Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora gospodine Furio Radin, poštovane kolegice i kolege, hrvatski narode lets talk about weather rekli bi Englezi kada žele zaobići neku škakljivu temu. Vrijeme koje nas danima priprema na ovu kišu koja nam je sada, ali ne i na inflaciju i na krizu. Jeste li primijetili da smo mi u stvari puna 2 tjedna pričali o iščekivanju kiše iako je jesen logično najkišovitije doba dakle godine sa svih strana, sa svih kanala su nam govorili o mogućnosti kiše. Upozoravali su nas da budemo spremni da će pasti temperatura, da će nam eto trebati zamislite kišobrani, da ne izlazimo iz kuća ako ne želimo riskirati i pokisnuti. Svako jutro budimo se u neizvjesnosti i razmišljamo hoće li nas vani na ulicama naših života dočekati jesenji neki pljusak kako su nam poručili, onda ipak evo bilo smo svjedoci da je znalo nam i malo sunca zasjati. Vjerojatno se čudite, možda se ne čudite jer ste nekako u svojim dubokim temama zašto govorim o ovako nečem trivijalnom, ali upravo ova nepodnošljiva trivijalnost nasuprot krucijalnih životnih problema mene osobno boli. Zašto nas svi ti koji znaju i brinu za nas upozoravanju na najobičniju kišu, ali nas ne upozoravaju i ne pripremaju nas na inflaciju, na krizu. Zašto se upozorava građane da se pripreme na i daljnji rast cijena hrane, benzina, dizela, evo danas smo vidjeli gorivo nikad dizel nije bio ovako skup kao što je sada, a država pazite ne smanjuje namete. Približava nam se poskupljenje struje, poskupljenje plina. Zašto nam mediji, stručnjaci ne nude taj kišobran s kojim će hrvatski narod, građani sačuvati svoju glavu u globalnoj krizi koja očigledno opet prijeti. Bogate zemlje EU zaokupljene su kroničnim nedostatkom energenata. O problemima s plinom slušali smo i danas ovdje u Hrvatskom saboru, tu je i kolapsu distribucije osnovnih potrepština, divljaju cijene sirovina za proizvodnju kao i prijevoza, a to nije kraj posljedica zbog zatvaranja lockdowna i pandemije i zato trebam još jednom ovdje posvjestiti prof.dr. Ioannidisa sa Stanforda jednog od vodećih znanstvenika svijeta, ima više od 6000 citiranja mjesečno koji izričito se protivi lockdownu, on je epidemiolog ne baba Vanga. Najjači znanstvenik na svijetu izričito se protivi lockdownu. Možemo se tješiti kako su to globalni problemi kako je cijeli svijet stao pa evo ne možemo mi biti pošteđeni, ali dajte budimo iskreni i recimo naglas koliko je bogatim zemljama EU trebalo da stanu na noge. Čuli smo danas ovdje predsjednica Europske banke izjavljuje, kaže maknuli smo se od ponora ali ne vidim nigdje na kraju svjetlo tog tunela u kojem trenutno živimo, to kaže predsjednica Europske banke. Kako se onda ne pripremati, a izbjegava se i govoriti o činjenici da će siromašniji građani najviše osjetiti posljedice s kojima se mi suočavamo, da ne možemo podnijeti rast cijena jer je u Hrvatskoj pazite udio hrane u primanjima gotovo 30%, točnije 27. Gotovo 30% ljudi na hranu, a u razvijenim zemljama EU znate koliko 5, 6, maksimalno 7, negdje 8%. Kako će to hrvatski građani podnijeti i gdje je tu struja, plin, benzin, gdje su krediti za krov nad glavom, gdje je plan, strategija kako se nositi sa svim ovim s obzirom na galopirajuću inflaciju, rast cijena svih proizvoda, troškova života na uzdrmane gospodarske gorostase kao što je Njemačka koja ima inflaciju najveću u posljednjih 30 godina. Što mislite da je najbolje da govorimo o kiši, vremenskim uvjetima. Možda bismo i mi trebali pričati o kišobranima. Ili je naš jedini kišobran onaj novac koji nam EU nudi znajući da je Hrvatska država zaduženija nego ikada, ali čekajte nećemo se zamarati ovako teškim temama zar ne. Lets talk about weather rekli bi Englezi.
Sad je na redu gđa. Sandra Benčić koja će iznosit stajalište Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, izvolite.
Zahvaljujem se. Jučer smo imali prilike vidjeti još jednu novu snimku na kojoj grupa ljudi premlaćuje druge ljude tjerajući ih s teritorija RH. Namjerno sam rekla druge ljude, a ne migrante jer terminologija migracija sve više služi dehumaniziranju drugoga, a manje označavanju razloga ili potreba zbog kojih netko traži utočište u drugoj zemlji. A vidite u trenutku dok ti ljudi prelaze granicu i nađu se na teritoriju RH, pa makar je prešli i nezakonito imaju pravo da se utvrdi njihov status, da se utvrdi da li imaju ili nemaju pravo na azil il su možda primjerice iz ratnog područja ili su iz područja na kojem im prijeti izravna opasnost po život. U svakom slučaju koji god njihovi razlozi bili oni imaju pravo na human, human tretman. Na koji tretman nailaze imali smo priliku vidjeti na snimci koja još jednom ukazuje na bolnu činjenicu, a to je da ili u Hrvatskoj postoji parapolicija ili se radi o pripadnicima policijskih snaga kojima je netko naredio da skinu oznake s odjeće kada čine zločine protiv tih ljudi. Ne znam šta je gore, ali ono što znam da ovo nije prva takva snimka, da je na svaku ministar Božinović reagirao ili s nijekanjem ili sa istražit ćemo, a da nikada nismo dobili nikakav epilog tih istraga i da sada već dulje vrijeme Hrvatskom operiraju grupe koje čine zločine nad drugim ljudima. Danas su to ljudi u pokretu, izbjeglice, a neki od njih i ekonomski migranti, ljudi koje se dehumanizira i prikazuje kao zločince zato jer traže bolje mjesto za život. Ali svi oni koji opravdavaju takve zločine nad ljudima koji nisu iz Hrvatske neka se zapitaju ako je moguće batinati i protjerivati ljude organiziranjem parapolicijskih grupa koje van svakog zakona djeluju da bi nekoga protjerale, što će priječiti organizatore takvog poduhvata da to isto naprave prema nekoj drugoj grupi ljudi koje ne žele, koje, koje ne žele ovdje ili koje žele protjerati s područja RH. To mogu danas sutra biti i građani ove zemlje. Klub zeleno-lijevog bloka očekuje da ministar Božinović promptno izvijesti javnost i ovdje nas u saboru, da li su takve grupe organizirane unutar ili van policije, tko ih je organizirao i tko ih financira. Očekujemo da nađu počinitelje i privedu ih pravdi, očekujemo da primjenjuje domaće međunarodne propise pri zaštiti granice, a očekujemo i od predstavnika EU da jasno kažu što su poduzeli i koje preventivne mjere poduzimaju da se ove prakse ne bi događale na vanjskim granicama EU. Evo mogu vam reći da je upravo prije nekih pola sata objavljeno da je Europska komisija tražila istragu i da je rekla da je zabrinuta. Ja ću reći da je ta zabrinutost došla daleko prekasno jer ovo nije prva takva snimka. Mi te snimke gledamo već 2.g., 2.g. Klub zeleno-lijevog bloka, godinu dana koliko je u saboru i prije kao stranke upozoravamo na takvu praksu i upozoravamo na činjenicu da ne možete imati pravnu državu u kojoj imate bilo parapolicijske grupacije, bilo unutar policije organizirane grupacije koje čine zločine nad ljudima otkud god ti ljudi bili. Isto tako vidim da je premijer rekao da je on evo jučer zabrinuto nazvao, nazvao ministra Božinovića i tražio da se poduzme istraga. Premijer je imao prilike vidjeti takve snimke već nekoliko puta, dal je tražio istragu, dal je ministar potegnuo istragu, gdje su te istrage, govore stalno da nešto istražuju, nismo vidjeli nijedan epilog, nismo vidjeli nijedan zaključak. Smatram da su obojica odgovorni jer se radi o organiziranoj politici, netko je te ljude organizirao, oni nisu se slučajno našli i krenuli batinat ljude na granici. I tražimo da dođu ovdje i da nas o tome izvijeste. Hvala.
To je bio zaboravio sam reći prije MOST, sada je gospođa Maja Grba Bujević ispred HDZ-a. Gospodin Miletić ja sam pokisnuo danas tako da je bila ispravna prognoza. Izvolite. Hvala, oba dvije stvari stoje, jel da, dobro.
… [[Govornica naknadno uključena.]] aha, listopad je mjesec borbe protiv raka dojke, a danas je 7. listopad, dan ružičaste vrpce, Nacionalni dan borbe protiv raka dojke. Jedna od 8 žena u EU obolijeva od raka dojke. U odnosu na druge zemlje EU Hrvatska je po ukupnoj učestalosti raka na 15 mjestu, a po smrtnosti od raka dojke na 5 mjestu. Rak dojke je najčešće sijelo raka kod žena u RH i čini čak četvrtinu svih novootkrivenih bolesti u žena. Prema posljednjim objavljenim podacima u Hrvatskoj je u godini dana zabilježeno 2845 novo otkrivenih raka dojke, a 722 žene su umrle od ove zloćudne bolesti. Podaci su uistinu zastrašujući, ali ohrabljuje podatak da 5-tu godinu za redom u RH bilježimo pad smrtnosti od raka dojke što i je jedan od ciljeva nacionalnog programa zajedno sa ciljem otkrivanja raka dojke u što većem postotku u što ranijoj fazi te poboljšanjem kvalitete života za oboljele osobe. Vlada RH je svjesna važnosti ranog otkrivanja raka dojke kao i veličine javnozdravstvenog problema. Još 2006. godine usvojila Nacionalni program otkrivanja raka dojke. Program se kontinuirano provodi već 15 godina, a obuhvaća žene u dobi od 50 do 69 godina. Osnovno je to da …/nerazumljivo/… i mamografija rendgenski pregled dojki kojim se mogu otkriti promjene na dojci čak 2 godine ranije od onog kliničkog pregleda. Svake godine u okviru nacionalnog programa provede se oko 150 tisuća mamografskih pregleda, a odaziv žena je u prosjeku 60%. U proteklih 15 godina u okviru Nacionalnog programa probira otkriveno je više od 7 tisuća novooboljelih. Raspon odaziva žena prema županijama kreće se između 45 i 80%, a najveći odaziv imaju Međimurska, Krapinsko-zagorska, Brodsko-posavska i Požeško-slavonska županija. Iz toga proizlazi da imamo još puno mjesta za poboljšanje kako bi odaziv i u drugim županijama bio veći te kako bi se u što većem opsegu rak dojke otkrio u što svojoj ranijoj fazi. Ovim Programom 51 do 60% raka dojke dijagnosticiran je u lokaliziranom stadiju, a to je stadij u kojem je izlječenje najbolje. Nacionalni program ranog otkrivanja raka dojke provodi se i za vrijeme epidemije Covid-19 u svim zdravstvenim ustanovama. Jedini prekid programa bio je u proljeće 2020. za vrijeme lockdowna, ali sve te žene koje su tada propustile poziv, dobile su ponovljeni poziv tijekom jeseni iste godine. Vlada RH, Ministarstvo zdravstva, a čvrsto vjerujem i sve zastupnice i zastupnici HS-a, podržavaju aktivnosti koje su usmjerene na podizanje svijesti o važnosti odaziva na preventivne preglede uključujući i mamografske preglede s ciljem otkrivanja bolesti u samoj ranoj fazi kada je izlječenje gotovo 100% moguće. Ujedno koristim priliku zahvaliti se i svim organizacijama civilnog društva koje svojim nesebičnim volonterskim radom i zalaganjem doprinose podizanju svijesti o važnosti ovog otkrivanja raka, a time i boljim ishodima liječenja. Odazovimo se svi zajedno na sve preventivne preglede koje nudi RH u zdravstvenom sustavu. Hvala vam.
I vama. Gđa. Ružica Vukovac koja će iznositi stajalište Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Izvolite.
Poštovani. Slom hrvatskog stočarstva, posebice govedarstva jedna je od najvećih i najsloženijih opasnosti koje prijete hrvatskom gospodarstvu. Opskrba tržišta mlijekom i mesom iz domaćih izvora, dobrim je dijelom poremećena, a u nastavku će značajno zaoštriti nedaće izazvane globalnim gospodarskim poremećajima i našom dužničkom krizom. Zbog specifičnosti stočarske proizvodnje, posljedice zaoštravanja krize u tom dijelu prehrambenog sustava bit će dugoročne, a dobrim dijelom i nesagledive. Javnost, a i mnogi političari nisu svjesni prijetnji stočarskog sloma jer je stvarno stanje još zamaskirano kratkoročnim učincima sustava poticaja i uvoza. Na temelju izračuna Fakulteta agrobiotehničkih znanosti dobili smo podatak kako se razmjeri šteta u stočarstvu još od prije mjesec dana kreću od 1,5 do 2 milijarde kuna. Ovi iznosi svakim danom su sve veći jer stočari moraju hraniti skupom hranom, skupom stočnom hranom svoju stoku svakodnevno. Postaje upitno je li Ministarstvo poljoprivrede koje je za sada ponudilo kao rješenje isplatu interventne pomoći od 150 milijuna kuna doista mislilo ozbiljno. Stočari još uvijek ne znaju niti kome je namijenjen ovaj iznos niti kako će biti isplaćen niti kada, no ono što znamo jeste da je to nedovoljna mjera koja ne može riješiti nagomilane probleme. S terena dolaze alarmantne vijesti, a to je da sve više proizvođača mlijeka odustaje od proizvodnje i najavljuje prodaju svojih muznih krava i farmi. Stočari su svjesni da je ova situacija uvjetovala brojnim globalnim faktorima, no isto tako znaju da će bez konkretne podrške države doživjeti potpuni slom. Ukoliko država smatra da joj proizvodnja mlijeka nije u strateškom interesu, onda je to potrebno jasno reći kako bi se proizvođači okrenuli nekim drugim proizvodnjama. Predstavnici stočarskog sektora zatražili su kratkoročne mjere među kojima su jednokratna potpora sektorima, ranija isplata potpora do 15. listopada te pronalaženje načina da država obnovi robne zalihe, odnosno da se pokuša zadržati što veća količina domaćeg kukuruza i uljarica za potrebe domaće proizvodnje jer je to jedini način da se adekvatno odgovori na globalne poremećaje i izuzetno velik rast cijena žitarica, uljarica, stočne hrane i energenata na globalnom tržištu. Među srednjoročne i dugoročne mjere uvrstili su snažnije obilježavanje domaćih hrvatskih proizvoda na policama trgovina, kako bi oni bili vidljiviji u odnosu na stranu robu, koja dolazi po dampinškim cijenama. Zatraženo je i pojednostavljene procedura i natječaja za obnovljive izvore energije, kako bi što više proizvođača dobilo mogućnost dodatnih izvora prihoda i smanjilo svoje troškove. Među ključnim mjerama i rješavanje pitanja državnog poljoprivrednog zemljišta jer mnogi stočari svoju stoku hrane na unajmljenim, usitnjenim i teško dostupnim parcelama, dok im na državnim parcelama u blizini njihovih farmi raste ambrozija, no oni u te njive ne smiju, kao i poticanje kapitalnih investicija u izgradnji skladišta za žitarice i preradu. Važno je napomenuti kako danas imamo samo 210 proizvođača sa više od 20 krava, što samo za sebe dovoljno govori o stanju u tom sektoru. Analiza Fakulteta agrobiotehničkih znanosti u Osijeku pokazala je kako je došlo do naglog rasta cijena inputa, odnosno troška hranidbe stoka koji je do skoka u 2020. g. ukupno bio do otprilike 50% materijalnih troškova, a trenutno u pojedinim sektorima prelazi i 70%. Rezultat je to rasta cijena žitarica, prerađevina od žita i stočne hrane, gdje u nekim slučajevima rast cijena veći od 50%. Situacija na tržištu uzrokuje poslovanje s gubitkom analiziranih sektora stočarstva. Uz ove čimbenike, vrlo je nepovoljno vanjsko okruženje koje se prvenstveno odnosi na velike količine tržišnih viškova na zajedničkom tržištu gdje se roba izvozi po dampinškim cijenama, a godinu su obilježili i tržišni šokovi uzrokovani prirodnim nepogodama kao što je bila suša, potresi, ali i tuča koja je poharala mnoge oranice. Gospodo u izvršnoj vlasti, na vama je potez, ili ćemo zadržati proizvodnju mlijeka ili se zahvalite stočarima i sve ih pošaljite u Irsku. Zahvaljujem.
Nemate više replika, prelazimo na iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika. Prva je gospođa Anka Mrak Taritaš u ime Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora BiH 8,41 kn, Srbija 10,51 kn, Mađarska 10,05 kn, Austrija 9,95 kn, a Hrvatska, Hrvatska je na 11,03 kune. Ove cijene koje sam nabrojala su prosječne cijene litre Eurodizela u zemljama u našem okruženju i naravno, u Hrvatskoj. Ističem da je Eurodizel iz razloga, jer ako polovica osobnih automobila u Hrvatskoj ima dizelski motor, a svi autobusi, kamioni, kombiji, dakle oni koji dostavljaju robu ili prevoze putnike, koriste to gorivo. Što se to događa? Dva su pitanja koja me u toj priči sa cijenama goriva muče. Prvo pitanje je do kada i koliko će rasti cijene goriva i kako će to utjecati na opći rast cijena u Hrvatskoj? Da bih bila još jasnija, hoće li rasti inflacija i do koje razine? Inflacija je, kao što znamo, riječ o kojoj ljudi na ovim našim prostorima nemaju dobra iskustva i ne trebam, sigurna sam, to posebno objašnjavati. Osim naših loših iskustava, visoka stopa inflacije mogla bi u teoriji i zakomplicirati naš ulazak u Eurozonu. Vjerovatno neće zbog rasta inflacije u najsnažnijim europskim ekonomijama i činjenica da se oni koji nemaju inflaciju zapravo još uvijek nalaze u stanju krize prije oporavka, ali moramo biti oprezni. Inflacija nam u svakom slučaju, najblaže rečeno, komplicira život. Dakle, rast cijena je jedan par rukava. Drugi par i drugo pitanje koje me muči je ono zašto je gorivo u Hrvatskoj skuplje nego u bilo kojoj zemlji oko nas? Zašto je litra dizela kod nas probila sve rekorde, a u susjednim zemljama se to nije dogodilo? Jedno je globalni rast cijene sirovine, hrane, energenta, a sasvim drugo je zašto gorivo kod nas raste više nego drugdje? Cijena sirove nafte je trenutno je oko 80 dolara po barelu, što je puno niža nego što je bila cijena prije 2,5 godine kad je bilo 120 dolara po barelu, a tad su cijene goriva u Hrvatskoj bile niže nego što su danas. U toj prosječnoj, na početku spomenutoj cijeni litre dizela, naša država s raznim trošarinama i davanjima sudjeluje s više od 6 kuna. Istina je da smo cijenu naftnih derivata odavno deregulirali i da se ona formira na slobodnom tržištu, ali ako su više od pola cijene razna davanja i trošarine koje idu državi, a na njih se još obračunava i PDV, tu država ima prostora na intervenirati i sada smo u situaciji da je opravdano postaviti pitanje koji nam je interes i što trebamo činiti? Rast cijena goriva zajedno s cijenom ostalih energenata, a i mnogih drugih sirovina i proizvoda neminovno će se preliti na rast cijena. Rast cijena opet znači rast inflacije, rast troškova života, rast troškova poslovanja, a onda i moguće usporavanje gospodarskog oporavka koji je slabašno počeo, a nama je neophodno da bismo uopće dostigli razine prije pandemije Covida-19, a te razine, to valjda nismo zaboravili, daleko od prosjeka, a kamoli od razvijenih članica EU. Da se na sam, malo na trenutak odmaknem od cijene goriva na benzinskim crpkama, iza brda se valja još jedno značajno poskupljenje, a radi se o plinu. Mi smo s obzirom na određivanje cijena u Hrvatskoj, da se tako izrazim, mirni. Do 1. travnja iduće godine, ali na taj dan nas prema procjenama stručnjaka koje možemo čuti u javnosti čeka poskupljenje od 30 do 50%. To je ogroman udar. Cijene goriva i energenata rastu jednim dijelom zbog nekih objektivnih globalnih okolnosti, ali isto tako, zbog raznih špekulanata i špekulacija i to je ono što me brine u Hrvatskoj. Naša najveća naftna kompanija je u rukama Mađarske. Njihova poslovna politika bila je često pod povećalom s obzirom na hrvatske interese, a i odnos naše Vlade s Orbanovim režimom, u Budimpešti su obavijeni velom magle. Nadam se da će cijene goriva u Hrvatskoj neće više dalje divljati i to zbog tih špekulantskih, političkih okolnosti i odnosa. Hvala.
Gospodin Marijan Pavliček iznosit će stajalište Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista.
Poštovani, poštovani potpredsjedniče HS, kolegice i kolege. Izbori su u svim demokratskim državama festival demokracije. Mi u Hrvatskoj imamo nekoliko vrsta izbora, pa imamo lokalne izbore gdje biramo čelne ljude općina i gradova, gdje biramo predstavnike u općinskim i gradskim vijećima, imamo izbore na regionalnoj razini gdje biramo župane, gdje biramo vijećnike u županijskih skupštinama, imamo izbore za HS koji se održavaju svake 4.g., imamo izbore za predsjednika republike koji se održavaju svakih 5.g., imamo otkako smo dio EU i izbore za Europski parlament, a od ove godine imamo i dopunske izbore ili kako kolokvijalno u narodu govore tzv. manjinski izbori. Naime, u svim onim gradovima i općinama u kojima nacionalne manjine imaju više od 5% stanovništva sukladno zakonu isti imaju pravo imati svoje zastupnike sukladno broju odnosno postotku u samom stanovništvu i u gradskom odnosno općinskom vijeću. Tako smo u nedjelju imali izbore u više od 80 općina i gradova gdje su se birali manjinski predstavnici u gradskim i općinskim vijećima i u nekoliko županijskih skupština. Znači u nedjelju su pripadnici većinom nacionalnih manjina, od toga u više od 60 općina i gradova pripadnici srpske nacionalne manjine glasovali po drugi put u 4 mjeseca, po drugi put za istu instituciju i po drugi put su se isti mogli kandidirati za razliku od većinskoga hrvatskog naroda. U nekim općinama i gradovima će doći do promjene snaga jer će se ovim dopunskim izborima u biti anulirati odluka većine na redovnim izborima koji su bili održani u svibnju ove godine. I ovi izbori su nažalost izbori koji uvelike krše Ustav RH. Naime, upravo zahvaljujući političkom dogovoru na državnoj razini, upravo zahvaljujući tome što je vladajuća većina prihvatila amandmane Furia Radina, Roberta Jankovića i SDSS omogućavaju se ovi dopunski izbori. Ovi izbori su nažalost festival apsurda, festival nejednakosti većinskog hrvatskog naroda sa pripadnicima nacionalnih manjina. Ovo nema nikakve veze sa pozitivnom diskriminacijom, ovim izborima se diskriminira u nacionalno miješanim sredinama i anulira se volja većine na redovnim izborima. A koliko su ti izbori apsurdni i koji je to apsurd hrvatske demokracije ću vam reći sada u brojkama. Ne samo što ti izbori koštaju dodatnih 10 milijuna kuna nego recimo mi danas imamo novog člana zagrebačke skupštine iz redova SDSS-a čija lista je dobila čak 214 glasova. 214 glasova i čovjek će odlučivati o proračunu od 13,6 milijardni kuna, a inače vam treba oko 15.000 glasova da bi ušli u zagrebačku skupštinu. Pa imate recimo u općini Bogdanovci gdje je lista SDSS-a na ovim dopunskim izborima dobila čak 9 glasova i njihov vijećnik ulazi u općinsko vijeće i može doći do promjene snaga u općinskom vijeću u općini Bogdanovci. Imate općina Čačinci znači tu vam nije bilo potrebno ni 9 glasova, ni 8, ni 7, ni 6, ni 5, 4 glasa. 4 glasa vam je bilo potrebno da postanete općinski vijećnik, izađete vi, vaša supruga i vaše dvoje punoljetne djece i vi ste općinski vijećnik u općini Čačinci, odlučujete o proračunu općine i bitnim stvarima općine Čačinci. Kakve to veze ima sa pozitivnom diskriminacijom? Ovim načinom izbora napravili ste uistinu jedan festival apsurda i ovo je jedan veliki palac dolje za Ustavni sud RH koji više od 6 mjeseci nije odgovorio na moj zahtjev jesu li ovi izbori u skladu sa Ustavom RH i sa nekoliko članaka Ustava koji jasno i glasno kažu da smo svi u biračkom smislu jednaki i ravnopravni pred zakonom. Što u ovom slučaju definitivno nismo jer prvenstveno pripadnici nacionalnih manjina će moći 2 puta i glasaju 2 puta za istu instituciju i 2 puta se kandidiraju što većinskom hrvatskom narodu nije omogućeno. Nemojmo se praviti veći katolici od Pape, nemojmo glumiti demokraciju na ovaj hrvatski način. Jesam za prava manjina, ali definitivno ne na uštrb većinskog hrvatskog naroda. Hvala vam lijepa.
Sada je na redu g. Željko Lenart koji će iznositi stajalište Kluba zastupnika HSS-a i Radničke fronte. G. Lenart, mikrofon je vaš.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, Hrvatice i Hrvati, svi građani RH i građanke, ja bih danas govorio o jednoj temi s naslovom fašizam u Hrvatskoj, ali ne onaj fašizam iz II. svj. rata nego o onom fašizmu koji se danas događa putem, ne znam kako bih ga nazvao, da li je to Berošov ili Božinovićev Nacionalni stožer civilne zaštite koji se redovito bavi kršenjem ustavnih odredbi, koji donosi mjere za građane i građanke RH koje su često puta van pameti, kroz povijest smo potvrdili to sve. Vidjeli smo što se sve događalo, pa ću citirati, recimo i dvije misli tj. izjave g. Beroša. 20. travnja 2020. kaže g. Beroš, citiram, ne mislim se testirati jer nemam simptome i nisam bio u kontaktu s oboljelima. 4. listopada 2021. kaže, ne mogu shvatiti ljude koji se ne žele testirati i još k tome besplatno. Danas svjedočimo nezadovoljstvu djelatnika zdravstvenih ustanova, prosvjeda koji su se desili i pokušavanja gušenja tih prosvjeda i ukidanje sloboda ustavnih kategorija građana RH, naročito zaposlenika zdravstvenih ustanova. Zbog čega RH nije donijela zakon o tome da se moramo obavezno cijepit? Zato što ovo nije pravo cjepivo već eksperimentalno cjepivo, a čl. 23. ustava kaže nitko ne smije biti podvrgnut bilo kakvom obliku zlostavljanja ili bez svoje privole liječničkim ili znanstvenim pokusima. Zbog čega mi tjeramo ljude da se cijepe ukoliko oni to ne žele? Virus se prenosi putem onih koji se nisu cijepili, prenosi se i putem onih koji su se cijepili. U zdravstvenom sustavu daleko je više onih koji imaju covid potvrdu, koji ulaze danas u zdravstvene institucije, a ne moraju se testirati, a ona manjina koja se ne želi cijepiti zbog raznih razloga oni se moraju testirati. Ne znam da li ste se testirali PCR testom, ali evo ja imam iskustvo bliske mi osobe koja je nakon PCR testa imalo otrnuto desnu stranu lica dugo dugo vremena. Bila je negativna, morala se testirati iz određenih razloga. Danas se igra na socijalnu kategoriju, u zdravstvenom sustavu rade ljudi i sa malom plaćom, sa kreditima, sa djecom u školi, sa teškom situacijom u društvu, sa inflacijom, svakog dana sve poskupljuje, pa evo i kolegica je sad govorila o divljanju cijena goriva, ali i građevinski materijal, hrana, sve je to počelo divljati daleko više nego nego samo gorivo i onda ljudi jednostavno da popuste, da, da, da nastave dalje živjeti, boje se otkaza ili nekih sankcija sa mjesta na kojem rade prihvaćaju cjepivo za koje ne znaju prave rezultate. Nažalost, postoji još jedna kategorija u ustavu u čl. 38. koja jamči pravo na pristup informacijama koje posjeduju tijela javne vlasti, a to su pravi podaci o cijepljenima, necijepljenima, zaraženima, onima koji su preboljeli, znači ono što mi čitamo i što je dostupno, a uglavnom ako je i dostupno i ako je sakriveno za običnog čovjeka vrlo je teško pronaći prave podatke koji i nisu tako kako ih se tumače hrvatskoj javnosti. Zbog toga apeliram na vladu ili testirajte sve koji ulaze u bolnicu jer svi moraju nosit masku, svi mogu prenijeti virus ili ne testirajte nikoga. Zbog čega se mora testirati PCR testom guranjem štapića u nos koji oštećuje sluznicu ako postoji mogućnost testiranja preko sline. Ali naravno želi se u ljudima razviti strah, indirektnu prisilu da netko provede svoj suludi plan koji je naumio. Hvala. I naravno da ću ja bit sad antivakser.
Hvala, hvala, hvala, hvala, vrijeme je gotovo. Ima dvije povrede Poslovnika, g. Damir, Damir Habijan.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Povrijeđen je čl. 238. st. 1. alineja 6. Ja znam da ćete vi reć da iznošenje neistina ne potpada pod povredu Poslovnika, al bojim se govoriti u ovoj situaciju o ovako osjetljivoj temi na ovakav način doista je, doista je opasno, dakle fabricirati istinu, prije svega nazivati ovaj stožer nelegalnim, pročitajte odluku ustavnog suda, pa onda tumačite i govorite na taj način. A drugo govorite na ovaj način paušalno u vezi testiranja, oštećivanja sluznice, ne razumijevat materiju što je obvezno cijepljenje, a što je obvezno testiranje doista u ovakvoj situaciju s kojoj se borimo prevršilo je svaku mjeru, mislim da malo ozbiljnosti ne bi škodilo.
Bila je replika to znate, to znate sami i moram vam dat opomenu. Gđa. Maja Grba Bujević.
Hvala g. potpredsjedniče sabora. U potpunosti isto mislim kao i kolega Habijan, povrijeđeno je 238., prihvatit ću opomenu koju ćete mi dati, ali ne mogu ne reći da sam uvrijeđena, a jednako tako i sva znanstvena zajednica sa paušalnim tumačenjem nekih stvari koje duboko zadiru u znanje i iskustvo koje imaju ljudi koji se time zaista bave. Ovako se unosi nemir među građane i to nas je i dovelo dovde gdje nas je dovelo, na današnji dan kada imamo skoro 2.000 [[Upadica: Hvala]] Dakle [[Upadica: Ne, ne, hvala lijepo, oprostite]] molim vas lijepo, prihvaćam opomenu. Hvala vam.
Znam, ja suosjećam s vama i čak i dobro, nije ni bitno što ja mislim isto tako, to nije bitno i ne bi smio ni reći, al međutim ovo što ste rekli na kraju ovaj nije dobro, kažem pristajem na opomenu jer znate da je opomena itd. i znate da je to replika jer ipak je to zakon. Meni je žao, ali međutim ovaj morat ćemo nešto napravit sa tim, sa tim Poslovnikom HS drugačije jer to je, to je, postaje samo jedna igra, jel da, koju će sad nastavit g. Željko Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Čl. 238., vrijeđanje mene kao zastupnika od strane kolega. Gospodo ja sam rekao činjenice, a vi ako niste spremni na činjenice imate samo svoje mišljenje i ne želite čut tuđa mišljenja i drugog dijela znanstvene zajednice onda ste ograničeni, da i ja vas uvrijedim, ali ljudi imaju pravo na slobodu izbora. Hvala vam lijepo.
Apsolutno se slažem sa vašom zadnjom rečenicom, a vi ćete se složit sa mnom kad vam dajem opomenu. Da, ali, ali to nije smiješno razumijete, cijela je stvar da to nije smiješno jer ovo je zakon i to organski zakon i mi ga stalno kršimo i ja ću dat prijedlog na predsjedništvu da stavljaju sankcije, a onda ćemo vidjeti dal će ga prihvatit ili ne. Obično, obično, obično ne jer. Gospodin Hrelja ne može dobacivati sa, ne bi smio ni ja govorit ovdje, zato vam neću dati opomenu, ali vi ne smijete dobacivati što je teže od ovoga. Gospodin Miletić, izvolite. ... [[Govornik naknadno uključen.]] vama. I na kraju gđa. Sabina Glasovac koja će iznositi stajalište Kluba zastupnika SDP-a, potpredsjednica Glasovac, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Jedno od temeljnih prava čovjeka je pravo na rad i to kako kaže i naš Ustav, svatko ima pravo na rad i na zaradu kojom može osigurati sebi i obitelji slobodan i dostojanstven život. Imamo li to u Hrvatskoj danas? Nažalost nemamo. Novi sindikat je nedavno proveo istraživanje koje nam govori kako bi dostojanstvena plaća u Hrvatskoj sukladno galopirajućim životnim troškovima trebala biti 10 400 kuna neto. Međutim, prosječna plaća u Hrvatskoj iznosi 7 100 kuna, a minimalna plaća iznosi 3 400 kuna. To je još daleko, daleko od dostojanstvene plaće i poprilično je neukusno od predsjednika Vlade g. Plenkovića slušati samo hvalu, kako je, citiram, od početka mandata njegove Vlade plaća porasla za 27% te da je cilj da do 2023. g. prosječna neto plaća iznosi 1000 eura, zatvoren citat. Moramo primijetiti da je u nekim ranijim razdobljima prosječna plaća rasla u puno većim postotcima, kao na npr. od 2000.-2005. za čak 31,6%, a od 2000. do 2007. g. 45,6%, tako da nema baš tu puno razloga za hvalisanje, a još manje prostora za hvalisanje ima ako se govori o porastu iznosa minimalne plaće koja jedva da nadoknađuje iznos inflacije, iznosi mizernih 150 kuna. Iako ni cijela EU prema indeksu dostojanstvenog rada nije ostvarila baš neki veliki napredak, ka ispunjenju cilja postizanja, podizanja kvalitete zaposlenosti u zadnjih 10 godina, ono što nas brine je da je Hrvatska, nažalost i tu prema zadnjem istraživanju među najgorima, gdje poput Bugarske i Rumunjske pokazujemo kako se nedovoljno čini da se približimo zemljama zapadne Europe, a najlošije stojimo u kategoriji ranjivosti tržišta rada, tj. pokazatelju nesigurnosti i prekarnosti koji proizvodi tržište rada. Sve više radnika u Hrvatskoj zaposleno je na određeno vrijeme, njihova su prava svedena na minimum. Platformski i prekarni rad uzimaju sve više maha, ti radnici su bez ikakve sigurnosti radnih mjesta, pa čak i bez osnovne fizičke sigurnosti. Da ne govorimo o tome, evo i prema danas zadnje predstavljenom istraživanju je samo 50, odnosno 49% radničkih prava pokriveno kolektivnim ugovorima. Zašto o tome govorimo baš danas? Današnji dan 7. listopada obilježava se kao Svjetski dan dostojanstvenog rada čiji je osnovni cilj vraćanje dostojanstva radu i radniku. Jedino dostojanstvenim radom temeljenim na 4 osnovne komponente, a to je zapošljavanju, pravima, zaštitu i dijalogu, stvaraju se perspektive za društveni napredak i razvoj. Dostojanstveni rad znači otvaranje novih radnih mjesta i zapošljavanje bez diskriminacije. Jednako tako, znači i redovitu i primjerenu plaću koja omogućuje dostojanstven život radnika, ali i njegove obitelji. Socijalnu sigurnost i zaštitu u slučaju bolesti, privremene nezaposlenosti, umirovljenja, rad bez izrabljivanja te slobodu radnika da se organiziraju u sindikate. Zato danas povodom Svjetskog dana dostojanstvenog rada, mi iz SDP-a pozivamo sve, i Vladu i poslodavce, ali i sve naše kolege i kolegice ovdje u Saboru, da uvijek budemo svjesni toga da svi mi skupa živimo od rada i truda radnika, da bez radnika nema ni države, a nema ni društva i da je dostojanstvo rada nešto nikada ne smijemo zaboraviti i zanemariti. Naprotiv, o tome trebamo ovdje govoriti i boriti se za to svaki dan, a ne samo kada je Svjetski dan dostojanstvenog rada. Hvala lijepo.
Sada je na redu gospodin Silvano Hrelja koji će iznositi stajalište Kluba zastupnika HNS-a, HSU-a i nezavisnih zastupnika. Izvolite.
Poštovani, više puta sam sa ove govornice rekao da nam je sustav socijalne skrbi zapušten i prizivao sam temeljitu reformu. Od ponedjeljka u raspravi sa zainteresiranom javnošću je paket normativne regulative, Zakon o socijalnoj skrbi, akcijski plan, nacionalni planovi i svi građani, udruge, stručnjaci mogu izreći svoje mišljenje i davati prijedloge rješenja. No, bojim se da će saga o obiteljskim domovima pokriti puno rasprave o reformi jer je prijedlog njihove transformacije u ustanove zabrinuo 10.000 obitelji čiji su najbliži stariji i nemoćni smješteni u obiteljske domove. 2000 ljudi koji rade angažirani su oko štićenika i osiguravaju si egzistenciju davanjem kvalitetnih usluga i 500-tinjak vlasnika koje se je 18 godina motiviralo iz istog ministarstva da od udomiteljskih obitelji pređu na obiteljske domove. Svako toliko mijenjali su im se uvjeti kroz izmjene pravilnika što su oni u hodu morali i rješavati. Sada ih se javno osuđuje i pripisuje im se da nisu ostvarili cilj jer nisu stvorili obiteljsku atmosferu. Optužuje ih se za nemoguću misiju. Obiteljski dom je hibrid između udomiteljske obitelji i doma za starije i nemoćne u kojem nitko ne mora biti zaposlen, u kojem obitelji starije primaju u obiteljsku kuću te članovi obitelji i šire po pravilima struke brinu o njima. Naravno da nisu svi od njih 500-tinjak na zadovoljavajućoj razini kvalitete, razini kvalitete koja nije standardizirana i koja od nadležnih službi nije tijekom godina odgovarajuće nadzirana. Prijedlogom rješenja u Zakonu o socijalnoj skrbi ne kažnjavaju se i ne privode redu oni obiteljski domovi u kojima je stanje loše. Kažnjavaju se oni koji se trude kojima je briga o starijima postala poziv, čiji članovi obitelji aktivno žive i proživljavaju sve nedaće korisnika koje starost i bolest donosi, ali i koji sudjeluju u malim radostima korisnika povodom rođendana, blagdana, ma budem krajnje i jednostavan ma kad im za jelo pripreme nešto što su baš oni osobno poželjeli. Tko je takav sudac i tko si uzima za pravo reći da takve atmosfere nema u obiteljskim domovima, a ima u privatnim ili domovima u mreži. Slušajte ljude i njihova iskustva pa predložite rješenja. Ne mogu prihvatiti da u ova vremena institucije djeluju po principu kadija te sudi, kadija te tuži, kadija te sudi. U svakom normalnom društvu bilo bi zabranjeno u javnost pustiti ovoliku količinu brige, neizvjesnosti i nesigurnosti. Apeliram ponovno da kontroliramo svoje riječi koje odjekuju u javnom prostoru i da ih nikada, da im nikada ne dajemo negativni predznak da služimo, slušamo i rješavamo probleme građana, da tražimo rješenja dobra za sve. Dati ću prijedlog onima koji su predložili transformaciju obiteljskih domova u ustanove. Ponudite osnivačima obiteljskih domova javno privatno partnerstvo, sufinancirajte prilagodbe obiteljskog doma u ustanove, postavite standarde i kriterije, proširite i povećajte kapacitete, uzmite ih u mrežu i sufinancirajte skrb i zaštitu starijih i nemoćnih, sufinancirajte i palijativnu skrb koja sada živi u tim domovima jer će to biti efikasnije i ekonomičnije od zauzimanja kapaciteta bolnica. Ako to nećete, onda pustite dobre obiteljske domove da žive, motivirajte ih da napreduju i da se razvijaju. Uključite se, a kad govorite da sve treba biti transparentno, molim vas, objavite javno rezultate nadzora nad radom obiteljskih domova u zadnje 3 godine da zastupnici i svi građani znaju što je žito, a što kukolj. Zainteresirani građani, molim vas, uključite se, želim čuti vaša mišljenja. Hvala lijepa.
Dobro jutro, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Molio bih vas samo da zauzmete svoja mjesta. Kratka informacija, na početku današnje sjednice sutra u 10,00 sati imat ćemo svečanu sjednicu povodom Dana Hrvatskog sabora i 30. godišnjice od one znamenite povijesne sjednice u zgradi INA-e kada je donešena odluka o raskidu državnopravnih sveza sa ostalim republikama i pokrajinama bivše države. Sjednica bi započela u 10 sati, procjenjujem da će trajati otprilike sat vremena, nakon toga bismo napravili jednu stanku do 12 i onda bi raspravili točku dnevnog reda kako smo najavili i imali slobodne govore u 13 sati onako kao što je to uobičajeno. To je to. Sada ćemo krenuti sa današnjim dnevnim redom, prva točka: - Polugodišnja informacija o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbe monetarne politike u drugom polugodištu 2020.g. Sjednite si guverneru još nećete doći na red jer vidim da imamo ruke u zraku. Samo kratko, podnositelj je HNB temeljem čl. 62. Zakona o HNB-u. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun, a Vlada je dostavila mišljenje. Vidio sam u zraku nekoliko ruku, prva se javila kolegica Selak Raspudić. Izvolite.
Tražim stanku u ime kluba Mosta da još jednom podsjetim zašto smo skupili potpise u HS-u da bi danas razgovarali s guvernerom Vujčićem. Tri su ključna pitanja koja muče hrvatske građane, a tiču se djelokruga rada HNB-a, to je pitanje inflacije, to je pitanje eura i to je pitanje prešutnih prekoračenja. U tom smislu želim podsjetiti da po čl. 3. i čl. 4. Zakona o HNB-u, HNB je s jedne strane odgovorna za superviziju odnosno nadzor, a s druge strane za održavanje stabilnosti cijena. Stoga ću zamoliti guvernera da izađe iz proceduralne inertnosti, da se ne drži slijepo izvješća koje se tiče drugog polugodišta 2020.g. nego da nam odmah da odgovor na tri ključna pitanja koja se tiču djelokruga rada HNB-a, a ona su prvo i najvažnije odgovornost, 95% hrvatskih građana koristilo je, a da nije znalo prešutna prekoračenja tri godine. Osjećate li se imalo odgovornim što ste toliko čekali i što to niste spriječili na vrijeme i što će uopće biti s prešutnim prekoračenjima? Koliko je nama poznato ta kriza još uvijek nije ni na tragu rješenja. Drugo je sigurnost, inflacija je sve veća, niko ne zna dokle će to ići i što će HNB učiniti da održi stabilnost cijena? I treća povezana s time euro u hrvatskim medijima stječemo dojam da smo već prihvatili euro, a vama je dobro poznato da ako inflacija ovako nastavi da nećemo zadovoljiti jedan od ključnih kriterija za uvođenja eura. Molim vas izađite iz proceduralne inertnosti, dajte pitanja [[Upadica predsjednik: Hvala vam lijepa.]] koja muče hrvatske građane sada odgovor na njih.
Stanka će biti odobrena, hvala vam lijepa. Kolega Zekanović, izvolite.
Poštovani predsjedniče HS-a. Tražim stanku ispred kluba Hrvatskih suverenista u trajanju od 10 minuta da bi se dodatno konzultirali. Poštovani guverneru, jeste li za to da se u Ustav RH unese odredba koja glasi, novčana jedinica RH jest kuna koja se dijeli na stotinu lipa? Odluku o promjeni novčane jedinice u RH donose birači na referendumu. Ovo je referendumsko pitanje za koje će se kroz koji dan početi prikupljati potpisi građana RH da bi se dogodio referendum. I molim vas da vi niti predsjednik Vlade Andrej Plenković ne uzimaju zdravo za gotovo da će se euro uvesti jer zadnja riječ će bit hrvatskih građana. Ono što znate vi, a zna i hrvatska javnost, hrvatski građani nisu nikada rekli svoj stav o ovoj temi. A oni što hrvatski građani misle najbolje govori ova majica, „Zaštitimo hrvatsku kunu“, to je ono što hrvatski građani žele, to je ono što vi morate znati da će se dogoditi. Dakle, i ovim putem ja pozivam vas da shvatite ozbiljno volju građana odnosno ono što građani misle. A vama ću evo darovati ovu majicu, nemojte je koristiti samo kao pidžamu. Dakle, obucite je i razmislite malo odnosno pokušajte se osjećati kako se osjećaju hrvatski građani. Oni žele hrvatsku kunu.
Hvala vam lijepa, stanka je odobrena. Kolegice Peović, izvolite.
Tražim stanku u ime klub HSS-a i RF-a od 10 minuta da bismo se posvetili još jednom aspektu o kojem će ovdje biti riječ, a to je porast cijena. Potrošačke cijene u Hrvatskoj su prema DZS-u u kolovozu porasle 3,1% na mjesečnoj razini također bilježimo porast, a najveći porast cijena bilježimo u kategoriji goriva i maziva čak 19% Dobar je jedan kapitalistički vic da se radnicima ne trebaju sniziti plaće nego kapitalisti mogu povećati cijenu svojih proizvoda, imat ćete isti učinak. Ovdje znači, umirovljenici su se izborili za povećanje mirovina od 2,46%, a poskupljenje od 1,1% premašilo je iznos njihove povišice. Ovdje što želimo reći i što želimo naglasiti je da bi se to izbjeglo, bilo bi potrebno i tu bi trebala postojati neka sinergija svih znači elemenata ovdje uključenih u ovu raspravu, indeksirati znači plaće. Indeksiranjem plaća mi bismo izbjegli to da zapravo realno gubimo kupovnu moć, a da plaće nominalno, je l', rastu i onda imamo tu statistiku koja se fabricira i kojom se onda vladajući i mogu hvaliti, a zapravo ljudi na svojoj koži osjećaju kako loše žive tako da bismo se mi ovdje pridružili s ovim aspektom gdje HNB svakako može dati svoj prilog. Također, želimo naglasiti da je riječ o tome i povest ćemo tu raspravu u samoj točki dnevnog reda o samom karakteru inflacije, dakle svi se sjećamo inflacije 80-ih godina kada je ona na neki način išla u prilog radne većine. Ovdje znači se štite kamatari i štite se banke, objasnit ćemo i taj aspekt. U svakom slučaju smatramo da je HNB jako važan i trebao bi nam u tome asistirati u toj društvenoj većini.
Hvala vam. I ova stanka je odobrena. Javlja se sada i kolegica Juričev-Martinčev, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, pa u ime Kluba HDZ-a tražim stanku kako bi još jedanput promotrili i sve brojke koje su podnešenje u ovom Polugodišnjem izvješću koji se odnosi na period drugu polovinu 2020. g. kada nas je sve tresla i u svijetu gospodarska kriza vezana za pandemiju Covida-19, a hrvatska Vlada je brojnim mjerama, od onih za očuvanje radnih mjesta očuvala preko 700 tisuća radnih mjesta, financirala oko 120 tisuća poslodavaca, 2020. g. je godina u kojoj imamo 4. krug porezne reforme koji je dodatno rasteretio naše građane za 2,4 milijarde kuna. To je godina u kojoj smo očekivali turističku sezonu na razini 25 do 35% rekordne 2019., a postigli smo preko 50% i brojnim mjerama se nastojalo spriječiti katastrofalne brojke koje su tresle druge zemlje u okruženju i o svemu tome treba još jedanput progovoriti prilikom promatranja ovog Polugodišnjeg izvješća za drugu polovinu 2020.
stanka je odobrena. Javlja li se još tko? Ako ne, nastavit ćemo u 9 sati i 55 minuta. [[STANKA U 9,42 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,58 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, sada ćemo nastaviti tamo gdje smo stali, pa ću pozvati poštovanog guvernera HNB-a Borisa Vujčića da predstavi polugodišnju informaciju o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike u drugom polugodištu 2020.g., izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici, poštovane dame i gospodo, sve vas srdačno pozdravljam. Ovu raspravu o čemu pričati sam ja prošao u saboru već bar 6-7 puta. Ja mislim da smo se davno dogovorili da se ono što je predmet dnevnog reda prođe, a nakon toga sam na raspolaganju za bilo kakva pitanja koja imate, naravno o aktualnim temama, pogotovo vi znate da ja sam uvijek spreman razgovarati o bilo kojoj temi, u krajnjoj liniji ne morate ni skupljati potpise da me nešto pitate, imate svi otvoren poziv u HNB, mnogi od vas su već bili u HNB-u i razgovarali o temama koje ih zanimaju, a i vas pozivam u bilo kojem trenutku o bilo čemu želite, naša vrata su otvorena. U skladu, znači sa zakonskom obvezom i današnjim dnevnom redom, ja ću prvo ukratko predstaviti polugodišnju informaciju o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike koja se odnosi na drugo polugodište 2020.g.. Cijelu prošlu godinu naravno presudno je obilježila pandemija bolesti Covid-19, međutim u drugom dijelu godine počeli su se kao što smo vidjeli nadzirati znakovi oporavka koji se snažnije materijaliziraju ove 2021.g. kada se ekonomska aktivnost ubrzala i ove godine već premašuje razine iz predpandemijske 2019.. Iako se svi dijelovi gospodarstva ne oporavljaju jednakim tempom prerađivačka industrija i građevinarstvo relativno su se brzo oporavili nakon snažnog pada u drugom tromjesečju prošle godine. Možemo reći da je prerađivačka industrija dosegnula svoju pretkriznu razinu već krajem 2020.g., dok je građevinarstvo već u trećem tromjesečju 2020. povratilo gubitke iz prethodnog tromjesečja, te su ove djelatnosti nastavile rasti i u prvoj polovini ove godine. S druge strane uslužne djelatnosti koje su usko vezane za socijalni kontakt, još su uvijek i neko vrijeme će ostati ispod pretkriznih razina. Podsjetimo se da je u drugoj polovini 2020.g. već bio prisutan globalni oporavak iako nije bio ujednačen među zemljama. Neki ekonomski trendovi koji su presudno obilježili prvi dio '21. započeli su već krajem prošle godine, a to se prvenstveno odnosi na rast cijena sirovina u drugoj polovini 2020.. No središnje banke održavale su izrazito ekspanzivne monetarne politike, pa su uvjeti financiranja za europske zemlje s tržištima u nastajanju uključujući i Hrvatsku bili povoljni. U Hrvatskoj najveći doprinos padu BDP-a u drugom dijelu godine u odnosu na drugo polugodište 2019. dalo je smanjenje ukupnog izvoza i osobne potrošnje. Međutim, u odnosu na prvi dio godine rasla je i osobna potrošnja i ukupni izvoz, dok su kapitalna ulaganja nadmašila razinu ostvarenu u drugoj polovici 2019.. Broj zaposlenih u drugoj polovini 2020. započeo je blagi rast, te se krajem prosinca približio pretkriznoj razini, a istodobno se smanjio i broj nezaposlenih, dok su plaće u drugom polugodištu započele blagi rast. Inflacija je u drugoj polovini '20.g. uglavnom ostala negativna, znači druga polovina '20.g., to je poveznica na diskusiju koju ćemo kasnije imati o trenutnoj stanju inflacije je bila negativna, znači baza je bio pad cijena. Razlog su bile prvenstveno niže cijene energije, zatim smanjenje doprinosa cijena prehrambenih proizvoda, te općenito oslabjela potražnja, znači potražnja je tijekom pandemije značajno opala zbog usporavanja gospodarske aktivnosti, u velikoj mjeri i direktno zbog različitih vrsta lockdowna u različitim zemljama koje su direktno utjecali na potražnju. Što se tiče odnosa s inozemstvom u drugoj polovini 2020. višak na tekućem i kapitalnom računu platne bilance izrazito se smanjio, prvenstveno zbog smanjenja prihoda u turizmu. No istodobno je došlo do jačeg korištenja sredstava iz eu fondova. U cijeloj '20. višak iskorištenih sredstava iz fondova eu nad uplatama u proračun EU iznosio je 4,2% BDP-a, što predstavlja primjetno poboljšanje u odnosu na 2,6% BDP-a ostvarenih u 2019.. Ostvareno je povećanje inozemnih pričuva i smanjenje bruto inozemnog duga u apsolutnom iznosu iako se darativni pokazatelj bruto inozemne zaduženosti pogoršao zbog pada BDP-a. Na kraju ovog presjeka druge polovine 2020. podsjetio bih da HNB promptno stabilizira uvjete na domaćim financijskim tržištima već u proljeće 2020., tako da u drugoj polovici godine nije bilo potrebe za dodatnim mjerama monetarne politike osim za otkupom deviza od banaka kojim smo ublažili nešto izraženije aprecijacijske pritiske u drugoj polovici godine. Nije bilo potrebe ni za dodatnim kupnjama državnih obveznica. Mi smo onaj naš, zovemo ga QI, kvantativni izing ili kupovinu državnih vrijednosnih papira, kako mi to volimo zvati, završili praktički u 4 mjeseca. Završio bih i istaknuo da je unatoč dugom razdoblju negativnih europskih prinosa i povijesno niskih dolarskih prinosa osigurana odgovarajuća zarada od upravljanja međunarodnim pričuvama koja je iznosila 74 milijuna EUR-a ili 556 milijuna kuna. Sad bih rekao nekoliko riječi o tome što mi u HNB-u temeljem razvoja gospodarske situacije u prvom dijelu 2021. očekujemo u pogledu gospodarskog rasta i rasta cijena za ovu i narednu godinu. Naše projekcije govore da bi rast gospodarstva u ovoj godini mogao doseći 8,5%, a u idućoj godini 4,1%, to će prema našoj ocjeni utjecati i na zaposlenosti i na plaće. U ovom trenutku tržište rada se već u potpunosti oporavilo na način da se razina zaposlenosti vratila na nivo iznad 2019.g. i iako imate nešto višu stopu nezaposlenosti to pokazuje da se stopa participacije rada na tržištu rada u Hrvatskoj koja je bila dugo godina, sjetit ćete se vi koji ste dugo u Saboru ja sam govorio godinama da je to jedna od većih slabosti hrvatskog gospodarstva, međutim sada se stopa participacije odnosno stopa zaposlenosti počela povećavati, djelomično i zbog toga što smo ostvarili i značajan uvoz radne snage zbog nedostatka kvalificiranih radnika. Prema službenoj statistici nekakvih 35.000 radnika, međutim vjerojatno i više. Ocjenjujemo da je zbog i nadalje velikih neizvjesnosti moguće da se naravno ove projekcije ne ostvare, no za razliku i od prethodnih projekcija kod ove su pozitivni i negativni rizici prema našem mišljenju uravnoteženi. Negativni rizici za gospodarstvo odnose se na mogućnost da će u 4. tromjesečju ove godine u euro području doći do pogoršanja epidemiološke situacije i posljedičnog pooštravanja restriktivnih mjera što bi moglo rezultirati sporim intenzitetom oporavka euro područja, to bi potom rezultiralo slabijom inozemnom potražnjom pa bi kretanje domaćeg robnog izvoza bila nepovoljnija od onih koje trenutno projiciramo. Također moguća je slabija investicijska dinamika zbog rasta cijena građevinskog materijala i usluga što bi se također moglo negativno odraziti i na korištenje sredstava iz fondova EU. Inflacija po našim procjenama će se ove godine ubrzati na 2,3%, a u 2022. blago usporiti na 2,1%. u dosadašnjem tijeku godine ubrzavanje inflacije nastupilo je uglavnom pod utjecajem rasta cijena energije i prehrane. Za razliku od projekcije i gospodarskog rasta kod projekcije inflacije pretežu negativni rizici odnosno rizici koji bi mogli dovesti do viših ostvarenih stopa inflacije. Primijetili ste ono što se događa zadnjih tjedana, prvenstveno restrikcije u isporuci električne energije u dijelovima u nekim pokrajinama Kine zbog čega će se povećati sigurno potražnja za uvozom plina u Kini. Cijena plina je vrlo visoka, ako pogledate future tržište isto to možete vidjeti u onoj mjeri u kojoj nafta može zamijeniti plin će ga zamijeniti, međutim nafta se koristi marginalno praktički u svjetskoj proizvodnji za proizvodnju električne energije i mogućnost supstitucije plina sa naftom je vrlo ograničena. U ovom trenutku ono što je održavalo cijenu nafte na stabilnim razinama prije pandemije, znači 2018., 2019.g., a to je bilo fracking odnosno Shelgas u Americi je još uvijek u situaciji da je samo pola onih proizvodnih kapaciteta koji su bili otvoreni 2019. otvoreno sada. Naime, oni su se zatvorili 2020. kada je snažno pala cijena energije, znate da je cijena nafte otišla na 20 eura u jednom trenutku i sada se tek ponovno uspostavljaju ti proizvodni kapaciteti. U ovom trenutku radi otprilike 41 proizvodna jedinica od otprilike 85 koje su bile u pogonu prije pandemije. Dok se taj proizvodni lanac ponovno ne uspostavi, a na razini od 80 dolara većina njih postaje profitabilna imat ćemo ograničenje na strani ponude što može negativno utjecati na ove rizike ostvarenja stope inflacije prvenstveno kroz cijenu energije. To djelomično adresira ono pitanje koje ste postavili već na početku, kasnije možemo detaljnije o tome. Reakcije središnje banke naravno ovisi o izvorima inflacije i njezine naravi. U situaciji u kakvoj se sada nalazimo središnje banke u načelu ne djeluju jer ocjenjuju da je rast inflacije uzrokovan privremenim uvezenim troškovnim pritiscima. Naime, alati monetarne politike stupaju na scenu tek kada postoji opasnost da bi se rast uvoznih cijena mogao u znatnoj mjeri prelijevati u rast cijena domaćih dobara i usluga, u rast plaća te da se počeo ugrađivati u inflacijska očekivanja. U ovoj godini su manjak materijala i opreme utjecali na rast proizvođačkih cijena, dok je rast inflacijskih očekivanja potrošača vjerojatno povezan sa ubrzanjem rasta cijena hrane. Negativni rizici za inflaciju odnose se na mogući brži rast osobne potrošnje od očekivane više cijene sirovine nafte i drugih sirovina na svjetskom tržištu, izrazitiji rast cijena poluproizvoda zbog zastoja u opskrbnim lancima te na mogućnosti porasta određenih administrativno reguliranih cijena. Što se tiče odnosa s inozemstvom u ovoj godini očekujemo rast viška tekućeg i kapitalnog računa uz poboljšanje pokazatelja inozemne zaduženosti, a također međunarodne pričuve HNB-a nastavljaju rasti. U ovom trenutku su na povijesno najvišim razinama od preko 23 milijarde eura. Bankarski sektor je izraziti likvidan i nastavlja se smanjene kamata odnosno troškova financiranja. Rast … poduzećima je prigušen, prvenstveno zbog toga što smo prošle godine na početku pandemije ako se sjetite u proljeće imali snažan rast plasmana poduzećima jel su poduzeća u situaciji neizvjesnosti gradila rezerve likvidnosti. Ja to zovem onaj … znači gradili su štit za ulazak u rat, međutim kako se situacija relativno brzo normalizirala poduzeća bi ostala isto likvidna sa značajnim rezervama likvidnosti. Rast ... [[Govornik se ne razumije.]] stanovništvu je pod utjecajem prvenstveno stambenih kredita i to programa subvencioniranja odnosno APN-a. Dopustite da se isto osvrnem i na ovo pitanje sa minusima, odnosno nekim recentnim aktivnostima HNB-a. Tu se ne radi uopće o tome da bi HNB zakasnio s reakcijom na utvrđenu praksu, prekoračenja po računima građana, upravo suprotno, znači mi smo imali vrlo promptnu reakciju Ureda za praćenje zaštite potrošača u HNB-u koji je djelovao proaktivno i ex ante spriječio da bi ljudi zapali u probleme sutra. Naime, o čemu se radi? Radi se o tome da su i dopuštena i prešutna prekoračenja zakonski regulirani proizvodi. Samo je do 2018. g. dopušteno prekoračenje bio standard, znači ne radi se o ničemu što se radilo, što bi bilo zakonski neregulirano, što bi bilo zakonski nedopušteno. Do 2018. su dopuštena bila standard, a kao što smo ustanovili anketom banaka, 2020. g. kad su nam isporučili podatke sa 31.12.2019. g., 2018. i više 2019. g., dio banaka je počeo ljude privoditi iz dopuštenih u prešutna prekoračenja. Mi smo reagirali praktički na prvi, na, znači na bilo prve primjedbe potrošača. Prvih 7, znači od 1000 koje godišnje primamo, primjedbe potrošača, prvih 7 je došlo u prvoj polovici 2020. g., prije toga nije bilo nikakve. Zašto? Jer su banke, kad su prevodile ljude iz dopuštenih u prešutna prekoračenja, praktički zadržavale iste funkcionalnosti proizvoda kao da su ostali u dopuštenom prekoračenju. Tako da nitko nije to ni primjećivao kao nešto posebno niti su im troškova financiranja bili viši, da bi to primijetili, kao što sam rekao, kad smo mi to simulirali, otprilike vam je razlika u trošku na razini prosječnog potrošača 50 kuna godišnje, je l'? Međutim, ono kako smo mi to ustanovili, znači na prvi, na prvu reakciju na ono što potrošači su nam rekli je da su neki ljudi došli u banke i rekli da su dobili prekoračenja koja nisu tražili, to nam je bilo čudno jer ako je dopušteno, ne može biti da ga niste tražili. Prešutno možete tako odobriti, što je sve opet zakonski regulirano i tako kako je. Drugi su došli i rekli, došli smo po kredit, recimo, gotovinski pa su nam rekli da nam je kreditna sposobnost niža zato jer već imamo odobreno prešutno prekoračenje od, ne znam, 20 tisuća kuna. Znači to je već opet sumnja da se nešto događa. Tada smo napravili, znači odmah su to ljudi napravili, analizu, ustanovili da je dobar dio ljudi postupno preveden iz dopuštenih u prešutna i šta se tu dogodilo? Tu se dogodilo to da smo mi de facto tek 2019. i 2020. imali rast naknade za vođenje tekućih računa, znači, '19. pa '20. vam Erste diže naknadu za vođenje računa sa 10 na 12 kuna, HPB sa 9 na 10 kuna, PBZ sa 7 na 9 kuna, OTP sa 11 na 12 kuna i Addiko sa 12,5 na 13,5 kuna. Znači mi smo to vidli '20. u prvom izvješću banaka kao rast naknada. Odite pogledati šta se tu radi. Znači vrlo promptno i kada se utvrdilo što se događa, da bi se spriječilo u biti buduće neželjene posljedice, nitko nam se od potrošača na to nije žalio na ovaj način na koji vi pitate, nego da bi spriječili da ljudi, ukoliko dođu u situaciju da im se smanjuju minusi, da im se smanji plaća, da ostanu bez posla, imaju zaštitu jednaku kao što imaju u dopuštenim prekoračenjima u ovim prešutnima, znači da mogu dobiti otplatu 12 rata prvenstveno, i uz to sa željom da dodatno reguliramo prešutna prekoračenja, koja bi trebala biti iznimka, a postala su pravilo, smo predložili u proljeće 2020. zakonske primjene da se to učini, na vama, na Saboru je da te zakonske promjene jednog dana i usvojite, i na taj način postignemo opet zaštitu potrošača kakvu želimo imati. Ali kažem, financijski efekt toga je za potrošače je vrlo mali, oni se nisu na to bunili, oni su se bunili upravo na ono što sad idemo adresirati, da imaju mogućnost otplate ukoliko im se smanjuje minus na 12 rata ili možemo ići čak na to da kažemo i moja preferencija je da ograničimo minuse na 3 plaće, ustanovili smo anketom da ima nekih ljudi koji imaju i više minuse, 3 plaće, ne više od 3 plaće, ako imate 4, 5 ili 6, dajem vam 36, 24, 12 mjeseci da se svedu na 3 plaće. Ja mislim da je to dobra zaštita potrošača. Ne znači da će se svakom sviđati, neki put kad ljudi idete štititi, nije im drago da ih štitite od samog svog financijskog ponašanja, ali na koncu, na vama je kao i na Saboru da odlučite kako ćete to htjeti regulirati, a mi ćemo samo provoditi tu regulaciju kada ćemo ju imati. Što se tiče pitanja eura, mi smo pred 2 tjedna potpisali memorandum o razumijevanju s EU komisijom i euro grupom koju smo napravili novi korak u uvođenju eura, dobili smo mogućnost ove godine otkova milijun primjeraka kovanica sa nacionalnim likom. Kao što znate, proveli smo natječaj, proveli smo konzultacije sa javnošću, izabrano je 5 kovanica, 5 motiva koji će ići na hrvatske kovanice eura, znači to će biti naša kovanica, naš novac će biti euro. Kuna će biti opet na njemu, ... [[Govornik se ne razumije.]] da pokažemo taj kontinuitet. Trenutno smo u procesu izbora dizajna, to će …
Hvala vam guverneru, [[Upadica: Aha.]] vrijeme je isteklo pa ćete to moći [[Upadica: Bit će vremena da odgovaram.]] da, da, naravno, u odgovorima ili se kasnije možete javljati po 5 minuta između rasprava. Ostanite sada ovdje jer imamo 21 repliku, prvi je na redu kolega Zekanović, izvolite.
Poštovani guverneru, ja ću krenuti od kraja. Rekli ste naš novac će biti EUR-o, ne slažem se, naš novac je kuna i jedino kuna. EUR-o koliko ga god vi svojatali odnosno uzimali za svoj novac, on nikad neće biti naš novac, to je ono što je bitno. A što se tiče dizajna hrvatske kune ona je, to je sjajan dizajn i prekrasne su kovanice, a za EUR-o manje-više. Vi ste se pohvalili sa brojnim sustavom mjera i djelovanja kojim ste utjecali na ekonomska zbivanja u Hrvatskoj, pa je pitanje prvo. Zašto uopće odustajemo od tih alata koje imamo uvodeći EUR-o? Drugo, zašto ne poštujemo uvjete iz Maastrichta prilikom pokušaja uvođenja EUR-a, što ćemo mi Hrvatski suverenisti spriječiti? Treće pitanje, kažete da je nama inflacija 2,3%, u Njemačkoj je inflacija 5% u Eurozoni i sami ste rekli da spor oporavak Eurozone od krize, zašto srljamo u Eurozonu kad je tamo ekonomska situacija lošija nego u Hrvatskoj?
Izvolite odgovor.
Dakle, čega se mi odričemo u Hrvatskoj ulaskom u monetarnu uniju? Odričemo se u principu ako gledate monetarnu politiku neovisne politike vođenja kamatne i tečajne politike. Ja sam nebrojeno puta ovdje u saboru isto i svuda objašnjavao zbog čega HNB ne može koristiti tečajnu politiku na aktivan način, tipa da devalviramo valutu kako bi potaknuli izvoz, pa rast gospodarstva. Jednostavno zbog toga što je Hrvatska izuzetno … [[Govornik se ne razumije]] zemlja. Jučer sam razgovarao baš na HUP-u, Hrvatskoj udruzi poslodavaca, o uvođenju EUR-a, dobio sam potpunu potporu na HUP-u poduzeća, oni su zadovoljni sa time i podržavaju uvođenje EUR-a. Zašto? Zato jel imaju 80% svojega duga isto tako denominiranog u EUR-u, što znači da 10%-tna deprecijacija tečaja kune znači rast duga hrvatskih poduzeća za 20 milijardi [[Upadica: Hvala vam]] kuna [[Upadica: Hvala lijepa]] Zbog toga vi ne možete… [[Govornik se ne razumije]]
Guverneru, ja vas molim da pratite vrijeme, dakle…
Malo mi je teško na tri pitanja odgovorit, hvala.
Morate voditi računa o vremenu kao i svi drugi. Sada je na redu kolegica Selak Raspudić, izvolite.
Uvaženi guverneru, moram primijetit da ste malo socijalno neosjetljivi. Ljudi koji su primorani koristiti visoke minuse njima je sve puno, pa i tih 50 kuna za koje vi kažete tek tako nema veze, a neću ni spominjati koliki je to bio dobitak za banke. Također primjećujem da ste i dali novu dimenziju riječi „promptno“ jer doista ne mogu shvatiti kako je 3.g. koliko vam je potrebno za reakciju promptno i na kojem to jeziku. Podsjetit ću da vi niste ured za zaštitu potrošača, a po potrošačkim pravima smo najgori u EU, nego ste vi institucija koja po zakonu vrši superviziju kreditnih institucija i morali ste to na vrijeme primijetiti. A moje pitanje vama je vrlo konkretno. Krenuli ste u dijalog s bankama, kada će doći do dogovora s bankama i kako bi taj dogovor trebao izgledati?
Izvolite odgovor.
Vrlo promptno je bilo reagirano po svim standardima zaštite potrošača, kao što sam objasnio. Supervizija je druga stvar, to je prutencijalna supervizija i počiva na Zakonu o kreditnim institucijama, znači Direktivama o kapitalnoj adekvatnosti banaka. To je druga stvar, s time se ne primjećuje da se događaju ovakve stvari. Ovakve stvari se primjećuju kad vam potrošači nešto podnesu, pa onda vi na temelju toga napravite istraživanje i to je napravljeno vrlo promptno. Kako će se riješiti? Riješit će se tako da će se isti standard osiguranja zaštite potrošača koji imaju prešutno prekoračenje osigurati kao da imaju dopušteno, drugim riječima imat će mogućnost otplate 12 mjeseci, ukoliko im se smanjuje minus imat će efektivnu kamatnu stopu od 7,62% s time da vas upozoravam, mi smo jedina zemlja u EU koja ima minuse regulirane s efektivnom kamatnom stopom, sve druge zemlje imaju sa nominalnom kamatnom stopom. Tako da mi sad razgovaramo sa bankama, sa Ministarstvom financija i uskoro ćemo imati i to rješenje. U međuvremenu se neće ništa dogodit, neće se ljudima zatvarat minusi i sve ono čeg su se ljudi bojali.
Hvala vam lijepa. Kolega Troskot, vi ste prijavili povredu Poslovnika?
Jesam, čl. 238. prutencijalnom supervizijom se može utvrdit ova, ova strana iz razloga kada se odlazi u banke može se revidirat dakle kamate, prihode od kamata i kredite…
Kolega, kolega Troskot, po čemu je povrijeđen Poslovnik?
Zato što nije, znači sama revizija kamata, dakle … [[Govornik se ne razumije]]
Izvolite sjesti i dobivate opomenu, molim vas sjednite, to je replika, to nije nikakva povreda Poslovnika, pa nemojmo na taj način kršiti Poslovnik.
Ali ovo nije izrečena istina. Dakle … [[Govornik se ne razumije]]
Izvolite, izvolite sjesti, dobivate opomenu. Dobivate opomenu, pa nije to povreda Poslovnika, pa to znadete, već tu ste više od godinu dana. Izvolite povreda Poslovnika Selak Raspudić.
Čl. 238., vama povreda Poslovnika uvaženi predsjedniče sabora. Ukoliko kolega Troskot doista nije u pravu oko povrede Poslovnika na vama je da poslušate do kraja ono što on ima reći…
Izvolite si sjesti i dobivate i vi opomenu isto tako.
…a nakon toga mu možete dati opomenu.
Izvolite sjednite.
Ne možete mu davati u pola rečenice opomenu, kao ni meni, morate pričekati do kraja. To su ovlasti…/Govornik isključen/….
Izvolite sjesti, dobivate i vi opomenu, nemojte vi meni tumačiti što je povreda Poslovnika i kako se tretira povreda Poslovnika. Nekad pustim do kraja kad vidim da će možda biti povrede Poslovnika, ali ovdje čak se kolega Troskot nije ni potrudio reći u čemu je povreda Poslovnika nego je počeo polemizirati odnosno replicirati izlagatelju. Dakle, molim vas da oko povrede Poslovnika krenemo ju tretirati onako kako je ona definirana Poslovnik ili je nema smisla imati u Poslovniku jer se ona koristi kao replika. Ako ćemo nastaviti ovako mi nećemo moći normalno raditi i događa se to iz dana u dan da se povreda Poslovnika koristi kao replika. Tada ja moram reagirati i dati opomenu, tako piše u Poslovniku, a vi to neki zastupnici namjerno radite, uporno to ponavljate i namjerno radite vas nekolicina, a svi ostali, dakle 100 i 40 to ne radi, a nekolicina to radi i to nije fer i nije korektno i moja je obaveza kao predsjednika sabora da reagiram. Izvolite Božo Petrov, zastupnik, povreda Poslovnika.
Poštovani predsjedniče sabora za mene je povrijeđen Članak 238. iz razloga što u Članku 238. jasno stoji da je on povrijeđen kada se omalovažava. Za mene je iznošenje neistina i vaše nereagiranje na to omalovažavanje saborskih zastupnika. Hvala.
Kolega Petrov, koliko puta vi ste iznijeli neistinu pa vam nisam dao opomenu. Dakle, ne samo vi nego…
Nisam iznio niti jednom, a ako sam iznio vi ste me trebali upozoriti. Hvala.
Dobro, to je vaše, to je vaše mišljenje, izvolite sjesti i dobivate opomenu. Dakle, iznošenje neistina, iznošenje neistina je jako teško procjenjivo i kada bi ulazili u to vi biste smatrali da je jedno istina, a ja bih smatrao da je nešto drugo istina. I kada bi po toj osnovi ja davao opomene i procjenjivao opravdanost povrede Poslovnika onda bi se to pretvorilo u cirkus. To svi jako dobro znadete. Dakle, zato i vjerojatno nije navedeno u Poslovniku kod Članka 238. iznošenje neistina kao razlog za opomenu. A da li je nekome osjećaj povrijeđenosti to, to je jako teško isto procjenjivati. Jer što vas povrijedi možda nekog drugog ne povrijedi i obratno. Tako da vas molim da, da znademo jako dobro što je, što je zdravi razum i kako smo do sada radili i što je ispravno, a što nije i molim vas da se toga držimo. Kolegice Vidović Krišto izvolite, isto tako povreda Poslovnika.
Gospodine Jandrokoviću, Članak 238. vi ste ga povrijedili, vi ste ovdje prvi među jednakima, vi niste ovdje da docirate cijelome saboru i da ga omalovažavate, vi pročitajte Poslovnik i držite ga se. Ako piše da je povreda Poslovnika 30 sekundi iznošenja što je povrijeđeno, nakon tih 30 sekundi vi odlučite kao predsjedavajući hoćete li to opomenuti ili uvažiti, a ne da prekidate ljude.
Kolegice Vidović Krišto dajte si pročitajte Poslovnik. Imate temeljem Članka 240. stavak 1. izričem vam opomenu s oduzimanjem riječi. Dakle, ja vam mogu uzeti riječ tijekom vašeg izlaganja. Jer imate i temeljem Članka 240. stavak 2. izričem vam opomenu s oduzimanjem riječi do kraja rasprave o ovoj temi. Dakle, ja vam mogu tijekom vašeg izlaganja, ja vam mogu tijekom vašeg izlaganja ako procijenim da je došlo do povrede Poslovnika s vaše strane oduzeti riječ. To se može. … [[Upadica: Ne razumije se.]] Ne, ne, to je vaše tumačenje.
Nakon što izgovorim, nije, pa vi dajete prvu opomenu, drugu opomenu i tek onda oduzimanje riječi.
Dajte molim vas, dajte molim vas sjednite, nemojte se ustajati dok vam nisam dao riječ. Da bismo mogli normalno raditi moramo se držati procedure. Nisam ju ja izmislio, ona je rezultat onoga što je odlučio Hrvatski sabor. A obaveza predsjedavajućeg je da se drži onoga što u Poslovniku piše … [[Upadica: Ne razumije se.]] kolegice Vidović Krišto ja se toga držim. A možemo proanalizirati situaciju pogledajte ovo što je napravio kolega Troskot pa vidite jel to bila povreda Poslovnika ili nije i da li je moja reakcija bila opravdana ili nije. Upravo o tome se radi, ja ne puštam do kraja kada procijenim da se, da, da, nemojte se čuditi, vi se možete obratiti Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav ako smatrate da sam pogriješio. … [[Upadica: Ne razumije se.]] Pitao sam ga, samo malo, nemojte, nemojte, dakle pitao sam ga gdje je povrijeđen Poslovnik, a on je odgovorio time da guverner nije govorio istinu. Dakle, on je polemizirao, on je replicirao i u tome je razlika. Svi to jako dobro znadete, ali se pravite da ne razumijete. Dobivate opomenu i vi isto tako. Idemo sada dalje, sada je na redu poštovana kolegica Opačak Bilić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani guverneru jasno mi je da raspravljamo o stabilnosti cijena u drugom polugodište 2020. godine, no ja vas u ime javnosti molim da odgovorite što činite kao jedna od linija obrane koja može utjecati na aktualni val poskupljenja koji u velikoj mjeri ugrožava životni standard naših građana. Cijene su odletjele u nebo i inflacija je izrazito zabrinjavajuća. Spomenut ću samo da su ključne prehrambene namirnice znatno poskupjele, recimo žitarice i uljarice gotovo 100% u odnosu na prošlu godinu i vjerovali vi to ili ne postao je luksuz velikom broju naših građana osobito umirovljenika kupiti 5 litara ulja. Da ne govorim o građevinskom materijalu, željezo se plaća kao suho zlato. Dodatno ovog tjedna cijena litre dizela najviša je u povijesti. Litra je probila iznos od 11 kuna što je doista prevelik udar na džepove naših građana i umirovljenika. Nisam sigurna do koje granice će građani će ovo podnijeti [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] a vas pitam do koje granice ćete ovo tolerirati.
Izvolite odgovor.
Da u pravu ste. Znači imamo inflaciju prvi puta kao ovakvu temu u dugo godina. Koji su razlozi nje? Prvenstveno rast cijena energije ove godine i to na bazi vrlo niske startne osnove iz 2020. kada su cijene sjećate se bile pale rekao sam to i u uvodnom izlaganju na 20 dolara, sada su poskočile. Znači to je nešto je uvozna komponenta, drugo je prehrana. Međutim, u prehrani je vrlo različita situacija ne rastu cijene svih komponenti prehrane najviše su rasle ulja i masti 40% ove godine i međutim kako oni sudjeluju u košarici sa 0,3% to doprinosi ukupnom razini inflacije sa 0,1% dok je rast cijena energije praktički gotovo 1,5% pridonio rastu cijene inflacije. Budući da se radi prvenstveno dakle o uvezenim komponentama onda je najvažnije u ovoj situaciji da tečaj djeluje [[Upadica: Hvala vam.]] na povećanje uvoznih cijena.
Hvala vam lijepa. Kolegice Vukovac, izvolite.
Zahvaljujem. Trenutno se pod ovrhom nalaze zgrada sjedišta Hrvatske poštanske banke u Jurišićevoj ulici u Zagrebu površine preko 1000 m2, ali i vrijedan poslovni prostor od gotovo 400m2 kojeg imaju u Dubrovniku. Osim toga, ovrha je određena i na poslovnom udjelu koji HPB ima u društvu HPB Invest. Svaka od te 3 ovrhe nosi trošak od preko 100.000 kuna odnosno ukupno nešto više od 300.000 kuna. Hrvatska poštanska banka si je povrh dovođenja u pitanje vlastitih nekretnina i udjela zasad prouzrokovala dakle trošak i od daljnjih 300.000 kuna te nastavak tijeka ionako ogromnih kamata. Možete li nam detaljnije pojasniti o čemu je ovdje riječ. Zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Ukoliko ja nisam u krivu radi se o jednom sudskom postupku koji je još u tijeku, Bojane molim te. BOJAN: Dobar dan. Dakle, radi se prema našim informacijama, radi se o jednom sudskom postupku koji je dovršen pravomoćnom presudom u korist vjerovnika HPB-a. Iznos koji je obuhvaćen tom pravomoćnom presudom nije značajan u smislu da bi doveo u pitanje financijsku stabilnost banke. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? Ispričavam se.
Ne možete odgovarati o tome. Izvolite, guverner može odgovarati ne možete vi.
Dakle, radi se o sudskom postupku [[Upadica predsjednik: Samo vas molim.]] koji je u tijeku, sad detalje trenutno ne znam.
Samo vas molim. Od kud vama ideja da se javite?
Ne možete tako voditi sjednicu.
Kolegice Vidović Krišto što želite?
Jel vi vidite što činite? Pa gospodin sa strane govori, vi uopće ne registrirate.
Da, zato što sam nešto drugo trenutno razgovarao. Ne možete to činiti to je svakome jasno da osim onoga ko je nadležan govoriti tko se nalazi za govornicom, drugi nitko ne može govoriti. Ja se ispričavam što nisam odmah reagirao u prvi tren, ali nakon što sam vidio vidjeli ste i sami da sam reagirao. Izvolite dalje. Nećete nastaviti guverneru? Imate još 17 sekundi.
Ne rekao sam ovo da se radi o sudskom postupku koji je tijeku. Ako želite neke detalje oko toga možemo vam poslati kasnije.
Sada je na redu kolega Bartulica.
Poštovani guverneru. Hrvatski mediji danas pišu o potrebi mijenjanja tisuću propisa u vezi uvođenja eura, međutim nema nijedne riječi o strukturnim reformama koje se moraju provesti kako bi naša zemlja uopće bila spremna za tako nešto. U slučaju da dođe do uvođenja kako je najavljeno, mene zanima jer više puta ste upozoravali s pravom na slabosti hrvatske ekonomije, na odgađanje ključnih reformi. Po vama koje su strukturne reforme koje se ne mogu odgađati, koje su nužne i neophodne da Hrvatska uopće može se nositi sa pritiskom koji donosi euro? Prema tome, čini mi se da trebamo staviti naglasak na trošak nečinjenja i da li je objektivno Hrvatska spremna. Znamo druge zemlje su napravile tu zadaću na vrijeme, mi nismo i čini mi se da uvođenje je na neki način zamjena za reforme koje nisu provedene [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] provedene. Vaše mišljenje.
Izvolite odgovor.
Pa ja bi rekao da je uvođenje eura još jedna strukturna reforma sama po sebi i da bi trebala djelovati kao katalizator za ostatak strukturnih reformi. Ja često znam reći da je ulazak u EU bio velika strukturna reforma za Hrvatsku koji je omogućio nakon što smo ušli u EU da nam stope rasta porastu da od zemlje koja je imala deficit godinama prije toga, praktički od rata, do ulaska u EU postane zemlja koja ima suficit u odnosima s inozemstvom i praktički smo ulazak u EU u tom pogledu gospodarski dobro iskoristili. Ulazak u euro ne rješava strukturna pitanja, on nije zamjena za rješavanje strukturnih pitanja, znači sve ono o čemu pričamo strukturne reforme, državne administracije, zdravstvo, pravosuđe to su ključne stvari, ali ono kako trebamo shvatiti uvođenje eura da to možemo shvatiti kao jedan katalizator da napravimo i te reforme jel će u krajnjoj liniji dugoročni rast prvenstveno ovisiti o njima.
Sada je na redu kolega Troskot, izvolite.
Poštovani g. guverneru. HNB nije ispostava odnosno isposna centralna banka nego je suverena i donosi svoje odluke, barem još za sada. Mi nećemo prešućivat, mi ćemo upozorit hrvatske građane da dolazi povećanje kamatnih stopa kao reakcija na inflaciju s obzirom da je jako puno novaca ubrizgano u financijski sustav što automatski znači da će poskupiti i dug i krediti u RH i to je dobro identificirala kolegica Selak Raspudić iz razloga što bi to mogla biti i dužnička kriza, s obzirom da svi oni koji imaju kredite i koji će ih uzeti i koji imaju minuse porast kamatnih stopa će to povećati. Što mislite konkretno s obzirom da je to pod direktnom ingerencijom Hrvatske centralne banke koja će biti vaša reakcija da se reagira na rast kamatnih stopa i kako mislite da će se taj efekt prelit na Hrvatsku koji dolazi globalno? Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Ne znam kada vi vidite rast kamatnih stopa. U ovom trenutku o rastu kamatnih stopa se uopće ne priča. Ako govorite o normalizaciji monetarne politike, normalizacija monetarne politike sad prvo da kažem vam da što se tiče supervizije, mi smo već ušli u bankovnu uniju, to je ono što ste prije pričali. Znači HNB više nije glavni nadzornik hrvatskih banaka nego je to Europska središnja banka od 10. mjeseca prošle godine smo mi već unutra u bankovnoj uniji. A što se tiče kamatnih stopa normalizacija neće ići dizanjem kamatnih stopa, znači prvo imamo smanjenje kupovine vrijednosnih papira od strane centralnih banaka u slučaju Europe to je ovaj pandemijski program, pa onda regularni program, pa onda negativne depozitne kamatne stope pa tek onda operativne kamatne stope Europske centralne banke, tako da to trenutno nigdje nije blizu. … [[Upadica se ne razumije.]] To ćemo vidjeti, o tome možemo pričati sljedeći put kad ću biti ovdje, ali vjerojatno ne ni tada nego možda za godinu dana i pol ja bi rekao najmanje.
Idemo dalje sada je na redu kolegica Burić. Izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče HS-a. Poštovani guverneru Vujčiću. Usudit ću se reći da je 2020.g. čije, a vaše izvješće se odnosi na tu godinu, da je to jedna od najtežih godina od vremena Domovinskog rata i unatoč panedmiji svim ostalim nedaćama koje su nas snašle, Vlada RH uspjela je osigurati stabilno tržište rada bez cunamija nezaposlenosti, štoviše sa više zaposlenih 50.000 više u odnosu na prošlu godinu, a 6.000 više u odnosu na staru normalnu. Također stabilan tečaj kune u odnosu na euro, tu je mjera za očuvanje radnih mjesta koja je pomogla skoro 700.000 radnika. Moje pitanje je sljedeće, da je RH dio monetarne unije kako bi se to reflektiralo na suzbijanje posljedica krize?
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Pa kao što ste rekli mi smo stvarno jako dobro odradili prošlu godinu u smislu makroekonomskog miksa politike i monetarne i fiskalne, ja bi rekao udžbenički dobro zato imamo ovako brzi oporavak gdje smo se već sada vratili praktički do kraja godine na predpandemijsku razinu BDP-a, a što se tiče zaposlenosti i višu već razinu. Međutim, da smo bili u monetarnoj uniji onda bi nam bilo još lakše, to je sasvim sigurno. Da smo bili u Europskoj monetarnoj uniji mogli bi se osloniti na Europsku središnju banku u potpunosti, ne bi bilo napada na hrvatsku valutu, ne bi bilo napada na tržištu obveznica na hrvatski dug odnosno na instrumente hrvatskoga duga. Zašto? Zato jel ne bi postojao nikakav valutni rizik u tom trenutku i Europska centralna banka bi bila u potpunosti iza nas kao što je bila iza svih ostalih članica Eurozone. Mi smo na svu sreću uspjeli sa Europskom centralnom bankom dogovorit prošle godine onaj valutni swap koji nam je bitno pomogao, a on je bio posljedica upravo toga što smo na putu u Europsku monetarnu uniju, da nismo bili ne bi ga dobili, kao što ga nisu dobile ni druge zemlje koje su tražile.
A sada je na redu kolegica Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani guverneru, kad slušam vas onda nekako mi se to doima da ste i vi u onom balonu, mjehuriću u kojem često su i ministri i vladajući kad govore da je Hrvatska prekrasno mjesto za život, ovdje se živi sjajno, fantastično, ali ja ću vas podsjetiti da Zakon o HNB-u u čl. 3. kaže da je cilj HNB-a održavanje stabilnosti cijena. I možete vi sada govoriti to su uvozne komponente itd., itd., znamo mi jako dobro da Hrvatska nije samodostatna u brojnim proizvodima i imate uvozne komponente, ali ne možete pobjeći od onoga što stoji u zakonu kojeg vi morate provoditi, a to je stabilnost cijena. Što vi činite da spriječite ovo divljanje cijena koje naši građani osjete svaki dan na svom kućnom budžetu?
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Apsolutno ste u pravu. To je upravo temeljni cilj HNB-a bez obzira što Hrvatska jest lijepa zemlja za život i ja sam uvjeren u to i živim u njoj zato, ali ono što mi radimo, radimo u skladu sa zakonom. U zadnjih 30.g. kao što znate stabilnost cijene je definirana kao stopa inflacije blizu 2%, znači tako je definirana ocjena od američkih država do Europske centralne banke i trenutno stopa inflacije za ovu godinu ocjenjujemo da će biti 2,3%. Prema tome, ne dolazim do nekakvog odstupanja koje bi bilo signifikantno od cilja, inflacijskog, koji je cilj 30 zadnjih godina za sve glavne središnje banke. Mi se, mi se ne nalazimo u situaciji u kojoj smo bili '80.-tih godina ili '91., '92., '93., mi kad smo uvodili stabilizacijski program, stopa inflacije je bila 1000%, to su bili inflacijski pritisci, sada je na razini godine 2,3%, budimo svjesni toga [[Upadica: Hvala vam]] i ocjenjuje se da je većina šokova tranzitorna.
Kolegice Antolić Vupora, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče, poštovani g. guverneru. Dakle, informacija o kojoj danas raspravljamo odnosi se na drugo polugodište 2020.g., a da budemo aktualni, imamo već informacije iz prvog polugodišta 2021.g., valjalo bi i o toj aktualnosti malo promisliti. A iz ove informacije koja nam je data vidimo da dug konsolidirane opće države na kraju 2020.g. iznosi 329,7 milijardi kuna ili 88,7% BDP-a. Mene zanima, koliki je trenutni javni dug i kako će se Hrvatska znati nositi s tako velikim javnim dugom i kako će to utjecati na naš skorašnji ulazak Hrvatske u eurozonu i što HNB može učiniti po tom pitanju?
Hvala. Izvolite odgovor.
Da, javni dug je značajno porastao tijekom 2020. i dijelom 2021. prvenstveno kao posljedica potpora koje su se, fiskalnih potpora koje su se osiguravale gospodarstvu i zbog toga u velikoj mjeri nismo imali i veći porast nezaposlenih. Ako se sjetite one krize 2009.g. tada smo imali puno jači porast nezaposlenosti nego sada. Zašto? Sada nisu poslodavci mogli raskidati ugovore jel su imali fiskalne potpore. To je dovelo praktički javni dug na razinu čak i nešto preko onoga kad smo ga počeli smanjivati, znači od 2015.g. i ono što ocjenjujemo sada je da ćemo zadovoljiti mastriški kriterije jel oni kažu da se javni dug mora smanjivati za jednu dvadesetinu razlike između 60% i sadašnje razine, što za Hrvatsku praktički znači 1,2-tna poena, 1,1-1,2%-tna poena godišnje, a mi ćemo smanjenje i ove godine i iduće godine između 2 i 3%-tna poena [[Upadica: Hvala vam]] Tako da ćemo uspjeti zadovoljiti formu … [[Govornik se ne razumije]]
Kolegice Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče sabora, poštovani guverneru. Ja ću se nešto malo referirati vezano uz graditeljstvo koje je u drugoj polovici 2020.g., a i prije toga, krenulo u oporavak. Da se desila slučajno obnova iza potresa onda sam sigurna da bi tu bili pokazatelji nekakvi drugačiji. Ali ono što smo svjedoci, a to je povećanje cijena nekretnina i to ne postojećih starih nekretnina nego povećanje cijena novih stanova i to ide kontinuirano i kontinuirano raste. Mene zanima i vi to pratite i onu publikaciju koju smo dobili ste lijepo pokazali što se tu događa, ali to se može nastaviti i dalje i za očekivati je, poremećaj je i cijene i građevinskih materijala i za očekivati je da iz svega toga i problem radne snage i dalje cijena nekretnina na području RH raste, koje će to posljedice imati na sve druge situacije?
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Činjenica da imamo snažan rast cijena nekretnina i on, ja bi rekao već polako zabrinjava u smislu financijske stabilnosti. Svaki puta kad imamo snažan rast neke vrste takve imovine, a ja upozoravam još od prošle godine na to da bi nam se to moglo dogoditi, onda se naravno stvara rizik da snažno i padnu cijene u jednome trenutku. Tri su osnovna faktora za to, jedan su niske kamatne stope koje omogućuju lakše zaduživanje, ja bi rekao najmanje, u ovom trenutku značaj jel nemamo toliko kreditnog rasta cijena nekretnina, drugi je APN znači subvencioniranje države, kupovanje nekretnina i treći možda u ovom trenutku najvažniji strukturno su vrlo niske kamatne stope na depozite odnosno Europska centralna banka ima negativnu kamatnu stopu na depozite koja se čak i u zemljama oko Hrvatske primjenjuje u Sloveniji je -50 …/nerazumljivo/…, znači 0,5%, u Njemačkoj isto tako. Imamo ljude koji sa 0% ili čak negativne kamatne stope izvlače gotovinu i kupuju nekretnine. A ja znam čovjeka koji je došao u Zadar, tamo gdje sam ja ove godine i kupio 4 stana [[Upadica: Vrijeme.]] /nerazumljivo/…
Idemo dalje, kolegica Vidović Krišto. Izvolite.
Hvala vam. Gospodine Vujčiću pretpostavljam da ste svjesni činjenice da je Hrvatska članica EU, a temeljna vrijednost EU je vladavina prava. Vladavina prava pak znači da se moraju zakoni poštovati i da su svi jednaki pred zakonom. Evo vi ste upoznati da Addiko banka šalje nasilničke agencije svojim klijentima čime krše ustavno načelo nepovredivosti doma jer su to mafijaške metode koje su u potpunosti zabranjene. Jeste li svjesni da je ova strašna činjenica upravo vaša odgovornost jer vi kršite zakone kako bi banke mogle činiti nasilje prema svojim klijentima. Inače gospodine Vujčiću jučer je izvršena racija u uredu austrijskog kancelara, dakle u uređenim državama ne postoje nedodirljive osobe. Hrvatska će postati vrlo skoro uređena zemlja, a ja se nadam da ste vi svjesni svoje odgovornosti.
Izvolite odgovor.
Ne, apsolutno sam svjestan svoje odgovornosti, maloprije smo pričali o različitim aspektima naše odgovornosti. Što se tiče onoga što vi spominjete govorite o agencijama kojima su prodani potraživanja prema klijentima i on, te agencije nisu uređene zakonom da su pod ingerencijom HNB-a. Ako netko, međutim ovo što kažete ako netko nekome dolazi kucati na vrata navečer ja bi odmah zvao policiju jer to je uznemiravanje, to se ne može raditi. To nije stvar HNB-a nego pozvati policiju jer ako vas netko, ja bi čak ako vas netko zove 5 puta svako veče u 11 sati navečer prijavite policiji, to je uznemiravanje, to nije dopušteno, to nigdje ne može biti dopušteno. Međutim to nije nešto što je u ingerenciji HNB-a.
Kolegice Krišto molim vas da ne dobacujete iz klupe to vam je isto sukladno Članku 238. razlog da dobijete opomenu, ali vam je neću dati. Idemo dalje, kolegica Puljak, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani guverneru, htjela bi samo komentirati dakle kod svake neke velike promjene u našem društvu čujemo ovako ja bi rekla populističke glasove koji kažu dogodit će se nekakva kataklizma je li. Tako kad smo ulazili u EU bilo je najavi kataklizmi, evo i sad govorimo ovdje o uvođenju EUR-a, ponovo se dakle najavljuje nekakva kataklizma koja će se dogoditi i to u zemlji u kojoj građani štede u EUR-ima, kupuju automobile u EUR-ima, kupuju stanove u EUR-ima, plaće čak ugovaraju u EUR-ima, dakle EUR-o je već tu ja bi rekla treba samo završiti proceduru i ozakoniti ga kao valutu. No, ono šta HNB svakako treba poraditi na nekakvoj boljoj komunikaciji prema građanima. Dakle, zaista građanima objasniti što je whats in it for them jel, što je to za njih značajno, što će im EUR-o donijeti, kako će utjecati na njihove živote i koji su zapravo [[Upadica: Hvala vam.]] benefiti ili dobrobiti od uvođenja EUR-a. Hvala.
Izvolite odgovor.
Potpuno se slažem sa vama, evo jučer sam bio baš kao što sam rekao na Hrvatskoj udruzi poslodavaca, govorili smo o tome što je to za poduzeća. Moramo jako dobro objasniti isto građanima što je to dobro za njih. Ja bih rekao najbolje je pogledati što se događa u zemljama koje su već uvele EUR-o. Kakva je podrška stanovništva, građana tih zemalja za EUR-o? Vrlo visoka. Znači govorimo o podršci od 80-desetak posto među ljudima koji već imaju EUR-o. Znači da EUR-o nije dobar, da im se nije ispostavilo da je dobar oni sigurno ga ne bi podržavali. Ne možete ljude prevesti žedne preko, preko vode niti ih možete zavaravati dugo vremena. I to je ja mislim nešto što kad pogledamo može biti isto tako potvrda našim građanima da će im nakon uvođenja EUR-a biti samo bolje. U svim tim zemljama su plaće, mirovine rasle brže nego što su rasle cijene. Standard života se u svim tim zemljama poboljšao, čak i zemlje koje su upale u krizu tipa Grčke kada su imali glasovanje u njihovom parlamentu ostati [[Upadica: Hvala vam.]] u EUR-u ili ne, su odlučili ostati [[Upadica: Hvala vam.]] jer su shvatili da je bolje za njih.
Molim vas guverneru da se držite minute. Kolega Brumnić, izvolite.
Poštovani guverneru ovo o čemu danas razgovaramo je u stvari nešto što ste vi radili prije pola godine, je što ste radili danas vidimo rezultate na tržištu. To je ono što je ključ. Vi ste bili svjesni što u potpunosti pokazuje i vaše izlaganje i vaš izvještaj svega što se događalo na svjetskim tržištima, svega što su zaključivale financijske institucije ostale centrale banke što će se dogoditi s commodity-ma, vi ste bili svjesni što će napraviti zadnja promjena porezne politike ove Vlade što se tiče na cijene i moje je jednostavno pitanje da li ste svjesni da povećanje cijena osnovnih proizvoda ne utječe jednako na one koji imaju plaću od 20.000 kuna kao na one koji imaju plaću od 4.000 kuna. Što ste napravili u stabilizaciji cijena što je vaš zadatak onih osnovnih životnih proizvoda?
Izvolite odgovor.
Ne, apsolutno mislim što se tiče porezne politike ako mislite tu na trošarine, mi promet trošarina uvijek ugrađujemo u naše predviđanje inflacije. A što se tiče osnovnih proizvoda Državni zavod za statistiku prati preko 900 proizvoda u cijeloj zemlji, mi imamo našu metodu isto jednu u HNB-u koja je malo kraća i brže nam daje rezultate gdje praktički nabavljamo cijene iz najvećih veleprodajnih, maloprodajnih lanaca tipa Konzuma, Spara itd., ono što vidite da imate veliku asimetriju u promjenu cijena sada to vam mogu i prikazati odnosno poslati materijal da to vidite imate mali broj proizvoda kojima jako raste cijena i veći broj proizvoda kojima su cijene stabilne ili nekima čak i padaju. Ako se radi o nekim proizvodima koji su vezani recimo kao što se radi za uvozne cijene ili za lošu vremensku situaciju koju smo imali na proljeće pa je to dovelo do porasta cijena voća i povrća jel, onda tu stvarno je vrlo teško napravit u kratkom [[Upadica: Hvala.]] roku nešto.
Guverneru ja bi vas zamolio da se držite jedne minute, dakle svi zastupnici [[Upadica: Pardon.]] i zastupnice trebaju se držati minute [[Upadica: Pardon.]] , morate se držati i vi. Kolegice Peović, izvolite.
Dobar dan. Guverneru spomenuto je već u raspravi da je HNB službeno za cilj ima stabilnost cijena, održavanje stabilnosti cijena. Kaže se ciljevi monetarne politike, citiram održavanje stabilnosti cijena osnovni je cilj HNB-a. No, nije definirano u kojim postocima, znači spomenuli ste da na razini godine je negdje 2,3% inflacija, ECB znači Europska centralna banka ima rekli ste 2% tu granicu, zašto HNB nema eksplicitno ciljanje neke stope inflacije i možete li točno definirati tu stabilnost. Imali ste i deflatorne epizode za vrijeme vašeg mandata od 2014. do 2016. godine, je li po vama i deflacija stabilnost?
Izvolite odgovor.
Evo, to je, to je dobro pitanje, opet ću teško odgovoriti u minutu, ali zbog čega nema inflacijski cilj eksplicitno kao što imaju zemlje koje targetiraju inflaciju zato što targetiramo tečaj. Ne možete imati jedno i drugo. Ne možete imati cilj stabilnost tečaja i stabilnost inflacije u isto vrijeme jel je to nekompatibilno. Znači mi se orijentiramo na stabilnost tečaja jer je to značajnije za Hrvatsku. Mi smo mala, otvorena visokoeuroizirana zemlja. Cilj Europske centralne banke je 2 i simetrični raspon oko 2 gdje se tolerira kada inflacija nešto prelazi 2% i tolerira se kad pada ispod 2% pogotovo ako je prije nego što je bila iznad bila ispod 2%. Što se tiče deflacije, ne to ne smatramo stabilnošću cijena. Deflacija nije dobra, međutim kao što sam objašnjavao tada deflacija je pogotovo loša ako počne stvarati deflacijska očekivanja koja vuku u spiralu pada cijena što mi nismo imali. Međutim, imali smo vrlo ekspanzivnu monetarnu politiku koja je na koncu sad dovela do toga da inflaciju imamo tamo gdje ju centralne banke [[Upadica: Hvala vam.]] i targetiraju, a to je na 2%.
Kolega Miletić, izvolite.
Poštovani guverneru, mislim da je važno ovdje progovoriti o još jednoj dimenziji. U zadnjih 15 godina prema izvješću plaće su nam narasle za 2.015 kuna, ali prije 15 godina naš narod je jedan kruh plaćao 3 kune, danas kruh košta 7 kuna. Prije 15 godina mogli smo kupiti mlijeko za 3 kune, danas je kvalitetnije mlijeko 7 kuna. Zanima me što činite u tom smislu, dakle podizanje kvalitetno plaće u RH i pazite mi ne pričamo ovdje o nikakvom luksuzu, mi pričamo o osnovnim namirnicama, o osnovnim potrebama naših građana i zato ne bi htio da budemo neki čardak, htio bi da se spustimo dolje, prizemljimo i nemojte mi zamjerit na ovome, ispada da znam da je vaš posao vrlo odgovoran i zahtijevan to nitko razuman ne bi doveo u pitanje, ali i naš premijer ima plaću 20.000 kuna, vi ste jedino sebi uspješno dignuli plaću preko 41.000 kuna neto [[Upadica: Hvala vam.]] i to u prvom mjesecu.
Izvolite odgovor.
Ja se potpuno slažem sa vama, međutim to je vrlo vezano sad na ovo pitanje koje smo prije imali. Mi održavamo stabilnost cijena i omogućili smo da plaće u Hrvatskoj rastu brže nego cijene. Standard života u Hrvatskoj se povećava i to je osnovna, znači to je osnovna uloga središnje banke i da održava stabilne uvjete poslovanja. Kako za poslodavce koji onda mogu dići plaće tako i za građane koji nemaju situaciju da su suočeni sa visokim stopama inflacije koje bi erodirale njihov standard života. I to održavamo već kao što znate 28 godina praktički, uskoro će biti 28 godina kako imamo takvu politiku i uspješno ju provodimo.
Kolega Petrov, izvolite.
Gospodine Vujčiću, vaš posao je kroz monetarnu politiku direktno ili indirektno smanjite udare na džep na novčanik građana kroz rast inflacije, rast cijena, rast kamata, kredita. Vaš posao nije samo analizirati, vaš posao je anticipirati potencijalne probleme i prevenirati potencijalne probleme. To je vaš posao. Sad me zanima što ste konkretno barem u zadnjih mjesec dana vi napravili po pitanju svih tektonskih poremećaja koje vi sami spominjete da se događaju na globalnoj razini, od Kine, Indije, Velike Britanije, Amerike ili ćete nam reći kao što nam je 2008. rekao bivši ministar financija Šuker da se mi ne brinemo jer je naše gospodarstvo neovisno jer će nam EU pomoći. Ono što ja mogu primijetiti niste napravili ništa. Cijene rastu u nebo, skaču cijene energenata u nebo, a mi smo vas morali prisiliti kao MOST da danas se pojavite u Hrvatskom saboru i da nam odgovarate na ova pitanja.
Izvolite odgovor.
Vi mene gospodine Petrov ne morate prisiliti na ništa ja ću vrlo rado vama uvijek odgovorit na vaša pitanja, imate poziv u HNB koji vam već godinama ponavljam, nikad niste došli raspravit bilo kakva pitanja na koja sam vas zvao. Prema tome, uvijek sam tu za vas da vam odgovorim na pitanja. Što se tiče ovog pitanja ja se slažem nismo učinili ništa ni što se tiče onog što se događa u Kini, ni SAD-u, ni Velikoj Britaniji, radimo ono što se događa u Hrvatskoj i na što mi imamo utjecaj. Npr. prošle godine kad smo imali snažan napad na valutu domaću, kad smo imali napad na hrvatski državni dug koji je mogao imati katastrofalne posljedice za standard života hrvatskog građanina mi smo reagirali na takav način da smo uspješno stabilizirali tržište i …/nerazumljivo/… toga hrvatski građani nisu doživjeli pad standarda koji bi doživjeli u suprotnom. Da ste imali devalvaciju hrvatske valute onda bi dug svih hrvatskih sektora i građana i poduzeća porastao za preko 50 milijardi kuna.
Hvala vam. Povreda Poslovnika, kolega Petrov izvolite.
Povrijeđen je Članak 238. iz razloga što osjećam da me gospodin Vujčić vrijeđa i omalovažava jer on mene ne treba vabiti u HNB on treba doći u Hrvatski sabor i polagati račune. A istina je da ovo izvješće je u Hrvatskom saboru u protokolu već godinu dana gospodine Vujčić, niste ni jednom izrazili želju, ne. MOST je trebao skupiti 31 potpis da se vi danas ovdje pojavite. To je točno, to vam je istina. Hvala.
Kolega Petrov, znadete i sami da ste zaslužili opomenu jer to što vi osjećate nije razlog da bude povreda Poslovnika, a ja ću sada, molim vas, očito postoji neko nerazumijevanje što je to povreda Poslovnika i koji su razlozi za izricanje stegovnih mjera, ja ću sad pročitati čl. 238. Nemojte se ljutiti, oni koji ga znadete, ali mislim da je jako važno zbog hrvatske javnosti da znaju sadržaj tog čl. 238. Dakle, razlozi za izricanje stegovnih mjera, zastupnik tijekom iznošenja rasprave ne smije, govoriti o temi koja nije predmet rasprave, govoriti bez prethodnog odobrenja predsjedatelja, svojim upadicama ili na drugi način ometati govornika, i ovo što je sad posebno važno, započeti govoriti o drugoj temi za koju nije dobio riječ, ako se javio za povredu Poslovnika. Dakle to je ono što je bilo prijepor, smijem li ja ukazati ili ne smijem ukazati; omalovažavati ili vrijeđati predsjedavatelje ili druge zastupnike, svojim ponašanjem odstupati od općih pravila ponašanja u Saboru ili na drugi način remetiti red na sjednici. Ja vas molim da se toga držimo, to smo izglasovali sami ovdje u HS-u i molim vas da se Poslovnika držimo. U protivnom, predsjedavatelji moraju davati opomene. Idemo sada dalje, kolega Hajdaš Dončić. Izvolite.
Hvala. Ne mogu se složiti s vama da je uvođenje eura strukturna reforma, to ste napomenuli, strukturna reforma može biti recimo, reforma zdravstvenog i mirovinskog sustava. Da li uvođenje eura može pomoći tome ili ne može, o tom, potom. Još nekoliko činjenica. Mislim da bi se trebali osvrnuti na vjerovatno na to da program ... [[Govornik se ne razumije.]] sa te 1,85 milijuna eura, dakle završava 2022. u prosincu, je li tako? Znači to je otkup obveznice. Isto tako bi se trebali osvrnuti da FedWatch najavljuje vjerovatno dizanje kamatne stope, kamatnih stopa, da budem točan i da ovaj višak novca koji postoji na svjetskom tržištu zapravo da je doprinio visokom rastu nekretnine ... [[Govornik se ne razumije.]] nekretninskom balonu, ljudi ulažu u nekretnine, znači tu ima definitivno refleksije na Hrvatsku sljedeće godine. Ne mislim kod uvađanja eura. Pa koje je moje zapravo pitanje. Ostat će vam devizne pričuve, međunarodne pričuve [[Upadica: Hvala vam.]] gdje ćete ih, gdje ćete sakriti kovčeg ... [[Govornik se ne čuje.]] /Upadica: Hvala vam lijepa./
Izvolite odgovor.
Dobro pitanje ovo zadnje. Znači radi se o tome da nama isto tako, što se tiče računa dobiti i gubitaka HNB-a ne odgovaraju ove kamatne stope znači negativne kamatne stope mi isto plaćamo na međunarodne pričuve ondje gdje ih držimo u likvidnom obliku. Međutim, mi smo imali jednu jako dobru politiku upravljanja ... [[Govornik se ne razumije.]] pričuvama zahvaljujući našim ljudima koji to rade, gdje smo na vrijeme sklonili dio sredstava u ... [[Govornik se ne razumije.]] dio u ... [[Govornik se ne razumije.]] portfolio i oni nam nose prinose sada i dalje. Međutim, koliko dugo i što duže traje ovakva politika negativnih kamatnih stopa, to je teško naći, što ja kažem, vreća računovodstvenih trikova postaje sve, sve manja i naravno, na svakoga tko ima novce, to se negativno odražava. Međutim, gdje je dobra stvar ulaska u Eurozonu? Mi kad uđemo u Eurozonu, te novce možemo parkirati u Target 2 po 0. Znači ne plaćamo negativne, znači to je čak [[Upadica: Hvala vam.]] i u tom pogledu za Hrvatsku dobro i za HNB.
Kolega Dončić, molim vas. Kolegice Juričev-Martinčev, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, poštovani guverneru, u ovom Izvješću, a i u svom izlaganju između ostalog, govorili ste u o tržištu rada, broju zaposlenih, nezaposlenih, plaćama i sl. Recite mi vaše pretpostavke kakvo bi bilo stanje na tržištu rada da Vlada nije intervenirala sa 8 milijardi kuna i osigurala oko 700 tisuća radnika po 4 tisuće kuna plaću, 120 tisuća poslodavaca je koristilo tu mjeru i osigurano je, odnosno oslobođeni su od plaćanja doprinosa. Također, brojni poduzetnici iz sektora koji su bili zatvoreni bili su, za njih je bilo osigurano pokrivanje svih fiksnih troškova i sl. Kakvo bi stanje bilo i kako bi to utjecalo na stabilnost cijena?
Izvolite odgovor.
Kao što sam rekao, da nije bilo te fiskalne potpore, mogli bi očekivati da bi puno više ugovora bilo raskinuto, da bi ... [[Govornik se ne razumije.]] puno više porasla i najvjerojatnije, budući da imamo rigidnosti na tom tržištu se sada ne bi već vratili na zaposlenost koja je viša od one koja je bila 2019. g. U tom pogledu, znači to je dobro iskorišten novac iako je on povećao javni dug, omogućio nam je da se vratimo u onome „V“ obliku brzo na predkrizne razine i čak iznad tih predkriznih razina [[Upadica: Kolega Sačić.]] Znate, jedna referenca koju možete, pardon, ako mogu samo? [[Upadica: Je, je, možete.]] referenca ako hoćete gledati kontrafakt toga je ako pogledate onu krizu 2009. g. kada je stopa nezaposlenosti otišla puno više gore i kad smo imali preko 200 tisuća nezaposlenih, odnosno raskida ugovora [[Upadica: Hvala vam.]] kad nije bilo takvih ... [[Govornik se ne razumije.]]
Kolega Sačić, izvolite.
Poštovani guverneru, neću vas pitati o vašoj eklatantnoj odgovornosti u vezi sramotne i kriminalne dopustivosti preplavljivanja našeg tržišta financijskog da frankom, odgovornosti HNB-a za prevarantski odnos Raiffeisen odnosno RBA štedno-kreditnih zadruga, o užasnom i sramotno štetnom činu prodaje zlatnih rezervi hrvatskih, nego ću vas postaviti, postavit ću vam pitanje kakvu imate izlaznu strategiju, kakvu projekciju kada danas-sutra zbog, nadam se, referendum će uspjeti, kroz neko izvjesno razdoblje uvedemo doista taj euro u dalekoj budućnosti, kakva je funkcija HNB-a i da li ćete se pretvoriti samo u administrativnu filijalu europskih središnjih monetarnih vlasti ili imate drugu ideju?
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Hvala što me nećete pitati sva ova pitanja koja ste rekli na početku, ja sam na njih već puno puta i odgovorio u Saboru, ali što se tiče ovog zadnjeg pitanja, mogu vam reći da ćemo mi kao HNB biti dio europskog sustava centralnih banaka, ja ću sjediti na Vijeću upravnom Europske središnje banke i odlučivati jednakopravno, zato jer nema vaganja po veličini zemlje ili BDP-a, znači jedan glas ima njemački, jedan ima Hrvatska, o monetarnoj politici druge najveće valute na svijetu. Prema tome, HNB će u tom pogledu i Hrvatska dobiti značajnu ulogu u europskoj monetarnoj polici.
Kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče, poštovani g. guverneru. U proteklih 9 mjesec, 8-9 mjeseci Hrvatska je među europskim državama država sa najnižom stopom inflacije, među 5-6 država sa najnižom stopom inflacije i vjerojatno je jedan od razloga tome što cijene energenata u Hrvatskoj osim nafte, kao što ste i sami rekli, nije rastao. Vaša je procjena da će ova godina u Hrvatskoj biti sa 2,3 stopom inflacije, a iduću ste planirali, predviđate na 2,1. U isto vrijeme čujemo da se najavljuje moguća porast energenata, prije svega plina i struje, što bi posljedično sa sobom moglo povući onda i dovesti do rasta cijena, onda i inflacije. Kako ste vi optimistično nama najavili da je … [[Govornik se ne razumije]] godine negdje oko 2,1, koji su to vaši elementi, mehanizmi koje bite vi u eventualnim poskupljenjima energenata mogli držati inflaciju na tako niskoj stopi u odnosu na druge države članice EU?
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Znači ono što je naš najveći razlog za ovu projekciju inflacije za 2022.g. je da će nestati ovaj bazni efekt iz 2021. rasta energije. Znači najveći doprinos, daleko najveći od svega, rastu inflacije ove godine u Hrvatskoj i rast cijene energije u prvoj polovici godine koji se dogodio u odnosu na 2020. kad su potonule te cijene energije. Sada imamo rizike kao što sam rekao na početku, međutim ti rizici su u svim, u trenutnim … [[Govornik se ne razumije]] ali ako gledamo tržište, gdje su tržišne cijene … [[Govornik se ne razumije]] u rasponu od 10 dolara. To nije značajno i ne vidimo toliko velik tu rizik. Ono što HNB će raditi budući da su to uvozne cijene prvenstveno energije, održavati stabilnost tečaja i čak blaga aprecijacija, tečaj uvijek može pomoći da ublaži uvozne cijene. Znači ako dolazi inflacijski pritisak izvana, tečajna politika u zemlji kao što je Hrvatska može odraditi da ublaži donekle, ne u potpunosti naravno, al na ovim razinama u kojima govorimo te uvozne pritiske.
Hvala vam. Kolega Borić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi guverneru. Evo ja ću sve jednostavna pitanja i reći ću zašto. Znači, hoćemo li 2023. zaista ući u eurozonu i uvesti EUR-o ili samo pokušavamo i koji su benefiti uvođenja EUR-a za naše građane, radnike, poslodavce, turističke djelatnike i sve ostale, znači koji tu prinose razvoju RH? Zašto to pitam? Zato što i ovdje slušamo od svojih kolega da mi ne ispunjavamo trenutačno određene kriterije, a čujemo i da se organizira nekakav referendum o kuni koji predvode stranka Suverenisti, od jučer čujemo da i MOST podržava taj referendum. Znamo da postoje i stranke koje nemaju mišljenje o tome i to je nešto što će nas u ovih slijedećih dva mjeseca sigurno zainteresirati i vi ste tu važna osoba koja mora tumačiti što nam to donosi, da li mi pokušavamo ili ćemo ući tj. uvesti EUR-o u RH?
Izvolite odgovor.
Naš je cilj ući 1.1.2023., odgovor na pitanje ćemo znati tek na ljeto iduće godine odnosno … [[Govornik se ne razumije]] negdje u 5. mjesecu imati jasne naznake da li su svi kriteriji mastreški ispunjeni. Ja mislim da imamo vrlo dobre šanse da ispunimo sve te mastreške kriterije. Naša stopa inflacije kako je projicirana, kao što smo prije govorili, je na razini eurozone, znači njihova projekcija 2,3, naša je projekcija 2,3. Ono što su prednosti su prvenstveno uklanjanje valutnog rizika koji je ogroman u Hrvatskoj, znači većina duga svih sektora stanovništva, poduzeća, države je indeksiran na EUR, što predstavlja vrlo velik rizik, a ako dođe, ja kažem 10% do deprecijacije tečaja kune preko 50 milijardi kuna raste dug svih sektora u Hrvatskoj. To mičemo sa stola, činimo Hrvatsku atraktivnijom za investicije, kamate padaju, rejting Hrvatske raste, znači rejting agencije su najavile već eksplicitno recimo … [[Govornik se ne razumije]] da će za 2 stupnja povećati rejting Hrvatske samo kao posljedicu ulaska u eurozonu itd..
Hvala vam lijepa. Kolegice Benčić, izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovani, ja imam pitanje oko uloge HNB-a u nadzoru kreditnih institucija u pogledu obaveze kreditnih institucija da kada prodaju potraživanja potrošača, dakle kredite potrošača Agencijama za naplatu potraživanja da moraju osigurati jedan stupanj zaštite tih potrošača kao što su imali potrošači kada su imali ugovor sa kreditnom institucijom. Dakle, godinama traju zaista muke naših građana zbog načina na koji Agencije za naplatu potraživanja ih doslovno isljeđuju. Mene zanima šta je HNB napravio od istraživanja koliko banke zaista osiguravaju isti standard zaštite potrošača? Zašto nismo dobili takvo izvješće ako ste išta radili i istraživali po tom pitanju? I zašto HNB do sada nikada nije, a može predložiti regulaciju Agencija za naplatu potraživanja u smislu da su obvezani istim zakonima kojima su i kreditne financijske institucije? Hvala.
Izvolite odgovor.
To, to, to što, to što vi kažete to je apsolutno točno, dakle mi smo našu odluku donijeli odmah na početku kad su se pojavile prve prodaje potraživanja agencijama, upravo zato da što više zaštitimo potrošače. Međutim, mi agencije kao takve ne reguliramo, ne nadziremo i nemamo tu ovlast. Međutim, to nije samo problem Hrvatske, to je tako u cijeloj EU i to, o tom razgovaramo na europskoj razini i trenutno je u pripremi direktiva koja će to regulirati. Znači to ne mogu nacionalno se sada sami regulirati nego se donosi direktiva. Ona će uskoro biti donešena i to područje i to je dobro će biti regulirano na europskoj razini, što će povećati opet zaštitu potrošača.
Kolegice Vrkljan, niste dobili riječ, pardon, Krišto Vidović, kolega Vrkljan je sad na redu … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Ne, ne, moja greška, na vas sam računao, a onda se javila kolegica Vidović Krišto koja je govorila, pa sam se onda malo pomiješao. Izvolite kolega Vrkljan. Izvolite kolega Vrkljan, vi ste na redu.
Mogu?
Da, da.
Poštovani g. guverneru, ja sam duboko uvjeren da ste vi uz ministra financija najbolje informirani čovjek o financijskim tijekovima danas u RH, pa ću vam tu postaviti pitanje nadam se da ćete mi dati konkretan odgovor. Naime, prošle godine u Hrvatskoj su tvrtke koje nemaju nijednog zaposlenog uprihodile 27 milijardi kuna, to je recimo jedan proračun RH za zdravstveni sustav za cijelu godinu. Dal vam je poznato da u Europi postoji jedno takvo tržište financijsko i dal vas to brine? Ako vas ne brine to dovoljno govori o vama, a ako vas brine što vas brine?
Izvolite odgovor.
Pa to doista jest pitanje za mog kolegu iz Ministarstva financija, mi te podatke ni ne skupljamo niti ne dobivamo, to je ja bi rekao pretežno pitanje za Zdravka Marića koji će sigurno doći ovdje pa ga možete pitati. Te podatke mi nemamo. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne to ima, to će imati Ministarstvo financija.
Hvala g. guverneru, možete se vratiti na svoje mjesto gotovi smo s replikama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Predstavnik Vlade? Ne, onda ću otvoriti raspravu sada. Prvi je na redu Klub zastupnika Mosta i poštovana kolegica Selak Raspudić. Izvolite.
Tri su ključna pitanja o kojima danas moramo razgovarati jer danas nije riječ o nekim apstraktnim temama koje se tiču dijela hrvatskih građana, danas je riječ o životnim problemima svih hrvatskih građana. Nažalost, kada govorim o životnim problemima svih hrvatskih građana nisam sigurna da ideju socijalne osjetljivosti dijele svi s kojima bismo ovdje trebali ući u dijalog jer smo već od guvernera mogli čuti da 50 kuna više ili manje nije toliki problem za hrvatske građane. Međutim, podsjetit ću da je vaše istraživanje pokazalo da 840.000 hrvatskih građana koristi prešutne minuse odnosno da 95% hrvatskih građana koji koriste minuse koristi prešutne minuse, to nam sve govori o financijskom stanju hrvatskih građana, pa čak i više od onih istraživanja o siromaštvu u Hrvatskoj koja upozoravaju da je svaki četvrti građanin RH u riziku od siromaštva. Povezanost time i temom prešutnih prekoračenja koja je prvo pitanje koje trebamo ovdje riješiti, a tiče se odgovornosti onih koji su na vrijeme trebali upozoriti na taj problem. Rekli ste da supervizija iako u zakonu u čl. 4. Zakona o HNB-u kaže da je to u nadležnosti HNB-a upozorit ću da ste rekli da supervizija nije ono što je u vašoj nadležnosti. Međutim, ukoliko supervizija nije u vašoj nadležnosti kako je onda moguće da ste uopće došli do ovih podataka i kasnije ih nama prezentirali, a onda i odlučili povući konkretne poteze da bi se smanjila prešutna prekoračenja odnosno da bi se ona regulirala na tržištu? Na temelju čega ste te poteze odlučili povući? Je li riječ o anketnom listiću koje su ispunjavale hrvatske banke? Ono što Hrvatskoj nasušno nedostaje je odgovornost, kada se pojavi ovakav problem koji pokazuje da ništa nismo naučili iz slučaja švicarac nitko za te propuste u sustavu nije odgovoran, pri čemu moram primijetiti da vi samo nastavljate uobičajeni niz, a mogli biste kao neovisna institucija iskočiti iz prosjeka. Dakle, povezanost prešutnim prekoračenjima koji ukazuju koliko je dramatično stanje, financijsko stanje hrvatskih građana je teme inflacije. U temi inflacije od vas očekujemo jednu ključnu poruku, a to je poruka sigurnosti jer zakon ponovo nalaže čl. 3. da ste vi tu da održavate stabilnost cijena. Podsjetit ću što ste govorili o inflaciji. 17.6. ove godine „Lider“, ne trebamo se brinuti zbog inflacije, projekcija za Hrvatsku je 1,7% inflacije u ovoj godini. Nekoliko mjeseci kasnije 30.9. konferencija „Financijsko tržište“, inflacija bi se mogla ubrzati na 2,3%, a kasnije možda i blago usporiti. Dakle u nekoliko mjeseci već ste promijenili vašu projekciju. Inflacija je životno pitanje, inflacija je konkretna, ako danas ulje košta 13 kuna, a u kolovozu je poraslo za 17,4% prema DZS-u to znači ako će tako rasti da će sutra koštati 17 kuna. To je osnovna namirnica koju koriste svi naši građani. Mijenjali ste svoje projekcije o inflaciji, gdje je tu garancija sigurnosti za hrvatske građene i kako da vjerujemo vašoj današnjoj projekciji ako znamo da je situacija na svjetskom tržištu dramatična, itekako ozbiljna? A nemojmo se praviti da je Hrvatska otok u svemiru, ono što se događa na svjetskom tržištu vjerojatno je ne samo da će utjecati na Hrvatsku nego da će se na nju odraziti i gore nego što je u razvijenim ekonomijama. Moramo i podsjetiti na odgovornost na ove inflatorne pritiske koje se krije u epidemiološkim mjerama koje su uvelike utjecale na to kakva će sada biti situacija s inflacijom i stvorile taj inflacijski pritisak, a isto tako na njega će detaljno i dalje utjecati novci koje ćemo dobiti iz EU, pri čemu treba spomenuti da ćemo povući od EU 6,3 milijarde eura, a naši troškovi bi trebali biti veći 2,2 milijarde eura što je već jedna trećina bespovratnih sredstava koje Hrvatska povlači od EU. I zaključno, o pitanju eura samo ću reći nekoliko rečenica, znamo, a i sami ste govorili da nije gotovo dok nije gotovo u hrvatskim medijima, da ne znamo hoćemo li biti u stanju zbog inflacije ispuniti mastrihtske kriterije. U tom smislu od vas se očekuje ključna poruka realnosti jer se svi u Hrvatskoj ponašaju kao da mi sutra ulazimo u Eurozonu, a vi biste trebali poslati poruku da ćemo tek vidjeti hoće li to uopće biti moguće. Na kraju ću samo reći jedno, da ste vi ovdje pozvani na dijalog i možete se slobodno obratiti nakon mog izlaganja i reagirati na sva ova pitanja koja sam ovdje otvorila.
Nastavit će u ime Kluba zastupnika Mosta poštovani zastupnik Troskot.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege i poštivani narode koji nas gledate putem ekrana. Ne znam od kud ovaj optimizam vezan za energetiku nedavno je Christine Lagarde rekla da smo se maknuli od ponora ekonomskog u kojem se nalazimo međutim ne na, ne nazire se to svjetlo u tunelu to je bio zadnja konferencija na kojoj je sudjelovala kao predsjednice Europske banke. A zbog čega je to tako? Tko kaže još se nije otvorio sjeverni tok na sjeveru Njemačke sa Rusijom, tko kaže da će se on tako brzo otvoriti i tko kaže da će Rusija isporučivati plin prema Europi ako Kina skuplje plaća taj plin. Tko to kaže? Na temelju kojih projekcija mi imamo taj, gradimo taj optimizam? Ako s druge strane će nama ti troškovi energetike porasti za 2,2 milijarde EUR-a to znači automatski da ćemo smanjit povučenu tranšu realno gledajući. Kažete Hrvatska udruga poslodavaca? Hrvatska udruga poslodavaca se itekako bori sa inflacijom energenata u svojim bilancama o kojem guverner ni ne govori ni narodna banka i ta će poduzeća vrlo vjerojatno jer ne mogu zbog konkurencije prelit to u cijenu koštanja proizvoda i usluga propast možda. A šta ćemo onda? Jer inflacije koje se nalaze u njihovim financijskim izvještajima nemaju gdje preliti, to raste stalno dakle sad je već se predviđaju fordvardi i fjučerski koji su ovdje rekli 119 EUR-a se kupuje plin po magavatu. Da ne govorim o izgradnji naše energetike, mi govorimo da je novac, tranša je povučena u INU, zbog čega, ako se ne grade, ako se ne kupuju novi koncesijska zemljišta primjerice u Angoli gdje je totalno već isušeno dakle crpilište, ako se ne kupuju crpilišta primjerice u Sjevernoj Africi, u Egiptu nove koncesije gdje ćemo mi crpiti naftu i plin na temelju čega onda novac ide INI. Znači to je sad energetska politika. Za električnu, za električnu struju da ni ne govorim jer Hrvatska gradi hidroelektrane po brdskim potocima koje ubijaju ljude. To je realnost. Samo govorim cijenu energenata i električne energije da ne bi otišao sa teme. Vezano za, dobro je pitanje postavio gospodin Borić, evo svaka čast i nije odgovoreno realno na pitanje. Znate koja je situacija, momentalno je bila u 8. mjesecu inflacija 3,1% Maastrichtski kriteriji govori da je prosjek tri najmanje inflacije u Europi plus 1,5% bi trebao biti kriterij odnosno maksimalna inflacija u Hrvatskoj. Mi smo dakle puno više od tog kriterija koji je zadao Maastrichtski kriterij i to nekoliko mjeseci već 6., 7., 8. sad čekamo 9. mjesec da vidimo kako ispunjavamo taj kriterij. I pitanje je da li ćemo ga mi ispuniti. Kad govorimo o uvođenju EUR-a, dakle iznenadilo me da je odgovor bio strukturna reforma hrvatskog gospodarstva da će se promijeniti sa ulaskom u EUR-o. Pa nemojmo biti naivni. Dakle, mi, to će bit samo micanje transakcijskog jednog troška za, za izvoznike. Jer pazite uvoz izvoz se neće mijenjati sa uvođenjem EUR-a i dalje mi uvozimo 60% našeg BDP-a, izvozimo 40. Ono šta će gospodin guverner i cijela ekipa koja to priprema napraviti je nešto šta je i Grčku dočekalo. A to je da su Nizozemci tražili da se rok trajanja svježeg mlijeka dakle poveća sa 4 na 11 dana kako bi mogli onda uvoziti genetski modificirano mlijeko i piti onda i jest …/nerazumljivo/… od genetski modificiranog mlijeka. To je Stiglitz govorio u svojoj knjizi Euro, to je ono šta nas čeka. A nas se upozorava o nekakvoj strukturnoj promjeni gospodarstva. Ma koja strukturna promjena gospodarstva. Govori se strašno o nekim valutnim rizicima. Valutni rizik je jedna komponenta cijele premije rizika koja ima minimalno 5 komponenata. Nitko ne govori o, o, o reputacijskom riziku Hrvatske. Primjerice da hoćete osnovati jedno poduzeće u Hrvatskoj sa osobom koja ima možda dvojno državljanstvo vi uložite, on ukrade, on ode u BiH i ne možeš naplatiti svoje potraživanje. Nitko o tim rizicima ne govori. A šta mislite da će se to promijeniti sa ulaskom u euro, u Eurozonu? Neće se promijeniti jer se strukturno ne rješava pitanje hrvatskog gospodarstva nego se samo ulazi dakle u Eurozonu bez da smo se mi strukturno pripremili, bez da smo povećali proizvodnju, smanjili proizvodne troškove i smanjili asimetričnog hrvatskog gospodarstva, da smo uslužno orijentirani umjesto da se fokusirano na proizvodnju.
Hvala. Slijedeći klub zastupnika bit će onaj Hrvatskih suverenista, a govorit će poštovana zastupnica Vesna Vučemilović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani guverneru sa suradnicima, žao mi je što je državni tajnik otišao jer ovo o čemu danas govorimo se itekako tiče i Ministarstva financija. Poštovane kolegice i kolege, svi znamo da je prošla godina bila bremenita, puna nesigurnosti i suočavanja sa novim ugrozama kojih je u povijesti bilo, a bit će ih i u budućnosti. Reakcija na te nove okolnosti dobrim dijelom nas je dovela ovdje gdje smo danas i to ne samo Hrvatsku nego cijeli svijet. I taj cijeli svijet u stvari uljuljkan u te prednosti globalnih tokova je zaboravio vjerojatno na ono što svaki student prve godine ekonomije uči, a to da država itekako mora voditi računa o dvije važne komponente gospodarstva, a to su energija i hrana jer su od strateške važnosti. Sjetimo se problema u opskrbi kamiona koji su stajali i čekali na granicama, zatvaranja, ograničenja kretanja itd., sve je to dovelo do tih poremećaja o kojima i danas čitamo, a posljedice osjećamo. Stoga ove stope rasta kojima se Vlada danas hvali treba gledati isto tako u kontekstu prošle godine i pada BDP-a koji je bio značajno veći od prosjeka EU, ali i zemalja u okruženju. Podsjetit ću vas Srbija je imala pad svega 1%, a projekcije za ovu godinu njihovog rasta nisu 1, nego 6%. To je projekcija Europske banke za obnovu i razvoj. Hrvatska će biti sretna ako dostigne predpandemijsku 2019. godinu. Stoga i ovo izvješće moramo gledati u navedenom kontekstu i moramo se osvrnuti na nekoliko elemenata koji su bitni našim građanima danas, a ne prošle godine. Jedan problem na koji sam i u replici upozorila i koji je se nametnuo ove godine je pitanje potrošačkih cijena i inflacije koja ima trend rasta. Prošle godine bilježili smo negativnu inflaciju, -0,7%, ove godine to nije slučaj. Krenulo je sa cijenama građevinskih materijala, uvoznih sirovina i to će se definitivno iduće godine preliti na sve proizvode, a na neke se prelilo već sada. Rast cijena soje, kukuruza, žitarica prelit će se na cijene prehrambenih proizvoda. Slično je i sa cijenom energenata koje su evo samo u 9. mjesecu u odnosu na mjesec kolovoz ove godine porasle 40,3%. Ima li guverner mehanizme za obustavljanje rasta cijena? Je li HNB jedino mjesto za razgovor o ovim pitanjima? Zakon o HNB-u je jasan, čl. 3. kaže da HNB mora raditi na tome da je cilj održavanje stabilnosti cijena, ali sukladno tome mora onda voditi i restriktivnu ili ekspanzivnu monetarnu politiku. Još od '70.-tih godina prošlog stoljeća neovisnost monetarne politike i borba protiv inflacije je prioritet broj jedan. Pri tom moramo biti svjesni kako restriktivna monetarna politika privremeno žrtvuje neke druge ciljeve koji su nam itekako važni, a to je puna zaposlenost i ekonomski rast npr.. I stoga ne čudi me oprez ne samo našeg guvernera nego i ostalih guvernera kada govore o inflaciji i uzrocima inflacije. Njihove izjave imaju i snažan psihološki efekt i to nikada ne smijemo zaboraviti. Ono što danas čujemo, a to je da su glavni uzroci inflatornih kretanja pucanje opskrbnih lanaca, pandemija, klimatske promjene, no je li uistinu tako, moramo se zapitati.Od prošle financijske krize prisutna je monetarna ekspanzija i to se ne smije zanemariti. Meni je puno lakše o tome govoriti nego guverneru, moje riječi ipak nemaju toliku težinu kao njegove, ali u ovom izvješću piše kada je riječ o monetarnoj politici u drugoj su polovini 2020.g. središnje banke najvećih svjetskih gospodarstava nastavile provoditi izrazito ekspanzivnu monetarnu politiku. Naglašavam riječ „nastavile“ jer moramo se prisjetiti i riječi Marija Dragija kada je rekao … [[Govornik se ne razumije]] sve što je potrebno da se ponovno pokrene rast gospodarstva, to je bila politika koju su banke provodile nakon financijske krize 2008.-2009.g.. Uslijed te monetarne ekspanzije nastupilo je razdoblje iznimno niskih kamatnih stopa, no ta priča uskoro završava. Stoga taj argument da će nama ulaskom u eurozonu i uvođenjem EUR-a kamate pasti u principu ne stoji. Američka centralna banka najavljuje dizanje kamatne stope za slijedeću godinu, a to automatski znači da će i kamatne stope u EU narasti i razdoblje jeftinog novca završava, sviđalo se to nama ili ne, tako je kako je. Hoće li inflacija biti prolaznog karaktera kako nas uvjeravaju ili opasnost kojoj smo svjedočili u povijesti, a mi malo stariji se toga sjećamo, ne ovisi doduše u cijelosti o guverneru Vujčiću već više o ministru Mariću odnosno Ministarstvu financija koji trenutno ima ipak nešto više poluga kojima može obuzdati rast cijena. Pitanje je, postoji li politička volja za to? Navest ću vam jedan jednostavan primjer, a to je cijena motornih goriva i tu se to najbolje vidi. Znači dovoljno je smanjiti udio trošarine, uvesti npr. plivajuće trošarine kako bi se cijena za naše građane, za krajnjeg potrošača spustila, ali ministar to ne radi. Kaže premijer pratimo cijene, pa pratimo ih i mi svaki dan kad dođemo na benzinsku crpku. Zašto to ne radi dok rastu cijene, državna blagajna se puni. Za državnu riznicu je ovo situacija koja smanjuje minus i čak je poželjna. Za građane naravno nije tako jer će država da smanji deficit još jednom malo dublje zavući ruku u njihove džepove kako bi se namirila. Ne zaboravimo da Hrvatska ima najviši udio PDV-a u proračunu od svih država EU. Upravo to je porez koji je najnepravedniji jer ga plaćaju podjednako svi, i oni koji imaju primaju 40, 20 ili 10.000 kuna, ali isto tako i umirovljenici sa mirovinom od 2.500 kuna ili radnici koji rade za minimalac. U dokumentu koji je pred nama stoji kako se u drugom polugodištu pogoršalo stanje državnih financija, ukupan manjak ili deficit bio je 7,4% BDP-a odnosno 27,5 milijardi kuna. To su tri Pelješka mosta. Dug je eksplodirao u apsolutnom iznosu i povećao se na gotovo 330 milijardi kuna. U izvješću se ističe pad izvoza koji je uvjetovan lošom turističkom sezonom i padom izvoza usluga, ali izvoz roba je u istom razdoblju porastao, pa bilo bi mudro već jednom okrenuti se pokretanju proizvodnje i to iz više razloga, ovo je samo jedan. Ponajviše zbog toga što zbog problema u opskrbnim lancima dio proizvodnje se vraća natrag u Europu. Na taj način okrenuli bi se drugim sektorima osim turizma, prestali brojati turiste svake godine od lipnja do rujna, otvorila bi se nova radna mjesta, pokrenula proizvodnja, a i zadržali bi stanovništvo na područjima poput Slavonije, Baranje i Banovine. U izvješću dalje stoji da je HNB u drugoj polovini 2020. zadržao visok stupanj ekspanzivnost monetarne politike i donio niz mjera kojima je očuvao stabilnost tečaja kune prema EUR-u, omogućio dostatnu kunsku i deviznu likvidnost, osigurao stabilnost itd.. Prošle godine HNB je bankama plasirao dugoročna kunska sredstva održavanjem aukcija strukturnih operacija, prva je bila provedena u ožujku, druga u studenom uz kamatnu stopu od 0,25%. Stopa pričuve se zadržala na 9%, prethodno je bila 12%. Znači time su banke dobile još 6,34 milijarde kuna dodatnih sredstava. Jesu li banke to plasirale gospodarstvu? Ne, dame i gospodo. Jedina sredstva koja su bila na raspolaganju malim i srednjim poduzetnicima prošle godine bila su preko HAMAG-BICRO-a koji je također imao problema i prema riječima ministra Ćorića zastoj je trajao nekoliko mjeseci. Naglašava se visoka likvidnost bankovnog sustava od kojeg gospodarstvo u konačnici nema previše koristi, banke su vrlo vješto i uz žmirenje HNB-a ne na jedno nego na dva oka, plasirale sredstva uz lihvarske kamate prosječno 10%, a išle su i do 17% građanima u vidu prešutnih prekoračenja, ali kako mi ističe vrijeme o tome ću nešto više u pojedinačnoj raspravi. Hvala.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj HDZ-a, a govorit će poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče, poštovani guverneru sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa ovu Polugodišnju informaciju o financijskom stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike u drugom polugodištu 2020.g klub HDZ-a će podržat. Kao što možemo vidjeti ovo izvješće se odnosi na onaj period u kojem je pandemija bolesti covida-19 negativno utjecala na domaću gospodarsku aktivnost pa time i na sve segmente i parametre u ovom izvješću. Međutim, treba podsjetiti što je sve učinjeno da se ublaži kriza i da stanje i brojne ne budu tako katastrofalne i kao što smo čuli u uvodnom izlaganju da se što prije vratimo na one parametre i brojke od pred krize i one rekordne brojke. Naime, samo za mjere očuvanja radnih mjesta i skraćenog radnog vremena Vlada je osigurala osam milijardi kuna za oko 70.000 radnika i 120.000 poslodavaca. U 2020.g. stupio je na snagu i 4. krug porezne reforme koje je naše građane i poslodavce rasteretio za dodatnih 2,4 milijarde kuna. Turistička sezona iako se očekivalo da će biti na razini oko 30% rekordne 2019. dosegla je skoro 50%. ugovoreno je oko 100% više projekata iz eu fondova koji su se počeli realizirati. Kao što stoji u izvješću, kaže realni BDP Hrvatske u drugoj polovni 2020.g. smanjen je za 8,8% u odnosu na isto razdoblje 2019. i kao što smo rekli posljedica je negativnog utjecaja pandemije. Međutim, država je snažno stala iza privatnog sektora, hrvatskih radnika i hrvatskih poslodavaca. Potporom je obuhvaćeno praktični svako drugo radno mjesto u RH. Radi se oko 70.000 radnih mjesta ili 92% ili 120.000 tvrtki i poslodavaca. U najvećoj krizi koja je pogodila svije tu zadnjih sto godina hrvatska Vlada je učinila da premostimo ovu situaciju i u pogledu izbjegavanja otpuštanja radnika i u pogledu izbjegavanja vala stečajeva pa time i ugrožavanja egzistencije hrvatskih obitelji. Hrvatska danas ima 6.000 zaposlenih više nego prošle godine. Do kraja 2020. znači samo za mjeru očuvanja radnih mjesta isplaćeno je osam milijardi kuna, a ukupno za očuvanje svih radnih mjesta u covidu i sveg onog oko tog što se događalo je do danas uloženo 18 milijardi kuna. Najviše smanjenja kao što vidimo u drugoj polovini 2020. bilježi izvoz usluga, to je prije svega posljedica negativnog utjecaja pandemije na turističke aktivnosti te smanjena aktivnost zabilježena u uslužnim djelatnostima gdje je neophodan taj bliski kontakt u poslovanju kao što su trgovine, prijevoz, smještaj, priprema i usluživanje hrane. Međutim, turistička 2020. ko što sam rekla ostvarila je pad od 50% iako se očekivalo negdje da će ona biti na razini od 25 do 35% rekordne 2019. Ne treba zaboraviti da je međunarodni turistički promet podacima Svjetske turističke organizacije pao za 74% što znači da naš pad od 50% da s njim možemo biti zadovoljni. Veseli nas evo i u ovoj 2021. u prvih 9 mjeseci da imamo ostvareno 80 milijuna noćenja što je gotovo 80% rekordne 2019. U drugoj polovini 2020. zabilježen je i snažni pad osobne potrošnje koji odražava opet negativni utjecaj pandemije nemogućnosti, ali i sklonosti naših građana. Uvedene su mjere fizičkog distanciranja koje su ograničile u pružanju nekih usluga, potrošnja kućanstva se smanjila, a i nastojanja građana da umanje rizik od zarade, ali i rast neizvjesnosti nakon pogoršanja gospodarske situacije. Međutim isto tako u lipnju 2020. započeo je rast zaposlenosti odražavajući oporavak gospodarske aktivnosti kao i zaposlenih približno predkriznim vrijednostima. Nasuprot tome kapitalna ulaganja i potrošnja opće države u tom periodu bili su veći nego u istom razdoblju 2019. kao posljedica od rasta naknada do povećanja broja radnih sati u zdravstvu i sl. U drugom polugodištu 2020. nastavilo se pogoršanje stanja državnih financija, to je naravno nastavak tog negativnog utjecaja krize, ali i vezano za porezne prihode kao i utjecaj provedenih mjera vlade. U ovom periodu dolazi do djelomičnog oporavka u djelatnosti povezanih s turizmom, osim navedenog kretanje prihoda od neizravnih poreza i u drugom su polugodištu utjecali porezne izmjene u sustavu PDV-a. naime, smanjenje stopa na 13% za pripremu i usluživanje jela te slastica u ugostiteljstvu sigurno da se reflektiralo bez obzira što se pokrenula malo turistička i proizvodnja, usluživanje, smještaj i sl. međutim izmjenom poreznih propisa tj iznos koji se slijevao u državni proračun bio je niži. U 4. krugu porezne reforme od 1. siječnja 2020. bio je povećan i osobni odbitak u sustavu poreza na dohodak i broj obveznika poreza na dobit koji ga uplaćuju po sniženoj stopi. U tom 4 krugu izmijenjeno je 9 zakona i time su dodatno i građani i poduzetnici rasterećeni za 2,4 milijarde kuna što sa ranijim oslobađanjem je ukupno 9 milijardi kuna. I suprotno navedenom kretanju poreznih prihoda ostali prihodi bilježe zamjetan rast u drugom polugodištu, ali naravno da ne mogu biti toliko ni brzi, ni veliki koliko su od izdataka za mjere i ova, ove porezne promjene donijele smanjenju prihoda državnog proračuna. Porast ostalih prihoda odražava i rast povlačenja sredstava iz fondova EU. Evo, sada smo 50 milijardi kuna u plusu tj. razlika između uplaćenih i doznačenih novčanih sredstava iz proračuna EU čak 50 milijardi kuna. Do sada je ugovoreno preko 13 milijardi EUR-a iako znamo da je u financijskoj perspektivi do 2020. na raspolaganju nam 10,7 milijardi EUR-a, a i isplaćeno je oko 6,5 milijardi. Vjerujemo da će u cijelosti ugovoren iznos biti realiziran do ovog iznosa koji nam je na raspolaganju u naredne 2 godine. Rashodi su također porasli najviše zbog rashoda za subvencije odražavajući nastavak isplate potpora poslodavaca s ciljem očuvanja radnih mjesta. Investicije su također porasle intenzivnijom provedbom infrastrukturnih projekata financiranih sredstvima EU. Znači gotovo da nema projekta koji se u 100% iznosu financira iz sredstava EU pa je potrebna i naš suport i sredstva državnog proračuna. Počela je također sanacija materijalne štete uzrokovane potresom. O tome se isto danas gotovo da nije spomenulo da je i to tražilo značajna sredstva i rashode na toj stavci. Nadalje, nabavkom dodatne medicinske opreme u zdravstvenim ustanovama u državnom vlasništvu zbog pandemije. U tom smjeru djelovali su i rashodi za socijalne naknade odražavajući rast isplata nezaposlenima. Imali smo indeksaciju mirovina, prethodno je došlo i do povećanja financijskih sredstava za status roditelja njegovatelja i njegovatelja osoba s invalidom, invaliditetom. Porasle su i naknade zaposlenicima odražavajući 2% povećanje osnovica za plaću u javnom sektoru od 1. siječnja 2020. A najveći dio sredstava rebalansom proračuna iz studenog 2020. prenamijenjen je upravo za potpore za očuvanje radnih mjesta. Što se tiče banaka tu možemo reći da su one ublažile standarde odobravanja kredita stanovništva nakon snažnog pooštravanja u prvoj polovini godine. One koje se odnose na stanovništvo dok su nastavile pooštravati standarde odobravanja kredita poduzećima međutim slobodna novčana sredstva su u 2020. sezala najviše razina do sada. A to je poglavito zadržavanjem većine kamatnih stopa na do sada najnižim razinama slično onima prije pandemije. Ovo izvješće, gledajući ovo izvješće ovu informaciju ne treba zaboraviti koliko napora je uložila Vlada RH, što je sve odrađeno kako bi se što prije mogli vratiti na one parametre i brojke koje smo imali u predkriznim godinama jer da takvih intervencija nije bilo vjerojatno i broj zaposlenih bi bio daleko manji, daleko veći broj nezaposlenih, napuštanja RH i tada sigurno bi bila još gora refleksija na financijsko stanje države, stabilnost cijena i našu monetarnu politku.
Hvala. Slijedeći klub biti će onaj HSS-a i Radničke fronte, a govorit će poštovana zastupnica Katarina Peović. Izvolite.
Dobar dan svima. Kao što sam rekla u svojoj replici znači ponovit ću, HNB ima službeno jel za cilj stabilnost cijena, doslovno stoji u programskim principima održavanje stabilnosti cijena, a osnovni cilj HNB-a je kao što to kažu znači ciljevi monetarne politike. No, kako smo ustvrdili to nije definirano postocima na razini godine i guverner je potvrdio sada je u nas inflacija 2,3%. Europska centralna banka recimo ima tu granicu od 2%. Stoga sam ja postavila pitanje guverneru zašto HNB nema eksplicitno ciljanje neke stope inflacije i može li točno definirati što bi njemu značila ta famozna stabilnost ako mi znači ne kontroliramo niti inflaciju, niti deflaciju. Također sam spomenula jel te deflatorne epizode u vašem mandatu između '14.-'16. godine i pitala sam vas po čemu je dakle vama, što mislite o deflaciji da li je to neka stabilnost jel. I sad to je bilo naime više retoričko pitanje. No, odgovorili ste mi stvarno korektno i HNB ste rekli da se koncentrirao na to da održava stabilni tečaj i da se ne može jedno i drugo. Ne može se kontrolirati deflaciju s jedne strane i stabilni tečaj s druge, no u tome i jest problem za nas jel iz naše perspektive. Znači HNB je odabrao stabilnost tečaja kako bi postigao neke ciljeve, s druge strane ne regulira znači ni inflaciju, ni deflaciju čime sad evo vidimo rastu cijene proizvoda, ali ono što je nama još problematičnije i to se pokazalo znači u ovim deflatornim epizodama, znači pada cijena rada. Znači pad cijena znači pad cijena radne snage i to je problem jel. To je nažalost temelj pod navodnicima razvojne politike HDZ-a tzv. interna devalvacija jel. Devalvacija znači pad cijene rada, radne snage, to znači u prijevodu i posve pojednostavljeno znači niže plaće. A zašto znači niže plaće, nestabilniji radni uvjeti, manje radnih mjesta usput rečeno i kad se govori o povećanju zaposlenosti pa i vi ste spomenuli, mislim tu treba uračunati i broj osiguranika, a tako ne dobivamo baš realan postotak stope zaposlenosti, no dobro. Ono što je ovdje ključno, da pojednostavim, znači je riječ, riječ je o padu cijene radne snage. To je način na koji HDZ i ulaskom u euro misli postizati pod navodnike opet konkurentnost. Znači interna devalvacija uz dakle stabilni tečaj će nas svesti na bazen jeftine radne snage i tržište proizvoda zapadnih ekonomija da to pojednostavnim jel, u potpunosti. I to mi je zapravo guverner i odgovorio samo ne naravno tim riječima kako bismo to mi ovdje rekli, deflacija nije dobra rekli ste, ali se desila jel, ne kontroliramo ju jer smo odabrali kontrolirati stabilnost tečaja. Deflacija je dakle po HDZ-u, znači i po guverneru način da se približimo jel centru eurozone, no to je iz naše perspektive porazno jel. Smanjenje cijena, znači pogotovo smanjenje cijene rada ne garantira znači taj famozni jel bolji život i da živimo u fenomenalnoj zemlji jel, ovdje vidimo sad i nešto o čemu ću reć nešto malo više i kasnije ako stignem ili u slobodnom govoru što znači kod nas danas inflacija. Znači ovdje, ovo pitanje dovodi do pitanja EUR-a i opet je riječ o naravno retoričkom pitanju, nije li točno da je ulaskom u eurozonu za nas jedini način prilagodbe jel hrvatske ekonomije upravo znači opet kroz internu devalvaciju odnosno deflaciju cijena. Ući ćemo u euro dakle bez ikakve analize učinaka na našu privredu, a jedina će se konkurentnost postizati pritiskom na radnike. Zato se treba postaviti pitanje prelaska na EUR-o jer je riječ opet o daljnjem smanjenju mogućnosti za autonomnu i demokratski utemeljenu ekonomsku politiku. Demokratski utemeljenu znači politiku za tu radnu društvenu većinu, jel. Uz ne postojanje europske fiskalne unije jel što je veliki problem strukturne nejednakosti između nacionalnih ekonomija centra i nacionalnih ekonomija periferije čiji su kapitali inferiorniji na zajedničkom europskom tržištu dodatno će se učvrstiti i produbiti jel jer praktički jedini mehanizam za ublažavanje neravnoteže trgovinske bilance i bilance plaćanja u perifernim ekonomijama poput Hrvatske će biti tzv. jel interna devalvacija ili smanjenje cijene radne snage i radničkih prava uz rezanje javne potrošnje socijalnih transfera javnih investicija jel. Drugim riječima prelazak na EUR-o znači još veće osiromašenje većine ljudi u Hrvatskoj. Prelazak na EUR-o znači daljnje odustajanje od autonomnog i demokratskog upravljanja razvojem. To je ono što se desilo u Grčkoj, a i u ostalim perifernim zemljama europskog juga objedinjenih pod omalovažavajućim akronimom pics. Postojanje vlastite valute pretpostavka je za prevladavanje strukturnih nejednakosti između centra i periferije, a tu podjelu već priznaju i europski birokrati koji govore jel o te Europi dvije brzine jel. Nacionalna valuta je nužna kako bi se koristile poluge makroekonomske politike, monetarne i tečajne, naravno postojanje vlastite valute samo po sebi nije dovoljno, što jasno demonstrira i današnja politika HNB-a, isključivo orijentaciji na stabilnost tečaja i cijena umjesto na ciljeve povećanja zaposlenosti, proizvodnje i zadovoljenja potreba. Politika HNB-a i komercionalnih banaka kojima su dozvoljene valutne klauzule na kredite politika je podređujuće vezanosti uz EUR-o i time uz logiku koja osigurava interese vjerovnika na zajedničkom tržištu, a oni su prije svega interesi financijskih i proizvodnih kapitala zemalja centra, od kojih se uvozi i od kojih se posuđuje i čije se vlasničke interese ipak moramo reći štiti. No bez obzira na to, znači može se postaviti i pitanje zašto onda uopće se buniti protiv ulaska u euro ako smo već visoko eurizirali kunu i to je ipak jedan od ključnih oslonaca nekog možebitnog jel progresivnog zaokreta u ekonomskoj politici, kako smo vidjeli u Grčkoj, to se vrlo teško može preokrenuti i onda kretati od neke početne pozicije koju bismo imali u slučaju da ne prijeđemo na EUR-o. Reći ću još nešto samo malo o inflaciji ovih cijena koje sad pratimo, znači u početku sam podsjetila znači na ono što mnogi danas znaju da su potrošačke cijene u Hrvatskoj prema Državnom zavodu za statistiku u kolovozu porasle 3,1% na godišnjoj razini i to je najviša stopa inflacije od 2013.g., također je ogroman porast se desio na mjesečnoj razini, a najveći rast cijena se bilježi u kategoriji goriva i maziva, znači čak 19% zbog čega se zapravo očekuje i porast, još veći porast na ostale proizvode. E sad što bismo ovdje željeli naglasiti, pa ona jedna od najvažnijih ekonomskih figura u razdoblju nakon Drugog svjetskog rata John Menard Kenzie je preporučio kapitalistima, da tako to kažem, da u trenucima pada profitne stope ne ruše nominalnu nadnicu jer će se radnici pobuniti zbog niže plaće. Rješenje je po njemu povećati cijene proizvoda čime će se napravit ista stvar, ali bez da ljudi primijete. Ne možemo ovo preslikati na naše stanje, ovo je ipak situacija nakon Drugog svjetskog rata, ali pojednostavljeno rečeno je to ono što se nama desilo, pogotovo umirovljenicima recimo ako sad gledamo njihovu poziciju, oni su opet izgubili realnu kupovnu moć, znači što se desilo? Umirovljenici su nedavno izborili znači to povećanje mirovina za 2,46%, a što sad to njima znači ako mi imamo poskupljenje cijena od 3,1%? Premašuje to iznos te povišice tako da su oni opet u istim problemima. Tako da možemo reć da trenutna inflacija i porast cijene energenata može se i reflektira se već na druge proizvode, a ono što je najgore prebacit će se znači na leđa najslabijih i najranjivijih potrošača odnosno te radničke populacije. Pretpostavka da se šteta inflacije drukčije raspodjeli i to je znači moguće, ipak je ograničeno i time što mi moramo priznati da nemamo organizirano radništvo koje Hrvatskoj nedostaje, pogotovo u privatnom sektoru, a što bi sad bilo rješenje? Znači rješenje bi bilo indeksiranje plaća, ako je došlo do porasta cijena onda bi trebalo doći i do porasta plaća, ali mi nemamo znači to pravilo indeksiranja plaća odnosno vezivanje plaće uz rast cijena. Tako da, to se, to će se u svakom slučaju prevaliti na na leđa onih najosjetljivijih skupina. Mogu samo reći da i u našem kontekstu imamo neke razlike u reakciji na ovakve inflacije, o čemu ću nešto više reći u slobodnom govoru i te razlike u reakciji na inflaciju mislim da nas isto tako mogu dosta toga podučiti i uputiti nas na čijoj strani danas stoji fiskalna i monetarna politika. Hvala svima.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj Centra i GLAS-a, a govorit će poštovana zastupnica Marijana Puljak. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, poštovani guverneru i kolege. Ja ću evo, samo kratko par riječi, za početak ono što sam i rekla u replici, o uvođenju eura iako to nije tema ovog Izvješća, ali evo, osjećam potrebu da kažem da evo, kao što sam rekla, kod svake veće promjene u društvu kao što je bio i ulazak u EU, čujemo evo, glasove desnih, ekstremno desnih opcija ili populista koji straše narod da će se dogoditi nekakva kataklizma, sumrak Hrvatske, kataklizma koja ćemo evo, biti gladni kruha, jako su glasni, prikazuju se evo, i branitelja svega hrvatskog, međutim, evo, ta kataklizma nikako da se dogodi. Evo, kao što je takva jedna velika promjena bila ulazak Hrvatske u EU, najavljivali su populisti da će čuda dogoditi, da ćemo ostati bez sira i vrhnja, dakle evo, ta kataklizma nije došla dan-danas, još uvijek imamo sira i vrhnja. Najavljivali su kataklizmu, ako se sjećate još one jedne teme, životno partnerstvo osoba istog spola, po njihovim najavama, je li, trebali smo se bojati za svoju djecu, je li, po ulicama su trebali šetati ljudi, je li, djecu zaskakati osobe istog spola na ulici, maltretirati ih, evo za divno čudo ni to se nije dogodilo. Tako evo, sad je tema uvođenje eura, ponovo se najavljuje kataklizma, veliča se nacionalna valuta, koju treba sačuvati pod svaku cijenu jer ćemo, evo, izgubiti suverenost ili ne znam što. Međutim, zemlja smo u kojoj građani štede u eurima, u kojoj kupujemo automobile u eurima, stanove u eurima, dižemo kredite u eurima, ugovaraju se čak i plaće u eurima. Dakle evo, euro je, ja bih rekla već u Hrvatskoj, htjeli mi to ili ne i ostaje nam samo to da završimo evo, započete procese i ozakonimo to kao službenu valutu. Ono što je istina i što smo kazali u razgovoru jučer i u posjeti HNB-u, to je da HNB zapravo zaista treba poraditi na tome da puno jasnije iskomunicira građanima na jedan jednostavan jezik, dakle koje su to prednosti uvođenja eura, što će to značiti za njihov svakodnevni život. Vidimo evo, danas da cijene rastu, hoće li uvođenjem eura porasti još više. Čuli smo, je li, da prema iskustvima drugih zemalja, njima su plaće rasle više, puno više i plaće i mirovine, puno više nego cijene, što će kod nas biti s time? Što će biti s kamatama na kredite, kako će se konvertirati kunski u eurske kredite, hoće li biti nekih promjena koje će negativno utjecati na potrošače? Dakle ta jasna komunikacija je jako važna. S jedne strane da umiri građane, da im zaista predoči koje su to prednosti uvođenja eura, a i tako, na taj jednostavan način i tom jednostavnom komunikacijom zapravo parirati ovim populistima u javnosti. Općenito mislim da HNB da treba pojačati svoje aktivnosti na financijskoj pismenosti građana. Dakle nije dovoljno reći ljudima potpisali ste takav i takav ugovor o kreditu ili nekoj drugoj financijskoj usluzi, trebali ste bolje čitati, trebali ste znati što potpisujete, koliko god to bilo točno, je li, svaki je odgovoran za svoj vlastiti potpis. Međutim, institucije uključene u financijski sustav bi trebale preuzeti dio odgovornosti za financijsku pismenost građana. Jučer smo čuli, isto tako, u razgovoru da HNB dosta toga i radi, radi na edukaciji, tisuće djece je već prošlo kroz razne edukacije koje su organizirane, međutim, evo zaista mislim da bi te elemente financijske pismenosti trebalo uključiti u redovni kurikulum u školama, dakle to je jedan zadatak i tema zapravo za Ministarstvo obrazovanja. Što se tiče ovog Polugodišnjeg izvještaja za kraj 2020. g. dakle profesionalno napravljen izvještaj, ono to je nezgodno za javnost je što mi pred kraj 2021. raspravljamo o financijskom stanju kraja 2020. g. kad su bili potpuno drugačiji uvjeti. Cijene energenata padale, inflacije nije bilo, odnosno tada je bila negativna. Dakle bila je negativna zbog pada cijena nafte i energenata, a danas, je li, u '21. je stanje potpuno obrnuto, dakle svjedoci smo danas evo, rasta cijena energenata, poremećaja u lancima nabave, distribucije, sve skupa to utječe na porast cijena i inflaciju, dakle ne samo u Hrvatskoj već na ... [[Govornik se ne razumije.]] tržištu koje se onda te stvari se sa globalnog tržišta prelijevaju i na Hrvatsku. Problem s Hrvatskom je to što gospodarstvo nije toliko otporno na poremećaje kao što su gospodarstva zapadnih zemalja i to zbog one čarobne riječi ili dvije riječi, strukturnih reformi o kojima pričamo već 20 godina, nikako da ih uvedemo i Europa nam je, je li, nizom svojih preporuka stalno nas upozorava i naglašava kako trebamo uvesti i reformu pravosuđa, reformu javne uprave i lokalne samouprave, dakle i Europa nam govori da imamo previše jedinica lokalne samouprave, nismo država koja može izdržati 556 općina i gradova i još jedna reforma, reforma zdravstva čije smo evo, sve boljke one iz predcovidnog vremena, evo ovdje vidjeli sad i za vrijeme ove globalne krize. Kao što sam rekla kod prethodnog izvještaja prve polovice 2020. g. upozorila sam na to da mi još uvijek inflaciju računamo po indeksima koji su vrijedili u doba prije Covida, a navike potrošača, navike građana su se potpuno promijenile. Je li, u doba krize građani imaju naviku kupovati ono osnovne stvari, brinuti se o hrani, nekakvim takvim esencijalnim potrebama, ne kupuju više nekakve, odjeću ili nekakve druge luksuzne, da ih tako nazovemo, stvari, kupuju više i online, tako da se ovaj kriza nastavi, rekli smo, bili da je za zadatak za DZS, ali zaista bi trebalo razmisliti o promjeni načina inflacije. Što se tiče poslovanja kreditnih institucija i izvještaja, dakle ovdje se isto navodi, bili su pod velikim utjecajem iznimnih okolnosti, uvjetima pandemije, a sigurno i stabilno poslovanje u ovakvim, je li, lošim uvjetima, može se zahvaliti visokoj likvidnosti i kapitaliziranosti bankovnog sustava. Dakle interesantan je ovaj dio koji govori o poslovanju bankovnih institucija, dakle kaže isto kako su banke zadržale dobit ostvarene u 2019. usprkos Covidu. Evo, pričali smo ovdje, ovdje se nigdje u Izvještaju posebno, je li, ne spominju ta prešutna prekoračenja, pitanje je dakle koliko su prešutna prekoračenja doprinijela toj razini dobiti jer su najvjerojatnije doprinijele zadržavanju prihodu banaka. Govorili ste, guverneru o nekim rješenjima, spominjali i zakonske promjene koje su nužne, pa evo, nisam stigla upitati, ali evo jedno pitanje za vas, kad procjenjujete da će prijedlog tih zakonskih izmjena doći u Sabor? Ono, hoćemo li ga uskoro imati priliku glasati o tome? Ova anomalija je dakle u sustavu još od 2018. g., nazovimo je anomalija, kako je guverner rekao za govornicom i u razgovoru evo, jučer u posjeti HNB-u gdje smo također, diskutirali o ovoj temi, potrošači su je prijavili tek početkom 2020. g., dakle kao da nisu zapravo bili svjesni toga, kad su prijavili, HNB je reagirao, međutim, zaista je, opet kažem, može u javnosti izgledati čudno kako HNB nije ranije to primijetio, možda treba, ne znam, revidirati nekakve supervizorske procedure, protokole, je li, na način da se takve stvari uopće na vrijeme, ne tek na primjedbu potrošača. I još jedna sitnica za kraj koju sam htjela istaknuti, to je ovaj dio o plaćama i jediničnom trošku rada. Zapravo jedna stvar koja nekako bode oči, da plaće u javnom sektoru na kraju prosinca 2020. g., je li, bile su više za 5,3% u privatnom sektoru za 2%. Nekako nam je, je li, taj rast plaća u javnom sektoru uvijek nekako je jači nego rast plaća u privatnom sektoru, dakle uz sve ne probleme o kojima govorimo da imamo ogroman javni sektor, da imamo, evo, jedinice lokalne samouprave kojih je više nego što to možemo podnijeti, dakle ovdje i čak i rast plaća je jači u javnom sektoru nego u privatnom. Evo, zahvaljujem..
Sljedeći klub zastupnika biti će onaj Domovinskog pokreta govori će poštovana zastupnica Ružica Vukovac, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, guverneru sa suradnicima, kolegice i kolege. Samo kratko ću se prethodno osvrnuti na izlaganje kolegice Puljak koja je spomenula kataklizmu u proizvodnji mlijeka i sira i vrhnja koja se po njoj nije dogodila. Doista jeste kataklizma kada vam se ugasi preko 65 tisuća OPG-ova koji su proizvodili meso, mlijeko, vrhnje, kako ste spomenuli, sir, i to ne u duže nego li u 10 godina. Jednako tako, doista jeste kataklizma kada vam se samo iz jedne regije iseli preko 200 tisuća ljudi. Možda to kolegice, niste osjetili na svojoj koži jer dugo niste bili u Slavoniji, no vjerujte, tamo su mnoga ognjišta ugašena baš onako kako se to događa nakon velikih katastrofa i nakon kataklizme. Vratimo se sada informaciji koja je pred nama. Dakle realni BDP u drugoj polovini 2020. g. smanjen je za 8,8% u odnosu na isto razdoblje prethodne godine kao posljedica negativnog utjecaja pandemije, bolesti Covid-19 na domaću gospodarsku aktivnost, kao i gospodarsku aktivnost naših najvažnijih vanjsko-trgovinskih partnera. Promatramo po tromjesečjima, gospodarska je aktivnost u 3. tromjesečju 2020. smanjena na godišnjoj razini za 10%, a u 4. tromjesečju za 7,3%. Najvećim pojedinačnim doprinosom u kretanju gospodarske aktivnosti u 2. polugodištu 2020. g. izdvaja se smanjenje ukupnog izvoza, a poglavito izvoza usluga. Istodobno je ostvaren i pad uvoza robe i usluga, ali manji od pada ukupnog izvoza. Nadalje, zabilježen je snažan pad osobne potrošnje koji odražava negativan utjecaj pandemije na mogućnosti, ali i sklonosti naših građana potrošnji. Pad osobne potrošnje zapravo je refleksija niskog standarda građana RH. Na kraju prosinca 2020. g. broj zaposlenih bio je tako za 0,6% niži u odnosu na isto razdoblje 2019. g. Mjere za očuvanje radnih mjesta uvedene u ožujku 2020. nastavile su se provoditi do kraja godine, no u znatno manjem obuhvatu pa su mnogi naši poduzetnici bili prepušteni sami sebi. Administrativna stopa nezaposlenosti krajem 2020. g. iznosila je 9% radne snage, 10% u 2. tromjesečju, što je pak za 1,8% bodova više nego u istom razdoblju prethodne godine, dakle unatoč iseljavanju naših građana koje se i dalje nastavlja. Kako je vidljivo iz informacija koje nam je dostavljeno, u drugoj polovini 2020. nastavilo se pogoršavanje stanja državnih financija. Navedeno je posljedica nastavka negativnog utjecaja krize na gospodarsku aktivnost, a time i porezne prihode, kao i provedenih mjera Vlade nužnih za ublažavanje negativnih posljedica krize, a najviše nastavka isplaćivanja potpora za očuvanje radnih mjesta. Stoga je u drugoj polovini 2020. ostvaren negativan saldo proračun države od 12,2 milijarde kune, što zajedno sa 15,3 milijarde u prvom polugodištu rezultira ukupnim manjkom na razini 2020. g. u iznosu od 27,5 milijardi kuna ili u minusu 7,4% BDP-a. Takvo cjelogodišnje proračunsko ostvarenje znatno je nepovoljnije u odnosu na saldo proračuna opće države iz 2019. g. kada je bio ostvaren višak od 1,2 milijarde kuna odnosno 0,35 BDP. Usporedbom ostvarenja s manjkom planiranim u izmjenama i dopunama državnog proračuna za 2020. iz svibnja 2020.-te primjetno je nepovoljnije ostvarenje za oko 2,7 milijardi kuna, a u usporedbi s planiranim manjkom iz studenog 2020. zabilježeno je povoljnije ostvarenje za oko 1,9 milijardi kuna. Ovo su sve podaci iz samog polugodišnjeg izvještaja o financijskom stanju odnosno stupnju ostvarenja i provedbi monetarne politike u drugom polugodištu 2020. No, osim ovih pokazatelja ja bih vam danas rado iznijela još nekoliko pokazatelja koje u ovom izvješću nećete naći. Pokazatelji koji govore o realnom životu naših građana i za koje osobno smatram kako bi se trebali spomenuti u ovakvim izvještajima. O prešutnom prekoračenju u ovoj informaciji nećete naći ni jedne riječi. Općenito se riječ prekoračenje ne spominje ni u izvješću iz 2018. godine, ni u izvješću iz 2019. godine, a ta izvješća zajedno imaju 480 stranica. Nije međutim da se u tom periodu nije nadziralo banke. U segmentu supervizije također je bilo puno posla, ali eto 2019.-te i 2018.-te nije izdana niti jedna jedina opomena bankama. I kada sve to uzmete u obzir jasno je da slabo ekipirani HNB sa svega 690 zaposlenika od 2018. do 2020. su se srećom pojačali sa novih 138 zaposlenika nije imao kapaciteta utvrditi da je valjda svaka banka u Hrvatskoj praktički pretvorila regularni proizvod u neregularnih. Dakle, prešutnih prekoračenja je bilo 95%, a dopuštenih tek 5%. Što im je naravno onda omogućilo zaračunavanje višestruko većih kamata i ekstra par 100 milijuna kuna. A podsjetimo jedan od zadataka HNB-a je i da nadzire banke. HNB tvrdi da pokreće izmjenu zakona kako bi se korisnike prešutnih minusa zaštitilo od previsokih kamata no ostalo je nejasno kako su ljudi uopće naši se u situaciji da im banke zaračunavaju kamatu koja je 2 puta više od zakonom najveće dopuštene. Kamate na prešutna prekoračenja kreću se naime od 8,11 do šokantnih 17,4%. Dakle, u prosjeku su oko 11%. Još je čudnije što je na snazi zakon koji su donijeli bivši SDP-ovi ministri financija, a koji je zabranio bankama da se građanima zaračunavaju kamate iznad najveće dopuštene što je trenutačno 8,11%. U situaciji kad je kamatna stopa na štednju oko 0,005%, a država se u kolovozu zadužila uz kamatu od 0,01% zaračunavanje kamate na prešutne minuse od 11, 15, 17,4%, ali i od 9% izgleda brutalno i čisto je lihvarenje. Građani su krajem lipnja uglavnom u prešutnom minusu bili 6,3 milijarde kuna. Da su taj novac putem trezorskih zapisa banke posudile države od njega bi na kamatama dobili samo 630.000 kuna, a građani su bankama kroz godinu platili ili će platiti 630 milijuna kuna kamata. Gospodo draga, ja vas molim o ovome razmislite. Zahvaljujem.
Slijedeći klub zastupnika bit će onaj SDP-a, a govorit će poštovani zastupnik Branko Grčić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi gospodine guverneru, nema ga trenutno, sa suradnicima, kolegice i kolege već smo danas zaista dosta čuli o ovoj temi i vrlo kvalitetnih rasprava koje su doista bile usmjerene na ključne stvari i ja bih rekao korak naprijed u odnosu na ovo izvješće. Dakle, aktualne stvari koje muče naše građane, gospodarstvo i sve oni koji se evo već 2 godine bore sa krizom. Naravno kriza je globalni problem, kriza je Covid pandemija, dakle ta rupa koja je stvorena prošle godine je nešto što je potaknulo i ove procese o kojima danas razgovaramo, a to je prije svega ovaj veliki inflacijski pritisak kažem koji ima globalne razmjere, ali koji nije zaobišao niti Hrvatsku. Mi smo svjesni da je taj pad BDP-a u prošloj godini kao i jedna nužna reakcija na zaključavanje na lockdown u uvjetima pandemije bilo zapravo sasvim suprotno onome što smo gledali prije 10-tak godina ili više kad smo imali onu veliku financijsku ovaj i gospodarsku krizu svjetskih, isto tako svjetskih razmjera kada je praktički cijela politika bila usmjerena ka štednji, ka restrikcijama pa tako i monetarnim restrikcijama, sada smo imali potpuno drugačiji pristup, dakle vlade gotovo svih zemalja svijeta su se odlučile za velike fiskalne poticaje, a sve to bilo je podržano direktno od monetarnih vlasti. Dakle, jednom dosta izraženom ekspanzivnom monetarnom politikom koja je u uvjetima kažem te rupe koja je stvorena u uvjetima krize na strani ponude prije svega zbog objektivnih ograničenja, kidanja tih dobavnih lanaca, problema s transportom, opskrbom, ključnim sirovinama, pa i zbog sasvim direktnih razloga kao što je taj turistički recimo uslužni sektor koji nije mogao funkcionirati u takvim uvjetima. Znači došlo je do disbalansa između ponude i potražnje. Potražnja je održana zahvaljujući kažem ovim intervencijama na relativno visokoj razini, a ponuda je imala problem. Dakle, tu su ključni poremećaji i mislim da je to guverner danas u uvodom dijelu i spomenuo. E sad vidite što je to i kako je to se odrazilo na nas. U prošloj godini kao i većina zemalja svijeta imali smo de facto pad cijena, u tim okolnostima kažem krize i cijene energenata pa čak i cijene određenih prehrambenih proizvoda i drugih su ili održavale cijenu istu ili su čak te cijene padale, posebno kad je riječ o energentima, jednostavno potražnja za tim resursima je bila manja nego što je bilo uobičajeno. 2021., neko je ovdje maloprije spomenuo, dakle potpuna promjena trendova, inflacija se budi, posebno u prvom polugodištu ove godine, ali vidimo i u ovim zadnjim mjesecima inflacija u Hrvatskoj 3,1% u kolovozu, čini mi se da će u rujnu biti i nešto više. Uglavnom u EU je izmjereno negdje oko 3,4%, u jednoj Njemačkoj peko 4% je u rujnu bila inflacija, što doista govori da se svi zapravo suočavamo sa, sa tim vrlo ozbiljnim problemom koji može na određeni način poremetiti stabilnost i ono o čemu zapravo i u ovom izvješću HNB-a se govori kada je riječ o cijenama. Naravno, građani ne mogu ostati ne zabrinuti kada se radi o ovakvim stvarima, jednostavno jer smo svjedoci svaki dan da neki proizvod, neka usluga poskupljuje, neke kontinuirano kao što su recimo naftni derivati, svjedoci smo dakle da su probijene neke famozne granice u cijenama naftnih derivata. Vidimo da naši ljudi evo koriste ovaj priliku, oni koji to mogu naravno i oni koji nisu daleko od granice idu u BiH, tamo su derivati još uvijek negdje 2-2,5 kune jeftinije nego u Hrvatskoj, pa onda usput se kupi i duhan, alkohol i sve ono što je jeftinije radi prije svega nižih trošarina u našem susjedstvu, dakle koje u ovom trenutku ne pripada prostoru europske, EU. To su objektivne okolnosti u kojima trenutno živimo i zato su građani zabrinuti. Dokle će se ovi trendovi u ovom smjeru razvijati i što možemo očekivati u narednim mjesecima? Dakle, još uvijek nema jasne naznake da se taj trend smiruje, da li će se to dogoditi u narednim mjesecima vidjet ćemo, ali u ovom trenutku još uvijek nema naznake da se ti trendovi ublažavaju. Ono što želim ovdje istaknuti i što su čini mi se kolegice i kolege prije mene također dobro naglasili, najveća žrtva tog procesa rasta cijena su ljudi sa niskim primanjima, dakle svi troše energente, svi troše prehrambene proizvode i ove i one i najveći udio u strukturi potrošnje imaju upravo ljudi sa najmanjim dohocima i oni su najveće žrtve tog procesa, to je jasno. Pitanje je naravno globalno u Hrvatskoj da li će ova inflacija poništiti neke pozitivne efekte koje smo imali prijašnjih godina u smislu povećanja, realnog povećanja plaća, da li će sada, ovaj da li ćemo sada imati taj obrnuti trend i u kojoj mjeri će se taj pozitivni efekt poništiti samom inflacijom? Ono što isto tako pitanje je su umirovljenici, neko je s pravom maloprije upozorio na položaj umirovljenika i činjenicu da korekcije mirovina, dakle redovite korekcije mirovina godišnje su evo u ovoj godini vjerojatno manje od stope inflacije ili će biti manje od stope inflacije, što realno smanjuje kupovnu moć naših umirovljenika koji žive i tako na rubu, na rubu siromaštva. Još jedno pitanje koje ide uz inflaciju, a to je vrijednost financijske imovine. Netko je spomenuo maloprije kako se kreću kamate trenutno na štednju. Dakle, mi imamo de facto nulte kamate, tek negdje tamo oročeni depoziti iznad 36 mjeseci imaju nekih 0,3-0,4% kamatu. Prema tome, svi oni koji štede danas u ovakvim okolnostima gube i ne samo danas nego otkad god su kamate tako niske na štedne uloge, a inflaciju imamo. Imali smo inflaciju i prije covid krize, ona je bila po nižim stopama, pa i tada su građani koji štede zapravo realno gubili u vrijednosti svoje imovine. Evo, neka bude ove godine inflacija 3% uz nultu kamatu na određeni depozit, uzmimo 100.000 kuna, na tih 100.000 kuna na kraju godine će građani realno imati manje u smislu kupovne moći tih 100.000 kuna upravo zbog ovako visoke inflacije i zato je važno da imamo inflaciju pod kontrolom i zato je važna naravno i uloga HNB-a, ali i vlade. Dakle, ministar Ćorić je neki dan uvjeravao hrvatsku javnost da će cijena plina i električne energije za građanstvo ostati nepromijenjena do kraja godine. Ali kraj godine je tu, to je za dva mjeseca jel, znači iduća dva mjeseca mi imamo neku garanciju da neće doći do povećanja cijene ovih ključnih energenata, a što će biti u siječnju, to je ključno pitanje za vladu i što vlada kani napraviti tada da ublaži taj očekivani rast cijena energenata? Što je sa najavom da će 40% porasti cijene poduzetnicima? Pa vi znate da su energenti nezaobilazni faktor, dakle materijal ili usluga ili dakle input koji se ugrađuje u gotovo sve proizvode i usluge u jednom gospodarstvu. Prema tome, te promjene cijene energenta kao jedne od ključnih komponenti, pa sigurno ćemo imati dakle taj odgođeni učinak na porast cijena svih proizvoda i usluga, koliko, ovisno o udjelu energije u njegovom stvaranju, to je jasno jel, znači neki manje, neki više, ali ćemo opet imati i taj efekt. I naravno tu se sad postavlja pitanje, vrijeme mi ističe, što monetarna vlast može napraviti zajedno s vladom da zaista stabiliziramo cijene i ublažimo ove efekte inflacijskog pritiska? Evo, hvala lijepa.
Sljedeći Klub zastupnika bit će onaj zeleno-lijevog bloka, a govorit će poštovana zastupnica Sandra Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Dakle, dobivamo ovaj izvještaj tek u zadnjem kvartalu tekuće godine, a odnosi se na drugu polovicu 2020. i možemo opravdano postaviti pitanje koliko je on informativan i relevantan za nas kao zakonodavca, kao neko ko predlaže javne politike u smislu onih prijedloga koji bi sada trebali kao Sabor napraviti, a da bi ublažili udare na standard građana o kojima smo ovdje govorili. Dakle, moramo reć razumijemo da se u narednoj godini radi taj izvještaj, ali on bi zaista trebao doći onda barem u prvoj polovici godine na saborsku raspravu, znam da to nije samo do vas. Znam da to nije samo do vas, to je poruka naravno i predsjedniku Sabora. Međutim, ono o čemu sam danas htjela govorit, a i pitala sam u replikama guvernera, dosta jednostavno pitanje sam vas zapravo pitala na koje ste mogli odgovoriti sa da ili ne, a to pitanje bilo je li HNB u sklopu svoje nadležnosti kontrole kreditnih institucija dakle i banaka radio provjeru što kreditne institucije rade? Koje mjere provode da bi onim građanima čija su potraživanja prodali agencijama za naplatu potraživanja osigurali jednak standard zaštite potrošača kakav su imali kada su imali kreditni ugovor sa bankom odnosno kada su bili klijenti banke? Dakle, odgovor koji sam ja dobila da jesu agencije za naplatu potraživanja problem, ali da je to problem u cijeloj Europi i da čekamo eu direktivu. Taj odgovor čekanja eu direktive da bi regulira, da bi mi regulirali kao regulatori, mi kao zakonodavno tijelo, vi kao HNB koja ima u nadležnosti upravo oko pitanja zaštite potrošača i to da unaprjeđujete zakonodavni okvir, to piše i na vašim stranicama, dakle možete davati prijedloge i unapređenje zakonodavnog okvira. I onda kada dobijemo odgovor čekanje eu direktive i to za područje koje je očito sivo područje u kojem agencije za naplatu potraživanja rade različite, neprihvatljive oblike pritisaka da bi od građana naplatili dugove koje su oni naravno otkupili za nekih 20 ili 30% vrijednosti i istovremeno, istovremeno imamo situaciju da izvoze, izvoze stotine milijuna kuna jer su mnoge od njih u stranom vlasništvu i naravno dobit prebacuju svojim matičnim tvrtkama. I onda takav odgovor da čekamo eu direktivu meni pokazuje narav i ove vlasti, ali i HNB-a koji zapravo kapituliraju pred problemom koji imamo dugo, on nije od jučer i čekamo da se taj problem negdje drugdje riješi, da neko pametniji od nas donese neku direktivu pa ćemo je mi onda provesti. Mislim da nema nikakve potrebe da ju čekamo, ja mislim da mi možemo regulirati i to će i biti naš prijedlog i da onda kada dođe do konsenzusa na europskoj razini, kada se donese direktiva mi ćemo uskladiti naš regulatorni okvir sa direktivom. Jednostavno. Moram reći isto tako da ne razumijem kako ne vidimo da je problem to što je minimalno 36 milijardi kuna sada već vjerojatno više koji su do sada agencije za naplatu potraživanja otkupile, da nitko ne vidi problem u tome da obični d.o.o., obični d.o.o. sa 20.000 kuna temeljnog kapitala operira na između ostalog financijskom tržištu sa stotinama milijuna kuna. I da nitko ne vidi i ne pita se kako d.o.o. od 20.000 temeljnog kapitala kupi potraživanja za 10 milijuna eura, 20 milijuna eura. Od kud ti novci dolaze? Jel se netko u ovoj državi pitao da li možda neke od tih agencija, ne kažem sve, služe pranju love? Dakle, isto tako niko se ne pita što se događa kada taj isti d.o.o. koji se zove agencija za naplatu potraživanja prodaje to potraživanje fizičkoj osobi, nekom kamataru. Ko je onda vlasnik tog duga i u kojem je položaju onda naš građanin kojeg zovemo kao potrošačem, ne volim baš tu riječ u kojem je on položaju? A sve je krenulo, zapamtite, sve je na početku krenulo od običnog kredita koji je građanin imao sklopljen s bankom, koja je obvezana na zaštitu potrošača i primjenu svih standarda o kojima ćemo između ostalog danas govoriti na Zakon o zaštiti potrošača, dakle sve je krenulo od toga i onda se čovjek našao pred kamatarom koji mu dolazi doma kući. Kako? Legalno, banka je prodala potraživanja agenciji za naplatu potraživanja, ova je prodala drugoj agenciji, ta agencija je prodala kamataru i tu smo. Dakle, HNB u sklopu svoje funkcije nadzora nad kreditnim institucijama je davno trebao provjeriti koje to mjere banke provode da bi osigurale taj isti standard zaštite. Koje su to mjere? Drugo, smatram da ste isto tako trebali provjeriti da li su banke uspostavile mehanizam i da li postoji ikakav mehanizam u bankama ili van, dakle unutar našeg pravnog sustava, koji građanin može koristiti u trenutku kad njemu nisu na jednak način zaštićena prava, šta on radi? Ok, može tužit za štetu, super, vući će se na sudu 20 godina da dokaže štetu koja mu je nastala zbog toga što ima manje zaštićena prava. Pa to nije opcija. Dakle, mjere koje trebamo postaviti i u pravnom sustavu, ali natjerati i banke da to rade, dakle one koje su inicijalno prodali dug da moraju imati mjere koje momentalno mogu zaustaviti takvu praksu koja nanosi građanima štetu jer nemaju jednaku razinu zaštite. Htjela sam reći i ovo, jedna od stvari koja se događa građanima kada kreditne institucije prodaju njihova dugovanja, a koji sam vidjela na svoje oči jest da im se pripisuju kamate glavnici, da ne mogu dobiti, da ne mogu dobiti od nekih agencija za naplatu potraživanja strukturu duga kakva je bila u trenutku kada je njihov dug prodan. Dobiju iznos ukupnog dugovanja koji se onda počne tretirati kao glavnica na koji se onda dalje naplaćuju kamate. I sad zamislite kad se to desi 2, 3, 4 puta u lancu prodaje duga. Dakle, HNB je izmjenama svoje odluke o kupoprodaji plasmana rekao dakle i naložio kreditnim institucijama da osiguraju, dakle to da se isti, isti propisi odnose i na stjecatelja. Međutim, stjecatelj može nakon toga biti 5, 6 pravna osoba u redu. Neke od njih, neke od njih nisu uopće registrirane u RH. Da li one primjenjuju zakone RH na svoje postupanje? Ne primjenjuju. A zašto isto tako ne primjenjuju i zašto dolazi do svih ovih problema? Pa zato jer smo mi omogućili prodaju plasmana, netko im je to omogućio, a da agencije pri tom tvrde da nije došlo do prijenosa ugovora, nije došlo do prijenosa ugovora. I to oni tvrde, da to nije prijenos ugovora jel. I da smo onda građane stavili u poziciju da ne mogu se niti pozivati na svoja ugovorna prava, ne mogu se niti pozivati na to da imaju pravo odnosno ne dobivaju to pravo da vide koja je struktura duga u trenutku prodaje. Dakle, moje pitanje danas ovdje je čija je to odgovornost? Čija je odgovornost da su građani stavljeni u tu poziciju da ne mogu otplatiti dugove jer se nalaze u začaranom krugu trgovine svojim dugom, nemogućnošću utvrđenja polaznog duga, a to ću vam reći to je posebno u slučaju RBA zadruga koje su plasirale te kredite građanima, kasnije ih prodavale što svojim firmama, a one dalje agencijama za naplatu potraživanja i gurnule građane u vječno dužničko ropstvo znači iz tog se ne možete izvuć. Ne možete se izvuć. Dakle, pitanje je da li je HNB išta napravio da bi provjerio na koji način se ti standardi reguliraju bankama? Kome se građani mogu potužiti kada ne? I najvažnija stvar, da li uopće, da li uopće se potrošačkim kreditima, dakle govorimo potrošačkom kreditiranju zaštićenom Zakonom o zaštiti potrošača, da li se takvim kreditima može na ovaj način trgovati? Da li je to primjerno jer ako mi ne možemo u lancu prodaje regulirati svakog da zaista poštuje Zakon o zaštiti potrošača i da ima isti standard zaštite pitanje je da li trebamo uopće omogućiti da se takvi plasmani prodaju na taj način na koji se prodaju sada? Hvala.
Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu i prav će govoriti poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege budući da prelazimo na pojedinačne rasprave produbit ću ove teme, tri teme o kojima sam i ranije govorila i ukazati na još neke stvari koje pronalazim zabrinjavajućima imajući u vidu da smo trenutno u jednoj krajnje dramatičnoj situaciji, možda i prijelomnoj koja će se uvelike odraziti na standard životni standard naših građana. Ponovit ću i podcrtati on je izrazito nizak ako imate u vidu upravo ono što nam je servirala HNB, a to je činjenicu da toliki broj ljudi koristi prešutna prekoračenja. Dakle, da ljudi imaju novaca ne bi se zaduživali. Ako se ljudi na ovakav način zadužuju to znači više stvari. Svatko zna koliko ga košta minus, mnogi od njih nisu niti kreditno sposobni, dakle to vam sve govori o njima. A bili su sposobni recimo da dobiju prekoračenje po toliko visokoj nedopuštenoj kamati odnosno lovu u mutnom. To je isto zanimljiv paradoks postupanja banaka. Ono što mi očekujemo od HNB-a je da bude proaktivna i da anticipira takve događaje, a ne da se možebitno narušavanje prava potrošača za koje smatramo da se u ovom slučaju sigurno dogodilo mora kasnije dokazivati u mučnim sudskim procesima kao što je bio slučaj Franak, pa da tek onda post festum imamo epilog cijele situacije koja još nije do kraja razriješena. Zar treba ići na sud da bi se promijenila ili ne ponovila u budućnosti praksa kao što je primjerice ova prešutna prekoračenja. Ono što osobito zabrinjava kada govorimo o inflaciji je činjenica da su proizvođačke cijene narasle za 9,3%. Dakle, kada mi govorimo o inflaciji mi smo ovdje govorili o rastu oko 3%, nešto preko 3% u kolovozu, iznad 3% svim financijskim stručnjacima se pali lampica. A kada gledamo koliko su rasle proizvođačke cijene onda dolazimo do pravog problema odnosno pitanja čekanja trenutka u kojem će se taj rast koji je već sada zabilježen preliti na krajnje potrošače, a to smo svi mi. Mi imamo uvjeravanja ministra Ćorića da se to neće dogoditi da ćemo biti zadržani u tom balonu da nama neće rasti cijena plina, s druge strane imamo najave dramatičnih poskupljenja, s treće strane znamo da su svi ti energenti uvelike utjecali na cijene u proizvodnji. Nemoguće je kada tome pridodamo ono što se trenutno događa s građevinskim sektorom da se to neće preliti na krajnje potrošače, na sve nas. Tko će to zaustaviti? Do koje se mjere to uopće može zaustavljati? I još važnije pitanje s kojim posljedicama? Posljedice vladinog prividnog održavanja ekonomije kroz cijelu ovu krizu u kojoj smo sada svjedočili je upravo ova sadašnja inflacija. Ako Vlada se ponovo intervenira u tržište na način da pokušava regulirati ove cijene, stopirati pritisak na građane koji već osjećaju svi poduzetnici u proizvodnji pa to će se isto negdje odraziti, ne treba biti ekonomski genijalac da postavi pitanje gdje. Pa sada osjećamo posljedice Covid krize, nije sve super zato što je Vlada upumpala novce. Zato imamo sada inflaciju, imamo poremećaje na globalnom tržištu i tko zna dokle će ta inflacija ići. Isto tako, neće biti sve super kada dobijemo nagli priljev novca iz EU. Pitanje na koji način će se taj priljev opet odraziti na inflaciju, a da stvar bude tragičnija i sam govor o inflaciji će se odraziti na inflaciju. Dakle doista smo u nezavisnoj situaciji i trebamo jasnije odgovore oko toga što će se s inflacijom događati u budućnosti. U raspravi u ime kluba već sam naglasila da i sam guverner mijenjao svoje projekcije u nekoliko mjeseci. Naravno da nije jednostavno predviđati, ali treba građanima također, jasno reći da ni vi niste sigurni kolika će ta inflacija biti, a onda i ponuditi realne scenarije za sve moguće očekivane razvoje situacije u pogledu inflacije. Što se tiče eura, također, smatram veliki propust. Ako pratimo medije, ako pratimo komunikaciju Vlade, svi govore samo o tome da smo mi sutra u Eurozoni. Nitko nije poslao ključnu poruku koja je čisto činjenična, a ta je da postoji velika mogućnost da mi nećemo zadovoljiti kriterije. O čemu onda uopće pričamo? Ključno što ću podcrtati vraćajući se ponovo na početak svog govora, prešutna prekoračenja je pitanje odgovornosti. Ne možete reći da je reagiranje unutar 3 godine od početka takve nepoštene prakse [[Upadica: Hvala.]] promptno reagiranje.
Imamo repliku poštovanog zastupnika Miletića.
Poštovana kolegice Marijak, Marija Selak Raspudić. Poštovani potpredsjedniče HS-a g. Reiner, poštovani guverneru. Kolegice Marija, što to točno znači za hrvatski narod? Ajmo mi bit plastični, ajmo ljudima nacrtati. Jednom kad se cijene dignu, hrvatski narod mora znati, one se neće spuštati, neće dolaziti nikakva pojeftinjenja, a imamo da nikad nije bilo skuplje gorivo, nafta nikad nije bila skuplja, mlijeko, kruh, dakle to nije nikakav luksuz, prije sam govorio to guverneru, to su osnovne potrebe. Dakle mi ne pričamo o bazenima i motorima i ne znam čemu. Osnovne potrebe. Dakle imamo ministre koji govore da mi živimo u fantastičnoj zemlji, da cveta cveće u naše preduzeće i sad mene zanima gdje mi živimo? Dakle što je stvarnost, što se događa? Imamo neke koji pričaju očigledno bajke ili možda je samo njima stvarno tako dobro. Kolegice Selak, pitanje dakle što se događa?
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Nitko nije u potpunosti siguran što se događa jer ili ono što službena statistika bilježi ili način na koji se ta statistika službeno tumači, uvjeravaju nas da nema dramatične inflacije. Istodobno ono što svi hrvatski građani osjećaju na vlastitoj koži, a time se njihovih osnovnih životnih potreba, rekla sam, od cijene ulja do cijena povrća koja je išla gotovo 10%, mlijeko sada blizu 4%, govorim o kolovozu, a stvari idu prema gore, osjećaju na svojoj koži. Odemo u dućan, vidim krajnji račun, čak i oni koji dobro žive pa ih nebriga za cijenu, u zadnje vrijeme malo se šokiraju kad vide krajnji račun svega onog što su kupili. Dakle, trenutno imamo situaciju da stvarnost hrvatskih građana ne odgovara onome što oni čuju o toj stvarnosti od odgovornih osoba. Očito dolazi do propusta u komunikaciji, da ne idem u malignije intrepretacije.
Poštovani zastupnik Troskot.
Poštovana kolegice Selak Raspudić, analitičari predviđaju da će povećanja cijena vezano za građevinu rast najmanje još godinu i pol dana. Govorimo o čeliku, o metalu, o drvu i o plastici. Najglasniji ste bili vezano za obnovu grada Zagreba i vidimo da je sve u porastu, a naša Vlada je predložila sa novim zakonom model financiranja 80-20 jer Grad Zagreb neće to isfinancirati jer novaca nema, a u ovih 80% znači da konstrukcijsku obnovu Vlada će financirati samo ciglu, armirani beton i krov, a sve ostale troškove će financirati građani. Kako vi predviđate zapravo da će ti troškovi koji rastu, koji će morati financirati građani će utjecati na stanovništvo i njihov život, a nije guverner spomenuo da se upravo stanovništvu u zadnjem mjesecu, dakle, povećalo dakle kredite koje su digli od poslovnih banaka? Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Zanimljivo je da nemamo projekcije toga kako upravo rast cijena u građevini utječe konkretno na Hrvatsku jer mi smo tu u dodatno nezavidnoj situaciji u odnosu na ostatak Europe zbog specifičnosti naših trenutnih okolnosti i činjenice da smo imali 2 potresa, a nažalost vidimo da se Hrvatska još uvijek trese. Dakle, nemamo dovoljno osoba koje su u stanju raditi u građevini, cijene materijala idu u nebo, a javne nabave se uopće nisu niti mogle provoditi zato što u programu, mjere su bile navedene smiješne cijene koje nitko nije mogao na tržištu zadovoljiti da bi mu se uopće isplatilo raditi taj posao. Istodobno nas se uvjerava da Zagreb nema novaca za obnovu, a hvala Bogu, cijela Hrvatska ima. Kako je to moguće? Dakle tražimo, ajmo biti konkretni. Projekcije toga kako će se ovi poremećaji u građevinskom sektoru, što se tiče inflacije odraziti baš na hrvatske okolnosti.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvažena kolegice, guverneru. Pa možda malo ću obrnuti cijelu priču, danas se puno govori o tome i sigurno će se govoriti do kraja rasprave i inflacija i sve ono što naravno, vodi ka poskupljenju, no, ja smatram da je svojevrsni nonsens ipak u Hrvatskoj, mi ovoga trenutka, hrvatski građani u bankama imaju negdje oko 330 milijardi kuna, to je skoro jedan cijeli BDP RH, banke ne plaćaju ili plaćaju vrlo male kamate na oročene depozite. Kako vi vidite tu situaciju da s jedne strane imamo novca kojeg bi mogli plasirati možda pod nekim drugim uvjetima, pokrenuti neke procese, a s druge strane, taj novac stoji i praktički ljudi gube svake godine na tom novcu.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Upravo ovo što ste rekli kolega Ivanović pokazuje u koliko je dubokom problemu hrvatska država jer je toliko nepovjerenje hrvatskih građana, a za to je, moram reći zaslužna vaša vlada u mogućnosti kakvog investiranja u smislu toga da će se to moći pravno ostvariti, a i investitoru isplatiti da naši građani radije drže novac koji će spavati u bankama nego što će ga se usuditi pustiti na tržište. To vam samo po sebi sve govori o poduzetništvu i poduzetničkim prilikama u Hrvatskoj. A čuli smo i da se neki vesele tome što će ljudi morati koji nemaju čak ni povjerenja, a vidi se da je sada to opravdano banke, izvući iz svojih čarapa novce da bi ih promijenili u eure. Dakle, pustite tuđe zalihe sa strane i pobrinite se zato da stvorite tržište na kojem će se svako usuditi i jedva čekati oplemeniti svoj novac.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovane zastupnice Anke Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovani guverneru, kolegice i kolege. Ja ću svoju petminutnu raspravu iskoristiti vezano uz stanje u graditeljstvu. Dakle, zemlje kad su u krizi graditeljstvo prvo osjeti nadolazeću krizu i tu se prvo vidi situacija odnosno manje posla, jednako tako izlazak iz krize se vidi. Mi u ovom trenutku sve smo, covid je okrenuo sve naopako, sve nekakve stvari koje su vrijedile prije ne vrijede sad. A jednako tako u Zagrebu odnosno na području Sisačko-moslavačke županije i Zagrebačke, i Krapinsko-zagorske i Gradu Zagreb nam se je desio potres, a vidjeli smo i jučer da nam se trese jug zemlje i sad ono što je činjenica je činjenica rasta cijene stanova. Ja imamo osjećaj kao da vam se to dešava ko s autima, kad kupite auto on ima jednu vrijednost, čim izađe iz trgovine njegova vrijednost je nešto manja, a nakon godinu dana možete kupiti auto za znatnu manju vrijednost. U ovom trenutku je stari stanovi na tržište, ja govorim o tržištu Zagreba jel to relativno dobro poznam, dakle stari postojeći stanovi možete dobiti, tu poremećaj cijena nije bio, ali novi stanovi nekako kad vam neko kaže da je 5.000 eura kvadratni metar stana u Zagrebu pred godinu dana je to bilo nezamislivo odnosno to su bile nekakve vrhunske lokacije, vrhunski stanovi. Danas, oni koji se bave u trenutku kad najave da će gradit imaju za recimo jedna zgrada ide sad s nekakvih stotinjak stanova, 2000 zainteresiranih. Guverner na pitanje što se tu dešava i da detektiramo što je problem je detektirao tri, tri stvari zašto je ta velika potražnja za stanovima. Prva stvar je bilo jeftini krediti odnosno zašto je tako veliko povećanje kvadrata stanova. Druga stvar su bili subvencije od strane APN-a i treća stvar je bilo da su ljudi odlučili zato što u bankama na svoje novce de facto nema kamata odnosno negativni su pa će ulagati u nekretnine. To ulaganje u nekretnine će biti i dalje i moramo biti svjesni toga da će toga biti i dalje. A na svjetskom tržištu nam se desilo sljedeće, a to je da je cijena čelika otišla u nebo, da je cijena željeza takova da svako danas ko vam ugovara, ugovara i kaže cijene vrijede za sljedećih deset dana. Dakle, armatura, vi ne možete betonirati bez željeza to još nisam vidjela, možda ću vidjeti u budućnosti. Dakle, mi imamo neke situacije koje su objektivne i neke situacije koje su subjektivne, a ono što znamo je sljedeće, obnova iza potresa nije počela, nije počela. Ono što se napravilo na području Sisačko-moslavačke županije odnosno Banije odnosno Banovine to vam je dimnjaci, krovovi, dakle nije počela ozbiljna obnova, a radna snaga nam je otišla negdje drugdje. I ono što svi koji se bave graditeljstvom i koji su u tom upozoravaju da cijene tu neće stati, da će cijene i dalje rasti. I sad je pitanje uloga države i što tu država može napraviti? Kad govorimo o ovom dijelu APN-a, pa nije APN izmislio to, to je politika ove vlade, politika vlade je bila koja je uzrokovala djelomično poremećaj vezano uz cijenu stanova u trenutku kad je ljudima dakle i logično je da jedan od modela bude pomaganje ljudima da kupe nekretninu i to je bila politika ove vlade koja je bila prije i nastavila se sad. I onda je prva uzrokovala poremećaj cijena stanova, a onda drugi i treći su bili nekakve objektivne okolnosti i okolnosti na koje ova vlada ne može utjecat. Na ovu okolnosti, na neke okolnosti može utjecat, ali na neke ne. Ono što apsolutno moramo znati, a to je da će i u budućnosti i ono što govore jedno vrijeme će još cijene nekretnina rasti, novih nekretnina. To zasigurno će imati utjecaj i na niz drugih stvari i o tome moramo voditi računa, to je jedna od zadaća i HNB-a odnosno bolje rečeno zadaća i vlade da vidimo što tu možemo napravit. Vlada je nešto intervenirala vezano uz cijene tamo gdje je u sustavu javne nabave, ali tamo gdje nije u sustavu javne nabave ne jedan poduzetnik kaže stao sam s radovima jer nema građevinskog materijala i nema radnika. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospođa Vučemilović ima repliku.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovana kolegice Mrak Taritaš, lijepo ste primijetili da građevinski sektor obično prvi ulazi u krizu, a prvi izlazi iz krize, to je takva konjunktura. Ali mi smo prošle godine imali šok koji je došao izvana koji nije došao iz gospodarstva iz ekonomskih procesa nego je bio uvjetovan zdravstvenom krizom koja se prelila onda na gospodarstvo. I guverner Vujčić je također vrlo lijepo primijetio da tu prijeti jedna ozbiljna opasnost jer ovo što sad imamo sa cijenama građevinskih materijala, a svi znamo da proizvodnja građevinskih materijala uvelike ovisi o cijeni energenata. Ponovit ću, 40% su energenti otišli samo u rujnu u odnosu na kolovoz. Pitanje je, hoće li taj balon nekretninski i te cijene u budućnosti prouzročiti i neku novu krizu koja je pred nama? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, tu imate neke stvari koje mi možemo nekako prevenirati odnosno predvidjeti i napraviti, a postoje neke stvari koje ne možete, dakle ova tema sa koronom i ona je napravila poremećaj i na svjetskom tržištu. Mene zanima i vrlo intenzivno čitam što će biti dakle jedna kineski, jedna firma koja se bavi poduzetništvom prijeti joj kolaps. I mislim da sam pročitala neki broj stanova koje imaju izgradnja, koji nisu dovršeni na području Kine jest kod nas nezamislivo, on se broji stotinjak tisuća stanova. Ali ta firma je ulagala u Velikoj Britaniji odnosno ulagala je u Londonu i tamo nije počela raditi, pitanje je da li je ulagala i na područje Europe. Mi znamo da su kineske građevinske firme krenule raditi na području Europe, šta će sve to uzrokovat [[Upadica: Vrijeme, hvala]] to, to je veliko i ključno pitanje koje teško da možemo ovaj čas znati odgovor, a trebamo vodit računa.
Hvala lijepa. Nemate više replika. Sada je vrijeme g. Troskota za njegovo izlaganje i nakon toga ćemo ići na iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege i poštovani građani koji nas pratite putem ekrana. Vezano za daljnju raspravu o EUR-u htio bih još neke činjenice izreć jer smatram da hrvatska javnost nije dobila prave informacije. Prije svega tu vidim jednu licemjernost na stranicama HNB-a, nemamo osobno ništa protiv vas, ali kada pogledate dokument Strategija uvođenja EUR-a, dakle ona prati primjerice uzimanja kredita od strane primjerice stanovništva do 2016.g. i to navodi kao jedan od važnih argumenta da se naše stanovništvo zadužuje u EUR-u, ali znate koja je činjenica? Činjenica da je baš te 2015. na '16. kad je ostao taj strateški dokument na stranicama HNB-a došlo do promjene jel tržište više nije htjelo uzimat kredite s obzirom na cijelu krizu što se tiče franka i naše se stanovništvo počelo zaduživat u kunama i to raste iz dana u dan. Dakle, mi danas govorimo o 56 naprama 44%, znači svi krediti koji su dani prema stanovništvu dakle uzeti su u kunama i kuna tu prevladava. I tu ne čujem taj argument jer kada se gleda dinamika, a vidite bilo je spomenuto danas da, da, dakle da svi krediti padaju, nije istina, krediti prema stanovništvu rastu, dakle i ne samo da rastu nego rastu i u kunama. I ono šta HNB zapravo nije uspio napravit, a to je jedna od osnovnih ciljeva, a to je fijat valute odnosno povjerenje u valutu, napravilo je ni manje niti više nego tržište. Vezano za to da europske zemlje ne žele izać primjerice iz eurozone, evo vam recentno istraživanje iz 4. mjeseca 2021.g., govorimo o samo 4 mjeseca, London School of Economics je jedna od najboljih ekonomskih škola ne samo u Europi nego i u svijetu gdje su profesori iz Bona objavili istraživanje gdje su rekli da strogost kao što je bila primjenjivana ekonomska strogost prema Grčkoj, dakle se, opire se dakle samoj, samoj eurozoni, tako je naslov otprilike tog rada, a zapravo o čem se radi? Radi se kada su u istraživanje prema Talijanima dakle postavili pitanje kada bi se imalo imalo strogosti ekonomske u smislu paketa koje su dobili primijenili na Italiju kao što se primijenilo na Grčku, 15% ispitanika bi automatski izašlo van iz eurozone. Ne znam odakle još i optimizam guvernera s obzirom na povećanje kamatnih stopa koje stvarno dolaze i mi ih danas već upozoravamo, a zašto vam to govorim? Iz razloga što je jedna Italija dužna jedan i pol cijeli BDP. Sve šta Italija proizvede u godinu dana, znači taj jedan i pol BDP je Italija dužna. Itekako se gledaju spredovi da li će uspjeti Italija isplatit svoje dugove s obzirom na povećanje kamatnih stopa koje dolaze. Nadalje, uvođenje EUR-a dakle mora uzet još neke kriterije. Mandelov, Mandel je bio profesor koji je dobio Nobelovu nagradu na razini zbog teme optimalnog valutnog tržišta koji je rekao da je jedno od važnih kriterija za uvođenje optimalne zajedničke valute mobilnost. E sad šta se događa? Dakle, mi smo već sada 310.000 ljudi poslali u Njemačku, kada se uzme otprilike da je prosjek troška po našem, troška ili investicije, oprostite, prema našem, prema našem građanu ili građanki između 50 do 100.000 EUR-a, to znači da smo mi prema dakle Njemačkoj isporučili cijeli jedan proračun i osim što slušamo stalno o toj 2019.g. kao da je ta godina sveta krava, dakle mi ne razmišljamo o tome šta će bit 2025.g. i šta će bit 2030.g. s obzirom da svaka nova recesija, znači svako ovakvo dakle padanje svih ekonomskih indikatora i svih onih dakle uvjeta za život, a da proizvode gospodarstvo i ekonomija, će proizvest dakle efekt da će još više ljudi iseljavat, pa do kada više? Nitko ne govori o tome i nitko ne govori o tome da predajom tog monetarnog suvereniteta, možemo i o tome raspravljat, ali ruka g. Vujčića u Frankfurtu znači da će za 5.g. jedina ekonomska politika u Gradu Zagrebu značit, bit otpuštanje radnika odnosno prije smanjivanje plaće i otpuštanje radnika, što se naziva interna devalvacija. To to znači i nitko ne govori o tim troškovima koji će nas sve dočekat 2025., 2030. itd. i to su sve shvatile na vrijeme zemlje poput Češke, zemlje poput Mađarske i zemlje poput Poljske koje rade intenzivno na povećanju proizvodnosti, na smanjenju trošku proizvodnje i približavanje ekonomija proizvodnje i općenito prema eurozoni.
Hvala, hvala lijepa. Imate repliku gospođe Marije Selak Raspudić.
Imamo i druge zemlje poput Švedske koje su još 2003. odbile EUR-o i zamislite tamo je ljevica bila protiv EUR-a. Zašto ovo ističem? Zato što se kod nas da bi se onemogućila rasprava o EUR-u, a rasprava je kao demokratski alat uvijek nužna i dobrodošla, pokušava podvaliti neka teza da je je pitanje EUR-a pitanje desnice. Pitanje EUR-a je pitanje egzistencije hrvatskih građana. Dakle, to se tiče svih nas, mi uopće ne razgovaramo o tome otvoreno, nemamo okrugle stolove, nemamo stručnjake u saboru. A kad se god netko usudi proviriti iz rupe i uopće postaviti pitanje što će se dogoditi onda ga se gura natrag u tu rupu kao zadrtog desničara. Pa imali smo ovdje od strane HDZ-a pritužbe da smo mi možda čak za referendum. Hvala Bogu da i uvijek, zato što je to demokratski alat kojim možemo [[Upadica: Hvala.]] vidjeti volju hrvatskih građana. Kako to komentirate?
Odgovor izvolite.
Evo poštovana kolegice Selak Raspudić ja bi se složio s vama da pitanje uvođenja EUR-a nema veze s političkim spektrom nego da to ima veze sa posljedicama koje bi moglo i dovest će sigurno do toga, dakle uvođenje samog EUR-a u Hrvatsku, a o tome ne čujemo. I to vidimo recimo da hrvatska javnost ne dobiva informaciju da se sve više i više građana dakle zadužuje u hrvatskoj kuni, dakle uzima kredite u kuni i to se ne pokazuje u izvještajima nego strateški dokument uvođenja EUR-a u Hrvatsku je stao sa 2016., 2015. kraj, znate zašto, zato što tamo su još uvijek krediti u hrvatskoj kuni. Ono šta je i ovdje tu isto dobro bilo postavljeno pitanje vezano za depozite. Nisam čuo da je premijer isto rekao da će povećanje kamatnih stopa zapravo štedišama biti jako dobro, ali ono što je problem jest da naše štediše baš zbog nepovjerenja prema tržištu novca ulagat taj novac u nekretnine, a ne u tržište kapitala kao što je primjer u Europi [[Upadica: Hvala.]] i toga čim je ulaganje u nekretnine dolazi do inflacije.
Hvala lijepa. Gospodin Miletić.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine Radin. Kolega Troskot ajmo mi hrvatskoj javnosti plastično objasniti. Dakle s jedne strane imamo ministre koji govore da živimo u fantastičnoj zemlji, da cveta cveće u preduzeće, već sam to govorio, da sve, to je sve milina, to je svi baš evo radost, narod ide po ulicama, svira gitare, pjeva, oduševljen sa plaćama sa svime, a onda imamo kod naših susjeda jedne od najjačih gospodarskih sila Njemačka gdje je inflacija najveća u posljednjih gotovo 30 godina, u zadnjih 28 godina imamo Veliku Britaniju koja je pukla, jesmo li mi stvarno otok sreće, Hrvatska je otok sreće i što god se dogodi ništa nam nitko napraviti neće. Je li to tako kolega Troskot ili možda da malo pripazimo, evo što se događa?
Hvala. Izvolite odgovor.
Vezano za vaše pitanje, dakle nije dobra situacija. Dakle što se tiče same inflacije pitanje da li ćemo mi ispunit uopće nominalni kriterij. Jedan od kriterija je da 3 najmanje inflacije u Europi to su imale Malta, Grčka i Portugal u 8. mjesecu, njihov prosjek se mora uvećati za 1,5% po Maastrichtskom sporazumu i to je maksimalna inflacija koju bi Hrvatska trebala imati. Mi smo imali za skoro 1% više. Znači u tom kriteriju mi već ne zadovoljavamo, da ne govorimo sada o dugu kojeg imamo, pitanje da li ćemo ga mi smanjiti za 1/20 koliko se, koliko je prijeko potrebno. Što se tiče dakle ostalih zemalja dakle da svi se bore, ja ne vidim taj optimizam o kojem mi stalno pričamo Lagarde, ona je predstavnica Europske centralne banke, je govorila dakle da mi jesmo se momentalno maknuli od ponora, ali da je svjetlo na tunelu da se vidi, ne vidi se. I ona plaća koju ste vi spomenuli dakle to je 150 kuna godišnje narasla plaća, to osoba potroši za 3 odlaska u dućan. Toliko o povećanju plaće u Hrvatskoj.
I na kraju gospođa Puljak.
Poštovani kolega nisam vas dobro čula, rekli ste, nešto ste spomenuli bili nekakvu anketu u kojoj su građani sa 15% bi izašli iz Eurozone, ne znam u vezi čega ste to spominjali, ali ovo, pa mi samo odgovorite jel ako je 15% za izaći iz Eurozone znači da ih je 85% za ostati. A ovaj komentar dakle ne znam mislite li da razlog što naši ljudi odlaze i mladi pogotovo odlaze u Europu zato što smo u EU ili ćemo se evo sad približiti EUR-u jesu li to razlozi za njihov odlazak ili više to što nemamo tih strukturnih reformi, gospodarstvo nam je loše, dakle drugi neki problemi su zapravo uzrok zašto ljudi odlaze. Dakle, ne bi nas sačuvalo ni da nismo ušli u EU, ljudi bi odlazili i dalje. Hvala.
Odgovor.
E super, krenuo bih sa drugim pitanjem vašim. Dakle, ono šta Mandelov model na temelju kojeg je dobio Nobelovu nagradu podrazumijeva odnosno pretpostavlja da će biti mobilnost u oba smjera. Dakle, da ako recimo naši iseljavaju u Njemačku dakle u optimalnom tom tržištu bi se tu podrazumijevalo dakle da će i Nijemci dolaziti živjeti kod nas. Sad da li je stvarno realnost nevezano šta je to EU dakle u optimalnom valutnom tržištu kolika je vjerojatnost da će jedan Nijemac stvarno dolazit živjeti u Hrvatsku, jako teško upravo zbog ovih strukturalnih reformi dakle koje mi ne provodimo i dao sam jedan primjer reputacijskog rizika gdje je sramota činjenica da mi uhapsimo 3 županijska suca u Osijeku, da ne znamo epilog, opalimo šamar cijelom pravosudnom sustavu, dignemo cijelu državu na nogu, a nemamo dakle nikakav epilog toj situaciji. A vjerujte mi investitori to gledaju i puno više nego valutni rizik. A s druge strane ono šta ste mi postavili dakle to je na mali samo promjenu, na malo stiskanje ko što su stisnuli Grčku automatski u tom trenutku 15% je za, za, pardon, za izlazak iz Eurozone [[Upadica: Vrijeme.]] za najmanju promjenu u scenariju.
Hvala. Nastavljamo odmah sa Polugodišnjom informacijom o stanju, stupnju ostvarenja stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike u drugom polugodištu 2020. g. I sada je na redu, nastavljamo sa pojedinačnim raspravama i na redu je gđa. Vesna Vučeminović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani guverneru sa suradnicima, kolegice i kolege. Kao što sam i rekla i najavila, u pojedinačnoj raspravi, osvrnut će se na problem koji je uistinu eskalirao, a odnosi se na prešutna prekoračenja. Naime, u ovom Izvješću stoji kako su banke poslovale prošle godine pozitivno i to treba pohvaliti, trebamo biti zadovoljni zbog toga. Znači nikome nije u interesu da banke padnu u financijske probleme jer nakon što smo novcima poreznih obveznika sanirali banke ne jednom nego nekoliko puta, pa ih prodali strancima, zadnje što nam treba bi bio nekakav val problema i propalih banaka. Ali ono što nama treba to su banke koje će financirati naše gospodarstvo, koje će biti čimbenik razvoja, trebaju nam banke koje će biti čimbenik ekonomskog rasta, a ne institucije koje će biti fokusirane isključivo i jedino na ostvarivanje što većeg profita pod svaku cijenu i na sve moguće načine. Koga su banke financirale? Dakle, prema ovom izvješću financirale su potrebe državnih jedinica, njima su krediti porasli za 18,1% i financirale su kućanstva. Depoziti su porasli, pa je likvidnost u bankama u principu na zadovoljavajućem, pa čak bih se usudila reći, na zavidnom nivou. Neovisno o tome banke nisu prošle godine imale sluha za potrebe mikro, malog i srednjeg poduzetništva. Kao što sam već rekla, jedina sredstva koja su tim gospodarstvenicima bila na raspolaganju su bila kroz HAMAG-BICRO, ali i oni su odgovarali na njihove zahtjeve sa kašnjenjem od nekoliko mjeseci i to su bili uglavnom zahtjevi za obrtna sredstva koji vam ne trebaju za nekoliko mjeseci nego odmah. I to je dame i gospodo još jedna dimenzija bavljenja poduzetništvom danas u Hrvatskoj. No vratimo se ovim prešutnim prekoračenjima koja i nisu neka novost u Hrvatskoj. Prije 8.g. tadašnja vlada je donijela Zakon o potrošačkom kreditiranju kojim je minus na tekućem računu smanjen na iznos jedne plaće ili mirovine. U tadašnjem obrazloženju zakonskih izmjena zakonodavac navodi da su banke, pogotovo nakon 2005., 2005. vodile izrazito ekspanzivnu poslovnu politiku, te su odobravale prekoračenja do 3 mjesečna primanja. Zvuči li vam to poznato? Pri tom nisu vodile računa o potencijalnim rizicima za dužnike, ali i same banke. Taj zakon iz 2013.g. na inicijativu tadašnjeg ministra financija Slavka Linića trebao je prekinuti tu uobičajenu praksu jer osim toga banke su mogle bez najave smanjiti dozvoljeno prekoračenje i pozvati klijenta da nadomjesti razliku u slučaju smanjenja plaće, što je mnogima stvorilo problem. Zvuči poznato, zar ne? U vremenu niskih kamatnih stopa i viška likvidnosti u sustavu banke su se snašle, izmislile su tzv. prešutno prekoračenje i ponovno građanima krenulo odobravati minuse od 2-3 mjesečna primanja i to još skuplje naplaćivati, u nekim slučajevima kamate su se kretale čak 17%. Dopuštena prekoračenja se tretiraju kao ugovori o kreditu, pa za njih vrijedi ograničenje efektivne kamatne stope i ostali elementi zaštite potrošača. Tzv. prešutna prekoračenja tretiraju se kao poslovni odnos reguliran ugovorom o tekućem računu, te se na njih odnosi Zakon o platnom prometu, nema ograničenja kamata, a nema ni procijene kreditne sposobnosti, niti banke moraju dati otplatu u 12 rata u slučaju ukidanja tog prekoračenja. Znači u članku Večernjeg lista koji se tom temom bavi iznesen je podatak da su građani putem prešutnih prekoračenja zaduženi u ukupnom iznosu od oko 6 milijardi kuna. Ako je prosječna kamatna stopa bila npr. 10%, znači da banke na tome godišnje zarade oko 600 milijuna kuna. Iznos je to koji bi u drugim vrstama plasmana jako teško zaradili. Znači u Hrvatskoj ništa novo, banke to koriste već godinama. Temeljno pitanje je zašto se HNB bavi npr. kripto valutama za koje nije nadležan, a ne bavi se prešutnim prekoračenjima? Kao što sam već rekla, smanjena im je obvezna pričuva, plasirano im je po kamati od 0,25%, a banke su to plasirale građanima po kamati od čak 17% u nekim slučajevima. I tu ću stati jer mi je isteklo vrijeme.
Hvala lijepa. Prešli ste vrijeme, nisam, nisam primijetio. Imate repliku od gđe. Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice Vučemilović, dakle kada gledamo udio hrane u primanjima naših građana, dakle u Hrvatskoj, govorimo o čak 27%. Kada govorimo o razvijenim zemljama EU zapravo se radi o postotku koji ide do 8%, ne više. Gledajući hrvatsku proizvodnju hrane mi nemamo zalihe, proizvodnja je svakim danom sve upitnija, što mislite na dolazeća inflacija koju skupinu građana će najviše pogoditi? Zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Pa hvala lijepa na pitanju kolegice Vukovac, u potpunosti ste u pravu. Udio koji našim građanima odlazi za prehrambene proizvode za životne namirnice, ali isto tako i za energiju je iznimno visok. Još 2018. gotovo 18% naših građana nije moglo podmiriti račune za energiju. Uz ovaj rast cijena, ali isto tako mi moramo reći i uvođenje EUR-a će isto dovesti do porasta cijena koje će se najviše odraziti upravo na tim proizvodima koji već sada u potrošačkoj košarici zauzimaju iznimno visok udio. Znači ovo povećanje o kojem se stalno govori od nekih 0,2%, to je prosjek i u tome je cijeli niz usluga koje naši građani već sada ne mogu koristiti zato što imaju mala primanja. Prema tome, to ništa ne ide na ruku ljudima koji rade za niske plaće, prosječne plaće ili minimalne plaće, a o umirovljenicima da ne govorimo. Hvala.
Nemate više replika. Sada je na redu gđa. Katarina Peović, izvolite.
Evo dobar dan još jednom. Probat ću malo zaoštriti ovu diskusiju tezom da je inflacija klasno pitanje. Ovdje dakle čujemo od mnogih zastupnika i zastupnica iz stvarno različitih apolitičkih opcija slične teze znači da će se inflacija preliti i prebaciti na leđa onih najslabijih, znači na leđa radne većine, kako bi ja to rekla, znači na leđa onih koji rade i žive od svog rada, ali se to pretpostavlja u okviru neke moralne politike kao da oni vladajući jednostavno ne žele pomoći onima koji su u poziciji da ih tlače jel. Zašto je inflacija klasno pitanje? Zašto se, postavit ću kontra pitanje, zašto se jednostavno ne indeksiraju plaće i zašto plaće ne prate ovaj rast cijena, jel? Zašto se HNB odlučio, dakle zašto je politika HNB-a, zašto se odlučio na to da je prioritet HNB-a održavanje stabilnog tečaja? Sve su to zapravo povezane stvari koje upućuju upravo na to da između ostalog je inflacija klasno pitanje i da će se to što će se ta inflacija preliti ili prebaciti na leđa radnika tih 3,1% godišnje inflacije, što je najveća stopa od 2013.g. uistinu pitanje klase jel. Prije svega nema otpora niti odgovora na takve političke i ekonomske situacije i zbog degradiranog stanja radništva do čega je došlo prije svega zakonskim regulativama i reformama Zakona o radu, što sve dakle kao i 10-ljeća rada na tome da se radništvo oslabi, ide u prilog stanju u kojem kapitalisti imaju odriješene ruke i uvijek mogu povećati cijene, a radnici moraju podnositi trošak krize, kao i trošak inflacije na svojim leđima. Dat ću vam primjer, znači inflacije '80.-tih godina koje se svi jako dobro sjećamo, koja je kakva god bila i ostavimo uopće kontekst u kojem je ona nastala i posljedice koje je prouzročila, koristila kome, ona je koristila dužnicima. Znači, zašto je takva inflacija koristila dužnicima, svi se sjećate možda svojih roditelja koji bi kupili neki stan, pa su do kraja mjeseca ga isplatili jer je inflacija pojela jel tu ratu kredita? Pa zato što nije bilo valutne klauzule jel, nije bilo valutne klauzule koja danas trenutno i to trebamo otvoreno reći, znači nije to neko moralno pitanje o kojem nije jasno tko je tu protiv koga, valutna klauzula štiti vjerovnike da im dužnici vraćaju vrijednost duga s obzirom na promjene u vrijednosti valute. Znači hiperinflacija jest generalno loša za privredu jer paralizira proizvodnju, ali u tom periodu dakle kojeg se svi sjećamo ona je odgovarala dužnicima jer su mnogi za najosnovnije stvari uzimali kredit i vraćali puno manje, nije bilo valutne klauzule kojom se danas štiti vjerovnike i to je bio jedan sustav koji je zapravo sasvim drugačije se odnosio jel prema tom istom problemu. Stabilizacijskim programom od 1993. do 1996. inflacija se u Hrvatskoj zaustavlja, program je trebao trajati 3.g., ali možemo reći da taj program traje do danas. Fokus centralne banke je na stabilnost tečaja i cijena bez obzira koje su konzekvence toga, imamo aprecirani tečaj koji šteti izvozu, pogoduje uvozu i štiti vjerovnike. Upravo je 1996. i '97. u Hrvatsku ušao strani financijski kapital i preuzeo financijski sektor, sada imamo strane banke koje su dobro zaštićene jer centralna banka radi sve u njihovom interesu odnosno štiti njihov kapital. To opravdava zaštitom štediša, ali zapravo radi u prilog najbogatijima. Pa pogledajmo recimo kako izgledaju, kako izgleda koncentracija štednje u hrvatskim bankama. Preko 90% ljudi ima štednju do 10.000 kuna, a ostatku, znači onom malom ostatku Državna agencija za zaštitu štednih uloga štiti štednju do 100.000 EUR-a, onih 1% ima iznose i u milijardama. Možemo slobodno reći i dobili smo jedan izvještaj od HNB-a na čemu im zahvaljujemo i to je sve povezano kolegice i kolege i s inflacijom jer se valutnim klauzulama i borbom protiv inflacije štiti vrijednost te šačice bogatih ljudi. Nemam vremena prijeći na kasniji period, ali mislim da ste dobili nekakav uvid u to kako inflacija jest klasno pitanje.
Hvala. Gospodin Josip Borić, izvolite.
Hvala vam lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvaženi guverneru sa suradnicima. Mislim da rasprava o ovom polugodišnjem izvješću HNB-a jest jedna dobra prilika da se podsjetimo kako smo prošli kroz 2020.g., jednu od najizazovnijih godina još od Domovinskog rata koju su obilježili prije svega pandemija koronavirusa, dva potresa u Zagrebu i na Banovini, parlamentarni izbori i naravno sve to zajedno značilo je puno upitnika u svakom životu naših građana i to je također obilježilo i rad monetarne vlasti i način na koji su prelazili rješavanju pojedinih problema koji su se pojavljivali. Izvješće jasno govori da je realni BDP u drugoj polovini smanjen za 8,8% u odnosu na 2019., da je zaposlenost u drugom dijelu pala također za 0,6%, temeljna inflacija smanjila se sa 1,1% na 0,1% u prosincu, prosječna se godišnja inflacija potrošačkih cijena usporila sa 0,8 u 2019. na 0,1% u 2020., uglavnom zbog pojeftinjenja tada naftnih derivata. U drugoj polovici 2020. zabilježili smo kod javnih financija ukupni manjak na razini od 27,5 milijardi kuna ili 7,4% BDP-a. Kad govorimo o stabilnosti tečaja valja napomenuti ono što i piše u izvješću da je HNB tada snažno intervenirao sa gotovo 2,7 milijarde EUR-a i naravno ono što uvijek gledamo jesu i međunarodne pričuve HNB-a koje su iznosile velikih 18 milijardi 944 milijuna EUR-a. Kada se to usporedi sa ovom godinom jasno je da su prošli jedan podosta težak put i da ono što se i obilježavale političke borbe, kao i sudbine građana ovisilo je o tome što radi vlada i kako to utječe na život naših građana. Brojna negativna predviđanja kroz tu 2020. g. ... [[Govornik se ne razumije.]] pogotovo ovdje u sabornici od brojnih političkih opcija i očekivao se i tada u drugoj polovici 2020. i smjena Vlade i na temelju tobože nekakvih loših rezultata. Građani su ipak razumjeli Vladu i premijera te je HDZ zajedno s koalicijskim partnerima dobio veliku podršku koja je rezultirala brzim formiranjem stabilne većine i ovaj svojevrsni kontinuitet politika koje smo nastavili iz vremena prethodnog, danas govori što to znači, iako su nas, kažem, događaji iz 2020. imali veliki utjecaj na sveukupna događanja. Mišljenja sam da ipak svi mi kao građani danas smo puno optimističniji nego što smo to možda bili u ožujku ili travnju prošle godine, što govore podaci, snažne mjere Vlade i pravovremene prema 700 tisuća poslodavaca, 700 tisuća zaposlenih, 120 tisuća poslodavaca, u vidu jednostavnih isplata, znači plaća i materijalnih troškova, sačuvale su onaj najvažniji dio gospodarstva od većih potresa, prije svega sektor usluga i sektor građevine koji su u ovoj godini u ponešto boljim uvjetima i podosta liberalnim mjerama sa strane javnozdravstvenog sektora, pogotovo u 2. i 3. kvartalu, pojačale svoje ekonomske aktivnosti, posebno dobro turistička sezona, tako da je i ono što smo projicirali krajem 2020., danas sasvim malo i drugačije. Projicirali samo da ćemo rasti nekih 4,8% kad gledamo ukupno na godini pa se to u travnju mijenjalo na 5,9, sada imamo zadnje projekcije od ukupno 8,5, mogućeg rasta BDP-a, a prije svega radi odlične turističke sezona koja još uvijek traje. Zaposlenost, jedna od najvećih proteklih, ne samo 2019., znači ona koja je uvijek nekakav orijentir nego i u mnogim godinama prije toga, nezaposlenost koja pada, usporedba s razdobljem predkrizne 2019. pokazuje da je broj fiskaliziranih računa smanjen za 8%, dok je njihov iznos porastao za 3%, znači jednostavno na svim poljima dobre su brojke i bez obzira što će neki reći da se nešto hvalimo, mislim da pokazujemo ono što jest realno, a to je svaka brojka koja je egzaktna i može se provjeriti. Svi su danas govorili o inflaciji, čuli smo da je doživljavamo kao tranzicijsku i da je u prosjeku EU od 2,3% i da će vjerojatno takva uz određene politike i ostati u budućem razdoblju. Što sam htio reći kroz ovo? Mislim da ono što smo projicirali 2020. danas jeste bolje, napori da uđemo u Eurozonu trebaju se ostvariti početkom 2023., tu očekujemo i veliku ulogu HNB-a, a što se tiče minusa na računu građana i prešutnih minusa, očekujemo i od Vlade i od HNB-a mjere i promjene koje će omogućiti građanima dosadašnju poziciju bez većih troškova za njih same.
Hvala. Gđa. Marijana Petir, prva replika.
Hvala g. potpredsjedniče, kolega Borić, govorili ste o inflaciji. U prijašnjim raspravama mogao se steći dojam da inflacija postoji samo u Hrvatskoj i da ona nije zahvatila nijednu drugu državu u svijetu. Isto tako, rasprave su išle u smjeru da bolest Covid pandemija postoji samo u Hrvatskoj, da se nigdje drugdje ne događa i da svi odgovori koji se daju su loši. Vi ste ovdje iznijeli neke argumente, govorili ste o očuvanju radnih mjesta, o pomoći zaposlenima, pomoći gospodarstvenicima, dotakli ste se i turizma i dobrih pokazatelja, ali ste rekli i turizam i još uvijek traje, što je možda van očekivanja i onog što se naviklo i uvriježilo u javnosti. Pa, obzirom da dolazite sa otoka Raba, možete li nam reći nešto konkretnije o tim pokazateljima?
Hvala. Odgovor.
Evo, samo Izvješće znači govori o tome da se temeljna inflacija smanjila sa 1,1 u lipnju, kada govorimo o ovom Izvješću, na 0,1 u prosincu i da je ona prosječna godišnja inflacija potrošačkih cijena usporila sa 0,8 na 0,1, znači što je bilo rezultat, ajmo reći, cijena energije. Sjećamo se prošle godine i cijene derivata, pogotovo nafte koji su bili negdje na razini 8, 8,5 kuna i tada se nije propitivala uloga, ako ćemo to tako, s obzirom da se propisuje sada uloga Vlade i što ona može učiniti, tada se to nije propitivalo i smatrali smo da je to rezultat određenih negativnih događanja koje je prouzročila pandemija. Ono što nas, jasno, obilježava, to je ova turistička sezona i ona još uvijek traje i to je zadovoljstvo. Znači da ćemo doći blizu nekih možda sveukupno i više od 80% ostvarenih rezultata iz 2019. g. kad govorimo o noćenjima. A o financijskom smislu će to biti, po meni i puno bolje jer, kažem, ono što smo imali [[Upadica: Hvala.]] u 2020. ove godine [[Upadica: Hvala lijepa.]] je bilo puno bolje kad govorimo o turizmu.
Gđa. Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, kolega Borić. Evo i ja bih isto rekla da ste jako dobro precizirali neke podatke kao što je 700 tisuća zaposlenika koji su koristili mjeru Vlade za očuvanje radnih mjesta i sigurno da nije bilo te pomoći i pomoći 120 tisuća gospodarstvenika, da bi daleko veći broj bio nezaposlenih odnosno manji broj zaposlenih na tržištu u drugoj polovini 2020. g. Spominjali ste inflaciju, pa s obzirom da se referiramo na ovu drugu polovinu 2020., ja bih podcrtala da je inflacija uglavnom ostala negativna u tom periodu. Nadalje, kako ste govorili o bankama i slobodnim novčanim sredstvima, banke su upravo u tom periodu dosezale najviše razine do sada, tako da su zadržane i većine kamatnih stopa na do sada najnižim razinama, slično onima prije pandemije. Kad govorimo o turističkoj sezoni, onda bih i ja rekla da je zaista značajnim iskorak [[Upadica: Hvala.]] da imamo najveći broj fiskaliziranih računa u srpnju i kolovozu.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo kolegice. Pa evo, ja sam se osvrnuo na ono što smo prošli kroz 2020., ona je zaista bila specifična, vrlo teška, imali smo ono što nismo očekivali, 2 potresa, stotinu milijarda šteta samo na objektima naših građana, pandemiju, koja nas je koštala preko 35 milijardi kuna, sve je to trebalo na neki način pomiriti. To je mogla ova Vlada jer je dobila povjerenje građana, ako se sjećamo upravo u vremenu na koje se odnosi i ovo Izvješće, znači 5.7., građani su prepoznali što žele. Žele stabilnost, žele jedan normalan razvoj u kojem neće biti iskakanja, u kojem će se zaštititi njihovi interesi i omogućiti posebno gospodarstvo da nastavlja svoj put i to ova godina pokazuje. Ona pokazuje što znači kontinuitet jedne dobre i odgovorne vlasti i kakvi rezultati to može ... [[Govornik se ne razumije.]] znači od 2020, sljedeće godine, 2022. očekujemo također, to. Mislim da jasno pokazujemo, a tu nam je ulazak u EU itekako važan i pokazuje [[Upadica: Hvala.]] benefite što smo ostvarili upravo s time.
G. Mandarić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, uvaženi zastupniče Borić. U vašem izlaganju istaknuli ste državnu intervenciju prošle godine i kako smo zapravo smo se ponijeli sa ovom kriznom 2020. g. Povukavši paralelu sa onom krizom 2008./2009. g. kad se sve nešta stezalo, štedjelo, restriktivne su bile i monetarna i fiskalna politika, tad jasno je, platili smo cijenu slabim gospodarskim rastom, zapravo trebalo nam je 7, 8 godina da se vratimo na predkrizne brojke, nezaposlenost je porasla, manje je bilo zaposlenih, ali nije, čini mi se bilo problema s inflacijom. Za razliku od tada, sad se primjenjuju eksplozivne politike, kako svi drugi, tako i u Hrvatskoj, naravno, očekivano, gospodarski rast je ubrzan, imamo taj V oblik povratka, zaposlenost je stvarno na visokim razinama, ali naravno, plaćamo cijenu malo izraženu u inflatornim ... [[Govornik se ne razumije.]] pa molim vas stav, držite li da je bolje ono što je bilo tad poslije one krize poslije 2008.,'09. ili ovo što se događa zapravo prošle [[Upadica: Hvala.]] ali i ove. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo uvaženi kolega. Mislim da ne treba o tome na taj način, da li je ovo bolje ili ono, mislim da svi znaju što je bolje. Svaki građanin to jasno vidi i sigurno tome može posvjedočiti možda iz svog nekog kuta gledanja. Brojke su te koje govore, ne trebamo mi kao političari i pripadnici pojedinih političkih opcija jer ono što si zacrtamo mislim, ostvarimo. Zato ono što smo projicirali kad smo donosili proračun prošle godine, kad smo govorili ovdje u HS-u, što bi to trebalo biti u 2021. g., svi rezultati pokazuju da ćemo biti bolji od toga. I sada, ako Vlada nije u tome zaslužna, što se pokušava sugerirati sa strane oporbe, onda se postavlja pitanje zašto bi onda bila kriva za neke druge situacije koje su možda danas izgledaju lošije. Znači ako je dobro, Vlada nije zaslužna, ako je loše, Vlada je kriva. Ja nisam pristalica toga, trebamo gledati realno, a sjećam se vremena kada se i pad BDP-a tumačio kao rast i tome smo se morali diviti i bili smo svi zadivljeni [[Upadica: Hvala.]] s time, ali hrvatski građani su rekli da je to prošlo.
G. Habijan.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, kolega Borić, uvodno ste spomenuli kako je prošla godina, imajući u vidu ovu pandemiju koronavirusa zapravo bila najizazovnija još od Domovinskog rata. Mislim da bi u tom kontekstu, a danas je malo bilo riječi o tome, trebalo zapravo naglasiti, ako pogledamo poslovanje kreditnih institucija 2020. g. i ulogu HNB-a u tome, dakle i dalje u Hrvatskoj postoje 23 kreditnih institucija, od toga 20 banaka, 3 štedionice i možda bi trebalo spomenuti zapravo da je HNB upravo u toj godini i svoje supervizorske mjere zapravo malo prilagodila i upravo toj situaciji, dakle i ako gledamo po pitanju adekvatnosti kapitala i drugih stvari, mislim da bi to bilo dobro spomenuti u raspravama. Druga stvar koju bih želio naglasiti, a isto tako malo bilo zapravo riječi o nekom pozitivnom tonu, što se tiče uvođenja eura, dakle ušli smo u tečajni mehanizam 2, neki plan je 1.1.2023., pa ja bih vas molio čisto za kratko mišljenje, koje su to prednosti obzirom da slušamo jako puno negativnih vijesti oko uvođenja eura, koje su to prednosti uvođenjem [[Upadica: Hvala.]] eura 2023.?
Odgovor. Izvolite.
Hvala vam lijepa kolega Habijan. Evo, ono što ja mogu iz svog iskustva ovdje u sabornici govoriti, mislim da smo prošli puno vremena i proteklih 5 godina, ... [[Govornik se ne razumije.]] bio često tema i smjene guvernera i želje da se HNB podvrgne državnoj reviziji, da na neki način nema svoju samostalnost i želje nekih da se svi krediti u eurima konvertiraju u kunske kredite i mnoge druga događanja, od političkih opcija koje tu banku jednostavno ne doživljavaju kao hrvatsku nego ona je uvijek ekspozitura nekih drugih tih banaka o kojima govorimo i sve što rade, za njih nije bilo dobro. Mi smo tu da držimo određenu razinu stabilnosti koju možemo. HNB je tu da drži stabilnost monetarnog sustava i jasno pokazuje rezultate da ćemo mi ipak ispuniti sve kriterije koji su nama važni, a benefiti će se vidjeti onog trenutka kad uđemo, ja vjerujem ono što je rekao guverner o tim benefitima, a kažem, osporavanja smo imali i oko ulaska u EU, pa vidimo danas nakon protekla vremena [[Upadica: Vrijeme.]] da oni koji to ne govore, u biti govore krivo [[Upadica: Hvala.]] Zato su oni tu da govore istinu i da građane [[Upadica: Nemate više.]] pravovremeno informiraju.
Nemate više replika. Hvala lijepa. Sada je na redu g. Marin Miletić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a g. Furio Radin, poštovani g. Bukarica, poštovani guverneru sa suradnicima, poštovani kolegice, kolege. Ja moram reći, znate kako ja razmišljam? Dakle, ja nemam nikakvog problema s tim, jednom sam već bio govorio i da me hrvatska javnost razumije, da ne bi sablazan neku napravio, da je ne znam, ljevica, da je SDP tu gdje ste vi sada i da kažu donosimo neke mjere hrvatskom narodu je bolje, bit će bolje, ja odmah potpisujem, dajem mandat jer mislim da je smisao najviše da, taj da ljudima bude bolje, da građanima bude bolje. Mislim, barem ja tako gledam smisao bavljenja politikom. Da radiš ono što možeš tamo gdje jesi, tamo gdje jesi, da ljudima bude bolje. Da ljudi kvalitetnije žive, da ljudi nisu toliko opterećeni sa financijama i evo, nekako sanjam Hrvatsku, znam da smo mlada demokracija, znam šta smo prošli u Domovinskom ratu, kao klinac, je li, koji je '94. gimnaziju tek upisao i znam koje teškoće smo i kao država prolazili i znam koliko druge države prolaze cijeli taj proces demokracije, dok se sve to očisti, dok sazrije, dok sve to nekako dođe na svoje, ali evo. Izraelci su 40 godina prolazili kroz pustinju pa valjda i mi još malo će proći ta naša hrvatska pustinja, a onda će biti nešto ipak kvalitetnije i bolje. I uistinu, nemam nikakvih problema pohvaliti uvijek sve što se radi, sve ono što je dobro, što se donosi dobro za hrvatski narod i ne bih htio da me se krivo shvati, guverneru, zato sam prije rekao, dakle ja pretpostavljam koliko je zahtjevna koliko je zahtjevna odgovornost i priča koju vi radite, osjećam ju je li, ne znam ju u tančine. Nije to moja domena posla, 16 godina sam radio u prosvjeti. Ali osjećam, osjećam koliko je to važno jer smo svi povezani. Ovo moje izlaganje je više usmjereno da više senzibilizira još jednom sve nas ovdje, a onda vas jer držite sukno i škare jer ste vladajući, imate legitimitet, a onda i vi guverneru da razmišljamo o hrvatskom narodu i da nam uvijek hrvatski narod bude nekako prvi. Iz razgovora s ljudima kojima je to struka oni kažu da ovo što se događa u Kini, u Velikoj Britaniji, pa i ta Njemačka, Amerika da postoji realna mogućnost da se prelije. Onda povijest nas uči, imamo 2008. godinu nije bila daleka gdje je ministar Šuker mrtav hladan govorio, dakle mrtav hladan je govorio neće u Hrvatskoj ništa, mi smo stabilno, gospodarstvo ne može kod nas ništa a onda opet kriza koja je nas teško pogodila. Izvukli smo se. Stali na noge, ali se dogodilo to je nekako evidentno. Onda imamo, dakle što mi radimo, mi smo neki messenger, mi slušamo, osluškujemo, razgovaramo, imamo predsjednicu Europske banke koja kaže da smo se maknuli od ponora, kaže: „Ali ne nadzire se svjetlo na kraju tunela.“ I to meni zvuči onako zabrinjavajuće. Dakle, zvuči mi da moramo biti vrlo oprezni, da moramo itekako biti budni i razmišljati što treba napraviti da hrvatskom narodu bude dobro, da ljude ne pritisnemo još jače jer ne žive lako naši ljudi bez obzira što ministar Aladrović moram to reći, priča da je sve fantastično, da prije sam rekao u replikama da ispadne kao ono iz filma je li „cveta cveće u moje preduzeće“, je li ali nije baš da cvjeta cvijeće. Možda u nekim preduzećima cvjeta cvijeće, ali u hrvatskom narodu među građanima koji su prosječni a takvih je najviše nije da baš cvjeta cvijeće. I zato mislim da opet dolazimo u opasnost da siromašniji građani taj naš srednji sloj koji nam je jako važan da će najviše osjetiti posljedice sve one koje nam prijete, a to je da strah me da mi ne možemo podnijeti rast cijena. I ponovo ću o hrani, to je nekako temelj. Čovjek kada ima hranu, kada imaš gdje spavati onda si na miru, a mi imamo 30% primanja nam odlazi na hranu, a u Europskoj uniji u razvijenim zemljama 7%. Dakle, i to su činjenice. To nije nikakva baba Vanga i neke priče. I zato me zanima što mi radimo? Dakle, kakva je strategija? Što možemo napraviti, a vidite da nam prijete ovi meštri svijeta poskupljenje plina, energenata? Kako kihne Rusija, Njemačka mi se tu tresemo. Što ćemo mali smo narod? Ali onda trebamo se držati zajedno koliko god možemo i brinuti o hrvatskim građanima. Znamo da prema podacima svaki 4. građanin u Republici Hrvatskoj je na rubu siromaštva. Mnogi su u problemima, pričali smo o tome guverneru cijeli dan o onim famoznim prešutnim prekoračenjima, pa napravite evo sve što možete i tu da olakšamo hrvatskim ljudima. Hvala vam.
I vama. Imate dvije replike. Prvu repliku je tražio gospodin Grmoja.
Kolega Miletiću govorili ste o vašim razlozima i motivima zbog kojih se bavite politikom. Ja bih volio vjerovati da ti isti motivi vode sve ljude u hrvatskoj Vladi, da vode ljude iz Hrvatske narodne banke, dakle da ih vode isključivo motivi interesa hrvatskog naroda, ja mislim da bi se tada drugačije odluke donosile. Znači ja mislim da je bitno da evo rasprava posluži tome, gledamo se sada u oči ljudi iz Hrvatske narodne banke i ja kao hrvatski zastupnik da malo promisle jesu li potezi koje oni povlače ispravni, jesu li potezi koje su povlačili ispravni, jesu li iskoristili sve instrumente i sve oružje koje imaju negdje u garaži ili u svojim rukama. A evo na tragu vaše rasprave ja nemam što dodati ili vas posebno pitati.
A jeste li pitali … [[ne razumije se]] [[Upadica Grmoja: Nisam.]] Dobro. Idemo dalje onda. Gospodin Zvonimir Troskot.
Poštovani gospodine Miletić kolega dobro ste uočili. Na svjetskoj sceni dakle same od podataka kada je nastala ova cijela Covid kriza 750 milijardi dolara je bio osnovan fond odnosno dug Europske unije da bi se izašlo iz ove krize. Ono što malo tko govori što opet nije dobro za optimizam kojim se hvale neki političari ovdje u Hrvatskoj jest da će porast električne energije, ali i energenata Europsku uniju koštati 400 milijardi eura. E sada imamo dug koji je 750 milijardi i još moramo platiti dodatno taj trošak inflacije dakle na nivou Europske unije što će se na Hrvatsku odraziti na način da će nas koštati ta inflacija energenata negdje oko 2,2 milijarde eura što je negdje 5% našega BDP-a. Evo vi ste pitali kako će se to odraziti na cijene naših građana? Pa evo da prokomentirate malo dakle to povlačenje sredstava koje će biti umanjeno za taj porast cijena.
Hvala. Izvolite odgovor.
Odgovorio bih i vama i kolegi Grmoji [[Upadica Radin: Onda ću vam dati malo više vremena.]] Hvala vam puno [[Upadica Radin: Molim.]] Hvala vam puno [[Upadica Radin: Molim.]] Dakle ja mislim da je najvažnije da i ja osobno neću nikoga suditi niti ću ulaziti u tuđe cipele. Ne pada mi na pamet, ali mislim da je najvažnije dvije stvari da se svi posvijestimo da je sve prolazno i da svi prolazimo i da možda i mi koji smo zastupnici tu možda u idućem mandatu nećemo biti, možda će netko biti još dva, tri ne ulazim sada u to. Daj Bog da tko god neka budete 100 godina, znači nemam problema s tim isto. Neka bude kako narod želi i dragi Bog. Ali mislim da je neobično važno da se trudimo pošteno raditi svoj posao i da tu probamo izgorjeti do kraja. Dakle, iza nas ostavljamo trag i o nama hrvatski narod jednog dana će govoriti i pisati to su bili oni koji su radili pošteno svoj posao pa možda i griješili iz neznanja. Svatko može pogriješiti ja stvarno mislim da nekada i u dobroj namjeri. Pa ne zna nitko sve. Možeš pogriješiti. Ali ako netko namjerno griješi, ako netko namjerno naudi hrvatskom narodu, ako netko namjerno sebe bogati drugome oduzima, pa zamislite ima li išta goreg od toga da prolaziš ulicama naše domovine i da u tebe upiru prstom i kaže – vidi ga, brinuo je samo o sebi – nema ništa gore.
Hvala. Dali smo 50 sekundi kao što ste vidjeli i sve u redu. I sada idemo dalje. Gospodin Goran Ivanović.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi guverneru, kolegice i kolege. Evo i ja ću potrošiti nešto vremena na jednu vrlo bitnu tema koja najzornije u brojkama pokazuje gdje je Hrvatska kada je u pitanju monetarna politika jedno hvale vrijedno izvješće koje bi praktički svaki građanin po meni trebao pročitati i vidjeti što sve to utječe na situaciju kada je u pitanju poslovanje Hrvatske narodne banke i tu se da iščitati puno podataka. No, ja ću se vratiti na izlaganje koje je imala gospođa uvažena zastupnica Branka Juričev Martinčev koja je po meni govorila o nečem što mislim da je najbitnije, a to je kako se Vlada a to je u ovom trenutku Vlada Hrvatska demokratske zajednice i koalicijskih partnera nosi sa situacijama koje nameće globalno tržište. Mislim da je to osnovno poslanje koje je Vlada dobro shvatila. I ako pogledamo 2019., 2020. godinu, pa i 21. vidjet ćemo da je Vlada prepoznala stvari koje se događaju na globalnom tržištu i pokušava zaštititi ono što je najbitnije a to je hrvatsko gospodarstvo kao najveći generator i bruto domaćeg proizvoda i svega onoga što o čemu uopće želimo govoriti. Mi ne možemo utjecati na neke globalne tokove. Recimo 6. rujna prošle godine barel sirove nafte je bio 36 dolara. Ovog trenutka je 72 dolara. Isti taj barel košta 72 dolara što je poskupljenje od 100%. Ovdje je bilo govora oko toga kako je poskupjela cijena žitarica odnosno otkup žitarica je bio i odlično, ja bih volio da je cijena žita 2 kune po kili. Sada je momentalno kunu i 20 lipa i svi naši proizvođači su zadovoljni jer su se konačno pokrili i nešto će im ostati. Ali znate što je nepošteno? Nepošteno je da je kifla isti dan poskupila za 1 kunu, a u kiflu ide 5 grama brašna. To je problem Hrvatske, to je problem ove globalizacije ovog surovog kapitalizma koji pokazuje svoju najgoru stranu. Zar je moguće da kila žita košta kunu i 20, a da kifla košta 4 kune? To je nonsens. To je jednostavno nemoguće izdržati takve stvari. Stoga se vračam na ono što mislim da je najbitnije. Vlada Republike Hrvatske sa svojim bdijenjem u suradnji naravno sa Hrvatskom narodnom bankom mora osjetiti te globalne tokove koji se događaju i na koje ona može utjecati i zaštititi ponovo ono što je najbitnije a to je gospodarstvo. To se vidi iz ovog izvješća i po broju zaposlenih, i po padu broja nezaposlenih. Znači ovo Izvješće zorno pokazuje gdje smo u prostoru. Jedna od stvari koja meni također je možda rješiva i možda bi se tu mogli guverneru naći određeni mehanizmi. Nelogično je da imamo na štednji 330 milijardi kuna hrvatskih građana, da taj novac stoji u bankama za 0 kuna odnosno ne stoji on za 0 kuna. Banke zarađuju na njemu jer banke nam plasiraju kredite za 3,5, 4% kamate. Prema tome oni zarađuju 4% na mojem novcu, a meni kažu da je to 0,23% ako hoću i neću. Ako uzmemo da je bruto domaći proizvod negdje oko 370 milijardi kuna onda možemo vidjeti stvar. A s druge strane u tom istom Izvješću kaže da 23 financijske institucije od toga 20 banaka nikada nije bolje zarađivalo. 462 milijarde kapitala drže tih 20 banaka što je puno veće od bruto domaćeg proizvoda Republike Hrvatske. Ja sam za to da vidimo mogu li građani preko svoje štednje za koju banke ne plaćaju možemo li tu naći neke instrumente u smislu obveznika, investicijskih fondova, bilo čega da građani ipak barem ne izgube ovo što inflacija donese. Jer nelogično je da je inflacija 3,1% i dobro, ali da je sve poskupilo za 20, 30 i 50%. Jedan podatak, s tim ću i završiti. Jučer sam bio u Konzumu. Cijena kile jabuka 15 kn i 60 lipa zlatni delišes. Znate koliko otkupljivači dobivaju odnosno koliko proizvođači dobivaju? 2 kune i 20 lipa. Koliko je to posto? 700% jer nepoštene trgovačke prakse u biti razaraju ovo društvo.
Hvala. Imate nekoliko replika. Prvu repliku je tražio gospodin Borić.
Hvala lijepa. Kolega Ivanović kada smo čuli da se skupljaju potpisi za ovu raspravu malo smo se i mi čudili jer tijek rasprave pokazuje da ova rasprava u biti daje priliku da kažemo što se događalo prošle godine, da se usporedimo, da vidimo gdje smo danas jer sve brojke idu u korist ovoj Vladi tako da nismo razumjeli ovu političku taktiku naših kolega iz oporbe. Ali vjerojatno bi to došlo i tako na dnevni red prije ili kasnije. Što sam htio reći? Ono što je neskladno da ljudi stvaraju politike, da oni nešto rade i provode i u banci, i u Vladi, i u ministarstvima i da ta politika stabilna je ovakva kakva treba biti na korist građana nama stvara rezultate. Neki će reći da ništa ne valja. Slušali smo da je inflacija, da je ovo, da je ono. Ali mi moramo danas usporediti s onim što su bili i s onim strahovima koje smo imali. … [[ne razumije se]] male iznajmljivače od prošle godine reakcija banaka na njihove zahtjeve da reprogramiraju kredite bilo je savršeno, izvrsno. Ove godine nitko nije tražio. Nije niti bilo potrebe. Imali smo dobru sezonu. Znači hoćemo i možemo raditi ali da se i razumije da nešto i o ljudima ovisi, o ljudima ovisi.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Pa upravo sam tako i počeo ovu svoju pojedinačnu raspravu da je meritum stvari upravo u ovome o čemu ste govorili prepoznati znakove vremena, reagirati na vrijeme na te znakove vremena zaštititi vlastito stanovništvo i sve kategorije tog stanovništva i to se upravo i događa ovdje. Ono, evo tu ću se nadovezati na gospodina Miletića i sviđao mi se taj njegov zadnji dio, nemojmo plašiti vlastiti narod to nije dobro. Nemoj to raditi. Ovdje je bilo izgovoreno riječi da će 400 tisuća ljudi ostati bez posla, da će se gospodarstvo urušiti da se više nikada neće oporaviti, da ćemo postati država „banana republika“. Nije se to dogodilo. A zašto se nije to dogodilo? Zato što imamo odgovornu politiku. Netko se može s tim slagati ili ne slagati i to je opće stajalište. No, brojke su uvijek neumitne i neupitne i na kraju uvijek one presude svemu.
Gospodin Kolarek.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući. Kolega Ivanović pa iz vašeg izlaganja kao i svih nas ovdje jasno se vidi i imam osjećaj da se mi svi skupa slažemo u mnogim stvarima. Ali danas ovdje nisam čuo tri važne stvari koliko mi hrane bacamo to je pitanje, a govorimo poskupilo je, koštalo je. Rekli ste sami kila jabuka 15 kuna. Koliko mi hrane bacamo to je broj jedan? Drugo kao čelnik jedinice lokalne samouprave primijetio sam da nam porezni prihodi od prodaja nekretnina strahovito rastu. Ljudi više ne štede u banci nego kupuju nekretnine, znači i ljudi se bore s nekim stvarima. I treća stvar. Razgovarajući sa gospodarstvom dolazim stvarno iz sredine koja je gospodarski razvijena [[Upadica Radin: Hvala.]] Gospodarstvo je za euro [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] Evo samo toliko.
Izvolite odgovor.
Odlično. Evo malo sam si i skicirao prije ove pojedinačne rasprave, znači Hrvatska baci 400 tisuća tona hrane godišnje. 400 tisuća tona. U svijetu se baci milijardu i 500 milijuna tona hrane godišnje. Mislim da to sve govori u kakvom mi uopće društvu živimo i tko nas uopće tjera na takvo nešto. Naravno kapitalizam koji je podivljao do onih zadnjih svojih granica. To se događa i na tržištu nekretnina. Evo i gospođa Mrak Taritaš je nešto o tome govorila, da je netko rekao da će cijena kvadrata stana prije godinu ili dvije ovdje biti 5 tisuća eura netko bi rekao da je to nemoguće. To se eventualno može dogoditi u Dubrovniku ili negdje dalje. No sada vidimo da su ljudi odlučili novac drugačije preusmjeriti. To nije dobro. To jednostavno pumpa nešto što je neizdrživo i što će prije ili kasnije i mnogi će na tome i pasti i propasti i to jednostavno mislim da apsolutno nije dobro [[Upadica Radin: Hvala.]] Ja sam za euro. Ako su to rekli hrvatski poslodavci mislim da moja riječ protiv te ne bi trebala biti … [[ne razumije se]]
Hvala lijepa. Gospođa Vučemilović.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Ivanović krenuli ste globalno. Završili ste lokalno na jabukama i na neki način upirete prstom na trgovce, na ove, na one, na kapitalizam kao uređenje koje vjerojatno je nepravedno, ovako, onako. Složila bi se vjerojatno kolegica Peović s vama. Ali zašto niste sa cijenom nafte otišli još malo u prošlost kada je bila čak i negativna u jednom trenutku? Ja nisam primijetila da je u to vrijeme litra benzina ili dizela bila 4 kune, 5 kuna nije bila. Danas je 11 kuna. Uvedite plivajuće trošarine. Koliko je udio države u cijeni goriva, a koliko je udio nafte? Uvedite plivajuće trošarine. Budite malo pravedni. Nemojte puniti samo državni proračun porezima. Mislite na građane.
Izvolite odgovor.
Uvažena gospođu Vučemilović ja mislim da ova Vlada itekako razmišlja i misli o svojim građanima. Ne može globalno naravno utjecati na sve. Tako je, imali smo 2020. godine negdje u veljači, ožujku, pa i 19. gdje je cijena nafte praktički se samo tražilo gdje ima skladišta da ju se uskladišti, ne košta ništa. Ali upravo o tome govorim. Spominjete jabuke. Jabuke su vrlo bitne u toj cijeloj priči. Moj meritum rasprave je u tome da su te nepoštene trgovački prakse nešto što neće ne samo Hrvatska, neće ih izdržati apsolutno, apsolutno nitko. Te stvari treba mijenjati i evo sjedi ovdje gospođa Petir i puno toga govorimo i razgovaramo o tome. No to su karteli. To su udruživanja mafijaška koja vi ne možete raskrinkati i da hoćete jer su svi udruženi e to je problem. Prema tome i cijena jabuka je vrlo bitna u strukturi življenja na prostoru Republike Hrvatske.
Gospođa Juričev Martinčev.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Ivanović kao što ste rekli danas smo čuli tu niz kritika po pitanju pada BDP-a, … [[ne razumije se]] stanja u državnim financijama. Međutim treba podsjetiti. Prihodi su padali zato što smo imali smanjenu gospodarsku aktivnost zbog pandemije, pa time smo imali i manje porezne prihode. Nadalje, 4. paketom porezne reforme dodatno su građani i poduzetnici rasterećeni za 2,4 milijarde. Kada su u pitanju rashodi, oni su rasli. Samo za očuvanje radnih mjesta imamo 8 milijardi više, nego što je to bilo prethodnu godinu. Nadalje, imali smo i određene iznose koje smo trebali odvojiti za saniranje materijalnih šteta od potresa. Imali smo dodatne radne sate u zdravstvu. Trebali smo kupiti dodatnu opremu u zdravstvu kako bi naše građane što bolje zaštitili u ovoj pandemiji. Imali smo povećanje financijskih sredstava za status roditelja njegovatelja i njegovatelja osoba s invaliditetom. Porasle su i naknade zaposlenicima itd.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Tako je. Odgovorna država, odgovorna Vlada donosi mjere sukladno trenutku i vremenu u kojem se nađemo. Našli smo se u globalnoj pandemiji. Tako smo i reagirali. Danas postoje političari u Hrvatskoj koji govori da je Hrvatska dobila puno iz Nacionalnog plana oporavka i otpornosti zato što smo loši, zato što smo nikakvi. Pa s tim se trebamo pohvaliti. Dobili smo skoro 50 milijardi novaca, koji ćemo moći utrošiti na projekte koje ne bi nikada uspjeli izvršiti ili bi nam trebalo dugo vremena da to radimo iz nacionalnog proračuna. Ali ne, mi smo najgori na svijetu zato smo eto dobili 6 zarez, ja bih volio da smo još lošiji pa da smo dobili 10 milijardi, da smo dobili 12 milijardi. Prema tome i zakoni koji se donose u Hrvatskom saboru mi smo jučer raspravljali o tome da ćemo krenuti sa ljudima koji su starije životne dobi da ih prekvalificiramo, da uvedemo ih u sustav školovanja. To su mjere. Ja ovdje svaki tjedan uvidim neku mjeru koja donosi dobro ne meni, donosi dobro onima kojima je to najbitnije, a to su hrvatski građani.
Gospođa Petir.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Ivanoviću, porast cijene energenata na svjetskom tržištu naravno da je utjecalo i na porast cijene žitarica od gotovo 27%, porast cijene stočne hrane 31% i sve to ima utjecaj naravno i na povećanje cijene hrane na policama za krajnjeg potrošača. Mi smo nedavno razgovarali i o Izvješću o robnim zalihama gdje smo u stvari tražili da se počne strateški promišljati razumijevajući da ne postoji sada instrument u zakonu da se intervenira kod tržišnih poremećaja u tom smislu da se za robne zalihe otkupe domaći proizvodi. Ali obzirom da zakon ide u javno savjetovanje mislim da valja o tome razmisliti kao i općenito o suradnji među resorima, pa i HNB-a sa državnim tijelima kako bi se u takvim situacijama pravovremeno reagiralo da se zaštite građani i potrošači.
Odgovor.
Hvala lijepo. Da, mi smo imali takav model gdje smo tako preko robnih zaliha otkupljivali dio viškova koje smo imali bilo da je riječ o stočarstvu, bilo da je riječ o ratarskim kulturama i mislim da o tome treba dobro razmisliti iz dva razloga. Prvi zato što rješavamo problem ovih nepoštenih trgovačkih praksi koje se dešavaju na globalnom horizontu, a s druge strane pripremamo se za neku situaciju koja se može dogoditi to smo vidjeli u ovoj covid krizi, da zemlje koje nisu bile dobro pripremljene da nisu dobro prošle. Prema tome, mislim da su robne zalihe bitan faktor funkcioniranja svake uređene države tako i naše i o tome treba razmišljati. Bilo je tu također prevaranata, nekakvih ljudi koji su htjeli uvaliti nešto što nije propisano zakonom, ali to se da riješiti na neke druge načine. Ne treba zbog jedne šnicle ubiti cijelu kravu.
Hvala. Gospodin Pavić.
Poštovani kolega Ivanoviću, ja sam vama već rekao vi ste jedan od mojih najdražih izvođača bećaraca. Ali sad vam tu moram reći, da ste postavili niz teza potpuno pogrešno. Kao prvo tržište nafte ne funkcionira na način danas kupim, sutra trošim. Znate kako funkcionira da sad to ne objašnjavam kako funkcionira tržište nafte, da ono što smo kupili tko zna kada danas trošimo, a ono što kupimo danas trošit ćemo tko zna kada. Već je nekako kolegica Vučemilović jedan dio u vezi te nafte, ali moram skrenuti pozornost i na još jednu stvar, a to je kalkulacija cijene kifle koju ste spomenuli. Rekli ste brašno ne znam pšenica košta kunu i 20 lipa, a ta kifla je poskupila 22 kune. Jel' tako? E sad od čega se sastoji ta cijena te kifle. Nemojte zaboraviti da tu osim brašna ide šećer, sol, idu energenti i ide plaća radnika. Hvalite se da je plaća radnika narasla, pa onda moramo računati da će i tu porasti zbog energenata rast cijena. Imamo hiljadu problema koje ste jednostavno zaboravili kad ste kalkulirali te cijene.
Hvala lijepa. Odgovor. Izvolite odgovor.
Uvaženi kolega Pavić, ne ništa nisam zaboravio. I dalje stojim i ostajem pri tome. Da je ta kifla poskupila znate kada još dok žito nije ni bilo ovršeno, ali se nagađalo da bi cijena žita mogla biti kunu i dvadeset, prošle godine je bila osamdeset lipa. Prema tome pustite, znam ja točno o čemu govorim. Ja sam jedanput propao u ugostiteljstvu, tako da ja dobro znam šta znači uračunati energiju, šta znači uračunati radnika. Ne sekirajte se ništa! Tako da ja ne govorim ovo na pamet, govorim iz prakse. Znači tek su načuli da će nešto poskupiti, a zašto onda nije ta kifla poskupila za 3,1%. Zašto je poskupila za 72%. To mi probajte objasniti ako je energent poskupio za 20% ja se slažem neka poskupi kifla za 20%, ali ne može poskupiti za 200%. Ne može poskupiti za 200%! Ne mogu jabuke biti dvije i pol kune, a u maloprodaji 15 i pol kuna. To je 700 posto! O tom ja govorim i točno znam šta govorim.
Gospodin Grmoja.
Nisam baš siguran da znate dobro o čemu govorite. Dakle, sasvim je jasno da na cijene i u znači shoping centrima, u trgovinama utječe puno faktora, a cijene svega od energenata, pa nadalje rastu. Isto tako kolega Borić je ovdje pričao kada da smo mi iz oporbe nekakvi ljudi koji šire paniku i strah. I vi ste o tome govorili. Ne nismo, ali je činjenica, pa evo sami priznate i sami ste govorili koliko je porasla cijena jabuka, koliko ostalih namirnica koje kupuju naši građani. Problemi su tu i nismo kao što tvrdi vaš kolega iz kluba Borić promašili sa ovom inicijativom mi iz MOST-a. Dakle, hrvatske građane zanimaju ova pitanja, ovo su važne stvari, ovo su egzistencijalna pitanja. Možda kolegi Boriću nije problem izdvojiti toliko za jabuke ili za kiflu, ali hrvatskim građanima svakako jest.
Izvolite odgovor.
Ne želim biti odvjetnik gospodina Borića, ali podržavam ono što je rekao. Mnogi su ovdje širili paniku. Čuli smo o ljudima koji leže mrtvi, koje nitko nema pokopati. Mislim bilo je dosta toga ružnoga izrečeno u ovom Hrvatskom saboru i dosta je toga plašilo hrvatski narod. Ja protiv ove inicijative nemam apsolutno ništa. Vi ste ju tražili. Hrvatski sabor ju je stavio svoju plenarnu sjednicu. Ovdje sjedi guverner Narodne banke, tako da mislim da sustav dobro funkcionira. Eto sad što mi mislimo jedni o drugima na kraju krajeva jedni su pozicija, drugi su opozicija i ne zamjeram tu kolegi Boriću apsolutno ništa jer on govori upravo s pozicije koja treba štititi instituciju Vladu RH za koju mi ovog trenutka snosimo najveću odgovornost.
I na kraju gospođa Anka Mrak-Taritaš.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani kolega, dakle sabornica je mjesto u kojem trebamo govoriti. Sabornica je mjesto u kojem trebamo ukazivati i kada vidimo da se neke stvari događaju jer kada su se stvari desile je prekasno. Onda mi ono „kasno Marko na neko polje stiže“, pa onda je to prekasno. Dakle, u ovom trenutku mi moramo ukazati na taj problem koji imamo sa cijenom. Ja sam napravila analizu i danas sam o tome govorila sa cijenom dizela. Dakle, cijena dizela u Republici Hrvatskoj je u ovom trenutku 11,03 kune. Usporedbe radi u Austriji je 9,59 kuna. Veća cijena j e danas nego pred dvije i pol godine kada je bila cijena barela 120 dolara, a Hrvatska država sa svojim trošarinama i s drugim u toj cijeni sudjeluje sa 6 kuna. Dakle, hajdemo vidjeti što se tu može napraviti jer to je domino efekt i vi i ja to znamo. Kada raste cijena benzina onda neminovno rastu sve druge cijene. Hvala lijepo.
Vrijeme. Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala. Slažem se, to je tema za raspravu. Čak i na nekim benzinskim postajama je i viša od 11,03. Ona je negdje 11,50, 11,60. Prošle godine u ovo vrijeme cijena dizela vam je bila na benzinskim postajama 8 kuna i 40 lipa. Znači 3 kune je skuplje. 50 litara rezervoar to je 150 kuna. I nemam ništa protiv. Evo, vjerojatno će i Vlada Republike Hrvatske pokušati naći načine kako pomoći ako uzmemo da je dizel nešto s čime se najviše građana Republike Hrvatske služi. Zasigurno jedan od izazova s kojim smo se suočili je, ali sam uvjeren i siguran da ćemo naći, naći rješenja koja će ići na korist građana Republike Hrvatske.
Hvala. Slobodni ste. Nemate više replika. Gospođa Karolina Vidović Krišto je sada na redu. Izvolite.
Dame i gospodo, ovo Izvješće je korisno za Hrvatski sabor kao što je ovakva Hrvatska narodna banka korisna za svoje građane. Na žalost jako malo. Ovdje odmah moram reći da niti jednu osobnu ne želim podcjenjivati, niti na osobnoj razini diskreditirati. Međutim, HNB-e ima ključnu ulogu u Hrvatskoj kao što je uloga središnjih banaka i u drugim državama, a ona je skrbiti za zakonito djelovanje banaka tj. kreditnih institucija i ono što je esencijalno kroz svoje djelovanje štititi interese svojih građana. Ali HNB-e ne štiti interese svojih građana, već štiti interese banaka i ovdje ne mislim na vrijedne zaposlenike banaka, nego na uprave. Banke koriste ponašanje HNB-a te sustavno zlostavljaju hrvatske građane u čemu otvoreno krše hrvatske zakone i europske norme. Rezultat tog stanja je da imamo 1/4 milijuna građana koji su ovršeni, a milijun građana koji žive na rubu egzistencije i siromaštva i to u državi koja ima 4 milijuna stanovnika dok istovremeno te iste banke u Hrvatskoj imaju najviše dobiti na uloženi kapital. Kada te podatke usporedimo s drugim državama Europske unije jer kad kod nas zakoni pogoduju bankama npr. u Njemačkoj možete u gotovini platiti bilo koji račun, dok je kod nas pod izlikom sprječavanja pranja novca dopušteno platiti iznos do 75 tisuća kuna što će reći zakonodavac je osigurao promet bankama jer cijeli platni promet imaju osiguran zakonom. Ali najdramatičnije za hrvatske građane jest toleriranje otvorenog protupravnog djelovanja banaka koje HNB-e dopušta. Jer ako europska Uredba o zaštiti osobnih podataka zabranjuje davanje osobnih podataka ugovorne strane trećima kako je onda moguće da unazad 3 godine od kada je ta Uredba na snazi u Europskoj uniji banke prodaju potraživanja agencijama bez suglasnosti klijenata pri čemu pogoduju lihvarskim agencijama i priskrbljuju im zarade od 500 i 600%? Tu informaciju HNB-e ima i ništa ne poduzima. Gospodine Vujčiću zakoni nisu žvakače gume koje se rastežu i prilagođavaju kako bi se nekome pogodovalo, a drugoga zakinulo. Sama činjenica da ste vi nakon epske afere Agrokor ostali guverner je naravno potpuno skandalozna, ali biste trebali biti svjesni da europsko pravo kaže sljedeće: „Od onoga trenutka kada dođete do spoznaje da se čini protuzakonitost iz područja za koje ste vi zakonski nadležni a vi ništa ne učinite da to spriječite i sankcionirate od tog trenutka vi ste sudionik u toj protuzakonitosti.“ Činjenica da hrvatski potrošači plaćaju dvostruko ili trostruko više kamate nego Nijemci, Slovenci ili Mađari isključivo je vaša krivnja jer svojim djelovanjem niste uspostavili zdrave temelje tržišnog natjecanja u području bankarskog poslovanja. Uspostavili ste nevjerojatnu nepravdu koja se može opisati na sljedeći način. Bankama ste omogućili da protivno europskim normama enormno zarađuju na običnim ljudima, ali za uzvrat se te banke moraju naravno vama i vladajućoj strukturi odužiti, jer kako drugačije objasniti da su banke stotinama milijuna eura financirale režimske tajkune da bi u procesu predstečajnih nagodbi ta potraživanja jednostavno opraštala od Mesićevog Našice cementa do Sanaderovog Nine Pavića. Dakle, kada su u pitanju podobni onda se može opraštati, ali kada obitelj Cvetković s petero djece ne plati dvije rate kredita onda ih specijalcima izbacite van iz njihovoga doma ili obitelj Starjački na isti način i to ženu koja je onkološki pacijent. Doista osim što je ovo nepravda, osim što je ovo nanošenje zla hrvatskim građanima doista si postavljam pitanje kako možete uopće mirno spavati kada znate da svojim namjernim nečinjenjem ili zlonamjernim pogodovanjem nanosite toliko zla poštenim i čestitim ljudima u Hrvatskoj? Ali vrijeme polaganja računa kad-tad dolazi. Naravno da sam protiv ovog vašeg Izvješća.
Sad na redu je gospođa Marijana Petir. Hvala. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine guverneru, zastupnice i zastupnici. U polugodišnjoj informaciji o financijskom stanju, stupnju ostvarenja, stabilnosti cijena i provedbi monetarne politike u drugom polugodištu 2020. godine navodi se kako je u promatranom razdoblju pandemija bolesti covid-19 negativno utjecala na domaću gospodarsku aktivnost. Realni BDP Hrvatske u drugoj polovini 2020. smanjen je za 8,8% u odnosu na isto razdoblje 2019. godine najviše zbog smanjenja izvoza usluga i osobne potrošnje. Istodobno u lipnju 2020. godine započeo je rast zaposlenosti odražavajući oporavak gospodarske aktivnosti uslijed popuštanja restriktivnih mjera i nastavka vladinih mjera za očuvanje radnih mjesta koje do sada iznose 18 milijardi kuna i kojima je obuhvaćeno svako drugo radno mjesto u RH. Osim što je rasla zaposlenost, rasle su i plaće u drugom polugodištu 2020. godine a ugovorenost projekata iz EU podigla se gotovo na 100%. Trenutačno se treba fokusirati na provedbu Nacionalnog plana za otpornost i oporavak, a od 6,3 milijarde eura prvih 13% stiglo je kao predujam. Vrlo je jasno definiran okvir kako će se povlačiti, za što će se koristiti ta sredstva i tu su bitni reformski i investicijski projekti. Od turizma je u rujnu vrijednost fiskaliziranih računa za 24% bila viša nego u rujnu 2019. godine. To je dobar rezultat, no ne treba sve karte stavljati na turizam. Osobno smatram da veliki potencijal leži u poljoprivredi i prehrambenoj industriji i da u tom segmentu treba učiniti veće napore kako bi se stabilizirale cijene hrane, povećao otkup domaćih proizvoda, smanjio uvoz, povećala prerada ali isto tako i pomoglo hrvatskim poljoprivrednicima da što lakše izađu na kraj sa svim izazovima sa kojima se suočavaju. Zbog rekordne turističke sezone porasla je potražnja za domaćom hranom, ali s druge strane moramo reći da klimatske promjene uzimaju danak i smanjile su urod i prinose u Hrvatskoj. Ako tome dodamo i situaciju na globalnoj sceni koja itekako utječe na samo tržite, a tu prije svega mislim na porast cijene energenata koji su uzrokovali porast cijene žitarica za 27% i porast cijene stočne hrane za 31% naravno da se sve to skupa odrazilo i na porast cijena hrane na policama. Prema nekim podacima kojima ja raspolažem taj porast je 3,4% veći u odnosu na isto ovo promatrano razdoblje prošle godine. Obzirom da hrana čini značajan i visok dio potrošačke košarice kod građana se s pravom javlja zabrinutost zbog mogućih poskupljenja cijene hrane. Inflacija koja se događa diljem svijeta ima sad svoj prvi uzlet ovakve naravi u ovakvoj visini u posljednjih desetak godina i ona nije kako kažu svi makro ekonomisti bila s obzirom na događanje u svijetu neočekivana. Međutim, cijene hrane utječu na život prosječnog Hrvata, značajnije možda nego neka druga kretanja s obzirom na udio u potrošačkoj košarici koji je negdje 27%. Treba reći i to da je on sada niži nego što je on bio prije pet godina što je rezultat rasta plaća u proteklih nekoliko godina za više od 1120 kuna što predstavlja gotovo 20%. U proteklih više od godine dana pomagalo se hrvatskim poljoprivrednicima i tu smo imali aktivnu ulogu. Dijelom su te intervencije bile iz državnog proračuna, dijelom iz europskog proračuna. Od toga pola tih intervencija odnosilo se na stočarski sektor. Upravo je pušteno na e-savjetovanje novi paket mjera za stočarstvo vrijedan 163,5 milijuna kuna, a prema posljednjim podacima Državnog zavoda za statistiku nastavio se rast izvoza hrvatskih poljoprivrednih prehrambenih proizvoda po stopi koja je brža nego što je rast uvoza. Ono što mene zanima guverneru jest koje instrumente Hrvatska narodna banka ima na raspolaganju kako bi se stabilizirale cijene poljoprivrednih proizvoda radi zaštite interesa naših građana i potrošača. Ja osobno smatram da je važno strateški razmišljati tim više što inflacija nije bila neočekivana. Zato bih pozvala na tješniju suradnju Hrvatske narodne banke i nadležnih državnih tijela kako bi mogli u budućnosti dati pravi odgovor.
Hvala. Imate replike. Gospodin Ivanović prvo replika.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče, uvažena zastupnice Petir. Hrvatska nije samodostatna što se tiče energije. Danas se puno govori ovdje o energiji, no vi ste spomenuli jedan segment koji je meni sigurno svjetlo na kraju tunela ili na početku tunela sasvim svejedno, a to je Nacionalni plan oporavka i otpornosti koji puno novca upravo želi uložiti zelene politike, želi uložiti u digitalizaciju, geotermalne izvore kao potencijalne izvore energije u RH a uistinu ih imamo. To su u biti strategije koje bi dugoročno mogle Hrvatsku učiniti na energetskom tržištu sasvim drugačijom nego što smo možda ovog trenutka možda sada.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo kolega Ivanoviću. Slažem se sa vama da Nacionalni program otpornosti i oporavka naglasak stavlja i na zeleno i na digitalno i na ono što je inovativno i teži novim znanjima. Visok je to iznos sredstava, no ona su itekako ovisna o provedbi reformi i sasvim je sigurno da tu trebamo biti na visini zadatka. Hrvatska ima veliki potencijal upravo za proizvodnju i korištenje obnovljivih izvora energije i ja bih tu priliku sada što ste mi dali u stvari iskoristila da pozovem na ono o čemu smo i na Odboru za poljoprivredu razgovarali, a to je da se kroz buduće natječaje koji će se raspisivati upravo omoguće instrumenti koji će malim obiteljskim gospodarstvima osigurati potpore da oni mogu na svom gospodarstvu proizvoditi obnovljive izvore energije i koristiti ih.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Grmoje.
Ja se čudom čudim, dakle ovdje izjavama kolegice Petir koja je rekla koliko sam shvatio da je za pad poljoprivredne proizvodnje u Hrvatskoj da su odgovorne klimatske promjene. Dakle, ja ne znam gdje vi živite i na temelju čega ste zaključili da su klimatske promjene možda odgovorne za pad poljoprivredne proizvodnje u Aziji, Africi ili negdje drugdje. U Hrvatskoj sigurno nisu. Odgovorne su Vlade, odgovoran je odnos prema poljoprivredi, odgovoran je uostalom i kolega Ivanović koji tvrdi da je taj mafijaški kartel kako ga je on nazvao trgovački i ta nepoštena trgovačka praksa koja toliko diže cijene, a zapravo poljoprivrednicima ne plaća ništa te proizvode. Prodaje ih po toliko većim cijenama i sam kao dio vladajuće većine zapravo priznaje da je mafija jača od države po njegovim izjavama ovdje u Hrvatskom saboru što je skandalozno. Tako da sam ja zgrožen i vašim izjavama, ali i izjavama kolega.
Hvala. Imamo povredu Poslovnika. Izvolite kolega.
Hvala lijepa. Povrijeđen je naravno članak 238. kolega Grmoja govori umjesto mene što mislim da nije niti primjereno. Ja imam svoju pamet koja nije umetnuta, nego je moja i nisam govorio o tome. Ja sam govorio da upravo Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora ulaže puno i zakonodavstvo na suzbijanju nepoštenih trgovačkih praksi. To su moje riječi.
Kolega Ivanović, znate i sami da je to bila replika pa ćete dobiti opomenu radi toga. Nećemo valjda sad početi sa povredama Poslovnika. Dobro. Kolega Grmoja, izvolite.
Znači povreda članka 238. Ja sam spreman dobiti opomenu. Dakle, ja bih se zahvalio kolegi Ivanoviću što kao član Odbora za poljoprivredu ulaže velike napore što je prošetao do trgovine i uvidio da je cijena jabuke koliko 15 i nešto. To je jedan silan napor. Od tog napora hrvatski građani imaju velike koristi. Hvala vam na tom doprinosu, borbi protiv nepoštene trgovačke prakse.
Naravno da je i to bila replika, a ne povreda Poslovnika. Ja vas molim, nemojmo to raditi. Nemojmo to raditi! Postoji mogućnosti replika. Pogledajte koliko ima replika evo sad na izlaganje kolegice Petir. Možete u ime kluba govoriti, možete govoriti završno u ime kluba do mile volje i što god hoćete, ali nemojte zlorabiti Poslovnik lijepo vas molim. Sljedeći odgovor na repliku poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam lijepo. Kolega Grmoja, dok sam ja govorila vi ste cijelo vrijeme tipkali na mobitelu i niste slušali što sam govorila. Ja sam govorila o izazovima sa kojima se poljoprivrednici susreću i da im treba pomoći, a jedan od izazova sigurno jesu i klimatske promjene koje uzimaju danak. Da ste možda malo više u dolini Neretve, onda bi vjerojatno znali i sa čim se susreću proizvođači mandarina. Ali nije na meni da ja govorim kud ćete vi hodati i što ćete raditi. Bilo bi dobro da o temama o kojima govorite se informirate. O poljoprivredi koliko vidim doista ne znate gotovo ništa, jer kao da živite u paralelnom svijetu i da ne znate da su se i tuče i mrazevi događale koje su itekako utjecale na smanjenje prinosa. To je jedan od izazova kao što je i izazov problem sa tržištem i problem sa uvozom. O svemu tome sam govorila i ponudila sam neka rješenja i pozvala na tješniju suradnju svih nadležnih tijela da nađemo pravi odgovor na to pitanje.
Zastupnik Grmoja je opet dignuo povredu Poslovnika. U čemu je povrijeđen isti?
Povrijeđen je Poslovnik 238. Ja sam vas jako dobro čuo. To što ja tipkam na mobitel to samo pokazuje da mogu više funkcija obavljati u isto vrijeme. Dakle, imam dijelom i ženski mozak [[Upadica Petir: To ste vi rekli!]] tako da mogu i to, a što se tiče ja znam dobro situaciju u dolini Neretve. Dakle, ona se tiče i drugih problema. I sigurno klimatske promjene nisu glavni uzrok manje proizvodnje, poljoprivredne proizvodnje u Republici Hrvatskoj da vi tome posvetite posebnu pozornost.
Hvala lijepo. Ne ulazeći u karakter vašega mozga kolega Grmoja vi ste prekršili Poslovnik, pa ćete dobiti drugu opomenu. Znate i sami što je sa trećom opomenom. Lijepo vas molim suzdržite se! Poštovani zastupnik Borić ima.
Hvala lijepo. Kolegice Petir, slažem se sa vašom raspravom, ali i sveukupnom raspravom danas koja je u biti obilježila ako dobro gledam medijski prezentaciju rasprave, da smo mi socijalno neosjetljivi. A onda recimo imate kolegu Grmoju koji ima istu plaću kao i ja kaže meni je 15 kuna smiješno i nije mi skupo. Njemu je skupo za 15 kuna sa istom plaćom. Kada imate obitelj koja ima zajedno 40 onda oni optuže guvernera da je on neosjetljiv, da košta porezne obveznike jednako kao i jedna obitelj u MOST-u. I na taj način se raspravlja. Mi bježimo od važnosti ovoga, a to je da su brojke u korist i HNB-u i Vladi i ovom premijeru kojega oni ne podnose i pokušavaju vas koji se isključivo bavite poljoprivredom naučiti što je poljoprivreda i što je problematika poljoprivrede. On kao stručnjak za mandarine, on koji sve zna o svemu. On poučava državnu odvjetnicu kako se treba donositi odluka. Čovjek jednostavno za sve, a u biti imaju svoje statistike i njihove statistike uopće ne interesiraju.
Kolega Grmoja vi sigurno želite povredu Poslovnika? Izvolite onda. Što je povrijeđeno?
Vi ste povrijedili Poslovnik predsjedavajući, dakle jer kolega Borić nije postavio bilo kakvo pitanje, replicirao dakle gospođi Petir, nego se bavio MOST-om. Ja znam da njega MOST žulja i da je on zadužen kao zadnji vezni za destrukciju našeg djelovanja ovdje u sabornici, ali čini mi se po ovim zadnjim gostovanjima da ga je kolega Habijan zamijenio jer loše obavlja svoju funkciju korektora. Više šalju Habijana na mene nego Borića.
Dobro. Temeljem članka 240. stavak 2. izričem vam opomenu sa oduzimanjem riječi do kraja rasprave o ovoj temi. Vi inzistirate na povredi Poslovnika kolega Borić?
Mogu?
A možete vi što god hoćete, ali i snositi posljedice.
Uvaženi predsjedavajući, gospodine Reiner povrijeđen je članak 238. jer kolega Grmoja neprestano omalovažava posebno mene u ovoj sabornici i spominje me i kad me ima i kad me nema, a onda utvrdi da sam ja nekakav destruktivan saborski zastupnik koji se treba baviti s njim. S njima se ne treba baviti, vi ste destruktivni sami po sebi. Jednostavno vi ne možete ništa konstruktivno napraviti, a zbog toga ste i izbačeni iz Vlade jer niste znali raditi nego ste jednostavno pokušavali samo rušiti. Rušitelji nemaju što činiti u politici na takav način kao što to vi radite, zato ne spominjite me jer ja se sa vama ne bavim.
Kolega Borić, to znate i sami da to nije povreda Poslovnika. Dobivate opomenu radi toga. Ja sam kolegu Grmoju radi toga opomenuo. Hajmo biti ozbiljni, tema je ozbiljna. Možemo se tako prepucavati do ako hoćete ponoći, ali mislim da je besmisleno. Poštovana zastupnica Petir, izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Boriću, svakako je važno da bez obzira na kojoj strani sabornice sjedili budemo jednako socijalno osjetljivi, da jednako promatramo nepravdu i reagiramo na nju kad je to potrebno, da kod rasprava ovdje budemo koliko toliko pripremljeni i pročitamo ono što je tema i koristimo egzaktne podatke, a ne da se manipulira s njima ili da se koriste podaci u populističke svrhe ili čak da se plaši narod što je danas bilo ovdje moguće čuti. Činjenica je da je 18 milijardi kuna uloženo u očuvanje radnih mjesta, činjenica je da su plaće rasle, činjenica je da je turizam unatoč svim lošim okolnostima dao dobre pokazatelje što na kraju krajeva odražava i fiskalizacija računa koja je za rujan ove godine bila 24% viša n ego što je to bilo u rujnu 2019. godine i to treba reći kao što naravno uvijek treba reći i ako nešto jest za popravak.
Hvala. Imamo repliku poštovanog zastupnika Habijana.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Evo kolegice Petir i kolega Borić ja se isto čudim kako je kolega Grmoja osim što je u zadnje vrijeme postao vrlo glasni anti vakser sada postao zapravo i netko tko negira klimatske promjene. Spomenuli ste desnog veznjaka. Možemo onda govoriti onda o duplom pasu, vidim da kolega Borić izraz. Ja bih se vratio na vaše izlaganje konkretno, poznat je vaš rad, zalaganje i aktivnost po pitanju poljoprivrede. Isto tako napomenuli ste kako zapravo udio prihoda od turizma u BDP-u zapravo čini gotovo 20% iz godine u godinu i da je zapravo hrvatsko gospodarstvo dosta ovisno o samom turizmu. Pa me zanima, a smatram da se tu slažemo zapravo i poljoprivreda i turizam mogu biti komplementarni i zapravo mogu jedan drugoga nadopunjavati, pa evo molim vas u kratko i vaše mišljenje upravo o tome. Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Habijan, svakako mislim da poljoprivreda i turizam ne da mogu, nego moraju biti komplementarni i da to doista trebamo provesti u djelo. Tamo iz krajeva iz kojih vi dolazite postoje pozitivni primjeri i hotela i uslužnih objekata koji doista otkupljuju od domaćih proizvođača, pa čak možete vidjeti i njihove slike na zidu da točno znate čiju jabuku u tom hotelu jedete ili pijete sok od te jabuke ili konzumirate sir sa određenog OPG-a. Mislim da je jako važno da se na takve primjere koji su izuzetno pozitivni ugledaju i drugi, a tu im trebamo pomoći. Nije to nikakav intervencionizam države već je to povezivanje i dva sektora koji su izuzetno bitni, koji trebaju biti međuovisni. Jer mi ne želimo da u stvari turistima nudimo hranu koja je došla iz uvoza, već da naša domaća hrana postane izvozni proizvod u turizmu a mislim da to ima smisla i da imamo kapaciteta to učiniti.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Burić.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče, poštovana gospođo Petir. Ja mislim da još jedanput treba staviti veliki akcent na pravovremenost i adekvatnost mjera što zdravstvenih, što onih gospodarskih od strane Vlade RH, ali isto tako i od strane Hrvatske narodne banke. Mislim da je to iznimno bitno. Drago mi je što ste spomenuli 18 milijardi kuna. Točnije najsvježiji podatak vezano uz poticanje politika zapošljavanja u mandatu Vlade premijera Plenkovića jest više od 19 milijardi kuna. Kad pogledamo tu strukturu onda vidimo da su to sredstva ne samo državnog proračuna već i sredstva europskih fondova najviše za covid mjere, očuvanje radnih mjesta i skraćenog radnog vremena u neto iznosu 11 i pol milijardi kuna. Ostalo se odnosi na mjere za zapošljavanje u smislu samozapošljavanja, na „zaželi“ program, zapošljavanje žena, ali isto tako i na specijalizacije liječnika i osobe sa invaliditetom.
Hvala. Poštovana zastupnica Petir.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Hvala vam kolegice Burić na ovoj detaljnijoj analizi koju ste iznijeli. Mislim da je to važno čuti i ponoviti zbog toga što su te intervencije i Vlade RH i financijska sredstva koja su stigla iz europskih fondova i porezne reforme koje su na neki način rasteretile gospodarstvo dovele do toga da smo sačuvali radna mjesta, ne samo da smo ih sačuvali nego da bilježimo i povećanu zaposlenost što ipak daje nekako optimizam. I za zaključiti da su se mjere dogodile na vrijeme, da su one bile dobro ciljane i da su dale dobre rezultate.
Repliku ima poštovani zastupnik Pavić.
Poštovana zastupnice, evo tu sam godinu dana u Saboru i stvarno se trudim da budem konstruktivan u raspravama i trudim se da sa ljudima koji su upućeniji od mene raspravim i zakonske prijedloge i razno razna izvješća. Mislim da nije dobro da se neke stvari izuzimaju iz rasprave svoje i da se neke stvari zaboravljaju. Spomenuli ste broj fiskaliziranih računa, spomenuli ste potrošnju. To raste. Ali nemojte zaboraviti da je samo u prvom tromjesečju ove godine iz Europe od naših radnika koji vani rade došlo milijardu i 700 milijuna eura u Hrvatsku koji troše naši građani koji novaca nemaju. Nemojte zaboraviti da je došlo plus toga milijardu i otprilike sto milijuna eura je došlo od dotacija od naših ljudi koji rade za strane firme. I tu su sredstva. Nije samo tu što se proizvelo, nije samo ono što je ova Vlada napravila to nemojte zaboraviti.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam lijepo potpredsjedniče, hvala lijepo kolega Paviću. Evo ja se slažem sa vama da ste vi u svojim raspravama korektni i ne bih tu imala što za dodati. Ali moja rasprava može trajati pet minuta i ja ipak kao zastupnica imam pravo u svojoj raspravi istaknuti ono što ja smatram najvažnijim. A kad ste me već podsjetili što ne treba zaboraviti ja bih isto tako podsjetila da ne treba zaboraviti da mi dobivamo i dosta visoka sredstva iz europskog proračuna i da u odnosu na ono što uplaćujemo i što dobivamo je višak od 50 milijardi kuna unatoč tome što se isto ovdje moglo čuti neke drugačije informacije. Dakle, nama je članstvo u EU omogućilo dobre benefite, mi ih moramo koristiti na pametan način i vjerujem da ćemo u sljedećem programskom razdoblju koje je pred nama i kojeg sad programiramo itekako osluškivati što naši ljudi trebaju, što naše lokalne zajednice trebaju i na taj način postaviti mjere kako bi dale dodanu vrijednost.
Hvala. Sad će završno u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govoriti poštovana zastupnica Vesna Vučemilović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani guverneru evo danas smo vas malo izrešetali, ali stoički to podnosite. Drago nam je što ste se odazvali našem pozivu mada smo morali prikupljati potpise. I sama sam to potpisala. Mislim da je ovo bila dobra inicijativa. Je da je izvješće za prošlu godinu, ali prilika je to da mi progovorimo o onom što je bitno danas, a i da se osvrnemo na ono što dolazi. Prije tjedan dana jedna studentica mi je na obrani završnog rada rekla znate profesorice dobro je to u prošlosti to sve i to, ali mene malo više zanima budućnost. Tako i nas zastupnike, pogotovo nas koji pamtimo i one osamdesete i devedesete kada je inflacija bila i 30% na mjesečnoj razini. Naravno da nas zabrinjava kad vidimo brojku da su energenti u 9 mjesecu u odnosu na kolovoz otišli 40%. Zabrinjava nas i kad vidimo da ministar Ćorić kaže dići ćemo cijenu električne energije 40%, pa mu poslodavci kažu a čujte 60% je iz hidro elektrane obnovljivih izvora. Ni sunce, ni vjetar nisu poskupili, a ni voda čemu takvo poskupljenje? Znači malo je to kompleksnije i ja shvaćam oprez i guvernera i njegovih kolega u Europi kada govore o inflaciji, ali ne možemo zanemariti ta inflatorna kretanja i opravdano je da ovdje saborski zastupnici koji trebaju biti glas naroda, znači glas onih koji su nas izabrali. Ja sam glas mojih Slavonaca, Baranjaca, Podravaca iz Virovitičko-podravske županije koji žive sve teže i njih interesira što će HNB napraviti da se inflacija obuzda ako to nastavi ovim tempom. I naravno da opravdano je pitati i postaviti takva pitanja. I nije to zbog toga da bi plašili narod, nego dapače da bi ga smirili i da bi dobili odgovore na pitanja koja sve nas muče. Ja ću vam iznijeti samo par podataka. Znači u devetom mjesecu rast proizvođačkih cijena 12,1%. U osmom mjesecu je bio 9,3. To je trend rasta, znači to je trend rasta. To će nam se preliti negdje. Znači cijene energenata također. O tome smo dosta govorili o nafti, o cijeni benzina itd. Isto tako osvrnut ću se sada još na jednu temu o kojoj nisam stigla nešto reći, a to je uvođenje eura. Znači čuli smo mi tu danas bit će nam ovako super, krasno, rast će plaće, rast će ovo, rast će ono. Rast će i cijene. To je svugdje bilo tako. U prosjeku 0,2%. Ali je, ako vidite strukturu, onda vidite da ono što koristimo poput pekarskih proizvoda, nekakvih usluga koje koristimo svaki dan rastu daleko više. I kad slušam guvernera onda osjetim tu brigu za poduzetnike, za građane. Ali recite pošteno čiji je udio u dugu u eurima najveći. Države! To znamo i vi, to znam i ja, to svi znamo. Znači udio države u tom eurskom iznosu je daleko najveći. I zato mi ne govorimo o deprecijaciji, jer onda bi i država bila malo više dužna u kunama nego što je sada. Kaže bit ćemo povoljniji, dolazit će nam investitori kad uvedemo euro. Pa jel' ima Srbija euro? Nema. Jel' ima Poljska euro? Nema. Jel' ima Mađarska euro? Nema. Ni jedna ta država nema euro. Pogledajte koliko greenfield investicija imaju? Pogledajte koliko greenfield investicija. Daleko više nego mi. Nemojmo pričati da nas zaobilaze investitori, jer eto mi nemamo euro. Zaobilaze nas zato što država nije uređena, nemaju povjerenja u pravosudni sustav, ne funkcioniraju određene poluge onako i ne pružamo im pravnu sigurnost na koju su oni navikli. I evo kolega Pavić je rekao jednu vrlo važnu stvar. U prvih šest mjeseci milijarda i sedamsto četrdeset i pet milijuna doznaka iz inozemstva naših radnika, naših iseljenika. To je više nego mi od tog famoznog turizma smo u isto vrijeme uprihodovali. Dobro, prvih je šest mjeseci. Ali nemojmo zaboraviti da nije turizam sve i da postoje i druge gospodarske grane koje treba razvijati, a tu nam neće pomoći ni euro, ni puno toga što smo slušali danas. Hvala.
Sada će u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta završno govoriti poštovana zastupnica Ružica Vukovac. Izvolite.
Poštovani najveća dva segmenta hrvatske ekonomije su turizam i državni sektor što uključuje poduzeća u državnom vlasništvu. Stvaranje oporavka ekonomije bi značilo da razvijamo i druge sektore koji će otvoriti nova radna mjesta i proizvodnju, ali to se u Hrvatskoj ne događa. Ulaže se milijardu kuna europskih sredstava u vodoopskrbu i gradnju škola ili vrtića. To će imati jednokratni učinak na rast BDP-a, ali kada se obnovi kanalizacija i naprave nove škole neće biti radnih mjesta nego će taj privremeni efekt rasta BDP-a vrlo brzo nestati i onda smo opet na početku sa istom strukturom ekonomije i problemima ovisnosti o stranim turistima. Lako se da zaključiti kako će politička stabilnost vladajućih na tim krilima sigurno biti zadržana do sljedećih izbora, a to je izgleda jedino i važno. Svjedoci smo da su nam Vlada i HNB otvorili euro u političku temu jer su im ekonomski razlozi za uvođenje slabi i neargumentirani. Vidi se da program uvođenja eura nije radio netko tko se bavi monetarnom politikom, jer najvažniji argument za euro uopće nisu navedeni razlozi nego se svelo sve na lakše plaćanje kao glavni argument što je priznajmo manje važno. To govori jako puno o poznavanju monetarne, kreditne politike u RH i stoga držimo da inicijativu za referendum treba podržati ali i zato jer svi pokazatelji upravo iz ove informacije govore da za takav korak nismo spremni. Baš suprotno izuzetno smo ranjivi – ranjive ekonomije, uništene proizvodnje hrane, ugroženog suvereniteta i na rubu demografskog sloma. Za kraj moram istaknuti kako je za razliku od naroda za državne financije rast inflacije odličan. Hrvatska ima najveći udio prihoda od PDV-a u proračunu u EU. Rast cijena znači i rast prihoda od PDV-a posebno kada su kamatne stope niske. Sada će naša kućanstva smanjiti štednju da bi mogla održati potrošnju ili još bolje povećat će svoju potrošnju kako bi kupila robe prije rasta cijena, a to znači rast proračunskih prihoda državi i njen manji deficit. Zahvaljujem.
Sada će završno u ime HSS-a i Radničke fronte govoriti poštovana zastupnica Katarina Peović. Izvolite.
Evo ja ću iskoristiti pet minuta da postavim još neka pitanja koja nisam stigla u raspravi, a pošto završno imamo još 20 minuta nadam se da ćete imati vremena na to odgovoriti. Znači prvo je pitanje APN-ovih kredita. To smo vam više puta postavljali to pitanje koje evidentno znači dižu cijene nekretnina da li se tu promijenilo vaše mišljenje i što, da li postoje neke novosti vezane uz to. Drugo je ono što smo vas pitali prošli put kad ste bili u Saboru kapitalni račun. Znači to je pitanje koje malo ljudi postavlja i mislim da nisu baš n i svjesni zastupnici i zastupnice koliko je to pitanje bitno. Znači zašto svake godine opetovano i uporno HNB kad ima dobit uplaćuje u proračun puno manje nego što je to zakonom propisano. Znači zakonom je propisano 80%, u prosjeku HNB uplati 36%. I to je pitanje koje bih voljela odgovor. I treće ono što smo imali u raspravi kad niste bili tu. Znači govorili smo o opasnosti, znači sa tim prešutnim prekoračenjima koja su sad tema da agencije za utjerivanje dugova da ih ovako kolokvijalno nazovem preuzmu ta prekoračenja, odnosno da one preuzmu te dugove. Jer znamo, mislim da sad ne ponavljam šta se sve tu zbiva. I samo bih ponovila neke tri točke, možda četiri jel' što je meni bila intencija u raspravi. Prvo sam htjela naglasiti, znači inflaciju i voljela bih zapravo i od guvernera čuti što je njegovo mišljenje o rješenju inflacije. Znači da inflacija ne bude po onom vicu, jel' vezano uz Kenza da se kapitalistima kaže pa ne morate smanjivati plaće, samo dignite cijene. Rješenje za to je indeksiranje plaća. Znači, zašto ne bismo imali indeksiranje plaća. Znači ako dođe do porasta cijene da se dižu i plaće automatski. Druga stvar ono što sam htjela naglasiti je ta koncentracija HNB-a na održavanje stabilnosti tečaja što ste mi i potvrdili. To je, mislim to svi znamo da je to negdje intencija HNB-a. Naša perspektiva, znači perspektiva autentične ljevice je da je to mislim bez daljnjeg politika koja ide na ruku vjerovnicima i da zapravo dovodi do onoga što je negdje čak i u vašem odgovoru, a i to čujemo često od premijera jedini način na koji se mi nosimo sa tim trgovinskim disbalansom a to je ta interna devaluacija. Znači mi svoju konkurentnost postižemo samo i isključivo tako da snižavamo cijenu radne snage i da taj cilj, taj smjer ćemo nastaviti ulaskom u euro. Ja ne bih, znači zaključivala sa ovdje ovim desnim dijelom sabornice da je problem jer mi nismo spremni. To je jedan normativni optimizam sa kojim se ja baš ne slažem da ćemo mi nekad biti spremni. To podrazumijeva da naš kapitalizam nije dovoljno dobar. E pa kad ga usavršimo onda ćemo biti spremni. Mislim šta to uopće znači nismo spremni? Problem sa prelaskom na euro je upravo ta interna devalvacija, da će svi mehanizmi koji već postoje znači nije to ništa novo, mi smo već potpuno znači integrirani u te mehanizme. Jedini način ublažavanja tog dizbalansa će biti opet i opetovano ta interna devalvacija. Znači opet pritisak na radništvo, opet rezanje javne potrošnje, socijalnih transfera, javnih investicija, smanjenje cijene radne snage i ugrožavanje radničkih prava. I ono što generalno mislim negdje bi dala kao nekakvu svoju kritiku je da mislim da u toj monetarnoj politici stvarno nam nedostaje kao i u svim drugim političkim sferama nedostaje nam vizije. Jer ja bih isto na kraju možda samo postavila guverneru pitanje da li je to jedini način ono …/Govornica govori stranim jezikom./… je li to stvarno jedini način, jel moguće da mi nemamo drugog načina nego mi samo možemo slijediti ono što nam je zapisano i nikako od toga ne možemo odstupiti. Meni je jasno da oni koji su na visokim pozicijama često i osobno osjećaju neka konzervativna rješenja kao jednostavnija jer se tako i sami ne izlažu previše, ali ako uistinu želimo dobro svojim ljudima nekad bismo trebali po meni biti malo i hrabriji. Eto, toliko od mene, hvala.
A sada će završno govoriti poštovani guverner HNB-a Boris Vujčić. Izvolite.
Hvala lijepo. Hvala lijepo svim zastupnicima na raspravama i na pitanjima. Kao i obično ja ću pokušati nekako objedini u nekoliko cjelina moje odgovore ili moja opažanja vezana uz te rasprave. Prvo što se tiče sadržaja samoga izvješća i makroekonomske slike ja bih rekao da 2020. godina je bila najizazovnija godina koje se ja sjećam od kada sam u središnjoj banci. Znači kad je krenula pandemijska kriza to je izgledalo stvarno lošije nego ikada do sada bilo koja kriza s kojom smo se suočili. U tom trenutku sjećate da, da su predviđanja bila vrlo loša i što se tiče BDP-a i što se tiče izgleda na tržištu rada, što se tiče bankovnog sustava. U to vrijeme nekako prihvaćeno mišljenje čak bih rekao protiv kojega su išle naše prognoze i tada da ćemo imati 200, 300 možda 400.000 ljudi koji će izgubiti posao, da će ta kriza potrajati godinama, da će izlazak iz nje trajati ili u onom obliku U, L, K, različiti su bili scenariji. Međutim, odgovor na tu krizu ja sam i tada, ako se sjećate bio više-manje uvjeren da možemo dobro odgovoriti na tu krizu i da će oporavak biti brz. Zbog čega? Zbog toga što uzrok te krize nije bio sličan uzroku one prethodne krize, velike financijske krize ili dužničke krize u Eurozoni koji je uslijedio nakon njega, a to je dugogodišnja akumulacija neravnoteža iz koje treba onda izaći. U tom trenutku prvenstveno neravnoteža na tekućem i planom računu kapitalne bilance u odnosima s inozemstvom i fiskalnih neravnoteža, nego jednostavno zaustavljanje ekonomije koje smo mi sami učinili kao odgovor na pojavu epidemije. Ja sam bio uvjeren da onog trenutka kad se digne svo to praktički kočenje ekonomije, znači zaustavljanje socijalnih kontakata da bi spriječilo širenje pandemije ćemo se vratiti relativno brzo ukoliko ne dozvolimo da u tom trenutku lockdown ostavi trajnije posljedice na ekonomiju u smislu raskidanja ugovora. Prvenstveno u smislu raskidanja ugovora o radu. Znači otpuštanja ljudi, jer vi kada ste suočeni sa time da ne možete obaviti ekonomsku aktivnost normalno reakcija poduzeća je smanjivati fiksne troškove. Rad je fiksni trošak poduzeća. Ono što se dogodilo međutim je da smo kombinacijom s jedne strane monetarne politike, ja ću podsjetiti mi smo intervenirali nikada isto više u povijesti na deviznom tržištu 2,7 milijardi EUR-a na vrhuncu krize, kombinacijom stoga sa otkupom državnih papira, državnog duga u vrijednosti od 20 milijardi kuna, omogućili s jedne strane da se stabilizira devizno tržište i tržište državnoga duga, a drugo je da se država pod povoljnim uvjetima zaduži kako bi mogla podržati fiskalnim poticajima poduzeća kojima je aktivnost bila usporena ili zaustavljena. To je dovelo do toga da smo imali puno manji pad zaposlenosti nego što smo ga imali u prethodnoj krizi, svega 50.000 ljudi i omogućilo je da u trenutku kada su mjere popuštene, ne samo kod nas nego i u svijetu imamo ovako brzi oporavak gdje ove godine očekujemo da ćemo dostići razinu BDP-a iz predkriznog razdoblja 2019., a da nam se tržište rada oporavilo na način da danas ima više zaposlenih nego što smo imali prije krize. Ja mislim da je to apsolutno najbolja zaštita standarda stanovništva i mislim da je to upravo posao koji HNB mora obavljati i na taj način najbolje pomaže ne samo očuvanju standarda stanovništva nego i rastu. Ako pogledamo malo ovo što se danas događa na tržištu, znači reći ću malo više o inflaciji kasnije, ali inflacija jest definitivno razloga zašto se međunarodna financijska tržišta u ovom trenutku već preslaguju. Vi vidite da zemlje sa tržištima u nastajanju poput Rusije, Brazila, Turske, Mađarske, znači one koje nisu u nekim većim asocijacijama koje ne idu prema EUR-u, ali su tržišta u nastajanju u situaciji kada stopa inflacije raste moraju dizati kamatne stope i to dosta brzo. Znači ako usporedite razinu kamatnih stoga sada u Hrvatskoj gdje smo mi praktički operativno na kamatnoj stopi od 0 iako je naša repo stopa 0,25, ali definitivno praktički smo na 0 i usporedite s ovim drugim zemljama i vidjet ćete da sve one imaju znatno više kamatne stope od 2,5, 3,5 do 6,5%. Zašto je to tako? Pa jedan od glavnih razloga zašto je to tako je s jedne strane kredibilnost monetarne politike koju smo posjeli kroz cijeli niz godina održavanja stabilnosti, a drugi je činjenica da smo na putu u eurozonu. Znači mi na ovom putu u eurozonu već uživamo koristi od sutrašnjeg ulaska u eurozonu. Na koji način? Na način da ne moramo u ovom trenutku reagirati sa dizanjem kamatnih stopa jel bi nam tečaj bio ugrožen kao što je u drugim zemljama, na način da su nam kamatne stope već sada niže, bilo da govorimo o kamatnim stopama po kojima se zadužuje država gdje razlika između kamatne stope po kojoj se zadužuje recimo njemačka država na 10.g. i Hrvatske, praktički došlo sad ispod 1%-tnog poena. To se ne bi dogodilo da nismo na putu u euro. Razlika između kamatnih stopa koje uživaju naši građani i poduzeće i onih poduzeća u eurozoni je došla na nekakvih 120-130 baznih poena 1,2-1,3%, znači povijesno je najniža. Ni to se ne bi dogodilo da nismo na putu u euro, znači mi već koristi od toga imamo i tim putem ćemo i nastaviti i oni će se još značajnije materijalizirati u mjesecima koji su ispred nas i na koncu nakon što uđemo u eurozonu. Niko ne kaže da će neophodno sve kamatne stope zauvijek biti niže od trenutka ulaska u eurozonu. Ono što kažemo da, kako bi mi rekli … [[Govornik se ne razumije]] držeći sve ostalo konstantnima i s time će kamatne stope sigurno biti niže nakon ulaska u eurozonu nego što bi bile bez toga, što znači uvjeti otplaćivanja dugova o kojima je bilo u današnjoj raspravi dosta govora će biti bolji, povoljniji. Sjetite se kakvi su bili uvjeti servisiranja dugova pred 10.g. kad sam ovdje bio u sabornici i govorio o tome, pogledajte kakvi su danas, ogromna razlika, to je nebo i zemlja u uvjetima financiranja kako gospodarstva tako građana i naravno države. Spomenuli ste državu prije da, al država to smo svi mi, znači svima nama je u interesu da i uvjeti financiranja države budu što povoljniji, al to znači da će toliko biti niži porezi ili da će toliko više novaca država imati na raspolaganju za potrošnju, za obrazovanje, zdravstvo, sigurnost, bilo šta nam treba. Što se tiče inflacije, pogledajmo malo, sad govorimo o ovome trenutku kada imamo nagli povratak ekonomske aktivnosti, imamo 8,5% stopu rasta BDP-a koju mi vidimo ove godine i naravno da imamo i rast cijene energije jel to nije samo hrvatska karakteristika, imamo u cijelom svijetu povratak ekonomske aktivnosti, on vuče prvenstveno za sobom rast cijena energije. Imamo skok inflacije rekao sam daleko najviše njemu pridonosi skok cijene energije bilo govora i o poljoprivredni nisu bili dobri uvjeti vremenski, pa imamo i zbog toga rast cijena, apsolutno je to točno, istina, ali to se može promijeniti iz godine u godinu, ovo su neki dugoročniji trendovi. No pogledajmo zadnjih 20.g., zadnjih 20.g. prosječna stopa inflacije u Hrvatskoj je bila 1,9% otkad je uveden EUR-o 2002., prošla stopa inflacije u eurozoni je bila 1,6%, znači vrlo blizu smo održavali stopu inflacije nešto više od onog koji je bio prosjek za eurozonu. Ove godine kao što sam rekao predviđam da ćemo imat praktički istu stopu inflaciju kao eurozona 2,3%, a to i jest cilj središnjih banaka. Monetarna politika ne može, nema tog instrumentarija da odgovara na rast cijena pojedinih proizvoda, ona može samo utjecati na agregatnu stopu inflacije. Na koji način? Prvenstveno ako inflacijski pritisci dolaze sa potvrđene strane, a ne sa strane ponude jel. U ovom trenutku ne dolaze sa potvrđene strane, u ovom trenutku zaoštravanje monetarne politike zato što imamo stopu inflacije od 2,3% bi bio pogrešan odgovor. Čemu bi to vodilo? Isušivanju likvidnosti, rastu kamatnih stopa, rastu obveza po dugovima, manje novca na raspolaganju stanovništvu za potrošnju, poduzećima za investicije i državi ili da digne poreze ili da spusti potrošnju. Da li to želimo kao odgovor na stopu inflacije od 2,3%, jel to može napravit monetarna politika? Sumnjam, to ne bi bio dobar odgovor. Ono što ćemo vidjeti idućih godina što će se događati da će ovaj bazni efekt rasta cijene energije se ispuhati i zbog toga očekujemo stabiliziranje te stope inflacije na 2,1%. Ukoliko bude neugodnih iznenađenja onda je to izazov naravno i za monetarnu politiku, ali ja bi rekao prvenstveno za globalnu monetarnu politiku… [[Govornik se ne razumije]] Europsku središnju banku, a koju ćemo mi na koncu isto tako pratiti u budućnosti. Međutim, glavni uzroci zašto imamo rast cijena su proizvodni lanci koji su tijekom pandemije praktički demontirani na način na koji su funkcionirali kao vrlo precizan sat koji radi na isporuci just in time u svakom trenutku, to se više ne događa. Imate situaciju da imate gomilu kontejnera u Europi, nemate kontejnere u, u, u Kini u ovom trenutku imate situaciju da je putnički prijevoz još uvijek svega na 30% onoga prije krize, a u tim putničkim avionima kad se vozite uvijek lete i robe koje je netko naručio, one više ne lete odnosno cijene njihovog prevoženja je zbog toga porasla. I treće, dosta vremena da se te stvari, da se te stvari ponovo uspostave na način na koji su funkcionirale prije pandemije, dotle ćemo imati i inflacijske pritiske, al kažem ne vidimo ih na razini koja bi u ovom trenutku tražila da se monetarna politika značajno zaoštri, da se kamatne stope bitno dignu jel zbog toga bi imali više štete nego, nego, nego koristi. Što se tiče EUR-a, ja mislim da je najbolje opet pogledati, neću puno opet govoriti sada o tome, ali mislim da je najbolje pogledati iskustvo zemalja koje su već uvele euro. Svi su zadovoljni u tim zemljama, pogledajte potporu euru u zemljama koje su ga uvele u Estoniji, Latviji, Litvi, Sloveniji, Slovačkoj ili drugim zemljama Irskoj, Njemačkoj, Austriji vidjet ćete da je potpora sada na prosjek neki za Eurozonu ja mislim 77% u puno zemalja iznad 80%. Ako pitate Slovence da li je euro dobar za EU 90% ih misli da je. Pa da je bilo loše znači da je taj euro doneo nešto loše, da je ljudima zbog toga pao standard ne bi sasvim sigurno to govorili. Ako pogledate što se dogodilo, jel to je glavna briga, što se dogodilo sa kretanjem plaća i cijena nakon uvođenja eura u Sloveniji su se plaće povećale za 48%, cijene za 26%, u Slovačkoj plaće su porasle 54% cijene 20%, u Estoniji plaće 74% cijene 25%, Latviji plaće 67% cijene 10%, Litva koja je zadnja uvela euro plaće 59% cijene 10%. Jel treba više reć? Znači čemu onda govoriti ljudima kad uđete cijene će rasti brže od plaća i past će vam standard života, ništa to ne pokazuje, nemamo nikakvo iskustvo koje je to pokazalo. Iskustvo pokazuje upravo suprotno, da standard stanovništva raste nakon ulaska u Eurozonu, a ne da pada. Par riječi o zaštiti potrošača, o tome uvijek ima dosta govora, ja bi htio reći dvije stvari. Jedna su oni minusi, to sam već objasnio ja mislim u svom uvodnom izlaganju, što se tiče minusa reakcija je bila stvarno promptna. Prvih sedam pritužbi potrošača je bilo tijekom pandemije 2020.g. znači kada smo se bavili drugim stvarima i tijekom toga je naš Ured za zaštitu potrošača organizirao anketu, ustanovio činjenicu na temelju podataka za 2019., nastavio praćenje, predložio zakonske izmjene. Ništa se značajno nije dogodilo niti su ljudima ukinuti minusi, nit su bitno više plaćali, kažem četiri kune, ja nisam rekao da 50 kuna nije puno nego četiri kune mjesečno veća rata kredita koji su imali. Nikoga nije od potrošača ponukalo da se obrate HNB-u to je razlog zašto nismo. Međutim, osigurat ćemo da zaštita prvenstveno omogućavanje 12 rata otplata ako netko dođe u situaciju da mu se smanjuje ili ukida minus se protegne i na one koji su sada u prešutnom, a nemaju tu zaštitu, iako banke tvrde da ju nude, želimo da ona bude osigurana i zakonski. Što se tiče prodaje potraživanja, cesije potraživanja, što radi HNB bilo je to pitanje, mi provjeravamo da potrošači kod novog vjerovnika ne dođu u nepovoljniji položaj. Na koji način se to radi? Na način da za materijalno značajne prodaje plasmana cesije ustupanja plasmana banke moraju 60 dana prije obavijestiti HNB. HNB tada gleda ugovor i ukoliko nije zadovoljna s ugovorom, ukoliko ugovor to ne omogućava vraća ugovor bankama i traži promjenu ugovora, tako da ugovori moraju to garantirati potrošačima. Međutim, onog trenutka kada je potraživanje prodano HNB više nema nikakvu nadležnost nad onima koji su kupili to potraživanje. To je područje koje se tek zakonski treba urediti kao što sam rekao i radi se na izradi direktive koja će uskoro stupiti na snagu koja će isto tako urediti poslovanje onih koji kupuju ta potraživanja. Ako neko nije obaviješten od banke da je ustupljeno potraživanje ne mora nikoga ko ga traži plaćat to potraživanje nego nastavlja plaćati to potraživanje banci. Najbolja zaštita, ako to se nije dogodilo što banke moraju napraviti zakonski. Što se tiče ovoga pitanja oko zadnjih oko APN jel to je neko prije isto postavio pitanje, ja mislim zastupnica Mrak Taritaš, naša procjena je da APN sudjeluje sa oko četvrtinom porasta cijena nekretnina za razdoblje za koje smo radili tu analizu, to je bilo do prošle godine. Vidjet ćemo kada napravimo novu analizu, vjerojatno će taj udio pasti zato jel ovaj drugi faktori postaju dominantniji u rastu cijena nekretnina, no zbog svih onih stvari koje su rečene dakle niskih kamatnih stopa, kreditnih, niskih depozitnih kamatnih stopa i APN ne očekujemo i dalji pritisak na rast cijena nekretnina. Što se tiče uplate dobiti HNB-a ona se u potpunosti uplaćuje po zakonu, to možete biti sasvim sigurni, to provjerava naše računovodstvo, to provjerava naš revizor, to provjerava sada i Državna revizija i sve se radi upravo po zakonu. Ono što vas je vjerojatno, mislim znam zašto ste došli do tog zaključka, zato jel ste gledali ne realiziranu dobit, da. Treba se gledat samo realiziranu dobit, imamo tečajne razlike, tečajne razlike su nerealizirana dobit i ona se ne uplaćuje u proračun to je razlike jer ste došli do onoga postotka. I napokon dvije, tri riječi opet o plaćama i inflaciji i da li je rješenje kada uđemo u Eurozonu interna devalvacija ovako, plaće ako išta rastu kontinuirano brže od inflacije, znači one su rasle u prošlosti brže od inflacije i projekcija HNB-a da će plaće rasti brže od inflacije i u budućnosti. Znači mi taj problem nemamo, ne moramo rješavati problem koji nemamo znači nekakvom indeksacijom u ovom trenutku. Da ste stopa inflacije poveća na one razine koje smo nekada imali, onda smo imali indeksaciju onda to ima smisla. U ovoj situaciji ne vidimo razlog za to. Sasvim sigurno bi devalvacija tečaja bila lošije rješenje za građane Hrvatske jel i oni imaju 63 milijarde kuna duga vezano uz euro, znači 10%-tna deprecijacija kune bi povećala dug građana, znači bez poduzeća i države za 6,3 milijarde kuna. Prema tome, zato je to [[Upadica Reiner: Hvala.]] opet ulazak u euro dobar jel ovaj instrument nije dobro koristiti radi više štete nego koristi.
Hvala lijepa. Imamo više replika na vaše izlaganje, prva je poštovanog zastupnika Stiera.
Hvala potpredsjedniče. Gospodine guverneru, dosta se danas pričalo o efektima uvođenja eura i ja se mogu složiti da to nije pitanje koje moramo pristupiti dogmatski, ali da bi imali upravo jedno racionalnu raspravu mislim da je važno da vas upitam po vašoj procjeni koji bi bili efekti ukoliko bi Hrvatska odustala od eura, ukoliko bi Hrvatska rekla evo zaustavit ćemo pripreme za uvođenje eura? Je, potpisali smo sporazum sa EU, je taj sporazum ratificiran, krenuli smo u pripreme, ali sada ćemo ih zaustaviti. Kako bi se to odnosilo npr. na kamatne stope za servisiranje dugova države, poduzeća i hrvatskih građana?
Poštovani guverner Vujčić.
Hvala lijepo. Ako bi tako nešto učinili to bi nesumnjivo imalo negativan utjecaj na financijski položaj Hrvatske u ovom trenutku na percepciju Hrvatske dovelo bi do prekidanja ovog trenda o kojem sam pričao, pada kamatnih stopa, smanjivanja spredaje ili razlike u kamatnim stopama koje plaćaju zemlje u Eurozoni ili recimo Njemačka u odnosu na Hrvatsku, došlo bi do upravo suprotnog trenda gdje bi se taj spred počeo ponovo otvarati. Isto tako rejting agencije bi to smatrale negativnom viješću, negativno bi utjecalo na rejting Hrvatske što bi opet loše utjecalo kako na investicijsku klimu tako i na kamatne stope. Znači to je nedvojbeno vrlo loše ekonomska vijest ako bi do nje došlo koja bi loše utjecala na uvjete financiranja kako države tako i poduzeća, na koncu onda i građana u Hrvatskoj.
Repliku ima poštovana zastupnica Petir.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Gospodine guverneru. Rekli ste da očekujete da će se ove cijene energenata koje rastu do sljedeće godine ispuhati i da HNB ne može utjecati na cijenu pojedinog proizvoda. No činjenica je da ako cijena energenata raste kao što sad vidimo ona utječe i na rast cijene žitarica i stočne hrane, pa onda i hrane koju kupujemo na policama da je to cijeli jedan ciklus koji na kraju krajeva poskupljuje kompletnu uslugu, dakle više ne govorimo o jednom proizvodu. Naravno da ja ne očekujem da vi sada odgovarate na hipotetska pitanja, ali jeste li spremni ukoliko situacija bude takva da cijene energenata nastave rasti i da se te cijene ne obuzdaju poduzeti određene korake i koji bi to koraci bili u okviru HNB-a i imate li tu neke preporuke i za izvršnu vlast?
Poštovani guverner Vujčić.
Da, ako bi došlo do ponovno značajnog rasta cijena energenata, bez obzira na ono što sad očekujemo onda odgovor monetarne politike, i ako se radi samo o cijeni energenata ta koja raste onda sigurno nije opet idealan odgovor monetarne politike, jel monetarna politika opet kao što kažem mi obično kažemo ona je slijepi instrument, ona ne može gađati pojedini proizvod ona gađa sve odjednom nego je onda bolje imati neke vrste poreznih ili subvencija koje targetiraju upravo cijenu energenata. Ako imamo široko rasprostranjen rast cijena, rast plaća, indeksaciju itd., e onda je monetarna politika ta koja se treba zaoštriti i koja ima utjecaj na pad inflacije. Ali velim ako je to nafta, plin onda je bolje targetirati sa državnim politikama upravo te energente.
Poštovana zastupnica Mrak TAritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovani guverneru. Dakle, ja pripadam onoj opciji koja apsolutno misli da je put Hrvatske put eura jedino ispravan i da mi štedimo u eurima, razmišljamo u eurima, auti se kupuju, stanovi, iznajmljuje se i sve ostalo. No, … kad se krene razvijati emocija ili kad slušate sve druge, a ne neke pokazatelje onda tu više nema nekakvih argumenata. Dakle, ono što bi bilo dobro i mislim da uvijek treba ponovit, a možda i da vi ponovite tu je nastao jedan strah što će biti sa kreditima koji danas ljudi imaju u kunama, pa kad ona kuna prođe u euro pa će se s tim kreditima nešto desiti. Dakle, to su nekakvi realni strahovi koje mi čujemo, koje imamo prilike i čuti, ali mislim da je ovo prilika kad ste u sabornici da to i jasno odgovorite i kažete što će tu biti jer bez obzira neko će ipak i to čuti, bez obzira što će [[Upadica Reiner: Hvala.]] više čuti one neke druge disonantne tonove. Hvala lijepo.
Poštovani guverner Vujčić.
Hvala lijepo na pitanju. Znači vi ćete u Saboru iduće godine u jednom trenutku donijeti nešto što se Zove zakon o euru, Zakon o euru će osigurati da konverzija pa i kredita, znači svih cijena, se obavlja po unaprijed utvrđenom tečaju koji će bit najvjerojatnije … upravo ovaj tečaj po kojem smo ušli u tečajni mehanizam, bez kupovnih-prodajnih cijena nego samo taj tečaj, a svi će se krediti konvertirati na taj način da potrošač ne bude u lošijem položaju nakon konverzije nego što je bio konverzije. Drugim riječima, sve fiksne kamatne stope će ostati iste, a gdje su varijabilne se parametar može promijeniti malo na drugoj decimali, ali na štetu banke nikad na štetu potrošača. I to će biti u zakonu tako da se niko ne mora brinuti da će mu se sa kreditom dogoditi isto što bi ga dovelo u bilo na koji način lošiji položaj nego što je sad.
Poštovana zastupnica Peović.
Pa evo ne znam da li ste vidjeli odgovor Yanisa Varoufakisa na ove sve argumente koje ste ovdje iznijeli, a ja ću vam ponoviti samo jedan, znači samo se govori o tome da će Hrvatska kada uđe u Eurozonu da će euro prouzročiti porast kreditnih rejtinga, da će doći do jednostavnijeg refinanciranja dugova i ovo što ste vi rekli nižih kamatnih stopa i da ćemo općenito znači profitirati. Drugim riječima kaže Varoufakis dug će rasti mnog brže ako Hrvatska usvoji euro, mislim da ne čitam sad cijeli odgovor jel, budući da će njemački kapital iz frankfurtskih banaka uletiti u zemlje. Što se tiče porasta kreditnoj rejtinga, pa Grčka nam je najbolji primjer, znači kreditni rejting kada se uđe u krizu je i tako i onako pao. Kad ste naveli Sloveniju, da možda možemo Sloveniju gledati kao, nju su nazivali tranzicijskim tigrom, ali i tu je bilo koliko ja znam puno pesimističnijih odgovora u pojedinim segmentima, ali Grčka nam je sigurno dobar primjer, ne možete reći za Grčku da joj je porastao kreditni rejting kad je ušla u Eurozonu.
Poštovani guverner Vujčić.
Slažem se sa time gospodina Varifakisa i znam, pa sam raspravljao o tome sa njime. Sasvim sigurno Grčka nije nešto u što se mi moramo ugledati, ja sam siguran da se u Hrvatskoj neće dogodit ono što se dogodilo u Grčkoj. Ono što se dogodilo u Grčkoj se dogodilo u Grčkoj zbog njihovih loših makroekonomskih politika i strukturnih politika. Grčka je čak zemlja koja je ušla u eurozonu na temelju, kao što se kasnije utvrdilo, falsificiranih fiskalnih računa i to je nešto što na koncu kad su tržišta otkrila da je situacija fiskalna puno lošija tamo nego, nego što je bila prikazana je Grčku i koštalo takve percepcije tržišta i nažalost ta percepcija ni danas još nije jako dobra iako se situacija bitno promijenila na bolje u zadnje, u zadnje vrijeme. Međutim, nema nikakvog razloga da se tako nešto dogodi u Hrvatskoj, hrvatska fiskalna politika je puno odgovornija nego, nego grčka, u to nema nikakve, nikakve sumnje i to će svako potvrditi tko je nekakav neovisni analitičar i zna šta se događalo u Grčkoj. Tek sama kriza je dovela do promjene situacije u Grčkoj koja je danas kao što sam rekao, bolja.
Hvala. Poštovana zastupnica Vukovac.
Poštovani guverneru, kolege prije mene su vrlo pohvalno primijetile da zapravo Hrvati koji su na radu izvan Hrvatske, dakle u inozemstvu, nebitno da li na razini EU ili šire, u domovinu su dakle u prvih pola godine uplatili preko milijardu EUR-a. Ako se tako nastavi do kraja godine taj iznos bi mogao premašiti zapravo i zaradu tu iz turističke sezone u onim najboljim godinama. Obzirom kako vlada i premijer zapravo konstantno odbijaju priznati da je iseljavanje izuzetno bitan problem, je li to možda onda neka nova mjera da bi se sačuvala financijska stabilnost Hrvatske? Zahvaljujem.
Poštovani guverner Vujčić.
To je činjenica da imamo značajne transfere naše dijaspore iz inozemstva u Hrvatsku, međutim to već traje godinama, to nije neka nova stvar. Oni jesu nešto porasli, oni neće nikako biti veći od prihoda od turizma. To se odnosi na prvih 6 mjeseci, al u prvih 6 mjeseci nije bilo turizma, sad kad se uključi 7., 8. i 9. onda će ti prihodi od turizma bit znatno veći od prihoda koje dobivamo od transfera od naših iseljenika odnosno radnika u inozemstvu. Međutim, to je nešto što velim nije karakteristika zadnjeg razdoblja, to je u Hrvatskoj praktički karakteristika od '70.-tih godina, '60.-tih godina kada je počelo iseljavanje u Njemačku, do prvoga drugoga … [[Govornik se ne razumije]] šoka kad se zaustavilo, pa se ponovo povećalo i to je značajan prihod u Hrvatskoj. Ono što vidimo međutim sada u Hrvatskoj je da imamo velik broj stranih radnika, kako se Hrvati sele van tako dio ljudi dolazi, znači službene brojke nekih 35.000, oni koji se bave time će vam reći da je vjerojatno i duplo oko 70.000 u ovom trenutku stranih radnika i oni vjerojatno rade iste takve transfere u svojoj zemlji iz koje su došli. To je globalna ekonomija, na to se moramo navići i toga će biti sve više.
Hvala. Repliku ima poštovani zastupnik Pavić.
Poštovani guverneru, imam za vas puno pitanja, ali evo koliko stignem. Prvo pitanje je što mislite o rastu tržišta kriptovaluta i da li će to imati nekakav odraz na RH i zapravo na financijsku stabilnost u RH? Drugo, kakve su prošle godine bile projekcije HNB-a o porastu cijena na malo za ovu godinu i odstupa li to stvarno od stvarnih cijena koje su se desile ove godine odnosno porasta koji se desio ove godine, pa ukoliko postoji to neko odstupanje molio bi da navedete razloga zbog čega je to došlo do toga i eventualno da navedete pokazatelje kojima ste se vi rukovodili? I treće pitanje, kakav je točno plan za prešutna prekoračenja i što će sadržavati izmjene i dopune relevantnih propisa koje ćete predložiti?
Poštovani guverner Vujčić.
Sumnjam da ću u minutu uspjeti sve, ali na brzinu. Kriptovalute, mi upozoravamo na riskantnost kriptovaluta, iza njih nema ništa, to nisu fijat novac, njih ne garantira nikakva država, nikakva središnja banka, smatramo ih vrlo špekulativnim oblikom ulaganja i svako tko ulaže u njih mora znati da ulaže u nešto što je vrlo špekulativno, da ne duljim dalje. Drugo pitanje je bila projekcija inflacije, bila je 1,7, digli su na 2,3. Dva osnovna razloga, brži rast cijena energije i ono o čem se pričalo, poljoprivreda, rast cijena poljoprivrednih proizvoda, djelomično zbog rasta uvoznih poljoprivrednih proizvoda, djelomično zbog loše situacije u Hrvatskoj i zbog loših vremenskih prilika koji je isto doveo do rasta cijena voća i povrća. Što se tiče ovoga trećega pitanja, mi imamo već dva prijedloga koja smo poslali u Ministarstvo financija i ja mislim da ćemo vrlo brzo vidjeti rješenje. Rješenje će ići za time da na one koji su u prešutnim prekoračenjima se primjenjuje potpuno isti standard na jedan ili drugi način zaštite kao na ovima u dopuštenim, znači da im se garantira otplata ono u 12 rata ako im se smanjuje minus ili ukida minus.
Hvala. Poštovana zastupnica Burić.
Hvala vam. Poštovani guverneru Vujčiću, dakle ono što mi je posebno drago jest da ste i vi istaknuli u vašem završnom govoru kako je najbolja moguća zaštita standarda hrvatskih građana upravo čuvanje stabilnosti tržišta rada i drago mi je da ste posebno akcentirali važnost da su plaće rasle puno brže nego što je rasla inflacija. To su rezultati koji svakako nisu pali s Marsa, to su rezultati iza kojih stoji strateško vođenje, pravovremene mjere, adekvatne mjere, u vašoj domeni naravno i HNB-a, prije svega Vladi RH. Međutim ono što, na što želim podsjetiti jest da nije uvijek bilo tako. Mi smo imali još jednu krizu unatrag nekoliko godina, svjetsku gospodarsku kada je napucano na burzu rada 400.000 ljudi, a mjera za očuvanje radnih mjesta iskorištena svega 4.000 puta.
Hvala. Poštovani guverner Vujčić.
Da, i ta je onda kriza trajala ako se sjećate praktički 6.g., mi 6.g. nismo imali rast BDP-a, a bilo je potrebno puno više vremena da se uopće BDP vrati na ovu predkriznu razinu i da se zaposlenost vrati na razinu gdje se vratila sada praktički unutar 12 mjeseci. Ja mislim da je to dobra pouka kakav odgovor na ovakvu vrstu krize treba biti u miksu monetarne i fiskalne politike. Za to je potrebno imati prostor i za monetarnu politiku kojeg sad stvaramo a pogotovo ćemo ga stvoriti ulaskom u Eurozonu jer ćemo se moći osloniti i na instrumente Europske središnje banke i nećemo imati više problema sa tečajem, napadom na tečaj. A s druge strane po svim našim projekcijama udio javnog duga u BDP-u sad ponovo treba nastaviti padati što se događalo do pandemije kako bi se otvorio fiskalni prostor za slijedeću krizu. Sasvim sigurno će doći slijedeća kriza to nema sumnje, pitanje je kada, ali da bi onda imali fiskalni prostor da reagiramo na, na sličan način. I to se može postići [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] samo smanjivanjem udjela javnog duga u BDP-u u dobrim vremenima.
Hvala lijepa poštovani guverneru. Time bih zaključio raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Sada idemo na slijedeću točku, a to je: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o unapređenju poduzetničke infrastrukture, prvo čitanje, P.Z. broj 177 Predlagatelj je Vlada RH temeljem Članka 85. Ustava RH i Članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo te Odbor za lokalnu i područnu samoupravu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovana državna tajnica Nataša Mikuš Žigman. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovane saborske zastupnice, poštovani zastupnici, evo Vlada RH predstavlja Hrvatskom saboru Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o unapređenju poduzetničke infrastrukture. Zakon o unapređenju poduzetničke infrastrukture je na snazi od srpnja 2013. godine i njime je definirano uređenje sustava poduzetničke infrastrukture koje obuhvaća poduzetničke zone i poduzetničke potporne institucije. Provedba zakona je ukazala da je potrebno izmijeniti pojedine odredbe kako se one ne bi različito tumačile u praksi, a ujedno je ukazala i na to da je potrebna dopuna zakona kako bi se obuhvatile određene promjene unutar poduzetničkog okruženja koje su se razvijale kroz protekle godine. Kao primjer ovakvih promjena se može istaknuti uključivanje slobodnih zona u sustav poduzetničke infrastrukture što smo dakle i proveli izmjenama i dopunama zakona u 2018. godini dok se sada u sustav poduzetničke infrastrukture uključuju digitalni inovacijski centri kao novi oblik poduzetničkih potpornih institucija koji su se razvili temeljem sve izraženije potrebe pružanja podrške poduzetnicima upravo u području digitalizacije. Dakle, ove izmjene i dopune predlažu se ne samo u cilju praćenja promjena koje su u međuvremenu nastale u okruženju poduzetničke infrastrukture već i kao odgovor na nove trendove i zahtjeve čija će regulacija omogućiti i dodatne prilike za poslovanje potpornih institucija i njihovih korisnika. Najveći dio tih korisnika ono što je bitno reći su upravo mali i srednji poduzetnici. Sve predložene izmjene zakona možemo grupirati u nekoliko podkategorija. Prvo radi se o izmjenama i dopunama odredbi kojima se pojmovi koji su već sadržani u zakonu dodatno razrađuju, a to se prvenstveno odnosi na definicije poduzetničkih zona i potpornih institucija odnosno njihove uloge, ali i na obvezne elemente osnivačkih akata subjekata poduzetničke infrastrukture. Drugo, radi se o uključivanju već spomenutih digitalnih inovacijskih centra u sustav potpornih institucija i to kao potkategoriju postojećih poduzetničkih centara. Osnovna funkcija ovih digitalnih inovacijskih centara je stvaranje okvira podršku gospodarstvu kao što sam rekla prvenstveno malim i srednjim poduzetnicima u procesima digitalizacije poslovanja, digitalne transformacije i razvoju digitalnih vještina, te u posredovanju između pružatelja usluga u području novih tehnologija i potencijalnih korisnika. Nadalje, jedinstveni registar poduzetničke infrastrukture kao baza podataka o subjektima poduzetničke infrastrukture se ustrojava prema nacionalnoj klasifikaciji statističkih regija 3 razine, dakle županija i detaljnije se propisuje koji se podaci o poduzetničkim zonama i potpornim institucijama evidentiraju u jedinstvenom registru, te se definira sadržaj odnosno elementi naputka o jedinstvenom registru koji donosi ministar nadležan za gospodarstvo. Što se tiče zahtjeva jedinica lokalne i područne samouprave da im se daruju nekretnine u vlasništvu RH u svrhu osnivanja ili poslovanja poduzetničkih potpornih institucija ovim se izmjenama i dopunama zakona definiraju uvjeti, kriteriji i procedura postupanja odnosno utvrđuje se kada se darovanje nekretnina u vlasništvu RH u svrhu osnivanja ili poslovanja poduzetničkih potpornih institucija dakle ove druge kategorije smatra opravdanim. Utvrđuje se također pojam privođenja namjeni darovanih nekretnina i mogućnost produženja roka privođenja namjeni i situacije u kojima se takav ugovor o darovanju raskida. Ovo dodatno uređenje dakle, raspolaganje nekretnina u vlasništvu RH motivirano je nastojanjem da se državnom imovinom upravlja odgovorno i racionalno na jasno propisanim i unaprijed poznatim kriterijima odnosno budući isto predstavlja vlasništvo svih građana RH smatrali smo dakle potrebnim dodatno urediti upravo te kriterije. Krajem rujna, evo samo nekoliko statističkih podataka, krajem rujna ove godine u jedinstveni registar koji sam prethodno spomenula bile su upisane 592 poduzetničke zone, od kojih je 290 poduzetničkih zona u funkciji, dakle dostave u stvari dokumentacije i podatke koji su bili neophodni za verifikaciju upisa u jedinstvenom registru. Isto tako na kraju rujna ove godine u jedinstveni registra je bilo upisano 265 poduzetničkih potpornih institucija od kojih su 202 poduzetničke potporne institucije dostavile svu potrebnu dokumentaciju i podatke koji su neophodni za verifikaciju upisa u registar. Evo, Vlada RH dakle predlaže donošenje ovog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o unapređenju poduzetničke infrastrukture upravo kako bi se poboljšalo poduzetničko okruženje u RH. Hvala vam na pažnji.
Imamo više replika, prva je poštovane zastupnice Marić.
Hvala lijepa. Poštovana državna tajnice. Evo gledala sam malo ove uvjete koje treba ispuniti da bi se darovalo zemljište od strane RH i uvjeti odnosno vrijeme u kojem se trebaju završiti zapravo procesi stvaranja poduzetničkih zona, pa sam onda išla gledati malo za područje Sisačko-moslavačke županije, znamo da je tu bilo i potresa. Vidjela sam da postoji plan poduzetničkih zona 2015.-2020., pa je sad predizborno najavljivano da će se otvarati nove poduzetničke zone, kava je zapravo situacija u cijeloj Hrvatskoj? Imate li vi analizu stanja kako sad stojimo sa poduzetničkim zonama, koliko je tu uopće ostvareno, koliko je popunjeno, a naročito evo me zanima područje Sisačko-moslavačke županije kakva je tu situacija obzirom na potres? Hvala.
Poštovana državna tajnica.
Hvala vam lijepo zastupnice Marić na vašem pitanju. Dakle, kao što sam prethodno rekla u ovom trenutku imamo upisane 592 poduzetničke zone, međutim samo njih 289 je ustvari dostavilo sve potrebne dokumente radi verifikacije u samom registru, a za Sisačko-moslavačku županiju možemo naknadno dostaviti podatke, dakle nemam ih u ovom trenutku raspodijeljeno po razini županija tako da možemo svakako te podatke naknadno prikupiti i dostaviti. Dakle, ovo nam govori da otprilike 50-ak posto zona verificiralo tako da kažem svoju registraciju u registru poduzetničkih zona. Kod potpornih institucija otprilike se isto radi o tom postotku.
Poštovana zastupnica Vukovac ima repliku.
… [[Govornica nije uključena.]]
Poštovana državna tajnica.
Hvala vam lijepo na pitanju. Pa osnivanje poslovnih zona se ustvari događa na inicijativu jedinice lokalne i područne upravo odnosno samouprave tako da osnivačke županijske skupštine ili skupštine gradova svojim aktima donose odluke o uspostavljanju odnosno osnivanju poslovnih zona i naš je zadatak onda verificirati odnosno unijeti ih u sam registar odnosno evidentirati to, tako da je ustvari inicijativa na lokalnim tijelima.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovana državna tajnice. Dakle, ovaj zakon ove izmjene i dopune zakona omogućuje nekako lakši postupak kad je riječ ili možda brži postupak kad je riječ o zemljištu u vlasništvu RH i ja tu nemam nikakvih dilema. Ja mislim da je ono što je u vlasništvu RH se treba brže, jednostavnije staviti u funkciju. Najgore je kad nešto imate pa nemate. No, ono što bi bilo dobro da do drugog čitanja imamo i mislim da bi na tom tragu zaista trebalo i dopuniti, da vidimo nekakvo postojeće stanje. Dakle, postojeće stanje mi imamo poduzetničke zone i imamo jedinice lokalne samouprave koje odlično rade svoj posao, koje imaju potrebu i za daljnjim poduzetničkim zonama, a imamo i tamo gdje je država dala zemljište, gdje je neko uložio i gdje su te poduzetničke zone što ne rade, što nisu ni počele raditi. Pa bi bilo nekako drugog čitanja da u tom smislu imamo obrazloženje i da vidimo realnu sliku i stvarno stanje.
Poštovana državna tajnica.
Hvala gospođo Mrak Taritaš. S jedne strane mi smo 2018.g. s Ekonomskim institutom radili određenu analizu o učincima osnivanja poduzetničkih zona koja je u bitnome pokazala da osnivanje zona u jedinicama lokalne uprave ima pozitivne učinke u smislu lokalnog ekonomskog razvoja i privlačenja poduzetnika. Ono što je bitno naglasiti u tom kontekstu naravno vrlo se razlikuje situacija od jedinice do jedinice i doista u nekima od njih postoji, imamo situaciju da je velik broj zona osnovan, ali one nisu u svojoj punoj funkciji i iz tog razloga se i za darovanje državnih nekretnina postavlja uvjet određenog stupnja popunjenosti sa poslovnom aktivnošću kako bi se potaklo jedinice lokalne uprave na to da se one osnivaju kada za to postoji interes poduzetnika.
Poštovana zastupnica Antolić Vupora.
Poštovani predsjedavajući, predlagateljice. Dakle, postojeća analiza koju ste vi sada napomenuli da je izrađena za postojeći Zakon o unapređenju poduzetničke infrastrukture dali ste odgovor, to je bila zapravo moja replika, ali bi se nadovezala da su do sada kod veličine poduzetničke zone u obzir stavljene površine u kvadratnim metrima, a ne katastarskih čestica, to bi trebalo biti dakle u kvadratnim metrima, a ne katastarskim česticama s obzirom da se nekad te nalaze jednim dijelom unutar, a neke izvan poduzetničke zone pa bi vas molila pojašnjenje toga kako će se to zapravo riješiti ubuduće.
Poštovana državna tajnica.
Pa evo hvala vam na vašem prijedlogu, mi ćemo naravno isti razmotriti između dva čitanja. U ovom trenutku doista zona se može definirati na način da ona obuhvati čestice koje jesu namijenjene za poslovnu aktivnost, ali ima isto tako ovaj određeni broj čestica odnosno područja na kojem se ne događa poslovna aktivnost i u biti u verifikaciji recimo kod raspolaganja državnim zemljištem i dodjela državnog zemljišta za funkcioniranje odnosno poslovanje zona mi upravo uzimamo u obzir onaj dio gdje se događa ta poduzetnička aktivnost.
Poštovana zastupnica Anamarija Blažević.
Hvala vam lijepo. Poštovana državna tajnice. Ja smatram da su ove izmjene dobre, idu u korak sa zahtjevima i trendovima što ste i sami rekli dobro je to što se detaljnije definira jedinstveni registar poduzetničke infrastrukture. Dobro je što se i definiraju kriteriji postupanje u slučaju raspolaganja nekretninama u vlasništvu RH za poduzetničku infrastrukturu. Ono što na terenu zbunjuje ljude je razlika između lokalnih razvojnih agencija i poduzetničkih centara, a to je povezano sa Zakonom o regionalnom razvoju. Zanima me da li sukladno ovom zakonu ima prepreka da neka tvrtka bude upisana i kao lokalna razvojna agencija i kao npr. digitalni inovacijski centara odnosno može li jedan pravni subjekat imati više oblika?
Poštovana državna tajnica.
… [[Govornica naknadno uključena.]] pardon, nema prepreka da jedan pravni subjekt bude dakle kvalificiran u registru za pružanje dakle drugačijih usluga. Naravno, lokalne razine agencije potpadju pod Zakon o regionalnom razvoju i one u stvari odrađuju određene usluge upravo za svog osnivača, ali ukoliko se bave dakle aktivnošću pružanja usluga poduzetnicima one mogu u stvari i po ovom zakonu onda se svrstati, kategorizirati kao potporna institucija.
Poštovana, poštovani zastupnik Daus.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice, treba pozdraviti svako poboljšanje pa pozdravljamo i ovo. No, ukoliko se želi nadalje razvijati poduzetništvo na regionalnim razinama putem poduzetničkih potpornih institucija, pri tom mislim samo na one nekomercijalne, mišljenja smo da bi trebalo dati jednu financijsku podršku takvima i same države neovisno o europskim strukturnim investicijskim fondovima. Čini mi se do prije 10-tak godina da su one i postojale i sada ih nema. Ponavljam isključivo za one nekomercijalne pa me zanima vaše mišljenje i da li se razmišlja o tome. Hvala.
Poštovana državna tajnica.
Hvala vam lijepo. Pa ovako, ne samo da smo razmišljali nego smo dosta toga i učinili. Dakle, mi smo upravo s obzirom da se na neki način potiče maksimalno korištenje europskih sredstava i u svrhu stvaranja poslovne infrastrukture koja je sebe i s našim poduzetnicima, dakle mi smo kroz 2 natječaja jedan usmjeren prema poslovnim zonama, financiranje poslovnih zona, a drugi prema upravo potpornim institucijama poput inkubatora poslovnih, poslovnih inkubatora dakle dodijelili određena sredstva iz EU proračuna za razvoj te infrastrukture. Očekujemo da će i kroz razdoblje koje je pred nama, dakle razdoblje '21. do '27., višegodišnja financijska perspektiva EU u okviru integriranog regionalnog operativnog programa takva mogućnost i nadalje postojati. Svakako intencija koristiti raspoloživ EU novac u te svrhe.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice rekli ste da su 592 poduzetničke zone upisane u jedinstveni registar, od toga je njih 289 dostavilo potrebnu dokumentaciju. Dakle, 50% u stvari njih nije verificirano. Što to znači konkretno u praksi? Da li to znači da ove zone koje nisu dostavile dokumentaciju u stvari nemaju adekvatnu poduzetničku infrastrukturu i u njima poduzetnici ne posluju ili je u nečem drugom problem?
Poštovana državna tajnica.
Pa to konkretno, hvala vam lijepo, to konkretno znači da ih u stvari mi ne možemo onda kategorizirati kao potpuno funkcionalne i opremljene zone. Dakle, bilo bi u stvari dobro i evo i ja bi željela i potaknuti u stvari jedinice lokalne i područne uprave i samouprave da tamo gdje je to dakle moguće i potrebno i gdje žele u stvari staviti u punu funkciju takve zone, da nam radi upisa u registar odnosno verifikacije i dostave u potpunosti dokumentaciju koja je potrebna da bi se to formaliziralo jel.
Poštovana zastupnica Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Uvažena državna tajnice, mi kao politička opcija podržavamo svaku inicijativu, svaki zakon koji ide ka tome da se našim poduzetnicima omogući lakše obavljanje njihovih poslovnih djelatnosti, nove inovacije, novi tržišni impulsi. Međutim kada govorimo o ovom zakonu mislim da postoje 2 elementa kojima je potrebno dati veću pozornost. Jedno je dodjela zemljišta u vlasništvu države jedinicama lokalne samouprave. Sam premijer se često poziva na vertikalnu integraciju pa kaže u prijevodu da neke stvari lakše realiziraju one jedinice u kojima lokalnu vlast drži ista politička opcija koja ima vlast na državnoj razini. S time se nažalost i sam premijer prečesto hvali, a svjesni smo da je upravo takva i praksa. A drugo je nedostatak kontrole kako se dodjeljuju logistički uvjeti samih poduzetničkih centara. Vrlo često jedni poduzetnici unutra uđu pa ostanu tamo dovijeka, a nekim drugim poduzetnicima je onemogućen pristup. Hvala.
Poštovana državna tajnice.
Hvala vam na vašem pitanju i komentaru. Pa evo ja bih samo na to mogla reći da su uvjeti za dodjelu državnog zemljišta vrlo jasno propisani u zakonu. Dakle, oni se sastoje od slijedećeg, da predstavničko tijelo donosi odnosno da je donijelo odluku o osnivanju takve poslovne zone, ona mora biti predviđena prostornim planom kao građevinsko zemljište proizvodno poslovne namjene, zona treba biti jedinstvena cjelina upravo namijenjena radi izgradnje ove infrastrukture i u funkciji dakle na razini te jedinstvene cjeline mora biti 50% popunjena. Dakle, to su vrlo konkretni i egzaktni kriteriji prema kojima onda možemo dodijeliti državno zemljište i ne bih rekla da se vodimo drugim kriterijima.
Poštovani zastupnik Lerotić.
Poštovana državna tajnice ja bi se isto dotaknuo tog dijela raspolaganja nekretninama u vlasništvu republike vezano uz osnivanje ili poslovanje poduzetničkih potpornih institucija, ali pohvalit ovaj, ovaj, ove izmjene u jednoj dobroj nadi zato što smo često bili imali prilike zapravo vidjeti da kada je neka lokalna jedinica ili poduzetnička potporna institucija na lokalnoj razini imala želju i potrebu iskoristiti neku državnu imovinu najčešće je taj proces predugo trajao. Mi smo, ja dolazim iz Pule gdje mi imamo dosta državnih imovina koje nažalost nisu iskorištene, a imamo primjer dobre prakse gdje, gdje je država nažalost prekasno odnosno dugo se čekalo da iskoristimo jednu zgradu gdje će radit coworking centar iz sredstava europskih fondova, pa me zanima da li ovim izmjenama očekujete da će se taj proces ubrzati?
Poštovana državna tajnica.
Hvala vam lijepo. Evo, pa mi vjerujemo da će se ovim izmjenama ubrzati ovaj proces. On naime obuhvaća s jedne strane ispunjavanje ovih uvjeta o kojima sam prethodno govorila, ali isto tako proces pri Ministarstvu državne imovine kojim se dakle mora provjeriti vlasništvo nad zemljom jel koje pokriva zona i temeljem toga i u kontaktu sa državnim odvjetništvom naravno koje provjerava isto određene uvjete, nakon toga se u stvari donosi odluka o darovanju, ovisno o njenoj vrijednosti je potpisuje onda ili nadležni ministar ili se ta odluka donosi na razini vlade. Ono što mi činimo u stvari ovim izmjenama i dopunama definiramo i kriterije za darovanje za poduzetničke potporne institucije.
Poštovana zastupnica Zmajić.
Zahvaljujem. Poštovana državna tajnice, ovim izmjenama i dopunama Zakona o unaprjeđenju poduzetničke infrastrukture detaljnije se uređuju darovanja nekretnina jedinicama lokalne odnosno regionalne samouprave, a općine, gradovi i županije su podnositelji zahtjeva, pa jedan od uvjeta je da ima najmanje jednu zaposlenu osobu u godini koja prethodi godini u kojoj je podnesen zahtjev za darovanjem. Tko mora imati zaposlenu tu osobu, općina ili netko drugi? Hvala lijepo.
Poštovana državna tajnica.
Hvala vam lijepo. Radi se o uvjetima odnosno kriterijima i uvjetima za poduzetničke potporne institucije koje dakle moraju imati jednog zaposlenog u godini koja prethodi darovanju infrastrukture. Međutim, to nije jedini uvjet koji trebaju ispuniti da bi do toga došlo, dakle ponovo treba postojati odluka kojom jedinica lokalne uprave osniva poduzetničku potpornu instituciju i ono što iznimno bitno je da ona treba imati program provođenja, dakle program provođenja usluga prema poduzetnicima jel, dakle što će u stvari nuditi i gleda se da li su osigurana sredstva za rad te potporne institucije. Pod tim uvjetima može doći onda do darovanja javne infrastrukture.
Poštovana zastupnica Peović.
Dobar dan, evo ne samo da smo saznali iz NPOO-a da će država prodavati poduzeća, njih 150 do '23.g. odnosno njih 185 do kraja '26.g., ne samo da znamo da se država odrekla 1/3 poduzeća odnosno tvrtki od posebnog značaja, nego evo sad doznajemo da će država i poklanjati. A mene zanima koji su kriteriji, rekli ste da su kriteriji više-manje samo ti da se lokalna sredina složi s tim, jel. Kriteriji bi po meni trebali biti puno ozbiljniji, ne samo broj radnih mjesta koje otvara taj poduzetnik nego i karakter onoga što proizvodi taj poduzetnik, vrijednost za lokalnu sredinu, vrijednost za ukupnu društvenu dakle sredinu i da ne kažem da bi taj poduzetnik trebao ostvarivati nekakve kriterije koje su ovakvog sadržajnog tipa, a ne samo formalno tehničkog tipa, a to znači da se lokalna sredina složi s tim.
I posljednja…
Hvala lijepo zastupnice…
Gotovo je, gotovo je sa replikama, jel da?
Da odgovorim?
Odgovor na repliku, izvolite.
Pa evo, s obzirom da sam navela kriterije o kojima se radi, mislim da se ne možemo složiti da država poklanja samo na iskaz interesa, dakle državnu infrastrukturu već doista u primjeru poduzetničkih potpornih institucija čime se u stvari upravo na, na što se odnose ove izmjene i dopune, dakle jedinica lokalne uprave mora kroz svoj program pokazati i dokazati na koji način će u stvari potporna institucija pružiti potporu poduzetnicima i za to moraju imati osigurana i sredstva. A upravo je namjena … [[Upadica se ne razumije]] Okej.
Hvala lijepa, sad ste stvarno gotovi sa replikama. Da li želi netko iz, neki iz, koji zastupaju klubove govoriti predstavnici klubova, odbora pardon? Ne. Onda otvaram raspravu, prva je gđa. Vesna Vučemilović ispred Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Da uhvatimo ritam opet pomalo, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče državnog sabora, danas radite dvokratno moram primijetit.
Šta kažete?
Radite dvokratno, bili ste i prijepodne i evo sada.
Pa čujte, moderno društvo.
Sve pohvale.
Moderno društvo.
Poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Nema općine i grada koji nema poduzetničku zonu. Jedno vrijeme je to bilo malo i moderno. Ako nemaš poduzetničku zonu i kružni tok sa cvjetnjakom u sredini, a često i sa korovom u sredini nisi u trendu, ne pratiš zbivanja, nema te. Znači čuli smo 585 aktivnih, ali 585 ukupno ako se ne varam nešto manje, manje aktivnih, izgradnja su financirana sa milijardama kuna, nisu to mala sredstva, nešto iz proračuna, nešto iz fondova, ako tome dodamo još i potporne institucije, puno je tu sredstava uloženo. Nije to čudno, mi smo država koja je tranzicijska, koja pamti još to socijalističko nasljeđe. Poduzetništvo je nešto što se na našim fakultetima počelo izučavati prije 20.-25.g. i još tada sjećam se govorilo se poduzetnik se rađa, onda smo nekako mi na ekonomiji ljudima približili to da nije to baš tako, da ima određenih znanja koja se mogu usvojiti, ka poduzetnik može biti de facto svatko, ne mora to netko biti samo svojim rođenjem. Poduzetničke zone su područja koja su naravno namijenjena obavljanju poduzetničkih i gospodarskih aktivnosti, karakterizira ih zajedničko korištenje infrastrukturno opremljenog organiziranog prostora raspoloživih resursa od strane svih poduzetnika kako bi ti korisnici znači optimizirali i smanjili svoje troškove poslovanja. Cilj toga je smanjiti te regionalne razlike koje su kod nas dosta izražene, naravno potaknuti i gospodarski rast, ostvariti brži rast poduzetništva, povećati investicije, zaposlenost itd.. Jesmo li mi to postigli sa ovih preko 500 poduzetničkih zona, bojim se da nismo jer brojke ne govore tome u prilog. Regionalne razlike su sve veće, poduzetnici se suočavaju sa brojnim problemima u poslovanju koji nisu nužno vezani za sam početak poslovanja i već sada brojni poduzetnici ističu kako su programi za početak tzv. startup programi brojni i dovoljni i poticaja ima i na državnoj razini i na razini županije i na razini grada i općine. Al ono što nedostaje sada su određeni programi koji će poduzetnicima koji su tu prvu fazu uspješno završili, nastavili koji su krenuli u svijet poduzetništva i koji će razvijati svoje poslovanje i preći iz te kategorije mikro i malih u kategoriju srednjih poduzetnika i napraviti taj iskorak koji često zna biti vrlo zahtjevan i sa sobom nosi brojne opasnosti. Pri tom moram istaknuti da mi često imamo tu fokusiranost samo na jednu varijablu kada govorimo o brojnim problemima, pa tako i o poduzetništvu i konkretno ovdje poduzetničkim zonama. Znači ako kažemo da je svaka proizvodna funkcija funkcija kapitala i rada onda mi sa ovim dijelom pomažemo i inicijalno smanjujemo ta neka sredstva koja su potrebna, ali što je sa ovim drugim dijelom, što je sa radnom snagom? Brojne djelatnosti su u problemu zato što nemaju dovoljno radne snage. Mi smo donijeli taj Zakon o strancima, pa eto sad tu smo malo liberalizirali to tržište rada, dolaze Nepalci, dolaze iz Bangladeša, Pakistana, ali oni vide Hrvatsku samo kao odskočnu dasku za odlazak u Njemačku i u neke druge države. I moramo se zapitati zašto bi netko došao u poduzetničku zonu npr. u Muć ili u Podgorač ako tamo nema dovoljno kvalificirane radne snage i što smo mi napravili da radna snaga koja je dovoljno kvalificirana tamo ostane, a ne ode u Njemačku, Švedsku, Irsku ili neku drugu razvijenu državu EU? Na taj način bi mi i zaustavili iseljavanje iz Slavonije, Baranje, Banovine, Dalmatinske zagore, dijelova Hrvatske koji uistinu bilježe demografsku devastaciju i suočavaju se sa brojnim problemima u tom segmentu. Malo smo sada čuli ovdje o državnoj imovini, poklanjat će se. Ja osobno smatram da je bolje i pokloniti državnu imovinu nego da stoji prazna, devastirana, pretvara se u štakornjak, opasna je za zdravlje stanovništva, takvih primjera imamo jako puno. Ima ih i kod mene u Našicama, imate bivšu tvornicu koja je bila tekstilna, tamo je bila neka tekstilna industrija, zjapi prazna, bolje ju je nekome i pokloniti jer ona ovakva u kakvom stanju je sada, ona je opasnost za ljude koji tamo žive. I nemojmo se zavaravati, živimo u vrijeme kada je NASA sklopila ugovor sa Elonom Muskom za letove u svemir, a u Hrvatskoj se država bavi proizvodnjom čokolina, to je realnost i moramo se odmaknuti od tog koncepta. Ono što smatram da bi bila kvalitetna podloga za izmjene i dopune ovog zakona je i detaljna analiza poduzetničkih zona i zašto je tako velik broj neaktivnih, ovaj zašto u njima nema poduzetničkih aktivnosti? Često imamo i problem, županija i općina ili grad se ne mogu dogovorit, treba napraviti cestu, pogotovo ako nije ista stranaka na vlasti 100 problema. Nema ceste, nema dozvole, znači nije to baš tako jednostavno i mislim da ipak treba jedna kvalitetna analiza dosadašnjeg rada kako poduzetničkih zona, ali isto tako i potpornih institucija koje isto rastu kao gljive poslije kiše jer one se također ovdje spominju kao značajan čimbenik i većina ima svoju funkciju. Tu su znači te razvojne agencije, poduzetnički centri, poslovni inkubatori, poduzetnički akceleratori, poslovni parkovi, znanstveno tehnologijski centri kompetencija … [[Govornik se ne razumije]] itd. jel, ima toga dosta. Dragocjena je to pomoć poduzetnicima bez daljnjeg i poglavito u segmentu koji se odnosni na snalaženje u šumi propisa i dokumenata, između ostalog i kod prijavljivanja za programe financirane europskim fondovima, no moram se zapitati ima li tu možda stranačkog kadroviranja? I vjerojatno ni ovaj segment nije imun od te boljke od koje boluju naše brojne institucije. Nedavno su mediji pisali o tome kako je jedna pročelnica u županiji istovremeno radila i kao direktorica u razvojnoj agenciji jedne općine uz blagoslov tadašnjeg župana. Teško se dva posla mogu kvalitetno raditi u isto vrijeme, pa jedino možemo zaključiti da je jedno od ta dva radna mjesta možda čak i nepotrebno. Stoga trebalo bi možda napraviti i anketu jednom godišnje među tvrtkama u poduzetničkoj zoni koliko te potporne institucije njima u biti koriste, koliko one rade i koliko im pomažu u njihovom razvoju i radu ili su tu eto zato što baš se to tako zgodno zove, pa onda idemo, ima tamo u onoj drugoj općini, u gradu, pa ajdemo i mi kod nas napraviti. Znači neovisno financiraju li se potporne institucije iz proračuna ili strukturnih fondova uistinu uz brojne agencije, urede i slične institucije ne treba nam još jedan segment u kojem će raditi stranački podobni kadrovi. I na kraju samo ću reći, ne zaboravimo da se proračun EU puni novcima poreznih obveznika iz RH. Promjene koje su pred nama su prihvatljive, nadamo se da će pomoći bržem rješavanju određenih problema i u načelu ih mi u Hrvatskim suverenistima podržavamo. Hvala.
Hvala. Sada će gđa. Anka Mrak-Taritaš govoriti u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je u prvom čitanju Prijedlog izmjenama i dopunama Zakona o unaprjeđenju poduzetničke infrastrukture. Riječ je o zakonu iz 2013. g. koji je mijenjan zadnji put 2018. g. kad je opet bila tema vezana uz poduzetničke zone odnosno uz prostor. Ono što kad radite izmjenu i dopunu bilo kojeg zakona, dakle kad ga pratite, onda napravite analizu postojećeg stanja i onda vidite cilj koji želite postići i šta je smisao i kako to postići i koji su to koraci i koji su to elementi. U Hrvatskoj ima 556 jedinica lokalne samouprave dakle 555 + Grad Zagreb koji je malo grad, a malo županija, a imamo u 287 jedinica lokalne samouprave, 585 poduzetničkih zona. Mislim da bi bilo dobro da do drugog čitanja, iako je ovo jednom i uvijek sam spremna i pohvaliti, dapače, to mi je vrlo lagano hvaliti, ovo je, obrazloženje ovog Zakona je jedno od kvalitetnijih koji dobijemo, ali kad dobijete kvalitetnije, onda uvijek treba biti još bolje. Pa bi bilo dobro da u obrazloženju vidimo kakvo nam je stanje s tim poduzetničkim zonama jer ste vi dali nekako kumulativne podatke, znate, to vam je ono, svi jedu sarmu, a netko jede kiselo zelje, a netko jede samo meso, zapravo znamo tih poduzetničkih zona, kolika je njihova koje nisu u funkciji, kolika je njihova, nekako ih složiti po nekakvim tablicama, kolika je njihova u ovom trenutku korištenost i bilo bi dobro vidjeti, koliko je tu imamo zaposlenih. Tema koja se otvara kad je vezano uz poduzetničku zonu, otvara se nekoliko slojeva teme. Iz ovo, da je u 287 jedinica lokalne samouprave poduzetničkih zona, govori o tome da su nam jedinice lokalne samouprave različite. Da ima onih koji žele otvarati poduzetničke zone, da ima onih koji su spremni za to i ima onih koje to možda u jednom trenutku ne interesira. Pri tom, ja zaista ne mislim da treba biti onaj ključ pa svaka jedinica lokalne samouprave poduzetnička zona jer to nije ni moguće, nije ni racionalno i sve zajedno nema niti smisla, ali je nekako evidentno da postoji zainteresiranost onih koji žele ulagati i oni koji su tu nešto malo slabije spretni. Jednako tako se otvaraju dvije stvari. Jedna stvar je tko u poduzetničkim zonama radi. Dakle, problem demografije u Hrvatskoj, problem zaposlenih u Hrvatskoj je problem koji će se otvarati sve više i više. Ja sam, pripremajuće se za raspravu koja je bila prije ove, išla malo čitati o radnoj snazi, došla sam, zapravo me zanima malo o investicijama i taj kineski val, valj iza brda koji se valja, mogućnost da taj jedan veliki ulagač i najveći ulagač na kineskom tržištu, nekakvih stotinjak tisuća stanova koje je započeo raditi da propadne zbog kredita, ali naravno, to nije tema uz ovo i onda me zanimalo malo da vidim šta je sa radnom snagu u graditeljstvu i ono što sam pročitala, da Njemačka u ovom času ima potrebe za 3000 građevinskih radnika. Njemačka će svoju potrebu za 3000 građevinskih radnika ići rješavati kod nas, a pitanje je gdje ćemo mi svoju potrebu za svojim građevinskim radnicima ili radnicima u ugostiteljstvu, jednako tako sam pročitala, dakle ja govorim podatke koje nisam našla na webu nego podatke koje sam u nekakvim ozbiljnim časopisima koji se s tim bave čitala ili ozbiljnim člancima, kaže da se ove godine kad je turizam krenuo, pokazala potreba za 10 000 .../nerazumljivo/... da je 10 000 radnika u turizmu nedostajalo. Dakle ja to samo hoću staviti u kontekst poduzetničkih zona. Najlakše je napraviti, najlakše je, pod navodnicima, ali uzmite nekakav prostor, pa onda uložite sredstva, pa ga komunalno opremite i tu onda idete onda s nekakvom pričom. Pitanje je, ključno pitanje koje trebamo otvoriti u ovom Saboru, tko će u Hrvatskoj raditi? I tu ću samo još jednu usporedbu pa ću onda stati. Ja sam pred par godina se našla u Poljskoj u trenutku kada su, kada je EU, odnosno bolje rečeno, da budem posve jasna, Njemačka, jer svi koji idu u EU su uvijek gledali Njemačku, kad je Njemačka otvorila mogućnost da kod nje, da na, Njemačkoj mogu raditi Ukrajinci. Poljska, javni prijevoz u Poljskoj je stao. Dakle ono otprilike što se sad dešava u Engleskoj jer su javni prijevoz, dakle sve, i gradski i međugradski kod njih vozači su bili Ukrajinci i oni su te, u tom trenutku samo dali otkaz i otišli malo dalje, otišli u Njemačku. Javni prijevoz je stao i tad su oni svoju vojsku, vojska je vozila. Ono što danas možete čitati, u, što se dešava u Velikoj Britaniji, oni nemaju benzina na benzinskim crpkama, ne zato što nema benzina nego zato što ih nema tko voziti. Za jedan drugi zakon, kad sam nekako išla gledati analizu, u Hrvatskoj u ovom trenutku je najveća potreba za radnom snagom u turizmu, dakle tih nekih 10 000. Potreba je za čistačima, čistačicama, potreba je za prijevoznicima, potreba je dakle za niz, niz radnika. Dakle da se vratim, da ne odem u diskusiji negdje drugdje gdje ne trebam, ali to je sve vezano uz poduzetničke zone, dakle tema je i vi kad i napravite i odlučite se i donesete odluku i čak ima netko i volju i reći okej, ja krećem sa svog, ima i dobru ideju, otvorit će nam se potreba, odnosno otvorit će nam se problem tko će tu raditi. Ali, naravno, vratit ću se, evo, za kraj rasprave, a to ću onda i u pojedinačnoj, moja omiljena tema, a to je upravljanje zemljištem u RH, da to tako pojednostavljeno kažem. Dakle, ovo, ovim zakonom mi definiramo nešto što kako će se dodjeljivati državno zemljište jedinicama lokalne samouprave za poduzetničke zone i to onima koji su aktivni, koji hoće, koji žele gdje su se pokazale i potrebe. Ja sam na matičnom odboru, a to je bio Odbor za gospodarstvo i tad sam raspravljala o odredbi zakona gdje sam rekla da se u odredbi Članka 6. kad uvodite zemljišnu česticu, dakle u odredbi Članka 6. se uvodi popis svih zemljišnih čestica kao nešto novo i onda sam rekla dajte terminologiju napravite, mi ne poznamo u terminologiji nekih drugih zakona zemljišnu česticu, poznajemo katastarsku česticu. Zašto ovo posebno navodim? Posebno navodim iz razloga ovdje je Ministarstvo gospodarstva reklo mi želimo pomoći, želimo dati, otvoriti mogućnosti da se država im može dodjeljivati odnosno poklanjati zemljište dajte onda da se ne ispadne da ste se samim tim vezali ovaj ruke, dakle do drugog čitanja to apsolutno možete napraviti i to sad tad objašnjavala da ne koristim ovdje vrijeme zašto ne zemljišna čestica nego katastarska čestica. Dakle, mi svi imamo popis i izgled se vodi u katastru, a vlasništvo se vodi u gruntovnici. Ali tu dolazimo do ključnog problema. A ključni problem se sastoji u slijedećem. Strašno puno zemljišta je na različitim načinima u sporu između jedinica lokalne samouprave i između države. Oni koji su malo duže na ovom svijetu i koji malo duže pamte znaju da je to nastalo u trenutku kad je donesen jedan zakon kojim je rečeno da sve što se nalazi u građevinskim područjima nije više u vlasništvu jedinica lokalne samouprave odnosno u vlasništvu je države da ne kažem da je to nastalo iz različitih stvari da čak i danas imamo prijepor da na nekakvom zemljištu su nam pojedina ministarstva upisana i sve ostalo. Što zapravo ovim hoću naglasiti i ovim hoću reći? Ja apsolutno sam sigurna da je neusporedivo bolje da se zemljište u vlasništvu RH, da se nekretnine u vlasništvu RH stave u funkciju. Najgore je kad se one ne stavljaju u funkciju, ali da bi mogli nešto staviti u funkciju morate znati šta imate, morate znati čim raspolažete, morate imati evidentirano. Dakle, i ja sam bila jedna od onih koja je bez obzira što sam tad bila oporba ko i danas rekla ok, imamo kad smo imali Ministarstvo imovine nakon svih onih AUDI-a, DUDI-a i sve ostalo, ja sam rekla to meni pokazuje volju tadašnje vlade koja je u nekakvom izmijenjenom sastavu i sadašnja vlada ali je premijer isti, da su, imate, ima volju da država konačno krene rješavati svoju imovinu. Od tad su prošlo 4 godine. Ja sam probala ponovno doći do podataka, do evidencije državne imovine. Otprilike evidencija državne imovine je tamo gdje je bila prije 4 godine. Možemo mi mijenjati, nastavit ću u pojedinačno, zakone stvoriti uvjete, sve dok država ne zna s čim upravlja neće biti sreće.
Hvala. Gospodin Tomislav Klarić, govorit će ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, štovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege vijećnici, državna tajnica je u svom uvodnom izlaganju više-manje rekla sve što se odnosi na ove izmjene i dopune ovoga zakona. To je prihvatljivo uz određene korekcije. Ja bi u ovom svom izlaganju malo se osvrnuo u prošlost, malo povijesni slijed svega ovoga jer sam aktivni sudionik u svim tim nekakvim proteklim periodima kad smo krenuli od nekakvog Središnjeg državnog ureda, pa ona imali AUDI, pa smo onda imali DUDI, pa smo imali posebno ministarstvo i onda smo imali i donošenje ovog zakona 2013. godine. Kroz sve te institucije koje su do tad bile, oni koji su aktivno u općinama i gradovima, na terenima pokretali, imali poduzetničku inicijativu, osnivali industrijske poslovne zone, poticali gospodarstvo svugdje je na neki način to u svim dotadašnjim nekakvim aktivnosti to bilo nekad lakše, nekad teže ali u trenutku donošenja ovog samog zakona je praktički bilo jedinicama lokalne samouprave na području čitave RH onemogućeno dobivanje zemljišta u vlasništvu RH. Naime, tadašnji ministar gospodin Maras je bio mišljenja da se općinama i gradovima u krugu određenog broja kilometara ukoliko imaju poduzetničke zone, a nisu popunjene 66% u ukupnom iznosu ovaj onemogućeno darivanje zemljišta u vlasništvu RH. Samim tim gradovi i općine bili su prisiljeni ili otkupljivati privatno zemljište i na to trošit ogromna sredstva, a od države jednostavno nisu mogli dobiti sredstva. Promjenom vlasti na neki način i ja sam aktivno u tom sudjelovao došlo je do izmjena tadašnjeg zakona i tih nesretnih 66% popunjenosti kriterija u krugu od 20 km. Kad zamislimo Istru ili Primorsko-goransku županiju ili stavimo šestarom 20 km praktički dolazimo da su sve jedinice lokalne samouprave u tom krugu, a popunjenost svih njihovih kapaciteta u prostorno planskom smislu jednostavno nemoguće i neizvedivo. Korekcija koja je napravljena tada je omogućila ipak jedan vidan napredak i on se očituje i u ovom trenutku. Dakle, taj kriterij od 66% popunjenosti je smanjen, stavljeno je u okvire jedinica lokalne samouprave. Ja u tom trenutku davao sam i drugačije razmišljanje da jedinice lokalne samouprave koje na svom prostoru imaju više poduzetničkih zona, da se taj kriterij uzme za svaku ponaosob, ne u njihovom zbiru jer sam slijed rješavanja odnosno izgradnje infrastrukture u tim poslovnim industrijskim zonama jednostavno traži određeno vrijeme. Dakle, sa kriterijem od 66% u krugu od 20 km jednostavno bilo je onemogućeno svim gradovima i općinama da na bilo koji način uopće razmišljaju uputiti zahtjev tadašnjem ili ministarstvu ili vladi ili … [[Govornik se ne razumije]] ili Audiu kako su se već zvali. U ovom trenutku situacija je znatno bolja, a na neki način se to vidi i na terenu. Ovim izmjenama i zakonama još je uvijek nema tog dijela da se svaka zona u svakoj JLS sagledava kao jedinstvena cjelina. Ja sam nekakav aktivni sudionik izgradnje tih poslovnih zona, svih onih peripetija koje su prethodile tome i bitna stvar, ovdje je treba i svakako istaknuti, a vezana je za državno zemljište, odnosi se na uredbu vlade odnosno Zakon o poljoprivrednom zemljištu iz '91. kad su JLS-ovi tim odredbama praktički ona zemljišta koja su bila uknjižena kao vlasništvo JLS putem državnog odvjetništva jednostavno knjižene na RH. Radi se o istom zemljištu. Dakle, kad govorimo o darovanju zemljišta od strane RH tu od strane Ministarstva gospodarstva, evo ja mogu pohvaliti i komunikaciju sa djelatnicima i stručnim službama u ministarstvu, međutim ono što to treba svakako istaknuti, to sam rekao i istaknuo i na odboru, je problem kapacitiranosti u ovom dijelu sadašnjeg ministarstva kod ljudi koji operativno to odrađuju u Ministarstvu graditeljstva sad u ovom trenutku, a u ovom dijelu koji se odnosi na državnu imovinu. Tim više što sad sa sve većom investicijskom, investicijskom zamahom, u ovom trenutku koji bez obzira na korona krizu možemo svjedočit diljem RH i velike iznose europskih sredstava to ministarstvo jednostavno nije, taj dio ministarstva nije jednostavno u sad operativnoj mogućnosti riješit sve probleme, tako da zahtjevi JLS-ova kod njih stoje i po nekoliko godina. I mislim da to državna tajnice bi trebalo u suradnji sa Ministarstvom prostornog uređenja i graditeljstva riješit da se taj dio odradi i da to bude u interesu svih nas. Što se tiče samog ovog zakona, možda da se promisli ovih godinu dana naknadnom roku. Naime, imamo situacije da čak niti državne investicije koje su odrađene na području pojedinih JLS-ova u proteklih nekoliko godina nisu provedene kroz katastar. Nedavno smo ovdje u HS raspravljali i donosili praktički jedan dobar program sređivanja katastra na području RH. Ako sagledavamo taj problem s kojim se suočavaju svi gradovi i općine, od neriješeno imovinskopravnih odnosa, od nepostojanja titulara vlasništva ili o vlasnicima koji su možda prije 100-tinu i više godina otišli negdje u Argentinu ili neke druge zemlje, dakle to su problemi s kojima se JLS-ovi konstantno suočavaju i jednostavno nisu u mogućnosti bez tih riješenih imovinskopravnih odnosa u kratkom periodu riješiti sve te probleme i doći do nekakvih građevinskih dozvola i pokrenuti investicije onom dinamikom kako su smatrali da bi to bilo poželjno odnosno da bi to bilo sukladno njihovim planovima razvoja. Ono što je bitno, bitno je da je RH u odnosu na proteklih 20-tak godina u ovom trenutku prostorno planski praktički dovedena, ajmo to tako reć, do nekakvog savršenstva. Mi koji smo na ovaj ili onaj način obnašali dužnosti u gradovima i općinama bili smo svjesni da u to vrijeme nit je bilo prostornih planova, a kamoli detaljnih urbanističkih i svih ostalih. U ovom trenutku prostorno planska dokumentacija je riješena, postoji jedan dobar investicijski zamah sad u ovom trenutku i Hrvatska postaje poželjna destinacija za investitore i mislim da svaka ova mjera koja ide u tom smjeru da se JLS-ovima omogući i olakša izgradnja kako infrastrukture tako i pokretanje gospodarstva na svom području, zaslužuje i dužnu pažnju i pohvalu. Dakle, ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona je praktički od samog donošenja zakona već 4. izmjena zakona. Od samog njenog donošenja u onakvom obliku kako je bio u startu zamišljen on je praktički, kako sam uvodno rekao, blokirao JLS-ove u onom smislu uopće pomišljanja da traže zemljište od RH. Kasnije se to tijekom iskustva i godina rješavalo i mislim da je sad vrijeme da se o ovim nekim stvarima promišlja i u skorije vrijeme, a ovaj rok od godine dana nakon mislim da bi trebalo na neki način vezat uz realnu mogućnost ostvarivanja planova s obzirom na riješene imovinskopravne odnose s obzirom na to da bi se okrupnilo zemljište treba otkupljivati od privatnih vlasnika, treba rješavat čitav niz dokumenata koji su potrebni, osigurat financijska sredstva da bi se krenulo u realizaciju ovog projekta. Što se tiče ovog prijedloga zakona Klub HDZ-a ga podržava i vjerujem da će u konačnom obliku on biti zadovoljavajući i prihvatljiv za svih. Evo, hvala.
I vama. Gđa. Anja Šimpraga, govorit će u ime Kluba zastupnika SDSS-a, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice sa suradnicom, uvažene kolege i kolegice. Dosadašnja provedba Zakona o unaprjeđenju poduzetničke infrastrukture ukazala je na potrebu izmjene i dopuna zakonodavnog okvira. Obzirom da znamo da su utvrđene određene pojavnosti koje do sada nisu bile regulirane ili nisu bile adekvatno ili dostatno regulirane. Dok je pojedine odredbe potrebno izmijeniti kako se ne bi različito tumačile. Poduzetničkom infrastrukturom prema trenutno važećem zakonu koji je do sada mijenjan 3 puta, poduzetničku infrastrukturu čine poduzetničke zone i poduzetničke potporne institucije. Zone institucije jedan su od najopipljivijih segmenata djelovanja države na terenu jer njihovo postojanje za sobom vuče radna mjesta, ali isto tako, od njih koristi imaju i osobe koje posluju sa subjektima koji u njima posluju. Budimo realni, ljudima su najbitnija radna mjesta i ona za sobom vuku razvoj cjelokupnog gospodarstva i društva u cjelini. Zone i potporne institucije su definitivno pokretači određenih regije i postoji nebrojeno primjera kako su određene sredine počele i gospodarski samim tim i napredovati. Cilj, odnosno svrha razvoja i unaprjeđenje poduzetničke infrastrukture jeste i poticanje gospodarskog rasta kroz planiranje i pravodobnu izgradnju poduzetničke infrastrukture koja je nadalje u funkciji ravnomjernog regionalnog razvoja čitave RH, ali i bržeg rasta poduzetništva, povećanje investicija i zaposlenosti unutar područja na kojem se poduzetnička infrastruktura planira odnosno gradi. Krajem 5. mj. 2021. u Jedinstveni registar bilo je upisano 585 poduzetničkih zona u kojima posluje 1 927 poduzetnika koji zapošljavaju čak 60 545 radnika, a u zonama je evidentirano i 740 neaktivnih poduzetnika za koje se tek očekuje počekat poslovanja unutar navedenih poduzetničkih zona. Dakle taj broj s vremenom će se sigurno morati povećati. Nadam se da će ove izmjene i dopune doprinijeti važnosti Jedinstvenog registra poduzetničke infrastrukture koji je ustrojen kao jedna sistematizirana baza podataka o subjektima poduzetničke infrastrukture koja se vodi u Ministarstvu gospodarstva i održivoga razvoja jer, kako smo tu čuli i nekoliko puta ponovili, dosad je tek 287 poduzetničkih zona jedinice lokalne i područne samouprave u funkciji njihovih osnivača dostavilo dokumentaciju, kao i podatke koji su neophodne za verifikaciju upisa u Jedinstvenom registru. Dobro je što su dijelom ovog zakona i slobodne zone o kojima sam govorila prilikom Izvještaja o poslovanju slobodnih zona u RH. Kako sam i tada rekla o slobodnim zonama, a to se djelomično može primijeniti na poduzetničke zone njihov možda i najveći problem, ako ga se može tako definirati je činjenica da u našim zonama dominiraju poslovi dorade, a te se zone često koriste i za skladištenje nafte, automobila, šećera i drugih roba koje se uvoze u velikim količinama, a na koje se onda carinu i porez plaća tek kada izlaze iz tih zona. Dakle slobodne zone, a nerijetko i poduzetničke zone u RH nemaju neku značajniju proizvodnju, kao što je to slučaj sa zonama u zemljama u razvoju pa je pitanje u kojoj mjeri ispunjavaju svrhu zbog koje su i stvorene. Cilj koji trebamo postići ovo, izmjenama ovog Zakona jeste da se u zonama forsira proizvodna djelatnost, a ne toliko uslužne djelatnosti čime ćemo definitivno doprinijeti i samom povećaju broja zaposlenih. I dalje sam stava da bi se trebalo započeti s osnivanjem slobodne zone na Baniji, primarno s korisnicima koji su orijentirani proizvodnim djelatnostima. Definitivno znači benefite formiranja slobodne zone bi osjetili svi i ovo područje od posebne državne skrbi bi živnulo. Pored svih prednosti slobodnih zona koje daju pozitivni propisi RH, potencijalni korisnici slobodne zone mogli bi iskoristiti blizinu granice s BiH, blizinu Zagreba i Zagrebačke zračne luke, dobru cestovnu povezanost s ostalim dijelovima, a danas-sutra i autocestu Sisak-Zagreb. Poduzetnici s Banije imali bi centralno mjesto okupljanja, stanovništvo Banije dobilo bi priliku za zapošljavanje i početak novog poglavlja. S obzirom da iz državnog proračuna i europskim sredstvima sufinancirana izgradnja infrastrukture u poduzetničkim zonama, moramo postaviti pitanje je li to dovelo do cilja, odnosno pomoć našim poduzetnicima i u konačnici, do povećanja radnih mjesta. Kako sam ranije rekla, mislim da, al' nam je i možda potrebna jedna detaljna analiza stanja poduzetničkih zona na način da se tabelarno prikaže koliko ih je u funkciji, kolika je njihova popunjenost u postotcima, što se dogodilo s onima koje nisu u funkciji, a uložena su određena financijska sredstva za njihovu infrastrukturu. Poduzetničke zone, slobodne zone i poduzetničke potpore institucije, treba gledati kao na akceleratore razvoja regija i zbog toga je svaki pokušaj unaprjeđenja poduzetničke infrastrukture, potrebno i podržati, zbog čega će Klub zastupnika SDSS-a podržati ovaj Prijedlog Zakona o unaprjeđenju poduzetničke infrastrukture. Zahvaljujem.
Hvala i vama. G. Emil Daus predstavit će stavove o ovom Zakonu Kluba zastupnika IDS-a. Izvoli.
Hvala g. potpredsjedniče HS-a, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Izmjene u .../nerazumljivo/... na ono što smo imali do sada ovako na prvu malo djeluju možda samo kozmetičke, ali realno gledano, Zakon je malo poboljšan, a svako poboljšanje naravno da treba pozdraviti. Činjenica je da se reguliraju detalji oko unosa podataka u Jedinstveni registar poduzetničke infrastrukture, što će doprinijeti boljoj analitici sustava, ali ojačati i nužnost da se reguliraju svi detalji vezani uz poduzetničke zone kao detaljni programi razvoja i strateške odluke o širenju vezano uz iste. I to je u redu. Slobodne zone prelaze iz kategorije poduzetničke potporne institucije u potkategoriju poduzetničkih zona. U kategoriji poduzetničke potporne institucije se u skladu s trendovima pribrojava kategorija digitalnih inovacijskih centara. To je razumljivo i prihvatljivo. I neću u ovoj raspravi ići preširoko jer svaki grad ili općina koji imaju poduzetničke zone imaju svoju specifičnu priču. Čuli smo od imovinsko-pravnih problema s rješavanjem vlasništva na nekim parcelama, neusklađenim urbanističkih planovima s potrebama tržišta koji bi trebali biti puno brži, fleksibilniji pa sve do same izgradnje potrebne infrastrukture. S druge strane problematika poduzetničkih potpornih institucija, razvojnih agencija, poduzetničkih centara, inkubatora, akceleratora, poslovnih parkova, centara kompetencije itd. Kolega Klarić me podsjetio na sve one peripetije, iskustva iz lokalne samouprave i slažem se u dobrom dijelu s onime što je pričao. Možda bi ovdje iskoristio priliku i apelirao da pokušamo svi zajedno imat ćete podršku sigurno i našega kluba, još ubrzamo malo te procese kod državnog zemljišta. S Ministarstvom državne imovine znam da se ne možemo miješati u državno odvjetništvo ali da sve nekako to bude puno brže jer na terenu, teren nema vrijeme čekat ko neko ured ili ko neki akt, ko neki zakon. Trebamo biti još progresivniji, još brži i za takve stvari ćete uvijek imati podršku Kluba IDS-a. Zadržat ću se samo na nekoliko detalja gdje vidimo prostora za poboljšanje predmetnog prijedloga zakona između prvog i drugog čitanja. Dio odgovora sam dobio danas i na odboru, ali samo da ponovim. S obzirom na to da će u jedinstveni registar poduzetničke infrastrukture biti moguće unijeti samo one subjekte koji imaju određeni pravni status u svojevrsnom podređenom ili manje prepoznatljivom položaju mogli bi se naći i one poduzetničke potporne institucije koje djeluju pod nečijom ingerencijom, a ne kao zasebni pravni subjekti, inkubatori, coworking centri itd. Smatramo da bi njih bilo dobro na neki način unijeti u registar jer pod jednim subjektom može biti više odjela. Danas mi je rečeno to na odboru da bi se i njih nekako smatralo pa možda da se to malo vidi na najbolji način da ne bi možda izostali iz nekih financiranja europskih fondova ili nekih drugih. Članak 27. postojećeg zakona koji se odnosi na sustav potpora za poduzetničke potporne institucije nije baš taknut ovim izmjenama. A činjenica da je do sada taj članak primjenjivan na deklarativnoj razini te su do sada poduzetničkim potpornim institucijama bile dostupne mrvice i to većinom u obliku natječaja iz europskih strukturnih investicijskih fondova za obrazovanje u poduzetništvu. Ukoliko se želi nadalje razvijati poduzetništvo na regionalnim razinama putem poduzetničkih potpornih institucija koje bi kako stoji u izmjenama trebale djelovati zapravo na nekomercijalnoj bazi tada bi trebalo svakako razmisliti o jačanju sustava potpore, ono što sam prije u replici rekao, ne samo kroz europske fondove strukturne, investicijske nego gdje su to nekomercijalne institucije da im se pomogne još nekim dodatnim suportom iz državnog proračuna. Tu predlažemo jednu nadopunu navedenog dijela da se uvede i ta financijska podrška. To je pogotovo za one koji provode aktivnosti u funkciji jačanja poduzetničkog okruženja u županijama gdje se nalaze, a ponavljam a sudjeluju na nekomercijalnoj bazi. Jače potpore tim institucijama ulog su u daljnji razvoj poduzetništva u RH. IDS će podržati zakon u ovom prvom čitanju iz dva razloga, kao znak podrške svakom nastojanju da se unaprijedi poduzetnička infrastruktura i kao drugo podrška ide naravno i s nadom da će se predložene nadopune koje smo danas iznijeli uzeti u obzir, implementirati u zakon do drugom čitanja. Hvala lijepo.
I vama. Gospođa Barbara Antolić Vupora, zastupat će stavove Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
… [[Govornica naknadno uključena.]] kolegice i kolege, dakle osnivači poduzetničkih zona u RH su jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave i razvoj poduzetničkih zona u RH je kontinuirani proces te je suradnja jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave s Vladom RH od iznimne važnosti za ravnomjerni razvoj RH. Zakon definira različite kategorije poduzetničkih potpornih institucija, razvojne agencije dakle lokalne, županijske i određene djelatnosti, poduzetničke centre, poslovne inkubatore znači poduzetnički i za nove tehnologije, poduzetničke akceleratore, poslovne parkove, znanstveno tehnologijske parkove, centre kompetencija te slobodne zone koje se osnivaju u cilju stvaranja kvalitetnog korisnički orijentiranog poduzetničkog okruženja u RH i koje provode programe usmjerene na razvoj poduzetništva. Zakon o unapređenju poduzetničke infrastrukture stupio je na snagu 27. srpnja 2013. godine. U razdoblju od 2004. do 2013. iz državnog proračuna putem ministarstva nadležnog za poduzetničku infrastrukturu sufinancirana je izgradnja infrastrukture u 347 poduzetničkih zona u iznosu od 701 milijun 886 tisuća 766 kuna. Nakon 2013. razvoj poduzetničkih zona bio je sufinanciran sredstvima Europskog fonda za regionalni razvoj te je kroz javni poziv razvoj infrastrukture poduzetničkih zona iz 2017. sufinancirano 46 projekata izgradnje infrastrukture u poduzetničkim zonama ukupne vrijednosti 268,6 milijuna kuna. Ovim zakonskim prijedlogom koji imao na stolu osiguravaju se izmjene i dopune odredbi koje se odnose na definiranje i pravni status subjekata poduzetničke infrastrukture odnosno mijenjaju se definicije poduzetničkih zona i poduzetničkih potpornih institucija. Uvode se digitalni inovacijski centri kao potkategorija kao potkategorija poduzetničkih centara, te se propisuje donošenje i elementi odluka o osnivanju odnosno osnivačkih akata za subjekte poduzetničke infrastrukture. Digitalni inovacijski centri pružaju podršku poduzetnicima u prometu digitalnog poslovanja i digitalne transformacije i razvoja digitalnih vještina, te u posredovanju između pružatelja usluga u području novih tehnologija i korisnika. Ovim zakonom također se definira kriteriji i procedure o postupanju u slučaju raspolaganjem nekretninama u vlasništvu RH za poduzetničku infrastrukturu odnosno uvjeti koji trebaju biti ispunjeni kako bi se darovanje nekretnina u vlasništvu RH za poduzetničke potporne institucije smatralo opravdanim. Osnivač je jedinica lokalne područne regionalne samouprave koja ima u svojem program privođenja namjeni darovane nekretnine, osigurana sredstva za infrastrukturno opremanje i za privođenje namjeni darovane nekretnine, verificirane sve subjekte poduzetničke infrastrukture u jedinstvenom registru, a sama institucija ima najmanje jednu zaposlenu osobu. Definira se pojam privođenja namjeni koji podrazumijeva da se u ugovornom roku ispune one odredbe Ugovora o darovanja, te se propisuje da je rok privođenja namjeni moguće produžiti najduže do jedne godine samo kada je nastao događaj više sile, te situacija temeljem koje se raskida Ugovor o darovanju. Dakle, reguliranje statusa jedinstvenog registra poduzetničke infrastrukture kao referentne baze podataka za subjekte poduzetničke infrastrukture u RH kroz ustrojavanje prema nacionalnoj kvalifikaciji statističkih regija treće razine prostornih jedinica propisuje se koji posebni podaci o poduzetničkim zonama i poduzetničkim potpornim institucijama se evidentiraju u JRPI-u, te se definira sadržaj i elementi naputka u o jedinstvenom registru. Krajem svibnja 2021. u jedinstveni registar bilo je upisano 585 poduzetničkih zona, od kojih su za 287 poduzetničkih zona jedinice lokalne i područne regionalne samouprave u funkciji njihovih osnivača dostavile dokumentaciju. Međutim, postavlja se pitanje što je sa ostalima? Krajem svibnja 2021. u jedinstveni registar bilo je upisano 260 poduzetničkih potpornih institucija, od kojih su za 201 poduzetničku potpornu instituciju njihovi osnivači dostavili dokumentaciju i podatke neophodno za verifikaciju u jedinstvenom registru. Kao cilj koji se još namjerava postići ističe se unaprjeđen okvir relevantan za osnivanje i za poslovanje subjekata poduzetničke infrastrukture poduzetničkih zona i poduzetničkih potpornih institucija. Vladajući očekuju da će izmjene i dopune zakona dovesti do unaprjeđenja područja od značaja za poslovanje subjekta poduzetničke infrastrukture odnosno unaprijediti poduzetničko okruženje na način da će se osigurati jednoznačna predvidljiva i dosljedna provedba zakona. Smatram da svaku poduzetničku zonu treba gledati kao zasebno tijelo, te do drugog čitanja treba razmotriti da postotak popunjenosti od većeg ili jednako 50% odnosi se samo na konkretnu poduzetničku zonu za koju se odnosi darovanje. Također otvara se i pitanje koje se odnosi na dugotrajnost rješavanja zahtjeva za darovanje nekretnina u vlasništvu RH, što dovodi do usporavanja investicija na terenu. Također treba uzeti u obzir i ono što sam prilikom i replike posebno istaknula, a što je naišlo na odobravanje, a da se prilikom davanja podataka o veličini poduzetničke zone treba uzeti u obzir površina u kvadratnim metrima, a ne katastarska čestica budući da je na terenu utvrđeno da se dio određene katastarske čestice nekad nalazi u zoni, a nekad dio izvan obuhvata zone, pa navođenje katastarske čestice nije dobar i točan podatak za samu zonu. Posebno bi ispostavila kako je dobro da kada dođe do darovanja nekretnine u svrhu izgradnje poduzetničke zone da se propisuje i točan rok u kojem će JLS morati istu staviti u funkciju. Postavlja se pitanje da li je do sada napravljena analiza postojećeg Zakona o unaprjeđenju poduzetničke infrastrukture kako bi se utvrdilo u kojoj mjeri je do sada i zacrtan cilj navedenog zakona ispunjen. Čuli smo izlaganja da je ta analiza napravljena. Ali iz državnog proračuna i iz europskim sredstvima financiranja izgradnja infrastrukture u poduzetničkim zonama je to što bi trebalo isto tako posebno analizirati i dal je to dovelo do cilja kako bi se pomoglo poduzetnicima i kako bi došlo do povećanja radnih mjesta. Bilo bi dobro da se napravi na kraju i analiza stanja poduzetničkih zona na način da se prikaže koliko ih je u funkciji, kolika je njihova popunjenost u postocima, što se dogodilo sa onima koji nisu u funkciji, a uložena su određena financijska sredstva za njihovu infrastrukturu? I na kraju najvažnije, dakle pridružujem se onome posebno je važno koliko i gdje imamo radne snage, stručnih djelatnika kako bi se poslovne zone i tim uvjetima radne snage u pojedinim područjima prilagodile sa ponuđenom infrastrukturom odnosno novim radnim mjestima. Hvala lijepo.
I vama. Gospodin Damir Habijan govorit će u svoje ime i u svoje ime samo, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Evo, malo moram priznat prvo da mi je žao što nas je ovoliko zapravo malo, pogotovo na ovom lijevom dijelu sabornice, ali očito se moramo na to naviknuti. Evo, ukratko ću se osvrnuti na prijedlog ovog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o unaprjeđenju poduzetničke infrastrukture, kao što je već rečeno dakle zakon iz 2013. g. koji je do sada mijenjan 3 puta pa kao i u prethodnim slučajevima, i ove izmjene i dopune zakona streme tome da poboljšaju okvir bitan za osnivanje poslovanja subjekata poduzetničke infrastrukture odnosno poduzetničkih zona i poduzetničkih potpornih institucija. U samom prijedlogu ovog Zakona, kao uostalom i uvodnom obrazloženju predlagatelja, naglašena je važnost razvoja poduzetničkih zona za ravnomjeran regionalni razvoj RH te su iznijeti podaci o postojećim zonama, broju zaposlenih u istima, kao i ukupnim ulaganjima u predmetne zone. Ja bih se ukratko u svojoj raspravi osvrnuo na ovaj novi čl. 29a kojim se zapravo uređuje pitanje raspolaganja nekretnina u vlasništvu RH u svrhu osnivanja i poslovanja poduzetničkih potpornih institucija. Naime, sada se predmetnom odredbom mnogo detaljnije uređuje pitanje raspolaganja nekretninama u vlasništvu RH, poglavito u pogledu propisanih kriterija opravdanosti darovanja nekretnina. Naime, st. 4 navedenog članka kumulativno su propisani uvjeti koje jedinica lokalne samouprave mora ispuniti da bi njen zahtjev za darovanje nekretnina bio opravdan. Ja sam siguran da će navedeni i opisani članak odnosno stavak doprinijeti boljoj i ozbiljnijoj pripremi jedinice lokalne i područne samouprave prilikom predaje zahtjeva za darovanje. Na taj način omogućit će se situacija da se nekretninu daruju bez roka, bez da je pripremljen program privođenja darovane nekretnine svrsi, odnosno namjeni ili da se nekretnina daruje, a jedinica lokalne samouprave u svom proračunu nema predviđena i osigurana sredstva za provedbu aktivnosti infrastrukturnog opremanja. Također, ovim Prijedlogom definira se što podrazumijeva privođenje darovane nekretnine namjeni te se propisuje dokumentacija kojom se dokazuje da je ista privedena namjeni. Predmetna novina u ovom zakonskom prijedlogu zasigurno će omogućiti da ponekad dvojbeno darovanje nekretnina bude u ovim slučajevima u javnom i gospodarskom interesu. U kontekstu izmjena i dopuna ovog Zakona želio bih spomenuti i konkretan primjer razvoja infrastrukture poduzetničkih zona u Hrvatskoj, pa evo, prije nekoliko tjedana u općini Ljubešćica u Varaždinskoj županiji otvorena je poduzetnička zona u sklopu projekta razvoja infrastrukture poduzetničke zone. Cilj navedenog projekta bio je izgraditi komunalnu i elektroenergetsku infrastrukturu, a isti je vrijedan 7,86 milijuna kuna. Naime, izgradnjom infrastrukture, poduzetnicima je na području navedene poduzetničke zone na raspolaganju izgrađenih 5 800 metara kvadratnih neto površine novih prometnica, 1 060 metara kvadratnih oborinske kanalizacije i gotovo 1 000 m javne rasvjete. Već sada zaključeno je 9 ugovora o prodaji parcela u navedenoj poduzetničkoj zoni te su još svega 4 parcele ostale neprodane. Bitno je naglasiti kako je ovaj projekt jedan od 44 sveukupno ugovorena projekta na području Hrvatske iz poziva razvoj infrastrukture poduzetničkih zona, čija je ukupna vrijedno 414 milijuna kuna, od čega je 262,6 milijuna kuna bespovratnih sredstava. Zaključno, svrha razvoja i unaprjeđenja poduzetničke infrastrukture jest poticanje gospodarskog rasta kroz planiranje i pravodobnu izgradnju poduzetničke infrastrukture koja je u funkciji ravnomjernog regionalnog razvoja RH, bržeg rasta poduzetništva te povećanje investicije i zaposlenosti unutar područja na kojem se poduzetnička infrastruktura gradi. Stoga podrška ovim izmjenama i dopunama zakona i još jedanput čestitke Ministarstvu na ovim izmjenama i dopunama ovoga zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. G. Tomislav Klarić.
Uvažene kolega Habijan. Uvodno u svom izlaganju na početku ste rekli da vam je žao što je sabornica za ovako važnu temu prazna, ja sam ovdje već treći mandat, kad god se ovdje raspravlja o jako bitnim stvarima za radna mjesta, za gospodarstvo, ovakvim temama koje su ključne za razvoj države, onda vam je situacija u sabornici po prilici ovakva. Kad god su nekakve cirkusantske teme i negdje gdje bi se moglo napraviti nekakav, ajmo reći poenčić na, u medijima, onda je sabornica tu puna. Tako kad govorimo o gospodarstvu, o poduzetničkim zonama, o razvoju, o radnim mjestima, situacija će vam uvijek biti ovakva.
Odgovor.
Hvala lijepo poštovani zastupniče. Pa evo, skoro pa da nemam ništa dodati, pogotovo ovaj dio što ste rekli, uvijek dok raspravljamo dakle o temama koje smatram da jesu bitne doista za daljnji razvoj gospodarstva i poduzetništva, za investicije, za nova radna mjesta, onda nekako imamo dojam da je zapravo rasprava poprilično mlaka, dok imamo rasprave koje su, rekao bih, isto tako bitne, međutim, gdje imaju prizvuk populizma i gdje je moguće zapravo iskoristiti tu raspravu za iznošenje nekih stavova kojima su tim biračima interesantni ili oni misle da su im interesantne, onda je sabornica prilično puna, pogotovo ovdje, rekao bih, više prema sredini, nažalost predstavnika njihovih ovdje nema, mislim prije svega na naše kolege iz Mosta, ali očito su to teme koje njima nisu interesantne.
Hvala. Gđa. Nadica Dreven Budinski.
Hvala lijepa. Evo, poštovani kolega Habijan. Zašto, tu su ljudi koji znaju što znači poduzetnička zona i što znači ovaj Zakon koji je sad na prvom čitanju, a i vidli smo iz ovog Prijedloga, da je 585 poduzetničkih zona, od toga je samo polovica i da ih još ovdje više 740 neaktivnih poduzetnika pa prema tome, ja se nadam da će se i o tome voditi briga, naravno, registar tih poduzetnika da stvarno ne može ih svaka općina imati svoju poduzetničku zonu, da se ipak mora voditi ovaj malo i računa da te poduzetničke zone budu, pogotovo evo, mi u našoj županiji imamo pad poduzetničke zone, odnosno svih gradova, ali sve su popunjene. Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa poštovana zastupnice Budinski. Pa slažem se apsolutno s vama i ovim podacima koje ste iznijeli, što smo čuli u uvoznom izlaganju predlagatelja, ali ja smatram da će upravo ovaj izmjena dakle čl. 29a koji sad jasno predviđa pod kojim uvjetima se nekretnine daruju onemogućiti upravo da zapravo većina odnosno dio tih zona bude zapravo neiskorišten odnosno da nema, da nisu privedene svrsi. Smatram da upravo ovi jasno propisani, kumulativno propisani uvjeti će to spriječiti i zato smatram da je ovaj prijedlog i ova izmjena, pogotovo ovaj čl. 29a. dobar i stoga ga podržavam. Hvala lijepa.
Hvala. Nemate više replika. Sada je na redu gđa. Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Prethodnici prije mene su raspravljali o praznoj i o punoj sabornici. Ja nekako mislim da je teško biti saborski zastupnik opće prakse i razumjet se u sve. Ja nastojim uvijek sudjelovati aktivno u raspravama za ono što mislim da znam, za ono što se nekako sa svojim znanjem i iskustvom razumijem i nastojim kroz tu raspravu nekako doprinijeti da dobijemo bolje zakonsko rješenje. Ja tu često neke zakone ne dijelim na vaše i naše, ja mislim da zakoni trebaju biti takovi da idu u korist razvoja RH i u korist razvoja svih naših građana. Stoga ću ovu pojedinačnu raspravu krenuti od sitnice, pa prema globalnom. U čl. 6. je dodata, dodano je novo i kaže u čl. 11., toč. 2. i 3. mijenjaju se i glase i kaže „popis svih zemljišnih parcela“. Ja sam i na odboru, a ponavljam i sad, to bi trebao glasit „popis svih katastarskih čestica“ iz jednostavnog razloga da bi međusobno sa drugim propisima ovo bilo usklađeno. Ovo, to ponavljam i sa govornice jer ćete to imati i fonogramu, pa onda i očekujem da ćete do drugog čitanje i na to odgovoriti iz jednostavnog razloga da bi i ovaj zakon bio operativan. Ponavljam još jedanput, ništa nije počelo jučer, sve je počelo davnih dana, a sve se bazira kad je riječ o poduzetničkim zonama na prostoru i na zemljištu. Ja sam sudjelovala u izradi jednog zakona u kojem zakonu sad ne mogu točno i ne trebam točno citirat, ali reći ću vam, piše otprilike ovako, kad postoji prijepor između države i JLS u odnosu na vlasništvo zemljišta onda se sa projektom može ići dalje, a ovaj sud i vlasništvo će se riješiti naknadno, drugim riječima može se dobiti lokacijska i može se dobiti građevinska dozvola, a sud, tad je bilo u jednom prijedlogu zakona, je, je, je, je, ja sudjelovala i to je bilo u prijedlogu zakona iz jedne druge, iz jedne druge domene, a onda dok se ne riješi to, do uporabne dozvole se mora riješiti i taj, i taj prijepor. Vrlo brzo je to brisano van. Al zamislite kako vam to izgleda kad vam dođe neko, neko sa strane dakle u Hrvatsku i sad pročita takvu jednu odredbu i kaže čekajte malo, vi imate nekoliko država, čekajte malo, vi imate neki drugi, drugi problem. Zamislite kad vi u zakonu morate reći da ono što je na, što nije riješeno između JLS u smislu vlasništva, tko je vlasnik na tome, dal je vlasnik JLS il je da tako kažem središnja država, da oni rješavaju na nekakvom sudu. Nema tu napretka dok to ne napravimo. Ponovit ću još jedanput, ovaj zakon je dobar. Ovaj zakon je korektan, ali on ima osnovni problem, a osnovni problem se ne nalazi ni u ovom ministarstvu, ni u ovom zakonu, osnovni problem se nalazi u jednom drugom ministarstvu. Ja sam s ove govornice nekoliko puta rekla, a to kažem i danas, ja sam se zalagala za to da bude Ministarstvo imovine jer mi se činilo na taj način će Hrvatska poslati poruku da konačno odlučuje rješavati svoju imovinu, stavljat ju u funkciju i važna je. Nek mi netko objasni, ja nastojim biti razumna, zašto, što je to da neko ministarstvo rješava problem 5.g., 6.g., 7.g. gdje su nekakvi ulazni podaci čak čisti, dakle geodet je za to vrijeme mogao godišnje jedanput izmjerit zemljište, možete povjesnicu gruntovnice nekoliko puta provjeravati i slagati. Dakle sve okej, vi ovdje kažete kako ćete upravljati, što će biti, samo je pitanje što je bazično? Mi smo imali pred neko vrijeme onaj program katastarske izmjere koji je bio katastarska izmjera za građevinsko područje. Ako se zaustavi sve na izmjeri, a ne provede se sve u gruntovnicu, opet će bit problem. Vi koji ste načelnici JLS-ova ili ste bili, dobro znate o čemu govorim. Dakle, čak možemo i katastar riješit, ali mi smo jedina od bivših članica Jugoslavije koja ima razdvojen katastar i gruntovnicu, drugi to nemaju. Dok mi imamo jednu evidenciju u katastru, drugu u gruntovnici, dok to međusobno paralelno radimo nema pomaka. Hvala.
I vama. Gđa. Anamarija Blažević je sad na redu, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Sigurno ćemo se svi ovdje složit da poduzetništvo zauzima posebnu ulogu u svim nacionalnim gospodarstvima, pa u skladu s tim i razvoj poduzetništva jedan je od strateških ciljeva većine gospodarstva diljem svijeta, naravno tako i u RH. Isto tako uz razvoj poduzetništva strateški cilj je i razvoj poduzetničke infrastrukture s obzirom da ona predstavlja osnovu za uspješnu provedbu i razvoj poduzetničke aktivnosti. Kad se neka fizička osoba odluči za poduzetnički pothvat potrebno joj je sva podrška, kao i infrastruktura u sklopu koje će se lakše probiti na tržište i u konačnici opstati. Kvalitetna poduzetnička infrastruktura bitno doprinosi započinjanju i razvoju poduzetničkih aktivnosti, rastu broja poduzetnika i broja zaposlenih, poboljšanju poslovnih rezultata poduzetnika i naravno jačanju njegove konkurentnosti te je jedan od značajnih alata u privlačenju novih investicija. Atraktivnost pojedine poduzetničke zone ogleda se kroz njenu infrastrukturnu opremljenost pri čemu se misli i na energetsku, komunalnu itd. infrastrukturu unutar obuhvata zone, a zatim i dostupnost kvalificirane i kvalitetne radne snage jer bez radne snage obrazovanost za poslove koji su kod poduzetnika unutar zone potrebni teško je očekivati uspjeh, a u novije vrijeme atraktivnosti sigurno doprinosi i nova tehnologija i digitalizacija, kao i njen razvoj. Zakon o unaprjeđenju poduzetničke infrastrukture koji je stupio na snagu 2013.g. definira osnovna pitanja uređenja sustava poduzetničke infrastrukture. Čuli smo da je mijenjan već u 3 navrata, a sve s ciljem unaprjeđenja zakonskog okvira koji regulira poduzetničku infrastrukturu i dokaz je to, kao i ova današnja rasprava da se u stvari poduzetnička infrastruktura razvija i zbog toga treba poduprijeti sve ove zakonske izmjene koje prate stanje na terenu i pomažu da se ide u korak sa zahtjevima koje nam donosi novo doba, doba digitalizacije. Poduzetničke potporne institucije dio su poduzetničke infrastrukture, provode brojne potporne programe i osim toga imaju i za cilj zastupati važnost istraživanja, inovacija, te promovirati tehnološki razvoj u poslovnom sektoru. Zato ću se ja osvrnuti sad na čl. 3. ovih izmjena i smatram da je izuzetno važan jer dodaje novu vrstu i kategoriju poduzetničke potporne institucije, a to su digitalni inovacijski centri koji su definirani u ovom zakonu. Razina digitalizacije industrije u EU je neujednačena ovisno o sektoru, ovisno o zemlji, veličini tvrtke i ključni problem čine nedostatna znanja i vještine pri uvođenju digitalnih tehnologija i poteškoća u pronalaženju financija. Prema podatku kojeg sam pronašla samo 20% malih i srednjih poduzeća, a ovdje je naglas na malim i srednjim poduzećima u EU visoko je digitalizirano. Upravo u tome digitalni inovacijski centri imaju najznačajniju ulogu. Njihov zadatak treba biti pružanje pomoći tvrtkama, malim i srednjim poduzećima da korištenjem digitalnih tehnologija, razvijanjem pametnih vještina i stvaranjem novih znanja postanu inovativnija, produktivnija i konkurentnija. Mi već danas u RH imamo primjere digitalnih inovacijskih centara, sigurno je jedan od najprepoznatljivijih „Pismo“ iz Sisačko-moslavačke županije koji je u Novskoj pokrenut kao specijalizirani inkubator za gejming industriju koji je umrežavanjem sa sustavom potpora države, županija i grada, srednjoškolskim obrazovanjem i neformalnom edukacijom drugim dionicima napravio jednu sinergiju i prepoznatljivost cijelog projekta, a osobno se nadam da će i u mojoj županiji i naravno u drugim županijama uskoro biti jedan koji se opredijelio za razvoj umjetne inteligencije. Mislim da će svi digitalni inovacijski centri morati biti umreženi upravo zbog specifičnih znanja. Ove izmjene treba i podržati zbog programa EU Digitalna Europa 2021. do 2027. odnosno uskladiti ga s navedenim programom da se kroz spomenute digitalne inovacijske centre poduzetništvu ponude dodatne usluge, ali i kako bi uspješno privukli sredstva iz fondova EU za tu namjenu. Zaključno, što je pojedina poduzetnička zona bolje infrastrukturno opremljena, lokacijski je konkurentna, te se nalazi unutar poticajnog poduzetničkog okruženja, a to će u budućnosti sigurno biti digitalni inovacijski centri. Njena isplativost raste povećanjem broja poduzetnika koji u njoj posluju. Kvalitetna poduzetnička infrastruktura na određenom području u velikoj mjeri utječe i za unaprjeđenje poslovne klime u RH. Hvala.
Imate jednu repliku gospodina, o gđe. Zmajić.
Hvala. Poštovana kolegice Blažević, budući sam bila više puta u Pakracu i vidjela sam da vaša poduzetnička zona je u potpunoj funkciji, pa me zanima kada ste vi krenuli sa formiranjem poduzetničkih zona na području grada Pakraca? Hvala.
Izvolite.
Hvala lijepo. E ovako, prvo moram reći da je Pakrac u Domovinskom ratu srušen, porušen i nije bilo industrije i tamo već 1999.g. krenulo se u formiranje poduzetničke zone osnivanjem našeg poduzetničkog centra. Mi danas u zoni imamo dva inkubatora, imamo u toj jednoj zoni preko 500 ljudi stalno zaposlenih tamo i moram reći da smo sa izgradnjom i zone i ova dva inkubatora što sam rekla u stvari uspjeli uz pomoć pretpristupnih fondova EU upravo za namjenu razvoja poduzetničke infrastrukture. Dakle, uspjeli smo napraviti nova radna mjesta, doprinijeli smo i evo regionalnom razvoju i postali smo na neki način vodilja tog malog odnosno mikro i malog poduzetništva u onom dijelu Slavonije odakle ja dolazim.
Hvala. Nemate više replika. Sad je na redu g. Siniša Jenkač, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Pa evo, puno toga je danas rečeno o poduzetništvu. Kao što je i kolega Klarić rekao ili neki drugi kolega, nema baš previše prisutnih zastupnica i zastupnika, što ovaj na neki način žalosti, ali evo tu smo gdje smo. Znači Zakon o unaprjeđenju poduzetničke infrastrukture, postojeći zakon koji se ovim izmjenama unaprjeđuje i na neki način uvodi se i određen red u samo funkcioniranje poduzetničkih zona. Ono što bi ja u svakom slučaju želio reći da nije jednostavno formirati poduzetničku zonu, za to vam treba otprilike 10.g. i susrećete se sa svim ovim problemima koji su ovdje već bili navedeni, pogotovo ukoliko se radi o djelomičnom ili potpunom darovanju državne imovine, onda je to nažalost traje, kao što smo čuli i nadam se da će se i tu dogoditi neke promjene, da će se i tu ubrzavati upravo ti procesi darovanja državne imovine za potrebe poduzetničkih zona. Dobro je da se ovdje definira definicija da se produžuje rokovi predviđeni namjeni darovanih nekretnina i da kao što sam rekao, jedinice lokalne samouprave koje formiraju poduzetničke zone njima to nije jednostavno i za svaki poduzetničku zonu trebate značajna financijska sredstva izdvojiti iz vlastitih proračuna, pa evo, zahvaljujem ministarstvu koje je do sad kroz programe i projekte sufinanciralo i pomagalo jedinicama lokalne samouprave da formiraju poduzetničke zone, da ih komunalno opreme. Nadam se da će i u budućem programskom razdoblju biti na neki način osmišljeni programi na koji način će se pomagati jedinicama lokalne samouprave da lakše formiraju poduzetničke zone. Ovdje često puta smo govorili i stalno, svi su ponavljali, jedinica lokalne samouprave. Pa evo, drago mi je da je konačno netko shvatio da ta jedinica lokalne samouprave nečemu služi. Ono što ja tvrdim s ove govornice i stalno, bez jedinica lokalne samouprave za mjesec dana vi bi imali kolaps funkcioniranja društva jer bez jedinice lokalne samouprave nema apsolutno ničega, ali baš ničega i to mogu tvrditi i to mogu potkrijepiti dokazima. Pa između ostalog, kad govorimo o ovom Zakonu, nema, ja mislim niti jedne poduzetničke zone koja je formirana na neki drugi način i koju je netko drugi formirao na područje RH doli te nesretne jedinice lokalne samouprave. I drago mi je da ovaj Zakon pomaže jedinicama lokalne samouprave i usmjerava da mogu kvalitetno formirati upravo te poduzetničke zone. Nije jednostavno formirati poduzetničku zonu, to znaju kolege gradonačelnice, načelnice i gradonačelnici i na kraju krajeva, kad krenete formirati poduzetničku zonu, onda vi najčešće radite na slijepo jer ne znate koga ćete dobiti, kakav će taj poduzetnik biti, koje su u biti njegove potrebe, od ne znam, ostale infrastrukture, znači ne govorim to o cestama, znači kolike su potrebe za električnom energijom, za plinom i svim ostalim što treba. Znači na neki način mi trebamo gledati jako, jako unaprijed u daljinu, formirati, isfinancirati i na kraju, opet nam se dogodi da to trebamo i prodati. Naravno, uz sve potpore koje jedinice lokalne samouprave daju znači oslobađaju komunalnih doprinosa, oslobađaju komunalne naknade na, ne znam, 3 godine od samog nekakvog proizvodnog procesa koji krene, od toga da sufinanciranju kilovate struje, itd., vama nije jednostavno privući poduzetnike u te poduzetničke zone. Naravno, paralelno, susrećemo se i sa problemom kada vi formirate poduzetničku zonu na privatnom vlasništvu, onda je najveći problem kako na neki način u te privatne vlasnike, u taj, zone koje su formirane na privatnom vlasništvu dovesti tu infrastrukturu i često puta morate primjenjivati one sustave izvlaštenja da bi vi doveli cestu, da bi dobili osnovnu komunalnu infrastrukturu. Tako da nije jednostavno formirati poduzetničke zone i apeliram na ministarstvo da i dalje nastavlja sa programima pomaganja financiranja i sufinanciranja ulaganja u poduzetničke zone.
Vrijeme. Hvala. Replika gđa. Barbara Antolić Vupora.
Poštovani g. zastupniče, dakle sami ste iznijeli u svom izlaganju, nije lako oformiti poduzetničku zonu. Još je teže napuniti, dakle što nam možete iz vlastitog iskustva reći što ćete vi napraviti po pitanju digitalnih inovacijskih centara kao nužne digitalne podrške upravo onima koji jesu već u postojećim poduzetničkim zonama.
Odgovor.
Pa tamo di to postoji, di su digitalni inovacijski centri formirani, naravno, to sa razine ministarstva, ja mislim da se u svakom slučaju podržava i da će se to podržavati. Ono što ja u svakom slučaju pripremam, a pitali ste me možda i osobno za svoju lokalnu jedinicu samouprave, evo trenutno smo u fazi projektiranja, u fazi pripremanja i nadamo se da ćemo i biti u mogućnosti da, evo, na nekim od predstojećih budućih natječaja prođemo sa aplikacijom. Dug je put, evo mi nažalost u Novom Marofu nismo te sreće da imamo nešto značajno državne imovine nego sve za one koje smo formirali, morali smo kupovati od privatnih vlasnika i puno, puno investirati u samu infrastrukturu.
Gđa. Nadica Dreven Budinski.
Poštovani saborski zastupniče. Evo ga, i sami ste rekli koliko je dugi put i koliko jedinice lokalne samouprave moraju same financirati. Nismo te sreće da imamo baš puno državnog zemljišta jer dolazimo, evo ga, iz naše Varaždinske županije, a pogotovo naš, moja općina i vaša su susjedi i samo mogu reći da, evo, moja općina će biti sad prva u provođenju katastarske izmjere u cijeloj županiji i to je period koji traje već 8 godina. Znači 8 godina mi radimo katastarsku izmjeru, a da ne govorimo koliko nam treba da otkupimo sva ovoga, zemljišta od privatnih vlasnika da bi uopće mogli napraviti jednu poduzetničku zonu. Mislim da je ovaj Prijedlog zakona donekle ovoga, rješava situaciju, ali sve mi se čini da to ide malo presporo i da sigurno već ostalih ministarstava, a pogotovo sad i EU fondova, da bi teško bilo koju poduzetničku zonu mogao napraviti da bude ona kvalitetna i da bi ona bila u funkciji. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor.
Pa hvala kolegice Nadice. Dolazimo iz susjednih, tj. općine i grada, i poznajemo problematiku upravo neimanja državnog zemljišta na neki način, koliko god to dugo traje, ali to je jedna određena prednost kada dobite određeno državno zemljište pa možete na tom području formirati poduzetničku zonu. Naravno, često puta i to nije konačno rješenje jer vi morate i dalje širiti zonu, dokupljivati i upravo evo, ja ću završiti odgovor na repliku da možda bi bilo ili ne bi bilo zgorega razmišljati da se poduzetničke zone stave od višeg interesa za RH i da nam se, znači kao što se za ceste, kao što se za prometnice omogući izvlaštenje, da nam se omogući i za formiranje poslovnih zona izvlaštenje određenih površina koje su kroz prostorne planove definirane kao zone.
Hvala. Gđa. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani zastupniče Jenkač. Ja ću se u svojoj replici referirati na vaš uvodni dio izlaganja u kojem uvodnom dijelu izlaganja ste utvrdili da je za ovakav tip zakona puno veća zainteresiranost vladajućih od oporbe i da oporbe nema, za razliku od vladajućih koji aktivno sudjeluju u ovom, u diskusiji o ovom Zakonu. Mene zanima temeljem kojeg propisa i temeljem kojeg zakona, kad je 8 vladajućih zastupnica i zastupnika u sabornici i 8 oporbenih, temeljem čega je tih 8 vladajućih puno više od ovih 8 oporbenih? Jer kad, ja sam točno pobrojala u trenutku kad ste vi to se referirali u tom trenutku kao i sad je 8 bilo vladajućih zastupnica i zastupnika i 8 oporbenih. Dakle postoji vjerovatno neki propis, nekakva norma, nekakav pravilnik po kojem je 8 oporbenih više od 8, odnosno 8 vladajućih više od 8 oporbenih, pa lijepo molim da mi objasnite.
Hvala. Odgovor.
Pa evo, ja mogu samo reći da slušajući rasprave i zainteresiranost općenito svih zastupnika za ovu temu, mogu reći da je relativno slaba i nije baš nešto posebna. Mogu samo utvrditi, slušajući neke druge rasprave, onda zainteresiranost zastupnika, da li oporbenih, da li vladajućih je daleko veća za neke puno, po meni nevažnije teme nego što je ova tema, ali evo, to je moj subjektivni sud, kao što je bio, čini mi se i subjektivni sud kolege Habijana kada je to izrekao sa ove govornice. Pa evo, često puta se sa ove govornice čujeju različiti subjektivni sudovi pa ja ne vidim razloga da i ja ne bi imao pravo na jedan ovakav subjektivni sud, a to, ako to nekoga pogodi, Bože dragi, svašta što je ovdje govornici izgovoreno pogađa razne kolegice i kolege, [[Upadica: Hvala. Hvala.]] kako vladajuće, tako oporbene, pa evo, to je demokracija, hvala Bogu.
Hvala lijepa. I zadnji replikant g. Klarić.
Kolega Jenkač, spomenuli ste jedan zgodan detalj, bez Vlade, resornog ministarstva, ovdje Sabora koji priprema zakonodavni okvir. Ključ, odnosno operativno ono što će se događati nakon donošenja odluke ili bilo kojeg zakona ovisi o terenu, dakle onom gradu, općini, pa i najmanjem u RH, a o angažmanu svatko od nas osobno. Zato svi ovi zakone koje donosimo, pa i ovaj koji je ključan za razvoj gospodarstva, poduzetničke infrastrukture, nosi jednu bitnu poantu, da se što više zakonskom regulativnom približimo tog načelniku, gradonačelniku, odnosno ljudima na terenu koji pripremaju, grade i operativno provode. Ukoliko zakonska rješenja budu onakva kakva su bila, da ograničavamo sa nekih 60% u krugu 20 km popunjenosti nekakve zone, a da ne sagledavamo njihove razvojne planove i sve ono što ti načelnici i gradonačelnici, općinski vijećnici i njihove službe na terenu odrađuju, onda nismo na dobrom putu i zato je dobro uvijek to isticati da bez sinergije [[Upadica: Hvala, hvala.]] ministarstava i nas ovdje u Saboru [[Upadica: Hvala lijepa.]] i lokalnih samouprave, razvoja neće biti.
Odgovor.
Evo, slažem se kolega zastupniče i gradonačelniče sa vama, mi na terenu provodimo sve ono što se u ovom Visokom domu izglasa i često puta to nije lako i jednostavno i dapače, treba raditi na tome da se izvršna vlast, Vlada i ona izvršna vlast na lokalnoj razini što bolje ubace u istom smjeru, znači rade sinergijski i evo, nadam se, kao što sam rekao u vlastitoj raspravi da će sva ona sufinanciranja i svo ono promišljanje koje trenutno ima Ministarstvo gospodarstva ići i dalje u tom smjeru da nama pomažu na terenu, pogotovo nama koji nemamo velikih površina da lakše formiramo zone, a ovi loši zakoni koji su bili i koji su radili štetu, hvala Bogu da ih više nema i nadam se da se nikad više neće pojaviti.
Hvala lijepa. Nemate više replika i sada imamo 5 minuta pauze iz tehničkih razloga jer nam tehničari, videotehničari mole pauze radi stringa, Youtubea i takve stvari koje oni znaju zašto treba 5 minuta. Nastavljamo u 18 i 6 minuta.
Poštovana zastupnica Ankica Zmajić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolege i kolegice. Evo danas je pred nama vrlo važan zakon za jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave za razvoj gospodarstva, poduzetništva i zapošljavanje na našim područjima. Zakonom o unapređenju poduzetničke infrastrukture uređuje se pitanje određene poduzetničke infrastrukture, vrste i kategorizacije poduzetničkih zona i poduzetničkih potpornih institucija, ustrojavanje Registra poduzetničkih zona i poduzetničkih potpornih institucija, sustav i potpora, odnosno preduvjeti i kriteriji odobravanja potpora za unapređenje poslovnih aktivnosti, poduzetničkih zona i potpornih institucija. Poduzetnička infrastruktura obuhvaća poduzetničke zone i poduzetničke potporne institucije. Poduzetničke zone definirane su kao infrastrukturna opremljena područja energetskom komunalnom prometnom i komunikacijskom infrastrukturom. Poslovne zone moraju biti uređene prostornim planovima jedinice lokalne samouprave namijenjene obavljaju određenih vrsta poduzetničkih, odnosno gospodarskih aktivnosti. Osnovna karakteristika poduzetničkih zona ja zajedničko korištenje infrastrukturne opremljenosti. Poduzetničke potporne institucije usmjerene su na provođenje programa za razvoj poduzetništva posebno malih i srednjih poduzetnika, a to su razvojne agencije, poduzetnički centri, inkubatori, centri kompetencije i slobodne zone. Cilj ulaganja u poduzetničku infrastrukturu je poticanje ravnomjernog gospodarstva, razvoja Republike Hrvatske, jačanje malog i srednjeg poduzetništva odnosno otvaranje novih radnih mjesta. Ovim izmjenama i dopunama zakona definiramo pravni status subjekata poduzetničke infrastrukture, mijenjaju se definicije poduzetničkih zona i poduzetničkih potpornih institucija, definiraju se kriteriji, postupak vezano za raspolaganje nekretninama u vlasništvu Republike Hrvatske, regulira se status jedinstvenog registra poduzetničke infrastrukture kao referentne baze podataka poduzetničkih zona, poduzetničkih potpornih institucija. U mojoj općini Vrpolje aktivne su dvije mikro poduzetničke zone. Jedna zona Močilno je popunjena, ima oko sto zaposlenih. Druga zona je Vašarište, ima za sada zaposlenih deset radnika, a u planu je izgradnja za još jedan pogon koji će zaposliti desetak radnika. U razvojnom sporazumu Slavonije i Baranje i Srijema planirano je financiranje infrastrukture u pojedinim poslovnim zonama, gdje je navedena i poslovna zona Vrpolje – Vašarište, pa ovim putem koristim priliku i zamoljavam resorno Ministarstvo regionalnog razvoja, fondova EU da omoguće objavu javnih poziva za projekte izgradnje komunalne infrastrukture u poslovnim zonama što je planiramo razvojnim sporazumom koje su planirane, znači za objavu javnih poziva a nisu do današnjeg dana objavljeni. Tim javnim pozivima ne samo da se raspišu već da ministarstvo osigura financijska sredstva kako bi kroz projekt izgradnje povećali investicije, zaposlenost i gospodarstvo što nama u jedinicama lokalne samouprave je cilj kao i ravnomjerni razvoj, regionalni razvoj Republike Hrvatske. Ovaj zakon je dobar i njim još više razvijamo gospodarski rast a to nam je ne samo nama bitno u jedinicama lokalne samouprave, odnosno općinama, gradovima već i u cijeloj našoj lijepoj Republici Hrvatskoj. Hvala.
Imamo jednu repliku. Molim vas ostanite. Uvažena zastupnica Marina-Opačak Bilić.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice, kad govorimo o poduzetničkim infrastrukturama onda je važno spomenuti i potencijal poduzetnika za ulaganje koji već ste i spomenuli, malo ste se tog dotakli nije na zavidnoj razini. Doista zemljišta u vlasništvu države treba što više staviti u funkciju, ali jednako tako država treba privlačiti poduzetnike i osnažiti ih. Vjerujem da ćemo se složiti da poduzetnička zona treba imati utjecaj na porast broja zaposlenih, to ste isto spomenuli i iznimno je zapravo važan u konačnici zapravo taj cilj osobito kod nas u Slavoniji gdje imamo velik potencijal, no zapravo se ipak poduzetnici odnosno inozemni ulagači ne odlučuju ulagati i proizvoditi u Hrvatskoj, pa tako i oni koji su donedavno djelovali u hrvatskim slavonskim industrijskim zonama gase postrojenja. Evo iskoristit ću ovu priliku da apeliram i na vas i na nadležne da evo razmotrite olakšanja poduzetnicima. Hvala.
Odgovor.
Hvala lijepo. Evo budući da smo mi iz iste županije i smatram da ste ovdje sad upravo naveli ovo zatvaranje ovog pogona što je bilo, gdje se šivalo za automobile. Jel' ste na to mislili? Pa to je znači strani investitor koji je došao i sad je firmu iz Slavonskog Broda preselio u susjednu Bosnu i Hercegovinu, a razlog je kao jeftinija radna snaga što i je činjenica. Ali da smo mi tu sad kao naša županija mogli nešto utjecati nismo mogli utjecati, jer što svi pričamo da su i kod nas male plaće, pa onda još ako bi radili za 3000 kuna ne znam šta bi, a u susjednoj BiH vjerojatno rade za 30 000 kuna i to njima puno znači. A evo, nastojat ćemo u buduće da što god se može za razvoj gospodarstva i poduzetničkih zona poglavito na našoj županiji da realiziramo. Hvala.
Evo sa ovim smo iscrpili raspravu. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. I posljednja točka današnjeg dnevnog reda je - Prijedlog zakona o zaštiti potrošača, prvo čitanje, P.Z.E. br. 175. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prilikom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Poštovana državna tajnica Nataša Mikuš-Žigman. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Evo dozvolite mi predstaviti uvodno novi Prijedlog zakona o zaštiti prava potrošača pri čemu bih istakla glavne razloge zašto se pristupilo izradi ovog novog zakona kao i naravno glavne novine koje taj zakon donosi. Jedan od razloga za donošenje novog Zakona o zaštiti potrošača bilo je prenošenje tzv. Omnibus direktive koja je u stvari u sebi sadrži četiri postojeće potrošačke direktive koje je bilo potrebno prenijeti u nacionalno zakonodavstvo. Budući da je naravno svjesni smo kontinuiranog razvoja digitalnog okruženja, digitalnih alata kojima se koristimo, te je stoga i u ovom propisu izvršena prilagodba odgovarajućih definicija i drugih odredbi u odnosu na ranije pravno uređenje kako bi se upravo u primjenu propisa uključio, odnosno pojačao i ovaj digitalni segment. U vezi s time način podnošenja pisanog prigovora je prilagođen aktualnim sredstvima komunikacije, pa tako trgovci mogu omogućiti potrošačima podnošenje pisanog prigovora putem, dakle sredstava mrežne komunikacije ali samo pod uvjetom da takvo komunikacijsko sredstvo omogućava pohranu vremena i sadržaja prigovora kako se sa sadržajem takvog prigovora ne bi moglo manipulirati. Nadalje, dosta se govori naravno o odgovornosti internetskih posrednika, odnosno platformi putem kojih potrošači sve češće kupuju robu i usluge, a upravo je taj segment bio do sada uvelike nereguliran. Platforma sada mora jasno istaknuti da li potrošač prilikom kupnje sklapa potrošački ugovor sa trgovcem ili neki drugi ugovor primjerice između dvije fizičke osobe i naznačiti da u slučaju da prodavatelj nije trgovac u smislu Zakona o zaštiti potrošača onda potrošač nema adekvatnu zaštitu koju mu daje potrošačko zakonodavstvo. Dakle, potrebno je o tome adekvatno informirati potrošača. Vezano uz posebne oblike prodaje trgovci će biti dužni istaknuti sniženu cijenu koju primjenjuju tijekom trajanja posebnog oblika prodaje i najnižu cijenu koju je trgovac primjenjivao za isti proizvod tijekom razdoblja od 30 dana prije provođenja takvog posebnog oblika prodaje. Razlog ove izmjene je ograničavanje mogućnosti manipulacije cijena od strane samih trgovaca prije provođenja takvih posebnih oblika prodaje. Nadalje proširili smo tzv. crnu listu, okolnosti koje predstavljaju nepoštenu poslovnu praksu. Tako se na tu crnu listu dodaju primjerice zabrana preprodaje ulaznica za događanja ako ih je trgovac nabavio upotrebom automatiziranih sredstava jer je na taj način mogao u stvari zaobići ograničenje u pogledu broja ulaznica koje jedna osoba može kupiti. Isto tako se uvodi obaveza navođenja da su recenzije proizvoda da li su potrošači doista koristili ili kupili proizvod se dakle moraju navesti prilikom prodaje takvih proizvoda i isto tako je propisana zabrana podnošenja lažnih potrošačkih recenzija ili preporuka. Iskoristili smo isto tako opciju koju za države članice predvidjela Omnibus direktiva, te smo pobliže regulirali obavljanje nezatraženih posjeta potrošačevom domu od strane trgovaca što držimo da je vrlo bitno kod posebno osoba starije životne dobi kako bi ih zaštitili od agresivne trgovačke, odnosno poslovne prakse. Također određene prakse trgovaca koje do sada nisu bile regulirane, a kojima su se kršila potrošačka prava primjerice u slučaju dvojne kvalitete robe se sada pod određenim uvjetima smatraju nepoštenom poslovnom praksom, a opet sve u svrhu da se osigura viši stupanj zaštite potrošača prilikom kupovine roba i usluga. Nadalje, izmjena koja je također rezultat transpozicije Omnibus direktive je propisivanje učinkovitih i odvračajućih novčanih kazni onim trgovcima koji su odgovorni za raširene povrede kolektivnih interesa potrošača. Dakle, to su one povrede koje obuhvaćaju potrošače iz najmanje dvije države članice ili kada dođe do povrede sa dimenzijom Unije, znači u najmanje dvije trećine država članica EU. I tu budući da se radi o iznimno teškim kršenjima prava potrošača koji utječu na velik broj građana su dakle sankcije propisane na način da iznos novčane kazne za takve povrede mora biti najmanje 4% godišnjeg prometa trgovca. Osim preuzimanja odredbi Omnibus direktive prilikom izrade ovog novog Zakona o zaštiti potrošača smo se također vodili potrebom modernizacije i dodatnog reguliranja pojedinih odredbi iz razloga što temeljem iskustava iz dosadašnje primjene Zakona o zaštiti potrošača. Tako smo na primjer proširili definiciju pisanog prigovora na način da su u definiciju uključene i situacije kada potrošački ugovor nije sklopljen, a potrošač je nezadovoljan poslovanjem trgovca. Na primjer u slučajevima pritužbi na nepoštenu ili agresivnu poslovnu praksu trgovca. Nadalje dodana je obveza trgovca da se prilikom odgovora na pisani prigovor jasno izjasni o osnovanosti potrošačke pritužbe čime će se u stvari eliminirati mogućnost dostavljanja generičkih odgovora od strane trgovaca sa kojima se ako tako mogu reći kupuje vrijeme, a koji se onda ne odnose na konkretnu pritužbu potrošača. Kada govorimo o javnim uslugama također ovim prijedlogom zakona na popis javnih usluga dodajemo i uslugu parkiranja na uređenim javnim površinama i u javnim garažama, a sve to kako bi se povećala učinkovitost rješavanja prigovora u predmetnom području. Nadalje vezano uz usklađivanje sa odredbama Zakona o obveznim odnosima produljen je rok od šest mjeseci na godinu dana unutar kojeg trgovac snosi teret dokaza za postojanje materijalnog nedostatka što naravno kao što sam rekla je usklađivanje sa izmjenama Zakona o obveznim odnosima. Osim toga, dodatno je razjašnjena odredba koja se odnosi na pitanje podmirivanja troškova vještačenja koja se nužno provodi radi utvrđivanja da li postoji materijalni nedostatak na robi. Iz tog razloga sada se izrijekom propisuje da trgovac isključivo predujmljuje troškove vještačenje umjesto da ih uvijek snosi. Naime, potrebno je naglasiti da se ovom izmjenom postojeće uređenje navedene problematike ne mijenja već se samo pojašnjava zakonska mogućnost trgovca da u slučaju kada rezultati takvog vještačenja pokažu da materijalni nedostatak nije postojao, a navedeno je njemu uzrokovao određene troškove da onda ima pravo tražiti naknadu štete u parničnom postupku. Dakle, ovime pokušavamo u stvari stvoriti ravnotežu u pogledu prava trgovaca i potrošača. Ovim se prijedlogom zakona detaljnije uređuje i ono područje koje garantira poštivanje potrošačkih prava, odnosno same provedbe ovog Zakona, stoga su u konzultaciji sa nadležnim tijelima detaljnije razrađene odredbe koje se odnose na provođenje inspekcijskog nadzora, a upravo sa željom da osiguramo brže, transparentnije i učinkovitije postupanje provedbenih tijela odnosno inspektorata i drugih tijela. Izrijekom je dodana Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga kao provoditelj nadzora koji se odnosi na postupanje trgovaca kojima HANFA izdaje odobrenje za rad. I isto tako je dodana i Poljoprivredna inspekcija za provođenje nadzora nad kvalitetom hrane. Nadalje, izrijekom je propisano koje konkretne podatke i dokumentaciju mora sadržavati potrošačka predstavka kako bi inspekcijsko tijelo po istoj moglo postupati, ali se daje mogućnost dodavanja, odnosno davanja dodatnog roka za dopunu takve potrošačke predstavke. Kada govorimo o trgovcima propisana je obveza izjašnjavanja trgovca o predstavci potrošača na traženje inspektora, te rokovi u kojima trgovac ima obvezu, dakle izjasniti se nadležnoj inspekciji kao i sankcije za slučaj d trgovac u tom roku ne udovolji traženju nadležnog inspektora. Propisane su i dodatne ovlasti nadležnih inspektora koje će osigurati učinkovitiju provedbu primjerice mogućnost provođenja nadzora kupnjom sa tajnim identitetom. Zatim mogućnost izdavanja privremene mjere koja se odnosi na uklanjanje sadržaja ili ograničenja internetskom sučelju, odnosno pristupu internetskom sučelju. Detaljno se propisuju situacije kada nadležni inspektor neće podnijeti optužni prijedlog ili izdati prekršajni nalog, odnosno situacije kada će isto učiniti bez odgađanja jer se radi o težem tipu prekršaja, odnosno kršenja prava potrošača. Evo ovo su glavne izmjene koje smo predložili ovim zakonom. Kao što možete vidjeti iz iznesenog, dakle želimo osigurati jedan sveobuhvatan i učinkovit pravni okvir u kojem ćemo postići veću razinu pravne sigurnosti potrošača ali i ravnotežu u odnosu na prava trgovaca što bi trebalo naravno doprinijeti boljem funkcioniranju unutarnjeg tržišta i rezultirati većem stupnju povjerenja u kupovinu roba i usluga kako u Hrvatskoj tako i prekogranično. Cijenjene zastupnice i zastupnici predlažemo da ovaj prijedlog zakona Hrvatski sabor podrži u prvom čitanju i zahvaljujem na pažnji.
Evo imamo nekoliko replika. Prva je poštovani zastupnik Ante Kujundžić.
Hvala predsjedavajući. Poštovana državna tajnice žao mi je što danas tu umjesto vas nema najvećeg hrvatskog izvoznog brenda gospodina Teče. Ono što ću vas pitati jest kako tumačite činjenicu da se hrvatski potrošač nalazi na samome dnu zemalja članica po poznavanju svojih potrošačkih prava i na koji način mislite da će se ova problematika ovim prijedlogom zakona otkloniti. Hvala vam.
Hvala vam lijepo zastupniče Kujundžić na vašem pitanju. Kada kažemo da loše stojimo po pitanju potrošačkih prava, evo ja ću u stvari gledali smo statistiku koja je, dakle zadnja statistika za 2021. godinu prema istraživanju na razini EU i ne mogu se složiti, dakle da u svim segmentima doista stojimo loše. Jer primjerice povjerenje, dakle u trgovce i pružatelje usluga je u stvari na razini od 75% prema tom istraživanju. Povjerenje u kupnju on-line je nešto niže na razini od 50%. Ono gdje ste u pravu svakako je da potrošači nedovoljno znaju o svojim pravima i to je upravo segment u kojem doista moramo intenzivirati naše aktivnosti i to ćemo učiniti kroz provedbu programa zaštite potrošača za razdoblje od 2021. do 2024. godine. Hvala lijepo.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovana državna tajnice moram reći da u ovom opsežnom zakonu ima puno i dobrih stvari, tako da evo dali ste si truda, a vidjet ćemo još koje ćemo nadopune dati. Nije sve savršeno, naravno. Ja bih se malo dotakla pitanja zavaravajuće poslovne prakse kad imate situacije da se reklamiraju različiti proizvodi konkretno lijekovi koji će evo čudotvorno izliječiti dijabetes, debljinu itd. Pri tome se koriste identiteti nekakvih kolega recimo liječnika ili poznatih javnih osoba, a oglašivači čak i ne moraju dolaziti iz Hrvatske ili skrivaju identitet. Dolaze iz bog te pitaj koje IP adrese i vi zapravo njemu teško možete nešto. Znači tu sad jesu u članku 146. navedeni kako su moguća rješenja da se ukloni sadržaj, pa ovo, pa ono. Ali mislim kako će to u praksi izgledati? Tko će njega prijaviti? Tko će ga kazniti? Najlakše je ukloniti sadržaj, ali šteta je već počinjena. Hvala.
Hvala vam lijepo. Naravno to je vrlo relevantno pitanje s obzirom na to da sve veći broj potrošača upravo kupuje korištenjem internetskih platformi. Ovim se zakonom upravo pojačava obveza tih platformi da jasno istaknu sa kime potrošač sklapa svoj potrošački ugovor, odnosno od koga kupuje, koji je izvor dakle usluge ili robe koju kupuje. I naravno kroz inspekcijska tijela bi se to trebalo odgovarajuće i sankcionirati. Naravno u pravu ste kada kažete da tu se događa jedan protok vremena u kojem on može kupiti robu i onda mora potraživati svoje pravo na drugi način.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice. Dakle, ovim zakonom se odredbom članka 133. uvodi još jedna novina, a to je obveza jedinicama lokalne samouprave da moraju osigurati prostor za obavljanje poslova savjetovanja potrošača, te jednako tako i prekršajne odredbe ako oni, odnosno sankcija ako to ne učine. Mi imamo 556 jedinica lokalne samouprave. Na ovom zakonu koji je bio prije raspravljali smo zapravo o njihovoj spremnosti uopće za ulaganje i za gradnju poduzetničkih zona. Mi znamo da su i bili pojedini napori da se to već i napravi u velikim gradovima kao što su Zagreb, Rijeka. Mene zanima kako mislite i kojom dinamikom je to moguće i to neće biti i to i vi i ja znamo neće biti moguće sud. Ali da se možda da se to referira na velike gradove koji su kod nas iznad 30 000 stanovnika ili nešto drugo. Jer ako ovakva odredba ostane i dalje bojim se da ju neće biti moguće provesti. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepo zastupnice Mrak-Taritaš na vašem pitanju. Što se tiče jedinica lokalne uprave naravno vrlo je praksa raznolika. Dakle, neke dobro rade sa udrugama za zaštitu potrošača i drugim udrugama. Dok kod drugih ta obveza nije ispunjena iako ona u stvari postoji već i u sadašnjem zakonu, dakle ne uvodi se ovim novim propisom. Međutim, ono što smo mi ovdje stavili su upravo te prekršajne sankcije kako bi se i na taj način potaklo jedinice da na taj način djeluju. Sa svoje strane radimo na programima institucionalne potpore udrugama za zaštitu potrošača i očekujemo da će se tu dogoditi jedna sinergija, dakle sa strane lokalnih jedinica koje će moći ustupiti prostore a kroz financijska sredstva pokušavamo motivirati, dakle i kroz institucionalnu podršku same udruge na rad na štićenju potrošačkih prava.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Pa bez obzira na dobre novine koje se uvode ovim zakonom smatram da je jedan od nedostataka to da se propustilo regulirati neke aspekte djelovanja Agencije za naplatu potraživanja prema građanima koji su korisnici usluga, dakle potrošači određenih usluga posebno onih usluga koje ne spadaju u dio već pokriven zakonima koji reguliraju pitanje kreditnog, potrošačkog kreditiranja već spadaju primjerice u telekomunikacije itd. Dakle, jedna od primjedba u e-savjetovanju bila je i da se minimalno regulira to da agencije za naplatu potraživanja moraju također biti obuhvaćene zabranom poziva odnosno komunikacije kada je netko u registru „Ne zovi“, te da se općenito takav način regulira. Vidim da to nije prihvaćeno, pa vas molim objašnjenje zašto nije na jedan način poslovanje Agencije za naplatu potraživanja prema potrošačima nije obuhvaćeno. Hvala.
Hvala vam lijepa gospođo Benčić na pitanju. S jedne strane moram, mislim da je to bilo istaknuto i u jutrošnjoj raspravi po pitanju Agencija za naplatu potraživanja da će se njihova odgovornost, odnosno regulacija njihovog rada riješiti novim pravnim aktom na razini EU vrlo vjerojatno direktivom. A kada govorimo o, dakle podsjećanju dužnika od strane Agencija za naplatu potraživanja da podmire svoj dug dužnik i vjerovnik su u stvari, oni moraju ugovoriti zabranu takvog pristupa ukoliko, da bi se takva onda odredba mogla primijeniti. Jer dakle, ukoliko to nije ugovoreno onda ne možemo kroz ovaj potrošački propis rješavati zabranu na takav način. Evo to doista nismo mogli učiniti. Svjesni smo, dakle prijedloga iz javnog savjetovanja, ali to nije bilo primjenjivo u ovom slučaju.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Barbara Antolić Vupora.
Poštovana predlagateljice, gospođo tajnice ja bih vas pitala vezano za zbrinjavanje otpada. Isto tako je izostavljeno, dakle prava koja su iz zbrinjavanja otpada proistekla, koja bi trebala biti jasnije definirana nisu jasnije navedena. Međutim, moja replika bi se odnosila na sankcije koje su propisane, koje su jednostavno prevelike da bi se mogle izreći prema Prekršajnom zakonu opomena, dakle što stavlja u neravnopravni položaj obrtnike i velika trgovačka društva gdje možete po prekršajnoj odredbi maltene zatvoriti neki manji obrt dok veliki trgovački lanci mogu vrlo jeftino proći.
Hvala lijepo na pitanju. Pa prekršajne odredbe su definirane i uvijek moraju biti na način da odvraćaju od počinjenja prekršaja, pa u tom smislu i u skladu sa naravno odredbama Prekršajnog zakona ali i Omnibus direktive koja je za određene vrste prekršaja propisala, dakle postotak od godišnjih prihoda koje se mogu izreći kao sankcije smo u stvari išli i na reguliranje prekršajnih sankcija u sklopu ovog zakona. Međutim, ono što bih htjela podsjetiti je da Državni inspektorat u svom postupanju primjenjuje načelo oportuniteta, znači da prvo izriče opomenu i ukoliko se onda po toj opomeni ne izvrši korekcija i ne postupi onda ide na izricanje same prekršajne sankcije u smislu tužbe i novčane kazne.
I posljednja replika poštovani zastupnik Marin Miletić.
Poštovana državna tajnice, poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državna tajnice sa suradnicom. Mene vam tu muče dvije stvari, pa vas molim da mi ih objasnite, nekako približite. Prvo u zakonu ima dosta toga što je dobro i što je bolje i uvijek sam spreman pohvaliti sve što valja napose ono izrabljivanje koje se događalo prema starijim nemoćnim ljudima. Dakle, sad će to biti nešto jasnije regulirano. No, ovdje me zbunjuju dvije stvari. Nacionalni program zaštite potrošača to je naša najveća stavka. To je nekako hajmo reći Magna carta. I sad što se događa? Dakle, propisuje se da Hrvatski sabor je isključen iz ove priče nego ide se sve na Vladu RH. Dakle, to me strah toga. I druga priča. Dakle iz tehničkih razloga i oportunosti obveza izvještavanja o provedbi nacionalnog programa stavlja se u nadležnost ministarstva. Dakle, ako sam dobro shvatio ministarstvo će podnositi izvještaj samo sebi. Evo dakle to mi je malo opasno po demokraciju, pa ako nam možete to razjasniti. Hvala vam.
Hvala lijepa na vašem pitanju. Pa ne bih baš tako rekla da je to opasno po demokraciju. Mi smo se naime uskladili sa ovim zakonom i sa vrstom akata koji se donose po zakonu sa Zakonom o strateškom planiranju koji predviđa da se dugoročni akti koji se donose na razdoblje od 10 godina podnose Hrvatskom saboru na usvajanje, dok programi što u stvari i jest ovaj akt u stvari da njih usvaja Vlada RH a ministarstvo priprema izvješće o provedbi nacionalnog programa i podnosi ga u stvari na usvajanje, odnosno izvještava o provedbi istog Vladu Republike Hrvatske sukladno ovom prijedlogu.
Hvala državnoj tajnici. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Odbor za zakonodavstvo? Odbor za gospodarstvo? Ne. Onda otvaram raspravu. Prvi je prijavljeni Klub zastupnika MOST-a poštovani zastupnik Ante Kujundžić.
Hvala predsjedavajući gospodine Sanader, poštovana državna tajnice, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Prema podacima EUROSTAT-a Republika Hrvatska je druga najsiromašnija članica što već i ptice na grani znaju. Nedavno poskupljenje prehrambenih proizvoda i prosječna plaća jednoga potrošača Hrvata kojom se ne može pokriti čak ni 60% mjesečne potrošačke košarice po indeksu potrošnje zakovali su nas predzadnje mjesto među zemljama članicama. Harmonizirani indeks potrošačkih cijena u lipnju u EU pokazuje da je život u Hrvatskoj skuplji za 2,2% u odnosu na mjesec ranije. Inače harmonizirani indeks potrošačkih cijena jest jedan ekonomski pokazatelj koji mjeri promjenu u razini cijena dobara i usluga koje u tijeku vremena nabavljaju, koriste se njima ili na koncu konca plaćaju kućanstva. Stoga je posve logično postaviti ironično pitanje na početku ovog izlaganja treba li nama uopće ovaj zakon koji štiti potrošače u državi u kojoj je platežna moć izrazito niska. Istina je da ovaj prijedlog dolazi na tepih zbog obveza implementacije svojevrsnih europskih direktiva, a jednim manjim usudio bih se reći šturim dijelom mijenja prethodni zakon ali samo u određenim segmentima. I da, pohvalit ću ono što je dobro. Međutim, osvrnut ću se na sve ono što nije dobro. Naime, direktive kao takve su potpuno jasne, no ono što ostaje nejasno jest razlog zbog kojeg nije prihvaćeno veliko mnoštvo primjedbi na e-savjetovanju. Odgovor zašto nisu prihvaćene, a znamo da tko ih je pročitao velika većina njih na koncu konca dolazi od razno raznih udruga potrošača procijenimo sami zašto nisu prihvaćeni. Novitet koji je posebno naglašen u ovom prijedlogu u odnosu na važeći Zakon o zaštiti potrošača zapravo je brisanje članka 132a. kojim se uređuje i obveza polaganja stručnog ispita za obavljanje poslova savjetovanja, informiranja i izobrazbe potrošača. A malo prije u replici sam vas upitao, to ću vam i ponoviti. Dakle, ukidamo sa jedne strane polaganje stručnih ispita za ponovit ću savjetovanje, informiranje i izobrazbu potrošača, a potvrdili ste mi da su Hrvati na samome dnu među članicama EU po poznavanju prava potrošača. Dok neke europske članice jačaju zaštitu potrošača i svjesni su realnih problema, na primjer Njemačka koja ima Ministarstvo za prehranu, poljoprivredu i zaštitu potrošača Hrvatska je svjesno ili nesvjesno ne tako davno amaterizirala ili da ne kažem volonterizirala četiri nazovimo ih savjetodavna centra za potrošače u Republici Hrvatskoj koji su se financirali u najvećoj mjeri iz proračuna Ministarstva gospodarstva. Ta četiri savjetodavna profesionalna centra sveukupno godišnje znate koliko pritužbi zaprimala? Više od 20 000, te osim što su ih zaprimali često puta su uz savjetodavno tijelo slabije pismenim građanima zapravo pisali pritužbe, reklamacije i sve ino što je kao takvo trebalo. Spomenuti savjetodavni centri za potrošače u kontekstu financiranja i prostora prebačeni su na jedinice lokalne uprave i samouprave, jer znamo da to u praksi znači potpuni amaterizam koji se najčešće svede na nekoliko entuzijasta koji su željni i voljni pomoći unutar svog vremena kojeg imaju i podijeliti svoje znanje sa onim tko ne zna i kome ono kao takvo treba. Dakle, Ministarstvo gospodarstva i održivog razvoja je u velikoj mjeri iz svog proračuna odmaknulo financiranje ovakvih centara, ali je u svoje krilo smjestilo europski potrošački centar koji je jedan od 30 europskih potrošačkih centara. Može ga se kontaktirati ukoliko ste otišli na stranice Ministarstva gospodarstva isključivo e-mailom. E pa sad, ja ću biti plastičan i pitat ću vas što će se dogoditi kad baka Mara kupi masažer za koljena i on prestane raditi, a informatički je nepismena? Rekli bismo mi može puhati u šupalj štap. Životni standard potrošača u Hrvatskoj je za 56% slabiji nego u Njemačkoj. Naime, prema EUROSTAT-u najbogatija članica znamo da je sa 31% potrošnje iznad prosjeka EU. Naravno riječ je o Luksemburgu. Da skratimo. Kada imaš novac i u kupnji možeš birati kvalitetnije od kvalitetnijeg, onda zasigurno da zaštita potrošača dobrano bi imala nekakvog smisla. Ministarstvo gospodarstva i održivog razvoja spoznalo je istinu kukavog života i platežne moći potrošača u Hrvatskoj. Svjesno je kako se u najvećoj mjeri prije bilo kakve kupnje gleda cijena po mogućnosti nekakve obročne otplate, pa se u međuvremenu kratko u glavi izračuna mjesečno koštanje svega ostaloga što nam za život treba, onda se eventualno kupi. Pa je iz tog razloga otvorilo i jedan besplatni telefon i trebate pričekati da vam se javi netko i da vam da savjet ukoliko je riječ o proizvodima iz Hrvatske. I ne bih ovdje htio ni preskočiti famozni Nacionalni program zaštite potrošača za razdoblje 2017. do 2020. koji navodi posebne ciljeve, posebno ću apostrofirati cilj broj dva gdje jasno citiram: „Osiguranje potrošačima instrumenata brzog rješavanja pritužbi i sporova koji su bili i ostali mrtvo slovo na papiru“. I ne kažem da ste za to krive vas dvije. Očito je kako ova Nacionalna strategija nije uspjela pa se donijela jedna nova, a kako u ovom prijedlogu zakona stoji u buduće će se donositi na jedan sasvim drugačiji način. Sabor će biti eliminiran, Nacionalnu strategiju će donositi Vlada, a naš izvozni brend će podnositi izvješće sebi samome. I završit ću. Ono što nam zasigurno ostaje nakon pa izglasavanja ovakvog prijedloga zakona jest da su potrošači i do sada izrazito teško ostvarivali pravo na povrat svoga novca ili na zamjenski uređaj ako su kupili proizvod sa materijalnim nedostatkom. Zakonodavac danas trenutačno propisuje da kupac u slučaju materijalnog nedostatka ima pravo birati između uklanjanja nedostatka ili zamjene robe, a pravo na povrat novca ostvaruje tek ako trgovac u razumnom roku nije otklonio kvar ili isporučio zamjenski uređaj koji u praksi iznosi oko 45 dana. Onaj problem koji će nam ostati jest da za potrošače u nekim zemljama, pa tako i u Hrvatskoj mogao bi biti problem transport uređaja na servis koji je najčešće ili u jednom većem gradu, a nadam se u budućnosti i bojim se i u nekoj drugoj državi. I dok sve ovo bude trajalo oko dokazivanja robe sa greškom, oko razno raznih papiroloških fora potrošač će najbrže riješiti stvar na način da ode i kupi novi uređaj opet na rate. Hvala vam.
Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika CENTRA i GLAS-a poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Nekad imate onaj zov kojem ne možete odoliti, pa ja ću početi svoju raspravu baš s tim jer ne mogu odoliti. Mi smo prije ove rasprave imali raspravu o poduzetničkim zonama i vladajući kako je tko redom izlazio za ovu govornicu je rekao evo vidite oporbe nema nikog tu, njih samo zanimaju one teme nekakve drugačije, njih ne zanimaju ove prave teme, pogledajte koliko ima nas, a koliko ima njih da bi se ispostavilo da je 8 vladajućih više nego 8 oporbenih. Pa onda kad dolazimo evo do teme zaštite potrošača i kad vidite odnos snaga u ovoj sabornici, onda uzalud krečimo. Jer to bi dalo se zaključiti da vladajuće uopće zaštita potrošača ne zanima i da evo imat ćemo jedan zakon, a u stvarnosti nas to ne zanima. Kad bih bila zločesta, onda bih to tako rekla. Ali hajde vratit ću se na temu ovog zakona i ono što ovaj zakon regulira. Zaštita potrošača je izuzetno važna. Ovu temu zaštite potrošača treba razvijati, treba ulagati. Hajdemo se sjetiti svih onih slika koje smo imali prilike do sad vidjeti. Sjetite se analize koje su pokazale da Hrvati u Hrvatskoj kad kupuju proizvod da je taj proizvod lošije kvalitete nego u ostalim zemljama članicama EU. Dakle, sjetite se od deterdženata do dječje hrane, do niz drugih stvari što smo imali. Nedavno slučajno sam vidjela jedna od naših komercijalnih televizija je u onim svojim dodatnim programima se odlučilo vagat proizvode. I onda su vagajući proizvode na kojima je deklarirano da u nečem plastičnom imate 500 grama nečega pokazalo se da tolerira se razlika ako se ne varam 10% je tako bilo deklarirano u tom, a iza toga se pokazalo da tu razlike budu u nekima se naravno išlo i u korist potrošača jer je bilo nešto više, ali u nekima ne. Dakle, kolegica Marić je tu isto u replici govorila o onim svim lijekovima koji bombardiraju i koji kažu sad ćete popiti lijek i bit ćete, nećete dijabetes imati za otprilike tjedan dana, a o tome, o mršavljenju silnih kila u dva tjedna ne moramo uopće govoriti. Svi bi bili vitki i svi bi smršavili u dva tjedna, jer evo to postoji čarobni štapić. To sve vreba na nas. Vreba na one ljude koji se u cijeloj toj halabuci bolje snalaze i vreba na naše sugrađane starije životne dobi koji zapravo srljaju u ralje svim mogućim nimfama ili ne znam koji vrebaju na njih sa onim zgodnim reklamama. I zaštita potrošača je iz tog razloga važna. Važna je kao prvo da se o tome govori, kao drugo da postoje metode kojima se štiti. I treće da se ti ljudi imaju nekom obratiti. Ja mogu ispričati priču koja je meni zgodna, dakle odlučim nakon niza godina otići po prethodnu elektroenergetsku suglasnost i redom dalje u svoj distribucijski centar Elektre Zagreb. Ne idem tamo u red, nego to sve uredno odradim pošaljem preporučeno da nemam mailom i sve ostalo. I nakon nekakvih tri tjedna nekako mi se čini da bih trebala znati gdje se moj predmet nalazi, jer si želim priključiti nekretninu koja nije priključena na elektroenergetsku mrežu na elektroenergetsku mrežu. Dakle, ono klasičnu uslugu koju mi oni trebaju nuditi. Onda prvo idem poslati mail, onda dobijem onaj automatski odgovor na taj mail. Onda iza toga prođe jedno tjedan dana, sad ja odlučim hajde idem ja potelefonirati. Otprilike ovako mi je, to je bilo vrlo pristojno. Najprije mi je tamo jedan zgodan mladi glas odgovorio 25 ste u redu za odgovor i dođem do odgovora i dobijem odgovor da trebam poslati mail. Ne budi lijena, eto mene opet pošaljem mail i dobijem ponovo automatski odgovor da je moj mail zaprimljen. Mene sad, dakle meni to nije o glavu da li ću biti priključena za 10 dana ili ću biti priključena za 10 dana u jednom trenutku ću biti priključena na elektroenergetsku mrežu. Ali zamislite kom je to o glavu? Zamislite tko iza toga ima nekakvo poslovno ulaganje, nešto želi ulagati. On dobro je kad baš i ne treba kucati na svaka vrata i mislim da svi zajedno ne trebamo ući u nekakve redove i dobro je kad imamo osjećaj da sve možemo riješiti putem mailova na ovaj način. E pa do tog dolazimo. Ali postoji još, ja sam išla, baš me je zanimalo što u ovom zakonu piše i u ovom zakonu piše da je to javna usluga, da tu javnu uslugu daje tijelo koje je zaduženo za distribuciju i da je to riješeno sukladno posebnom propisu. Posebni propis koji smo mi donijeli sad u petak kaže da je za distribuciju električne energije u Republici Hrvatskoj jedino je HEP distribucijsko područje i ono će se s tim baviti sljedećih 50 godina. Dakle, čak i da hoću imati nekom drugom se javiti ja se ne mogu javiti. Dakle, to su vam stvarne priče. To vam je stvarna priča u koju jedan potrošač ide. U nekoliko navrata kad sam već govorila sa ove govornice o nekim drugim slučajevima uvijek sam govorila imaju ljudi, dakle imate nekog tko bolje barata nekakvim mailovima i svim drugima. Ali oni koji su najosjetljiviji su naši sugrađani starije životne dobi. Od njih ne možete očekivati, dakle oni sami idu negdje i kucaju na vrata. A ja imam osjećaj i pritom zaista ne želim da dobijete sliku da doživljavam sve one trgovce kao u onim starim nekakvim pričama one zle neke koji vrebaju da nekom nešto prodaju. Ja nekako uvijek doživljavam da ljudi rade odgovorno svoj posao i da odgovorno svoj posao će obavljati i da nije nikom, da ne idu sa namjerom da netko nekog prevari, nego je sa namjerom da netko nekom nešto ipak proda i da svoj proizvod pokaže zašto je bolji od nekog drugog proizvoda. Ono što bi bilo izuzetno važno, bilo bi važno da zaista mogućnost pritužbe, mogućnost prigovora bude dostupna. Ja mislim da je jedan od načina ono što je i ova odredba članka 133. rekla a to je da je to, da je obveza, da je obveza da jedinice lokalne samouprave osiguraju prostor za obavljanje tih poslova. Probalo se je i radilo se je mogućnosti nekakvih informativnih punktova koje treba dobiti i mislim da na tome treba raditi. Zapravo na tom treba raditi da mogućnost da netko da prigovor, da mogućnost da netko se nekom potuži bude dostupna svima. Ali ono što je važno, važno je da se to promptno i reagira. Možda ću podijeliti sa vama, ali baš me zanima koliko će dugo ova moja saga sa HEP-om trajati. Sad već traje neko vrijeme. Samo da dođem da znam u kojoj mi je fazi predmet, dakle do toga još nisam došla ali me baš zanima kako će ta saga trajati. Uvijek se tu izbezumim. Ja si nekako utvaram da o tome nešto znam, utvaram si da i zahtjeve podnosim i sve kako treba. Ali dobro. Nisam uspjela pitati državnu tajnicu, pa ću iskoristiti ovo vrijeme. Zakon stupa na snagu 28. svibnja 2022. godine. Nisam pročitala koji je to razlog zašto je 28. svibanj. Vjerojatno imate nekakav razlog za to, pa će možda biti prilike ako ćete imati završno da na to odgovorite. Pretpostavljam da je vezan uz određene direktive. Dobro, sve o.k. Nešto sam propustila, pa smijem propustiti nešto i onda nešto i pitati i dobiti odgovor. Ono što je interesantno i želim sad još ukazati na jednu činjenicu, a to je ta javna usluga prikupljanja, odnosno javna usluga parkiranja koja se dodaje na popis javnih usluga na javnim površinama. To će biti interesantno da vidimo. Budući da sam prijavljena i za pojedinačnu raspravu ostavit ću za pojedinačnu raspravu dvije teme. Jedna tema je jednostrani raskid ugovora, pa ću tu imati nešto i pitanje i dilema. A druga tema koja mene posebno zanima, a to je prikupljanje komunalnog otpada i način na koji je to definirano i što će tu biti u kontekstu i nekih drugih presuda Ustavnog suda i ostalog. Ovaj zakon da odmah, da zaključno kažem je iskorak. Prema tome, čim napravite nekakav iskorak u tom iskoraku treba ga i podržati i ove naše diskusije i rasprave nekako shvatiti u smislu tom da budemo svi zajedno bolji. Hvala.
Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Žarko Tušek.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnici, poštovana državna tajnice sa suradnicom. Evo i u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice nekoliko riječi o spomenutom Prijedlogu zakona o zaštiti potrošača sa nekakvim uvodnim osvrtom da sada ne idem u ove nomotehničke podatke o samome zakonu, da mi je drago vidjeti ovakvu jednu sadržajnu raspravu većine kolega koji su ovdje prisutni makar ih kao što je bilo rečeno nema velik broj. Jednaka takva rasprava bila je i na sjednici Odbora za gospodarstvo gdje je eto u izvješću sadržano niz konstruktivnih primjedbi i prijedloga vezano za ovaj prijedlog zakona za koji naglašavam da je u prvom čitanju. Pa eto između prvog i drugog čitanja zasigurno da se oko ovog zakona mogu postići i dodatna usklađenja i dodatno dići njegovu kvalitetu i njegovu vrijednost, a za koju ste generalno ipak svi ocijenili da je iskorak od onoga što smo imali do sada. Ali dozvolite mi da eto u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice nećete mi zamjeriti ipak ponovim neke ključne akcente ovog zakona za kojeg mi smatramo da su vrijedni da se spomenu, a koji čine jedan kvalitetan iskorak u kontekstu onog što smo imali do sada sa naglaskom da se ipak radi o kompletnom tekstu, novom tekstu Prijedloga zakona o zaštiti potrošača što je zasigurno jedno praktičnije rješenje nego da smo išli na nekakve izmjene i dopune. Kao što je državna tajnica rekla ovim zakonom se propisuju odgovarajuće proporcionalne i učinkovite sankcije trgovcima koji su odgovorni za raširene poglede ili raširene poglede sa dimenzijom Unije. Upravo se i na sjednici Odbora za gospodarstvo po ovoj temi istaknulo da su se prekršajne kazne kao što je već rečeno povećale za pet puta, te da je maksimum definiran za sve vrste prekršaja bez distinkcije s obzirom na vrstu i težinu prekršaja. No, visina kazni propisana je direktivom i one doista moraju biti učinkovite sa odgovarajućim učinkom. Sama direktiva nalaže da će se sankcije određivati s obzirom na godišnji promet trgovca gdje je najviša kazna koju države članice propisuju mora biti najmanje 4% godišnjeg prometa trgovca. Ovdje je također potrebno naglasiti, važno naglasiti ipak praksu našeg Državnog inspektorata pogotovo kada se obraćamo poslovnoj zajednici da on gotovo uvijek ili u pravilu prvo izriče opomenu, a tek u slučaju kada se ne postupi izriče kaznu. Nadalje, usklađuje se postojeći normativni okvir sa digitalnom dimenzijom sklapanja ugovora, dakle unapređenje zaštite potrošača u digitalnom okruženju. Znači, jasno mora biti istaknuto da li potrošač prilikom kupnje sklapa potrošački ugovor sa trgovcem ili neki drugi ugovor. Detaljnije se propisuje zahtjev transparentnosti informacija prilikom kupovine putem interneta posredstvom internetskih tržišta, tj. pooštrava se odgovornost internetskih posrednika iliti platformi. S obzirom na vrijeme u kojem živimo i aktualna sredstva komunikacije propisuje se pravo trgovaca da omogući potrošaču podnošenje pisanog prigovora i putem sredstava mrežne komunikacije što je jedan iskorak sukladno vremenu u kojem živimo. Znači mailom ili čak chatom ukoliko postoji mogućnost pohrane vremena i sadržaja prigovora. Propisuju se dodatne situacije koje izuzev već reguliranih čine nepoštenu poslovnu praksu pod određenim okolnostima primjerice dvojna kvaliteta proizvoda. Upravo radi utvrđivanja dvojne kvalitete u provođenju nadzora će se uz tržišnu uključivati i poljoprivredna inspekcija. Ono što je također danas više puta istaknuto kao dobar iskorak i dobra novina, da ovaj zakon ipak na neki način štiti našu stariju populaciju i ranjive skupine, tj. da se na crnu listu nepoštene poslovne prakse dodaju i nezatraženi posjeti potrošačevu domu. Praksa je pokazala da ipak takva prodaja koja zna biti poprilično agresivna da sada ne osuđujemo ničiju djelatnost, ničiji posao i profesiju u trgovini ali može biti na neki način i preagresivna i manipulativna i na neki način može negativno utjecati na donošenje poslovne odluke iliti kupnje pogotovo u kontekstu onih ljudi koji su stariji i koji možda nisu dovoljno informirani. Novina opet koja ide u korist samih trgovaca odnosi se na snošenje troškova vještačenja što je također rečeno. Dakle, propisano je da trgovac predujmljuje troškove vještačenja umjesto da ih uvijek snosi, te da ima pravo na naknadu štete za plaćeni predujam ako ne bude utvrđeno postojanje materijalnog nedostatka na robi. Također jedna informacija koja je danas ovdje iznijeta u samom zakonu, a koja je bila problematizirana čini mi se od kolegice Mrak-Taritaš značajna za jedinice lokalne samouprave jest obveza da moraju osigurati prostor za obavljanje poslova savjetovanja potrošača, te prekršajna odredba sukladno kojoj se mogu sankcionirati ako isto ne ispune i tu definitivno treba vidjeti koji je to optimalni broj takvih pozicija kako bi imali transparentnost u komunikaciji i mogućnost da što više naših sugrađana pristupi svojim potrošačkim informacijama o svojim potrošačkim pravima, savjetovanju o svojim potrošačkim pravima, a da to opet ne bude preekstenzivno ili možda nepovredivo u kontekstu organizacije naše lokalne (regionalne) samouprave. Eto i neki rezime i zaključak. Ovim prijedlogom zakona potrošaču na otvorenom europskom tržištu ipak se osigurava sloboda odabira proizvoda i usluga, pravo na sigurne proizvode i usluge, pravo na točne, istinite informacije o sadržaju i kvaliteti proizvoda, pravo na jasne, transparentne ugovorne odredbe, pravo na zaštitu od nepoštene zavaravajuće i agresivne poslovne prakse, te mogućnosti učinkovitog rješavanja što domaćih, što prekograničnih pritužbi i sporova. Naravno Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju. I možda još jedna eto dobra informacija. Na mrežnim stranicama resornog ministarstva dostupan je i središnji portal za potrošače koji na jednom mjestu pruža pregled svih potrošačkih tema i aktualnosti. Eto tako da sa onim dijelom vezano za osobno informiranje možda možemo i sa te točke krenuti. Evo svima skupa zahvaljujem na pozornosti i eto hvala vam lijepa.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika SDSS-a, poštovani zastupnik Milorad Pupovac.
Poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Tri su grupe prava u današnjim društvima od iznimne važnosti u njihovoj zaštiti. Prava onih koji žive od svoga rada na pošteno plaćen rad i na ono što ide iz prava iz rada o čemu brinu sindikati, o čemu brinu političke stranke. Jedno od vjerojatno najvažnijih prava modernog čovjeka. Drugo je pravo na zdravu sigurnu održivu i opstojnu okolinu. To pravo je u fokusu interesa bilo zelenih stranaka danas već gotovo svake stranke, nekih više, nekih manje. Ali sve to imaju ako ne u centru onda u dijelovima svoga programa. I treće pravo je pravo potrošača. To su tri najmasovnija i najrelevantnija prava ako ne govorimo o temeljnim slobodama i pravima čovjeka i nacionalnih manjina ili svih drugih manjina. Danas raspravljamo o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti potrošača temeljem Europske direktive iz 2019. 21/61 kojim se obogaćuje, dograđuje i proširuje obim zaštite potrošačkih prava, predviđaju sankcije i predviđaju kontrolni mehanizmi ili mehanizmi nadzora i kontrole. Nije malo. No ono što je važno jeste da istaknemo o tome kada je riječ o informiranosti i osviještenosti zašto je pravo potrošača važno. Pa zato što se tiče novčanika. Badava se borili za to da radnik ima veću plaću, da umirovljenik ima veću mirovinu, ako će mu to netko maknuti. Neću reći ukrasti, ali protuzakonito ili prevarno uzeti nekvalitetnim proizvodom, pogrešno deklariranim proizvodom ili cijenom koja ne odgovara onome kako bi ona trebala biti. I zato je važno da naši građani imaju punu svijest o tome i zato je važno da m i imamo punu svijest o tome. I netko je već govorimo o tome ne samo kod građana, nego ni kod nas ovdje nema potrebne svijesti o tom koliko je ovo važno. Važan je HNB, ali važno je itekako i ovo. Jer mi smo mala zemlja sa nedovoljno razvijenim institucijama, sa oslabljenim znanstvenim potencijalom, nadzornim i kontrolnim mehanizmima, a uvoznici i trgovci mnogo moćniji od naših državnih institucija i ljudi koji su navikli na ponašanje koje nije u skladu sa ustavnim i zakonskim patriotizmom. Lako je staviti ruku na srce ili ne znam gdje drugdje, ali držati se slova zakona boga mi je mnogo teže. Neka mi ne zamjere moji kolege poštujem svakoga tko na ovaj ili onaj način manifestiran domoljuban ili patriotski osjećaj. Ali kad govorimo o zakonitosti to je od ogromne važnosti. Dakle, čitav je niz stvari koje se ovdje mijenjaju. Posebno su važne one koje obuhvaćaju digitalni kontekst, internetsku formu trgovanja ili odnosa između potrošača i trgovca, način isticanja cijena, posebno cijena koje se odnose kao što je državna tajnica ovdje već govorila na prodaje sniženjem ili nekim drugim posebnim oblicima trgovanja. Čini mi se da je iznimno značajno uvođenje crne liste nepoštenih poslovnih praksi i sivih okolnosti za definiranje nepoštenih poslovnih praksi. I naravno određivanje novčane kazne trgovcima koja ide do 4%, najmanje do 4% godišnjega prometa trgovca. E sad HANFA kao regulator sa jedne strane i kao nadzor, predvoditelj nadzora za one koji su dobili odobrenje za rad od iste organizacije, od iste agencije i naravno poljoprivredne inspekcije da li su dovoljne? Da li mi imamo dovoljno snažan nadzoran i kontrolni mehanizam i kod oba dve i kod agencije i kod poljoprivredne inspekcije. To se trebamo zapitati i kako ga pojačati? Zakonske odredbe su dobre, ali kako učiniti da država preko svoje agencije i preko inspekcije odradi posao u skladu sa zakonom to je ozbiljno pitanje. I ovdje kod ovog prava i kod drugih prava. Nekoliko konkretnih stvari koji se tiču pojedinih odredbi. Bojim se da a vi ćete me ispraviti ako je drugačije. Mi iz kluba SDSS-a smatramo da odnos između Zakona o obaveznim odnosima i Zakona o zaštiti potrošača bi trebao jasnije naznačiti koji zakon u kojem slučaju ima prednost. Odredbom članka 3. stavka 1. navodi se da se u slučaju kolizije između Zakona o zaštiti potrošača i zakona kojima se uređuje pojedina upravna područja navodno se između potrošača i trgovca primjenjivati odredbe tih upravnih područja. Postavlja se pitanje jesu li obvezni odnosi, odnosi u koje subjekti ulaze povodom stvari, činidba i imovine, radnji i imovine mogu podnijeti pod pojam upravno područje. Naime, upravno područje predstavlja dio upravnog prava, odnosno djelovanja javno-pravnih tijela, ministarstava, državnih upravnih organizacija, jedinice lokalne samouprave itd. a ovo je dodatno komplicira odredbom članka 3. stavka 2. kojim je navedeno kako će se Zakon o obveznim odnosima primjenjivati ako ovim zakonom nije drugačije određeno iz čega bi se moglo iščitati kako prednost imaju odredbe iz Zakona o zaštiti potrošača. Iz naziva zakona proizlazi kako se radi o zaštiti potrošača, te se ne bi smjelo dopustiti da se Zakonom o zaštiti potrošača smanje prava koje su imali potrošači po Zakonu o obaveznim odnosima. I isto se odnosi i na druge zakone primjerice iz područja osiguranja. Stoga predlažemo da razmotrite naše viđenje stvari da se do drugoga čitanja jasno naznači da će se primjenjivati odredbe onoga zakona koje su povoljnije za potrošača, a što i jeste činjenica, intencija predlagatelja. Članak 37. zavaravajuće prakse, ima ih mnogo, nekoliko stranica ovoga Zakona je posvećeno tome i navedeni su. Ostaje nejasno da li se radi o nabrajanju primjera radi ili je to zatvoren skup zavaravajućih praksi. Ako je zatvoren skup što ako se pojavi neki drugi skori slučaj. Ako je zatvoren skup ne bi li bilo mudro taj skup otvoriti za moguće druge oblike koje bi zakonodavac, odnosno nadležna tijela propisivala i prepoznavala i na taj način stvorila zakonodavcu osnovu za sutra dopunu i unapređenje zakona. I završit ću sa pitanjem organizacija koje se bave pravom na potrošače. Bilo je primjedbi i u raspravi, a to je da se stvaraju savezi potrošačkih organizacija i da se odredi kriterij reprezentativnosti kao kod sindikata. Vi ste to djelomično prihvatili [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] Bilo bi dobro da razmotrite da se to ozbiljno prihvati kao sredstvo dodatne kontrole uz državne institucije od strane civilnih institucija.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovana zastupnica Martina Vlašić Iljkić.
Poštovana državna tajnice sa suradnicom, poštovani kolege zastupnici i kolege zastupnice. Pred nama je Prijedlog novog Zakona o zaštiti potrošača. Ovdje je riječ o izmjenama koje proizlaze iz nekoliko europskih direktiva izglasanih u prošlom sazivu Europskog parlamenta. Dobro je da naši potrošači mogu dočekati pozitivne promjene makar iz EU ako već naša Vlada ne ulaže napore da zaštiti građane. Jer kako vidimo sve one odredbe koje direktno idu na korist potrošača su zapravo rezultat primjene, odnosno implementacije direktiva. Države članice su obvezne do 28. studenog 2021. godine donijeti i objaviti mjere koje su potrebne radi usklađivanja sa direktivom, a koje se primjenjuju od 28. svibnja 2022. godine, te kako vidimo ponovno ulazimo u zadnje rokove. Jedna od najvažnijih izmjena za naše građane je zasigurno regulacija dvostruke kvalitete proizvoda na tržištu EU u vidu nepoštene poslovne prakse. Toj je regulaciji značajno pomoglo istraživanje provedeno u Hrvatskoj koju je provela hrvatska europarlamentarka Biljana Borzan i Hrvatska agencija za hranu koje je pokazalo da su proizvodi na našem tržištu premda naizgled identični onima na tržištu drugih članica EU zapravo lošije kvalitete a nerijetko i skuplji što nije u skladu sa kupovnom moći građana s obzirom na razliku u standardu življenja. Budući se radilo o značajnom istraživanju uzorkovanje je provedeno na stručan način, a analize su povjerene hrvatskim akreditiranim laboratorijima dok su rezultate i zajedničke rezultate donijeli radna skupina pri agenciji, Hrvatskoj agenciji za hranu. Relevantno istraživanje kao podlogu za zakonske izmjene smo imali još 2017. godine a do sada smo čekali da nam direktiva propiše ono što već znamo, za što imamo povratne informacije bilo od stručnih službi kako sam navela, a bilo od građana. Pogotovo svi već znamo za dugogodišnje iskustvo građana sa manipulacijama kod načina isticanja cijena prilikom sezonskih sniženja ili poteškoća kod podnošenja prigovora, odnosno dobivanja odgovora na prigovor. To je opće poznato. Istraživanje je pokazalo kako samo kod 4 od 26 ispitanih proizvoda, dakle 15% nije nađena razlika niti u kvaliteti, niti u cijeni. Kod 54% proizvoda utvrđena je razlika u kvaliteti, dok je više od 60 posto proizvoda u trenutku kupnje bilo skuplje na hrvatskom tržištu. Premda neke države članice imaju mjere kojima se osigurava kvaliteta proizvoda u RH su građani prepušteni na milost i nemilost velikim tržišnim igračima. Naša Vlada nikad nije ništa poduzela i svako rješenje za potrošače mora doći sa europske razine. Međutim, čak i ono što dolazi sa europske razine mora se provesti, a za provedbu su zadužena naša inspekcijska tijela. Europska komisija intenzivno radi na pripremi nacionalnih tijela kako bi što bolje se proveo taj zakon i doveo do stvarne jednakosti naših građana na tržištu EU. No, u kojoj su mjeri hrvatska tijela uključena u te konzultacije? Hoće li i ovaj zakon ostati mrtvo slovo na papiru, gdje je i naše pitanje, ali i pitanje postavljeno u nizu komentara na zakon. U zemlji u kojoj stanovništvo stari sa udjelom starijih osoba od 65 godina 21%, u kojoj je potrošačka svijest slaba vrlo je važno zaštititi najranjivije. Nerijetko su žrtve agresivnih prodaja osobe s invaliditetom, osobe lišene poslovne sposobnosti koje nisu mogle sklapati određene ugovore nego ih u tome zastupaju skrbnici. Trgovci često nisu niti upoznati s institutom rješenja poslovne sposobnosti te je u tom dijelu to potrebno isticati njihov položaj u društvu i zaštitu koju trebaju imati osobe lišene poslovne sposobnosti. Upravo zato su nam i više nego potrebne odredbe EU o sklapanju ugovora na daljinu te sklapanja ugovor na kućnom pragu. Naime, do sada je bilo načina da na bilo koji trgovački putnik mogao je nenajavljeno ući u kuću nekom umirovljeniku pa čak i maloljetniku na vrata i agresivno mu utržiti svoj proizvod. Nakon toga u najboljem slučaju ulazilo bi se u dugotrajne se bitke sa trgovcem kako bi prodana usluga ili proizvod vratili. U veći slučajeva ljudi su se jednostavno pomirili sa činjenicom da su nasamareni, a nemajku od kog tražiti zaštitu. U prilog tome govori i pučka pravobraniteljica u svoj izvješću o radu za 2020. godinu prema kojem su zaprimili 88 pritužbi nezadovoljnih potrošača prema kojima pučka pravobraniteljica nije ovlaštena za postupanje po pritužbama na rad trgovačkih društava, no u svom radu je davala opće pravne informacije ili su pritužbe slali drugim nadležnim tijelima. Ipak to pokazuje da potrošači nemaju informacije kome se obratiti i nisu dovoljno educirani o svojim pravima. U svakom elementu provedbe ovog zakona važno je podizanje svijesti građana o njihovim pravima, a na ministarstvu je obveza da organizira kampanje radi podizanja svijesti i znanje o zaštiti potrošača. Moram napomenuti da smo kao što smo i ranije ovdje čuli u raspravama, prema podacima EU najlošiji u poznavanju svojih prava. Vlada je bila vrlo proaktivna kada je potrebno pogasiti potrošaka savjetovališta koja su pomagala građanima riješiti preko 20.000 upita godišnje i vratiti na 1000 kuna. Ta savjetovališta su sada zamijenjena brojem telefona i to koji samo radi 3 dana u tjednu u periodu od 10 do 14 sati ili su pritužbe se mogu slati putem e-maila na kojem se prema pritužbama građana nitko nikad ne javi. Zaključno, možemo mi prenijeti 1000 lijepih europskih odredbi međutim naša Vlada, naša provedbena tijela ako ne radi svoj posao sve će kao i dosada po pitanju prava potrošača u RH ostati mrtvo slovo na papiru. Zahvaljujem.
Slijedeća rasprava u ime kluba zeleno-lijevog bloka, poštovana zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem vam se. Dakle, danas sam već govorila o problemu nereguliranosti agencija za naplatu potraživanja i u sklopu zapravo polugodišnje informacije HNB-a gdje je zapravo između ostaloga bilo rečeno službeno i neslužbeno od strane HNB-a da da je problem što je, što su agencije za naplatu potraživanja neregulirane. Objašnjenje koje ste i vi dali da se čeka direktiva je bilo i objašnjenje guvernera, a nama se čini da zapravo građani RH više zaista ne mogu čekati ni direktivu, a kamoli onda tek njen prijenos u domaće zakonodavstvo i da zapravo trebamo djelovati puno brže. Naravno, jedan dio stvari koji se tiče zaštite potrošača u odnosu na agencije za naplatu potraživanja trebao bi biti reguliran samim Zakonom o potrošačkom kreditiranju jer, jer velika većina dugova koji se prodaju jesu potrošački, potrošački krediti. Ono šta je pitanje koje sam i danas postavila jest da li se u potpunosti bez ograničenja, bez pristanka dužnika potrošački krediti uopće bi mogli moći prodavati na taj način kao i svaki drugi, kao i svaki drugi dug jer potrošački krediti imaju posebnu vrstu zakonske zaštite i na europskoj razini. Kada gledamo ovaj propis ono što smo mi očekivali je da barem određene prakse koje agencije za naplatu potraživanja vrše prema građanima da ih ovdje reguliramo. Prvo, prav stvar je ovo koju sam već spomenula, a to je način na koji se zapravo komunicira sa samim, sa samim građanima odnosno u zakonskim terminima potrošačima. Dakle, i sam ured pučke pravobraniteljice tražio je da potrošač upisom u registar potrošača mora moći zabraniti trgovcu da se pozivima ili porukama putem telefona poziva na ispunjenje obaveza iz potrošačkog ugovora i da je ta odredba nužna upravo kako bi se često neprimjereno i prekomjerno nazivanje naših građana i vrlo često i neprimjerena komunikacija koja ugrožava i privatnost i dostojanstvo ljudi da bi se ograničila time da bi se ljudi mogli upisati u registar Ne zovi i da samim time bi se ograničilo agencije za naplatu potraživanja da ih na taj način zovu. Ono što je pak bilo obrazloženje ministarstva je da postupanje vjerovnika radi ostvarenja tražbine koja imaju narav kaznenog djela uređuje se propisom o kaznenom pravu. Ja moram reći da znamo svi, da dakle je kazneno pravo odnosno kazna je tamo predviđena kao i cijeli postupak i jesu predviđene za najteže oblike naravno kršenja, kršenja zakona. Ovdje se vrlo često radi o praksama koje su agresivne, koje narušavaju privatnost i ljudsko dostojanstvo, ali koje nisu ono što predstavlja određeno kazneno djelo. Ja ne znam točno koje bi to zapravo kazneno djelo bilo niti vidim da bi postojali kapaciteti da DORH se bavi takvim vrstama ponašanja unutar kaznenog prava. Mislim da to nije realno. Druga stvar, ono što moramo imati jesu efikasna pravna sredstva. Znači kad kažem efikasna pravna sredstva ona koja po samoj prijavi određene vrste postupanju imaju mehanizme da to postupanje momentalno zaustave pa čak i kroz određenu vrstu privremenih mjera kojima se neko postupanje ograničava dok se ne riješi predmet onoga što je meritum spora da uopće dug postoji itd. Ono što ste također ovdje rekli kao obrazloženje zašto niste prihvatili taj prijedlog jest da za razliku od ostalih slučajeva koji su obuhvaćeni registrom ne zovi, da je upućivanje ovakvih vrsta poziva na ispunjenje obaveze iz potrošačkog ugovora da se odnosi na one slučajeve kada je potrošač svojom voljom pristao na sklapanje ugovora. On je pristao na sklapanje originalnog ugovora, on je bio zaštićen i Zakonom o potrošačima, a ako se radi o nekim drugim institucijama tada i zakonima koji njih reguliraju. Ali u trenutku kada njegovo potraživanje, ne ugovor jer oni tvrde da oni ne rade prijenos ugovora, kada njegovo potraživanje dođe kod Agencije za naplatu potraživanja tada više ta volja kojom je sklopio ugovor koji mu je garantirao neku minimalnu zaštitu više nije relevantna volja jer je on s tom pravnom osobom nije sklopio. Treća stvar do koje dolazimo je da kada se dug primjerice Telekoma proda Agenciji za naplatu potraživanja, oni ga mogu prodati dalje. Imamo slučajeve prekogranične prodaje duga, dakle prodaje se tvrtkama koje nemaju uopće sjedište u RH, što je dozvoljeno. Četvrto, prodaju se fizičkim osobama. Sad zamislite potraživanje koje dođe kod fizičke osobe koja to ide naplaćivat, čime je ona vezana, kojim propisima, kojim zakonima, na koji način ona odgovara? Dakle, mislim da ne smijemo propustit u ovom zakonu privremeno barem dok ovaj sabor ja se nadam ove godine usvoji i zakon koji će regulirati same agencije da moramo moći regulirati minimalno pravne lijekove i ovu minimalnu zaštitu dostojanstva ljudi koji jesu zaista završili u jednoj vrsti vrlo često dužničkog ropstva iz kojeg ne mogu, ne mogu izaći. Ja vam moram reći isto tako da mnogi ljudi koji meni ovdje dolaze, a svaki ponedjeljak i utorak sam ovdje i primam građane od kojih mnogi dolaze samo zbog toga, da kod mnogih od njih sam vidjela situacije u kojima one ne mogu, dakle osnovno pravo iz cijelog korpusa potrošačkog, a to je da znaju stanje svog duga, da znaju šta je uopće to potraživanje, da ni do toga ne mogu doći, da ne mogu doć do strukture duga šta je glavnica, šta su kamate, dakle da nemaju osnovne informacije, da nemaju pravo pristupa ugovoru temeljem kojeg je njihovo potraživanje preneseno na Agencije za naplatu potraživanja, nemaju pravo ga vidjet, moraju ga potraživat sudskim putem, rijetki su dobili i tu je praksa različita. Dakle, imamo ozbiljan problem dereguliranosti koji na građane, na mnoge, to su deseci tisuća ljudi, utječe na način da su u sivoj zoni i da ne mogu zapravo iz toga nikada izaći. I da, mi mislimo da je i ovaj propis taj propis koji bi mogao barem neke mehanizme zaštite propisati. Još jednu stvar sam htjela istaknuti koju evo znam iz nekoliko ovaj situacija, između ostalog i moj tata je bio žrtva takvog postupanja, a tiče se ovih sklapanja ugovora na daljinu, posebno od strane telekomunikacija. Dakle, moram reći da dakle starije osobe, čak i one koje digitalno su donekle pismene su vrlo često izložene praksama koje jesu prepoznate dakle ovim zakonom da se sklopi ugovor na daljinu, a da vi na njega niste eksplicitno pristali i da vi poslije ne možete dobit snimku kao dokaz toga da niste pristali, mi smo imali takvu situaciju. Dakle, da vam kažu da vam nude neku uslugu, da vi kažete da ne želite da imate drugog operatera, da oni kažu poslat ćemo vam samo ponudu i onda ih skinete s telefona, on kaže dobro pošaljite ponudu, oni pošalju paket sa ruterom, sa svime, sa brojem, aktiviraju ga, dolaze mu računi, neće platit čovjek, ne koristi to i vi ste nakon pola godine opla ovrha i doviđenja, on je sklopio ugovor, nije sklopio ugovor, kako da on to dokaže na sudu, nikako, nikako. Znači, imate, dakle to su situacije u kojima vam posebno, je posebno izložena naša starija populacija koja ponekad vrlo često ne razumije da se danas mogu tako sklopiti ugovori na daljinu. Oni su navikli na to da kad on neku uslugu traži, kad želi ne, to mora potpisat, da će mu valjda doć nešto za potpisat, pa će onda vidjet šta je, pa neće potpisat i doviđenja. Oni ne znaju da kada nešto kažu preko telefona ako se to tako tumači, a kasnije ni ne mogu to opovrgnut da su zapravo ušli u ugovorni odnos i obavezu i od toga ih zaista moramo, moramo zaštititi. I kolegica prije je govorila i o drugim ranjivim skupinama, kao što su osobe s invaliditetom itd., dakle moramo prepoznati sve ove rizike kod sklapanja ugovora na daljinu koliko god je on zgodan naravno i efikasan mnogima moramo ga omogućit, ali isto tako moramo kada se, posebno kada se to radi telekomunikacijskim sredstvima gdje nema zapisa, još ako imate e-maili ili ako je digitalno okej, ali tu gdje nema zapisa da mora postojati neki način na koji to ljudi mogu opovrgnut ili da mora postojat tonski zapis ili nešto pomoću čega oni mogu dokazat da zapravo nisu imali namjeru sklapanja takvog ugovora. Evo, ja se zahvaljujem.
Slijede pojedinačne rasprave, prva prijavljena je poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicom. Dakle, mi u prvom čitanju imamo Zakon o zaštiti potrošača. Zakon o zaštiti potrošača zaista otvara niz drugih dilema i izuzetno je dobro i kvalitetno da o tome raspravljamo jel živimo u jedno vrijeme i to nam je ovaj covid pokazao da živite u doba kad možete sve zapravo obavljati iz svog vlastitog stana iz kuće da uopće nemate kontakt s nekim drugim. I tu vrebaju niz zaista onako opasnosti i za ljude i mlađe ljude koji dobro barataju i vode računa i kritični su prema svemu, a pogotovo za starije ljude. Ja sam u nekoliko navrata spomenula pred jedno, tome sada ima petnaestak godina sam dobila knjigu od jedne mlade australske arhitektice koja je govorila o gradu budućnosti u gradu u kojem ćete vi u svom stanu u kojem živite bez da iziđete iz tog stana odnosno zgrada u kojoj živite imati sve usluge dostavu hrane, imate ćete ne znam prostor u kojem možete vježbat, velike zidove na kojim ćete vidjeti kazališne predstave. I čitajući tu knjigu sam rekla, pa baš me briga kad to bude mene više biti neće, a to se pokazalo da sad je i to su situacije u kojima se zaista vreba na potrošače. I zato je važno ne samo da imamo korektan zakon nego da imamo i korektnu primjenu i kontrolu svega. Ja bih ovdje u pojedinačnoj raspravi htjela ukazati na dvije stvari, jedna stvar je odredba čl. 95. st. 4. i njegova usklađenost sa Zakonom o obaveznom osiguranju i jednostran raskid ugovora da se omogući, dakle mogućnost tog jednostranog raskida ugovora o obveznom osiguranju u prometu. A druga stvar, ovaj zakon kaže da je, govori o javnoj usluzi odnosno iznimke od mogućnosti obustavljanja javne usluge, to je javna usluga prikupljanja komunalnog otpada i biorazgradivog komunalnog otpada. Dakle, što je smisao? Smisao je da mi plaćamo uslugu koju dobijemo, smisao je da svaki potrošač plati proizvod koji dobije. E sad dolazimo kod problema otpada, problem otpada i to je ono što svako od nas plaća, dakle u cijeni otpada dio vam je cijene fiksni, dio vam je cijene varijabilni. Fiksni je iz razloga što otpad mora funkcionirat bez obzira koliko proizvodite ili ne, a varijabilni je prema onom što proizvodite. Mi smo na uredbu na kojem je to bilo definirano poseban zakon je Ustavni sud donesao odluku o protuustavnosti iz nekih drugih stvari. Ali što je smisao? Smisao je da zapravo ostaje užasno dilema, što plaćate u cijeni odvoza otpada. Ono što bi trebalo plaćati, trebalo bi plaćati otpada koji proizvodite, trebalo bi na taj način poticati sve za odvajanje otpada, odvajanje plastike, odvajanje bio otpada, odvajanje svega ostalog i to na različite načine funkcionira u različitim jedinicama lokalne samouprave. I puno pritužaba koje imaju je na tu temu, ljudi pitaju što ja plaćam. Dakle, ono što cijelo vrijeme znamo, a znamo da otprilike svakodnevno proizvodi negdje oko kilogram otpada, dakle negdje čovjek na razini godine dana proizvodi nekakvih 350, 360 kg otpada. Ako vi taj otpad uredno odvajate, a to je ono što jedinice lokalne samouprave nekako vode računa i trebalo bi biti poticaj onda vi odvajate plastiku i pogledajte koliko ima plastike i to vam se to se jednako tako odvozi. Ako odvajate bio, ako odvajate sve ostalo onda naravno ovog otpada ima manje. I sad vam je tema što plaćate. Mi smo plaćali, dakle cijena koja je bila dugo godina formirana, bila je formirana prema kvadraturi stana, onda sad ta cijena više nije formirana prema kvadraturi stana nego je formirana kako gdje, prema pretpostavljenoj količini otpada koji ćete proizvoditi. Pritužbe koje jesu sa aspekta i zaštite potrošača su pritužbe koje su vezane uz to što plaćate, dakle pritužbe su jer ljudi žele znati što plaćaju i to je nešto s čim se treba ozbiljno pozabaviti i to ne može biti samo tema sa aspekta zaštite okoliša, to je tema koja je iz aspekta dakle za zaštite okoliša samo jedan vid, ali druga tema je sa aspekta zaštite potrošača. Hvala.
Imamo dvije replike, prva je poštovana zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice nisam si mislila da ćete me potaknuti na repliku, ali me jeste. Dakle, bili smo ono komentirali i prije i ja u replici kad zapravo pogotovo naši stariji sugrađani nasjedaju na različite oglase, međutim mene zanima čisto vaše mišljenje, malo smo evo razlika u godinama, da li vi potičete ovu e-kupovinu, znači ja baš nisam fan ni Amazona, eBay itd. ja sam više ono odeš u dućan pa si kupiš? Naime, govorili ste o otpadu, o odvozu otpada, a gledala sam nekakvu emisiju kad e-naručivanjem se nešto naručujete pa vam se ne svidi, pa onda to vratite, pa onda oni to ne da im se čak niti vraćati neki novi broj pa onda bace to pa se gomila otpad, pa zapravo štetimo zaštiti okoliša. Jeste li vi uopće fan te e-kupovine? Hvala.
Hvala vam lijepo na tom pitanju. Ja uvijek nekako nastojim bez obzira i što je kad su kasni sati govoriti životna iskustva. Tamo negdje pred drugi niz godina je nama došla u posjetu odnosno mom suprugu rodbina iz Amerike i otišli su i oni u dućan gdje se kupuju neke rukotvorine, ne znam jel taj dućan danas i postoji ta nekakva teta recimo je kupila šlape i onda je došla kod nas u stan hodala je u tim i rekla da se to njoj ne sviđa i rekla ja to idem vratit. Ja velim kud idete vratit? Veli pa u trgovinu. Meni je to tad bilo nepojmljivo, da ti uzmeš nešto, da u tome malo prohodaš, da zaključiš da su ti baš ti ne pašu i da to vraćaš nazad, to je bilo njoj normalno. e-kupovina je danas normalna, ja sam prema tome oprezna, kupujem knjige, nikad mi nije jasno da neko može kupit cipele, ja cipele moram probati sto puta jer imam pun ormar cipela koje su mi neudobne pa ne trebaju mi još jedne neudobne. Recimo kad stolicu kupite, meni je to ja nekako ipak to volim vidjeti i probati. Negdje na pola.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Barbara Antolić Vupora.
Poštovana zastupnice Mrak TAritaš. Znamo da ste borkinja i sada stvorili ste jedno opasno područje. Naime, to što zapravo nisu u Zakonu o zaštiti potrošača uopće navedeni potrošači koji su potrošači zbrinjavanja otpada, dakle to je jedan ugovorni odnos koji je posve izostavljen iz ovog zakona. Da li postoji način da se konačno doskoči takvim sustavnim izostavljanjem takvih važnih odnosa iz zakonodavstva?
Je. Hvala lijepo. Dakle, imamo mi nekoliko tema koje vrlo teško i nerado otvaramo. Jednu temu koju vrlo teško i nerado otvaramo je problem otpada. To uvijek prepuštamo JLS-ovima da se sami oko toga bora na najbolji ili najgori mogući način, ali onda imate ljude koji samo pitaju jednu stvar, nije uopće problem da platim samo moram znat što plaćam. Jer ako mi sa stanovišta aspekta zaštite okoliša hoćemo smanjiti proizvodnju otpada onda moramo stimulirat one koji zaista o tome vode računa. Ako isto plaćamo moj susjed ili moji susjedi i ja, a ja odvajam, a oni ne odvajaju, onda se postavite pitanje zašto vi to radite. Dakle, to vam je kao onaj domino efekt, postavljate pitanje na pitanje i zato mislim da o toj temi je trebalo biti riječi i u ovom zakonu, naravno u suglasju s nekim drugim zakonom, obzirom da je to danas isto ministarstvo ne vidim razloga zašto se dvije uprave nisu mogle sjetiti i malo dogovorit.
Vrijeme. Slijedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Barbara Antolić Vupora.
Dobra veče poštovani predsjedavatelju, drage zastupnice i zastupnici, bit ću vrlo kratka i ne čitati. Dakle, imamo Zakon o zaštiti potrošača pred nama koji bi trebao detaljnije definirati i zaštititi prava potrošača. Potrošači smo svi mi, a isto tako znamo koliko su proizvodi ne kvalitetniji nego što su bili. Veš mašina moje mame, ne bake, mame je nedavno crkla. Ja sam zamijenila tijekom svog života, a ja sam baka, 2-3, skoro 4. Tako da svi smo svjedoci da je to programirano kvarenje nekako naša svakodnevnica i nešto što je doista potrebno regulirati bolje kako bi se ne samo zaštitili novčaniki nego i zaštitio i okoliš u kojem svi živimo. Međutim, o tom zakonu koji je dobrodošao je hvalevrijedan na osnovi direktive koja je smjernica, a ne zapovijed, 4 njih, trebalo bi, trebalo bi primijeniti i Zakon o obveznim odnosima tamo gdje su Zakonom o zaštiti potrošača umanjena prava u odnosu na Zakon o obveznim odnosima. Ima nekoliko takvih mjesta, vidjet ćete i sami kasnije. Drugu stvar koju želim posebno napomenuti je, u čl. 37. i to sam u replici ponovo istakla kao problem, taksativno se navode i ugovori, bilo je u nekoliko rasprava isto prije napomenuto, ako su navedeni neki ugovori zašto nisu onda i o, ugovori o odvozu otpada kao jednog od bitnog područja za potrošače posebno navedeni i ako nisu ti ugovori navedeni da se možda kasnije proširi na sve slične slučajeve, pa se onda ne samo i za otpad nego i za neke druge situacije u kojima se moguće krše potrošačka prava obuhvati taj dio. Druga odnosno treća stvar koju želim posebno apostrofirati je ono što sam i prije rekla da je u prekršajnom zakonu posebno navedeno i on je u koliziji zapravo o tome što ste mi prije izrekle kao u odgovoru na repliku da se ne mogu izricati opomene odnosno da se mogu izricati opomene, dakle ne mogu se izricati opomene s obzirom na to da vam prekršajni zakon onemogućava s obzirom na visinu izrečene propisane kazne, dakle to je za fizičku osobu manje odnosno više od 5.000 kuna, tako da sukladno tom članku prekršajnog zakona inspektor vam mora i ne može izreći mandatnu kaznu. I time ste doveli u nepovoljni položaj malog obrtnika u odnosu na velike trovačke lance. Molim vas dajte pogledajte i uskladite prekršajni zakon sa sankcijama koje propisujete ovdje u ovom zakonu. Isto tako u ovom zakonu je vrlo pohvalno navedeno kako JLS-ovi moraju osiguravati prostor za djelovanje Udruga za zaštitu potrošača, međutim nisu navedene i obveze plaće djelatnika koji su u tim društvima najvažnije, zapravo čovjek je najvažniji, ne prostor nego treba te ljude koji danas rade kao volonteri trebate ljude platiti. Dakle, da bi oni vršili svoju funkciju oni trebaju biti plaćeni i za to, doista vas molim razmotrite mogućnost da se nađe i ministarstvo iznađe plaće za te iste djelatnike kao što je to praksa u EU. Hvala lijepo.
Evo s ovim smo iscrpili raspravu, zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Nastavljamo sutra, sutra je kako znate predviđena svečana sjednica u 10 sati, a u 12 sati nastavljamo dalje s točkama dnevnog reda. Laku noć svima. SJEDNICA PREKINUTA U 19,44 SATI