zagreb koristeći na neki način i svoju posebnu poziciju nije želio preuzeti rješenja koja su vrijedila za ostatak Hrvatske. I zbog toga i danas mi nemamo mogućnost razmjene dokumenata u toj mreži. Svi ostali za razliku od onog što je kolega Rimac govorio, svi ostali u cijeloj državi imaju jedinstven sustav i mogu razmjenjivat podatke bez ikakvih problema.
Hvala lijepa. Time smo iscrpili listu prijavljenih zastupnika za raspravu u trajanju od 10 minuta. Da li poštovani zamjenik ministra? Da, izvolite. Zoran Pićuljan, poštovani zamjenik ministra Ministarstva uprave.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Evo i rasprava o ovom, izmjenama i dopunama Zakona o državnim maticama u stvari pokazuje da je materija koja izgleda na oko vrlo interesantna u stvari vrlo životna i potrebna za rješavanje onih prava građana koja su svakodnevna, koja su životna, koja ih prate cijeli život. Ono što nam se čini da je glavni moto i glavna svrha ovoga zakona, ovih izmjena jest pojednostavljenje procedura i da je to pogođeno pojednostavljenje olakšavanje vođenja državnih matica da je to ovim zakonom učinjeno. Sve ove primjedbe koje ste iznijeli čini nam se da idu i doživljavamo ih uistinu dobronamjerno, da idu u prilog rješavanju, u prilog boljem pravnom rješenju i u prilog boljem stvarnom stanju vezano uz ovu materiju. Zbog toga ćemo između dva čitanja pomno proučiti sve primjedbe koje su iznesene u današnjoj raspravi. Mislimo da ih ima puno onih koji se mogu, koji mogu poboljšati ovaj zakon koji ne mislimo uistinu da je pravno toliko nedorečeno. Mislimo da je on pravno jedan korektan uradak u kojem se može, kojim će se do drugoga čitanja unijeti sve ono što smatramo da je dobro i što se pokazuje dobro i da onda zakon može i živjeti. Ono što je temeljno pitanje jest uistinu pitanje koje se postavlja i koje smo unijeli, a to je početak primjene ovoga zakona sa 1. siječnjem 2013. godine. Mi mislimo da je to moguće osigurati, no bojazni koje su ovdje iskazane u stvari nam pokazuju da ćemo mi do, između dva čitanja doći sa rješenjem koje je ili ovdje ili ono koje će stvarno omogućiti u svakom kraju države Hrvatske da se ispis može dobiti bez obzira gdje je podnesen zahtjev. Ono što je, znači da je norma koja je ovdje dana da je i praktički moguće je i realizirati. To je ono što valja pošteno reći. Ono što mogu pojedinačno možda dvije, tri rečenice vezano uz svakog, uz zastupnike … [[Govornik se ne razumije.]] odgovoriti kod kolege Vuljanića, zastupnika Vuljanića. Ono je, mislim da je i kroz raspravu i otvoreno pitanje da li pored elektroničkog i papirnato vođenje. Mislim da su sigurnosne kopije ono što osigurava upravo kvalitetu i očuvanje podataka, a da dvojno vođenje više nije ni moderno ni potrebno. Temeljni spis će se i dalje voditi u papirnatom obliku znači rođenje, smrt, presude, sve to ostaje. Gospođa Holy, primjedba vezano uz medicinsku ili drugu dokumentaciju da budemo precizniji i pitanje, nama se čini da to nije bio predmet ovoga zakona i da to nije predmet ovoga zakona, a da mi ne možemo izaći pred drugo čitanje, a da ne razriješimo sa Ministarstvom zdravstva i drugim nadležnim tijelima da matičar ima potpuno čistu situaciju kroz mišljenje struke kad i pred sobom ima trans rodnu osobu koja hoće, kojoj se hoće izvršiti upis. To ćemo razriješiti do drugog čitanja. Kod gospodina Hajdukovića još jedan, sve ovo nadograđeno. Pored toga, ono što mi se čini, sve ono što je prije rečeno od drugih zastupnika ali isto tako nama se čini da je jedan moto i od ove intervencije elektroničkog oblika jer su ustvari nepotrebno i nemoguće više čuvanje takve jedne bogate, ogromne arhive pisane arhive u prostorijama državnih tijela. Kod gospodina Grbina i nama se, nismo našli da je uistinu smo mišljenja da nema sukoba sa međunarodnim pravom, sa Konvencijom iz 1976. godine Bečke konvencije, sve iz '60-ih i '70-ih godina treba živo tumačiti, treba ih tumačiti na to da je konvencija živo pravo uneseno u hrvatsko zakonodavstvo i da i ovdje tog sukoba nema i da smo dobro inkorporirali ta rješenja u hrvatsko zakonodavstvo i da nema sukoba sa međunarodnim pravom. Što se tiče gospođe Lovrin matični broj se i dalje koristi po zakonu, ima puno primjedbi koje su prihvatljive, o jedinstvenom matičnom broju i to je ono što smo, praktički što nismo mogli izbjeći. Kod gospodina Rimca ono što se čini da vrijedi poslušati a to je da je u nizu ne samo u ovoj materiji koje pokriva Ministarstvo uprave nego i Ministarstvo unutarnjih poslova trebat će ići sa podzakonskim aktima radi toga da bi radi lakše provedbe i ovog zakona. Kod kolege Mlakara, zastupnika Mlakara ono što nam se oko članka 37. Ustava i prijepora vezano uz članak 21. zakona mislimo da on u ovom dijelu nije protuustavan, ali možemo se složiti da nije dovoljno precizno napisan da treba preciznije prije drugog čitanja napisati ovaj članak. Što mu sigurno ne osigurava … [[Govornik se ne razumije.]] i što je ustavan jest ali nije i do kraja precizan. To oko prelaznih normi mislim da je bila primjedba zašto ih nismo sasvim suspendirali? Zato što su nažalost dio njih takvog karaktera da uopće nisu spadali u prijelazne norme i da moraju ostati na snazi. Da li u prelaznom režimu ili između dva čitanja moramo i to preispitati, no u svakom slučaju one su pravo koje mora ostati, rješenje koje mora ostati i u novome zakonu i primjenjivati se. I meni se čini da je time iscrpljeno, možda nije bilo potrebno i toliko objašnjavati, ali čini mi se da ćemo za drugo čitanje imati zakon koji će biti i zbog ovih vaših doprinosa biti bolji a početak njegove primjene mora se normativno i stvarno mora u ovome dijelu funkcionirati. Nastojat ćemo to i osigurati. Ja vam se zahvaljujem.
I mi vama. Iscrpili smo liste svih prijavljenih za raspravu o ovom prijedlogu zakona. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim maticama, prvo čitanje, PZ br. 165. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim maticama. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona". Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za predloženi zaključak? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 91 za, 29 protiv donošen predloženi zaključak.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Ovim konačnim prijedlogom zakona o kojem smo ovdje u Hrvatskom saboru raspravljali taman početkom srpnja uređuje se pitanje stjecanja akademskog stupnja doktora znanosti, odnosno doktorice znanosti na način da se uz akademski stupanj doktora znanosti navodi samo znanstveno područje te ukoliko je tako predviđeno općim aktom sveučilišta i polje što će omogućiti širinu znanstvenog djelovanja doktorima i doktoricama znanosti te olakšati njihov pristup tržištu rada. Također, predlaže se jasnije definirati izjednačavanje stečenih naziva osoba koje su završile studij prema ranije važećim propisima te uređivanje odgovarajuće zaštite stečenih prava osobama koje su sveučilišne, odnosno stručne studije završile sukladno ranije važećim propisima. Gospođe i gospodo zastupnici dozvolite mi možda malo jednostavnijim rječnikom konkretnije opisati zapravo o čemu se u ovim izmjenama i dopunama radi. Ovim zakonom zapravo ukoliko ga prihvatite ispravljamo nepravdu prema osobama koje su prije bolonje da tako kažem dakle prije uvođenja bolonjskog sustava studiranja završile stručni dodiplomski studij u trajanju od 4 godine i stekle nekadašnju visoku stručnu spremu i koje prema važećem mogu koristiti stručni naziv stručnog prvostupnika, odnosno stručne prvostupnice koji se po bolonji stječe završetkom prve razine visokog obrazovanja a ne druge iako oni zadržavaju prava koja proizlaze iz nekadašnje visoke stručne spreme. Mi stoga predlažemo da se tim osobama omogući korištenje stručnog naziva stručni specijalist, odnosno stručna specijalistica koji je odgovarajući drugoj razini visokog obrazovanja. Također, sukladno raspravi u prvom čitanju i ovdje u Hrvatskom saboru i na sjednici Vlade i općenito u javnosti u odnosu na tekst koji je bio ovdje u prvom čitanju predlažemo da osobe koje su prije bolonje završile stručni magistarski poslijediplomski studij van sveučilišta zadržavaju stručni naziv magistra – kratica je mr. i molim vas da se to ne miješa sa nazivom bolonjskog magistra koji ima kraticu mag. i koje je zapravo zvanje, a ne akademska titula koja ide prije imena. Dakle, stari poslijediplomski stručni magistar mr., da se oni zapravo ne izjednačuju s ničim obzirom da se takva vrsta studija, dakle poslijediplomski stručni studij van sveučilišta više ne izvodi u Hrvatskoj niti se po važećim propisima može izvoditi u Hrvatskoj jer su poslijediplomski studiji rezervirani za sveučilište te bi nekakvo novo moguće izjednačavanje izazvalo neke nove nepravde. I posljednje, u praksi se često javlja pitanje studija ustrojenih prema ranije važećim propisima koji se više ne izvodi u Hrvatskoj, dakle nemaju pravnog slijednika, ili se izvode, ali nisu iste vrste. To je kolegice i kolege primjerice slučaj s diplomiranim učiteljima, diplomiranim kriminalistima i ostalima koji su prije bolonje studirali stručne 4-godišnje VSS studije, a sada su to 5-godišnji magistarski bolonjski studiji. Mi predlažemo da se konačna odluka o tome kako stručne nazive stečene takvim studijima usporediti i vrednovati sukladno bolonjskom sustavu obzirom na specifičnosti svakog pojedinog studijskog programa dakle da se to prepusti Visokom učilištu, odnosno njenom pravnom slijedniku poštujući načelo sveučilišne autonomije, ali uz pravno obvezujuće mišljenje Nacionalnog vijeća nadležnog za visoko obrazovanje koje kao što znate i bira Hrvatski sabor i koje za svoj rad odgovara Hrvatskom saboru. I na kraju možda samo dvije rečenice, sve primjedbe koje su na ovaj prijedlog zakona iznesene u Hrvatskom saboru tijekom prvog čitanja mi smo prihvatili. Ako postoji još nešto što mislite da treba prihvatiti što može poboljšati tekst zakona u ovom konačnom prijedlogu smo također skloni prihvatiti. Sve dakle dosada što je bilo je ugrađeno u ovaj tekst drugog čitanja. Za provedbu samog zakona nisu potrebna nikakva dodatna financijska sredstva niti ikakva financijska sredstva kao takva, a čini nam se iako je zakon mali da zapravo rješava velike nepravde. I da oni mnogi učitelji koji su se posve opravdano borili za to da nisu više prvostupnici nego da imaju višu razinu visokog obrazovanja će konačno zapravo donošenjem ovog zakona doći na svoje. Zahvaljujem.
Hvala lijepa Mariji Lugarić, zamjenici ministra Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta. Otvaramo, ne. Da li žele izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Hvala lijepa. Otvaram raspravu, rasprava po klubovima zastupnika. Odbor za obrazovanje, dobro je da čujemo Odbor za obrazovanje. Izvolite. Vraćamo se na izvještaje radnih tijela Hrvatskog sabora. Izvolite.
Dobar dan svima. Dakle, mi smo kao nadležni odbor, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu na svojoj sjednici održanoj 27. rujna razmatrali prijedlog i odmah da kažem kratko da je odbor jednoglasno predlaže Hrvatskom saboru da se donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o akademskim i stručnim nazivima i akademskom stupnju. Kao što smo čuli iz prijedloga uvažene su sve primjedbe koje su se javile tokom rasprave o predloženom zakonu, gdje je najviše bilo govora i o ovim zvanjima o nastavnicima i nekim studijima koji više ne postoje. Isto tako uvažena je jedna primjedba, da se za doktora znanosti nužno je navesti samo polje, međutim da se određenim aktom sveučilišta možde navesti i grana. Tako da kažem još jednom, mi smo jednoglasno dali prijedlog Saboru da se podrži ovaj zakon. Hvala vam.
Hvala i vama. Bio je to poštovani zastupnik Valter Boljunčić predsjednik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu. Otvaram raspravu. Idemo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru, prvo je klub SDP-a i poštovani zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, uvažena zamjenice ministra, kolegice i kolege. S prijenosom sustava hrvatskog visokog obrazovanja na bolonjski sustav školovanja javila se i potreba za specifikacijom titula određenih razina obrazovanja. Prijelaz Republike Hrvatske na bolonjski sustav obrazovanja bio je i odraz hrvatskog nastojanja u približavanju Europskoj uniji i europskim standardima u visokom obrazovanju. Usklađivanjem Hrvatskih i Europskih standarda otvara nam se veće tržište rada i mogućnost lakše međunarodne suradnje, razmjene studenata i približavanje svjetskim obrazovnim i znanstvenim standardima. Također valja istaknuti da akademske i stručne nazive treba prilagoditi kako bi tržište rada lakše funkcioniralo posebno u uvjetima zajedničkog tržišta Europske unije. Na samom početku također bih istaknuo kako inicijativa za ove izmjene i dopune zakona koje su sada evo već pred nama u drugom čitanju, došao od same akademske zajednice. Naime, praćenjem situacije na našim visokim učilištima stvorila se potreba iz prakse da se ovo pitanje dodatno regulira, odnosno da se neki dijelovi i izmjene i dopune. Primjenom ovog zakona ukida se neravnopravnost koja je nastala između studenata koji su završili svoje studije, unutar istog pravnog okvira ali drugačije definiranog prije donošenja zakona i novog bolonjskog sustava studiranja i onih studenata koji su ih završili prema novim, dakle bolonjskim pravilima. Primjerice, osobe koje su sukladno ranije važećim propisima završile stručni dodiplomski studij u trajanju 4 godine i dodijeljena im je visoka stručna sprema, dakle VSS imaju titulu stručnog prvostupnika unatoč tome što studenti sveučilišnog dodiplomskog studija koji su završili studij u istom trajanju stječu titulu magistra, specifičnog za drugu razinu visokog obrazovanja. Na taj način zapravo smo ljude koji su stekli visoku stručnu spremu rangirali po bolonjskom principu u nižu razinu, odnosno u prvi stupanj, a ne u drugi stupanj visokog obrazovanja. Dakle, ironično je to što obje skupine imaju dodijeljen VSS koji pripada drugoj razini visokog obrazovanja, a stručnom dodiplomskom studiju je dodijeljena titula namijenjena prvoj razini visokog obrazovanja. Iz tog razloga je bilo potrebno ispraviti ovu nepravdu i mijenjati zakonsku regulativu, te titule izjednačiti sa stupnjem obrazovanja i u bolonjskom sustavu. Time je definitivno omogućeno svima sa završenom određenom razinom obrazovanja da steknu svoja zaslužena prava što je posebno važno i za njihov nastup na tržištu rada. Također, osobama koje su završile studij po drugim pravilima ili studij koji se više ne postoji u Republici Hrvatskoj, odnosno studije koje su izvodile institucije koje nemaju pravnog slijednika u Republici Hrvatskoj ili se ne izvode, ili se, pardon, ili se izvode ali nisu iste vrste, omogućeno je izjednačavanje novih akademskih naziva. Primjer za ovu problematiku navela je već i zamjenica ministra, ali dozvolite mi još nekoliko riječi o njoj. Dakle, primjer za ovu problematiku jesu stručni nazivi diplomiranih učitelja ili diplomiranih kriminalista. Prema ovom zakonskom prijedlogu, dakle poštujući načelo, prije svega sveučilišne autonomije, odluka o rješavanju ove problematike se prepušta pravnom slijedniku odnosno visokom učilištu uz pravno obavezujuće mišljenje Nacionalnog vijeća nadležnog za područje visokog obrazovanja. To također, ocjenjujemo dobrim jer smatramo da ljudi dakle koji su završili svoje studije imaju pravo da se njihovo znanje, odnosno u ovom slučaju titula i vrednuje u novom bolonjskom procesu. U slučaju završetka poslijediplomskog sveučilišnog studija koji traje najmanje 3 godine, osoba stječe akademski stupanj doktora znanosti, odnosno doktora umjetnosti. Uz naznaku znanstvenog odnosno umjetničkog područja i ukoliko je predviđeno općim aktom sveučilišta i polja čime se konkretizira područje znanstvenog odnosno umjetničkog rada. Samim time se i olakšava pristup tržištu rada i omogućuje interdisciplinarni znanstveni, odnosno umjetnički rad. Dakle, područje znanosti ili umjetnosti se ne ograničava samo na granu, već se navodi i samo znanstveno, odnosno umjetničko područje, a u određenim slučajevima i polje, ovisno o općem aktu koje sveučilište donosi. Smatramo da je to isto posebno važno, budući da je doktora znanosti sve više na tržištu, dakle oni ne ostaju nužno unutar sistema sveučilišta i znanstvenih institucija, nego su često prisutni i na tržištu rada, te ove regulacije poboljšavaju njihov pristup i olakšavaju zapravo njihov pristup tržištu rada, odnosno izbor poslodavaca prilikom uzimanja u radni odnos osobe sa ovom stručnom spremom. Ono što bih posebno istaknu kao pozitivne pomake od prvog čitanja ovog zakona jest odustajanje od izjednačavanja stručnih studija na veleučilištima sa akademskim stupnjem programa koji se izvode na sveučilištima. Jednako tako ovim se zakonom omogućuje da visoka učilišta do stupanja na snagu ovog zakona izdaju osobama koje to zatraže potvrdu o izjednačavanju stručnih i akademskih naziva bez ikakve naknade. Dakle, time smo osigurali da osoba ne mora dva puta plaćati izjednačavanje istog ranije stečeno naziva. I zaključno, ovaj zakonski prijedlog je tehničke naravi te ispravlja mnoge nelogičnosti i nepravde koje su nastale primjenom prošlog zakona. Zbog otklanjanja svih navedenih manjkavosti prošlog zakona, kao i zbog pomaka s obzirom na prvo čitanje klub SDP-a će podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na redu je klub Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege. Kao što reče kolega ovo je tehnički zakon u smislu ispravljanja nepravdi, pa nije onda baš sasvim tehnički onda je i politički, i u smislu izjednačavanja sa nekim drugim propisima. Suštinske promjene u visokom obrazovanju se nikako ne provode u Hrvatskoj i to nam jako teško ide kad god se pokuša nešto pokrenuti to nailazi na očajni otpor, bez obzira da li se pokuša pokrenuti u smjeru socijaldemokratskih promjena ili u smjeru nekakvih konzervativnijih promjena, otpor akademske zajednice je uvijek jako veliki. Otpor koji najčešće proizlazi iz nedostatka hrabrosti da se pogleda u ogledalo i nedostatka volje da se neke stečene privilegije poljuljaju. Organizacijske promjene nam idu ali vrlo teško, vrlo teško, pokušavamo napraviti objedinjena sveučilišta eto već 15-ak, 20 godina ništa od toga se nije napravilo, čak niti u onom nekakvom početnom temeljnom smislu objedinjenih svih investicija … nabava što bi stvarno bilo korisno. Zajedničkih katedra na pojedinim sveučilištima nikad to nismo uspjeli napraviti. No, promjene naziva i naziva institucija, promjene titula e to nam ide, to nam ide sjajno, to radimo bez ikakvog problema, to stalno radimo i ljudi koji su završili studij pred pet godina imaju jedan set stručnih i akademskih naziva, oni pred 10 drugih, pred 15 treći, mi koji smo završili prije 50 imamo jedan sasvim peti sustav i u tome se je vrlo teško snaći. Ljudi su eto tako u zezanciji jedni druge nazivali bakalarima i pristupnicima, nepristupnicima, nepristupnicima zabranjen pristup itd. bavimo se efemerijama hoću reći. Te efemerije treba napraviti, treba ih obaviti, treba posložiti situaciju. Nisu one nešto što se može zaobići ali definitivno nisu ništa suštinskog u visokom obrazovanju. Ovaj konačni tekst zakona dobro detaljizira način pravnog sljedništva za izdavanje diploma i drugih dokumenata. Jedan studij se ugasi pa tko će ga naslijediti, ako nitko, što onda, to se lijepo detaljizira u zakonu i to nam je potrebno jer se svakodnevno osnivaju institucije čak i na čudne načine prodajom recimo dopusnica. Jedna novinarska kuća je osnovala nešto što je nazvala medijsko sveučilište. Kako je uspjela u dopusnici dobiti naziv sveučilište ne znam jer sveučilišta se nekako drugačije osnivaju, no osnovalo se. Nije išlo u jednom gradu, osnovali su tvrtku kćer, na tvrtku kćer prenijeli prava i tu tvrtku kćer za par milijuna kuna prodali jednoj lokalnoj samoupravi. I sada će taj studij pod tim novim nazivom i pod novim gazdom profunkcionirati negdje drugdje, vjerujem da neće kao što nije profunkcionirao ni u Splitu. Ali na tom studiju se našlo ne znam 10. 15, 20 koliko li studenata i njihove diplome, njihove papire će netko trebati naslijediti i nešto s njima raditi i zato je dobro da to stoji u zakonu na koji način se to radi. U članku 2.ispravljena je nepravda koja je postojala u prošlom tekstu zakona. Dvije osobe sa četverogodišnjim studijem jedan na sveučilištu, drugi na visokoj školi u novom sustavu naziva dobivali su ne različite nazive nego različite stupnjeve. Dakle jedan se tretira ako ste završili fakultet nekad davano, danas možete dobiti potvrdu da ste magistar vaše struke, a ovaj koji je završio visoku školu isto četverogodišnju dobio je titulu prvostupnika, dakle ajde recimo na razini više škole, što je naravno bila nepravda, zakon to ispravlja i dobro to ispravlja. U članku 4.se posebno napominje da se sve te potvrde oko prebacivanja iz sustava u sustav izdaju bez naplate. To do sada nije bio slučaj. Te su se potvrde naplaćivale ponegdje čak i vrlo skupo, a to je nešto što je stvarno suludo. Nisu ti ljudi mijenjali sustav da bi im trebala potvrda da su sada po novom sustavu nešto drugo. Država je mijenjala taj sustav, državne su institucije pa je onda red da da te potvrde zabadava ne. I još jedna stvar koju bi svakako htio pohvaliti. Bilo je intencije u jednom trenutku da se poslijediplomski specijalistički studiji na sveučilištu i oni koji su se jedno vrijeme više ne, ali jedno vrijeme radili na visokim školama izjednače kao poslijediplomski specijalistički sveučilišni studiji što naravno nije isto i što naravno ne treba raditi. Ono na čemu bi trebalo poraditi i u zakonodavnom smislu a i u organizacijskom smislu napraviti čvrste okvire u kojima bi se razlikovali sveučilišni i stručni studiji. To nisu isti studiji odnosno ako jesu onda je to loše. To ne bi trebali biti isti studiji. Netko je pogriješio u koncepciji ako su se oni preklopili i ako danas funkcioniraju na isti način. Klub Hrvatskih laburista podržat će ovaj prijedlog zakona naravno. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče prijavljena je na vaše izlaganje replika poštovanog zastupnika Valtera Boljunčića. Izvolite.
Ma evo ja bih se osvrnuo samo na možda početni dio izlaganja koji možda i nema toliko veze s ovom točkom nego se odnosi na promjene zakona gdje postoji određena tromost i mislim da bi bilo dobro da se ne uvodi da dio zajednice protiv promjene jer ako se stavlja crna mrlja na cijelu zajednicu iz mojih osobnih iskustava mislim da veći dio zajednice je sveučilište za promjene. Znači dio te zajednice, ne cijela. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Apsolutno, nikad cijela zajednica nije protiv nekih promjena ali uvijek jedan dio je i to je nesreća. To je nesreća koja proizlazi velim dobrim dijelom iz nedostatka akademske hrabrosti. Znam kako izgledaju fakultetska vijeća i to odgovorno tvrdim, nema hrabrosti reći ma kolega pa vi to ne možete, vi niste za profesora. Te hrabrosti na hrvatskim fakultetima, barem je ja nisam vidio.
Hvala lijepo. Idemo na raspravu i predstavljanje kluba HDZ-a i pozivamo poštovanog zastupnika Željka Reinera. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržati će Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o akademskim i stručnim nazivima i akademskom stupnju, međutim moram se apsolutno suglasiti sa svojim prethodnikom gospodinom Nikolom Vuljanićem da naravno to ništa neće riješiti što se tiče znanosti i visokog obrazovanja u Hrvatskoj i slažem se s time da suštinske promjene u sustavu znanosti i visokog obrazovanja nikako ne uspijevaju iako su one uistinu potrebne. Međutim, moram se složiti i sa uvaženim zastupnikom profesorom Boljunčićem da samo dio akademske zajednice ih vjerojatno ne prihvaća, ali bih iskoristio ovu prigodu upravo, moram priznati da me to ponukalo da probam zapravo razobličiti nekakve spinove koji postoje, posebno o ovom povučenom Prijedlogu nacrta zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju jer su oni toliko prisutni u javnosti, a posebno kad se govori o razvitku znanstvene djelatnosti visokog obrazovanja koje je uistinu od interesa ja bih rekao za vrlo široki krug. Dakle, jedan od spinova je sasvim sigurno taj da razlog oporbe koju bi ja rekao, ne mislim sad u političkom smislu nego u svezi toga zakona, apsolutno nije i to je čisti spin da je problem bio u tome da mogu ili ne mogu raditi sveučilišni profesori iznad 65. godine, odnosno onaj bizarni detalj da 2,5% ih može raditi. Zašto 2,5, a ne 2,1 ili 2,7, međutim to je potpuno, naravno da je to bizarno i uopće smiješno, ali to nije bio razlog zbog kojih su mnogi kritizirali taj prijedlog zakona. Treba isto tako vrlo jasno reći da i drugi jedan isto spin kad se o tome u jednim novinama puno govorimo, da je jedan član Vlade zastupajući opet jedan fakultet, jednog sveučilišta zbog toga što taj prijedlog navodno je imao smanjiti upisne kvote studenata bio protiv toga. To je opet jedan potpuni spin, nema nikakve veze. Taj prijedlog zakona uopće nije govorio naravno kao nijedan drugi prijedlog zakona o takvim detaljima kao što su upisne kvote na nekom sveučilištu, a kamoli nekom fakultetu. Problem tog prijedloga, ali problem uopće hrvatske znanosti, hrvatskog obrazovanja je negdje sasvim drugdje, ali se ne želi jasno definirati. Jedan od problema je da je potpuno zapravo besmisleno raditi zakon koji treba definirati neke nove pristupe jednom području ako nemate strategiju razvitka tog područja. Dakle ako država nije napravila strategiju u tom području, ako ne zna u kojem smjeru želi ići, koje stvari želi posebice razvijati onda naravno je vrlo teško zakonski regulirati neke stvari. Puno važnije čak i od toga ili barem jednako tako važan problem hrvatske znanosti u ovom času je to da je Hrvatska na začelju Europe po izdvajanju za znanstvena istraživanja i inovacije. Mi dame i gospodo izdvajamo manje od 1%, točno 0,76% za znanost, a prosjek europskih iole razvijenih zemalja je oko 3%. To je jedan od ključnih problema i nažalost taj novac za znanost se smanjuje i on je ove godine bitno smanjen, a sljedeće godine koliko će biti smanjen nitko živ ne zna, ali izvjesno je da će biti još dalje smanjen. Dakle to je onaj stvarni problem hrvatske znanosti, prema tome svi oni spinovi koji se javljaju, jedan od spinova je i to članci kako profesori sveučilišni malo rade, rade 6 sati tjedno, a dobivaju velike plaće pa onda naravno se javi opet sa neslaganje odustajanja od zakona u jednim dnevnim novinama koje je dobilo silno puno pozornosti, vrti se sad već nekoliko dana. 20 znanstvenika je reklo da to nije dobro što je povučeno, od kojih je jedan dobar dio otišao u mirovinu prije 10, 15 ili 20 godina, neki drugi žive cijeli svoj radni vijek u inozemstvu i onda je naravno vrlo lako docirati iz perspektive neusporedivo boljih uvjeta, neusporedivo većih sredstava za istraživanje kako bi u jednoj drugoj zemlji nešto trebalo izgledati ili ne bi trebalo izgledati. Problem je zapravo vrlo jednostavan, a ako se hoće sagledati ja ću vam reći na jednom primjeru biomedicinskih istraživanja, to je moje područje, tim se ja bavim, pa mi smo na Medicinskom fakultetu izračunali koliko je sredstava dano za proizvod znanstvenog rada. Proizvod svakog znanstvenog rada je znanstvena publikacija, dakle proizvod tvornice cipela je cipela, proizvod znanosti je znanstvena publikacija koja je vrednovana po svjetskim kriterijima, objavljena u nekim vrhunskim časopisima koji su opet vrlo objektivno evaluirani, ona je recenzirana itd. i to je proizvod znanstvenog rada. Prema tome, ako želimo izračunati koliko košta naš proizvod onda mi smo to napravili na Medicinskom fakultetu i vidjeli da za jedan znanstveni rad je otprilike potrošeno nešto više od 3000 eura, a otprilike u razvijenim zapadnim zemljama je otprilike opet negdje 100-tinjak tisuća eura. Sad kad usporedite to 3000 i nešto eura na jednoj strani i 100-tinjak tisuća eura na drugoj strani onda zapravo vam je sve potpuno jasno i o tome uopće dalje, bilo kakva daljnja diskusija postaje za mene barem izlišna jer to nije faktor 2, to nije faktor 3, to nije faktor 5, to nije faktor 10, to je kao što vidite faktor nekakav gotovo 100 puta, dakle zapravo je živo čudo da mi uopće imamo ikakvu znanstvenu produkciju. Prema tome, bilo kakvo kritiziranje takve znanstvene produkcije mora polazit samo od toga koliko smo mi ovdje svi spremni izdvojiti za znanost, kako ćemo se ponijeti kad će se donositi proračun za sljedeću godinu i kako ćemo od svih onih krasnih, lijepih riječi da mi potičemo … [[Govornik se ne razumije.]] itd. što će od toga uopće biti stvarnost. Izraz društvo znanja ja vas uvjeravam mladima danas koji rade znanost doslovno zvuči kao sprdnja i kao izrugivanje. Jer u zemlji u kojoj se za znanost neće dati novce, ne želi dati novce a priča se velikim riječima o znanosti to doslovce iritira mlade ljude. Pazite, mi imamo sad situaciju da evo gospodin Darinko Bago, predsjednik uprave Končara je na poslovnom skupu hrvatskih izvoznika prije nekoliko dana rekao da ovog časa njegovih 30 doktora znanosti napušta Hrvatsku i odlazi u Švedsku. To je problem hrvatske znanosti. Jer mi smo pokušali na to odgovoriti bilo ovim prijedlogom zakona, bilo bilo čim drugim. Nismo. To se pravimo da ne vidimo. Pravimo se da ne vidimo inicijativu napustimo Hrvatsku koja je već imala 40000 lajkova. To su problemi o kojima mi trebamo raspravljati, a naravno ove izmjene nekakve kozmetske su nešto što jako malo ima smisla. Prema tome, imao sam potrebu da ove neke spinove koji se javljaju i kojima je cilj da zamrače zapravo pravu istinu jasno razobličimo. Oni moram priznati me podsjećaju na onaj spin koji je isto tako bio vezan uz jedan nedavni, nedavnu situaciju onu vezanu uz gospodina Antešića i kad se govorilo o tome kako je problem predsjednik Vlade je stao iza njega kada je bio problem da je on otišao na jedan dan ili nije otišao na jedan dan u mirovinu. Pa to je, to uopće nije zapravo problem u ovom konkretnom slučaju. Problem je bio da je on kao gradonačelnik iz proračuna grada Raba plaćao svojoj tetki smještaj u domu uključujući i nakon njezine smrti. To je problem. Dakle, ne govorimo mi o moralnom problemu ili o onakvom ili onakvom i relativizaciji stvari nego govorim o pravim problemima. Ali kao ni u tom slučaju, tako ni u slučaju znanosti mi ne želimo se dotaknuti pravih problema. Mi se ne želimo dotaknuti toga da li mi želimo ili ne želimo financirati znanost, da li mi želimo dobru znanost ili ne želimo. Ako je želimo moramo za to izdvojiti sredstva, moramo osnažiti je, moramo organizacijski osnažiti. A različiti kozmetski detalji koje ćemo mi ovako napraviti ili nećemo su tu potpuno irelevantni. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Vaša rasprava je bila kroki, ali nismo čuli što klub HDZ-a misli o zakonu koji je na dnevnom redu. To je bio. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Je, prva je bila da nema smisla raspravljati, a ne šta mislite o tome. Imamo dvije prijavljene replike, tri. Tri prijavljene replike. Prvi je poštovani zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Pa evo, malo ste me preduhitrili. Naime, ja sam htio reći uvaženom kolegi Reineru da zapravo nisam baš čuo gotovo pa ništa o ovom novom zakonu, o njegovom izlaganju. Većinu ste svog izlaganja koncipirali zapravo o zakonu koji nije u proceduri. Ali nije me to ponukalo zapravo na repliku, nego rekli ste da su izdvajanja za znanost, zapravo da je to glavni problem hrvatske znanosti da su izdavanja za znanost u Republici Hrvatskoj relativno mala. Ali evo, ja ću vam pročitati, imam znači pred sobom tablicu proračunskih ulaganja Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta u milijunima kuna od 2004. do 2010. godine. Dakle, 2004. 2,8 milijardi, 2005. 3 milijarde, 2006. 3,2 milijarde, 2007. 3,4 milijarde, 2008. 3,8 milijardi, 2009. 3,7 milijardi i 2010. Ponovo 3,7 milijardi. Dakle, ono što želim reći i podvući budući da ste definitivno locirali problem ali novaca i kada je bilo nisu se alocirali prema znanosti za koju se svi slažemo da ih treba tamo alocirati. Ali znanost je kao i obrazovanje. Dakle, to je proces u koji trebate složit ćete se duže vremena ulagati da bi zapravo i dali rezultata. Prema tome, ovaj proračun, znači sadašnji ili sljedeći neće spasiti hrvatsku znanost, a s vaše strane, s vaše Vlade nije postojala intencija da se tu značajnije povećaju sredstva. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Željko Reiner.
Pa prvo kad govorimo o brojkama onda trebamo pogledati sve brojke i trebamo točno pogledati brojke, jer moram reći da je, pogledajte odnos recimo 2003. godine prema kasnijim godinama. Prema tome, bilo je više novaca. Ja ću odmah sad jasno reći, nije bilo dovoljno novaca, nije bilo dovoljno novaca ni prije, a sad ga ima još manje. Prema tome, to je problem zapravo što mi zaklinjući se u društvo znanja, tvrdeći da to potičemo, tvrdeći da cijelo vrijeme zapravo da izdvajamo premalo. I svaki put kad pričamo teorijski ovdje se svi složimo. Kad dođe proračun vi ćete na prijedlog koji će biti, a koji će sigurno biti premalo novaca vi ćete uredno vrlo onako kao što treba dići ruke za premalo novaca u zdravstvu. Ja ću vas na to podsjetiti kad o tome bude riječ. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća replika je replika poštovanog zastupnika Saše Đujića. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Iako je moj prethodnik malo govorio, pa ponukala me rasprava uvaženog potpredsjednika Reinera iz nekoliko razloga. Znači, prvo je, drago mi je da upravo vi pričate o spiniranju budući da dolazite iz stranke koja je u zadnjih 8 godina doktorirala spiniranje. I kad slušam ovu vašu raspravu o zakonu koji je povučen iz saborske procedure, a ne da nije na dnevnom redu onda dolazim do zaključka da je cijela ova vaša rasprava jedan veliki spin ili uopće niste pročitali materijale za ovu točku dnevnog reda. Pa evo, želim vam da se za buduću točku drugi put malo bolje pripremite, da se sad ne ponavljamo i da ne pričam na način na koji vi pričate cijelo ovo vrijeme o prijašnjim vašim postupcima vaših Vlada. Evo hvala.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Valtera Boljunčića. Izvolite poštovani zastupniče. Bez dobacivanja lijepo vas molim. Poštujte Sabor. Izvolite poštovani zastupniče.
… [[Govornik se ne razumije.]] i o drugim stvarima ali upravo je ova rasprava potakla to da u akademskoj zajednici postoje prilično različita mišljenja o nekim stvarima i ja osobno recimo koliko god možda, dakle potpredsjednik Reiner smatra da zakon je trebao ići. Ja smatram da on ima dobrih rješenja. I bez obzira da li ima ili nema strategija da li je gotova, da li će se raditi ona neće donesti nekakve ključne nove stvari da je danas crno, sutra bijelo ili obrnuto. Upravo zato bi Sabor trebao biti mjesto gdje se raspravlja o zakonu. On je i promjena zakona jer on takav i je, iako dosta članaka se mijenjalo on prije svega ako je bio predložen služi za to da se uklone nekakvi nedostaci koji su se primijetili u primjeni. Ako mi želimo izdvajati više novaca u znanost onda bi bilo dobro da prije toga barem postavimo organizaciju te znanosti da taj novac i ono malo što ga ima ne otiđe uludo na neke strane. Hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom i to nadam se o zakonu koji je na dnevnom redu. Sljedeći je poštovani zastupnik Dražen Đurović i klub HDSSB-a. Izvolite poštovani zastupniče.
Evo gospodine predsjedniče Sabora, zamjenice ministra, zastupnice i zastupnici vrlo kratko. Ove manje-više nomotehničke izmjene kojima se nazivlje usklađuje sa tim bolonjskim procesom klub HDSSB-a će podržati. Ono što su naravno već neki ovdje prijavili to je zapravo pitanje koje se sad ne dotiče izravno ovog zakona već više sustava visokog obrazovanja, to je da li ima ministarstvo odgovor, da li ima znanstvena zajednica odgovor ili netko koliko je taj cijeli bolonjski proces koji smo mi iz SAD-a preko EU uvezli u RH, ovdje ga na neki način presložili u odnosu na svoju nekakvu znanstvenu i visoko školsku tradiciju koju smo imali i dobili sad nekakav eto tako jedan polu-miks, poluuspješan, većim dijelom neuspješan. Barem toliko se može čuti zasada o rezultatima. Ima li itko odgovor koliko je to sve zajedno zapravo uopće imalo smisla, koliko se išta u našim sveučilištima promijenilo nabolje i ima li itko odgovor da li taj sustav ovako posložen visokog obrazovanja konačno zaista stvara kvalitetnijeg doktora, pravnika ili ekonomistu? Dakle, da li sada s tim, s takvim sustavom uopće izlaze, završavaju sveučilišni studij kvalitetniji ljudi, bolje obrazovani, bolje educirani? Da li je taj cijeli sustav uopće polučio neki učinak. Ja u to doba sada nisam studirao no prema onome što se može čuti od onih koji sada studiraju u dobroj mjeri je to zapravo u priličnoj mjeri ostalo sve kako je i bilo samo je na drugi način formalno posloženo. A sadržajno ono što bi zapravo trebalo pokušati dobiti to se nije dobilo dobrim dijelom i zbog tog manjka novca jer taj odnos studenta i profesora, odnos zajedničkog rada, zajedničke suradnje i zajedničkog napredovanja kroz studij se zapravo nije dobio. A tu je bit. Taj se manje-više proces u dobrom dijelu sveučilišnog studija sveo na formalno ispunjavanje broja bodova i onih kriterija koji su formalno uspostavljeni, a zapravo u svojoj biti nije učinjena ona promjena upravo u tom odnosu načina studiranja i odnosa između nastavnika i učenika. Pod učenikom mislim na studenta. Drugi problem kojeg smo svi također mislim svjedoci to je kad je riječ o tim tzv. veleučilištima koja su nikla u svim gradićima diljem Lijepe naše i njihovim letećim predavačima. Ja mislim da su tu pali svi kriteriji ispod svake norme i ja ne znam da li ministarstvo, a u nadležnost koju mislim da i spada, zaista provodi izvide o kvaliteti izvedbe nastave i ispitivanja na tim veleučilištima. Po gradićima i gradovima diljem Lijepe naše. I tim silnim stručnim studijima koji su već zaista prevršili svaku mjeru i to se počelo pretvarati s kvalitetom programa u produžetak srednje škole. Samo još treba platiti po par tisuća kuna. I mislim da je zaista vrijeme da svaki gradić u RH malo veći gradić, a znamo da je kriterij za grad spušten do te mjere da imamo Bog zna koliko gradova u Hrvatskoj, svaki od tih gradića želi imati svoje veleučilište i imamo sada tih veleučilišta po gradovima i gradićima. Lijepo je to za te male sredine, međutim mislim neki kriteriji da bi to uopće imalo status neke visokoškolske ustanove bi ipak morali biti održavani, a mislim da oni danas u dobroj mjeri ne postoje i nisu održani. Dakle, kad je riječ o doktorskim studijima ili poslijediplomskim studijima oni su eto sad traju tri godine, dakle osim doktorata postoji i 3-godišnji poslijediplomski studij. Taj broj tih ECTC bodova je 180. Ti studiji ja ne znam da li su oni ispunili svrhu jer činjenica je ako se usporede doktorati u RH, dakle u RH za razliku od većine zapadnoeuropskih država doktorati nisu javno dostupni. Dakle, vi možete primjerice u nekim skandinavskim zemljama imate pregledne baze doktorata gdje možete dobiti sve doktorate iz svih područja javno dostupno. U RH doktorati nisu javno dostupni većim dijelom osim ako ih netko pojedinačno objavi. No ono što je moguće vidjeti iz područja medicine koja mene zanima je da su ti u Skandinaviji, primjerice, ti doktorati znatno jednostavniji i znatno u manjoj mjeri usloženi nego što su kod nas. I mislim da smo mi sami sebi zapravo možda još dodatno previše kompliciramo neke stvari posebno kad je riječ o poslijediplomskim studijima. Pri tome su ti poslijediplomski studiji u RH poprilično skupi. Ukoliko je cilj, a cilj je jel' da se napravi pomak prema tim doktorskim poslijediplomskim studijima onda će svakako trebati voditi računa da se ti studiji učine dostupni onima, financijski uopće dostupni onima koji bi ih trebali pohađati. U svakom slučaju ovaj prijedlog ovog nazivlja ovako posložen klub HDSSB-a će podržati. Hvala.
Hvala lijepo. Vaše izlaganje izazvalo je jednu repliku. Uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo više stvari u vašem izlaganju zapravo me ponukalo na repliku jer mislim da će se i moje kolege složiti s tim, ali najmanje smo zapravo čuli o ovom prijedlogu u ovom vašem izlaganju. Ja sam također govorio u ime kluba i nisam si uzeo pravo razglabati o problemima u hrvatskom školstvu kojih ima i ne treba od toga bježati, definitivno ih ima. Kolega je iz Požege ako se ne varam. Govorili ste o veleučilištima, da li se znači zalažete da se Veleučilište u Požegi ugasi? Sva su ta veleučilišta otvorena u skladu sa pravilnicima koja su propisana od ministarstva i akreditirana su od ministarstva, odnosno imaju dopisnice za upise studenata i održavanje nastave. Prema tome ja držim da su neki minimalni uvjeti ipak zadovoljeni. Mi možemo onda dalje možemo pričati o tome da li ti zaposlenici odnosno nastavno osoblje tu može biti honorarno, povremeno ili stalno, to je jedan, to je sasvim druga tematika. Tim više što je, ne bih rekao tradicija, ali nastojanje na zapadu vam je da svaki grad, da svaka zajednica ima svoje visoko učilište u smislu bilo sveučilišta bilo fakulteta itd. koje će producirati kadrove na određenoj razini ovisno o tome koliko je to sveučilište i moćno kadrovima i imućno novcem. Ali to je nešto sasvim drugo. Ulazimo u jedno doba kada je biti visoko obrazovan jedan sasvim standard, to više nije, to prije nije bilo tako. Ali ja sam iz vašeg izlaganja shvatio da vi smatrate da je ogledni primjerak, dakle da li je neko visoko učilište uspješno ili ne, da li je produciralo manje kadrova ili ne. Odnosno, postotak završavanja tih studija što držim da nije dobro. Osim toga, govorili ste o poslijediplomskim studijima, tu imamo nažalost porazno mali broj studenata koji upišu, dakle prije svega mislim doktorske studije koji završavaju. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor, poštovani zastupnik Dražen Đurović.
Hvala. Nisam mislio, s obzirom da je ovo tema koja nije stvarno u domeni bilo kakvog politiziranja, nisam mislio ni na koji način politizirati, nego samo dat svoj konstruktivni doprinos ovoj raspravi. Ali evo vi ste sami politizirali pa ja se na to neću nadovezivati. Ideja je bila samo dat konstruktivni doprinos, a mislim da smo stanja u tim veleučilištima svi svjesni i one manje-više većini nas jako dobro poznata. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća u ime kluba HNS-a uvažena zastupnica Nada Turina-Đurić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice, kolegice i kolege. Evo ja bi u ime kluba HNS-a rekla jedan od rijetkih dobrih primjera kada je ušao jedan zakon u proceduru u prvom čitanju, sada već u drugom čitanju gdje smo kroz prvo čitanje, i evo sad u drugom došli čini mi se do dosta visokog stupnja suglasnosti oko toga što treba promijeniti u odnosu na prvi prijedlog. HNS je i kod prvog čitanja skrenula upravo pozornost na ove od nekih ključnih dilema koje su i kolege u prethodnim raspravama rekli i mislim da je ovo što je uvršteno u konačni prijedlog, i mislim da je to što je uvršteno u konačni prijedlog vrlo kvalitetno rješenje. Ovdje su se, postavljaju se naravno pitanja što smo učinili donošenjem, odnosno što će bit posljedice dobre ili loše posljedice donošenja ovakvog zakona. Pa mislim da je stvarno bilo krajnje vrijeme da se pokuša određeni red u ovim nazivima. Naime, već je pošlo neko vrijeme da smo krenuli u bolonjski proces i da je tu ostao cijeli niz nedoumica u nazivima i da se ni sami ljudi koji su završavali pojedine stručne, više škole ili na pojedinim sveučilištima, fakultete nisu u stvarnosti znali gdje spadaju. To je po nama u HNS-u izuzetno važno da se ovaj red uvede i da konačno znamo tko je što. Budući da se tu radi o živom ljudima koji izlaze na tržište rada. Naravno sad će bit vrlo važno pitanje kako će to isto tržište radna, odnosno oni koji traže kadrove na tom tržištu rada se snaći i ponuditi, odnosno tražiti koje vrste stručnjaka će tražiti na tom tržištu rada u skladu upravo s ovim što će ovaj zakon napraviti u nazivlju kod akademskih zvanja. Dvojbe oko toga, da li nam je potrebna strategija. Pa ja mislim da je svima u Hrvatskoj jasno što bi za Hrvatsku značilo višestruko ja bih rekla, ipak višestruko povećanje broja visokoobrazovanih kadrova koje bi mogli ponuditi na tržištu rada i da tu treba učiniti svaki korak, a ovo je jedan od takvih koraka koji će tu strukturu u sastavu našeg stanovništva poboljšati. Puno toga će prema našem stavu u HNS-u, znači prema liberalnom stavu riješiti tržište. Kvalitetu kadrova koja se proizvode, ja ih ne bi svrstava, ko što ih ne bi svrstavala na način da su završili na sveučilištu ili na veleučilištu. Ne bi ih ni svrstavala prema tome u kojem su većem ili manjem gradu te fakultete, odnosno te visoke škole i stručne škole ti ljudi završili. Oni će imati priliku sigurno da na tržištu rada dokažu svojim znanjima i vještinama koje su stekli da li to svoje znanje potvrđuju ili ne potvrđuju. I tu je tržište kao što znamo nemilosrdno, ali vjerojatno i jedino u konačnici pravedno. Budući da smo nažalost svjedoci činjenice da se kod nas i ispiti i diplome još uvijek mogu kupovati. Znači, ja, mi u HNS-u ne mislimo da je jedini kriterij to da li je Pravni fakultet završen u Zagrebu ili u Splitu, i usporedba da li je onaj koji je izašao sa Zagrebačkog sveučilišta kao pravnik bolji pravnik od onoga koji je izašao sa Splitskog. A naravno ni u svim ostalim zvanjima, nego se to naravno valorizira kasnije na tržištu. HNS u tom pogledu pozdravlja donošenje ovog zakona, pozdravlja i činjenicu da se zadnjih dana, ja bih rekla da se skenira, rekla bi da se javno diskutira i to je dobro. Javno se diskutira konačno o znanosti, ima različitih stavova i razmišljanja. Ja vjerujem da ćemo i kad budemo raspravljali o ovom zakonu koji je najavljen isto tako u ovoj sabornici imati prilike na sličan način na koji smo došli do ovog konačnog prijedloga zakona i do najboljeg mogućeg rješenja doći i u tom zakonu. I želim vam u tome puno uspjeha. HNS se će podržati prijedlog ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepo. Time smo iscrpili klubove, nitko se nije javio za pojedinačnu raspravu. Želi li predstavnik predlagatelja, uvažena zamjenica ministra? Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabore, zastupnice i zastupnici. Dakle, u ime i Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta ali i Vlade Republike Hrvatske zahvaljujem na jednoglasnoj podršci ovom zakonu. Nju je nekad teško, a ponekad zapravo i neopravdano teško postići ovdje u Hrvatskom saboru i drago mi je da se zapravo ona dogodila na zakonu iz područja obrazovanja i znanosti. Neki kolege su ovdje u raspravi rekli da se radi o efemernim problemima, o malim rješavanjima, a možemo to reći i tako, no međutim ja vas uvjeravam da iza i tih efemernih žive živi ljudi. Ovdje govorimo o nekoliko stotina tisuća, da stvar bude pa gotovo i bizarna učitelja koji su doista bili u svom zvanju poniženi važećim odredbama zakona. I tako koliko god nam se neke stvari činile efimernima ja bih nekako voljela da uvijek iza njih imamo i žive ljude pa ako trebamo rješavati jednu po jednu malu stvar pa ćemo radije rješavati jednu po jednu malu stvar nego ne činiti ništa dok se ne postigne i suglasje oko ovih velikih stvari oko kojih vidim se ako ništa drugo počelo se dobro ispravno i korektno raspravljati o tome i zahvaljujem svima apsolutno na doprinosu. Da doista konsenzus prvenstveno politički a onda i stručni je nužan preduvjet da bi se na pravile promjene. Slažem se sa mnogim ocjenama koji su ovdje rekli i kolega Vuljanić i druge kolege u raspravi da postoji dosta poteškoća u provedbi promjena u sustavu znanosti i visokog obrazovanja i tu doista jest potreban ako ništa s obe razine politički konsenzus da se neke stvari naprave i drago mi je da je ova rasprava vođena upravo na taj način jer ona daje nadu da će se ono što je nužno ali ono što je doista potrebno ne ovoj ili onoj vladi nego sustav obrazovanja i sutra svima nama našoj djeci i da ne zvuči patetično ali doista boljitku društva u cjelini zapravo biti omogućeni biti i na kraju napravljeno. U tom smislu htjela bih reći samo nekoliko detalja. Evo dozvolite mi na ovom mjestu najaviti vrlo vjerojatno već idući tjedan ili tjedan dana iza toga iz Vlade će u Hrvatski sabor doći i nacrt prijedloga Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru kao prijedlogu zakona koji zapravo po prvi puta i na jedinstveni način uređuje kvalifikacije na cjelokupnoj vertikali obrazovnog sustava koji uspostavlja sustav vrednovanja i osiguravanja kvalitete na cijelu vertikalu dakle od osnovne škole do visokog obrazovanja. Do sada ono postoji samo na razini visokog obrazovanja, vidimo iz nekih rasprava da kod toga postoje prijepori ali nudi i institucionalni strukturirani mehanizam da bi se sustav obrazovanja povezivao sa tržištem rada. To je dosta do sada bila česta mantra i vrlo teško je bilo kome iz obrazovnog sustava kao gledati u jednu staklenu kuglu i misliti što će to trebati tržištu rada. Prostora za strukturirani dijalog između svih dionika nije bilo i strukture za provođenje kvalifikacijskog okvira će dati i formalni okvir da se taj dijalog događa odnosno da se ta odgovornost zajednički rješava. To će nadam se biti rasprava ovdje u Hrvatskom saboru vrlo skoro i ona će dati odgovore na neka pitanja koja su bila potegnuta i danas u raspravi. Još samo dvije uzgredne napomene, vrlo je važno razlikovati da formalna kvalifikacija koja je stečena nekom razinom obrazovanja, ovdje danas konkretno govorimo o visokom obrazovanju dakle određeno akademsko zvanje je mi koji se bavimo matematikom bi rekli je nužan ali ne i dovoljan uvjet za pristup tržištu rada. Formalna kvalifikacija, priznavanje formalne kvalifikacije je jedna priča, pristup tržištu rada je nešto drugo. U nekim zanimanjima u nekim strukama stvari su interno regulirane da je zapravo pristup tržištu rada dovoljna formalna kvalifikacija. No međutim kako se razvijaju potrebe tržišta rada za sve većom razinom sposobnosti uz određenu formalnu ovakvu ili onakvu vrstu kvalifikacije potrebno je zadovoljiti i još nekim uvjetima. I to je vrlo važno da se negdje razumije i sada dakle da ne stavljamo na teret i obrazovnog sustav ono što obrazovni sustav kao takav i kao sam po sebi ne može niti je ikad mogao postizati. To će biti posebno važno nakon pristupanja RH EU dakle od srpnja iduće godine kada ne samo u reguliranim profesijama nego i u drugim profesijama omogućavajući slobodu kretanja i rada onda to znači i ljudi koji su studirali u drugim zemljama u drugim sustavima će dolaziti u Hrvatsku kao što će hrvatskim državljanima sa našim kvalifikacijama biti omogućeno automatsko priznavanje njihove kvalifikacije, pristup tržišta rada u drugim zemljama. I mi tu negdje zapravo svi skupa iz glave moramo da tako kažem izbiti razmišljanje da je formalna kvalifikacija automatski ulazak na tržište rada. Da ona je nužan ona je formalan uvjet ona se formalno priznaje međutim u suvremenom društvu posebno u smislu ove mobilnosti i radne snage ali i obrazovnog tržišta riječ koju ne volim spominjati uz obrazovanje ali u ovom kontekstu vrijedi naprosto nije dovoljna i nije jedini uvjet. I na kraju kolega Đurović samo nekoliko stvari pitali ste vode li ministarstvo kontrolu određenih vrsta studija na veleučilištima na pojedinim stvarima. Dakle ja bih vas samo htjela podsjetiti da je donesen Zakon o osiguravanju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju gdje je posao i inicijalne akreditacije ali i reakreditacije periodičnog vrednovanja obveza zakonska Agencije za znanost i visoko obrazovanje. Ministarstvo po zakonu to ne smije raditi a to je jedna izvedenica autonomije sveučilišta koja je ustavna kategorija gdje se na stranu nezavisnih regulatora koji su akreditirana u europskim mrežama za osiguranje sustava kvalitete onda na taj način upravo i provodi. Dakle mehanizam postoji naravno da u sustavu reformiranja obrazovni sustava kao što je bilo ovdje kritika nekih navođenje bolonje dolazi dozvolite mi jednu slikovitu metafore do određenih poremećaja. Ako hoćemo ako krećemo na uzbrdici s autom pa moramo promijeniti brzinu auto malo zastane. Tako i u ovom dijelu vođenja određenih promjena koje su nužne radi usklađivanja naših kvalifikacija naše kvalifikacijskog okvira sa europskim kvalifikacijskim okvirom dolazi do određenih pa možda i nesnalaženja mislim da je naš posao svih nas sve te manjkavosti koje s uoče ispravljati i omogućiti da sustav funkcionira sukladno i našim specifičnim okolnostima i potrebama hrvatskih građana ali uvažavajući tu veliku sliku koju oni danas u 21.stoljeću žive i rade ne samo u Hrvatskoj nego i na globalnoj razni moraju biti prepoznati ne samo svojim formalnim kvalifikacijama i nazivima nego i razinama znanja i vještina koje su stekli tijekom svog formalnog obrazovanja. Slično vrijedi i za mrežu visokoškolskih ustanova. Da, to je nekima problem no međutim vjerujem kada bi se mi svi skupa skupili na kup kao zastupnici kada bi razgovarali što je dobro što nije, koji je optimum, kako formirati mrežu da me se krivo ne shvati to je ono nažalost kako funkcionira sustav svi bi rekli da, da ima toga previše ali nemojte ukidati ono što je u mom mjestu. I to je jedan dio ili jedan dio razmišljanja koji unutar akademske zajednice čini mi se gospodine potpredsjedniče da ste i vi spomenuli i kolega Vuljanić sa jednom hrabrošću suočavanja prvo unutar akademske zajednice onda i na razini politike da se neke promjene moraju, trebaju dogoditi i da trebaju građane na konsenzusu imajući u vidu veliku sliku a ne pojedinačne ili parcijalne interese ovog ili onog kraja bez ikakvo da tako kažem podloge ili ovih ili onih interesnih skupina. Zato moram priznati i time ću zaključiti veseli ovaj konsenzus oko izmjena ovog zakona. Nadam se da će na sličan način biti rasprava i oko drugih zakona iz ovog paketa da tako kažem usklađivanja koja dolaze iz Ministarstva znanosti ali da će na sličan način biti posvećena pozornost raspravi kod izvješća o radu Nacionalnog vijeća za znanost, Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje obzirom da se radi od sabora imenovanim strateškim tijelima koji trebaju dati odgovore na neka od pitanja koja su postavljeni danas ovdje u raspravi. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Time bismo završili raspravu o tekstu ovog zakona. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o akademskim i stručnim nazivima i akademskom stupnju, drugo čitanje, PZ br. 110. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim da dizanjem ruku da se izjasnite tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je jednoglasno donesen Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o akademskim i stručnim nazivima i akademskom stupnju sa 120 glasova za u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Sada bismo prešli na sljedeću točku dnevnog reda. To je - Prijedlog polugodišnjeg izvještaja o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za prvo polugodište 2012. godine i Prijedlog polugodišnjeg izvještaja o primjeni fiskalnih pravila za prvo polugodište 2012. godine Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu, Odbor za poljoprivredu i Odbor za regionalni razvoj i fondove Europske unije. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Obrazložit će zamjenik ministra financija gospodin Boris Lalovac.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Evo pred vama se nalazi Polugodišnji izvještaj o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2012. godinu koji se sastoji od seta izvješća. Ja ću probati ukratko se samo zapravo osvrnuti na prihode i rashode znači prvih 6 mjeseci s time da trebamo, znate zapravo da je prvih 3 mjeseca bilo privremeno financiranje tako da fokusiramo prvi dio tri mjeseca, znači ovaj dio se odnosi za 6 mjeseci. Znači kad govorimo o prihodima državnog proračuna u prvoj polovici 2012. godine ostvareni su u iznosu od 53 milijarde kuna ili 48,7% godišnjeg plana što je 3,5% više u odnosu na isto razdoblje prethodne godine. Na kretanje prihoda utjecalo je i niz izmjena poreznih propisa koji su stupili na snagu tijekom prve polovice 2012.godine. Porezni prihod u prvom polugodištu 2012.godine iznose 30,3 milijarde kuna ili 47% godišnjeg plana te su povećani za 4,1% u odnosu na isto razdoblje prošle godine. Prihodom od poreza na dohodak u prvoj polovici 2012.godine prikupljeno je 535 milijuna kuna, 41,7% plana što čini međugodišnji rast od 4,9%. Prihodi od PDV-a ostvareni u iznosu od 18,8 milijardi kuna ili 46,4% godišnjeg plana što je u odnosu na isto razdoblje prethodne godine povećavanje od 6%. Osnovni uzrok ovoga povećavanja je povećanje PDV-a sa 23 na 25%. U prvoj polovici 2012.godine prikupljeni prihodi od trošarina iznose 4,9 milijardi kuna što je 43% godišnjeg plana. Prihodi od doprinosa ostvareni su u iznosu od 19,1 milijardu kuna odnosno 51,8% plana i predstavlja međugodišnji rast od 1,4%. Unatoč smanjenju stope za zdravstveno osiguranje sa 15 na 13% prihodi od doprinosa bilježe lagani rast što ukazuje na pozitivne rezultate uvođenja mjera u provođenju prakse uplate plaća bez uplate doprinosa. Ukratko ću samo analizirati rashode. Izvršenja ukupnih rashoda u prvom polugodištu 2012.godine iznosila su 58,9 milijardi kuna odnosno 49,5% u odnosu na planirana sredstva od 118,8 milijardi kuna. Rashodi za zaposlene u razdoblju od siječnja do lipnja 2012.godine izvršeni su od 11,2 milijarde kuna što predstavlja 52,4% plana za 2012.godinu. Velik broj uredbi o unutarnjem ustrojstvu ministarstva i drugih središnjih tijela državne uprave donesenim u drugom dijelu prvog polugodišta te će se efekti njihove primjene trebali bi biti vidljivi u drugom polugodištu. Materijalni rashodi izvršeni su u iznosu od 3,8 milijardi kuna što je 43,2 % planiranih sredstava. Ovakvo izvršenje materijalnih rashoda rezultat je ponajprije racionalizacije na rashodima za usluge koji su manji u odnosu na prethodnu godinu za 14%. Rashodi za subvencije izvršene u prvom polugodištu 2012.godine su 2,6 milijardi kuna, subvencije što je u odnosu na 5,5 ukupno planiranih čini 50,8%. Od navedenog iznosa za subvenciju poljoprivrede izvršeno je 1,4 milijarde kuna. Naknade građanima i pučanstvima izvršene su u iznosu od 32,3 milijarde kuna ili 50,6% plana od čega su mirovine i mirovinska primanja izvršeni u iznosu od 17,5 milijardi kuna što predstavlja 49,6% ukupno planiranih sredstava. I ukratko bih samo ukazao na ukupan višak ili manjak. Ukupan manjak državnog proračuna u prvoj polovici godine ostvaren je u iznosu od 5,8 milijardi kuna što je 58,8% ukupnog planiranog manjka koji smo u ovoj godini planirali 9,9 milijardi kuna. Kada gledamo znači polugodišnje izvješće ove godine 2012. u odnosu na polugodišnje izvješće prošle godine, znači isto razdoblje prošle godine, manjak državnog proračuna manji je za 2,9 milijardi kuna što je rezultat, u jednom dijelu rezultat povećavanja prihoda od 1,8 milijardi kuna, ali i smanjenja rashoda od 1,1 milijardu kuna. Znači ukratko bih samo još naglasio, Ministarstvo financija intenzivno radi na stabilizaciji prihoda i držanja pod kontrolom rashoda. Znači kao što vidite, i dalje je deficit prisutan u proračunu i moramo biti jako angažirani da ovaj deficit koji smo planirali do kraja godine od 9,9 milijardi kuna da ga držimo pod kontrolom jer to je jedan i također od uvjeta i primjene svih ostalih propisa, također i Zakona o financijskoj odgovornosti. Tako da pred nama unatoč moramo reći lošim, biti iskreni, lošim makroekonomskim pokazateljima koji jesu trenutno u Hrvatskoj. Ali se nadamo da će zapravo u drugom dijelu godine ostati, početi se pokazivati određeni … tako da evo pred nama je prvi dio, šestomjesečni dio, a svakako će biti kada dođe i pravo izvršenje proračuna biti još zanimljivije. Hvala lijepo.
Da li radna tijela Sabora žele iznijeti svoj izvještaj? Ne. Otvaram raspravu. Prelazimo na raspravu po klubovima. Prvi je klub HNS-a i poštovani zastupnik Srđan Gjurković.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine zamjeniče ministra sa suradnikom, kolegice i kolege. Dakle uvijek naravno u ime kluba HNS-a da kažem jasno da ćemo apsolutno podržati ovo Izvješće o realizaciji proračuna za prvo polugodište 2012.godine. Što se tiče samog tehničkog aspekta izvješća proračuna možemo reći da apsolutno zadovoljava sve one zahtjeve koje jedan ovakav izvještaj glavne političke poruke i programa koalicijske vlade zahtijeva odnosno ima. Ali ono što je ključno u ovome izvješću, a to je da vidimo na koji način i u kojim uvjetima je u biti realiziran ovaj dio proračuna, o njegovom početnom stanju, naslijeđenim odnosima, dugovima, obavezama, koje su politike i programi koji se provode iz ovoga proračuna, adekvatnost aktivnosti i mjera i instrumenata koji proizlaze iz ovoga proračuna, ali naravno i svih onih zakona i uredbi koje je donosila Vlada Republike Hrvatske, koje su se poduzimale i naravno poduzimaju kontinuirano. O složenosti makroekonomske situacije ne samo u Hrvatskoj nego u Europi i svijetu. Mislim da nije potrebno posebno govoriti i naglašavati. Ali zato je jasno vidljivo da iz ovoga izvješća šestomjesečnog proračuna da nema više politike rasta deficita proračuna koji je usmjeren na potrošnju već je to jedna druga politika, politika promjena, politika otvaranja prostoru ulaganjima, investicijama, zapošljavanju. I nema davanja potpora na način da su ona infuzija koja stimulira neaktivnost. Ovaj proračun, jedna od njegovih ključnih poruka koji su jasno dobile odgovor i u međunarodnim institucijama, a to znači i stabilnost financijskog sustava, stabilnosti dobar kreditni rejting koji je Hrvatska dobila u ovom trenutku. To je jedan od izričaja dobitka ovoga proračuna, načina na koji je on formiran, načina na koji je on formiran, načina na koji se on provodi uz maksimalna financijska pravila, odnosno vođenje računa o fiskalnoj odgovornosti, poštivanje financijske discipline, ušteda i jasne politike prema korisnicima. Ovaj proračun je proračun i usklađene fiskalne i monetarne politike, proračun koji je osigurao HBOR-u 300 milijuna kuna u prvih 6 mjeseci dokapitalizacije da bi HBOR zajedno sa HNB-om, zajedno sa komercijalnim bankama i Ministarstvom financija dogovorio i aranžmane za gospodarstvo, za restrukturiranje, za obrtna sredstva u kamatama od 3 i pol posto, a sve kao rezultat stabilnog proračuna, financijske discipline i onog što je ključno jeftinih izvora kapitala što za državu, što za gospodarstvo, što dalje za stanovništvo. I na taj način u biti i HBOR šta nije u ovom izvješću, ali to je sve dio politike ovoga proračuna i ove Vlade. I u biti u prvih 6 mjeseci realizirao 5,9 milijardi kredita prema gospodarstvu što je 23% iznad plana. Ukupni manjak državnog proračuna čuli smo on je za 0,9 postotnih bodova niži u odnosu na isto razdoblje prošle godine, odnosno 1,7% BDP-a. To je uspjeh ovog proračuna, to je uspjeh ove Vlade. Ne treba zaboravit da ipak proračun je donesen krajem veljače. Do tada smo imali privremeni proračun. Isto tako, brojke jasno ukazuju o njegovom izvršenju, načinu rada Vlade Republike Hrvatske, koalicijske Vlade. Njegovi rashodi su na 49 i pol posto, a prihodi na 48,7 posto. I ono što imamo prvi put u Hrvatskom saboru, u izvješću to je Izvješće o primjeni fiskalnih pravila prema Zakonu o fiskalnoj odgovornosti koji se propisuje da smanjenje udjela rashoda općeg proračuna u BDP-u treba biti za jedan postotni poen manji nego što je bio prošle godine. Opis izvješća jasno ukazuje da će on biti za 1,3 postotna boda manji, a to znači da ne samo da se zadovoljavaju fiskalna pravila. To znači da čak i u slučaju nižeg nominalnog ili realnog bruto društvenog proizvoda postoje rezerve koje ova Vlada ima da bi se moglo odgovoriti krizi. Naravno, šestomjesečni proračun ima jako puno podataka, ali s obzirom da je šestomjesečni proračun da je on u biti četveromjesečni s obzirom kad se donio uz sve ove političke jasne poruke stabilnosti koje ova Vlada zajedno sa proračunom i svim mjerama provodi ona jasno i ovaj proračun ukazuje da nema jednostavnih rješenja, odgovora brzih za izlazak iz krize. Međutim, isto tako je jasno i to i mi u HNS-u isto tvrdimo da ova Vlada može i zna dati odgovor za izlazak iz krize i da je nedvojbeno da imamo velike šanse da to i postignemo. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedeći je klub Socijaldemokratske partije i poštovani zastupnik Igor Rađenović. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, pomoćniče ministra, kolegice i kolege. Pa evo, ton mojih prethodnika laganim glasom u ove relativno kasne sate da kažem nekoliko riječi dakle u ime kluba SDP-a o izvršenju proračuna za prvih 6 mjeseci. Kada govorimo, dakle o tom izvršenju za prvo polugodište, prije svega a što su rekli i moji prethodnici moramo uzeti u obzir da se radi o prekratkom roku iz ovog mog kratkog iskustva u ovome Domu. Obično se rasprave o proračunu i o nekim drugim zakonima provedu u raspravama o učinkovitosti ili neučinkovitosti neke Vlade, a u istraživanjima tržišta reklo bi se da se radi praktički o premalom uzorku dakle za ovih par mjeseci. Očigledno ovaj izvještaj ne može ocijeniti u punom dakle obimu i kvalitetno. Rad nove Vlade može dati neke signale. O tome je govorio moj prethodnik osobito imajući u vidu, dakle da je 24. veljače donesen praktički novi proračun i da se jedna polovina ili jedna trećina ovog razdoblja odvijala sukladno odluci o privremenom financiranju. Ali ono što osnovno možemo zaključiti iz ovog dokumenta jest da se državni proračun ostvaruje u skladu sa planiranom dinamikom, da se prihodi realiziraju, te da se deficit značajno smanjuje u odnosu na prethodna razdoblja, između ostalog zahvaljujući i učinkovitoj kontroli rashoda. Dakle, dobro i usprkos mnogih promjena zakona precizno planirano prolazno vrijeme za što pohvaljujem stručnjake u ministarstvu kao rezultat ušteda koje je Vlada predvidjela ovim prijedlogom. Ne zaboravimo da je ovim proračunom predviđeno smanjenje, dakle nominalno smanjenje potrošnje, nominalno smanjenje rashoda u iznosu od 4 milijarde kuna ali i većeg ostvarenja prihoda s obzirom na postignutu veću financijsku disciplinu. Usprkos uglavnom nepovoljnim makro ekonomskim pokazateljima proračunski prihodi ostvarili su se praktički idealno gotovo 49% plana što je ispod matematički idealnih, ali ako uzimamo u obzir dakle standardno izrađenu sezonsku komponentu prilikom prikupljanja poreza ostajem pri ovoj tvrdnji da je to praktički idealno u odnosu na planirano. Dakle, ostvarenje prihoda u iznosu od gotovo 53 milijarde kuna što je usprkos spomenutim nepovoljnim gospodarskim trendovima povećanje u odnosu na godinu prije od gotovo 3,5%. Kolegice i kolege obratite pažnju osobito na pojačano ostvarenje prihoda od doprinosa. Dakle, što je godinama bila rak rana u našim proračunima i u javnosti i u tvrtkama koje su imale problema, a sada je zahvaljujući propisu koji smo mi donijeli, dakle o nemogućnosti isplate bez prvotne uplate doprinosa radnicima, to više nije problem. Usprkos smanjenju tog zasebnog doprinosa dakle za 2 poena, sa 15 na 13% rastu prihodi u odnosu na prethodnu godinu i to rastu 1,4%, a ovo je kažem smanjenje nominalno preko 10%. Nije to jedina pozitivna promjena koja je kažem vidljiva u ovome izvješću, bit će i u izvješću na kraju. Dakle, pozitivna promjena zakona koji smo ovdje donijeli koji će ja vjerujem uspjeti kažem uz financijsko stabiliziranje uspjeti i podići hrvatsko gospodarstvo. O tome je govorio moj prethodnik pa da ne ponavljam. Put koji je ova Vlada odabrala, odbrala je ka jačanju hrvatskog gospodarstva. Što se tiče rashoda matematički iščitavamo još preciznije ostvarenje na razini pola godine 49,5 ili nešto više od 58,5 milijardi kuna. Tu se stvari odvijaju manje-više prema očekivanjima, dakle ponovno precizno, jedino što donekle zabrinjava vjerujem da će o tome biti diskusije to je nešto veće ostvarenje rashoda za zaposlene i to u drugom polugodištu ostaje očigledno glavni izazov Vladi za planirano ostvarenje do kraja godine. Izazov i za ministra financija, ali i za primarno za ministre koji vode resore u kojima je ostvaren proboj na ovim stavkama. U prilog dobrom planiranju i neću više previše hvaliti ljude iz Ministarstva financija je to da očigledno nećemo ove godine imati rebalans što nije čest slučaj na ovim prostorima pa i u našoj državi. Nekoliko samo rečenica dakle o ovim izvještajima koji prate, dakle izvješću o razrješenju proračuna. Što se tiče korištenja proračunske zalihe nikad kraći izvještaj, nikad manje odluka o tome. Dakle, nema nijedna odluka ministra, nijedna odluka premijera. Ima nekih 8 ili 9 odluka Vlade, a najavljeno je da sa te strane neće biti onih koje nisu zaista izvanredne. Financijski je najznačajnije Državno izborno povjerenstvo i ono praktički nosi 90% toga. Što se tiče državnih jamstava isto 4 jamstva 2 brodogradilištima, zapravo brodogradilištu jednome. Iznos nešto manji od 300 milijuna kuna. Nešto veći iznosi HC i HAC – ukupno 1,7 milijardi kuna sa rokovima dospijeća do 2019. Bojim se da je HAC jedna od omča za vratom koja je ostala ovoj Vladi, ali o tome će vjerojatno biti diskusije oko nekih drugih točaka dnevnog reda. Što se tiče izvješća ostalih izvanproračunskih korisnika manje-više su stvari dakle na razini ostvarenja prošle godine, nešto manji prihodi i nešto veći rashodi, ali to je utjecaj DAB-a koji je rashode ostvario nešto preko 90%, ali da sad ne idemo u dublje analize možda će netko od kolega i toga zaintrigirati. Što se tiče dakle po prvi put polugodišnjeg Izvješća o primjeni fiskalnih …, dakle Zakon o fiskalnoj odgovornosti propisuje to smanjenje dakle udjele rashoda unutar općeg proračuna u BDP-u za 1 postotni poen svake godine. Sukladno ekonomskim kretanjima projekcija nominalnog iznosa BDP-a za razdoblje dakle 2013. – 2015. smanjena je za 9,7 milijardi kuna ili 10 milijardi nominalno. Ako je bila planirana dakle prilikom izglasavanja državnog proračuna za ovu godinu. Razina ukupnih rashoda sukladno dakle ESA 95 metodologije 138,8 milijardi, odnosno 40,6% cijelog BDP-a što predstavlja smanjenje dakle u iznosu od 1,3% zapravo na 1,3% udio ukupnih rashoda u odnosu na konsolidiranu opću državu i time ispunjava taj uvjet od 1%. Ostvareni deficit dakle kreće se u okviru planiranog, uzevši u obzir ovaj sezonski karakter. Dakle, planirano je 9,9 milijardi, 58,8% toga smo ostvarili. U nominalnom iznosu to je 5,8 milijardi što je 2,9 milijardi manje nego 2011. godine zahvaljujući rastu prihoda od 1,8, a smanjenju rashoda od 1,1 milijardu. Imajući u vidu kolegice i kolege sve naslijeđene dubioze u brodogradnji, zdravstvu, željeznicama, u HC-u, u HAC-u, obzirom na visoku zaduženost RH i obzirom na ovisnost na međunarodnim tržištima kapitala postignuta financijska stabilnost pozitivno utječe na nužno financiranje i toga deficita i očuvanje međunarodnog rejtinga. Htjeli to neki priznati ili ne to očuvanje ipak je veliki uspjeh i Vlade u cjelini i njenog ministra financija. No nedvojbeno da će i dalje biti potrebno raditi na daljnjoj fiskalnoj konsolidaciji. Evidentno je, govorili su o tome i prethodnici, da sve relevantne financijske institucije i domaće i međunarodne podržavaju politiku Vlade na postizanju na izgradnji fiskalne stabilnosti, ali jednako tako i u promjenama porezne politike koja će nastojati rasteretiti hrvatsko gospodarstvo u cilju povećanja njegove konkurentnosti i u cilju izgradnje što uravnoteženijeg proračuna u budućnosti. Klub SDP-a podržati će ovo izvješće. Hvala vam lijepa.
Hvala vam poštovani zastupniče. Sljedeći je klub HDZ-a i poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče, gospodine pomoćniku ministra. Pa evo u 12 godina što oporbenog staža, što ministarskog, što staža u vladajućoj koaliciji nikada manje zastupnika i nikada tiša rasprava vladajućih oko izvršenja proračuna, a možda je razlog tome i danas vrlo bučna reakcija na ovo izvršenje proračuna, a isto tako neki su zaboravili kako su bili dobri atletičari kad su trčali na potpisivanje referenduma za održanje nekih radničkih prava, a danas nažalost hrvatski učitelji gledajući ovo izvršenje proračuna nemaju snage da trče kao što su neki trčali im potpisati potporu prije dvije godine. A to govorim iz razloga što naprosto ovaj proračun treba čitati među redcima. Kada čitate među redcima onda priča ispada malo drugačija, onda ovi rashodi nisu baš tako idealni kao što se priča nego su malo drugačiji. Ali istine radi s obzirom da je ministar izjavio da sve ovo što se događa u javnim financijama je posljedica jednog užasnog nereda proteklih 8 godina, kolegice i kolege 2008. godina, zadnja godina prije krize, iako nije već zadnja tri, četiri mjeseca krize deficit državnog proračuna je bio 0,8%. To su činjenice i to je hrvatska istina od koje htio netko ili ne htio ne može pobjeći. I ne može nitko reći tko je ostavio za sobom 350 računa našu uređenu riznicu s jednim računom da su državne financije u neredu. Naprosto nešto što ne stoji i to je nešto što moram reći. Ali kažem nikad mirnija rasprava iz vladajuće koalicije. Zašto? Pa zato što su makroekonomski pokazatelji naprosto takvi da upozoravaju svakog dobronamjernog čovjeka da situacija nije dobra, da je situacija loša. I koliko se god mi trudili prikazat, a to ću obrazložit kasnije i sa konkretnim pokazateljima, naprosto ne možemo reći da neki loši potezi Vlade nisu doveli do ove situacije. Niko ne može reć da određene porezne promjene nisu utjecale na stanje u graditeljstvu i građevini, to niko ne može reći. Isto tako nitko ne može reći, ako povisite PDV ne za 2%, nego za 8,8% ili 2 % poena te na takav način na godišnjoj razini niste uzeli hrvatskim građanima preko 2,5 milijarde kuna iz džepa i da ste ih na takav način naprosto prisilili da manje troše. To su činjenice od kojih se ne može pobjeći, ali upravo taj povišeni PDV i povišene cijene o kojima ću kasnije govoriti je rezultat dobre prihodovne strane proračuna. Jer kad pogledate ostali prihodi u državnom proračunu se ne pune baš tako dobro, jer doprinos je smanjen od 1.5., a ne od 1.1. ili 1.2. za zdravstvo. I jednokratni efekat zakona kojim se plaće ne mogu isplaćivati bez da se plate doprinosi lagano gubi dah ako pogledate izvršenje za 8 ili 9 mjeseci. Dakle, to su činjenice od kojih se ne može pobjeći isto kako što se ne može pobjeći da po prvi puta u Hrvatskoj u vrijeme turističke sezone pada broj zaposlenih i raste nezaposlenost. To se prvi put sad dogodilo. Dakle, uz smanjenje izvoza, uz pad industrijske proizvodnje sve su to činjenice koje su tu i koje oslikavaju sliku proračuna. To najbolje vidite kad pogledate prihode od trošarina, one vam najbolje pokazuju. Da je i gospodarstva aktivnost slaba, a isto tako da hrvatski građani nemaju novca da se voze, to je naprosto činjenica. Jer trošarina nije nešto što je promjenjivo, ona se plaća na litru, ne plaća se na nikakav postotak, nego se plaća po potrošenoj litri i to je tako. A što se tiče na kraju krajeva da su prihodi posljedica povećanja poreza to piše i u obrazloženju Ministarstva financija i Vlade. A što se tiče rashoda oni su vrlo interesantni, ako zanemarite rashode koji su se morali izvršit, dakle to su rashodi za zaposlene, to su rashodi za mirovine, to je dječji doplatak i to su kamate, onda možete vidjeti da određene rashodi nisu izvršeni pa neki ni sa 20%. I kad bi ti rashodi bili izvršeni po principu 50% onda bi deficit državnog proračuna bio veći negdje za milijardu šesto, milijardu sedamsto, a ako hoće Vlada izvršit određene programe morat će ih do kraja godine izvršiti i onda će deficit izgledati sasvim drugačije. No, u ovim rashodima niko nije govorio prilikom donošenja proračuna da će se smanjit plaće prosvjetarima. Da djeci zaposlenih u državnim i javnim službama neće biti isplaćen dar dječji i da isto tako 240 tisuća državnih i javnih službenika neće dobiti božićnicu. A kad govorimo o plaćama onda tu treba još reći jedan podatak kolegice i kolege. Oni troškovi o zaposlenima na 21 milijardu ne sadržavaju troškove plaća negdje sedamdesetak tisuća u zdravstvu, jer oni plaću dobivaju preko bolnica i nisu sastavni dio državnog proračuna. Pa kad bi ovim 21 milijardu dodali još cirka 7 milijardi koliko otpada na 70 tisuća zaposlenih u zdravstvu ili 3,5 milijarde na polugodišnjoj razini, onda bi ovo povećanje rashoda iznad plana s osnovom plaće izgledalo daleko lošije. Dakle, to su činjenice od kojih se ne može pobjeći. Isto tako prilikom donošenja proračuna smo upozoravali da će se rashodi za kamate povećati, da planirani rashodi neće biti dostatni što je planirano u državnom proračunu. I to se već može vidjeti za 6 mjeseci, a pogotovo se može vidjeti nakon 8 mjeseci gdje su rashodi za kamate veći nekakvih 650, skoro 700 milijuna kuna u odnosu na plan. I to je stavka sigurno koja će na kraju godine itekako probiti rashodovnu stranu ali se ne vidi u državnom proračunu. Međutim, ono što je vrlo interesantno i što čini takvu idealnu rashodovnu stranu proračuna su vam sredstva za nabavu nefinancijske imovine ili da kažemo za građevine i opremu koju su najviše praktički koristi u zdravstvu i školstvu. Tu imate planiranu 1 725 milijuna na godišnjoj razini, izvršeno je 308 milijuna. Da smo išli po principu 50% onda bi tu izvršenje trebalo biti negdje oko 860 milijuna. Dakle 560 milijuna više nego što je sad, a ako Vlada hoće izvršiti program i ako hoće izvršiti izgradnju škola, nabavku opreme bolnicama i školama što je obećala, onda će do kraja godine morati povećati tih, potrošit tih 1 700 milijuna kuna. Dakle, rashod na ovoj poziciji u drugih 6 mjeseci neće biti 300 milijuna nego će biti 1 400 milijuna. Dakle, 1 100 milijuna veće nego što je bio u prvih 6 mjeseci. Pa pridodajte tome onih 600 milijuna kamata, pridodajte tome negdje oko 400,500 milijuna za plaće, pa kad tome dodate da je u poljoprivredi od 2 milijarde, od 4 600 milijuna isplaćeno, zapravo na toj polugodišnjoj razini je negdje oko 2 300 milijuna, isplaćeno 1 900 milijuna, to je opet oko 500 milijuna manje. Pa ako Ministarstvo poduzetništva koje priča da tako ima sjajne podatke u prvih 6 mjeseci potroši 300 milijuna, dakle 150 milijuna manje od one polugodišnje razine. Ako Ministarstvo gospodarstva potroši 60 milijuna manje, onda vam evo deficita na kraju godine koji će biti veći 2,5 ili 3 milijarde kuna. Ako se ti rashodi izvrše onako kako su planirani u proračunu, ili ćemo reći u bolnicama ti nećeš dobit taj aparat, ti nećeš dobit taj aparat, ili ćemo reći u školama tvoja škola će sačekati godinu ili dvije dana. Jer ako se izvrši ovih 1 700 milijuna, sad smo imali izvršenih 300 milijuna, onda u drugoj polovici godine imamo praktički 5 puta, zapravo 4 puta veće rashode samo na toj poziciji, nego u prvih 6 mjeseci. Dakle, to su činjenice od kojih ne možemo pobjeći, a isto tako po prvi puta se dogodilo u novijoj povijesti Republike Hrvatske da Vlada Republike Hrvatske bez obzira dali lijeva ili desna nije reagirala na nedaće hrvatskih poljoprivrednika. 2002. godine je Vlada već poslani proračun, a tada je bila koalicijska Vlada SDP, HNS, u već poslani proračun Hrvatski sabor je izmijenila za 600 milijuna kuna na ime pomoći seljacima za otklanjanje posljedica od suše. Isto tako Vlada HDZ-a je u 2006. ili 2007. godini isto tako, 300 i još nešto milijuna kuna otklanjanje posljedica od poplava i od suše. Prema tome, dakle svaka Vlada je reagirala, ali ova Vlada nije sad ni reagirala. Upravo zbog toga da bi se prikazala jedna krasna slika proračuna koja nažalost i mislim da tu nitko ne može biti sretan niti se smijati tome, nije baš takova kao što se prikazuje. I mogao bih ja sada ići od stavke do stavke i pobrajati rashode koji nisu izvršeni ili uopće nisu izvršeni u prvih 6 mjeseci, a morat će se izvršiti u drugih 6 mjeseci s tim da velim skoro svi rashodi temeljem kojih građani Hrvatske ostvaruju određena prava su isplaćeni za prvih 6 mjeseci i imaju određeno prekoračenje. Dakle, kolegice i kolege ovako izvješće državnog proračuna izmjena Zakona o doprinosima gdje se kaže da se s tim rasteretilo hrvatskog gospodarstvo. Znate tko je imao najveću korist od Zakona o doprinosima zapravo izmjenama smanjenjem zdravstvenog doprinosa sa 15 na 13%? Ako uzmete da su vam bruto plaće što u zdravstvu što u ovom ostalom dijelu 28 milijardi i onda ako dođete do onog malog bruto dakle bruto plaća i na to se obračuna doprinos i kada uzmete smanjenje od 2% ili od nekakvih to vam je negdje 13,5 i 14% onda vam ispada da najveći dobitnik od smanjenja doprinosa je Vlada RH tj. proračun jel … osnova će na ime uplate doprinosa za isplate plaća iz državnog proračuna trebati platiti negdje 350, 400 milijuna kuna manje. To je činjenica. To nije dobilo niti jedno poduzeće u Hrvatskoj niti približno toliko novaca. Dakle za toliko je manja rashodovna strana kada se želimo uspoređivati sa 2011.godinom. A ovako sjajan proračun koji je dar poslao hrvatskim građanima? Dakle da bi se HEP-u pomoglo, ajmo sa strujom 20% ali učiteljima ćemo skresati plaću. Plin plus 37% hrvatski građani nisu ni po prav osjetili što to znači, tek sada kada krenu hladni mjeseci kada krene seozna grijanja pa kada dobiju veće račune 200, 300, 400, 500 kuna ovisno tko ima koliku kuću ili stan velik onda će to osjetiti. Grijanje u Zaprešiću, Velikoj Gorici, Zagrebu, Osijeku, Sisku plus 37% i već sam rekao one 2,5 milijarde kuna koje smo po tiho i polako uzeli hrvatskim građanima iz džepa na ime povećanja stope PDV-a. pa si uzmite vi koliko smo mi s tog osnova hrvatskim građanima uzeli iz džepa. Preko 3,5 milijarde. I sada još netko kaže da ima prostora da će se smanjiti doprinos da će se hrvatskim građanima uzeti dodatnih 7 milijardi. Pa volio bih vidjeti koji su to hrvatski građani koji imaju tolike novce. I na kraju, bez obzira koliko pričali i koliko je priče bilo u ovom Saboru nažalost tu ima malo ovih starijih kolega koji se sjećaju toga oko onih preraspodjela famoznih unutar pozicije itd. rebalans proračuna je nužan. Ali ima još nešto i s tim ću završiti što je vrlo interesantno. U godinama kada je Hrvatska imala gospodarski rast 4, 5 ili 6% kada je bilo evidentno da se proračun puni 10, 11% više u odnosu na prošlu godinu kada je dolazila misija MMF-a onda se 15 dana prije toga brujalo i pričalo o tome dolazi MMF što će biti, a isto tako s nestrpljenjem se očekivalo što će MMF reći kada dođe u Hrvatsku. sada je to prošlo vrlo tiho. Negdje slučajno malo u novinama ste imali nekakve zabilješke što bi to MMF tražio od nas ali bi bilo isto tako vrlo interesantno vidjeti što on to govori za socijalnu politiku, što govori za gospodarsku politiku, što govori za upravljanje javnim poduzećima i niz niz drugih stvari koji oslikavaju ovaj proračun ovakav kakav je. A s obzirom da imam malo vremena i da ću što se tiče izvanproračunskih fondova privatizirati da tako kažem neke stvari iz izborne jedinice iz koje dolazim o izvanproračunskim fondovima ću govoriti u pojedinačnoj raspravi. Dakle kolegice i kolege ništa nije lijepo kao što se čini da je lijepo i želi se prikazati. Ovo izvješće o izvršenju proračuna treba čitati među recima iz jednostavnog razloga što ovdje nema niti jednog čovjeka tko se veseli ovako lošim makroekonomskim pokazateljima i onda ćemo svi biti svjesni činjenice da je situacija puno, puno teža. A kada uspijemo doći do podataka za prvi 9 mjeseci onda ćete vidjti da što se tiče rashodovne strane vjerojatno je priča puno, puno lošija a vidjet ćemo isto tako kakav je financijski efekat što se tiče turističke sezone a što se tiče trošarina to smo imali ministar je bio u Saboru i on nije opovrgnuo one su itekako loše bez obzira na sve. Dakle ovo su sve razlozi zašto će HDZ reći ne ovakvoj politici prema hrvatskim građanima i prema hrvatskom gospodarstvu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Klauzula rebus sic stantibus a na vaše izlaganje tri replike. Idemo po redu. Prvi je poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Uvaženi kolega spominjao je 2008.godinu kao perjanicu razvoja 2,4% javnog rasta bruto proizvoda ali je propustio pretpostavljam reći da rezultati ekonomske politike moraju biti sveobuhvatni pa je te godine u biti prosječna godišnja inflacija mjerena indeksom potrošačkih cijena iznosila 6,1%, deficit tekućeg računa povećan je sa 7,6% BDP-a iz 2007.na čak 9,4% BDP-a u 2008.godini što je onda naravno moralo imati reakciju restriktivne monetarne politike a kako znamo da fiskalna i monetarna su jako loše surađivali u to vrijeme odnosno do nove koalicijske vlasti i te sve situacije i danas mi osjećamo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Gjurkoviću ne znam od kuda ste iščupali da je inflacija u 2008.bila 6%. To naprosto nije točno zato što ekspanzija dakle rast cijena u 2008.je počela krajem 10., 11., 12.mjesecu i u 12.mjesecu ste imali inflaciju 6% isključivo zbog povećanja cijena naftnih derivata. Ali ono što ne možete opovrgnuti to je da je deficit 2008.bio 0,8% to je činjenica i to je posljedica jedne odgovorne fiskalne politike bez obzira što vi govorili. A ovo sve što se događalo poslije je posljedica ekonomske krize. Dakle ne možete iskrivljivati podatke i druga stvar kada sa govorio o 2008.rekao sam zašto sam rekao to, iz jednostavnog razloga što nitko ne može reći da se vodila neodgovorna fiskalna politika jer ako u normalnoj godini gdje je rast je bio 2,4% puno manji nego što je bio godinu ili dvije prije toga deficit državnog proračuna je bio 0,8%. I druga stvar nije dobro govoriti o skrivenom deficitu i troškovima što se tiče brodogradnje. Svi koji se bave gospodarstvom i financijama u Hrvatskoj su znali za program restrukturiranja hrvatske brodogradnje koji je išao prema Bruxellesu, koji je Bruxelles odobrio, gdje je jasno rečeno da će Vlada Republike Hrvatske preuzeti izdana jamstva na sebe, na državni proračun kao program restrukturiranja hrvatske brodogradnje. Dakle to je nešto za što se znalo i to je nešto što nije sporno. A što se tiče zdravstva mislim da su tu podaci savršeno točni i mislim da će i kolega Milinović u svojoj pojedinačnoj raspravi moći točno reći, točno zna. Kad govorite o zdravstvu onda bi trebali reći precizno, zdravstvo imaju tzv. arijevci, točno se zna koliko su oni i ako oni narastu u tijeku jedne godine u odnosu na prošlu godinu onda vam to povećava deficit. Prema tome kolega, ako govorite onda koristite točne podatke jer kažem, ja sam ovdje koristio se činjenicama ne politikantstvom, a koliko su ti rezultati dobri najbolje govori rasprava vas i kolege iz SDP-a.
Hvala lijepa. Sljedeća replika na vaše izlaganje, poštovani zastupnik Petar Baranović. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Šuker jako često svojim istupima ukazuje na problem koji proizlazi iz povećanja PDV sa 23 na 25%. Ja nisam ekonomski stručnjak, onako ponešto pamtim, nekadašnji sam obveznik PDV-a. Meni se čini da je prije tog povećanja PDV-a bilo jedno drugo povećanje PDV-a sa 22 na 23% pa bi bio toliko slobodan da zamolim kolegu Šukera da mi objasni koji su argumenti i utemeljenja opravdanja za to povećanje PDV-a bili drukčiji u odnosu na ovo povećanje sad. A s druge strane isto tako jako često spominje cijenu struje, pa obzirom da ja nisam ekonomist interesira me da li on u ovoj sabornici preporučuje Upravi HEP-a i hrvatskoj Vladi da struju isporučuje na tržište ispod realnih cijena, ispod cijena koje vladaju u okruženju i koje su odraz stvarnih troškova u proizvodnji električne energije koje su dostatne da HEP kao dio portfelja Vlade Republike Hrvatske i svih hrvatskih građana kao poduzeće bi eventualno moglo onda poslovati pozitivno. Dakle da li on preporučuje da idemo ispod cijena koje su ekonomski opravdane ili da pokušamo HEP održat na nogama i spriječit njegov eventualni bankrot i financijski fijasko. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Baranoviću prva stvar, vi bi trebali znati da ste vi na vlasti a ne mi, prema tome ja bih vama trebao postavljat pitanja ali mi smo kolege pa si međusobno ne postavljamo pitanja. Ali kad već povlačite za jezik, kad smo povećavali zadnji puta struju onda smo rekli da svi građani Republike Hrvatske koji imaju potrošnju do te razine njima se neće povećat struja nego se to povećanje plaćalo iz državnog proračuna. Dakle nije išlo na račun HEP-a, nemojte krivo govoriti. Činjenice su neoborive, brojke su neoborive i to imate u proračunu. Dakle za to povećanje koje nisu plaćali građani koji su bili manjeg imovinskog stanja … svake godine iz proračuna izdvajanja između 120 i 140 milijuna kuna. Dakle Vlada je reagirala na takav način na povećanje. Vi niste reagirali prema socijalno ugroženima, gospođo Fabijančić javite se pa recite, nemojte uletavat ovako sa strane. A druga stvar što se tiče povećanja PDV-a sa 22 na 23% tada je bilo jasno u sabornici, možete pročitat fonogram, pa vam je bilo jasno rečeno da s obzirom da nismo uspjeli intervenirat na rashodovnoj strani, dakle nismo uspjeli smanjit određene rashode, moramo intervenirat na prihodovnoj strani i zbog toga smo predložili povećanje PDV-a iz jednostavnog razloga … sadrži u određenim okvirima. Prema tome mi smo to rekli, kod toga smo stajali, vi ste tu vikali, galamili, harač, šta ja znam šta sve niste pjevali i tragom toga isto tako pošteno recite zašto ste vi dignuli PDV. Jer vi da ste rekli da ćete dići PDV i da nećete ljudima isplatit plaće, regres itd. pa ne znam baš kakav bi bio rezultat izbora.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je replika poštovanog zastupnika Franje Lucića. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo dozvolite mi da se osvrnem na izlaganje gospodina Šukera i da se apsolutno složim sa svime onim što je izrečeno, ali jednostavno želim također istaknut i nadopunit da ova politika koja je vođena u prvom polugodištu ove godine, doista već sam nekoliko puta govorio da je ona prije svega i represivna, ne samo za fizičke osobe nego i za pravne osobe. Ma mi smo se ovdje naslušali kako je sve idealno, kako je priliv u proračun idealan, pa postavljamo si pitanje kako ne bi i bio kada smo u današnjem vremenu i ova Vlada Kukuriku koalicije oporezovala sve što se dalo oporezovat. PDV je podignut na najvišu razinu i pitam vas koje to zemlje u našem okruženju imaju toliko visok PDV, osim Hrvatske. Svakako da je zabrinjavajuća činjenica, pogotovo zdravstvo i sve one institucije koje danas posluju sa velikim gubicima, postavlja se pitanje odakle će ovaj proračun namiriti ta ista sredstva koncem godine, a da istovremeno ostane deficit o kojem se danas govori 9,9 milijardi, postavlja se pitanje i daje se odgovor. Imamo samo dva načina, ili podići novi kredit što će zaduživanjem poremetit deficit ili ćemo rasprodat imovinu koja nam je još preostala, a to je jedini cilj i jedino rješenje i ova Vlada to planira prodat Croatia osiguranje, prodat Hrvatsku poštu i na taj način sanirat dugove koji su prije svega u zdravstvu i u svim onim institucijama, ali se isto postavlja pitanje šta nagodinu, šta će iduća Vlada uopće i šta će joj uopće ostat od državne imovine. Stoga je zabrinjavajuće…
Hvala lijepa. Vrijeme.
Da se na ovakav način govori o proračunu, a imamo velikih velikih problema. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Da kolega Luciću, izvršen je porezni udar na hrvatsko gospodarstvo bez obzira koliko mi govorili o tome da smo rasteretili gospodarstvo sa 2% doprinosa. Kad gledate ukupno za one zaposlene, za sve za koje se plaća taj doprinos, to je negdje 2 milijarde, 2,4, 2,5 milijarde na godišnjoj razini, međutim kad to raspodijelite na 200 i još nešto tisuća pravnih i fizičkih osoba koje su obveznici plaćanja mirovinskog za sebe ili za svoje zaposlenike onda taj iznos ispada vrlo mali. A kad pogledate situaciju prema Ministarstvu zdravstva onda je taj iznos užasno veliki jer zdravstvo naprosto vrlo teško bez strukturnih reformi može funkcionirati ispod razine sredstava koje u ovom trenutku. Prema tome, ako se s osnova doprinosa ubralo 2 milijarde i 400 manje onda je logična stvar da će zdravstvu ti novci nedostajati i da će se morat uzeti iz poreznih prihoda. Međutim, ono što sam govorio kad sam govorio da treba neke stavke čitati među redovima a to su sredstva iz Ministarstva gospodarstva koja su trebale ići prema hrvatskim gospodarstvenicima. Dakle, ta poticajna sredstva, većina njih još uvijek nije isplaćena. Kad će biti isplaćena? U jedanaestom ili dvanaestom mjesecu? A o sredstvima HBOR-a i financiranju preko HBOR-a nekih projekata na jedan vrlo čudan način o tome ću govoriti u pojedinačnoj raspravi. Međutim, govoriti gospodarstvu da ste ga rasteretili, istovremeno mu nametnuti situaciju sa PDV-om takva kao što je. Jer sa onim izmjenama zakona oko određenih troškova koje se gospodarstvenicima neće priznati za povrat PDV-a, sa različitim razredima u obračunu stopa poreza na dohodak gdje su u principu plaće smanjenje i ako su poslodavci htjeli zadržati istu razinu plaća neto koju zaposlenici primaju onda su morali povećati bruto iznos, jer onaj povećani porez na dohodak koji je došao morao se platiti iz sredstava poslodavca.
Hvala lijepa. Riječ ima predstavnik predlagatelja, zamjenik ministra Ministarstva financija poštovani Boris Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Pa evo moram reći da me malo, ne bih se inače htio javiti za odgovor, ali kad ste vi više od 20 puta ponovili činjenice, pa kad ste rekli činjenicu 2008. 0,8% onda bi mi bilo drago da ste rekli i činjenicu deficita od deveta, deseta, jedanaesta preko 40 milijardi kuna. To je isto činjenica. To je činjenica koju ste zapravo ostavili rupu u proračunu. To je isto činjenica. Znači, deveta, deseta, jedanaesta deficit je bio 15, 10, 15 milijardi kuna. To su činjenice. Dakle, činjenica je također da je bio pad gospodarskog rasta, znači pad gospodarstva devete, desete je bilo oko 7%, da je bio pad i to je isto činjenica. Jel' tako? Isto je činjenica. Isto je činjenica da se vašu gospodarsku politiku kada ste završili 2011. godine ostavili deficit od minus pet posto gdje niste uračunali zdravstvo i gdje niste uračunali neplaćanja željeznici, da oni ne mogu isplaćivati plaće. Znači da je deficit minus 10%. To je isto činjenica. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Ne, ne desete. Ja vam govorim o minus pet posto što ste ostavili deficita i pet posto govorim o zdravstvu. A ako uračunamo gdje će se sada morati, gdje željeznica zapravo ne može plaćati, javna poduzeća isto su nelikvidna. Znači, morat ćemo dizati kredite, morat ćemo se zaduživati, morat ćemo rješavati. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Da, još uz … [[Govornik se ne razumije.]] na žalost da zato što je takva ekonomska politika kakvu ste vodili zapravo. Na žalost brojke su jednostavno takve. To će platiti na žalost hrvatski građani. Neodgovornost će na žalost platiti građani. Na žalost. Zato što je deficit će netko morati platiti. Da, i to je, i zapravo o tome bih voli da isto ste rekli kolike su zapravo, da ne sad govorite o tome dijelu da je zapravo ovih 6 mjeseci, da smo zapravo porušili svojom ekonomskom politikom. Ja sam u svome izlaganju, niste me slušali, nisam uopće ukazivao da je idealno stanje. Ni jednu moju riječ niste čuli. Ja sam rekao da je ozbiljno stanje, da su loši makroekonomski pokazatelji i da pokušavamo učiniti sve da stabiliziramo. To su bile moje riječi. Nikad od mene niste čuli neke hvalospjeve i idealiziranje nekih stvari. Ja samo želim kad ste sto puta ponovili neke činjenice da se i te činjenice također valoriziraju. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imate prijavljene dvije replike. Poštovani zastupnik Ivan Šuker, prva.
Gospodine zamjeniče ministra, ja ni jednom riječju nisam negirao deficit devete, desete i jedanaeste. Ja sam 2008. Rekao deficit kao zadnju godinu prije krize. Isto tako, niti jednom riječju a to možete vidjeti u fonogramu nisam na ovakav način govorio o izvršenju proračuna kao što ste vi govorili, nego sam samo nabrajao činjenice. Druga stvar, meni sad nešto nije jasno. Mi smo HŽ-u davali dvije milijarde i 700 i mi smo stvorili silne probleme, a vi ste ove godine u proračunu HŽ-u predvidjeli milijardu i 400 ne znam da li i toliko i to je sve o.k. E pa sad malo čekajte, a druga stvar kolega Lalovac HŽ nije deficit državnog proračuna. HŽ je deficit državnog proračuna koliko resorno ministarstvo predloži i koliko ovaj Dom visoki usvoji da će HŽ moći trošiti. Ali ja vam samo kažem vi ste u odnosu na 2011. godinu u proračunu osigurali skoro milijardu kuna manje. Prema tome, ne vidim kako možete se pozivati na probleme željeznica za neke godine prije. A što se tiče zdravstva kolega Milinović se javio za repliku, pa će on vam reći. Ali ne možete negirati činjenicu da ukupna sredstva za nabavu nefinancijske imovine, dakle za nabavu opreme, za izgradnju zgrada itd. od milijardu i 700 milijuna utrošeno je samo 300 milijuna. Dakle, ja sam rekao ako ćete sve izvršiti što ste obećali do kraja godine morate utrošiti milijardu i 400 milijuna kuna što je milijardu i 100 milijuna kuna više nego što je bilo u prvom polugodištu i to sam samo istaknuo kao potencijalnu opasnost ništa više. Ne shvaćam čemu nervoza. Ali ponavljam, ono što je 2008. Bilo 0,8% to ne možete negirati i ne možete reći da je to bila neodgovorna politika. To ne možete reći. To su naprosto činjenice od kojih ne možete pobjeći. Ali vam samo kažem ja sam naslijedio 6,9% deficita. Isto su mi neki pričali da nije ni toliko pa smo došli na 0,8. Svatko je radio u nekom periodu, dakle da možda kriza nije došla 2009. deficit proračuna bi bio, zapravo ga ne bi bilo. Proračun bi bio uravnotežen. Ali ja sam dobronamjerno pokušao upozoriti na neke stvari, ali očigledno da postoji samo jedna istina koju kaže partija.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku ćemo čekati iza obje. A sada nova replika poštovanog zastupnika Darka Milinovića. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Zamjenik ministra je spomenuo i zdravstvo i spomenuo dug u hrvatskom zdravstvenom sustavu. Mi smo pokušali na vrijeme upozoravati ovo što je kolega Šuker rekao da će smanjenje doprinosa u hrvatskom zdravstvenom sustavu baciti na koljena zdravstveni sustav kao što se to i pokazuje. Jer prvi put u povijesti Hrvatske se desilo da hrvatske bolnice u vrijeme turističke sezone nemaju za osnovno poslovanje, a kad govorim za osnovno poslovanje čak ne mislim tu ni na plaće nego mislim na lijekove. Kada smo krenuli u reformu zdravstvenog sustavu onda je dospjeli dug sa sadašnjim rokovima plaćanja bio 5 milijardi kuna u tri godine, a tu je uračunata u četiri godine, a tu je uračunata i godina krize. Mi smo dospjeli dug u hrvatskom zdravstvenom sustavu uspjeli smanjiti sa 5 na 2 milijarde kuna. Brojke ne daju lagati i zadnje financijsko izvješće Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje ukazuje koliko smo bili u pravu kada smo govorili da zdravstvenom sustavu nedostaje sredstava, da će liste čekanja biti sve duže kao što jesu i uz kršenje kolektivnih ugovora, ali ona činjenica koja danas proizlazi iz tog proračuna je dodatni dug u hrvatskom zdravstvenom sustavu samo u prvih 6 mjeseci ili da budem točniji od donošenja proračuna dakle još i manje je gotovo milijardu kuna. Pa sad kad već uspoređujemo Vladu prije i sadašnju Vladu prema sadašnjim rokovima plaćanja povećali ste dug u hrvatskom zdravstvenom sustavu između 700 milijuna do milijardu kuna. Da ne kažem još jednom koliko su produžene liste čekanja, a zdravstvu danas svaki mjesec nedostaje između 100 do 150 milijardi kuna. O izvršenju državnog proračuna u hrvatskom zdravstvenom sustavu ću nešto kasnije.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zamjenik ministra Boris Lalovac.
Hvala gospodine predsjedniče. Ma ja sam samo htio također odgovoriti na činjenice da je situacija teška i mi smo toga svjesni. Znači, nije u mom izvještaju bilo da je situacija dobra, ali prozivate da smo neodgovorni u tome dijelu da vršimo pritisak i presiju, vjerujte nam činimo sve što imamo instrumente da pomognemo i privredi i da očuvamo stabilnost proračuna. Mislim da nam je to zajednički interes. Znači, cijelo vrijeme na to apeliram. Znači, vi ste krenuli u puno tih činjenica, znači nema nervoze ja sam vam samo na to htio odgovoriti da su i to isto činjenice. A da je situacija teška i da su problemi veliki, jesu. Nažalost, jesu i toga smo svi svjesni. I svakodnevno smo zapravo ajmo reći radimo 24 sata i pokušavamo držati glavu iznad vode, a jako je teško. Jako je teško i samo bih vam htio ukazati znači da nisu, da ova Vlada nije neodgovorna u tom dijelu kao što ste rekli i povećavanja određenih troškova i znamo da to ima i konzekvence nažalost, ali jednostavno situacija u ovome momentu nam ne dopušta instrumentima … stabilizaciji. Evo.
Hvala lijepa. Iscrpili smo replike. Idemo na raspravu po klubovima. Sljedeći klub je Klub nacionalnih manjina i poštovani zastupnik Deneš Šoja.
Gospodine predsjedniče Sabora, zamjeniče ministra sa suradnikom, kolegice i kolege. Želim se uključiti u ovu raspravu i ukazati na određene momente vezano prije svega za rashode proračuna i iz tog razloga što cijenim da smo pred izradom proračuna za iduću godinu pa s te strane želim dati određene sugestije. Naime, kad se prolistaju rashodna strana pojedinih ministarstava tada se da zaključiti da relativno velike stavke se izdvajaju iz državnog proračuna za pojedina područja za pojedine gradove prije svega, za jedan oblik izuzetno visokog društvenog i komunalnog standarda. Manje-više se tu radi o objektima sportskog sadržaja što ja i podržavam, nemam ništa protiv toga, međutim kad se traže određena sredstva za ruralne sredine i za onaj naj minimum, to znači da se napravi jedan nogostup prema nekom objektu u jednom groblju ili jedan Dom kulture u Velikom selu koji ne postoji onda nailazimo na određene probleme i poteškoće jer nema sredstava. Mi znamo da je gospodarska situacija složena i proračunska, međutim znamo i to, dobio sam i takav odgovor da su određene stavke naslijeđene, prema tome to se mora isfinancirati, a dozvolite mi ako ima preko stotine milijuna za razne oblike visokog društvenog i komunalnog standarda onda je teško pojasniti dole na terenu da za neke elementarne potrebe nema tih sredstava. Ja sam svjestan toga da stanovnici moga mjesta, sela, ne mogu imati komunalni društveni standard kao što imaju građani Belog Manastira kao grada niti Beli Manastir može imati kao što ima Osijek, niti Osječani mogu imati ono što ima Zagreb. Međutim, mislim da moramo voditi računa na nekim područjima, posebno na područjima od posebne državne skrbi, o određenom minimumu koji bi se morao osigurati. Ja moram ovdje naglasiti i znano je to da je taj minimum da se to osigura to je prije svega zadatak lokalne samouprave. Međutim lokalne samouprave, sad mislim prije svega na Baranju pa i na istočnu Hrvatsku u Slavoniji, nemaju snage, nemaju moći noge od tih lokalnih samouprava da to riješe. Ja mogu vama istaći sad samo primjer lokalne zajednice gdje ja živim, gdje sam načelnik i kad se to pogleda ovako podatak da mi raspolažemo sa 17 tisuća hektara plodne oranice, sa 5, 6 tisuća hektara šuma, u tim šumama ima i vrijednih rogova, zatim rijeka Dunav i Drava je tu, ali proračun općine od tog resursa od tog velikog bogatstva vrlo, vrlo malo ima. Jedan veliki dio tih kvalitetnih oranica je u dugogodišnjem zakupu, u koncesiji. Od tog minimalnog malog zakupa koja je jedna trećina od tržišne vrijednosti dobijemo za proračun općine 50%. Prema tome to je smiješno mali iznos. Ista ta velika firma čini velika ulaganja, međutim lokalna samouprava najčešće od tih velikih ulaganja u materijalnom smislu gotovo ništa nema. Sagradi se novi moderan pogon za 40 milijuna kuna i u starom pogonu je radilo 30 radnika, u novom je dovoljno 9, 10, a onih drugih 10, 14 neki od njih dolaze kod mene u hodnik kao načelnika traže posao jel'. No međutim, to je jedan proces normalno treba i da se nastavi, a ista vam je situacija ili vrlo slična sa ostalim dijelom poljoprivrednog stanovništva gdje smo nekad u našim selima, ja sam pogledao porezne knjige, imali smo u malom selu 30, 35 kako smo ih mi tada zvali maksimaša. To su imali 10 hektara i još nešto su radili, svi su nešto radili. A sada u tom selu imamo 2 OPG-a koji svaki ima 300 hektara, vrijedni su, izvanredno rade, dobro žive, a onaj ostatak od 10 hektara ne može živjeti, manje-više čeka nekakvu mirovinu ili socijalnu pomoć. Žalosno je to da ta mala sela ožive onda kad stignu pomoći i eventualno mirovine. To govorim iz tog razloga da izlaz jedino vidimo da se razvijaju uslužne djelatnosti, a kod nas s obzirom na resurse razni oblici turizma, a da bi se to razvijalo, da bi se to razvijalo neophodno je izgraditi kvalitetnu infrastrukturu. I ja moram reći da u tom pogledu su učinjeni značajni koraci, to treba konstatirati bez obzira na probleme i poteškoće. Međutim, mislim da to treba dalje nastaviti i posvetiti malo više pažnje tim područjima kako bi osigurali egzistenciju tom stanovništvu. Moram reći i taj podatak da sam prebrojio u 5,6 sela imamo gotovo 300 praznih kuća i još 300 kuća gdje živi samo ili baka ili djeda. Prema tome, u tom pogledu mi moramo napraviti, iskoristit te resurse, izgradit infrastrukturu da bi moli zaposliti stanovništvo. Na kraju to sve govorim gospodine zamjeniče, malo kod sastavljanja proračuna da te momente uvažimo za ova ruralna područja. Na kraju, bio bi nekorektan da ne kažem, da ne izrazim čak i zahvalnost jer sam ja ovih par godina naišao na određeno razumijevanje i kod ministra Crkvenca, i kod ministra Šukera i kod gospođe Dalić, i kod sadašnjeg ministra. Nadam se da će se to tako i nastaviti. I moram još posebno naglasiti razumijevanje i uprave Belja osobno i gospodina Todorića koji pokazuju razumijevanje isto kao što ste svi vi ovdje pokazali, međutim moram s tim završiti, da je to sve skupa nedovoljno, treba malo više razumijevanja, više razumijevanja i onda će biti stvari u redu. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Obavijest da je u skladu sa člankom 207. stavak 2. Poslovnika Hrvatskoga sabora u 18,16 isteklo vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Sljedeći klub je klub Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite poštovani zastupniče.
Predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče sa suradnikom. Evo, uvaženi kolega Šoja kaže ima razumijevanja ali ga treba mnogo više razumijevanja. Ja se nadam da će građani Republike Hrvatske imati razumijevanja za ovakvu politiku kakvu vodu ova Vlada. Netko reče prije, čini mi se da je uvaženi zastupnik Šuker rekao da nikad u mirnoj atmosferi se nije raspravljalo. Da pomalo je komorna atmosfera, nije mirna, komorna atmosfera. Činjenice govore, evo prije je rečeno situacija je teška, problemi su veliki, pokušavamo držati glavu nad vodom, sve je to apel utopljenika. Izgleda da smo svi tog svjesni. Ovi ljudi koji su danas prosvjedovali na Markovom trgu i koji su prosvjedovali po gradu Zagrebu sasvim sigurno nisu to radili iz obijesti i sasvim sigurno da to nisu radili zato što imaju previše novaca i što se bahate i žele čim više zagrabiti u državnu blagajnu. Premalo je do sada pokazatelja da bi se uopće mogao sa sigurnošću utvrditi je li uspješnost, jel se uspješno izvršuje državni proračun, sasvim sigurno premalo. Međutim, što mene zapravo zabrinjava kao Hrvatskog laburistu, to je rastu prihodi, naročito od poreza zbog toga bi trebali biti zadovoljni. Govori se najuspješniji ministar je gospodin Linić koji ubire poreze, koji zahvaća u džepove građana, a s druge strane što imamo? Imamo katastrofalnu situaciju, građani Republike Hrvatske sve teže žive. Samo jedanput je ovdje spomenuto u raspravi politikantstvo, populizam će vjerojatno nakon mojeg izlaganja. Država je sve uspješnija u onom što radi, tako se stiče dojam, građanima je sve teže. Na temelju čega se pokazuje odličnost od Vlade ili uspješnost ove Vlade u proračunu, onom barem što smo do sad vidjeli. Režu se prava radnika da bi se došlo do uštede, uskraćuje se prava bolesnika. Ne znam da li netko od ministara u Vladi, osim ministra zdravlja odlazi u hrvatske bolnice i da li vidi kakva su, kakvo je stanje u hrvatskim bolnicama, da više ne treba donositi toaletni papir, spavačice, pidžame, čiste plahte nego da treba donositi i lijekove. Mi zatvaramo oči pred tim, ne želimo o tome razgovarati, ali to je situacija, toga u ovoj statistici nema. U ovim statističkim pokazateljima nema, ovdje se kaže da su prihodi porasli, porasli su prihodi naročito od PDV-a, PDV znamo tko najviše osjeća, posljedice tog PDV-a to su građani, znači zadnji u lancu koji kupuju, koji sve teže i teže žive. Kaže, bivši guverner Hrvatske narodne banke gospodin Rohatinski je rekao prije nego što je rekao prije nego što je otišao da je sve palo što je moglo pasti osim što rastu prihodi u državnoj blagajni. E sad meni to nije jasno, ja nisam dovoljno ekonomski potkovan da bi to mogao shvatiti, kako to ako je sve palo a prihodi rastu i kako to i koliko dugo to stezanje remena građani Hrvatske mogu trpjeti i što će se dogoditi ako se ne pokrene proizvodnja, a jedino to što smo slušali u predizbornim koaliciji Kukuriku koalicije u predizbornoj kampanji Kukuriku koalicije da će se, da imaju rješenje kako pokrenuti proizvodnju. Imali smo jedan slogan ove desne strane koji je glasio pokrenimo Hrvatsku došli smo do provalije, pokrenuli su je u pravcu u kojem nismo željeli. Čuli smo isto tako gospodina Šukera da nije bilo krize da bi proračun 2009.godine bio uravnotežen pod pretpostavkom da nije bilo gospodina Sanadera. Tko zna što bi se dogodilo da gospodin Sanader recimo pretpostavimo da nije bilo krize i pretpostavimo da je gospodin Sanader ostao ne bi bio uravnotežen proračun jer vidimo kako je dijelio milijarde Francuzima, koliko su posezali u džepove koliko su posezali u blagajnu prema tome vrlo teško da bi uz takvu vlast, takvo vodstvo vlade bilo što se moglo uravnotežiti pa tako ni ovaj proračun. Ja se nadam da će ova Vlada održati glavu nad vodom. Svjesni smo da neće ispuniti obećanja jer su prvo obećavali da će pokrenuti projekte do ljeta na proljeće. Prvi potpredsjednik Vlade je jamčio svojim statusom u Vladi i rekao ako ne pokrenemo dat ćemo ostavku. Pa je to bilo do ljeta, pa do jeseni pa smo doveli do idućeg proljeća sada je u zadnjem intervjuu rekao zapravo u odgovoru Laburistima je rekao ne pada mu na pamet bez obzira što će se događati da da ostavku. Prema tome, ovo izvješće koje smo dobili o izvršenju državnog proračuna primamo kao skup statističkih podataka, a dobro znate da statistika često može biti velika a kažu mnogi i prokleta laž. Toliko.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku Nadica Jelaš poštovana zastupnica. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Dakle kolega Vukšić je u svojoj raspravi postavio pitanje u čemu je izvrsnost ove Vlade u čemu se ona očituje. Pa ja ću ovako samo na brzinu reći nekoliko stvari. Dakle sačuvan je kreditni rejting ove države a to znači da je sačuvano nekoliko milijardi kuna koliko bi nas inače više koštalo refinanciranje postojećih dugova i obveza. Rejting je sačuvan tako što su smanjeni proračunski rashodi i što je smanjen ukupni proračunski deficit, a unatoč tom smanjenju ukupnih rashoda nisu smanjene niti mirovine, niti porodiljne naknade, niti dječji doplaci i to je po meni ogromno postignuće u ovoj konkretnoj situaciji. Nadalje, bitno je povećana porezna disciplina, bitno je povećana financijska disciplina ali o svemu tome ću opširnije u svojoj pojedinačnoj raspravi. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Uvažena kolegice slažem se. Sačuvan je kreditni rejting kako to je pitanje. Prije svega sačuvano je, prikupljeno je. Što je proizvedeno, što je pokrenuto? To nas zanima. Jer prije sam rekao kako dugo ćemo stezati, kako dugo ćemo uzimati jedanput će nestati. Problem je u proizvodnji, da sačuvali smo kreditni rejting iako je ova Vlada obećala da će izaći u susret građanima da će štiti prava građana, zašto nije se dirnulo u deviznu klauzulu u stotine stotine stvari koje su se obećavale nije taknuto, a govorimo o tome kako je ovo socijaldemokratska vlada i prije se zapravo u replikama se natjecalo koja je vlada više socijaldemokratska Kukuriku koalicije ili HDZ-a. ja stvarno ne znam evo ja sada stvarno ne znam. Sve sami ljevičari ne znam kuda mi spadamo Laburisti.
Hvala lijepa. Završili smo na raspravu po klubovima prelazimo na pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. Prvo je poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine zamjeniče ministra, gospodine pomoćniče ministra. Ova rasprava će biti vjerojatno puno lakša sada za kolege iz Ministarstva financija jer imam se namjeru osvrnuti na izvanproračunske korisnike koji su jedni jesu u konsolidiranoj bilanci države kada se računa deficit a drugi nisu. Jer svi smo danas manje-više počinjali svoju raspravu i kolega iz SDP-a iz HNS-a i Vukšić pa na kraju krajeva i predstavnik Vlade sa lošim makroekonomskim pokazateljima. Onda mi nešto stvarno nije jasno. Ako Hrvatske autoceste su imali izlicitirane radove na pojedinim trasama autocesta u RH ako se već ti radovi izvode zašto su ti radovi toliko usporeni kada se praktički održava samo gradilište. Ako je sredstvima EIB-ovog kredita osigurana most preko Jakuševačkog ranžirnog kolodvora prema Sarajevskoj ulici i završetak praktički ovog djela autoceste Zagreb-Velika Gorica-Sisak i ako su sredstva osigurana za dionicu do Lekenika zašto se to usporilo ako nemamo gospodarske aktivnosti, imamo novaca, imamo izvođače koji rade posao. Prema tome ako nam nedostaje posla zašto je to usporeno. Druga je e to već utječe na deficit državnog proračuna jer se radi o Hrvatskim cestama a one su u konsolidiranoj bilanci države obilaznica ili spojena cesta Domovinski most-Velika Gorica. Praktički kilometar i još nešto ceste se radi, dok je bilo prekrasno suho ljetno vrijeme onda se nešto čeprkalo sada se na brzinu želi nešto napraviti isto tako investicija koja je trebala se završiti. 840 milijuna sredstava hrvatskih voda namijenjeno je jedinicama lokalne samouprave za izgradnju komunalne infrastrukture dakle vodovodne infrastrukture i odvodnje. Vrlo je interesantno da su mnogi gradovi podnesli zahtjeve između ostalog i Velika Gorica je podnesla za 148 milijuna kuna međutim vrlo je interesantno s obzirom da je tamo koalicija HDZ-a na vlasti da smo dobili samo 2 milijuna kuna. Ali da su se ta sredstava recimo dala u 3., 4.mjesecu prije početka građevinske sezone jel ti projekti su svi postojali, nisu se oni rodili ovako preko noći jel za te projekte je trebalo ishoditi građevinske dozvole sve, mnoge građevinske tvrtke mnoga komunalna poduzeća njihova građevinska operativa bi bili zaposleni, vjerojatno situacija što se tiče pada gospodarskih aktivnosti u graditeljstvu bi bila nešto manja. I na kraju da malo demistificiramo tu priču oko HBOR-a, kada gledate prema statistici EUROSTAT-a i prema statistici koju prema EUROSTAT-u šalje HBOR onda ukupno zaduženje HBOR-a ulazi u javni dug RH. Prema tome, sve ovo što se HBOR zadužio da bi financirao određene gospodarske programe su na određeni način opasnost za fiskalnu sliku proračuna RH. Međutim ono što mene brine, a s tim će se sigurno kolege iz Ministarstva financija složiti je da određeni projekti iz HBOR-a se financiraju na pomalo čudan način, a to je da kredite dobivaju izvođači radova, a kasnije će te kredite otplaćivati općine, gradovi, županije pa možda jednim dijelom i Ministarstvo financija. E sad to bi bilo sve ok da smo mi kroz onaj Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave povećali onaj decentralizirani dio za jedinice lokalne samouprave jer ako im namećemo određene obveze onda im je red da im damo i povećani udio u porezu na dohodak. Dakle ovo su neke čisto ovako lokalne teme, slično bi mogli govoriti kolege o mostu na Dravi, nešto bi mogli govoriti i ove kolege na jugu o Pelješkom mostu itd., dakle niz stvari koje su gotovo, koje se moglo uložiti nekoliko stotina milijuna kuna koje ne bi fiskalno narušile ili statistički narušilo sliku Republike Hrvatske, ali bi nam situacija barem što se tiče onoga makroekonomskog pokazatelja, što se tiče građevine bila puno ljepša, puno lakša. U ovaj proračunski dio neću ulaziti, osim spomenut samo školu u Novom Čiču gdje isto predviđeni novci u proračunu, međutim dva čovjeka održavaju gradilište već 9 mjeseci. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na vrlo blago izlaganje prijavljene tri replike i to na lokalnu temu. Prvo je poštovana zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo lagano izlaganje ali na lokalnu temu budući da kolega Šuker i ja dolazimo iz iste izborne jedinice. Spomenuo je tu famoznu cestu Sisak-Zagreb koja zaista zaslužuje da se završi, za koju smo dobili odgovor mi zastupnici iz 6. izborne jedinice da će biti dovršena i da su za nju osigurana sredstva. Ali nekidan čitam u jednim dnevnim novinama, neću spominjati da ih ne reklamiram, predsjedniku Uprave HAC-a gospodin Dražen Guštin je rekao, a citirat ću vam sljedeće iz tog teksta gospodine Šuker. Ugovore iz 2009. vrijedne 13,5 milijardi kuna moramo raskinuti. Riječ je o ugovorima za autocestu Dubrovnik-Doli, autocestu Zagreb-Sisak i Podravski ipsilon. Izrijekom je rekao to pred nekoliko dana, evo pročitali smo to u novinama pa me brine što će se inače događat, govorili ste o planovima, o poticanju velikih infrastrukturnih projekata, govorili smo svi o tome da će se puno toga ostvariti do 6.mjeseca, do 9., evo sad do kraja godine. Pa čujemo od prvog potpredsjednika Vlade da on kaže da će dat tek ostavku ako se oni ne ostvare u proljeće. Pa evo želim vas upozoriti da je on 2002., 2000. kad je isto obnašao funkciju ministra zaustavio izgradnju naše autoceste pa se bojim da na tragu ovoga ona ne bude zaustavljena i sada.
Hvala lijepa. Izvolite poštovani zastupniče, očekujemo repliku naravno.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dakle ova koalicija je autocestu Zagreb-Sisak počela radit najprije sa lopatama tamo na onom poznatom sisačkom mostu, onda su 2003.godine bio jedan zgodan performans sa malim onim bagerčićima s kojim se djeca igraju, a neki opet i dalje misle da se autocesta može napravit sa lopatama kao u vrijeme radnih akcija, a možda bi bilo bolje da i tako radimo nego da ne radimo. Ali neki nikako ne mogu shvatiti da se cesta ne može napravit s malim bagerčićima nego za to trebaju ozbiljni strojevi. A Siščanima itekako i stanovnicima Banovine treba autocesta jer ko ne zna kako to izgleda neka sjedne u auto pa neka u vremenu popodne od 3 do 5 proba doći do Siska ili ujutro u vremenu od pola 7 do 8 od Siska prema Zagrebu.
Poštovani zastupniče, pod vašom vlašću ja sam mislio da će … postat željezo i da ćete napravit tu cestu, a niste, nažalost niste i to vašu cestu. Sljedeća replika je poštovana zastupnica Fabijančić-Križanić.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora. Evo javljam se replikom na izlaganje kolege Šukera jer svakako da se ne mogu složiti, a posebno što se odnosi na projekte lokalne vlasti. Prvo me začuđuje količina manipulacije u vašem izlaganju, posebno što se tiče lokalnih tema. Prvo se čudite zašto se dok je bilo toplo vrijeme čeprka oko istočne obilaznice iako znate da ste za vrijeme HDZ-ove vlasti ugovarali izvođenje radova iako ste znali unaprijed da nisu uopće riješeni imovinski odnosi. Imovinski odnosi, nemojte se čudom čuditi, još na jednom malom dijelu nekretnina što se tiče istočne obilaznice nisu riješeni, ali većim dijelom jesu pa su sada ubrzani radovi jer smo to morali napraviti, a isto tako ste i ugovarali radove i uvodili izvođače radova na izvođenju dionica autoceste Zagreb-Sisak iako niste riješili imovinske odnose. A što se tiče bagerčića to naravno da je bio performans jer ste vi dionicu od 10 km otvarali tri puta, svaki puta dva tjedna prije lokalnih izbora u Velikoj Gorici. Bagerčići su bili ne 2003. nego 2005. pred lokalne izbore jer ste vi istovremeno dok su ti bagerčići bili performans otvarali dionicu čvorišta Kušanec dakle 2005.godine, na vlasti ste bili do 2011.godine. U 6 godina ste izgradili svega 10 km autoceste Zagreb-Sisak i to samo na području grada Velike Gorice iako ste cijelo vrijeme u javnosti govorili da vam tadašnja vlast na čelu sa Toninom Piculom opstruira izgradnju autoceste Zagreb-Sisak.
Hvala lijepa. Jeste se prijavili sada poštovani zastupniče, dobro.
Dakle meni je izuzetno drago što je gospođa Fabijančić rekla ono što je rekla. Dakle 2005.kad je gospođa Dropulić izdala građevinsku dozvolu za istočnu obilaznicu Velike Gorice tada su veliki stručnjaci za cestogradnju u Velikoj Gorici bili na vlasti podnesli kaznenu prijavu protiv gospođe Dropulić jer da bi tramvajska pruga trebala ići između dvije trake, a ne sa strane, a to je bio razlog samo da se zaustavi da radovi ne počnu. I ta kaznena prijava koju je podnio tadašnji dogradonačelnik dobro znate je zaustavila radove na istočnoj obilaznici skoro godinu i pol, dvije dana. Druga stvar gospođo Fabijančić, pa postoje dokumenti… … [[Upadica se ne razumije.]]
Izvolite poštovani kolega, samo molim vas.
A druga stvar što se tiče vaših performansa to je najveći šou koji ste izveli u gorici, zato ste prošli na izborima kako ste prošli, ali isto tako stopirali ste na sve moguće i nemoguće načine sa izdavanjem građevinskih dozvolu izgradnju autoceste. Druga stvar, trebali bi znati kad se … [[Govornik se ne razumije.]] morate biti, imati riješeno kompletno imovinsko-pravne poslove. Oni se rješavaju u tijeku. Ali gledajte, vi ste sad na vlasti, imate jednu malu parcelicu dole u Selnici, pa kaj je ne rešite, kaj je ne završite. Ali ponavljam, 2005 [[Upadica predsjednik: Molim vas nemojte razgovarati iz klupa, lijepo vas molim.]] dajte kolegicu naučite da nije u Gradskom vijeću Velike Gorice da se može ponašati kako se ponaša [[Upadica predsjednik: Izvolite jeste li završili?]] Pa ja sam pristojno slušao gospođu Fabijančić. Teško je čuti argumente znate i teško je čuti kad vam se ljudi s … [[Govornik se ne razumije.]] smiju po ulici. Ali ima još jedna stvar, a to je ovih 2 milijuna za kanalizaciju u Donjem Turopolju od 148 milijuna. Nije ih Gorica dobila samo zato što je HDZ na vlast, a kao lokal patriota morali ste se potruditi da bar dobije 30.
Pobrinut ću se da bude nespojivo s dužnosti gradonačelnika i zastupnika. … [[Upadica Šuker, ne razumije se.]] Hvala lijepa i vama. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Darko Milinović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Za početak ja nisam iz Gorice pa ćemo malo spustiti tenzije. … [[Upadica Šuker, ne čuje se.]] A ima i dosta Ličana, da. Uvaženi zastupnik Šuker je govorio o javnim investicijama i svi smo očekivali bez obzira na boju političkog dresa da će ova Vlada uspjeti u tim javnim investicijama kako bi na osnovu toga imali kakav takav gospodarski rast. Na žalost to se evidentno je da se to nije desilo. Sad kad gospodine Šuker govorimo o kapitalnim investicijama i sad kad pogledamo izvršenje proračuna samo za Ministarstvo zdravlja, dakle govorim samo o jednom sektoru sveukupnog ministarstva gdje je proračun bio 824 milijuna. Izvršenje je negdje, ne negdje nego 22,1%. Dakle, izostalo izvršenje proračuna u visini od 230 milijuna kuna. E sad, kao što ste i vi rekli kad malo čitate to između redova gdje je to neizvršenje od tih 230 milijuna kuna. Pogledajte sada. Kapitalne pomoći unutar opće države, dakle kapitalne investicije neizvršeno 20 milijuna kuna. Dakle, izostanak javne investicije. Onda imamo dalje građevinski objekti, poslovni objekti, postrojenja i oprema izostanak, odnosno neutrošeno 160 milijuna kuna. Onda kad pogledate dalje proračun ulaganje u računalne programe neutrošeno 60 milijuna kuna. I kad sve to, dodatna ulaganja u građevinske objekte od 3 milijuna i 230 000 kuna utrošeno 19000 kuna, odnosno 0,61%. I sad kad se vratimo na prvu stranu evo s tim ću završiti, dakle izvršenje 22% i zbrojimo izostanak kapitalnih ulaganja to je točno 230 milijuna kuna koliko je izostanak investicija. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Teško je sažeti stvari tako. Ali poštovani zastupnik Ivan Šuker ima odgovor na repliku.
Da kolega Milinović, to je ono što sam ja govorio u proračunu. Dakle, svi smo mi svjesni situacije u kojoj se Vlada nalazi i u kojoj se prije svega nalazi Ministarstvo financija iz jednostavnog razloga što svaki ministar bi htio vući normalno da bude čim uspješnija. Ministar financija ima određen okvir. I sad imaju rashodi koji se moraju izvršiti. Ne možete vi ljudima reći da im nećete dati plaću, ne možete reći djeci da im nećete dati dječji doplatak, ne možete reći umirovljenicima da im nećete dati mirovinu. Ali ima rashoda koji se mogu onak malo razvući i to se dogodilo u ovom izvršenju proračuna da bi rashodovna strana bila negdje na idealnih 50%, a to su te investicije u školstvu, u zdravstvu, u opremi, u građevinske objekte gdje od planiranih milijardu i 700 utrošeno samo 300 milijuna. I dakle, ja tu razumijem kolege u Ministarstvu financija. Logična stvar da se oni žele držati svojih zadanih okvira. Dakle to, ja sam bio u njihovoj koži, ja ih u potpunosti razumijem. I prema tome, tu ništa nije sporno. Ja sam samo logična stvar kao oporbeni zastupnik pokušao ukazati na to čitanje proračuna između redova ne ulazeći u detalje, ništa drugo. Ali ponavljam ja sam vam rekao za jednu školu u Gorici, nema kolegice Fabijančić pa da mogu reći, šalim se malo. Pa možemo se malo šaliti do 7 sati navečer. Ali dva radnika fakat održavaju gradilište već 8 mjeseci samo zbog toga da se tih par milijuna ne bi platilo jer ih naprosto nema. Bu se probil proračun, ne. A ona preraspodjela unutar pozicija od 5% neće moći pokriti određene rashode koji su na žalost veći. I sigurno će biti određenih radova koji će se iz 2011. zapravo dvanaeste prenesti u 2013. i plaćati tako. A to uopće nije sporno. Ali zato ovdje jesmo za to da raspravimo i da ukažemo na neke činjenice. Vlada na dobre, mi na loše i tak to uvek ide, ne. Prema tome, nema tu potrebe za ljutnju. Ne?
Zahvaljujem se. Mogao bih komentirati da smo naslijedili kanadsku situaciju, kanadskog gospodarstva kako raspravljate, a sada ćemo zastati sa raspravom. Nastavit ćemo sutra u 9,30 jer je prijavljeno još 9 rasprava. U 9,30 sutra nastavljamo. Prva za raspravu je poštovana zastupnica Nadica Jelaš.
Dobro jutro. Nastavljamo sa raspravom o prijedlogu polugodišnjeg Izvještaja o izvršavanju Državnog proračuna Republike Hrvatske za prvo polugodište 2012. godine i prijedlog polugodišnjeg Izvještaja o primjeni fiskalnih pravila za prvo polugodište 2012. godine. Prva na redu kolegica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, zamjeniče ministra, Glavni državni rizničaru, poštovane kolegice i kolege. Pa evo moram reći u jučerašnjem dijelu rasprave o ovoj točci o izvršenju proračuna za prvo polugodište 2012. godine opozicija je reći ću tako s neskrivenim podsmijehom govorila o tome kako se proračun dobro ostvaruje i kako je temeljem toga koalicijska Vlada uvjerena kako je u državi jako dobro. Međutim, istina je da je aktualna Vlada itekako svjesna težine gospodarske situacije za koju su by the way najvećim dijelim zaslužni upravo oni koji se sada podsmjehuju i koji omalovažavaju bilo kakav pozitivan pomak. Dakle, znamo da je itekako teško i ministar financija vrlo je jasno i nedvosmisleno to i potvrdio kada je makroekonomske uvjete u kojima se ostvarivao polugodišnji proračun opisao sljedećim riječima: "Sve što bi trebalo rasti pada, a sve što bi trebalo padati raste." Što je trebalo rasti? Trebala je rasti proizvodnja, izvoz, investicije, zaposlenost, standard građana. Međutim, sve je to ostvarilo pad. Što je trebalo padati? Trebale su padati cijene, uvoz, zaduženost, nezaposlenost sve je to nažalost raslo. A najdrastičnija kumulativna manifestacija ili posljedica loših gospodarskih prilika u zemlji očituje se upravo u rastu nezaposlenosti i u padu zaposlenosti. Od 3 milijuna 738 tisuća radno sposobnih građana RH samo njih 44,6% radi, dakle 45%. I to je problem svih problema. Premalo radno sposobnih građana radi, a situaciju dodatno pogoršava činjenica što se ne otvaraju nova radna mjesta. I laburisti su sinoć u svojoj raspravi poručili da što vrijedi što smo uspjeli očuvati kreditni rejting kada nema otvaranja novih radnih mjesta. Naravno da je gospodarski rast koji će osigurati upravo ta nova radna mjesta cilj svih ciljeva, međutim na putu do ostvarenja tih ciljeva postoje određeni prioriteti. Podsjećam aktualna Vlada naslijedila je proračunski deficit od 14 milijardi kuna ili 5%. Pet postotni deficit može biti i prihvatljiva brojka, a može biti i vrlo opasna brojka sve ovisi o tome kakvo je stanje nacionalne ekonomije. Dakle, potentnom dinamičnom gospodarstvu koje investira, koje izvozi i raste nije problem ni znatno veći deficit i znamo da imamo i veće deficite u određenim nacionalnim ekonomijama. Naime, te ekonomije znaju da će taj deficit moći pokriti budućim rastom, dakle budućom novostvorenom vrijednošću. No, za državu koja je visoko zadužena, koja nema investicija, gdje pada industrijska proizvodnja, gdje pada konkurentnost, gdje se smanjuje izvoz i pogoršava vanjskotrgovinska bilanca ovakav deficit je vrlo opasan jer vodi u smanjivanje kreditnog rejtinga, u skuplje zaduživanje i u konačnici u grčki scenario. Dakle, bilo je nužno ići upravo redom kako je išla aktualna koalicijska Vlada. Najprije očuvati kreditni rejting da nam se ne bi povećavali troškovi financiranja duga za nekoliko milijardi kuna. Uvjet za očuvanje kreditnog rejtinga bio je smanjivanje proračunskog deficita. Kako se proračunski deficit nije mogao smanjiti povećanjem prihoda jer je 2012. godina već četvrta godina za redom karakteristična po padu gospodarske, odnosno ukupne aktivnosti, a time i proračunskih prihoda logičan potez je bio smanjivanje proračunskih rashoda do one razine koju gospodarstvo može podnijeti. Zato je Vlada odlučila smanjiti proračunsku potrošnju kroz nominalno smanjivanje veličine državnog proračuna i smanjivanje veličine proračunskog deficita. Naravno usporedno s aktivnostima na toj fiskalnoj konsolidaciji novim investicijskim ciklusom želi se potaknuti gospodarski rast i otvaranje onoga što nam je najvažnije ovoga trenutka dakle novih radnih mjesta. I to je ta formula. To je zapravo formula ovoga trenutka, formula opstanka. Sudeći po podacima iz Izvještaja o izvršenju Državnog proračuna za prvo polugodište ta se formula i ostvaruje. Koliko god to dežurnim kritičarima nije drago. Radi ostvarenja ovog cilja izmijenjen je i dograđen porezni sustav pa je tako smanjena bruto cijena rada od 1. svibnja, dakle smanjen je doprinos za zdravstvo s 15 na 13%, istovremeno oporezivanjem dividendi i udjela u dobiti potiče se poduzetnike da ulažu natrag u proizvodnju, dakle stimulira se i investicijska aktivnost. Prebacivanje poreznog tereta s rada na potrošnju, dakle na građane izvršeno je povećanjem stope PDV-a sa 23 na 25% i to kolegice i kolege nije bio nimalo ni lak ni popularan potez, međutim treba reći da je radi amortizacije tog poreznog udara i zaštite standarda onih najugroženijih skupina građana istovremeno smanjena stopa PDV-a sa postojećih 23 na 10% za pojedine životno najvažnije namirnice, ali i za uslugu isporuke vode. Također, radi zaštite standarda građana od 1. ožujka izvršene su izmjene u sustavu poreza na dohodak na način da je povećan osobni odbitak i to kako za radnike tako i za umirovljenike radi pravednije rasporeda poreznog tereta bitno su reducirane neke povlastice, preciznije mogućnost odbitka pretporeza vezane za nabavku luksuznih plovila, zrakoplova, automobila kao i dobara za reprezentaciju. Ono što moram posebno istaći da je puno učinjeno na jačanju porezne discipline. Od 1. svibnja onemogućena je isplata plaća zaposlenika bez prethodne uplate doprinosa. Isto tako ona objava listi tzv. listi srama poreznih dužnika, ali s druge strane i davanje mogućnosti poduzetnicima da otplate porezni dug na 36 mjeseci ili jednokratno bez zateznih kamata dodatno je smanjila poreznu evaziju za koju znamo da je strahovita u Hrvatskoj i poboljšala je prikupljanje poreznih prihoda. Još više učinjeno je na poboljšanju financijske discipline, no kako je Zakon o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi, njega smo usvojili eto nedavno. Njegovi efekti će biti zapravo vidljivi do konca godine ili još bolje u slijedećoj proračunskoj godini. Sve naprijed nabrojene promjene u poreznoj politici uvjetovale su relativno dobro punjenje državnog proračuna unatoč padu gospodarske aktivnosti. Pritom treba naglasiti da se do kraja godine očekuju još bolji rezultati budući da je prvo polugodište uvijek slabije u prikupljanju proračunskih prihoda od drugog polugodišta, odnosno pozitivni efekti turističke sezone trebali bi do konca godine dodatno poboljšati situaciju u državnoj kasi. Da zaključim, proračunski prihodi povećani su 3,5% zahvaljujući eto rastu prihoda od PDV-a, prihoda od poreza na dobit, te prihoda od poreza na dohodak. Interesantno je da su porasli i prihodi od doprinosa, unatoč činjenici da je smanjenje stope zdravstvenog doprinosa smanjilo proračunske prihode za oko 200 milijuna kuna. Očito su mjere onemogućavanja isplate plaće bez doprinosa ne samo kompenzirale taj manjak od 200 milijuna kuna, već su doprinijele i ukupnom rastu prihoda od doprinosa. Proračunski rashodi, s druge strane su smanjeni, a da pri tom nisu smanjene ni mirovine, ni dječji doplaci, ni porodiljine naknade, ni naknade za nezaposlene i to je zasigurno ogromno postignuće u ovim uvjetima. I na kraju, ono što je u ovom trenutku borbe za očuvanje kreditnog rejtinga države najvažnije, proračunski deficit smanjen je za 3 milijarde kuna. Dakle, proračun se ostvaruje u planiranim proporcijama, tako da za sada, dakle ovoga trenutka nema ni potrebe za rebalansom. Međutim, ovakvo ostvarivanje proračuna još uvijek ne znači da je u zemlji dobro, mi smo toga svjesni, ali je sigurno to dobar početak da bude dobro. Hvala lijepa.
Hvala kolegice Jelaš. Na vaše izlaganje imamo 2 replike. Prvu repliku ima kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa mislim da kolegica Jelaš da se jučer nitko nije smijao i nikome nije do smijeha mislim danas u Hrvatskoj. I mislim da su svi svjesni situacije. Međutim, čovjek nikako se ne može oteć dojmu sa kakvim osmijehom i trčećim korakom se išao potpisivati potpora sindikatima za raspisivanje referenduma, a to vam se danas razbija u glavu, to se o tome je jučer bilo govoreno ovdje. I ne možete reći da vi danas, ono što je bilo traženo da se riješi zakonski vi danas to prelamate preko koljena. Dakle, izmjenom Zakona o radu niko nikome nije ukidao nikakva prava, nego se samo otvarala mogućnost da sukladno novom ekonomskom okruženju, novoj situaciji koju je uzrokovala svjetska, gospodarska i financijska kriza pregovara o kolektivnim ugovorima i o pravima iz kolektivnih ugovora koji su potpisivani u nekim drugim vremenima. Vi tada niste imali razumijevanja, itekako ste se smijali napadima sindikata na tadašnju Vladu. Dakle, to je činjenica od koje naprosto ne možemo pobjeći, to je bilo ono što je bilo rečeno jučer. Ali ponavljam, ja mislim da danas u Hrvatskoj nakon svih ovih poskupljenja, nakon svega ovoga što se događa nikome nije do smijeha. Prema tome niko se nije smijao tome, a kad govorite o doprinosima, kolegice Jelaš onda bi trebali znati da je doprinos, a vjerojatno ste to predvidjeli, vi znate puno o financijama pa prema tome vjerojatno vam se slučajno omaknulo. Doprinosi su smanjeni od 1.5. Kad pogledate efekat za prvih 8 ili 9 mjeseci onda ćete vidjeti da prihod od doprinosa za zdravstvo itekako se vidi, ali isto tako i rashodovna strana na ono što smo jučer upozoravali da određene pozicije nisu izvršene za privih 9 mjeseci su itekako narasle. I ako me ne vara pamćenje, mislim da su rashodi za 8 ili 9 mjeseci 2 milijarde kuna veći nego što su bili prošle godine. Prema tome, ovo je jedna vrlo ozbiljna tema, jedan vrlo ozbiljan trenutak i mislim da si niko ne može dozvoliti luksuz ni da politizira ništa, ali zbog pamćenja i zbog posljedica koje će nastati zbog politički nepromišljenih poteza u pojedinom trenutku se neke stvari naprosto trebaju spomenuti. Mislim da smo onda 2009. kad je bila daleko teža situacija imali, trebali imati svi dovoljno političke hrabrosti da zajedno povučemo neke poteze.
Hvala. Odgovor na repliku kolegica Jelaš.
Kolega Šuker, drago mi je eto što danas ste malo promijenili ploču. Sigurno je, jučer ste se podsmjehivali i svi koji smo bili sinoć ovdje to jako dobro znamo. Što se tiče raskida kolektivnog ugovora, on je jedan od nepopularnih poteza, nismo sretni što smo ga morali poduzimati, ali on je dakako naša odgovornost. Velim, ponovno se vraćam na to. Da evo sada tvrdite da je situacija ozbiljna, ja se potpuno slažem da je izuzetno ozbiljna prije svega za hrvatske građane. Ali moram vam isto tako reći da prema nekim preliminarnim podacima o izvršenju proračuna za prvih 9 mjeseci proračun se izvršava jako dobro. Dakle, vi znate da bi on trebao biti na razini obzirom da je riječ o trećem kvartalu, na razini 75%, dakle i prihodi i rashodi su na 75% i to nam daje određenu nadu. A sad ću biti i malo onako zločesta pa ću reći, eto ima dakle nade i čak ni vi ne možete toliko pokvariti, koliko mi možemo popraviti.
Druga replika kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo moram replicirati uvaženoj zastupnici na njezino izlaganje. Mislim da je možda i bolje da ne popravljate na ovakav način. Nije nam bolje nego nam je samo gore. Ali evo ja ću onaj dio o kojem ste vi pričali da ste podigli PDV na 25%, 2%-tna poena ali ste na drugoj strani smanjili na mastima, uljima itd. sa 23 na 10, za vodu također. Ali što imamo u stvarnosti u praksi? Plaćamo račune, idemo u dućan, vidimo što se dešava. Jeli cijena ulja manja nego prošle godine? nije, jednaka je još i veća. Što se desilo? Trgovci taj svoj dio stavili sebi u džep ili u svoj prihod a običan čovjek plaća ono što je. Što je sa računima za vodu? Višestruko su veći nego prošle godine. što su napravila komunalna poduzeća? Podigli su cijenu vode, plaćamo veće računa. A da stvar bude gora evo imamo najavu ih Hrvatskih voda tko će vraćati dugove Hrvatskih voda? Opet isti građani. Što su nas se dosjetili sada ćemo naknade za zaštitu i isporuku voda koje su sada negdje na nivou 0,90 ili 1kn podignuti za 1kn za 100% i mi ćemo još više u budućnosti plaćati još veće račune. Ali ide priča sa strane mi se smijemo, mi se rugamo, mi u HDZ-u imamo spinove itd. Pa to je stvarnost, mi moramo pričati ovdje o stvarnosti a stvarnost nije takva kakvu je vi danas ovdje predstavljate i to je jedino što je za ljude ja mislim danas relevantno. Plaćaju li oni više, žive li oni skuplje i jeli njima danas lakše nego što im je bilo prošle godine? Ja tvrdim da nije. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku kolegica Jelaš.
Kolega Boriću, pa PDV je potrošni porez, dakle nekako je i logično da oni koji više troše i više tog poreza plaćaju i uplaćuju u državni proračun, a istina je zaista da smo onim skupinama hrvatskih građana koje su najugroženije smanjili stopu PDV-a za one najfrektevnije, najpotrebnije živežne namirnice i za isporuku vode. A kada već spominjete vodu onda zapravo uvijek iznova ispada kada je riječ o ovim povećanjima cijene vode da napadate da biste se zapravo branili jer napad je uvijek najbolja obrana. Dakle, činjenica je da godinama niste dizali cijene tih infrastrukturnih usluga, sada nažalost je situacija takva da se ne može više drugačije nego dići cijenu, a eto vi i dalje napadate da bi se zapravo branili za ono što niste u prethodnim razdobljima učinili.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Na redu je kolegica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Pa evo započet ću svoju raspravu s ovim što je u ovoj replici odgovorila kolegica Jelaš. Mi napadamo da bismo se branili. Kolegice, ništa drugo nije trebalo uzeti nego samo naše i vaše rasprave od prošle godine kod donošenja proračuna, kod polugodišnjeg izvještaja proračuna i samo čuti i pročitati ono što ste vi govorili za 2011.godinu. a kolegice i kolege 2011.godina je isto bila krizna i prelomna godina. Kolega Šuker je sada u replici gospođi Jelaš rekao što se je događalo sa potpisivanjem one peticije za referendum zbog promjene ugovora o radu, a evo što mi imamo. Ja godinama pratim jedno područje za koje sam nekako vezana, a to je područje obrazovanja. Što se je dogodilo i što se je najavljivali ove godine kod donošenja proračuna za 2012.? Obrazovanje je u startu dobilo 2,7% manje nego prošle godine, gotovo na svim stavkama u proračunu smanjili ste sredstva za obrazovanje, upozoravali smo da nema planiranih sredstava za prava po kolektivnom ugovoru. Sada više ni ne postavljam pitanje hoće li se obrazovanju desiti ono što se desilo 2000.do 2003.kada ste ostavili vladi koja vas je naslijedila dug od 1,3 milijarde, kada smo nakon mnogobrojnih pregovora sa socijalnim partnerima odustali od tužbi, potpisano je podsjetit ću vas sve nas koji smo sjedili ovdje 2004., a ima nas 70 tisuća nagodbi, kada smo uštedili 530 milijuna zamislite koliko se škola može izgraditi za 530 milijuna kuna. Sada znam da će se to desiti, da će se desiti jer jednom odlukom kolektivni ugovori više ne vrijede. Nismo mi nesvjesni, svjesni smo kolegice i kolege gospodarske situacije da treba štedjeti. Ne možemo zanemariti kako su obrazovanje i znanost ključ razvoja svakog društva, da su nastavnici podcijenjeni, da ulaganje u obrazovanje nije trošak, da kvalitetno obrazovanje košta. Ne možemo zanemariti kako se posljednjih godina povećala su sredstva za obrazovanje, da su se kroz reforme u obrazovanju dogodile pozitivne stvari ali nismo bili niti ćemo u ovom trenutku biti zadovoljni sa onime što se dešava u obrazovanju. Sve su to riječi vaših kolega koji su u ovoj temi raspravljale evo unazad 4, 5 godina. 2008.godine sukladno politici Vlade i u dogovoru sa socijalnim partnerima utvrdili smo porast plaća u sustavu obrazovanja i znanosti koja bi negdje od 2006.kada je potpisan jedan takav sporazum do 2012.rastao čak za 61%. Ja ću vam to pokazati konkretno na plaći profesora sa 15 godina staža jel je to nekakav prosjek, dakle čovjeka sa VSS 15 godina staža 2006.je dobivao oko 4,5 tisuća kuna. Da je ostalo sve kako je, ja kažem da je ostalo sve kako je, da je situacija bila u državi, a do prošle tj. do ovog proračuna mi smo podizali bez obzira na financijske poteškoće u proračunu, to dobro bivši ministar Šuker zna, plaću po dogovoru sa 2006. ove godine bi profesor s 15 godina staža morao dobiti 7300 kuna, a sad smo smanjili stavku za plaće uz neprestanu prijetnju da će se smanjiti i broj zaposlenih u javnim službama. Tko su to medicinske sestre koje su jučer i profesori bili na ulici, tko su to policajci i vojnici, hoćemo li mi to smanjiti ili nećemo. Tri ministra se ne mogu dogovoriti oko svojih izjava, hoće bit otpuštanja u javnim službama ili neće. Danas slušam vijesti kolegice i kolege, nakon jučerašnjeg prosvjeda intervjuirali su jednu profesoricu. Ona kaže, dragi moji zašto sam na cesti, imam 37 godina staža i prošli mjesec sam dobila 1200 kuna manje plaće, zato sam na cesti. Učitelji i profesori ne žive od naših suza, ne žive ni od suza predsjednika Vlade koji je rekao da prvom prilikom kad bude moguće dobit će to oni. Oni više vama ne vjeruju. Ne vjeruju jer znaju što se to dogodilo u proračunu. Sjetit ću se rasprave i citirat ću jednu od mojih kolegica koja nažalost danas može nešto u ministarstvu u kojem radi učiniti za prosvjetare. Ja razumijem da je financijska situacija teška, ali plaće nastavnika i učitelja su dane ispod razine prosječne plaće u ostalim javnim službama, gotovo i prosjeka plaće u državi iako se radi o isključivo visoko obrazovanim ili gotovo isključivo obrazovanim ljudima, završavam citat. 2011. godina krizna godina, kad smo isto imali poteškoće kod donošenja proračuna. Hoće li ministar Jovanović, a u 5. mjesecu je rekao ako počnu padati plaće ja ću dati ostavku, ne mogu ništa učiniti, ne mogu se izboriti za one ljude koje zastupam, ja ću dati ostavku. Smanjili ste plaće pa ste dragi moji kolege, meni je žao kolega i gospodine Lalovac što vi ovdje sjedite, što ne sjede ljudi iz resornih ministarstava koji mogu odgovoriti na neke naše upite. Ja znam da vi ne možete da ste vi Ministarstvo financija. Zašto se to u planovima dogodilo, zašto se to desilo, zašto ste oni koji su odgovorni za obrazovanje optužili u 9. mjesecu računovođe da su oni pogriješili u izračunu plaća. Tražimo visoke standarde u školama, neću više o plaćama, ali ću o onome što je važno u školi, a zamislite smanjili ste za oko 360 milijuna već u samom startu decentralizirane funkcije potrošili više nego što je trebalo za prvih 6 mjeseci, a znate što se događa u školama. Neki dan je bio Dan učitelja međunarodni, bila sam na jednom skupu učitelja, znate što su mi rekli nekolicina ravnatelja, da neće do kraj godine imati više ni za kredu ni za spužvu. Ono što su dobili ove godine za decentralizirane funkcije isplanirali su toliko da imaju za električnu energiju, za struju, vodu i znate zašto još, pitanje jel za grijanje, jer kod mene u Sisku će školama poskupjeti grijanje za 37%. Evo to vam je realnost i to je život. Isto tako kad prolistate kolegice i kolege Izvješće o polugodišnjem izvršenju proračuna vidjet ćete da razdjel za Ministarstvo znanosti i obrazovanja ima niz stavki koje nisu potrošne, a o kojima smo se toliko na početku i donošenju proračuna hvalili. Hvalili smo se oko povećanja stavki za prevenciju ovisnosti, zamislite potrošeno je svega 4000 kuna. Toliko smo se hvalili o sredstvima koja smo povećali za poticaj udruga izvannastavnih aktivnosti, ništa nije potrošeno. 1 milijun kuna za obuku neplivača, ništa potrošeno. Za opremanje knjižnica u osnovnim i srednjim školama planirano 3,8 milijuna kuna, ništa potrošeno. Ne vjerujem da smo sve škole prilagodili djeci i mladeži s invaliditetom, pa čak i tih 700 000 koje smo planirali za ovu potrebu u prvih 8 mjeseci, odnosno 6 mjeseci, ništa potrošeno. Škologradnja, posebna priča je škologradnja. Planirali ste ja ću reći zaista vjerujem sada 100% vjerujem iz političkih razloga, na primjeru Obrtničke škole u Sisku ću to pokazati. Obrtnička škola u Sisku 5 milijuna kuna, ma ni pokrenuta investicija. Postavljam pitanje kad će ova škola biti predmet, dokle će biti predmet predizborne kampanje. 2006. je imala građevinsku dozvolu, prostor na kojem se gradi darovan od grada Siska, 20 milijuna kuna od Svjetske banke kredita. Nismo je započeli radit, županijska škola, jer je županica Lovrić rekla nešto nije u redu pa mi mijenjamo projekt što je bila svakako neistina. Znate kad je došlo u proračun, 2012. kad ste došli na vlast. Ništa nije poduzeto, kraj 2012. je 5 milijuna kuna, nemoguće je potrošiti 5 milijuna kuna u dva mjeseca i to zimska mjeseca za izgradnju. Lopata nije zabijena za tu školu, znam kad će bit potrošena, negdje u proljeće 2013. zato što počinju lokalni izbori. Evo to je bio plan i škologradnja. Nažalost kolegice i kolege, to je istina. To je istina od koje ne možemo pobjeći. Zašto govorim to, zato što sve ovo što smo čuli jučer i danas slažem se, politika promjena u financijskoj politici mora biti. Situacija je teška, ali hoću poručiti u ime svih mojih kolegica i kolega, nemojte štedjeti na onima na kojima se uvijek štedjelo. Pročitajte samo rasprave od tamo negdje 2006. do 2011. pa ćete vidjeti što ste govorili kad ste bili oporba.
Hvala kolegice, privedite kraju. Hvala lijepa. Na vaše izlaganje imamo četiri replike. Prvi kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolegice Roksandić pokrenuli ste jedno pitanje koje su vjerojatno i ministri i kolege iz ministarstva mislili da će proći pomalo nezapaženo, a to su decentralizirana sredstva. Prvo, trebamo znati za što ona služe i da ona nisu nikakva stvar nekakvih političkih igara nego je Vlada prije svega donijela minimalne standarde za ono što se financira iz decentraliziranih sredstava iz poreza na dohodak. Dakle, sa ciljem da sve škole imaju nekakav jednak standard u cijeloj Hrvatskoj i da se temeljem toga sukladno naplati sredstava poreza na dohodak većim gradovima koji su dobili na upravljanje osnovne i srednje škole i županijama da ona razlika između onog udjela u porezu na dohodak i onoga koliki su stvarno minimalni standardi. Prilikom donošenja proračuna upozoravali smo da izmjene Zakona o porezu na dohodak će dovesti do toga da zbog izmjene poreznih razreda i povećanja neoporezivog dijela jedinice sa nižim dohodovnim statusom, dakle sa nižim plaćama jedinice lokalne samouprave će imati manje prihode u proračunu. A zbog povećanog poreza na dohodak praktički na sve plaće iznad 5,5 tisuća kuna jedinice lokalne samouprave koje imaju veći porez na dohodak će imati veći prihod. Vi ste usprkos toga planirali manja sredstva u državnom proračunu i sad što se događa nakon 6 mjeseci? Potrošeno je više od onoga što je bilo planirano za 6 mjeseci. U drugih 6 mjeseci ne možete potrošiti manje sredstava. Škole će samo više trošiti jer dolaze mjeseci kada će biti i ogrjev i potrošnja struje veća, a otišlo je to sve gore. Prema tome tu rashode ne možete smanjiti. I to je razlog zašto smo govorili zašto je deficit daleko veći jer kad pogledate za 8 mjeseci izvršenje proračuna onda ćete vidjeti da su rashodi već nešto veći nego 2011. u istom razdoblju. I na kraju još da nešto kažem, bili bi licemjerni, a mogli smo danas napraviti samo jednu stvar u ime kluba HDZ-a uzeti vaše rasprave o proračunu 2008., 2009. kada je bila daleko veća kriza onda bi vidjeli što je licemjerje, što je politikantstvo i što je neprihvaćanje realnih činjenica. A mi danas želimo biti konstruktivni i mi želimo jasno raspravljati i upozoravati na probleme.
Hvala. Isteklo je vrijeme. Odgovor na repliku, kolegica Roksandić.
Samo jednu rečenicu. Ma kolega Šuker to je ono što sam i na početku rekla samo uzeti rasprave od 2009. evo do 2012. do ovoga proračuna. Ništa drugo nismo trebali govoriti, ništa. A što se tiče decentraliziranih sredstava to ste jako dobro objasnili međutim škole jauču, oni zaista to je stvarnost, škole neće do kraja godine i to one škole koje žive u siromašnijim krajevima one neće imati za osnovne materijalne troškove.
Hvala lijepa. Druga replika, kolega Marin Jurjević.
Hvala. Kolegice Roksandić vi govorite o istini, a istina je da je ova Vlada počela djelovati u uvjetima ekonomskog zgarišta, u uvjetima ekonomske Hirošime nakon pada atomske bombe. To je ono što ste vi ostavili. To stalno zaboravljate. To možete riješiti jednim ogledalom, kao da vam fali ogledala. Pogledajte u ogledalo sebe i recite mi smo oni koji su to ostavili ovoj vlasti. Ovaj proračun po prvi puta je krenuo s time da su rashodi i nominalno manji od proračuna iz prethodne godine što je bilo veoma hrabro. Vi govorite o krizi kako je bila 2011., a ovdje su bile beskonačne skolastičke rasprave jesmo li u krizi, nismo li u krizi pa nismo pa jesmo. Ovdje je med i mlijeko, a netko je u koferu donio krizu, došao avionom. Krizu ste reproducirali ondašnja vlast prije svega. Zaista me podsjećate na, govorim o bivšoj vlasti, i sadašnje vaše diskusije, kao vozač koji se dobro napio, vozio autobus, zaspao, razbio se, unutra žrtava koliko hoćete putnika. To je Hrvatska razbijenih glava, mrtvih, ranjenih i sad kad se probudio kažete o kakve su službe spašavanja, nikakve. Pa vidi ljekara što slabo rade. A ne pada mu na pamet da se zapita a tko je vozio autobus, a tko je pao u provaliju, a zašto je bio figurativno rečeno pijan i neodgovoran, zašto je uopće sjeo za volan kad ne zna voziti?
Odgovor na repliku, kolegica Roksandić.
Kolega Jurjević nemojte se toliko ljutiti. Istina je malo drugačija. Istina je da ste vi dobili izbore, da ste imali Plan 21. To je istina. Istina je da ste svašta obećali i istina je da ste živjeli u Hrvatskoj kao i ja. Istina je da ste sjedili u ovom Visokom domu kao i svi mi i istina je ono na što smo vas podsjetili da ste govorili kod donošenja proračuna. Istina je da niste htjeli bivšoj Vladi pomoći u realizaciji mnogih stvari koje su mogle biti bolje. Istina je da mi nismo imali represivne metode pa nismo rekli Kolektivni ugovor ne vrijedi. Ljudi nemate za plaće, nemate božićnicu, nemate. Istina je da smo željeli promijeniti samo jedan jedini članak u Zakonu o radu, a istina je kolega Jurjević da ste trčali na Jelačić plac potpisivati protiv te promjene. To je istina za koju sada hrvatska javnost mora znati, ona to zna, ali mora se podsjetiti na to.
Hvala. Repliku ima kolega Damir Mateljan.
Uvažena potpredsjednice Sabora pa evo kolegica Roksandić i ostali govornici iz redova HDZ-a govore o licemjerstvu i politikantstvu pa bih ja volio dočarati jednim plastičnim primjerom koristeći zastupničko pitanje gospodina Vedrana Babića da pokaže zapravo što je to licemjerstvo i što je to politikantstvo. Pa evo pročitat ću cijelo pitanje. Koliko je koštala svečanost otvaranja privremenih radova koja se održala na iznajmljenom zemljištu u Sutlovcu kod Vrbovca 27. travnja 2009. godine i kojega je tvrtka odradila istu svečanost? U kojem iznosu i postotku u odnosu na ukupnu vrijednost radova na predmetnu dionicu su izvedeni radovi 2009. godine i prema gore potpisanom ugovoru? I treće, u kojem iznosu i postotku u odnosu na ukupnu vrijednost radova na predmetnu dionicu su izvedeni radovi 2010. godine? Odgovor je slijedeći, uslugu organizacije svečanog otvaranja radova na predmetnoj autocesti A13 i A12 za Hrvatske autoceste odradila je tvrtka FIMI MEDIJA. A cijena predmetne usluge iznosila je 280 tisuća kuna bez PDV-a. U 2010., 2009. godini na predmetnoj dionici nisu izvedeni nikakvi radovi, odnosno nije bilo realizacije radova po potpisanom ugovoru o građenju. To su činjenice i to je obrazac ponašanja koji nas je doveo u ovakvo stanje, to je licemjerje i to je politikantstvo. Kad vi danas govorite o tome što je istina i što su činjenice. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku kolegica Roksandić.
Pa kolega, vaša replika je pravo politikantstvo, nećete vjerovati ali je. Nešto što nema veza sa ovim proračunom, pitanje koje ste pročitali je tipično politikantstvo. Isto tako u ovom ću ja nastaviti. Kolega izazvali ste me, koliko je koštalo otvaranje Zadra 2, izlaza sa autoceste? Isto pitanje bi trebala ja postaviti, samo to i ništa više pa da vidimo što je politikantstvo kod rasprave proračuna.
Hvala lijepa kolegice Roksandić. I zadnja replika kolega Marijan Škvarić. Izvolite.
Evo uvažena potpredsjednice Sabora. Prije svega se slažem da, sa konstatacijom da promjene u politici mora biti, ali se moramo dogovorit koje su to promjene u politici. Prije svega moramo biti puno konkretniji, puno na neki način efikasniji. Zašto? Zato što sama visina sredstva koja se nekome daju uopće ne garantira da će za ta sredstva biti efikasno nešto i napravljeno. To znači da smo ovdje razgovarali da se neka sredstva u proračunu za ovom dijelu i posebno vidimo kakav nam je bio proračun donesen prošle godine, gdje se puno sredstava uložilo u neke stvari rezultata apsolutno nema nigdje. Znači, itekako u toj promjeni moramo biti suglasni na efikasnost. A tu bih posebno htio napomenuti, kolegice Roksandić ste spomenuli oko obrazovanja, škole itd. i ta decentralizirana sredstva. On da bi ja se pitao pa u kojoj mi Hrvatskoj živimo. Ako govorimo o sjeveru Hrvatske, ja isto kao gradonačelnik itekako obilazim škole i čestitam profesorima i nastavnicama njihov međunarodni dan, ali u ambijentu gdje sve te škole su u jednoj smijeni, sve te škole, svaki profesor ima laptop, svaka učionica ima projektor, na krovovima su solarni paneli, svaka ima dvoranu i opće apsolutno nema uvjeta da se kaže kako je njima teško, da li ne postoje sredstva za rad. Financiramo sve vanškolske, vannastavne aktivnosti tako da itekako o tome vodimo računa. Pa zato pitanje je da također ta decentralizirana sredstva, naročito na sjeveru Hrvatske su bila itekako manjkava ali s tih puno manje sredstava, molim vas, evo zovem vas gore, dođite, vidite kako se sa takvim sredstvima itekako racionalno ponaša. Hvala vam.
Odgovor na repliku, kolegica Roksandić.
Hvala kolega što ste me pozvali, voljela bih doći, ali ću vam nešto reći, jako dobro ste to utvrdili, svaka škola ima projektor, ima nastavna pomagala, ima nastavna sredstva i to se dobro gospodari. Ali, kolega morate znati da ste vi do sada dobivali puno više novaca za minimalna decentralizirana sredstva. E varate se, dobivali ste, pogledajte kroz ovo. To su drugo, nemojte miješati sredstva Europske unije i decentralizirana sredstva. Ja jako dobro znam što su decentralizirana sredstva, odlično ste to rekli. Do 2012. sve ste uspjeli ili većinu ste uspjeli. Ja govorim o daljnjem održavanju materijalnog standarda o tome govorim, a da i radite u jednoj smjeni, pa radite kolega, evo vam članka: "Škole iz javno privatnog partnerstva održat će banke i stečajni upravitelj." Je kolega to će biti tek problem, kad banke počnu održavati škole, jer je firma koja je kroz javno-privatno partnerstvo izgradila sve škole u Varaždinu na rubu stečaju u propasti. To će tek biti problem, ove godine još ne, ali vidjet ćete na godinu kad će banka ili stečajni upravitelj dobivati, svaka čast od županije sredstva za te škole, ali im neće davati ta sredstva. Kako će onda kolega škola promijeniti sijalicu, kako će ako pukne vodovodna cijev, ja sad konkretno govorim neke stvari životne, ne nešto što je u magli, kako će onda škola, koga će zvati? Stečajnog upravitelja, Hypo banku da mu promijeni sijalicu ili nešto? Jel neće imati sredstava, to je problem, to je problem.
Hvala lijepa. Sljedeći u pojedinačnoj raspravi kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepa uvažena potpredsjednice, dame i gospodo, kolege. Pa evo, ja ću isto početi svoju raspravu sa osvrtom na jučerašnju, jer je jedan mladi kolega sa lijeve strane nama rekao, tj. poručio nam je jučer da mi u HDZ-u se bavimo spinovima, a da vi sa lijeve strane marljivo kao pčelice radite 24 sata dnevno, ne bi li spasili ovu državu. Evo moram reć da ću ja, i moja rasprava upravo bit u tom dijelu, ja ću je pokušat uljepšat najbolje što mogu u odnosu na ovo što imamo kao izvješće. Međutim, prije nego što počnem, moram reći da mi je postalo zabrinjavajuće, meni osobno i kao građaninu i kao zastupniku, da smo počeli, da smo postali nacija koja hvali neuspjehe i slavi poraze. To je činjenica, to je vidimo i dnevno i jednostavno ne znam kud će nas to dovesti. Jer kad sadržimo BD minus, BVD minus, to je za vrijeme HDZ-ove vlasti izraziti neuspjeh i katastrofa, a za vrijeme SDP-ove vlasti to je ogroman uspjeh. Pa kad mi ostvarimo ili bivša Vlada ostvari nekakav mali rast to je katastrofa, ali minus 2, minus 3, minus 1,5 nevažno to je već postala kladionica, to će biti veliki uspjeh ove vlasti. I ne mogu se oteti dojmu da to nije smišljeno, da to nije namjerno plasirano već od početka mandata ove vlasti, kako bi se opravdavali loši početci tj. nesnalaženje unutar sustava same države i Vlade koja tom, u izvršnom dijelu sa tom državom upravlja. Mi smo kao stranka bili konstruktivni već na početku mandata ove Vlade i pri raspravi o proračunu upozorili smo na nekoliko bitnih stavki za koje smo smatrali da ih treba popraviti da one neće biti dostatne da mogu održati taj dio sustav na koji se to odnosilo i da će zbog toga ova Vlada morati popravljati svoj proračun. Međutim, kakav je bio odgovor vlasti u tom trenutku kada se donosio proračun? To je dobar proračun, on neće doživjeti promjene, nema rebalansa proračuna, ovo je zadani okvir, svi se moramo staviti u taj okvir, ne može se više izlaziti iz tih okvira. Koje su bile najvažnije poruke? Rasteretit ćemo gospodarstvo, potaknuti investicije, reformirat ćemo porezni sustav, smanjit ćemo deficit. Nema više života na dug, nećemo se zaduživati. Što je premijer rekao na svom prvom govoru u Saboru? Nećemo se vaditi na ono što je bilo. To je on rekao. To su bile povijesne izreke koliko smo imali priliku slušati nećemo se vaditi na ono što je bilo. I šta mi imamo u tih proteklih 8 mjeseci? Zaista se rasteretilo gospodarstvo. Dvije milijarde kaže Slavko Linić oslobodili smo vam na dijelu zdravstvenih doprinosa i onda je počela vika na gospodarstvenike. Zašto ne ulažete? Ulažite, oslobodili smo vam dvije milijarde, potaknuli smo vas, smanjili smo vam cijenu rada. Što čekate? Međutim gospodarstvenici ne reagiraju, nešto se desilo. Imamo problema. Gdje imamo problema? Na lokalnoj razini. Država se odvojila od lokalne razine, ne akceptiraju. Pa gdje gospodarstvenici ulažu? Na lokalnoj razini. Tamo su prepreke. Možda i u poreznom sustavu. Podigao se PDV kroz poreznu reformu na 25%. Evo slušali smo ovdje. Teška odluka. Međutim, činjenica je da smo s tom odlukom postali najskuplja država u regiji, odmah smo iza Mađarske gotovo perjanica. Pa tko želi ulagati u najskuplju državu u regiji? Rijetki, samo hrabri. Što imamo za rezultat? 2 milijarde ili ne znam 5, 6% više koliko vidimo sada po ovom izvještaju ali imamo smanjenu potrošnju. Trgovački centri su prazni, ljudi u dućan odlaze rijetko, nemaju više novaca nego što su imali prošle godine. teško im je. Što nas je dalje pogodilo? Cijena benzina, naftnih derivata. Rekordne cijene, gotovo 2 kune više nego u prošloj godini. To nije malo. 2 kune to vam je na jednom tanku 100 kuna. Objašnjavao sam strukturu cijene trošarina i cijene naftnih derivata 50-50 skoro. Država 50 kroz trošarine, sama cijena derivata 50%. Što imamo za rezultat? Smanjene prihode od trošarina na naftne derivate, 400 tisuća vozila manje na autocestama, a rastu trošarine na duhanske proizvode. Što možemo zaključiti nakon evo 8 mjeseci i ovog izvješća? Očito da se Hrvati manje voze a više puše. Neću dalje o stupu srama o tim poreznim reformama, o reorganizaciji poreznih uprava itd. malo ću o investicijskom ciklusu jer nemam puno vremena. Ja sam ovdje govorio kada smo ovdje raspravljali o zakonima o poticanju investiranja, o javno-privatnom partnerstvu da tamo nešto fali, da nije dobro, da investicijskog ciklusa koji je najavljen bombastično u 2.mjesecu nema ništa. I zaista je to tako. Sam prvi potpredsjednik je rekao ako u 9.mjesecu ne pokrenemo investicije ja odlazim. Naravno, prošao je i 9.mjesec, prvi potpredsjednik je tu, investicija nema. Ugovorili smo od svih tih silnih investicija dvije fasade, dvije. Dvije fasade smo ugovorili, nije to malo. Upozoravali smo vas na neke stavke unutar proračuna koje su već bile nedostatne kada ste ih predložili, pa ću evo navesti jednu, a ta se odnosi na program otočnih cesta. Ostavili ste 18 milijuna 400 tisuća kuna, a prije tih prethodnih godina ta je stavka uvijek bila preko 100 i nešto milijuna. Pogledajmo izvršenje u 6 mjeseci 137 milijuna kuna na toj stavci, ajmo reći 10 puta više od dozvoljenog. Što se to desilo? Na koji način je to moguće uopće? Imaš 18,5, a potrošiš 137 i onda pričamo da nema rebalansa. Bit će rebalansa jer takvih stavki ako ste dobro gledali koji idu i za 20 ili 10 ili nekoliko puta više ima barem tridesetak što sam ih pogledao u samom proračunu. Što imamo od dva ministarstva koja su možda najvažnija za investicijski ciklus u RH? Ministarstvo regionalnog razvoja, Ministarstvo mora, pomorstva, prometa i infrastrukture pa i Ministarstvo gospodarstva. Pogledajte njihova ostvarenja, Ministarstvo regionalnog razvoja 30%, Ministarstvo pomorstva niti 40% iako se radi većinom o samo transferima, a Ministarstvo gospodarstva najmanje. I mi pričamo o investicijama. Negdje odlaze ministri po 500 milijuna eura, pa će donijeti ne znam za LNG 500 milijuna eura, pa ćemo u plinovode 300 milijuna eura, pa ćemo u Plomin 700 milijuna eura a nigdje ničega nema. To su priče budućnosti, fikcije koje imaju zadatak uvjeriti ljude da ono što sam rekao na početku da je ovaj porast veliki uspjeh. Za mene osobno poraz je poraza i treba težiti da u nekoj drugoj utakmici pobijediš ali mi gospodo stalno gubimo utakmice i slavimo upravo to, to što smo izgubili. A sada malo o ovom izvješću još o jednom dijelu. Ja ga osobno doživljavam kao i onaj izvadak sa tekućeg računa kojeg dobijete od svoje banke … [[Ne razumije se.]] Vi ste kupili 10 proizvoda na 10 rata, vi ćete u 6.mjesecu dobiti u tom tekućem izvatku jednu ratu, ali onaj cijeli iznos dolazi tokom cijele godine. Obično knjiženje, pa nešto smo knjižili što nam je pasalo, a nešto što nam nije pasalo to knjižili nismo i na to upozoravaju brojne stavke ovog proračuna. A znam da smo nedavno i otvoren je evo bazen na otoku Korčuli, 10 milijuna kuna je planirano, ostvarenje 0 kuna. Je li moguće otvoriti taj bazen, a da niste potrošili tih 10 milijuna koje je trebalo platiti. Naravno da su oni potrošeni. Imamo dvoranu u Zadru Višnjik, 11 milijuna kuna, ništa plaćeno, deficit manji, a račun stoji u Ministarstvu financija. Pa naravno da onda deficit, naravno nije velik. Pa priča o vodoopskrbi jadranskih otoka. Ljudi se bune, nemamo vode, stavka proračuna 13 milijuna, ministarstvo kaže sve smo ugovorili, nema novaca, a sad vidimo ostvarenje 500 000 kuna u šest mjeseci. Pa naravno da onda možemo pričati samo o izvješću na takav način…
Privedite kraju.
Evo samo da završim. I zaista, ova vlast se svojski potrudila da onu jednu izreku koja se stalno koristi u kampanja i od političara, da bi država trebala biti servis građana, ona je to preokrenula. Građani su postali servis države. Hvala lijepo.
Molim vas da se držite vremena, gotovo svi pola do minutu prekoračujete 10-minutnu raspravu. Na vaše izlaganje imamo 6 replika. Prvi na redu je kolega Boro Grubišić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pošto nisam bio ovdje, da vam čestitam na ovoj novoj dužnosti. Kolega Borić, s obzirom da ste vi sa ovog primorskog kraja evo kad sam bio u Bruxellesu čitam tamo na Internet stranicama da će se graditi ili investirati u termoelektranu, toplanu Rijeka i to na plin. Pa čudi me da će to biti na plin kada evo brodovi sa ugljenom stižu u Plomin pa je to vrlo blizu, čudi me da neće bit na tako isplativi energent kao što je ugljen i tako čistu tehnologiju kao što je ugljen. Zaista mi nije jasno da ne ide veliki brod iz Brazila ili iz Afrike sa ugljenom pa da snabdijeva i Plomin i Rijeku, to je zaista vrlo blizu. Ali eto, nekakva investicija ide prema energentu plinu za Termoelektranu Rijeku koja se odjedanput pojavljuje ponovo kao nekakav investicijski objekt o kojemu prije nismo čuli. No zato niti riječi dalje o nekakvoj hidroelektrani na rijeci Savi ili Dravi koje su bile u projektima i prijašnjih godina ili čak desetljeća. Jedna od njih je i hidroelektrana kod Osijeka, o tome nema niti jedne riječi, iako je voda puno čistija od plina, a pogotovo od ugljena. Govorili ste i o tome kako je ova Vlada promijenila dio poreznog sustava, međutim od gospodarstvenika s kojima sam razgovarao jedan mi je rekao ovako. Zbog čega gospodin Holland, predsjednik Francuske podiže porez na dobit u Francuskoj do 75%, zavisno dakle od visine dobiti. Zbog čega kod nas taj postotak stagnira i stoji na onih 25%, a ogromni se novci nose iz Hrvatske upravo putem dobiti banaka i još da ne nabrajam kojih sve ostalih.
Hvala lijepa. Kolega isteklo je vrijeme.
Banke koje iz naše ušteđevine, naših građana diktiraju kredite gospodarstvu Republike Hrvatske.
Odgovor na repliku, kolega Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. … [[Upadica se ne razumije.]]
Kolega, vaše vrijeme je isteklo. Kolega Borić izvolite.
Slažem se u dijelu ove rasprave kad ste govorili o Plominu i toj novoj termoelektrani na plin. Meni je drago da se barem priča da u toj mojoj regiji iz koje dolazim, znači Rijeka, Primorsko-goranska županija, da barem nešto dobijemo od tih investicijskih projekata i zaista imamo tri ministra, ustvari imali smo tri ministra ovdje na početku Vlade, sad su dva, bojim se da ne ostanemo na jednom, a u toj regiji se ne događa ništa. Više je gospodin Kajin očito napravio tamo u onom svom dijelu u Istri kad je uspio promijeniti čak i energent sa plina na ugljen samo zbog toga da taj koalicijski sporazum ili taj odnos između tih stranaka opstane, ali činjenica je da i problem postoji. Ljudi u Labinu se ne slažu sa takvim projektom i to je ono što sam rekao da država svoje radi, najavljuje, međutim problem je na lokalnoj zajednici. I premijer je morao otići u taj Labin objašnjavati ljudima što je interes ove države i tako će to biti dok god se ne nađu mehanizmi na koji način zaista te velike investicijske projekte ostvariti. Kažem, u mojoj županiji nije dobro, izgradnja Rijeke je otišla gospodo zadnjih 20 godina preko 40 000 ljudi. Samo za njih 10 godina SDP-ove vlasti 15 000. Izgubilo se preko 30 000 radnih mjesta i onda se čudi gradonačelnik grada Rijeke kako mu je proračun sa milijardu i nešto pao na 600, 700 milijuna kuna. Pa nema tih ljudi, tko će više plaćati silna davanja. Nema ih, nestali su, otišli su u druge zemlje ili u druga područja Republike Hrvatske. To je naš produkt. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika, kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Borić, ovdje cijelo vrijeme čujemo da se proračun dobro puni, međutim isto tako treba reći a na čiju grbaču je palo to punjenje proračuna ako znamo da preko 400 000 zaposlenih u Hrvatskoj nije u poreznim škarama, dakle ne plaćaju porez jer sa jednim ili dva uzdržavana člana obitelji njihova plaća nije dostatna da bi plaćali onu minimalnu stopu poreza na dohodak. Dakle, povećanje PDV-a od 25% najvećim dijelom je palo na grbaču hrvatskih građana. I to punjenje u proračunu dobro s osnova PDV-a su najviše platili hrvatski građani. I nemojmo govoriti da najviše plaćaju oni koji su najbogatiji. Njima je svejedno koliki je PDV oni će i tako i tako platiti. Međutim, kad gledamo jednu obiteljsku košaricu onda treba vidjeti što je unutra i koliko su ti energenti i ti artikli poskupili u proteklih 6 mjeseci možemo govoriti kada za 9 mjeseci je ta situacija puno lošija i to je rezultat ovakvog dobrog punjenja proračuna što se tiče evo s osnova PDV-a. Jer gledajte, vi struju morate platiti, vi plin morate platiti, vi grijanje morate platiti, a na to grijanje, na povećanje od 27% vi ste povećali stopu PDV-a i ovo ste povećali toliko pa vam to povećanje onda ide poprilično visoko. Dakle, krajnji je rezultat na kraju godine bez obzira koliko bio veći prihod s osnova PDV-a, da li će on biti veći 2,5 ili 3 milijarde će biti na račun hrvatskih građana. Sve navodne investicije iz javnih poduzeća će biti na račun hrvatskih građana jer i HEP i toplinarstvo i Plinara i tvrtke koje se bave prodajom naftnih derivata to manje-više plaćaju opet u konačnici hrvatski građani. Jer ne smijemo zanemariti da poduzetnicima nije baš svejedno koliko im je cijena litre benzina, kolika im je cijena kubika plina, kolika im je cijena kilovata električne energije jer u kalkulaciji to u konačnici utječe na
Hvala lijepa.
Evo samo još jednu rečenicu, molim vas. Utječe na cijenu proizvoda koju u konačnici plaćaju hrvatski građani. Prema tome, ovo je politika koja isključivo udara po grbači i po džepu hrvatskih građana.
Lijepo vas molim replika i odgovor na repliku traju po 2 minute. Kolega Šuker 2 minute i 22 sekunde, prije toga i više. Odgovor na repliku, kolega Borić.
Slažem se, zaista je to sve pa ja mislim i očekivano palo na leđa hrvatskih građana. Međutim, oni nisu bili spremni na to. Njima je u predizbornoj kampanji predstavljen Plan 21, njima se svaki dan sugeriralo da moraju imati plan za novi dan. Njihov plan za novi dan je od danas do sutra kako preživjeti, kako prehraniti se, ono najosnovnije biološke potrebe zadovoljiti jer su pritisci svih davanja postali preveliki. U kuću svakog mjeseca uđe barem 5, 6, 7 računa. Pričao sam o tome koliko. Mogli smo ih osloboditi barem dijela onih naknada, neosnovanih naknada koje im se uzimaju. Ne želi se, jednostavno se ne želi. Nek sve plate ti građani, a mi ćemo ovdje kažem možemo mi lijevo, desno, mi se smijemo, vi ste ozbiljni, vi radite itd. Ali ljudi od nas očekuju rješenja. Ovo izvršenje proračuna je kažem informacija. Ona je složena tako da najavi neki uspjeh, međutim bojim se da s obzirom u kakve su situacije i kakvi su pokazatelji da taj uspjeh će ipak izostati. I da je ona bivša Vlada koja je toliko osporavana, jel' se sjeća danas uopće netko onog dečka kako se zvao Pernar? Ivan Pernar? Taj je vikao megafonom po cijeloj Hrvatskoj ne valja, ne valja. Njega više nema, a danas je gore nego prošle godine. Jel' ćemo se složiti da je gore nego prošle godine? Ja mislim da ćemo se složiti. Znači, opet ti građani i oni se osjećaju prevareni i zato su jučer bili već vani. A kako je krenulo ovaj kavez već ovdje stoji svakog dana i valjda će i u sljedećoj cijeloj godini biti svaki dan ovdje. Nažalost, ne veseli nas to i opet tvrdim zadatak je i nas u oporbi i vas na vlasti da učinimo sve najbolje, ali moramo govoriti nismo ovdje da šutimo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika Ivan Domagoj Milošević. Izvolite kolega.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa dobro ste kolega Borić rekli da je premijer Milanović u ovoj sabornici rekao da se neće osvrtati unazad, dapače mislim da je upotrijebio onu omiljenu latinsku poslovicu hic Rhodus hic salta što bi na hrvatskom značilo otprilike evo ovdje je Hrvatska pokažimo što znamo i što možemo. Ono što niste rekli kolega Borić, a to je da je većina hrvatskih građana povjerovala Planu 21 da će biti bolje i da će živjeti bolje i da će konačno gospodarstvo krenuti na bolje. Međutim, ono što je činjenica, a to je da smo vas mi početkom još ove godine upozoravali na to što će povećanje poreza donijeti Hrvatskoj i to taman nakon što smo prošle godine počeli napokon izlaziti iz gospodarske krize. Ako ste pratili predsjedničku debatu u Americi onda ste mogli primijetiti da je otprilike pola debate gotovo raspravljano o tome ne da li će dizanje poreza koštati radnih mjesta, odnosno rast nezaposlenosti ili pada zaposlenosti, nego koliko će rast poreza utjecati na rast nezaposlenosti, odnosno smanjenje u otvaranju novih radnih mjesta. Moram vas podsjetiti da proteklih 12 godina hrvatsko gospodarstvo je dominantno nažalost raslo na dug, dakle na kredite i to po skupim kamatama i logično je, nadam se da ćemo se složiti, da ono što ste radili ili mislili da se može 2000. do 2003. sa 2 do 3 puta većim dugom po glavi stanovnika i u gospodarstvu i u krajnjoj liniji državnom dugu nakon 12 godina više ti alati neće dati iste rezultate. I na kraju svakako mislim da je najvažniji rezultat uspješnosti, odnosno neuspješnosti jedne ekonomske politike nezaposlenost, odnosno zaposlenost. Bojim se da ako ne promijenimo smjer u ovoj ekonomskoj politici da idemo u propast.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, kolega Borić.
Slažem se. Evo, jučer je bila brojka 317 tisuća i nešto koliko sam uspio pogledati, a već prije 2 dana sam ja upozorio da je jedna estradna zvijezda kad je HDZ bio u 3. mjesecu 2010. godine na vlasti i premijerka je bila ovdje, bivša premijerka, onda je klub SDP-a da taj broj uzme za svoj telefonski broj. Naravno nakon 10-ak dana uslijedila je i reakcija jedne poznate estradne zvijezde koja danas ima očito nekih svojih problema ona je to stavila kao broš 317 625. Evo jučer je bila ta brojka ja sam je pozvao pa stavi ponovno taj broj on je još uvijek aktualan bez obzira na smjenu vlasti, na to što smo mi promijenili vlast itd. ali je činjenica da nama ide lošije i da ćemo, ono što sam rekao gospodinu ministru Mrsiću da ćemo u 12 mjesecu bilježiti 340 tisuća, ako ne i prije. Što će biti onda rekord, jer smo ove godine u veljači imali 343 tisuće. To je osnovni problem. Mi smo poduzetnike prestrašili, podigli smo poreze, ali nastavljamo dalje porez na imovinu najavljeni. Ja sam u svojoj kampanji, kad smo imali predizbornu kampanju upozoravao čitavo priobalje i otoci imaju višak stambenog prostora koji se aktivira sezonski 4 do 5 mjeseci, ako je sreće. Što će biti s tim prostorom? To je višak stambenog prostora, hoćemo li po vrijednosti tih nekretnina udariti po tim ljudima koji sada komunalnu naknadu za svoju kuću od 200, 300 kvadrata plaćaju na nivou 1500, 2000 kuna godišnje, hoće li oni u sljedećoj godini plaćati 10000 ili 15000 kuna tu s obzirom da im kuća vrijede ni jedan ni manja ne vrijedi ispod 100, 200 tisuća eura. Što ćemo s tim prostorom? Što će oni ljudi ovdje u Zagreb, u drugim dijelovima koji imaju nekretnina, to je naše bogatstvo, imamo nekretnina to je činjenica. Što ćemo s neobrađenim površinama i to su nekretnine itd. Nisu to jednostavne stvari.
Hvala lijepa. Sljedeća replika kolegica Nadica Jelaš.
Kolega Borić neprestano ponavljate priču kako je teret fiskalne konsolidacije prebačen na leđa građana, što jest točno. Nažalost samo naši građani mogu sanirati svoju državu, ne može to učiniti netko drugi. Danas ste jako osjetljivi na teškoće građana, a bili bi ste daleko, daleko vjerodostojniji da ste bili tako osjetljivi u onim trenutcima kad ste te iste građane zaduživali.
Odgovor na repliku kolega Borić.
Hvala lijepo. Pa rekao je jedan vaš ministar, ne potpredsjednik Vlade, kad samo već bili u toj kampanji, on je rekao: "Kad bih rekao što ćemo učiniti nitko za nas ne bi glasao." I mi to danas vidimo, on nije lagao, ali je Hrvatski narod povjerovao u vaše namjere koje su onako medijski uz određene aktivnosti, plakate i sve ostalo dobro izgledali. Međutim, danas vide da su kupili loš proizvod, to je činjenica, ne morate se vi na to ljutiti. Mi smo u oporbi, naš je zadatak da govorimo, pa nisu nas kažem ljudi birali da mi ovdje šutimo i da upozoravamo, da pokušamo pomoći. Pa mi pokušavamo, mi uvijek nudimo rješenja. Evo vlast je konačno neki naš amandman i prihvatila. Pa i ova rasprava je dobronamjerna, ali ja kažem raspravljajući o ovom izvješću Hrvatskom narodu neće biti bolje. Ovdje su navedeni podaci kakvi pašu aktualnoj vlasti, nisu navedeni svi računi koji su sigurno došli na naplatu, a nisu uvedeni u ovo izvješće i oni će se morat do kraja godine uvest. I sam ministar, tj. zamjenik ministra je jučer rekao vidjet ćemo na izvršenju proračuna kako je to izgledalo. Za možda 5, 6 mjeseci će ovo izgledati drugačije, možda gore, možda bolje, možda zaista mi u HDZ-u, kako kaže ona kolega iz SDP-a se bavimo spinovima, ali vaš zadatak je da marljivo radite i da pokušati možda nešto i poslušati jer i mi nešto valjda kao ljudi koji smo i bili u vlasti i znamo kako se radi nešto znamo. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeća replika kolega Mladen Marelić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolega Borić, izazvan sam sa vašom diskusijom da je bazen u Korčuli otvoren, a da ne pišu podaci o 10 milijuna. Gospodine Borić, bazen je otvoren u 9 mjesecu, a ovo je proračun za prvih 6 mjeseci i mogu vam reći, a još se ni naplaćali nisu računi, i poslani još svi. Znači vi iz iskustva radite to, jer znali ste kako ste prije radili, tržili ste jedno, a prodavali ste maglu drugo. I mislim da spinove koristite i da stvarno nije vrijeme da nam držite lekciju ovdje o ponašanju. Polako se spustite na zemlju i pokrijte se po glavi jer državu ste ipak ostavili u tako dobrom stanju da stvarno smo mogli se razbacivati ovdje sa investicijama, sa svima programima. Mislim situacija je takva da je to užasno.
Odgovor na repliku kolega Borić.
Da nije bilo HDZ-a gospodine Marelić nikad ne biste imali bazen na Korčuli. Tamo su sada vaterpolisti, naš plivač vidim Mario Todorović kaže nikad mi nije bilo lakše trenirat. I koštao je 40 milijuna kuna, a ja u mojem gradu, u mojoj županiji imam jedan bazen koji košta 400 milijuna kuna, nije puno veći od toga vjerujte mi. I oni su zadovoljni, a vi ste nezadovoljni. A i SDP i u Rijeci, a i SDP u Korčuli. I taj bazen kažem, to je vaša, treba biti ponos, on nosi ime jednog vašeg uvaženog građanina. A to što nije knjiženo, pa kažem to je zbog toga jer to nije pasalo u tom trenutku. Jer ako ćemo staviti sve ono što je došlo na naplatu, a nije prošlo kroz ovo knjiženje deficit bi bio veći gospodo. I mi to govorimo uredno i što se mi tu imamo skrivati iza toga. I zaista, kažem ja bih bio sretan da na svome otoku imam takav bazen, a on je za vas očito postao teret zbog toga što ga je HDZ pokrenuo, što je donio odluke da se on tamo izgradi i što ga je uspio dovesti do kraja. Na žalost nismo ga uspjeli otvorit to ste napravili vi, i meni je drago da ste i vi, jer ti mladi ljudi, ta djeca danas imaju gdje plivati, imaju gdje provesti svoje slobodno vrijeme, sport može funkcionirati i Korčula je sigurno bogatija s time nego što bi bila da tog istog bazena nema. Hvala lijepo.
I zadnja replika, kolega Frano Matušić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega točno ste rekli da je prvi potpredsjednik Vlade najavio ostavku za jesen ove godine ukoliko se investicije ne počnu realizirati. Međutim propustili ste reći da je to isto najavio i za proljeće ove godine dakle da će već nakon par mjeseci ukoliko ne krenu investicije u Hrvatskoj i ukoliko se ne počne realizirati njihov program da će podnijeti ostavku do ljeta. Dakle to ste propusti reći ali evo podsjećamo još jedanput i vas i hrvatske građane ali sasvim sigurno da će se takav scenarij ponavljati iz mjeseca u mjesec jer je definitivno da se njihove investicije ne mogu realizirati jel način na koji oni pokušavaju realizirati je neostvariv. Što se tiče deficita pa i kreditnog rejtinga RH, treba vrlo jasno reći da je isključivo ono što nas drži iznad površine utapanja je činjenica da će Hrvatska postati punopravnom članicom EU 1.sprnja sljedeće godine, a za to nije zaslužna ova Vlada niti usuđujem se reći oni ljudi koji sjede sada u vladajućim klupama, nego isključivo teret pregovora i svega ono, cijelog onog procesa hoda Hrvatske prema EU je podnijela HDZ sa svojim partnerima. I isključivo ta činjenica perspektive EU drži Hrvatsku iznad razine utapanja. Prema tome molim vas da se potrudite da se ne dogodi utapanje i da se ispune sve obveze kako ne bismo morali dobivati packe u Bruxellesu da ne poštujemo ono što je dogovoreno. Što se tiče bazena na Korčuli, naravno da je to korčulanima jasno da ne bi bilo bazena da nije bilo HDZ-a, tu ste potpuno u pravu ali sigurno oni koji danas plivaju u bazenu itekako dobro znaju i zahvaljujući ovdje kolegi Bačiću i svima onima koji su u HDZ-u podupirali taj projekt. Taj projekt se je danas i realizirao, inače da se ostalo čekati ovu vlast ne bi ni on bio realiziran.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku kolega Borić.
Pa evo ja ću samo ovaj dio oko ostavki, mislim nisam htio o tome govoriti jer to nema previše veze sa izvješćem o izvršenju proračuna u 6 mjeseci. Međutim ja osobno imam osjećaj da to davanje ostavki ovim ministrima da je to njima svojevrstan fetiš. Čim mu netko stavi od novinara onu kako se kaže mikrofon ili što treba govoriti, odmah ministar ponudi ostavku. Evo prekjučer je ovdje ministar Matić također rekao ako mu ja ne napravim ovo ja ću odmah dati ostavku, a kada to ne naprave e onda ostavka više ne važi. Pa onda kažem prvi potpredsjednik dat će ostavku u 9.mjesecu, prošao 9.mjesec nema ostavke. Kaže ministar Jovanović ako mi smijene zamjenika i ako se spuste plaće dajem ostavku, a on drugi dan kaže e ne dam vam ostavku sada, šta ću vam dati ostavku, predomislio se, što će on davati ostavku. I sada kažem evo treći ministar je već najavio ostavku pitanje je kažem vremena samo kada će i on doći na tu situaciju da treba e onda će on reć e ne dam vam ostavku. Mislim da je to poprilično neozbiljno prema hrvatskoj javnosti i da oslikava nekakav ajmo reći karakter ove vlasti i način na koji oni uopće doživljavaju ljude koji su im dali povjerenje da vode ovu državu. Hvala.
Hvala lijepa. Vraćamo se na temu nakon ovih replika, sljedeći deset minutnu raspravu kolega Branko Bačić. Izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]] pa možda prije i ove današnje rasprave o izvršenju proračuna za prvih 6 mjeseci ove godine bilo bi dobro da smo pogledali video arhiv Hrvatskog sabora i malo se prisjetili kako su i u kakvoj su atmosferi doneseni proračuni za 2009., 2010., 2011.ili izvješća o izvršenju tih proračuna pa bi se prisjetili kako i na koji način je bio konstruktivan pristup tadašnje oporbe sada vladajućih kada su ovdje u ovoj sabornici bile i vrećice krumpira i različitog voća, glavica kupusa ako se sjećate itd. klincajga itd. prema tome sjećamo se kada su zastupnici tada oporbe opkolili predsjednički stol kada su tukli po klupama i nisu dozvoljavali nastavak rasprave itd. Što želim reći? Želim reći da HDZ i mi iz kluba HDZ-a u ovoj raspravi da s podsmijehom ne komentiramo tešku gospodarsku situaciju, dapače, želimo biti apsolutno konstruktivni i ja mislim da će se i zamjenik ministra i ministar financija složiti s time da u važnim zakonima koji su dio i programa HDZ, HDZ sudjeluje, predlaže i prihvaća i daje podršku tim zakonima. Prema tome daleko je od toga da se mi radujemo teškoj gospodarskoj situaciji dapače, želimo biti konstruktivni a dokaz tome su i ove rasprave o kojima danas raspravljamo. Prisjetimo se samo poštovane kolegice i kolege kakva je bila rasprava i što se događalo i što je klub SDP-a radio kada smo predlagali zakon … krizni porez, a taj krizni porez je bio slatka vodica u odnosu na povećanje stope poreza na dodanu vrijednost sa 23 na 25 jer je od 2 milijuna 600 potencijalnih obveznika plaćanja tog kriznog poreza njih milijun 600 bilo oslobođeno, a da ne kažem koliko su manje davali u državni proračun temeljem uvođenja tog kriznog poreza za koje je kasnije potužili koja bila podnesena, a Ustavni sud dao podršku Vladi RH. No o tom po tom. Ja ću se vratiti malo sada na raspravu o izvješću o ostvarenju državnog proračuna. Naime, činjenica da su prihodi u odnosu na isto razdoblje prošle godine povećani za 3,5% no moramo biti svjesni da je do tog povećanja došlo ne zbog povećanja proizvodnje, ne zbog novih investicija nego isključivo zbog činjenice da je povećana stopa poreza na dodanu vrijednost sa 23 na 25% i da je to jedan od temeljnih razloga koji su omogućili povećanje prihoda državnog proračuna i pored toga da je dodatan razlog i činjenica da je izvršena izmjena priliko obračuna plaća pa se ne mogu isplaćivati plaće bez uplaćivanja doprinosa. To je i u obrazloženju ovog izvješća i tako upravo i rečeno. Prema tome, prihodi su ostvareni na način da je došlo do nove porezne presije na građane RH i to je kao posljedicu imalo povećanje prihoda u državnom proračunu. No zabrinjava nešto drugo, zabrinjava to što su rashodi izvršeni u planiranim veličinama, ali su pri tome izostale investicije koje se oslanjaju iz državnog proračuna. Prema tome, činjenica je da smo mi u klubu HDZ-a pučki pravobranitelj prilikom donošenja državnog proračuna u veljači ove godine rekli da su potkapacitirani iznosi, da nisu u točnim veličinama utvrđeni iznosi za plaće, pogotovo u onim ministarstvima koje broje veliki broj zaposlenika. Pa kad vi malo bolje pogledate i analizirate izvršenje državnog proračuna onda ćete vidjet da su plan prebacili na ministarstva koja u velikom dijelu svoja sredstva osigurava za podmirivanje plaća svojih zaposlenika. Kao što je Ministarstvo financija indeks 67,43, Ministarstvo vanjskih poslova indeks je 56,83, Ministarstvo pravosuđa 52,34, Ministarstvo unutarnjih poslova 51,6, Ministarstvo zdravlja 51,3, Ministarstvo znanosti 51,2. Dakle, ona ministarstva koja moraju osigurati ogromne iznose za plaće ta su ministarstva prebacili 50% koliko bi trebalo u prvih 6 mjeseci biti izvršenje proračuna, a ona ministarstva koja bi trebala nositi investicije, koji bi trebali omogućiti kapitalne projekte, ulaganja, a time i zapošljavanja. Ta su ministarstva drastično podbacila u izvršenju državnog proračuna, kao što je Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture, kao što je Ministarstvo poljoprivrede, jasno nisu isplaćene subvencije, kao što je Ministarstvo regionalnog razvoja koji bi trebalo potaknuti razvoj Republike Hrvatske svega 35%, Ministarstvo graditeljstva 31%, Ministarstvo zaštite okoliša 15,1%. Dakle to je najbolji pokazatelj da ona ministarstva koja bi trebala nositi investicije, koji su trebali ostvarit onaj čuveni investicijski tsunami kojega je najavio potpredsjednik Vlade, apsolutno su podbacila, nisu izvršila svoje planove, ne zbog toga što im nisu projekti ostavljeni, o tome ćemo nešto kasnije reći upravo na primjeru Ministarstva zaštite okoliša nego jednostavno što nisu smjeli, što im je to zabranjeno jer bi onda i na tim pozicijama bio veliki utrošak sredstava i onda bi deficit državnog proračuna bio ne 5, 6 nego bio bi 8 ili 9 milijardi koliko nije izvršeno investicija niti u Hrvatskim cestama, a rekao sam koja ministarstva te svoje investicije nisu napravila. Evo za primjer da vam kažem Ministarstvo zaštite okoliša koje je imalo građevinske dozvole, koje je imalo izabrane izvođače za dva najveća centra za gospodarenje otpadom u Republici Hrvatskoj koji su do sada pripremljeni, to je centar za gospodarenje otpadom u Istri Kaštijun i Marinščina u Primorsko-goranskoj županiji. Od planiranih 77 milijuna kuna koja su planirana u veljači, dakle tijekom godine kad se već trebalo da se ti projekti mogu realizirati, izvršilo je svega 400 000 kuna. Slična je situacija i sa Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture gdje su i Hrvatske ceste pa i uprave u tom resornom ministarstvu praktično zaustavilo sve bitne projekte. Ti se projekti praktično ne ostvaraju u niti jednom dijelu Hrvatske, ali ja ću se osvrnuti na Dubrovačko-neretvansku županiju gdje su zaustavljeni svi bitni, kapitalni, strateški projekti za Dubrovačko-neretvansku županiju. Dakle odustalo se, ne zna se uopće kada će i na koji način biti Dubrovnik spojen na mrežu autocesta, dakle odustalo se od autoceste od doli do …. Zaustavljena je izgradnja autoceste od Vrgorca do Ploča, trebala je biti dovršena do početka ove turističke sezone, pitanje je do koje će turističke sezone uopće ta cesta biti dovršena jer tamo je sve stalo, konzervirano, praktično zaustavljeni su radovi. Most Pelješac, o njemu smo već puno puta rekli, puno puta smo, ja doista ne znam kad će se taj most, kakva je uopće sudbina tog mosta jer čujemo da u Europskoj komisiji više se o tome ozbiljno niti ne razmišlja, da se već sada razmatraju druge mogućnosti kako i na koji način spojiti krajnji jug Hrvatske, izvući ga iz prometne izolacije. Da ne govorim da je Ministarstvo zaštite okoliša Centar za gospodarenje otpadom u Dubrovačko-neretvanskoj županiji … razdoblje koje je već bilo u visokoj fazi realizacije, zaustavilo bez ikakvih obrazloženja dodatnih, ne znamo na koji način će se riješiti pitanje otpada u Dubrovačko-neretvanskoj županiji, a mi smo preuzeli kao država obvezu da do 2018. godine saniramo i zatvorimo sva otvorena odlagališta i da se izgrade županijski ili regionalni centri za gospodarenje otpadom u Republici Hrvatskoj. Zaustavljena je investicija koja je već imala utvrđenog, izabranog izvođača u Veloj Luci na izgradnji putničkog terminala itd., itd. Dakle što želim reći, da su sve one investicije koji su trebali pokrenuti proizvodnju, koji su trebali zaposliti radnike, koji su trebali osnažiti posrnuli građevinski sektor u Republici Hrvatskoj su stali, ministarstva uglavnom izvršavaju one svoje tekuće obveze kao što su plaće, mirovine itd., itd. i time točno je da je deficit državnog proračuna iz tog razloga ovakav kakav je, dakle u granicama očekivanog, nešto manji nego što je planiran, ali to je rezultat u prvom redu zbog toga što su doista stale sve investicije. A da je tome tako čuli smo i sa jučerašnje sjednice Vlade da nas vrlo vjerojatno gospodine zamjeniče, iako ste to u početku rekli da će ova godina biti bez rebalansa državnog proračuna, nas vrlo vjerojatno iz razloga koji sam naveo…
Hvala.
Očekuje rebalans državnog proračuna u 11.mjesecu. Hvala.
Kolega Bačiću, imate osam replika na vaše izlaganje. Prvi je kolega Darko Milinović. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Pa dobro je kolega Bačić primijetio da je realizirane investicije a kako je spomenuo i u Ministarstvu zdravstva da bi deficit ovog proračuna bio puno veći. Ali isto tako dobro je spomenuo i plaće gdje se na svakoj poziciji evo ovdje u Ministarstvu zdravlja prekoračilo, odnosno zagrabilo u drugu polovicu godine. Evo ja ću samo napomenuti da je za Ministarstvo zdravlja, dakle za zaposlene tu nisu zdravstveni djelatnici već samo oni koji su zaposleni u Ministarstvu zdravlja prekoračen iznos za plaće od milijun i 217 tisuća kuna, a mjesečno treba 4 milijuna kuna. Što znači da će u 12. mjesecu doći se u poziciju da nedostaje 4 milijuna kuna, odnosno da će doći do nemogućnosti isplate plaća za djelatnike u Ministarstvu zdravlja. Isto tako HZZO koji je prekoračio limit za 12 milijuna kuna za zaposlene u HZZO-u, a tamo mjesečno treba 14,5 milijuna kuna. Što isto tako znači da bi moglo doći do problema u 12. mjesecu, odnosno da nema sredstava za isplatu plaća. Izostanak investicija, a mislim da je zdravstveni sektor vrlo bitan pa i za gospodarski napredak ili gospodarski oporavak izostanak javnih, odnosno investicija u Ministarstvu zdravlja je enormnih 230 milijuna kuna koji su bili predviđeni za prvih 6 mjeseci. To je zaustavljeno. Pojedine stavke su ne znam realizirane, reći ćemo jedna od 0,16%.
Odgovor na repliku, kolega Bačić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Tako je kolega Milinoviću, pa i vi ste kada smo donosili državni proračun čini mi se imali preko 20-ak amandmana koji su se odnosili na Ministarstvo zdravlja jer ste i tada govorili o tome kako će nedostajati sredstava za normalno funkcioniranje tog resora, vrlo važnog resora, tim više što je u to vrijeme Hrvatski sabor donio zakon kojim su smanjeni stopa doprinosa za zdravstveno osiguranje čime je taj sektor ostao bez negdje preko 2 milijarde kuna, odnosno 2 milijarde i čuli smo 200 milijuna kuna mjesečno. Mi smo u to vrijeme kada se proračun donosio, sjećate se i klub HDZ-a imao je svoj amandman, u kojemu smo utvrdili da će na pozicijama plaća nedostajati značajni iznos sredstava i da će to biti razlog da će Vlada morati posegnuti za rebalansom državnog proračuna a što je sada čuli smo i najavljeno. Naime, toliko će sredstava nedostajati da nije moguće preraspodjelom unutar ministarstava nadoknaditi nedostatak sredstava za plaće jer su iznosi veliki usprkos činjenici da su kažem obustavljene investicije i da se sredstva koja su bila namijenjena za investiranje u RH u velikom djelu preusmjeravaju na one obveze koje su tekuće, koje se moraju izvršavati, a to su plaće, to su mirovine, to su socijalna davanja, dječji doplatak itd. Prema tome, ono što smo mi prilikom donošenja proračuna najavljivali, a to je da rashodi državnog proračuna nisu planirani u dostatnim iznosima. Evo nažalost se obistinjuju. I s jedne strane smo svjedoci da se zaustavljaju investicije kako bi se morale izvršavati one obveze prema zaposlenicima prema građanima koji su oslonjeni na državni proračun.
Hvala lijepo. Sljedeća replika kolega Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa evo dopunit ću izlaganje svojom replikom od gospodina Bačića u dijelu gdje je govorio o tome da je na neki način politika zabranila javnim poduzećima da ostvaruju svoje poslovne planove i tu zaista ja mislim da stoji jer kad gledamo izvršenje Hrvatskih voda plan milijardu i 976, ostvarenje 732. Negdje malo više od 40%. Hrvatske ceste, plan milijardu i 450, ostvarenje ispod 50%, negdje 650 milijuna. Fond zaštite okoliša milijardu i 200 plan, izvršenje 455 milijuna. I što imamo u 9. mjesecu? Ministarstvo poljoprivrede Hrvatske vode pozivaju 200, 300 direktora komunalnih poduzeća idemo potpisivati sada ugovore da realiziramo plan Hrvatskih voda. Zaista ti ljudi su naravno dobronamjerno prihvatili to i to je dobro, ali postavlja se pitanje zašto to nismo napravili u 3. mjesecu, u 2. mjesecu pa da ti ljudi imaju normalno vrijeme da to realiziraju na način kako to treba po zakonu da provedu javne nabave, da ostvare te investicije pa kad dođe na naplatu da se to isto i naplati. Evo gledam i Ministarstvo mora, plan za obnovu i imamo jednu poziciju održavanje luka županijskog značenja o nadgradnji podgradnji luka županijskog značenja 26,5 milijuna to su vrlo bitni novci za lučke uprave za naše županije. Imamo ostvarenje od 2 milijuna kuna, a već je evo 10. mjesec i bojim se da mi koji smo pokrenuli jedan vrlo važan projekat, a to je obnova svih luka i lučica važnih u sustavu javnog linijskog pomorskog prometa da jednostavno se zastalo sa svim tim projektima, a projekata znam da ih ima jer ravnatelji pitaju, mole, kume da dođu do nekakvih sredstava da se nešto napravi. Evo, mislim da je to trebalo dopuniti i da to ljudi moraju jednostavno znati.
Odgovor na repliku, kolega Bačić.
Zahvaljujem gospođo predsjednice. Tako je kolega Borić, ja sam to rekao da niti Hrvatske ceste niti Hrvatske vode nisu niti izbliza izvršile sve planove za prvih 6 mjeseci, a vi postavljate pitanje zašto su tek sada krenuli iako su imali projektnu dokumentaciju zašto su tek sada krenuli sa natječajima? Pa to je bilo, to je jasno svima naime, da se sve krenulo u 1 mjesecu, u 2 mjesecu, u 3 mjesecu s time već da li bi bile došle prve situacije, prve fakture na naplatu, to bi već bilo stvorile dodatne obveze državnom proračunu. Ovako, kad se krene sa natječajima negdje tamo u 7, 8 mjesecu vrlo malo sredstava dođe na naplatu tijekom te godine, tako da će na tim pozicijama do kraja godine biti tek djelomično izvršen plan za 2012. godinu. Jučer smo u raspravi čuli, evo kad ste spomenuli fond za zaštitu okoliša koji je doista vrlo male iznose sredstava dostavio u različite projekte koji su bili već gotovo u fazi izvođenja. Kolegica Holy je rekla da je prošla Vlada vrlo ambiciozno prihvatila određene obveze kojima se pred Republiku Hrvatsku stavljaju ogromne financijske obaveze do kraja 2018. godine. Pa nisu to bili, nismo mi vrlo ambiciozno prihvatili te obaveze, nego smo ih vrlo realno sagledali i na tom tragu sam i spomenu i Kaštijun, dakle za centar za gospodarenje otpadom, koji je već sad treba bit u fazi realizacije. Pa sam spomenuo maloprije i županijski centar za gospodarenje otpadom u vašoj županiji, Marinšćinu, ni tamo ništa nije napravljeno iako je utvrđen izvođač, iako ima potrebna dokumentacija. Da ne kažem u Dubrovačko-neretvanskoj županiji gdje smo bili već praktično i napravili studiju utjecaja na okoliš i sad je sve zajedno stalo. Što želim reći? Da se na ovaj način praktično zaustavljaju investicije i da na taj način neće do kraja godine se, ili vrlo mali broj tih investicija realizirati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeća replika kolega Mladen Marelić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolegica Bačić je ipak zlorabio ovu govornicu netočnim stvarima. I kao prvo, pričao o autocesti Ploče-Dubrovnik i dalje. Ja vam mogu reći na području Dubrovačko-neretvanske županije od Ploča do granice sa Crnom Gorom, Pelješac nema nikakve tehničke dokumentacije na toj cesti. Oni su 8 godina to radili, do danas nema nikakve tehničke dokumentacije jer to je iz Hrvatskih cesta se može danas vidjet. Osim zaobilaznice Orebića, neko je malo kratka dionica. Sljedeće, gori most, 05.06.2010. zatvoreni su radovi na mostu, zašto i nisu započeli, neka sebe pitaju, znali su i oni da nema sredstava. Što se tiče, da je zaustavljena izgradnja centra za gospodarenje otpadom, gospodin Bačić ne zna, a trebao bi znat da je u 11 mjesecu bivša Vlada odbila program, kad su bili utjecaj okoliša jer je taj centar bio lociran na mjestu gdje je bila vodna. Znači tu se mora zaustavit, nije dobilo prolaznu ocjenu. Sljedeće, prošli tjedan delegacija, odnosno u srijedu ovu, su bili kod ministra i predstavnici županije, i gradova sa područja Dubrovačko-neretvanske županije ne kriju, to je i utvrđeno tako. Da još nemaju nikakve dokumente za početak gradnje i na tom mjestu je upitno samo njegova izgradnja. Tako da grad Dubrovnik već daje novo rješenje toga i tu je, na području Dubrovačko-neretvanske županije, nije usklađeno iako su u prostornom planu to sve prihvatili. Znači da je neko drugi to puno prije trebao odradit, a sad u par mjeseci se radi na tome i mislim da će se naći zajedničko rješenje jer su bili kod ministar, ih je primio i ta delegacija je tako dogovorila. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku kolega Bačić.
Da vrlo je čudno kolega Mareliću da ja nisam znao, da ja ne znam stanje stvari sa županijskim centrom za gospodarenjem otpadom. Ja sam u to vrijeme bio ministar, kad smo formirali povjerenstvo za ocjenu studije utjecaja na okoliš. I nismo rekli da to nije lokacija, nego se naložilo županiji Dubrovačko-neretvanskoj da napravi hidrogeološke radove koji bi pokazali je li lokacija … [[Govornik se ne razumije.]] razdoblje spada u 3 ili 4 zonu sanitarne zaštite. Ako spada u 3 prema Pravilniku Hrvatskih voda onda je upitna ta lokacija, ako spada u 4 ona je moguće tamo izgraditi centar. Županije je napravila proceduru, utvrdila izvođača i onda je ministarstvo naložilo da neće se pravit, neće se ni ta lokacija, bila ona 3 ili 4 nije podobna za izgradnju regionalnog centra. A da bude još tragičnija situacija, u isto vrijeme županije Dubrovačko-neretvanska prema Ministarstvu zaštite okoliša treba utvrditi da li je ta lokacija, spada u 3 ili 4 zonu kako bi onda donijela odluku o njegovom, o izgradnju tog centra. A u isto vrijeme u Zadarskoj županiji, što je meni jako drago, omogućava izgradnju tog istog centra u 3 zoni sanitarne zaštite. Prema tome, toliko o tome tko zna, a tko ne zna. Što se tiče izgradnje autoceste do Dubrovnika raspisan je natječaj kao što je raspisan natječaj za sve autoceste u Hrvatskoj. Na temelju troškovnika izvršen je, izabran izvođač i uveden u radove, a Hrvatske autoceste su svake godine utvrđivale, osiguravale iznos od 12 do 18 milijuna kuna za izradu tehničke dokumentacije. Prema tome, nikakva drugačija, nikako drugačiji pristup prema toj cesti nije bio u odnosu na druge autoceste u Republici Hrvatskoj. Nego, bitna je stvar političke volje, hoće li te graditi ili nećete gradit autocestu. Vi nemate političke volje tu cestu graditi ni preko Hrvatskog teritorija, niti preko teritorija susjedne države i to je početak i kraj rasprave o prometnoj izoliranosti Dubrovnika.
Hvala lijepa. Kolega Luić, Franjo Lucić ima repliku.
Hvala lijepa. Pa kolega Bačić govorili ste upravo o punjenju proračuna koji se može čuti ovih dana iz usta vladajuće koalicije koja je doista, koji je doista postignut na jedan način, a to je da su zavukli ruku svakom građaninu, svakoj pravnoj i fizičkoj osobu u džep i izvadili sve do sada što su mogli izvaditi, još samo dušu nisu izvadili. Kada govorimo o rastu gospodarstva, pa svima nam je jasno, ja dolazim iz Požeško-slavonske županije i vidljivo je da je broj nezaposlenih porastao 11%, kud je do sada već nezaposlenost iznimno velika još se povećala 11% i to kada? U ljetnim mjesecima. Pa vas ja pitam šta će to biti u 4.kvartalu kada ljudi masovno budu dobivali otkaze i bojim se da ćemo dostići brojku od 400 tisuća nezaposlenih ljudi. Pa da li danas možemo biti zadovoljni upravo izvršenjem proračuna i toliko ga hvaliti ako istovremeno znamo da smo ga povećali isključivo povećanjem poreza i sviju nameta koji su nametnuti građanima prije svega? A građani će tek sada u jesenskim i zimskim danima osjetiti povećanje ovih represivnih poreza, a isto tako sam govorio o represivnim porezima u gospodarstvu. Slažem se da se određene stvari trebaju provesti ali ne na ovakav represivan način kao što se to provodi u mojoj poreznoj upravi u Požeško-slavonskoj županiji i u svim poreznim upravama na razini države Hrvatske. Stoga sam jako zabrinut. A kažem povećanje nezaposlenosti, a zadovoljni sa punjenjem proračuna koji je isključivo napunjen sa porezima i nametima koji ovi građani plaćaju.
Odgovor na repliku kolega Bačić.
Zahvaljujem gospođo predsjednice. Tako je kolega Lucić. Pa ove godine čini mi se prvi puta od kada se vodi evidencija broja nezaposlenih da je krajem kolovoza došlo do povećanja broja nezaposlenih. To je za sve nas koje pratimo stanje gospodarstva nezaposlenosti u Hrvatskoj to je dosta bilo iznenađenje da se tijekom ljetne sezone koja je usput rečeno i bila najbolja sezona u povijesti hrvatskog turizma da se kroz to vrijeme povećava u Hrvatskoj broj nezaposlenosti. To znači da se povećanje oko 500 novo nezaposlenih dnevno nije bilo povezano sa sezonalnim karakterom … sezone nego da su jasno razlozi zbog kojih dolazi do povećanja nezaposlenosti puno dublji i da je situacija u hrvatskom gospodarstvu teška. Na tom tragu mene je doista iznenadilo komentar prvog potpredsjednika hrvatske Vlade gospodina Čačića kada je Međunarodnim monetarni fond dao procjenu pada BDP-a do kraja godine i u kom je rekao da će hrvatsko gospodarstvo bilježiti pad negdje oko 1,1% i kada umjesto da nam se objave mjere koje bi trebale doprinijeti poboljšanju stanja u Hrvatskoj kada bi od prvog potpredsjednika Vlade bilo za očekivati da nam najavi što će hrvatska Vlada do kraja godine poduzeti, koji će to biti projekti, koji će to zakoni doprinijeti rastu gospodarstva on je onako slavodobitno dao izjavu jesam li ja to rekao i na početku godine. on je na početku godine unatoč ocjenama različitih analitičara u Hrvatskoj koji su procjenjivali veći pad BDP-a u Hrvatskoj on je u 9. Mjesecu rekao ja sam to otprilike znao na početku godina umjesto da je hrvatska Vlada pa i on osobno poduzeli sve da do toga ne dođe da se smanji da se poveća zaposlenost da se poveća proizvodnja u Hrvatskoj itd. Prema tome, mene to ništa ne čudi moram reći jer sve to što se događa je ustvari bilo i najavljivano i kroz donošenje proračuna i kroz donošenje zakona koji ne potiču potrošnju koji sve više zadiru u džep hrvatskih građana i jasno da je rezultat svega toga … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Repliku ima kolegica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice. Pa evo rasprava kolega Bačića koji je bez sumnje bio jedan od najuspješnijih ministara u Vladi koju sam vodila me ponukala da pomalo repliciram i da kažem da nitko pogotovo naravno članice i članovi Vlade ne smiju ili ne bi trebali shvatiti ovu našu raspravu kao napad na Vladu. Jer mislim da je dobro u ovim raspravama uspoređivati kako je bilo i kako jest. I mislim da je dobro da se pokušamo naučiti da kada smo u oporbi i kada smo na vlasti zastupamo ista stajališta i iste teze i da zagovaramo iste vrijednosti. Kolega Bačić je spomenuo primjerice krizni porez. Ja bih samo htjela podsjetiti da smo krizni porez uvodili u trenutku kada je situacija bila zaista iznimno teška pad BDP-a gotovo 6%, ali da smo uvođenjem tog posebnog poreza koji se ovdje u sabornici nazivao haračem dogovorili sa socijalnim partnerima dakle koji su tražili od nas da teret krize ravnomjerno rasporedimo i da su od toga poreza bili oslobođeni umirovljenici njih 900 tisuća, zaposlenih njih 600 tisuća otprilike 600 tisuća ali isto tako da smo taj porez ukinuli već sljedeće godine. dakle prvu stopu 1.srpnja 2010.i do kraja godine i drugu stopu. I da smo podigli PDV za 1% isto tako zbog vrlo teške situacije i sjećam se tada izjava zastupnika Linića u ovoj sabornici i izjave jednom dnevnom listu u jednom malom intervjuu u kojem je rekao da ništa gluplje od podizanja PDV-a za 1% nije čuo i da kada SDP dođe na vlast da će dakako sve to vratiti. Dapače, kada smo mijenjali Zakon o mirovinskom osiguranju i kada smo postepeno odlučili povećati dob za odlazak u mirovinu tada je gospodin Milanović danas premijer rekao, kada SDP dođe na vlast mi ćemo to vratiti na staro, a sada vidimo zahtjeve za podizanje dobne granice na 67 godina. Dakle, bilo bi dobro da se naučimo isto i u vrijeme kada vodimo državu i u vrijeme kada smo oporba koja želi biti konstruktivna oporba. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku. Izvolite kolega Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Tako je kolegice Kosor. Bitno je u politici biti vjerodostojan i one iste vrijednosti za koje se zalažeš kada si u oporbi trebalo bi ih promicati i kada si na vlasti. da je SDP 2010.podžao Vladu u prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o radu onda bi danas ovoj Vladi bilo kud i kamo lakše i vjerojatno se ovi prosvjedi koji su se jučer dogodili na ulicama Zagreba ne bi dogodili. Vjerojatno bi se tada omogućilo da se ne isplati božićnica onda ako financijska situacija u državnom proračunu nije dobra kad je pad gospodarstva, kad je BDP. Da su se podržali svi oni zakoni koje je vaša Vlada predlagala situacija bi bila bolja i vjerojatno bi danas kudikamo bilo lakše donositi odluke i zakone ovoj Vladi. Ovako ispada da se ovoj Vladi vlast dogodili, a osam godina su bili u oporbi, osam godina je današnja vlast mogla se pripremati, mogla je sagledati, imala je vremena sagledati situaciju u hrvatskom gospodarstvu i početkom 2012. godine početi povlačiti poteze koji su trebali izvući Hrvatsku iz krize. Mene doista čudi da nakon 8 godina oporbe, nakon što je 8 godina SDP i Kukuriku koalicija bila u oporbi da danas kada razgovaramo o državnom proračunu, kada razgovaramo o gospodarskoj situaciji uporno se optužuje one bivše jer su oni krivi zbog toga što je do ovoga došlo. U Hrvatskoj su bili izbori, hrvatski su građani rekli što misle o onome što je ostavila bivša Vlada i očekuju od ove Vlade ne da proziva bivšu Vladu nego da donosi poteze kojima će doista učiniti život hrvatskih građana lakšim i u kojima će se konačno u Hrvatskoj početi živjeti onako kako Hrvati u 21. stoljeću i zaslužuju.
Hvala lijepa. Repliku ima kolega Frano Matušić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Bačić, ja mislim da ste propustili reći da nešto nedostaje u nazivu u ovoj točki koja kaže izvršenje proračuna, nedostaje izvršenje proračuna na teret i na štetu građana. To je ono što je trebalo pisat na ovom izvršenju jer i jasno da porezna presija zapravo da je učinila svoje i da je učinila svoje i na gospodarstvo. Nitko ne spominje da je prošle godine gospodarstvo bilo stabilizirano, da smo imali u dva tromjesečja gospodarski rast, da je ponovno nastupio mali pad na kraju godine, ali zašto, zbog izbora. Došli su izbori, parlamentarni izbori. Prema tome, ova Vlada čini sve da obeshrabri srednje i malo poduzetništvo na kojem počiva europskog gospodarstvo. A sve radite da obeshrabrite male i srednje poduzetnike. Kad govorite o projektima, kolega Bačić točno ste rekli sve i što se tiče zaustavljanja projekata u Dubrovačko-neretvanskoj županiji. Ja ću se samo osvrnuti na nekoliko projekata. Dakle autocesta, u četverogodišnjem planu Hrvatskih autocesta ne postoji nastavak gradnje od Vrgorca prema Dubrovniku, postoji samo završetak odvojka koji vodi do Ploča ali koji je usporen i koji je zaustavljen. Ali dakle nema u planu autocesta nastavka autoceste prema Dubrovniku i to ova Vlada treba jasno reći. U planu autocesta nema nastavka autoceste prema Dubrovniku, nema ni naravno sredstava za most koja su bila osigurana. Vi ste se kolega Bačić dobro potrudili da osigurate financijsku konstrukciju za nastavak izgradnje mosta. Također odlagališta, naprasno odustajanje koje je napravila sada kolegica u Saboru, tada ministrica gospođa Holy, naprasno odustajanje može dovesti do katastrofe kakva se događala u susjednoj državi, u Napulju itd. Kakvo je odlaganje otpada u Dubrovačko-neretvanskoj županiji i kakva je zaštita građana Dubrovačko-neretvanske županije kad se taj isti otpad odlaže u puno gorim uvjetima u susjednoj općini u BiH u Neumu ili na Grabovici koja zagađuje dubrovačku vodu. Ili želite da se dogodi katastrofa,
Kolega Matušić, isteklo je vrijeme za repliku.
A imali ste sredstva Europske unije za to odlagalište. Europska unija financira to odlagalište.
Molim vas kolega Matušić. Odgovor na repliku, kolega Bačić.
… [[Govornik naknadno uključen.]] izlaganju nabrojio nekoliko ministarstava koja su trebala pomoći i investicije i ulaganja u hrvatsko gospodarstvo, a nisu kao što je rekao kolega Šima Đurđević. I Ministarstvo obrta i malog poduzetništva i Ministarstvo gospodarstva bilježe gotovo najmanja izvršenja, a ako netko u ovoj Hrvatskoj može pomoći hrvatskom gospodarstvu, može pokrenuti hrvatsko gospodarstvo to su mali poduzetnici. Oni su oni koji mogu brzo reagirati, oni su ti koji mogu brzo zapošljavati, koji se prilagođavaju tržištu, koji se najbrže prilagođavaju novim mjerama. Prema tome, prema njima je trebalo napraviti najveći iskorak i omogućiti da kroz malo poduzetništvo to srednje poduzetništvo da se pokrene proizvodnja u Republici Hrvatskoj. A što se tiče Pelješkog mosta, o tome smo govorili. Nitko ne traži da se taj most mora izgraditi do 2014., 2015., nek se most izgradi do 2017., nek se izgradi do 2018. Mi smo polovicom 2011. godine utvrdili jednu dinamiku financiranja koja je prihvatljiva i za proračuna Hrvatskih cesta, ali isto tako je prihvatljiva i za državni proračun. I ne velikim izdvajanjima na razini negdje oko 300 do 400 milijuna kuna godišnje do 2017. godine taj se most mogao izgraditi bez pomoći Europske komisije i europskog proračuna. No mi smo prilikom dogovora o izgradnji Pelješkog mosta također kontaktirali Europsku komisiju, tada je bilo rečeno, o tome nas je izvijestio tadašnji glavni pregovarač gospodin Vladimir Drobnjak da će Europska komisija, da će europski proračun i fondovi financirati pristupne ceste i s pelješke strane i sa strane Neretve, a da će Republika Hrvatska vlastitim sredstvima na temelju građevinske dozvole, na temelju natječaja koji je raspisan, na temelju i odabrani izvođači koji su bili hrvatski izvođači koji sada nemaju posla, da će moći raditi most sa sredstvima koja su bila dostupna, koja su bila prihvatljiva iz državnog proračuna i proračuna Hrvatskih cesta.
Hvala lijepa. Sljedeća replika, kolega Igor Rađenović.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Evo čitam današnje kolumne na našim portalima pa jedan kolumnista naziva HDZ Hrvatskom destruktivnom zajednicom. Slušajući danas raspravu glavnog tajnika i drugih, bivšeg glavnog tajnika HDZ-a i nekih drugih kolega, a nema novoga predsjednika i novoga tajnika, možda oni razmišljaju također o promjeni imena pa ova skraćenica HDZ pa ovo dugo a možda razmišljaju da se nazove Hrvatska anđeoska dobronamjerna zajednica. Jer zaista slušajući ove rasprave, anđeoske rasprave dobronamjerne rasprave koje slušamo i danas i jučer o ovoj temi naprosto ne mogu vjerovati kako smo brzo zaboravili sve ove godine vlasti. Vidim da je ona strana pomalo i odahnula kada je gospodin Bajić otišao, danas smo trebali raspravljati i o Izvješću državnog odvjetništva. Moram priznati da sam i ja pomalo odahnuo ponukan ovim vašim raspravama jer mislio sam podržati to izvješće, a naprosto je teško podržati izvješće tog zločestog Državnog odvjetništva koje u toj 2011. tolike svoje resurse troši na obavijesne razgovore, na podizanje optužnica protiv baš pripadnika te stranke pa protiv i stranke same. Tako da je možda dobro da danas ne održimo tu raspravu pa da svi skupa prespavamo pa da ipak imamo trezveni stav o Izvješću Državnog odvjetništva. A reče gospodin Bačić zaustavljeno, zaustavljeno, zaustavljeno. Da, gospodine Bačiću reći će vam i gospodin … [[Govornik se ne razumije.]] , ugovoreno je bez projekata, ugovoreno je bez sredstava i kako to onda provesti ne'? A zašto smo ostali bez sredstava? Pa jedan od najmanjih grijehova je upravo to višekratno farbanje tunela oko kojih postoji jedna optužnica. Puno je drugih grijeha i onda ostanete bez novaca, a vidim da od tog farbanja vi i vaši kolege niste odustali. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, kolega Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Rađenoviću ne znam u čemu ste replicirali, ne znam koja je bila svrha vaše replike osim što u nedostatku argumenata pokušavate diskvalificirati one koje temeljem argumenata, podataka iznose svoj sud o točci dnevnog reda. Vi ste pokušali vašom replikom omalovažiti, pokušali ste diskvalificirati sve ono što je rađeno i sve ono što je napravljeno i sve one koji su u tom vremenu radili. Da se radilo kako ste vi rekli bez projekata, da se radilo bez troškovnika, da se radilo bez svih onih nužnih dokumenata koji prethode realizaciji projekata u Hrvatskoj ne bi se toliko projekata u Hrvatskoj realiziralo u proteklih osam godina. U proteklih osam godina je Hrvatska izgradila mrežu autocesta koje su danas glavni izvozni proizvod i omogućavaju ovakav turizam u Hrvatskoj. U međuvremenu napravljeno je niz investicija u sve ostale bitne infrastrukturne potrebe RH i napravljeno je do početka krize gotovo apsolutno sređivanje državnog proračuna. O tome je bilo i jučer riječi. Prema tome, ako vama smeta to što mi sudjelujemo u raspravi i argumentirano kritiziramo stanje državnog proračuna onda to javno recite pa mi možemo i bez ovakve rasprave provesti i ovu točku dnevnog reda. No, na nama je u oporbi da jasno ukazujemo na sve ono što je loše učinjeno, da ukazujemo na sve ono što nije dobro, a to najbolje osjećaju hrvatski građani pa bez obzira što vi o tome mislili i koliko i na koji način pokušali diskvalificirati mene i sve nas iz kluba HDZ-a.
Hvala lijepa. I zadnju repliku ima kolegica Ivanka Roksandić. Izvolite kolegice.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa kolega Bačić vi ste govorili o zaustavljanju investicija koje su trebale biti i okosnica razvoja i novog zapošljavanja. Danas je bilo riječi i o tome da su te investicije političke volje a i o vjerodostojnosti. Pa se ja pitam sada, postavljam jedno retoričko pitanje, što će misliti građani u mojoj županiji građani Siska i Banovine kad ja u mjesec dana kao zastupnica dobivam dva različita odgovora od predstavnika i članova ove Vlade. Radi se o cesti, izgradnji i zaustavljanju autoceste Zagreb-Sisak. Kolega Šantek je jasno pred mjesec dana od predsjednika Vlade dobio odgovor cesta se dalje gradi, neće se zaustaviti. A pred tri, četiri dana u jednom dnevnom listu čitamo od predsjednika Uprave HAC-a kolega Bačić prekida se ugovor za vašu cestu Dubrovnik-Dol za autocestu Sisak-Zagreb i za Podravski ipsilon. Rečenica, citiram: "Raskida se ugovor za daljnju izgradnju." Bojim se da će se nama Siščanima, Banovini koja je 5 godina krvarila, danas sam govorila o školama, kolega iz sjevernog dijela Hrvatske mi je rekao kakve visoke standarde imaju, a ja sam tada zaboravila reći u moje škole na Banovini nije se moglo ni ući do '95. Ostale su porušene bez stolarije, počeli smo ih graditi. I normalno da standardi ne mogu biti isti. Pa vas pitam što je to razvoj za Sisačko-moslavačku županiju? A ta cesta, ta autocesta koju čekamo koju je Vlada HDZ-a započela raditi nakon što je 2000. zamislite tadašnji ministar gospodin Čačić zaustavio gradnju sada ponovno ta ista vlast zaustavlja gradnju ove autoceste.
Hvala lijepa. Nemamo odgovor na repliku i prelazimo na sljedećeg govornika. Kolega Petar Čobanković, izvolite.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege, a dozvolite i meni da kažem par rečenica vezano na ovu točku, vezano za izvršenje proračuna za prvih 6 mjeseci 2012. godine. Naravno da smo mi o ovoj temi već dosada puno toga rekli, ali evo i ja ću se pridružiti i kazati kada gledamo rekao bih onako ne baš tako precizno onda možemo kazati da je ovo izvršenje proračuna gotovo idealno. Izvršenje prihoda je na nekih 48,69%, izvršenje rashoda 50% Šest mjeseci, pola godine 50% izvršenje rashoda. I što kazati? Moglo bi se kazati pohvale onima koji izvršuju, ali nažalost kada se malo upustimo u jednu, rekao bih detaljniju analizu, onda nažalost dolazimo do nekih spoznaja da to baš i nije tako kako na prvi pogled izgleda. Pa onda možemo doći do konstatacije da određena tijela državne uprave, određena ministarstva su značajno u izvršenju ispod 50%. To je npr. Ministarstvo poduzetništva i obrta koje je na svega 13,69% izvršenja, Ministarstvo gospodarstva 34,98%, Ministarstvo regionalnog razvoja 35,25%, Ministarstvo poljoprivrede 40,11%, Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture 46,10%. To su malo već zabrinjavajući pokazatelji, to su pokazatelji da upravo na ministarstva koja bi trebala biti zadužena, ne samo za upravno pravni postupak, ne samo za rješavanje određenih rekao bih upravnih stvari, nego koja u svojem sastavu ima i određena poticajna sredstva s jedne strane, a s druge strane koja u svojoj obvezi i radnim zadacima imaju i vođenje određenih investicija. I onda, nažalost dođemo u situaciju da vidimo da u izvršenju proračuna, da su investicije u velikom mjeri podcijenjene, da se one nisu izvršavale adekvatno predviđenoj postotku izvršenja. Ali isto tako da su i određena poticajna sredstva za gospodarstvo, poglavito za malo i srednje poduzetništvo, da nisu išla onom dinamiko koja je bila i potrebita. I nažalost to rezultira i onim što rezultira i ako nažalost u 9 mjesecu ove godine imamo nešto što još do sada nije bilo zabilježeno. Da je povećanje broja onih koji su evidentirani na zavodu za zapošljavanje, kada se komparira prošla godina, 9 mjesec da je za gotovo 11% više i veći broj. Evo, to je nažalost to. Isto tako moram kazati da je ova Vlada, poglavito prvi potpredsjednik se zalaže za investicije. Da je najavljivao u 2 mjesecu jednu veliku investicijsku oluju, da se očekivalo značajne investicije, od javnog sektora do privatnog sektora, ali nažalost mi ovdje vidimo da investicije nisu pratile ni ona ministarstva koja su uvjetno rečeno imala osigurana sredstva u proračunu za te investicije, i da je gledajući izvršenje proračuna, da su praktično investicije izostale. Dozvolite mi, isto tako da kažem par rečenica i o problematici poljoprivrede. Isto tako gledajući izvršenje proračuna, naravno kad govorimo o poljoprivredi da je najbitnije upravo pitanje subvencija. I kada gledamo izvršenje proračuna, a opet znajući i dijelom da je u proračunu za 2012. došlo do značajnog smanjena financijskih sredstava za subvencije u poljoprivredi, da je to smanjenje cirka 800 milijuna. Da smo u 2011. godini na subvencije isplatili gotovo 3 700 milijuna kuna, da je nivo u proračunu za 2012. za subvencije cirka 2 800 tisuća i nešto više. I kad pogledamo izvršenje robe na subvencijama, 49,95%. Rekli bi … [[Govornik se ne čuje.]] ali onda kada se malo vratimo pa pogledamo to isto izvršenje u komparacije sa 2011. godini onda dolazimo u situaciju da je izvršenje na pozicijama subvencija u poljoprivredi, da je za milijardu, za cirka 1 100 milijuna manje nego što je u 2011. godini. U 2011. godini izvršenje u prvih 6 mjeseci na pozicijama subvencije u poljoprivredi bilo je cirka 2 500 milijuna. Dok je u ovoj godini u istom periodu u prvih 6 mjeseci 1 400 milijuna. To je značajno smanjenje. I naravno da to i uvjetuje u velikoj mjeri i samu situaciju u poljoprivredi. Također, dozvolite ne mogu a ne osvrnut se isto tako na nešto što se u ovoj godini desilo sa poljoprivredom. Desilo se nešto što nije moglo biti predviđeno, došlo je do velikih elementarnih nepogoda, nepogode su krenule već u 2 mjesecu sa vrlo niskim temperaturama, temperaturama do -28 stupnjeva, kada su u velikoj mjeri stradali vinogradi i dijelom voćnjaci. Da bi se to nastavilo proljetnim mrazevima, kada smo imali temperature do -11 na području Slavonskog broda i još nekim područjima gdje je praktično došlo do smrzavanja procvalih voćaka, poglavito jabuke i slično. To je uvjetovalo značajno manju proizvodnju voća. I onda, dolazimo u ljetni period gdje u ovoj godini uslijed vjerojatne, to je posljedica promjena klime i slično, imamo 3 ili 4 toplotna udara, toplotna udara sa četrdesetak stupnjeva celzija što je naravno uvjetovalo vrlo loše situaciju sa biljnom proizvodnjom. I kada sve to kompariramo, naravno na to se nadovezuje, uz takve visoke temperature naravno da se nadovezuje i problem suše, ali prvenstveno u ovoj godini su to posljedice toplotnih udara. I onda se postavlja pitanje, kako dalje? Naravno da se to … kada sve to manje sredstava ovakve nepogode i ono što je još dalje neizvjesno. Neizvjesno je što će Vlada učiniti kako bi tim ljudima koji nije mali broj kojima je to osnovno zanimanje koji od toga žive kako bi im pomogla da mogu preživjeti 2012.godinu. Prijašnje vlade od koalicijske vlade koja je kada je bio sličan nivo elementarnih nepogoda poglavito od suše 2003.godine tada je koalicijska vlada osigurala cca 400 milijuna kuna i pomogla da poljoprivrednici prežive. 2007.godine smo imali sličnu situaciju i tadašnja vlada kroz preraspodjele osigurava nekih 480 milijuna kuna kojima se pomaže poljoprivredu. 2010.godine imali smo situaciju obrnutu ne suše nego smo imali problem sa viškom vode, problem sa poplavama i opet sve kroz preraspodjelu financijskih sredstava osigura nekih dodatnih cca 200 milijuna kuna. Pa i u konačnici i u 2011.godini se iz sredstava tekuće pričuve osiguralo onoliko koliko se moglo, osiguralo se dodatnih 30 milijuna. U ovoj godini na poziciji državnog proračuna imamo 20 milijuna za elementarne nepogode. To je slično kao što je bilo i prijašnjih godina i naravno da kada se radi proračun ne može se ići u pravcu da bi se predviđalo da će biti elementarna nepogoda. Iz tih razloga ako do nje dođe se kroz određeni oblik preraspodijele osigurava nešto financijskih sredstava kako bi se posljedice tih elementarnih nepogoda ublažili. I stoga ja želim vjerovati da će i ova Vlada imati razumijevanja za one koji su u ovoj godini najugroženiji, a sigurno da poljoprivrednici u ovoj godini spadaju u kategoriju najugroženijih s jedne strane, da opet kada gledamo problem poljoprivrede onda možemo kazati da je najveći problem upravo u dijelu stočarstva poglavito u dijelu proizvodnji mlijeka.
Hvala lijepa.
I sada dolazimo do određenih apsurdnih situacija da sve ono što se ulagalo da bi se ta proizvodnja povećala nažalost može doći do urušavanja kompletnog sustava.
Hvala lijepa.
Evo ja se zahvaljujem uz vjeru da će Vlada iznaći mogućnosti pomoći poljoprivredi.
Hvala lijepa kolega Čobanković. Na vaše izlaganje imamo 5 replika. Prva na redu Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Još jednom vam ja čestitam na vašoj novoj funkciji. Kolega Čobanković bili ste pa evo ja mislim najbolji ministar u dva mandata prošle vlade i ljudi vas se sjećaju doista kao nekog kao znalca, kao znalca u poljoprivredi, kao čovjeka koji je mogao u vladi reći konkretno što misli i osjeća hrvatski seljak. Pa pogledajte govorili ste sada o proračunu i o smanjenju proračuna evo na nekim stavkama koje se odnose u poljoprivredi. Ne čini li se vama gospodine Čobanković da je ova Vlada u stvarnosti indolentno se uopće postavila u pitanju poljoprivrede pa u stvarnosti njezin plan je i zatiranje sela jer to njima i nije tako važno. Pa ovo ljeto kada je gorilo doslovce u smislu suša a oko 2 milijuna hektara poljoprivrednih površina ove godine su doslovce doista bile ugrožene, 7 dana su seljaci tražili ministra da se očituje. Da li se to desilo uopće vama ikada da se niste očitovali ili npr. da bivša premijerka nije došla i očitovala se o ovakvom problemu elementarne nepogode. Međutim a onda se oglasio gospodin premijer pa je rekao očigledno smo svi prepušteni slučaju a država je prepuštena slučaju, a takva država je slučajna država i evo tu je ona njegova slučajna država jer oni su doista slučajno došli na vlast. I čini mi se kroz ovo sve i kroz sindikate i sve koji protestuju i traže bolje da se ova Vlada ponaša kao Marija Antoaneta pa kaže pa dobro ako nemate za kruh kupite si kolače.
Odgovor na repliku kolega Čobanković.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice. Ma uvažena kolegice zastupnice pa ne bih ja išao tako daleko i ne bih rekao da je to dio smišljene politike da se radi protiv poljoprivrede protiv poljoprivrednika, ali meni se tu pomalo čini da je tu jedan vid nesnalaženja i rekao bih dijelom nepoznavanja dovoljno situacije, a možda i puno slučajnosti.
Hvala lijepa. Sljedeća replika ima kolega Ivan Domagoj Milošević. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa dragi kolega Čobanković spomenuli ste investicije. Dozvolite mi da parafraziram premijera Milanovića pa ću reći niti investicije se neće desiti po duhu svetome. Treba li nas iznenaditi da nema baš mnogo zainteresiranih investitora u zemlji u kojoj lijeva vlada retroaktivno naplaćuje porez na dividendu ili treba li nas iznenaditi da javni sektor ne investira s obzirom da 9 mjeseci se provode isključivo kadrovske čiste odnosno kadroviranje budući da svi razumijemo da investicije, a to su projekti trebaju raditi neki ljudi. Ti ljudi moraju znati svoj posao, ako ih smijenite onda naravno da je sve stalo. I vratit ću se još jednom na pitanje nezaposlenosti jer osobno smatram da je posebno u krizi stopa nezaposlenosti ultimativni pokazatelj uspjeha ili neuspjeha jedne ekonomske politike. Kao što je kolega Bačić već rekao po prvi puta u povijesti ovo ljeto smo imali rast nezaposlenosti, vjerujte mi isključivo kao posljedica porezne represije. To samo pokazuje da je trend zaista užasavajući. Uzmimo primjer Gredelja, pa da li Gredelj tvrtka sa 1400 zaposlenih je trebala završiti u stečaju? Mislim da to opet pokazuje samo stupanj kreativnosti odnosno nekreativnosti i nesposobnosti u upravljanju, tvrtka sa novom proizvodnjom u koju je investirano mnogo novaca, sa ljudima koji znaju radit vrlo sofisticirani proizvod, a neki dan smo vidjeli i sa proizvodom koji se upravo isporučuje. Dakle posebno me tu, moram reći, moram nadodat, iznenađuje da je gospodin Hajdaš-Dončić ministar prometa dozvolio, s obzirom da dolazi iz Krapinsko-zagorske županije, bivši je župan, a više od pola zaposlenih u Gredelju dolazi upravo iz Krapinsko-zagorske županije. I na kraju, mislite li zaista da će 20 000 ljudi otpuštenih ili prisilno umirovljenih u javnom sektoru riješiti ili pomoći izlasku iz krize. Vjerujte mi neće.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, kolega Čobanković.
Hvala lijepo, poštovana gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega zastupniče, ja se s vama u potpunosti slažem sa konstatacijo da je porezna presija nešto što je uvjetovalo u velikoj mjeri ovakvu situaciju i možda ću se vratiti malo i na prihodovnu stranu. Kada gledamo da je izvršenje prihoda za prvih 6 mjeseci 48,69% a kada znamo a je u prvom kvartalu to bilo iznad 25% onda vidimo da praktično od momenta kada je stupio na snagu povećani PDV nije došlo do značajnijeg povećanja i punjenja državnog proračuna. I nažalost, ne bih želio biti zloguki prorok, ali čini mi se da bi moglo doći do toga da izvršenje prihoda uz ovakav trend stope nezaposlenosti, uz ovakav pad prometa na malo da se nažalost ne ostvari u planiranoj dinamici i u planiranim iznosima. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Stjepana Milinkovića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa naravno da mi je drago čuti kolega Čobanković kad se u ovom Visokom domu govori o poljoprivredi jasnim, domaćim, razumljivim jezikom. Jasnim kao što je bio i onda kad ste rješavali najteže probleme do dugo u noć, ali našlo se rješenje i glede elementarne nepogode i u svakom slučaju i nakon mukotrpnih razgovora se stisla ona žuljevita seljačka ruka. Naravno da me zgrozio i ovaj podatak da je milijardu i 100 milijuna kuna potpora isplaćeno manje s obzirom uspoređujući na ono vrijeme 2011. što rezultira nesagledivim posljedicama, poglavito u stočarstvu. Dakle preko već danas i možda 4000 farmi, broj krava na prisilnom klanju isto tako, proizvodnja mlijeka pala, a cijena hrane naravno će rasti. I sad meni nikako nije jasno kako to kad je ministar sadašnji poljoprivrede govori da je naslijedio kosture, dugove, 300, 500, ja ne znam više ni koliko, uopće ne znam kako da se o tome i jednostavno ne mogu naći nikakvo objašnjenje. Dakle nema novaca u proračunu, nema i u seljačkim džepovima, hrana raste i prosto se svodi zaključak kuda vodi to uopće stanje u poljoprivredi. Moje je razmišljanje koliko vidim i na terenu jednostavno slomu hrvatskog sela. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Petar Čobanković.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega zastupniče, evo pokušat ću odgovoriti. I sam sam slušao navode gospodina ministra o određenim obvezama koje su ostale iz 2011. godine i nekih prethodnih godina pa je to išlo, krenulo sa nekih 300 milijuna pa došlo do 800 milijuna, pa onda milijardu i 200, da bi u jednom momentu ta cifra po riječima gospodina ministra došla i do 3 milijarde. Danas kada gledamo izvršenje ovoga proračuna, kada vidimo da je to toliko bilo dugovanje onda bi i ova situacija u izvršenju morala biti značajno drukčija, a ne da je izvršenje proračuna za prvih 6 mjeseci na subvencijama u odnosu na prošlu godinu manje za milijardu i 100 milijuna kuna. Ali kazat ću vam sada malo slikovito. Kada smo jučer imali Odbor za poljoprivredu i kada sam tražio od ministarstva da specificiraju te obveze onda jedan pomoćnik ministra mrtav hladan za jednu stavku kaže 311 milijuna. Tražim specifikaciju, onda se malo smuvao, pa je počeo vrdati pa onda sam ja malo žešće tražio i onda kaže ne, oprostite gospodine ministre nije 311 milijuna nego 311 tisuća. Ja pogledam sad u kolege, pa to se nije zabunio za jednu nulu, on se zabunio za tri nule. Pa onda ako se tako računa, ako se 300 tisuća pretvaraju u stotine milijuna onda možemo doći do onih i 3 milijarde neizvršenih obveza u 2011.godini. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedeća replika je replika poštovanog zastupnika Bore Grubišića. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala gospodine predsjedniče. Ujedno čestitam na izboru jer nisam bio ovdje kad su bili izbori. Naime gospodine Čobanković, vi ste govorili o elementarnim nepogodama i o onom iznosu novca koji je za to predviđen. U tim pričuvama se svašta osim novaca za elementarne nepogode i dijelilo se i za neke druge svrhe. Evo ja znam pa se ljutio ovdje kolega iz Srpskog narodnog vijeća da su iz tih pričuva dijeljeni novci Srpskom narodnom vijeću. Ja ne znam je li to elementarna nepogoda. Ali i vaša vlada i vi osobno kao ministar dobro znate da je bilo uplatnica u vrijeme kada je bila poplava u Slavoniji koje su glasile na 1 kunu naknade za poplavu. Nadalje, u Slavoniji i dalje postoji tvornica Đuro Đaković koja proizvodi protugradne rakete, a i vaša vlada i ova vlada uvozi 2/3 raketa iz Srbije, Makedonije i Bugarske. Dakle, potrebe od 6 do 8 tisuća protugradnih raketa se namiruju uvozom i to trajnim uvozom iz Srbije, Bugarske i Makedonije, a Đuro Đaković alatnica proda svega skupa na domaćem tržištu 2000 protugradnih raketa. Čemu to, zašto to kada na natječaju ta ista alatnica ima povoljnije uvjete i daje i nudi povoljnije cijene na javnom natječaju negoli što su proizvođači iz Bugarske, Srbije i Makedonije. Evo, hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Petar Čobanković. Izvolite.
Hvala. Evo ga. Jel' se čujemo sada? Da, a naravno nije sustav nadoknade šteta od elementarnih nepogoda nije idealan. Prekjučer smo imali Povjerenstvo za elementarne nepogode i to smo na neki način i konstatirali i rekli smo da bi trebalo ići u pravcu da se ide prema resornim ministarstvima sa izmjenama zakona jer je taj Zakon iz '97. godine i naravno puno toga je prošlo, puno toga se promijenilo i treba stvoriti. Ali ono što sam ja želio kazati, želio sam kazati da je postojala uvijek određena dobra volja i moj apel je išao u pravcu predstavnicima Vlade da isto tako pokažu dobru volju da se poljoprivrednici zbog ovih ekstremnih rekao bih elementarnih nepogoda koje sam nabrojao da se opet ide u pravcu da se iznađe određen dio financijskih sredstava kako bi im se pomoglo da prežive. A što se tiče protugradnih raketa Hrvatski hidrometeorološki zavod je obveznik nabave raketa, on provodi javnu nabavu. Alatnica se u više navrata žalila Komisiji za provođenje postupaka javne nabave, ali nažalost niti komisija nikad nije uvažila njihove razloge i to je ono što se dešava kao posljedica javne nabave. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća replika je replika poštovanog zastupnika Dujomira Marasovića. Izvolite poštovani zastupniče.
Gospodine predsjedniče Sabora, ja se ne slažem sa svojim kolegom koji je rekao da treba dobro pogledati da se vidi da ovo izvršenje proračuna u prvih 6 mjeseci nije dobro itd. Ovo ne treba dobro gledati, ovo se iz aviona vidi da nije dobro, ovo se iz aviona vidi da je zapravo jako loše. I to na način da je svakome jasno da sve ono što je ova Vlada radila u prethodnih godinu dana da je samo išlo za tim da se napuni proračun. Povećanje poreza, pa to zna svako dijete, neškolovan čovjek rekao bih budala. Ne treba biti mudar niti treba biti predsjednik Vlade da bi se znalo da dižući poreze da će se napuniti proračun. Ali sve ono što je ova Vlada kroz proteklih godinu dana radila je dovelo do toga da su zaustavljene investicije i da je narod bez ikakve perspektive i ne želi ulagati u ništa. Dakle, zaustavljanje investicija, potpuna besperspektivnost za sljedeću godinu dana nema investicija i sljedeće godine ćemo imati problem sa punjenjem proračuna i prvi i zadnjih 6 mjeseci. A što se tiče one anegdote o vožnji autobusa gospodinu Marinu Jurjeviću mom kolegi ja pitam tko u ovoj Vladi vozi autobus? Tko je šofer? Je li to Milanović ili Čačić? Ili Linić? Ja ne znam. Meni se čini da vozi Čačić autobus. Koliko znam on se nije baš previše dokazao u dobroj vožnji.
Hvala lijepa. Idemo na sljedeću raspravu bez obzira što je 12,00 sati, završit ćemo sa raspravama prijavljenih zastupnika. Još dvije su rasprave prijavljene i šteta bi bila da građani ne čuju sve do kraja. Da nije amnezija nastupila ni kod koga mislim. Poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev ima sljedeću raspravu. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani zamjeniče, pomoćniku ministra, kolegice i kolege ovom polugodišnjem Izvještaju o izvršenju državnog proračuna sa svim prilozima moglo bi se govoriti danima. Gotovo da nema stavke koju se ne bi moglo komentirati ili analizirati. Ali podsjetila bih kolege sa druge strane sabornice na materijale koje smo dobili. Tamo jasno stoji što je napravljeno i kakav je trend u gospodarskoj aktivnosti u prvih 6 mjeseci. Ono što veseli nas iz turističkih krajeva to je da vidimo jedino pozitivno dolazak broja gostiju i broja noćenja u prvih 6 mjeseci. Međutim, znamo da je to rezultat rada prethodnog vremena, rezultat rada i prethodne Vlade. Međutim, žalosti rast potrošačkih cijena. Taj rast je 2,5%. Ako ovim trendom nastavite na kraju vašeg mandata potrošačke cijene porast će za preko 20%. Ono što je još gore i teže to je pad industrijske proizvodnje u prvih 6 mjeseci od 6%, što znači da bi na kraju vašeg mandata industrijska proizvodnja trebala pasti za preko 50% nego ono što ste zatekli. Zgodne su tabele usporedbi što je to učinjeno i koliko je realizirano i potrošeno u prvih 6 mjeseci 2011., znači za vremena bivše Vlade i sadašnje. Pa tako nova Vlada se rado klela u smanjenje naknada troškova osobama izvan radnog odnosa i o tome su se punili novinski članci. U prvih 6 mjeseci potrošeno je 31% više nego u istom razdoblju prošle godine za te namjene. Zanimljiva je i stavka nabava umjetničkih djela koja je realizirana za 173% više nego u 2011. To ne govori da imamo krizu, očito je to bilo neophodno. I takvih stavki imamo jako puno. Međutim, daleko veći problem, a bit će još veći u narednim mjesecima je iznos predviđen i potrošen za decentralizirane funkcije – osnovno i srednje školstvo, zdravstvo, socijalnu skrb i vatrogastvo. U prvih 6 mjeseci utrošeno je 105 milijuna 640 tisuća kuna više nego je planirano, što bi značilo da bi u preostalih 6 mjeseci trebali uštedjeti preko 210 milijuna nego u prvoj polovini godine. To sigurno neće biti moguće, to neće biti ni lako. A ne treba zaboraviti da su u ovoj polovini godine rasle sve cijene. Bojim se da u narednim mjesecima će doći do općeg kolapsa u funkcioniranju škola, bolnica, staračkih i vatrogasnih domova. Neće biti sredstava za grijanje, ma bojim se neće biti ni za krede. Onaj dio proračuna zbog kojeg sam najviše ogorčena odnosi se na proračunske korisnike u funkciji zaštite i spašavanja. Naime, ova stavka još prilikom planiranja proračuna za ovu godinu doživjela smanjenje od 14 milijuna kuna. To su sredstva namijenjena i za 95 javnih vatrogasnih postrojbi, za 1891 dobrovoljno vatrogasno društvo. Pa tako imamo prilikom realizacije proračuna za opremanje sustava za zaštitu i spašavanje svega 18% sredstava, pa program u provedbi posebnih mjera za zaštitu od požara je utrošeno 10%, osposobljavanje i oprema za potrebe vatrogasnih intervencija ni 5%, potpora opremanja dobrovoljnih vatrogasnih društava bila je niska, a sad je nestala, tako da nemamo ni realizaciju, ni indeks. Preventivna zaštita i gašenje požara 26%, osposobljavanje vatrogasaca 26%, protupožarna preventiva 37% i tako redom. Pitam se kad se treba raditi na preventivi? Koliko ja znam protupožarna preventiva kao i osposobljavanje i opremanje trebalo bi biti gotovo prije požarne sezone. Sami ste u obrazloženju državnog proračuna prilikom donošenja napisali: "Troškovi preventivne zaštite od požara znatno su manji od troškova smanjenja posljedica od požara, posebno kad se u obzir uzmu dugoročne posljedice koje požar izaziva na okoliš." I vi onda osim što planirate manji iznos ne potrošite ni trećinu predviđenog. A požari su ove godine harali cijelim priobaljem, iscrpljivali su i ljudske i financijske resurse. U prvih 7 mjeseci imamo štete od preko 240 milijuna kuna, 84% je više bilo zračnih intervencija, potrebe za zračnim intervencijama, nego prošle godine. Najveći broj požara je zabilježen na našoj Šibensko-kninsko županiji. A kod nas su još uvijek svježa i bolna sjeća na Kornatsku tragediju. Rasporedite ta sredstva na javne vatrogasne postrojbe i dobrovoljna vatrogasna društva. To su sredstva koja su planirala za protupožarnu zaštitu i trebaju biti utrošeni. Da li ste svjesni opasnosti koju izazivate štedeći upravo na ovim stavkama?
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje imamo prijavljenu 1 repliku, poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa, kolegice dobro ste govorili, posebice se slažem s vama u vezano u prvom dijelu, a to su investicije. Pa, ako se sjećamo Vlada je prije već u Planu 21 obećavala investicije, a onda kad su se konstituirali onda je tek krenulo sa investicijama, pa su rekli da će u veljači, su postavili cilj investicija za 2,4 milijarde kuna, natječaje za 90 dana. A onda već u istom mjesecu Čačić je htio provjeriti kako to ide, međutim sve je stalo. Nije bilo ni zamaha pa je Čačić rekao dobro neće biti to baš sada, to će biti do svibnja, pa je došao svibanj u svibnju ništa, on kaže dobro neću ja otići ipak još uvijek imam ja vremena još, evo 9 mjesec i evo kolegice Jurić, 9, 10 mjeseca, od investicija ništa. Ima nešto, ono što je bivša Vlada ostavila, pa valjda će to uspjeti na neki način i završiti. Njihove su investicije, odnosno osobne investicije gospodina Čačića, to su projekti, mega projekti Zagreb na Savi, to je nešto iz 60. godina. Nikako da shvate da ovoj hrvatskoj ne trebaju momentalno mega projekti, ovoj Hrvatskoj trebaju projekti koji će se isplatiti u kratkom roku, a ne za 10 godina. A ti projekti su oni koji će se ulagati u malo i srednje poduzetništvo. Međutim, oni i onako misle da žive u slučajnoj državi, a kao što sam već rekla ponašaju se kao Marija Antonijeta, kad narod nema kruha nek si kupi kolače.
Hvala lijepa. Mijenjamo plan jer se prijavila još 3 klub i 1 zastupnik za raspravu o ovoj temi. Žele upoznati građane Republike Hrvatske kako žive, da bi to mogli učiniti u miru bez pritiska, sad ćemo zastati sa raspravom, odradit ćemo dopunu dnevnog reda, izglasati odrađene zakone, onda ćemo nastaviti sa raspravom o ovoj temi u miru. Vratit ćemo se na raspravu koju smo prekinuli. … [[Upadica se ne razumije.]] Opet me ne čujete. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Vratit ćemo se na raspravu koju smo prekinuli. Imamo tri kluba i jedan kolega je povukao prijavnicu. Prvi je klub HDZ-a i poštovana zastupnica Martina Dalić. Izvolite poštovana zastupnice.
Poštovani gospodine predsjedniče, možete vi meni zaustaviti vrijeme dok oni
Hoćemo, hoćemo. Molim kolege da omoguće raspravu kolegici Martini Dalić. Malo pozornosti. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče ja ću se ustvari u svojoj raspravi izložiti opasnosti da ispadnem neiskusna zastupnica. Kao što je naš akademik Reiner bio prozvan da je neiskusan zastupnik ja ću se ponovno izložiti toj opasnosti da budem prozvana kao neiskusna zastupnica sa svojim pitanjem, a nadam se da ćete ipak i vi kao predsjedavajući, kao neiskusan predsjednik Sabora nas ipak manje kvalificirati takvim kvalifikacijama jer naše je pravo da budemo neiskusni zastupnici. Ne možemo svi biti zastupnici u nekoliko mandata. E da se ja sad vratim u svoje neiskusno pitanje. . [[Pljesak.]] Mi smo ovdje raspravljali o izvršavanju proračuna za 6 mjeseci. Mnogo je rečeno činjenica, mišljenja, viđenja ove situacije. Međutim, mene zaključno ustvari zanima samo jedno pitanje na koje bih voljela da gospodin zamjenik ministra odgovori jer o njemu, na njega nismo dobili odgovor. A ono što mene ustvari zanima jest kako će se proračun izvršiti do kraja godine? Jer iako je ovdje Saboru podnesen Izvještaj o izvršavanju proračuna u 6 mjeseci nama su na internetskoj stranici Ministarstva financija dostupni i podaci za prvih 8 mjeseci. Ti podaci pokazuju ako dopustite ocjenu da će se prihodi izvršiti u skladu sa planom. Ti podaci međutim pokazuju da je u prvih 8 mjeseci da su rashodi bili 0,3% ili 300 milijuna kuna veći nego što su bili u istom razdoblju prošle godine. Plan proračuna za ovu godinu predviđa da će rashodi u 2012. godini biti 2,5 milijarde kuna manji nego prošle godine. Ako su rashodi u prvih 8 mjeseci bili 300 milijuna kuna veći nego u prvih 8 mjeseci prošle godine onda to znači da bi se ostvario plan da u mjesecu 9., 10., 11. i 12. što su 4 mjeseca je potrebno uštedjeti ovih 2,9 milijardi kuna. Moje je pitanje kako će se u 4 mjeseca uštedjeti 2,9 milijardi kuna? Radi usporedbe i oznake reda veličine za one kojima ova materija možda nije sasvim bliska to otprilike odgovara mjesečnom platnom fondu za sve državne i javne službenike i namještenike. Stoga držimo u HDZ-u da je ovu raspravu potrebno zaključiti informacijom i obrazloženjem od strane predstavnika Ministarstva financija kako će se u naredna 4 mjeseca ostvariti plan proračuna za 2012. godinu? Jer i plaće su u prvih 8 mjeseci izvršene više nego što je bio slučaj prošle godine, unatoč tome što je doprinos za zdravstvo manji i što ide u korist štednje. Naknade za mirovine, dječje doplatke veće su 600 milijuna kuna nego prošle godine. Plan je bio na toj stavci -900. Dakle, u ovim se brojkama krije jedno važno pitanje, pitanje važno za Ministarstvo financija, ali i pitanje važno i za hrvatske građane, odnosno kako i na koji način će se naći tih 2,9 milijardi kuna koje valja uštedjeti da bi se ostvario deficit planirani? Da li se tu možda u narednim mjesecima kriju još neka iznenađenja o kojima bismo svi trebali znati? Ja bih vas molila gospodine zamjeniče ministra da u odgovoru ne koristite demagoška pitanja jer ovo pitanje nije nešto na što se može odgovoriti demagoški. Ja bih vas molila da mi odgovorite argumentirano kao da ovo pitanje vam postavljaju rejting agencije ili MMF ili bilo koji drugi analitičar koji zna čitati ove brojke. Jer iz brojka koje ste objavili za prvih 8 mjeseci ovo pitanje jasno proizlazi. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Bez obzira što se izlažem opasnosti zahvaljujem se na iskusnom upozorenju za neiskusnog predsjednika. To ćemo imati u vidu. Sljedeća u ime kluba SDP-a je poštovana zastupnica potpredsjednica Doma Dragica Zgrebec.
Hvala gospodine predsjedniče, zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Pa zapravo o Izvješću realizacije proračuna za 6 mjeseci se manje govorilo kroz raspravu, više se govorilo o proračunskoj politici i o tome kako je proračun koncipiran. Pa onda ću i ja nekoliko rečenica reći upravo o proračunskoj politici. Donosili smo proračun u vrijeme kad smo imali, u godini kad smo imali i Odluku o privremenom financiranju i tj. uvijek jedan hendikep svakoj Vladi koja u prvoj godini donosi proračun. U kojim uvjetima je donesen? U uvjetima još uvijek krize, dakle od 2008. godine pa i do danas mi živimo u uvjetima krize, kontinuirano imamo gospodarsku, gospodarske probleme, gospodarstvo jedva preživljava, nema investicija u realnom sektoru, imamo visoku nelikvidnost koja sve više prelazi u nesolventnost, izostaje gospodarski rast, imamo visoku zaduženost i države, i građana, i gospodarstva. I u takvim uvjetima zapravo i građani, i država, i gospodarstvo što se tiče duga mora ići u reprogram, svaki reprogram je sve nepovoljniji. Kako onda koncipirati proračunsku politiku? Nemate tu puno alternative i mogućnosti. Štednje ne možete imati kad nemate što štediti i što onda činite? Pokušate stabilizirati budžet od kućnoga, do državnoga, pokušavate rasteretiti gospodarstvo u onim mogućnostima kojim raspolažete, morate konsolidirati gospodarstvo i donositi takve mjere koje će pokušati stabilizirati stanje, odnosno pokrenuti rast i zapošljavanje. Tko to plaća? Ovdje kažete uvijek, kažete građani su. Pa mi smo svjesni i kad smo donosili takve mjere rekli smo da će ovakvu stabilizaciju proračuna i mjere za gospodarski rast morati platiti građani na padu svoga životnog standarda. Jer drugog izlaza nemate. Proračun uvijek pune građani. Ovakva politika zapravo zahtjeva rigoroznu disciplinu u izvršenju proračuna. I iz šestomjesečnog proračuna je vidljivo da zapravo u tome se nije u cijelosti, to se nije u cijelosti postiglo i da će druga polovica godine morati biti rigoroznija u svim dijelovima proračuna, dakle kod svih korisnika proračunskih sredstava. Pa je to i razlog onda i novog kolektivnog pregovaranja pa i tamo gdje se nije mogao postići kroz socijalni dijalog, nisu se mogle postići takve mjere, išlo se i na raskidanje kolektivnih ugovora. Kolegica Dalić pita kako će izgledati realizacija proračuna do kraja godine, ne ulazeći u to da ja dajem meritoran odgovor jer to će dati predstavnik Vlade, odnosno zamjenik ministra. Htjela bih reći samo to, biti će realizirano u planskim okvirima jer je to dužnost i svih korisnika državnog proračuna, ali to je i zadatak koji pred nama stoji po Zakonu o fiskalnoj odgovornosti. Ali to će se realizirati samo onda ako nas ne zateknu ovakva iznenađenja koja smo doživjeli ovih dana, na koje smo upozoravali nekoliko godina, da se npr. isplata duga umirovljenicima vrši iz kredita koji nigdje nije realiziran. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeći klub, klub HNS-a i poštovani zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Evo, završnih par minuta u ime HNS-a koji jasno podržava ovo izvješće proračuna kao i što podržava sve mjere, instrumente i zakone koje ova Hrvatska vlada provodi. Vi ste u svojim raspravama jako puno hvalili i dokazivali da ste dobro radili, pa i ovi neki uspjesi turizma zaslužni su uspješnosti bivše Vlade. Međutim, kad govorimo o fiskalnoj konsolidaciji tek je ova Vlada deficit na ovom prolaznom proračunu, da tako kažem, realizirala sa 0,9% postotnih poena manje nego što je bilo prošle godine. I ova Vlada je donijela niz mjera zakona u kojima jasno, odlučno, snažno realizira, pokreće, rješava sve ono šta smo zatekli ne zbog opće makroekonomske politike u svijetu ili globalne politike nego ono što je ostalo zbog problema sa škverovima, sa Diokijem, sa Dalmacija vinom, Siskom željezarom i neke su već, neke već probleme ovaj Vlada riješila, a vjerujemo i Škverove, i 3. Maj, i Trogir, i Split riješit će do kraja godine. To su rezultati ove Vlade, to nisu jednostavne stvari, one ne idu preko noći. Proračun se više ne služi kroz deficit kao do sada da bi se financirala potrošnja, neracionalna potrošnja, potrošnja koja kupuje biračko tijelo, deficit koji se koristi, služi se za ono što je osnovno i za stvaranje uvjeta za investicije. A banka, Hrvatska banka za obnovu i razvoj, rejting koji zadržavamo sa ovim proračunom pokazateljem da smo fiskalno disciplinirani, da znamo kako i šta osigurava nam jeftine kamate za razvoj gospodarstva. Zakon o poticanju investicija i konkurentnosti, agencije i centri za energetiku i investicije, mjere Ministarstva financija su te koje moraju kao alati služiti i služe da bi se privukle investicije i da bi imali ne poduzetničku dobru klimu, zato što mi to pričamo, nego su to zakoni kojih se mi držimo. A nemojte zaboravit 75 tisuća firmi je u blokadi, 70 tisuća građana zaposlenih u tim firmama ne prima plaću i to je dio politike koju smo naslijedili. Milijardu i 600 milijuna koji nas čeka iz, ubiti rješavanja problema umirovljeničkog fonda, odnosno kredita koji su uzeti u Zagrebačkoj banci i Hrvatskoj poštanskoj banci. To je nešto što nas čeka ali nećemo dozvoliti da to digne deficit iznad 3%. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Na kraju poštovani zamjenik ministra Ministarstva financija završna riječ. Izvolite. Boris Lalovac.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo dame i gospodo zastupnici u ovoj dvodnevnoj raspravi oko proračuna šestomjesečnog proračuna gdje smo pokazali da je stanje takvo kakvo je. Znači nije pokušavano izvršavanje nikakvih ni uljepšavanja ni nekakvih drugačijih prikazivanja nego onako kako je. Mi smo u obvezi sljedeće godine prilikom ulaskom u EU što realnije prikazivati podatke koji jesu i mislimo da je to naša i obveza i dužnost ulaženjem u jedno takvo društvo da na jedan jasan i transparentan način prikazujemo stanje. Pitanje koje je postavila uvažena kolegica Dalić da li će se proračun do kraja godine izvršiti, mislim da tu postoje određene zakonske obveze za izvršavanje tog izvršavanje deficita u okvirima koje smo zadali. Međutim u svakodnevnom poslu svjesni smo činjenice da imamo nekih situacija koji su ajmo reći iznenadne, a kao što znate i koje smo govorili kod definiranja proračunske zalihe gdje smo najveći dio proračunske zalihe potrošili upravo na tužbe protiv RH koje su jednostavno dolazile na ovrhu prema računu Ministarstva financija. To su neki iznosi koje nažalost ne možemo predvidjeti i to je nažalost ajmo reći neću reći ostavština nego jednostavno to je situacija, ne želim nikoga prozivati za takve stvari ali to je jednostavno realnost. Pokušali smo utvrditi evo samo u ovome pogledu gdje vam govorim, znači neću se vezati za druge stvari je da trenutno prema svim ministarstvima su tužbe u nekih 8 milijardi kuna. To su jedne realnosti koje moramo vidjeti na koji način riješiti i na koji način zapravo ubaciti da riješimo a da ne probijamo proračun. Ono što je pred ovu Vladu je veliki izazov je ono što smo rekli da ćemo braniti deficit od ovih 10 milijardi kuna. U ponedjeljak sam se vratio sa rasprave u Bruxellesu Vijeća ministara financija gdje je isto tako žestoka rasprava oko proračuna tako da Hrvatska i ovom samom današnjom raspravom potvrđuje damo u Europi, jel mi jesmo dio Europe uvijek bili i bit ćemo a i rasprave koje se tamo vode žestoke tu se i kod nas isto vode o proračunu i to je sada jedno ajmo reći aktualno pitanje u EU. I sada se uvijek postavlja pitanje, pitanje deficita koji su zapravo dotakle uvijek je bilo prije da je to problem nerazvijenih zemalja. Danas se upravo događa suprotno daje problem deficita problem razvijenih zemalja. I pokušavamo utvrditi u tim našim ekonomskim modelima znači i Hrvatske, a zato govorim cjelokupne Europe da li smo negdje pogriješili i na koji način da li možemo nastaviti putem kako se do sada radilo, znači ponovno govorim da nikoga ne optužujem, to je jednostavno ekonomski model koji Hrvatska kao i Europa imala takav model. Model potrošnje i model zaduživanja koji se do 2008.godine ajmo reći nije prikazivao ali kada je prva bankarska kriza 2008. se dogodile počeo se nailaziti na taj problem, međutim kada se otvorio problem i deficita i javnog duga nalazimo se u jednom začaranom krugu. I kada se bude donosio proračun za 2013. godinu da otvorimo i pitanje o modelu financiranja cjelokupnog našeg društva odnosno da vidimo kroz te modele da li idemo u ispravnom smjeru ili zapravo pokušavamo stabilizirati i okrenuti u drugome smjeru. Znači u smjeru proizvodnje u smjeru izvoza u smjeru gdje ćemo i novim tehnologijama i novim vrijednostima pokušati održavati ovu razinu potrošnje koju sada imamo. Ne bih dalje otvarao raspravu, znači imamo problem, rekao sam vam samo na ovaj dio gdje nam dolaze ovrhe na računu Ministarstva financija tako da je to nešto što ćemo svakako probati riješiti do kraja godine. To će nažalost biti i godina iza kada ćemo imati problem rješavanja toga ali to je izazov da se probamo svi zajedno držati definiranih uvjeta. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Imamo prijavljene dvije replike. Poštovana Martina Dalić prva replika.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine zamjeniče ministra, vi meni ustvari niste odgovorili na moje pitanje, ali ja prihvaćam, vi ste zamjenik ministra i stoga mislim da ustvari i ne možete mi odgovoriti na pitanje, ali ono ostaje relevantno jer vi ste zamjenik ministra financija. U Ministarstvu financija nažalost nema posebnog prostora koji bi se mogao stvoriti, proširiti ili produbiti lijepim riječima, tamo jednostavno novac mora doći tamo gdje je namijenjen i na način na koji je planiran i tu naravno ostaje to kapitalno pitanje da i vi i ja razumijemo da ovo izvršenje u prvih 8 mjeseci pokazuje da ako proračun želi ući u plan tada se negdje mora uštedjeti 2,9 milijardi kuna. Jasno mi je da to nije jednostavno i razlog zbog kojeg sam ja vas ustvari pitala jest, željela sam na određeni način ovu raspravu zaokružiti i stvoriti vam platformu da i progovorite o tome što namjeravate učiniti jer mi smo danas u sredini 10. mjeseca i do kraja godine ostala su dva i pol mjeseca, a problem jest urgentan. Jer ako će se ući u planirane stavke onda ovo izvršenje pokazuje da se u 12. mjesecu neće isplatiti dio plaća i da se u 12. mjesecu neće isplatit dio mirovine. Tako se može ući planirane stavke. Tako da pitanje ovrha i načina na koji dolaze ovrhe nije odgovor na ovo jer to je tako nažalost svakodnevni posao u Ministarstvu financija.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Poštovani gospodine Lalovac, ja ne shvaćam u svakoj replici ili svakom očitovanju vašem imate jednu rečenicu, ja nikoga ne optužujem. I ne mislimo da vi optužujete, međutim treba govoriti istinu. Sve mi je ono, čini mi se kao svaki put da želite reći ja se ne bih štel mešati ali trebamo se miješati. Sve dosadašnje vlasti su pristupale proizvodnji na način da su ostavile spaljenu zemlju. Sve se činilo da se i tragovi proizvodnje, pa i o poljoprivredi je prije bivši ministar govorio, sve vlade su činile da čim manje proizvodimo a da čim više uvozimo, da se čim više ispod stola love primi, da budemo čim neovisniji, a stalno se želimo, hvatamo se za to neovisna republika, demokratska itd. pa ja često govorim višestranačka, a neovisna se nikad ne usudim reći jer nikad nismo bili ovisniji. Kad bi nam podigli zid i šest mjeseci ne bismo vozili robu umrli bi od gladi. Hrvatska je prije proizvodila dovoljno, bila je samodostatna proizvodnja u poljoprivredi. O tome trebamo govoriti i nikakav proračun nećete uspjet zatvoriti, možda ove godine, možda iduće godine ako ne pokrenete proizvodnju. Bit je proizvodnja, vi ovdje samo govorite o sabiranju poreza. A licemjerno je s ove druge strane što čitavo vrijeme se govori zapravo o tome kako vi niste uspjeli u 6 mjeseci to, niste uspjeli napraviti ovo, niste uspjeli napraviti ono. Vaš jedini krimen je onaj da zgarište koje su ostavili drugi niste umijeli u ovih 9 mjeseci pretvoriti u feniksa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti o izvješću. I obavijest na kraju. Počinjemo zasjedanje u utorak, nastavak zasjedanja 16. listopada u 9,30 sati u uobičajeno vrijeme sa Izvješćem o radu državnih odvjetništava. Ugodan vikend, dobar provod, vidimo se u ponedjeljak na radnim tijelima. Hvala lijepa. Sada ćemo prijeći na glasovanje kako smo i najavili prema planu. Najprije ćemo glasovati o prijedlogu polugodišnjeg izvještaja o izvršenju Državnog proračuna RH za prvo polugodište 2012.godine s prijedlogom polugodišnjeg izvještaja o primjeni fiskalnih pravila za prvo polugodište 2012.godine. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog polugodišnjeg izvještaja. Molim da se dizanjem ruke izjasnimo tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Može rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 80 za, 29 protiv i 6 suzdržanih donesen polugodišnji izvještaj o primjeni o izvršenju Državnog proračuna RH za prvo polugodište 2012.godine. U skladu sa odredbom članka 111. Zakona o proračunu dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti na polugodišnji izvještaj o izvršenju Financijskog plana Hrvatskih voda za prvo polugodište 2012.godine. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je odluka donesene većinom glasova. Sljedeće dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti na polugodišnji izvještaj o izvršenju Financijskog plana Hrvatskih cesta za prvo polugodište 2012.godine. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Utvrđujem da je odluka donesene većinom glasova. Hvala lijepa. Dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti na polugodišnji izvještaj o izvršenju Financijskog plana Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka za prvo polugodište 2012.godine. Molim da se izjasnimo tko je za? Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je odluka donesena većinom glasova. Dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti na polugodišnji izvještaj o izvršenju Financijskog plana Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za prvo polugodište 2012.godine. Molim da se izjasnimo tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova 82 za, 33 protiv i 3 suzdržana donesena odluka. Dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti na polugodišnji izvještaj o izvršenju Financijskog plana Agencije za upravljanje državnom imovinom za prvo polugodište 2012.godine. Molim da se izjasnimo tko je za? Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je odluka donesena sa većinom glasova, 82 za, 33 protiv i 3 suzdržana.