Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Vlada Republike Hrvatske predlaže u drugom čitanju Konačni prijedlog Zakona o preuzimanju dioničkih društava. Konačni prijedlog Zakona o preuzimanju dioničkih društava predlažemo sukladno postupku kod donošenja za drugo čitanje nakon što je Hrvatski sabor na 26. sjednici u srpnju ove godine prihvatio u prvom čitanju Prijedlog zakona o preuzimanju dioničkih društava. Konačni prijedlog izrađen je na način da su prihvaćene primjedbe u vezi nomotehničkog uređenja odnosno pravnog izričaja pojedinih odredbi koje je iznio Odbor za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora. A Odbor za europske integracije i Odbor za financije i državni proračun nisu imali primjedbi. Također je zakon u potpunosti iskomuniciran budući da se ovdje radi o jednom od zakona kojim se dakle, uređujemo dakle pitanje postupka preuzimanja javnih dioničkih društava sukladno pravnoj stečevini Europske unije. Dakle, također smo ga iskomunicirali sa Europskom komisijom i u tom smislu smo također unijeli nekoliko bitnih primjedbi. Ono što bih rekao i ponovio i što je vrlo važno za ovaj zakon dakle, ovaj zakon možda dolazi u jednom vrlo važnom trenutku u hrvatskom financijskom sustavu. Naime, u trenutku kada su hrvatski građani prilično zainteresirani za dioničko, za pitanje dioničarstva, kada hrvatski građani dakle u velikom broju se odazivaju na inicijalne javne ponude, ovaj zakon na određen način poboljšava i osigurava zapravo njihov status kao malih dioničara. Pa je tako cilj i svrha ovog zakona dakle dodatno osnažiti i stvorit zakonodavni okvir za provođenje postupka preuzimanja koji će biti usklađen sa odredbama direktive 2004/25 Europskog Parlamenta implementirani osnovna načela postupka preuzimanja. Dakle, da se ne može dogoditi preuzimanje u kojem zapravo hrvatski građani odnosno mali dioničari nisu u, nemaju svoj udio. Osigurati jasnoću i transparentnost. Dakle, da osiguramo da se unutar i za vrijeme preuzimanja ne dogodi situacija dakle da se provede preuzimanje netransparentno dakle da ga mali dioničari nisu mogli ili nisu znali zaštititi interese svih dioničara, posebno onih s manjinskim udjelima u slučaju stjecanja kontrole nad njihovim društvom. Osigurati ovlasti nadzornoj instituciji. U ovom slučaju za preuzimanje dioničkih društava i za takav proces, takvu proceduru nadležna je Hrvatska agencija za nadzor nebankarskih financijskih institucija. Stvoriti, smanjiti opseg zloupotrebe povlaštenih informacija. Dakle, u ovom slučaju kad se radi o preuzimanju dioničkih društava obično mali dioničari su oni koji nemaju dovoljno informacija u tom smislu. Ovaj zakon bi trebao osigurati dakle da se smanji taj opseg zloupotrebe povlaštenih informacija odnosno da u potpunosti nestane. Osigurati pravovremeno obavještavanje dioničara o uvjetima ponude za preuzimanje, a isto tako i obvezu uprave ciljnih društava na pravovremeno obavještavanje i zaposlenika o svim saznanjima, činjenicama ili pregovorima vezanim uz preuzimanje. Dakle, da se ne dogodi da zaposlenici kojima je naravno vlasnik na kraju krajeva izuzetno važan za njihov opstanak u firmi, dakle da ne znaju što se u njihovom poduzeću, njihovoj kompaniji dešava. I u tom smislu ovaj zakon provodi dodatnu zaštitu i osigurava dakle da se proces za njih transparentno provede. Obvezati uprave društva dakle koji se ciljaju, koji se preuzimaju na objavljivanje obrazloženih mišljenja o ponudi za preuzimanje, razlozima na kojima se to mišljenje temelji, uključujući razmišljanja o učincima ponude na sveukupne interese društava a posebno na zapošljavanje. Dakle, u tom smislu također se dodatno osnažuje sigurnost zaposlenika i malih dioničara u cilju odnosno u procesu preuzimanja dioničkog društava. Osigurati uvjete kako bi se ponuditelju omogućilo stjecanje kontrole nad ciljnim društvom te u tom smislu urediti ograničenja prijenosa dionica, ograničenja prava glasa, posebna prava i naravno obrambene mjere. Predvidjeti obeštećenje za dionice koje su predmet ponude. I u slučajevima kada dioničari pretrpe gubitak radi ukidanja prava. I također odredbe ovog zakona uskladiti sa odredbama drugih zakona iz područja trgovačkih društava i zakona koji uređuju trgovanje vrijednosnim papirima. Ono što je najvažnije dakle da se predlagatelj Vlada, u ovom zakonu rukovodi načelima koja su usmjerena zaštiti interesa svih, posebno manjinskih dioničara i zaposlenika da osiguraju jednako tretiranje manjinskih dioničara, da se osiguraju pravične i pravedne cijene u postupku preuzimanja, dakle da se ne preuzmu društva i da na način da manjinski dioničari budu dovedeni pred gotov čin sa izuzetno niskim cijenama uzmi ili ostavi, a onda kasnije većinski dioničar određuje da li će uopće biti dividende, neće biti dividende. I zapravo njihova dionica nakon toga gotovo ništa ne vrijedi. Jasno propisivanje postupka preuzimanja, osiguravanja transparentnosti pravovremenim obavještavanjem svih sudionika u postupku preuzimanja. Dakle, i manjih dioničara i javnosti i dakle nadzornih institucija i na kraju krajeva ono što je najvažnije zaposlenika. Donošenjem ovog zakona dakle postupak preuzimanja javnih dioničkih društava uskladit će se s pravnom stečevinom Europske unije i europskim standardima na ovom području. To se osobito odnosni dakle na provedbu načela i obveze koje proizlaze iz direktive Europske unije iz 2004. godine broj 25. Evo toliko od predlagatelja. Hvala lijepa.
Hvala. Odbori? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni predstavnici Vlade, uvažena gospodo zastupnici! Ma, izuzetno je bitan zakon pa i zbog trenutka u kojem se donosi. Znači zbog svih tih političkih, gospodarskih, ne znam, međunarodnih itd. implikacija. Nekoliko je tih bitnih izmjena i ja ću na neki način ići između ostalog redom. Sada vidimo da uprava, nadzorni odbor dioničkog društva koje je dobilo ponudu za preuzimanje, smjeti će tražiti i druge ponuditelje kako ih se inače popularno naziva "bijele vitezove" za koje smatra da bi bili primjereniji vlasnici napadnutog društva u odnosu na sadašnje kondicije ovog zakonskog prijedloga. Takva odredba u konačnom prijedlogu novog Zakona o preuzimanju dioničkog društva jedna je u odnosu novosti u odnosu na dosadašnji zakonski prijedlog iz godine 2002. U tom zakonu i dalje je ostala zabrana upravi, nadzornom odboru ciljanog društva da nakon zaprimanja obavijesti o ponudi za preuzimanje povećavaju temeljni kapital da sklapaju poslove izvan redovnog poslovanja, da ugrožavaju poslovanje društva te ometaju ili onemogućavaju postupak preuzimanja. No traženje drugog ponuditelja stoji u prijedlogu ne smatra se takvim zabranjenim djelovanjem. I na neki način to je zasigurno i najznačajnija novost u ovom zakonskom prijedlogu. Od donošenja ovog zakona u srpnju 2002. godine, znači do kraja 2006. godine u Hrvatskoj je bilo 150 preuzimanja dioničkih društava. Za njihove dionice, za tih 150 društava od 2002. do 2006. isplaćeno je 15,3 milijarde kuna. Od toga je jasno najveći dio isplaćen 2006. kada je Bar preuzeo dionice Plive u nadmetanju s Actavisom. Kako je to otprilike izgledalo po godinama? 2002. dogodila su se deset preuzimanja dioničkih društava. Preuzeta su sa iznosom od 303 milijuna kuna. 2003. bilo je trideset i pet preuzimanja društava i ukupno je isplaćeno 473 milijuna kuna. 2004. imamo trideset preuzimanja, isplaćeno je 244 milijuna kuna. 2005. dogodila su se četrdeset i tri. Ukupno je isplaćeno 195 milijuna kuna ili svega 195 milijuna kuna, to je negdje oko 25 ako toliko eura a 2006. isplaćeno je čak 14 milijardi i 77 milijuna kuna, a rekoh da je gro tog financijskog angažmana ticalo se upravo preuzimanje Plive. Mogu reći da neke pouke, nedoumice iz tog slučaja evo sad su ponuđena i pretočena pardon u neka zakonska rješenja u ovom zakonskom prijedlogu. Prema prijedlogu zakona fizička ili pravna osoba obvezna je objaviti ponudu za preuzimanje kod neposredno ili posredno samostalno ili djelujući zajednički kada stekne znači te dionice s pravom glasa ciljanog društva, tako da zajedno s dionicama koje je već stekla prijeđe prag od 25% dionica s pravom glasa. Znači, to je onaj kontrolni prag. Nakon toga praga ponuda za preuzimanje mora se objaviti kad se stjecanjem dionica poveća postupak prava glasa za više od 10%. To je znači onaj dodatni prag. Ponudu za preuzimanje je obvezno objaviti je kad se stječe manje od 10% dionica ako se tim stjecanjem prelazi onaj prag od 74% prava glasa ili kako se inače zove konačni prag. Ponuditelj o nastanku obveza objavljivanja ponude mora odmah obavijestiti HANFA-u, mora odmah obavijestiti ciljano društvo, mora odmah obavijestiti javnost, mora odmah obavijestiti i burzu. Obavijest se mora jasno bez odgode dostaviti i u slučaju dobrovoljne ponude za preuzimanje. Ciljano društvo s druge strane mora odmah javiti da je dobilo ponudu odnosno dati izjava u svojim odnosima s ponuditeljima. HANFA može zatražiti nečiju izjavu o namjeri preuzimanja ako primijeti da situacija na tržištu kapitala ukazuje na moguće preuzimanje, i to je isto tako bitno i nju treba zapravo u tom smislu osposobiti da može aktivno pratiti ono što se dešava na tržištu kapitala. Čak i ako se takva namjera primijeti u nečijoj komunikaciji sa javnošću jasno je da bi HANFA morala odmah apsolutno trenutno reagirati. Po sadašnjem zakonu, i to je isto jedna novina, ponuditelj dionice je bivao obvezan platiti u novcu a prema ovom novom zakonskom prijedlogu može ponuditi novac, može ponuditi zamjenske dionice, može čak i ponuditi kombinaciju novca i tih dionica. No, ako dioničari društva koji se preuzima ne žele zamjenske dionice e onda taj ponuditelj mora imati financijskog kapaciteta da može jasno njihova očekivanja isplatiti u novcu. Novosti ima i o propisanim sadržajima ponude. I ono što je bitno o čemu je također govorio državni tajnik. U buduće bi mišljenje o ponudi za preuzimanje davala uprava, ne više nadzorni odbor kako to regulira postojeći zakonski prijedlog. Mišljenje uprave kao što smo čuli mora se predočiti i radnicima a zaprimi li njihov odgovor uprava ga je dužna priložiti jasno uz svoju izjavu. Ja ne znam da li je ovo rješenje najbolje ili bi trebalo ostati na postojećem bez obzira kakva je možda praksa u zemljama u našem okružju jer često najbolja zakonska rješenja koja prenosimo u pravni ustroj Republike Hrvatske kada se suoče sa našom inventivnošću na ovim prostorima na kraju počinju funkcionirati na način kako jednostavno donosioci tih zakonskih rješenja ne bi željeli ili jednostavno nismo očekivali. Detaljno su uređeni i uvjeti i rokovi pod kojima se ponude podnose. Ponuda za preuzimanje vrijedit će dvadeset i osam dana, konkurentska ponuda za preuzimanje može se podnijeti najkasnije deset dana prije isteka trajanja ponude za preuzimanje i bez konkurentske ponude moguće je povisiti cijenu iz ponude za preuzimanje i u tom slučaju nova cijena mora biti najmanje 2% viša od one prethodne. Rekoh na samome početku da je ovaj zakon izuzetno bitan radi trenutka u kojem se kao takav donosi. U ovom trenutku u državi Hrvatskoj pretpostavljam ima sigurno 600, možda 700 tisuća tih malih dioničara nakon ovog stampeda na dionice T-HT-a koje upisuje gotovo njih 370 tisuća građana Republike Hrvatske. Ja samo želim reći da te male bi bilo doista katastrofalno oporezivati. U Njemačkoj recimo ne postoji porez na kapitalnu dobit za držanje dionica preko godinu dana i to ako se radi jasno u privatnom računu iako portfelj ne sadrži više od 1% ukupnih dionica neke tvrtke. Znači kapitalnu dobit neka plaćaju veliki igrači ne mali. U pravilu danas mladi ljudi koji indirektno na takav neki način počinju štedjeti novac nadajući se da će na jednom paketu zaraditi nekoliko tisuća kuna i možda sa time pokriti minus na svom tekućem računu. Porez se inače u Njemačkoj plaća na neto vrijednost kapitalne dobiti, znači na razliku između zarađenih i izgubljenih sredstava na tržištu kapitala. Znači ako Hrvatska preuzme njemački model rezultati znamo da će biti više nego skromni i zato Hrvatska ne treba uvoditi za male, za velike da, apsolutno za velike da ali za male ne tu vrst poreza nego Hrvatska, Hrvatskoj treba revizija pretvorbe i da već netko postavi pitanje kako su pojedinci devedesetih godina bez ijedne kune dolazili do najreprezentativnije hrvatske imovine. Međutim bojim se da od toga neće biti ništa. Dvije trećine ovih koji su stjecali kroz pretvorbu taj svoj, taj svoj, naš kapital koji su normalno prebacili na svoje račune već su taj kapital ili tu imovinu prenijeli na treće osobe, ušli su u neke nove poslove. I danas njima mi možemo samo staviti sol na rep. Što će biti, i to si trebamo postaviti pitanje sutra kada se proračun ne mogu, ne bude mogao više prodavati prodajom javnih dobara? Prodali smo u ovoj zemlji sve što vrijedi. Gotovo sve što smo imali. Ostala nam je «Croatia osiguranje», Poštanska banka. Taj sustav treba sačuvati radi monetarne neke neovisnosti. Ostao nam je HEP. Ako to prodamo šta ćemo biti doli kolonija. Ajde da vidim tko bi uzeo naše brodogradilišta. Danas čitam jedan podatak da samo ovo brodogradilište u Splitu na današnji dan duguje preko dvije milijarde i 500 i nešto milijuna kuna. A samo kroz prošlu godinu brodogradilište u Splitu pokušalo se sanirati sa milijardu i 700 milijuna kuna. Ono u Rijeci sa milijardu i 700 milijuna kuna. Kraljevicu sa 220, a Brodotrogir sa 640 milijuna kuna. Jasno Uljanik nije dobio po tom osnovu sanacije niti jedne lipe. Imamo gospodo na današnji dan 31 milijardu EUR-a vanjskoga duga. Samo ove godine za pokriće vanjskog duga, nije bitno da li je riječ o dugu države, javnih poduzeća odnosno banaka trebat će isplatiti 7,8 milijardi EUR-a. Za 5 godina taj vanjski dug premašit će iznos od 40 možda 45 milijardi EUR-a, a u međuvremenu u tih 5 godina morat ćemo vratiti 30 milijardi EUR-a. Izvući ćemo se na kraju ako prodamo Hrvatsku elektroprivredu ali nakon toga lijepa naša više neće biti naša. I zato što prije treba ući u Europsku uniju. Znači još jedanput, ovaj zakonski prijedlog sigurno nije sporan. Ovaj zakonski prijedlog je kao takav posljedica i onoga o čemu sam govorio Plivinog preuzimanja, Barovog preuzimanja Plivinih dionica. Neka rješenja su apsolutno logična. Naša primjedba je da bi nadzornim odborima trebalo dati prednost glede ovog raspisivanja ponude za preuzimanje neko društvo. Ne upravama jer je upravo tamo taj vlasnički supstrat možda najbolje došao do izražaja, ali ostala rješenja su logična i utoliko mislim da zakonski prijedlog neće izazvati neke posebne nedoumice i mogao bi biti jedna, jedno korist, jedno korisno štivo za buduća preuzimanja trgovačkih društva u Republici Hrvatskoj.
Hvala. Klub SDP-a poštovani zastupnik, potpredsjednik Doma Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, državni tajniče. Dopustite prije svega nekoliko opservacija koje bi mogli nazvati načelne naravi. Ovaj Zakon o prijedlogu, o preuzimanju dioničkih društava kao i Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima pa i zakon koji smo otvorili mogućnost koncentracije europskih društava koje smo donijeli do sada zapravo imaju za cilj pokušati stvoriti uvjete za okrupnjavanje kapitala i vlasnosti nad dionicama i dioničkim kapitalom u trgovačkim društvima kod nas i u Europi odnosno Europskoj uniji. S druge strane, a sve pod firmom kako to kaže ova uredba da se zapravo pojača konkurentska moć, moć tih društava odnosno tih poduzeća. Ja bih rekao i čini mi se da je tome kriva zapravo jedna velika zabluda koja polazi od toga da vlasništvo rješava sve. U suvremenom gospodarstvu ne rješava pitanje vlasništva nego upravljanja. Vlasništvo je pretpostavka da netko će upravljati nečim ili će ovlastiti nekoga da nečim upravlja vezano za poslovni odnos. I u tom pogledu treba ju rasvijetliti iz jednog drugog razloga. Što u isto vrijeme ovakva pravna rješenja otvaraju mogućnost zapravo preuzimanja slabijeg kapitala ili otvara mogućnost da jači guta malog. Za nas u tranzicijskim zemljama je ovo iznimno važno bez obzira što se moramo usklađivati s Europskom unijom jer mi s jedne strane vodimo u praksi ekonomsku i političku politiku daljnje privatizacije na način da jačamo tzv. građansko i radničko dioničarstvo kroz mogućnost da se javnom ponudom od HT-a otkupe dionice. Od strane građana do određenog iznosa sa povlaštenim cijenama. Od INA-e i tako dalje. I u tom, u tom pogledu se čini da je to vrlo zgodno jer se zapravo veliki broj građana uključuje u kupovinu, u kupovinu dioničkog kapitala u takvim poduzećima. U isto vrijeme donosimo zakon po kojem će nositelji krupnog portfelja ili velikog portfelje ne moći preuzeti dionice tih nego imaju pravo preuzeti i ovi se ne mogu buniti osim što im pod zakonskim uvjetima moraju isplatiti određenu naknadu ili kako ovdje sada piše: «sada pravičnu naknadu» iako to kod zadnjeg zakona uz sve napore nismo mogli ugraditi. Treću stvar iz, koja iz ovoga sama po sebi slijedi jeste činjenica da će zapravo vrlo brzo i prije ulaska u Europsku uniju, a pogotovo nakon ulaska u Europsku uniju tzv. atraktivna poduzeća i poduzeća koja mogu biti nositelji razvoja u ovom dijelu svijeta, a pogotovo poduzeća i trgovačka društva koja će se baviti pitanjem osiguranja transporta energije, novih tehnologija i prijenosa informacija a to sve zapravo znači naša INA, naše telekomunikacije, Elektroprivreda u biti vrlo, vrlo brzo će objavljivat se ponude o preuzimanju portfelja malih dioničara. I u tom pogledu valja biti jasan i treba vidjeti način ne kroz ove zakone, nego možda donijeti posebni zakon kao lex specialis kako zaštiti i male dioničare u našim prilikama jer oni zapravo čine na neki način i nacionalni korpus vlasnosti u našim poduzećima. Na ovo pitanje moram posebice skrenuti pozornost da ne bi ispalo sutra da nismo znali, da ne bi ispalo da je to posljedica pritiska Europske unije i ekonomskog i ovakvog i onakvog, a zapravo vrata smo otvorili mi. I to moramo biti jasni i načisto. Ali ono što je isto tako jasno da moć ekonomska i financijska moć za preuzimanje ovih malih dioničara se ne nalazi u državnom proračunu, ne nalazi se u Vladi Republike Hrvatske nego se nalazi u onim trgovačkim društvima kojim raspolažu financijskim kapitalom, a koji su našom voljom predati u ruke vlasnike trgovačkog kapitala, odnosno financijskog kapitala stranke. I još uvijek postavlja se pitanje ako idemo u pretvorbe i privatizacije na jačanje dioničarskog kapitala malih dioničara, ako pokušavamo doći u poziciju da imamo takvu njihovu moć onda postavlja se pitanje kako je financijski i razvojno pratiti. Postoji li mogućnost napokon da jedan ogromni resurs nacionalnog bogatstva koji se zove štednja građana, koji se zove državni proračun, koji se zove sredstva proračuna i općina, gradova i županija, koji se zove sredstva javnih poduzeća u vlasništvu države i jedinica lokalne samouprave zapravo pokušamo s njima stvoriti posebne banke razvojne i komunalne banke koji će pratiti razvoj između ostalog naših jedinica lokalne i regionalne samouprave i pratiti razvoj i djelovanje malog kapitala pa i malih dioničara. Naravno, pitanje je u kojoj mjeri uopće u odnosu na devedesetpostotni financijski kapital koji je u vlasništvu stranaca to možemo izvesti. S tim da odmah hoću naznačiti, ni na kraj pameti nama u SDP-u nije da bi rekli da stranci ne trebaju ovdje imati kapital i vlasništvo. Dapače, neka dođu, sve u redu. Ali postoji pitanje da li mi imamo nekakvu potku, nekakvu polugu kako sa nacionalnog osnova ravnopravno konkurirati i dovesti se u poziciju da se taj financijski i drugi kapital kod nas ponaša po logici i po pravilima koje ponaša se u svojoj matičnoj zemlji. Nema smisla držati glavu u pijesku kao noj i ne vidjeti činjenicu da vlasnici tih istih banaka ili banke te majke, tih naših nazovi banaka, "naših" pod navodnim znacima zapravo u svojim zemljama sa puno nižom cijenom kapitala servisiraju svoje gospodarstvo, svoje građane, a kod nas uzimaju puno veću cijenu kapitala ili kamate iz jednostavnog razloga jer su u monopolskoj poziciji. Na to pitanje ili na ta pitanja moramo skrenuti pozornost s jedne strane. I s druge strane u isto vrijeme reći da ćemo podržati prijedlog ovog zakona jer je on bolji nego prethodni. On ipak ako već se mora preuzeti male dioničare po prvi puta unosi neke novine koje idu u korist malih dioničara, i to prije svega sa aspekta određivanje naknade koja bi se morala sada biti napokon ne samo da je odrediva nego određena. I radi se o tome da bude prvo jednaka, drugo da bude pravična, treće da ona prati ako ništa drugo prosječnu cijenu. Ovdje imamo prigovor u članku 16. ne smatramo da bi bilo dobro da prati prosječnu cijenu posljednje godine dana. Zašto ne uzeti prosjek na 3 mjeseca kao što je to recimo slučaj u Njemačkoj. Ali uzgred budi rečeno ovdje odmah skrećemo jednu posebnu pozornost da će nakon što stupi na snagu i počne se primjenjivati ovaj zakon kod nas vjerojatno će se i kod nas dogoditi da će neki fondovi ili banke kao što to radi i u Njemačkoj se posebice specijalizirati da otkupljuju dionice malih dioničara da bi zapravo ih mogli staviti u situaciju da se kod preuzimanja kad idu velika društva da preuzimaju te male dioničare. Dakle otvorit će se novi dodatni oblik ne samo financijskog poslovanja, nego ako hoćete i financijskog inžinjeringa. I u tom pogledu i to pitanje bi trebalo dodatno urediti o Zakonu o PIF-ovima i zakonima koji se odnose na banke. Dakle to je pozitivna strana i mi to podržavamo. Ali, odma u tom segmentu skrećemo pozornost i naznačujemo jednu činjenicu da nam nije jasna, ako već to podržavamo da se treba donijeti i unosimo to i sukladno dokumentima Europske unije onda se postavlja pitanje a zašto u članku 61. stavku 1. kažemo da će sada postupci započeti oko preuzimanja nastaviti se po starom zakonu gdje se tamo kaže da će imati pravo na naknadu koja se određuje ili eventualno idu na sud da je utvrde. Mislim da je tamo nepovoljnije. I onda ako već to o tome idemo s tim više što u 61. stavku 2. se kaže ako se nastavlja postupak, odnosno ako se ide sa novim postupkom ili novom objavom onda će se primijeniti ovaj zakon. Pa ako je već tako zašto ne idemo u korist malih dioničara i već u stavku 1. kažemo da započeti postupci kad je u pitanju naknada itd. se trebaju primjenjivati odredbe ovoga zakona. Naravno pored ovih načelnih i konkretnih pitanja imamo i neka pitanja na koje želimo dodatno upozoriti, a onda i pojedinačne primjedbe u vezi s ovim zakonom koji je kažemo dobar, a naše pojedinačne primjedbe idu u tom pravcu da zapravo iskažemo jedan dio upozorenja, a s druge strane i neka stajališta koja bi mogla biti moguće koristi ako ne sada a ono u sljedećoj izmjeni i dopuni ovog zakona za njegovo korigiranje i poboljšavanje. Prvi je problem koji se javlja jeste zapravo sukob nadležnosti između dva suda. Naime agencija koja se, koja bi trebala provoditi zakon ili koja kako ovdje kaže treba vršiti nadzor nad zakonom, na što mi odmah imamo rezervu, jer zapravo vezano za provedbu zakona ovlast ima sama agencija i obaveze, s jedne strane. S druge strane svi postupci koji se vode pred agencijom su zapravo upravni postupci i svi sporovi koji iz toga proizlaze ako nisu zadovoljni rješavanjem sudionici u prvome i drugom stupnju završavaju na upravnom sporu, osim slučaja članka 49. kad se kaže ako ponuditelj ne objavi ponudu za preuzimanje pod uvjetima i načinima iz ovog zakona svaki dioničar ciljanog društva može putem mjesno nadležnog trgovačkog suda zahtijevati obavezno sklapanje itd. E sada tko je taj svaki dioničar koji, pa to je onaj mali dioničar ispod 5% ili ne znam već drugi. Gledajte sada se postavlja pitanje, zašto ovdje male dioničare tjeramo na trgovački sud umjesto da agenciju natjeramo da vodi spor za njih pred Upravnim sudom ili da sama to pitanje riješi u korist malih dioničara. Zašto? Ovo posebice naglašavam, zato što u isto vrijeme ako nema objave ovdje po članku 27. stavku 1., 3. itd. onda je to prekršaj za koji agencija naplaćuje sukladno članku 59. vrlo visoke kazne od takvih društava … [[Ne razumije se.]] Pa ako već to naplaćuje zašto u tom rješenju o naplati kazne nije odmah naredila i da moraju od ovog malog dioničara preuzeti dionice po najpovoljnijim uvjetima koje su imali uz naravno prosječnu cijenu koja se stvori u protekloj godini. Nema nikakvog smisla tjerati ove male dioničare da vode spor pred trgovačkim sudom jer će na kraju krajeva taj spor morati plaćati broj jedan, i broj dva, naravno da oni nisu pravno niti educirani niti imaju sredstava da angažiraju stručnjake da ih mogu za tako mali dionički kapital zapravo platiti. Prije svega tko su ti mali dioničari? Pa oni koji su uplatili, oni radnici naši i građani koji su uplatili one dionice sa popustima kao radnici po Zakonu o pretvorbi poduzeća ili ovi sada koji kroz javnu ponudu kao građani kupe ne znam 36 ili ne znam koliko tisuća kuna dionica. Prema tome očigledno da se radi o slabijoj strani i zbog toga to pitanje nije dobro riješeno i treba ga svakako dodatno riješiti. Drugi problem koji iz toga proizlazi jeste samo pitanje koje je vezano uz činjenicu da upravni sudovi nisu educirani za ovakvo postupanje. Jer upravni sudovi što je vrlo interesantno, bi zapravo trebali ocjenjivati zakon do postupanja uprave vezano za određene … [[Ne razumije se.]] E sada ovdje se kaže da će agencija paziti na zakonitost, ali ako nije zadovoljna strana ona može voditi upravni spor, a to je nadležnost Upravnog suda. A šta će Upravni sud napraviti? U pravilu će utvrditi, nije dovoljno utvrđeno činjenično stanje, nisu pribavljeni ovakvi ili onakvi dokumenti, vratiti ponovno na postupanje agenciji. Jer mi nemamo zapravo nešto što bi bilo sud pune nadležnosti i tu je jedan ogroman problem. Ogroman problem. To će biti jedan od rak rana nefunkcioniranja hrvatskog pravosuđa, a ovakav zakon zahtjeva izmjenu Zakona o sudovima i drugačiji preustroj sudova i treba stvoriti zapravo od Upravnog suda ne samo sud na državnoj razini nego će se vjerojatno morati stvoriti makar na razini ne znam statističkih regija ili negdje više, gdje će on biti i sud pune nadležnosti, ne u pravilu, ne iznimno u ovakvim slučajevima i gdje će trebati riješiti konkretan spor do kraja vezano pogotovo sa aspekta zaštite zakonitosti. Naravno da bi se to moglo učiniti valja voditi računa i o još jednoj činjenici, da će on ući u dio nadležnosti trgovačkog suda i u tom pogledu taj dio treba posebice raščistiti i razgraničiti. Kada je u pitanju članak 47. stavak 1. gdje se kaže agencija nadzire primjenu odredbe ovoga zakona, mislim da je potpuno krivo postavljena. Ovdje treba glasiti: "agencija provodi ovaj zakon", a nadzor nad provođenjem tog zakona i primjenu ovog zakona mora raditi ministarstvo. Jer pazite, ne može agencija određivati prava, utvrđivati odgovornost, naplaćivati i provoditi prekršajne postupke, sve naplaćivati i sama sebe kontrolirati, pa to ne ide nigdje. To ne ide nigdje i to bi trebalo sasvim ozbiljno doraditi kao što isto tako u članku 46. stavku 2. se kaže, stavci 2., 3., 5., 6. i 7. članka 45. zakona primjenjuju se na odgovarajući način. Za što? Radi se zapravo o cijenama i ponudama. Prema tome taj dio treba preciznije urediti itd. ali imam još pojedinačnu, pa ću na pojedinačnoj raspravi eventualno neke stvari dodatno.
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Ante Bagarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Zakonom o preuzimanju dioničkih društava predlaže se urediti pitanje postupka preuzimanja javnih dioničkih društava sukladno pravnoj stečevini Europske unije, točnije s načelima i obavezama koje proizlaze iz direktive Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. godine o ponudama za preuzimanje. Ovim zakonom predlaže se urediti prava i obveze u postupku preuzimanja javnih dioničkih društava, a posebno pitanja koja se odnose na ponudu za preuzimanje javnih dioničkih društava, njezinog pravnog učinka na male dioničare. Tijekom razdoblja primjene važećeg zakona o preuzimanju dioničkih društava od 2002. do 2006. godine, objavljeno je ukupno 150 ponuda za preuzimanje na osnovu kojih je preuzeto dionica u ukupnoj vrijednosti 15,3 milijarde kuna, s time da su u 2006. godini objavljene 32 ponude za preuzimanje u vrijednosti od 14 milijardi kuna pa i značajnije već netko je rekao ovdje je "Pliva". Ovim zakonom se predlaže određenje trgovačkih društava čije stjecanje dionica od strane stjecatelja u udjelu većem od 25% dionica s pravom glasa te svako daljnje stjecanje 10% i više do 75% podliježe obvezi objave ponude za preuzimanje. Predlaže se i urediti način preuzimanja dioničkih društava pravnih i fizičkih osoba koje zajednički djeluju, odnosno povezane su osobe u postupku. Trenutak nastanka obveze na javno objavljivanje ponude za preuzimanje kao i njen sadržaj, način računanja postotka, sudjelovanja u pravu glasa skupštine, ciljeve i namjere ponuditelja, a s kojima se moraju upoznati radnici društva koje se preuzima te pravo prijenosa i prodaja dionica manjinskih dioničara. Također ovim zakonom predlaže se urediti pitanje nadzora nad postupkom preuzimanja te mjerodavno pravo koje se primjenjuje na postupak preuzimanja kada je preuzimatelj iz države članice Europske unije ili druge strane države kao i uređenje pitanja određivanja pravične cijene u postupku preuzimanja i to u odnosu na opseg trgovanja, na organiziranom javnom tržištu, burzi i cijene koje je potencijalni preuzimatelj stekao dionice prije objavljivanja ponude za javno preuzimanje. Ovim zakonom omogućuje se u cilju zaštite prava dioničara, ali i preuzimatelja, razvidnost postupka i njegova tijeka te ovlasti uprave i nadzornog odbora u tijeku preuzimanja. Predlaže se mogućnost ponuditelju osiguranja potrebnih sredstava kao naknade za preuzimanje dionica u novcu i zamjenskim dionicama, ali uz obavezan uvjet ponude novčane naknade ovisno o izboru imatelja dionica. Upravni nadzor, nadzor u upravi i nadzor u odboru društva koji je u postupku preuzimanja nije dozvoljeno provođenje radnje koje bi mogle onemogućiti preuzimanje bez suglasnosti glavne skupštine društva osim u dijelu radnji koje se odnose na traženje konkurentske ponude. Zakonom se predlaže i uređenje prava prijenosa dionica manjinskih dioničara na način da ponuditelj koji kontrolira dionice koje čine 95% kapitala, odnosno pravo glasa društva koje je bilo subjekt postupka preuzimanja, predmet preuzimanja može u roku od tri mjeseca od isteka roka trajanja ponude za preuzimanje izvršiti preuzimanje i svih ostalih dionica uz plaćanje pravične naknade. Također u navedenom slučaju dano je i pravo manjinskim dioničarima da zatraže prodaju dionica preuzimatelju uz obvezu da ih on otkupi uz pravičnu naknadu a to je cijena iz ponude za preuzimanje. Kao i kada je nadležno tijelo države članice odobrilo objavljivanje ponude za preuzimanje ciljanog društva čijim dionicama je odobreno trgovanje na tržištu vrijednosnih papira u Republici Hrvatskoj. Pored navedenog ovaj Prijedlog zakona dopunjen je i izmijenjen s ciljem poboljšanja njegove primjene i ostvarenja načela postupka preuzimanja. Izrađen je s uvažavanjem pravne stečevine Europske unije što je Europska komisija potvrdila u svom očitovanju na Prijedlog zakona a također prilikom izrade uvažena su stečena iskustva u dosadašnjim postupcima preuzimanja. Stoga će Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj prijedlog koji je usklađen i sa stavom i mišljenjem Europske komisije. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege predstavnici Vlade. Dakle nije sporna činjenica da je Konačni prijedlog Zakona o preuzimanju dioničkih društava usklađen sa pravnim stečevinama Europske unije, ali je problem u tome što je činjenično stanje u Hrvatskoj je sasvim drukčije od pravnih stečevina Europske unije, vezano za preuzimanje dioničkih društava općenito za trgovanje dionicama. Zbog toga će Klub Hrvatske stranke prava glasovati za ovaj Zakon pod jednim temeljnim uvjetom a to je da se ograniči, odnosno zabrani trgovanje dionicama i prijenosa trgovačkih društava za ona trgovačka društva za koja je državna revizija utvrdila da je provedena nezakonita pretvorba i privatizacija. To vam je od 1556 društava koja je nadzirala, za 1481 društvo državna revizija je utvrdila da je pretvorba i privatizacija bila nezakonita, znamo i sami da je red veličine procjena vrijednosti tih društava koja su bila prvo pretvorena pa nakon toga privatizirana iznosila nešto manje od 29 milijardi dolara, a država je uprihodovala prodajom ukupno 3 milijarde i 311 milijuna eura. Prema tome, ne možemo dopustiti da se obavlja prodaja, odnosno prijenos dionica dalje, jer na utvrđeno činjenično stanje treba primijeniti sankcije. Takva ista situacija se odnosi i vezano za banke. Za banke još nije provedena revizija, što smo mi predložili da bi provela tu reviziju Agencija za oduzimanje otete imovine, znamo sami da smo za sanaciju banaka uložili 15 milijardi eura, prodali smo za milijardu eura, a sada je vrijednost tih banaka preko 45 milijardi eura. Prema tome, nije nam isto činjenično stanje, nije nam ista podloga, i ukoliko želimo biti odgovorni a ne dopustiti da se dionice onoga što je ukradeno, u priči zvano pretvorba i privatizacija na Hrvatski način, za koje je državna revizija nesporno utvrdila da je pretvorba i privatizacija obavljena na nezakonit način ne možemo dopustiti, moramo ograničiti trgovanje tima dionicama, dok pravna država ne donese pravorijek u takvim situacijama. Znači to je onaj dio koja je bitna razlika u Hrvatskoj vezano za Europsku uniju. Jer Europska unija kada u svojim pravnim stečevinama nema ovoga problema vezano za ovaj dio koji mi imamo, vezano za ovu krađu i grabež u pretvorbi i privatizaciji i nesankcioniranje i nepostupanje po onome što je kao takva državna revizija potvrdila. Prema tome, budimo odgovorni i napravimo taj dio. Recimo, imate varijantu da je braniteljima ograničeno pravo raspolaganja dionicama u fondovima, odnosno udjela u fondovima a sada imamo drugu situaciju, da je onima koji u mnogim slučajevima su samo to je preuzimanje bilo bez bilo kakve naknade ta pretvorba i privatizacija, njima se sada daje mogućnost da to preprodaju, stječu dobit i sve ostalo a ovdje smo ograničili. Prema tome, ajmo biti odgovorni i staviti ovaj dio ograničavanja prava trgovanja dionicama odnosno prijenosa takvih društava za koje je državna revizija imamo konkretnu podlogu utvrdila da je pretvorba i privatizacija obavljena na nezakonit način. Znači to je 95,17%. Svaki slučaj prije svega treba u Agenciji za oduzimanje otete imovine, kao što imaju i Engleska i druge države provjeriti, i nakon toga kada se dobije … te agencije onda bi ta društva podlijegala odredbama ovoga Zakona odnosno mogla bi postupati kako je određeno odredbama ovoga Zakona. Znači to je temeljni uvjet i mislim da tu moramo imati svi odgovornost da zaštitimo ono što se još može zaštititi da ne dopustimo da to ide dalje. Drugi bitan problem što ćemo trebati napraviti to je jedna strategija, kako podučiti, odnosno opismeniti Hrvatske građane što to jesu dionice, kako na koji način mogu trgovati dionicama, kupovati dionice i sve druge bitne stvari tako da ne bi ulazili u razno razne varijante gdje će na žalost loše proći kao što je recimo prošla kažem država, dala je 15 milijardi eura za sanaciju banaka a uprihodovala je milijardu eura. Ili situacija sa Splitskom bankom prodana je za 84 milijuna eura jednome Talijanu, on je odmah preprodao Austrijancu za 136 milijuna eura, i nakon dva mjeseca zadnja transakcija je iznosila milijardu eura što je prodana Francuzima. Prema tome, to je temeljni uvjet i mislim da u tom dijelu moramo biti odgovorni da bi zaštitili interese Hrvatskih građana i da bi napravili nešto što je moguće napraviti a to je vezano za pretvorbu i privatizaciju. Također moram kazati da je ovaj dio Zakona mora biti vezan i sa Zakonom o trgovačkim društvima pa bi bila možda bolja varijanta da stupaju na snagu isto vrijeme ovaj Zakon i Zakon o trgovačkim društvima, Zakon o trgovačkim društvima one izmjene i dopune koje smo donijeli one stupaju na snagu 1. travnja 2008. godine, dok ovaj Zakon stupa na snagu danom objave u Narodnim novinama. Tako da tu ima određenih pravnih problema, da ne govorimo o drugim situacijama. Prema tome, to su uvjeti Kluba Hrvatske stranke prava za potporu ovome zakonu, znači ograničimo pravo trgovanja dionicama i preuzimanja dioničkih društava, za sva ona društva za koje je Državna revizija utvrdila da su u procesu pretvorbe i privatizacije da je provedeno nezakonito, a kažem to je tisuću 481 društvo od tisuću 556 koje je državna revizija nadzirala. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSLS-a, poštovani zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, štovani državni tajniče, kolegice i kolege. Dopustite da kažem nekoliko par objekcija u ime kluba HSLS-a. Nama se čini glede tajminga donošenja ovoga Konačnog prijedloga Zakona o preuzimanju dioničkih društava da se utakmica odigra ili igra se neki, ona sudačka nadoknada i da sad treba donijeti pravila da rezultat koji je već postignut, da se objasni zašto je došlo upravo do toga rezultata. Nema sumnje da dionice zanimaju građane Republike Hrvatske i upravo ova pomama, histerija oko kupovine dionica TK je upravo pokazala taj jedan veliki interes, i rekao bih da je taj interes upravo proporcionalnom znanju koje zapravo prosječni građanin Republike Hrvatske, ali ne samo prosječni ima uopće o tome što je to dionica. Mislim da je ova histerija ovih posljednjih 10-tak, dva tjedna pokazala što zapravo jedan dobar PR može napraviti, može dobro obećati u pravo vrijeme i onda zapravo ljudi povjeruju u tu brzu i laku zaradu. Ako mi dopustite samo trenutak privatnosti i sam sam odlučio da u tome sudjelujem, da nešto naučim. Slažem se 38 tisuća kuna nije mal novac, ali otprilike isto kao čovjek koji bi ovdje u ovom hrvatskom Parlamentu morao donositi upravo zakone koji će štititi građane Republike Hrvatske, onda da to ne radim po nekom dojmu, osjećaju ili političkom doktrini, nego upravo da sam nešto probam naučiti pa da bi onda zapravo mogao reći da je nešto dobro ili nije dobro i da onda kad budem glasovao da doista glasujem sa željom da moj glas bude glas koji će zapravo štititi interese građana Republike Hrvatske. Upravo kažem sve ovo što se događalo pokazuje upravo jedno ogromno zapravo neznanje, nedostatak elementarne edukacije, nego jednostavno da mi živimo u nekoj virtualnoj stvarnosti, medijskoj stvarnosti i onda doista ta medijska prezentacija upravo je ta koja upravo neki način je učinila ovu situaciju oko kupovine dionica TK. Kako će priča završiti to ćemo vidjeti, ja bih želio i upravo to da ne završi kako je završilo u Španjolskoj i ne znam Njemačkoj prodaja istih tih dionica i da će građani Republike Hrvatske upravo možda zbog tajminga imati i nešto više sreće sa ovim. Ali upravo sada vraćamo se kad smo rekli da je utakmica već odigrana i da se stvari manje-više znaju, ali sad upravo neki način trebamo to ozakoniti i dati ovo zakonsko rješenje onome svega što se u ovih proteklih 17 godina u Hrvatskoj događalo. Mislim da je zapravo jedan od većih problema, ne samo u Hrvatske, nego bilo koje tranzicije upravo ono o čemu smo jučer puno govorili logika srca i logika uma da je tamo 90-te godine prevladala logika srca. Neki način ta, ona očekivanja koja su onda postojala su zapravo zamaglili svaki drugi kritički glas i upravo želja za samostalnošću, neovisnošću i za novim društvenim odnosima su bili jači od nekih, odnosno u drugi plan su potpuno potisnuli nužna znanja, teorijska znanja, znanja o gospodarstvu i što će se zapravo to dogoditi. I upravo zbog toga ta naša tranzicija je u sebi imala sve elemente prvobitne akumulacije vlasti i kapitala i upravo kad su se građani otrijeznili i kad su vidjeli upravo da je ta samostalnost pa je svakako i visoka cijena i ona se uvijek onda se plati, ali neki puta mi u povijesti platimo, odnosno pretplatimo ono što bi se zapravo moglo dobiti kudikamo jeftinije. I elementi neke određene nostalgije i pomisli da je ono prije 90-tih godina bilo bolje upravo proizlazi iz ovih iznevjerenih očekivanja i upravo i zbog ovoga što su neke stvari ušle ono se kaže kao grlom u jagode, onda smo zapravo vidjeli da su tamo postavili tamo ribari ljudskih duša koji su vrlo kažem spretno iskoristili taj visoki stupanj emocija i želja za tim društvenim promjenama, ali zapravo ponudili su jedne odnose koji su bili spoj onoga prošloga i onoga novoga za što je bila želja da se postigne. Zato kažem treba čitati upravo ozbiljne knjige i kolega Letica mi je upravo, budući dijelimo isto mišljenje, … [[Govornik se ne razumije.]] teorijskom me podsjetio da je već '98. godine ugledni američki tranzitolog Joel Helman u svom paradigmatskom članku pobjednici uzimaju sve napisao sljedeće, kaže, objasnio je kako je parcijalna reformska ravnoteža opća karakteristika pogotovo svih postkomunističkih zemalja, nego je bila ključna teza da pobjednici, odnosno profiteri bolje reći rane faze postkomunizma, tj. to su oni koji su izvukli najveću korist iz procesa privatizacije u kasnijoj fazi teže ograničenim pravnim i ekonomski reformama. Njih upravo zanima ta pravna sigurnost. Znate onda kad ste nešto dobili, to što ste dobili način kako ste dobili, onda upravo želite da netko drugi i jači, luđi, jednako opasan to ponovno ne uzme. Znači neki način to prelijevanje morate zaustaviti i zapravo sada oni su postali najveći čak i branitelji pravne države, jer im zapravo pravna država treba. Te političke kumulirane reforme imaju za cilj legalizaciju vlasničkog i političkog statusa koji bi radikalne reforme … [[Govornik se ne razumije.]] prava, transparentnosti i težnji ka pravednosti u smislu jednakosti privatizacijskih prilika mogli ugroziti i ta parcijalna reformska ravnoteža smatra Helman donijela je zemljama srednjeistočne Europe najgore i od neoliberalizma i od komunizma, a nasljeđe državnog komunizma uvjet je kriznog vodstva, kriznih institucija i državne uprave, sve smo to imali i nije ni čudo ovdje što kao liberal zapravo stalno inzistiram upravo na obrani institucije. Uvijek smo govorili zašto je tranzicija u Španjolskoj uspjela poslije Franka, a zašto … [[Govornik se ne razumije.]] to nije uspio napraviti. Zato što je … [[Govornik se ne razumije.]] naivno vjerovao upravo u neke one postulate ove marksističke, lingvističke doktrine da je zapravo, da je sve u ovim gospodarskim reformama, ali to se na žalost ne događa i vi imate čitav niz doista zemalja gdje se reforme, odnosno gospodarstvo je relativno solidno, ali zapravo nema institucije, živite autokratskim, diktatorskim režimima. To nije nešto što je nepoznato, ali cijeli problem upravo svih vodstava ili velike većine vodstava naših stranaka je zapravo temeljni te, odnosno jedna gotovo užasavajuća teorijska inspicijentnost i mi dan danas zapravo nemamo ovdje ovo sve, ulazimo u vrlo zanimljivo predizborno vrijeme, ja još nikako da iščitam jedan suvisao teorijski stav koji bi doista rješavao ta temeljna naša pitanja. I zaista bilo je upravo naivno, znate kada smo mi 3. siječnja upravo iz političkih razloga zapravo u "Tuđmanizmu" ili onom periodu prije prigovorili upravo to da je ta politička kontrola nad ovim financijskim i gospodarskim tokovima. Ma, ta politička kontrola na taj način je svojstvena svim zapravo tranzicijskim zemljama. Nije to nikakav naš specifikum. Isto također ovo sad isto, sada opet kao što smo onda obećavali reviziju pretvorbe i privatizacije. Sam sam jedan zakon, isto naivno vjerujući da je samo u tome rješenje. To je djelomice samo rješenje. Kao isto se sada pokušava da će se, da ćemo ako Ustav stavimo da nema zastare i kazni za ovo ratno profiterstvo rješavati naše probleme. Ma to nisu samo politička pitanja. To su teorijska pitanja koja mi sustavno izbjegavamo rješavati. Mi se sustavno, mi se samo natežemo o tome šta ćemo oporezovati, šta nećemo oporezovati, ali nema analitičkoga pristupa našim temeljnim gospodarskim problemima. Mi zapravo uopće ignoriramo ovo što se recimo ovih dva tjedna događalo u našim bankama, u ovim FINA-ma i već gdje se sve to nije događalo. Upravo ta pomama ljudi da zapravo, da o nečem što doista ne zna ili gotovo ima minimalno znanja, upravo u to ide kao grlom u jagode. Evo ušao je kolega Crkvenac i njemu kao vrsnom, kao stručnjaku koji to predaje godinama na, koji je bio ministar gospodarstva zapravo također ovdje umjesto što smo se, što smo ovdje donosili uvijek iznuđene proračune zapravo izostalo je ono što je temeljno, a to je jedan jasan teorijski stav jedne političke opcije, uvijek je to tako, koji bi zapravo na pravi način objasnio ono što se to zapravo u Hrvatskoj, što se dogodilo, da li se mora dogoditi, da li je moglo biti kontrolirano i koji su mehanizmi da ono što se dogodilo, a to što se nije dogodilo nije bilo dobro. Prodaja tog obiteljskog srebra, zlata kako ćemo god to zvati je nešto što je zapravo bilo nedopustivo. To je nedopustivo i to jesu bile političke odluke, ali sada mi te političke odluke trpimo. Upravo, ja sam stalno u ovom Parlamentu govorio da je ova naša, visoki stupanj nezaposlenosti posljedica, činjenica da su naše banke u stranim rukama. Pa nije interes tog stalnoga bankara da on ovdje stvara nova radna mjesta. To je začuđujuće. Moram priznati da me to malo čudi. Ali barem ovih prvih, ovih posljednjih petnaestak godina on nije pokazao taj interes da na neki način, da zapravo ono što je dobio jeftino, što je ispod svake cijene, što je potplatio da to zapravo na pravni način plasira, nego upravo ga zanima ono što je interes, a to je izvlačenje profita [[Upadica: Tako je.]] Ali mi, mislim ono što i dalje kažem mi se upravo ovako natežemo da li je ta točka dnevnog reda 66. ili 68. Ja duboko vjerujem predsjedniku Sabora da ćemo sve točke stići obraditi. Ja doista se, doista se radi, radi se doista temeljito. Ali upravo stvar je jedna, stvar… … [[Upadica se ne čuje.]] Ja vjerujem, ja nisam rekao da… … [[Upadica se ne čuje.]] Ali dopustite mi da vjerujem. A ne zapravo da mi sada upravo sa ovim pokušavamo zapravo zamazati oči i da budemo svjesni da od toga neće biti ništa. Bez obzira što ćemo mi to ne znam ugraditi u Ustav. I imat ćemo uvijek, vidite imamo pokriće, mi smo to, to je ustavna kategorija, ali zapravo koja se nikad neće implementirati u stvarnosti. Taj problem teorije i prakse je vražji problem. Znate, isto meni dođe gotovo žao da Slovenci imaju jednoga ne znam Žižaka filozofa, a mi vidite … [[Govornik se ne razumije.]] ni jedan hrvatski filozof, a navodno ih, postoji jedna sjajna Katedra na Filozofskom fakultetu, ti čuveni … [[Govornik se ne razumije.]] nisu odgovorili niti na jedan izazov ovoga perioda poslije 93 godine. Svi oni koji se javljaju od … [[Govornik se ne razumije.]] nadalje zapravo pišu neke nostalgične tekstove koji se tamo odnose na šezdesete i sedamdesete godine i ni jedan, što je zanimljivo ni jedan proces društveni, politički, teorijski nisu predvidjeli. E, to je problem. To je naš problem. Dok recimo za razliku od njih Slovenci, ne samo Žižaka nego cijelu jednu plejadu na filozofskom fakultetu koji zapravo, koji upravo o tome pišu šta se zapravo dogodilo i kako smo naivno, upravo naivno pristali na ovu kombinaciju neoliberalizma i ovoga kak' se zove nasljeđa komunizma. I tu je razlog nostalgija i ta rješenja i uspjeh ovih ekskomunističkih stranaka. Pa to se vidi od Mađarske, Poljske pa nadalje. Nije to ništa neobično. To su, i Hrvatske. I upravo te nostalgije, upravo gdje je taj princip sigurnosti, to je bila ta čuvena, pa i … [[Govornik se ne razumije.]] je o tome pisao u ono vrijeme sjajno, upravo o toj simbiozi politički elite i radničke klase. Upravo, vi ne dovodite u pitanje politički sustav, mi dovodimo u pitanje vaše radno mjesto. I još vam damo da radite na crno. Siva ekonomija. Pa to je, sve je to negdje nekada počelo, ali mi to ne pokušavamo … [[Govornik se ne razumije.]] nego jednostavno to prihvaćamo kao neku činjenicu preko koje prelazimo, preko koje prelazimo i pokušavamo sa političkim floskulama, dosjetkama rješavati naše temeljne probleme. I kad nam se dogodi 320 tisuća ljudi, ne daj Bože da se dogodi Španjolska. Ne zazivam ali ne daj Bože da se dogodi. Rekoh, ja sam odlučio da sam platim tu cijenu da se netko nauči, jer me nitko nije naučio. Moj sustav školovanja, doduše nije ni bio ekonomske provinijencije, ali upravo nije me naučio. Ali nije me se učilo ni poslije. To je problem te naše educiranosti je nešto s čim se moramo, prema čem se moramo zamisliti. I da danas jedna dobra … [[Govornik se ne razumije.]] rješava i našu politiku. To je čista teatralizacija, teatralizacija i komercijalizacija politike. To rješava i naše gospodarske probleme, rješava i kupovinu dionica. Pa i dokaz kako smo rekli drugovi i drugarice, dame i gospodo, dokle smo dogurali, dokle smo došli. Dokle smo došli. Ali to je tako i očito da će to tako i ostati. Mi ćemo stalno govoriti i pozivat se na ono što je rekao Pascal da moramo napraviti ravnotežu između logike srca i logike uma, ali kod nas zapravo uvijek srce prevlada, pa će opet na spretnim i dobrim obećanjima će se neke stvari realizirati, a neće se u stvarnosti ništa dogoditi. Netko je govorio kako smo "Croatia-u" ostavili. Slučajno, stjecajem okolnosti, malo smo se bili pobunili, ali bila je već ideja da se "Croatia" isto jedna od tih obiteljskih ovih tih poluga da se proda. I to kome nego "Triglav osiguranju". Kao što nismo smjeli dopustiti ne znam da "Mol" kupi "INA-u", nego da upravo bude obrnuto, jer ja se jako dobro sjećam prije 20 godina kad sam išao u Mađarsku, "Mol" je bila seoska pumpna stanica u odnosu na našu "INA-u". I šta smo… … [[Upadica se ne čuje.]] A šta smo to sad dopustili? To je nešto o čemu moramo se zamisliti i ne ovdje imati neki politički skriveni, skrivenu poruku. A to nam se dragi moji prijatelji u ovom Parlamentu događalo i u tome smo manje-više svi sudjelovali, više ili manje upravo nešto iz neznanja, ja isto to moram, ali isto nešto upravo iz ovih kratkoročnih pardon efekata koji će dati, neće dati nikakve rezultate. Dobiti vlast samo zato, a onda poslije ne znati što ćemo s njome to smo već imali nekoliko puta prilike vidjeti. Hvala.
Malo pesimistična vizija budućnosti… … [[Upadica se ne čuje.]] Da, da. Ispravci netočnih navoda. Poštovani zastupnik Slaven Letica.
… [[Govornik naknadno uključen.]] beskrajno zanimljivom i prpošnom izlaganju. Ipak je povrijedio naš teorijski potencijal kazajući da Slovenija ima Žižeka pa da mi imamo … [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatska ima doduše na svim područjima ogromni broj stručnjaka sociologa, filozofa, ekonomista. Međutim, slovenske vlasti znaju iskoristiti te ljude, hrvatske iz preziru i to je osnovni komparativni razlog zašto. Recimo, ja ću vam kazati i time završavam. Kolega Kramariću, ima na području ekonomike danas pedesetak ljudi koji rade na vodećim europskim i američkim sveučilištima koji su mlađi od trideset i pet godina i koji nikada nisu bili konzultirani kako pridonijeti boljitku Hrvatske. Slovenci to znaju i uvijek su znali činiti. … [[Upadica se ne čuje.]]
Kolega Letica, vi ste vidim imali ste vašu knjigu u ruci.
On je, oteo mi je, našao je tamo neke mudrosti.
Nadam se da je to autentično bilo izgovoreno kolega Kramarić da je ono što su misli kolege Letice.
Vi ste pozitivni junak moje knjige, vi to znadete pošto ste ih čitali. A ima i negativnih junaka. … [[Upadica se ne čuje.]]
I poštovani zastupnik Pero Kovačević ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče, stvarno je bilo nadahnuto izlaganje. I onda je gospodin Kramarić rekao oko ovih koji su poklali državu da će nažalost sve ostati isto. Neće ostati isto, bit će još gore zbog toga što nekolicina njih navodno trojica se namjeravaju kandidirati i za naredne predsjedničke izbore. A kad ste govorili oko banaka moram vam samo reći ispravak. Recimo, Zagrebačka banka ima godišnji profit prije oporezivanja dobit 26% a UNICO ima 6%. Pa onda možemo vidjeti kakva je to bila privatizacija hrvatskih banaka i šta smo dobili i kuda se kapital odvlači. Hvala.
Poštovani zastupnik Ante Markov Klub zastupnika HSS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Evo, nakon ovog vrlo dojmljivog gotovo na razini šire elaboracije od kolege Kramarića etike poslovanja i vrijednosti neoliberalizma ja ću se pokušati malo konkretnije vratiti na Konačni prijedlog Zakona o preuzimanju dioničkih društava i kazati kakav je stav HSS-a u pogledu konačnog prijedloga zakona. Naime, već dugo traje rasprava o Prijedlogu zakona o preuzimanju dioničkih društava. Različite strukture su sudjelovale u kreiranju, osporavanju, dodavanju novih prijedloga, uvažavanju različitosti koje postoje u hrvatskoj i praksi i teoriji u odnosu na istu takvu praksu i teoriju u Europskoj uniji. I možda i premalo se danas u raspravi o ovom prijedlogu zakona uvažava jedan veliki interes stručne javnosti koji je postojao kod ovog prijedloga zakona i može se steći dojam da su u pitanju određene male nijanse i da gotovo da se nema što reći u kontekstu ovog Prijedloga zakona o preuzimanju dioničkih društava. Stvari ne stoje jednoznačajno niti usklađeno kad je u pitanju isto zakonodavstvo u zemljama Europske unije, postoje različiti modeli. Postoji i gotovo nepomirljiva stajališta kad su u pitanju pojedine članice Europske unije i to govori u biti o sadržaju tog problema. Naime, činjenica jeste i ona je neoboriva da se preuzimanjem dioničkih društva mijenja položaj dioničara. On se mijenja ili na bolje ili na gore. I naravno ovaj zakon pokušava stvoriti one uvjete da oni čiji se položaj promijenio da oni ne bi bili oštećenici. Naravno, u hrvatskoj priči svako preuzimanje dioničkih društava, sad neću govoriti o strukturi dioničkih društava, iza sebe ima i onu drugu priču. Da li je to ona mala vrata i pokušaj legalizacije nečega što i nije u skladu sa pravnom normom kad je u pitanju način sticanja te imovine. Znači, naravno da se ne može na niti jedan način ne raspravljati ili ne staviti u kontekst kod preuzimanja dioničkih društava način sticanja primarnih dionica od strane vlasnika. I naravno da se tu moramo složiti sa onim što je Pero kazao da je naravno privatizacija kao jedan od uzročnika ne samo nepravilnosti nego i onoga što se kaže u izvješću Državne revizije nezakonitog načina sticanja ne smije naći prolaz kroz ove filtere o preuzimanju dioničkih društava. Drugim riječima, ne može Zakon o preuzimanju dioničkim društvima biti na neki način filter koji će dozvoliti da se nezakonito i nepravno stečena imovina pretvori u pravnu efikasnu i nadasve imovinu o kojoj se više neće moći razgovarati kroz kategoriju onih manjkavosti pravnih koje su zabilježene prilikom primarnog stjecanja. Zbog toga ovaj zakon otvara daleko šire obveze kod rasprave o njemu nego što se možda stekao dojam kroz dosadašnju raspravu. Zbog toga je on ustvari na sebe preuzeo veliki negativni potencijal koji postoji. Kažem nevezano da li se radi o strukturi unutar dioničkih društava. Naravno da su banke tu do sada bile gotovo kao "svete krave". One su postojale i bile su izuzete bilo iz ozbiljnih rasprava bilo od ozbiljnih pokušaja da se zakonskim prijedlozima raspravi i o njihovom pravnom legalitetu i o njihovoj pravnoj poziciji. Jer, budimo realni, u financijskom sektoru u Hrvatskoj napravljen je iskorak. Financijski sektor je gospodo konsolidiran. Stvorena je ogromna jezgra, snaga, kvaliteta, pravnost, zaštita te pravnosti u financijskom sektoru. Ali ona je stvorena na uštrb realnog sektora. Realnom sektoru se uzelo. Realni sektor su radna mjesta, domaća proizvodnja, domaći kapaciteti, drugim riječima građani. Njima se uzelo da bi se financijski sektor konsolidirao. On se konsolidirao na dva načina. Prvi način je bio direktno iz Proračuna su se davala sredstva da se konsolidiranju neke od vodećih banaka. Drugi način je bio da se direktno prelijevalo iz realnog sektora u financijski sektor da se pomogne, da se osnaži taj sektor. Ja apsolutno smatram da se trebalo učiniti da se financijski sektor ojača. Zašto? Pa zato naravno da i građani od toga imaju koristi. Da imaju koristi da mogu dobiti povoljne kredite, povoljne zajmove, da mogu na financijskom tržištu ostvariti svoja prava. Međutim što se događa kada realni sektor ne prati realnu poziciju financijskog sektora. Događa se da vi dobijete vaše kredite. Da vi dobijete vaše zajmove na jednoj strani. Ali ne možete vratiti sve te zajmove. I to se ne odnosi samo na građanina pojedinca nego kao državu kao javnu vlast. I što se dalje događa? Pa vas u stvari netko preuzima. Kad vi ne možete vratiti kredite onda preuzima vašu kuću, vašu nekretninu. Vas, vas samih. Ako ne možemo realni sektor podići da može udovoljiti mogućnostima financijskog sektora tada smo stvorili jednu neravnotežu. U toj neravnoteži umjesto da realni sektor podižemo, da domaće kapacitete osposobljavamo da mogu biti u funkciji financijskog sektora mi i dalje jačamo privilegiju i osnažujemo one koji već ionako previše imaju. A to je financijski sektor. To su naše banke. To su dionička društva koja kroz postupak preuzimanja ne rade samo financijsku transakciju podizanja cijena svojih dionica nego traže pravnu zaštitu u bijegu od mogućeg, uspostave potpuno pravnog reda u traženju onih koji nisu na pravan način stekli svoju imovinu. Prema tome imamo dva procesa. Obadva su jednako opasna ako se na njih pravovremeno i efikasno ne reagira. Zbog toga moramo u kontekstu ovog zakona. U njemu je dobro slažem se apsolutno da se uprava od sada može miješati. Da ona može ustati protiv neprijateljskog preuzimanja da bi zaštitila svoje legitimne interese. Određene elemente zakona koji podrazumijevaju način preuzimanja koji će biti u funkciji onih koji će biti manjina. Koji će biti u funkciji onih koji su zaposlenici. To podržavamo jer su to prirodni ali tehnički procesi. Oni ne daju odgovor na ova krupna i sadržajno najvažnija pitanja. Prema tome ono što želim upozoriti u ime Kluba HSS-a. Naravno da će daljnji razvoj financijskog sektora tražiti i našu vjerodostojnost kod građana. Prema tome činjenica je da mi, to je bio slučaj sada i kod ove javne ponude T-Comovih dionica kad se govorilo: «Dat će vam se nešto.» Nema na tržištu vrijednosnih papira bilo kakvog davanja i oduzimanja. Tržište je samostalni instrument koji djeluje u skladu sa tržnim mehanizmima. Ne može država dati i ne dati. Na kraju to je kriva poruka. Ne možemo našim građanima slati poruku da država nešto daje. Država nije ni miješač u poslu. To se država, održava na tržištu koje ima svoje striktne mehanizme. Prema tome ne smijemo građane učiti u ovoj fazi kada imamo građane koji nedovoljno znaju o tržišnom poslovanju kroz vrijednosne papire, kroz dionice i tako dalje. Pa od Pliva-e na ovamo, od Pliva-e na ovamo da smo kao društvo željeli iskoristiti potencijal naših građana onda bi razlika kod Pliva-e koja je iznosila izuzetno puno. U odnosu na sve druge transakcije ona je bila elitni pobjednik. Mogli smo sve te naše građane umjesto da štede 3, 4% godišnja kamata na stranim bankama da se uključe u proces kod preuzimanja Pliva-e. Zaradili bi 30, 40 i 50%. Naši građani. A ne špekulanti koji su i kod ove trgovine T-Com-ovih dionica kupovali po 300, 400, 500 tisuća EUR-a i da ne bi na kraju ispalo da od ovog silnog brojeva upisanih građana stoji svega nekolicina koja se može svrstati u ove klupe saborske. Pa nismo valjda zbog njih to učinili. Prema tome pristojno je da one javne vlasti koje djeluju u sustavu financijskog tržišta Republike Hrvatske, HANFA prije svega, poduzme mjere da se oni koji su kroz razno razne punomoći, kroz razno razne varijante kupovali dionice i na taj način nezakonito, tvrdim nezakonito žele koristiti privilegiju koja je namijenjena građaninu pojedincu. Prema tome i o tome moramo voditi računa da opća korist ne bude pretvorena u pojedinačnu. I to je zadaća zakona. I to je razlog o čemu treba razgovarati. Ali gospodo bez ozbiljnog obrazovanja i stvaranja ispravne slike o tome što je zadaća financijskog tržišta, što je zadaća vrijednosnih papira, što je zadaća i mogućnost nositelja dionica ne možemo se nositi sa suvremenim načinom poslovanja u kome građani mogu imati svoj interes i svoju korist. Ali ponavljam bez razvoja realnog sektora, podizanja domaćih kapaciteta, stvaranja novih radnih mjesta, novog zapošljavanja i stvaranje realne, stvarne vrijednosti neće biti prostora za špekulacije na financijskom tržištu. Špekulacije na financijskom tržištu traju samo do onog momenta kada se uspostavi realni sektor u onaj odnos koji on treba zauzimati. Jer samo realni sektor svojim kapacitetima daje pogonsko gorivo za financijski sektor. Financijski sektor će u ovakvim uvjetima djelovati samo dokle imamo raspoložive resurse. A te resurse gospodo dobro smo prodali. Kad nestane kapaciteti iz tih prirodnih resursa, neponovljivi, nekretnine, jake hrvatske državne tvrtke tada će pasti gospodo i financijsko tržište pod uvjetom ako ne podignemo domaće kapacitete. Prema tome ovaj zakon naravno nema odgovora i ne želim na njega pribaciti svu ovu kritiku ili ovaj, ovu raspravu koju sam posvetio. Ali on je taj koji se je našao na meti iz razloga što se pred njime pojavila dvojaka odluka, da bude legalizator nečega što nije u redu. I na drugi način da se prilagodi europskim standardima protiv čega naravno nemamo ništa ukoliko su oni u interesu i pojedinca dioničara i manjinskog dioničara, ali i uprave i zaposlenika. Hvala lijepo.
Hvala. U 10 i 40 isteklo je vrijeme za raspravu u trajanju od 10 minuta. Poštovana zastupnica Vesna Škare Ožbolt. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Evo štovani gospodine predsjedniče, slučaj je bio baš da govorim iza kolege Markova. I zbog toga ću ukazati na nekakvu dvojbenu vjerodostojnost nas u ovom Visokom domu i uopće hrvatske politike. U današnjoj "Slobodnoj Dalmaciji" objavljena je jedna od najzanimljivijih fotografija u zadnjih nekoliko godina. to je fotografija kolege Pankretića, kolege Friščića i kolegice Đurđe Adlešić na kočarici Kamnik. Ta fotografija pokazuje gospodina Pankretića u pozi kao da hoće pomusti kravu.
Jel kočarica ili plivalica?
To ću kazati, kočarica. Znači trojica ljudi se nalaze na kočarici vjerojatno znaju plivati, a prvi put vjerojatno su na kočarici. Prepustili su kormilo Đurđi Adlešić što ne ukazuje na velike perspektive hrvatske politike. Ante Markov koji sve zna o kočaricama uopće nije u slici. I umjesto da HSS se bavi svojim tradicionalnim poslanjem o kojem je tu hipotetski govorio kolega Markov, a njegovo tradicionalno poslanje gospodine predsjedniče je prosvjetiteljsko. Upravo je HSS trebao obrazovati hrvatski narod i u odnosu na dioničarstvo i na burzovno poslovanje kompjuterski ih opismeniti itd., itd. Druga je tužna činjenica, ja sam jutros došao u ovaj Visoki dom sa velikim očekivanjima. Prije svega sam očekivao da ću u Domu naći kolegu Josipovića koji predlaže čak i ustavne promjene koje bi onemogućavale zastarijevanje kaznenih djela iz pretvorbe i privatizacije i neku postfestum kriminalizaciju ratnog profiterstva. Njega nažalost tu nema. Nema kolege Jurčića, moga dragog kolege koji hoće biti premijerski kandidat. Nema kolege Slavka Linića koji je htio prodati i Croatia Osiguranje Slovencima bud zašto. Drago mi je da se je pojavio Mate Crkvenac, međutim nestao je, nekako me je obradovao. Prema tome ja ću govoriti ovdje o drami hrvatskoga društva kojeg smo mi ne promatrači nego nažalost sudionici i suodgovornici. Kolega Kajin je govorio iz zakona i ima dojam da je on jedini pročitao zakon, što nije točno. Zakon je sigurno pročitao i kolega Pero Kovačević, a djelomično ga je pročitao i kolega Kramarić koji ne mora detaljno pročitati jer su njegovi uvidi konceptualne i teorijske naravi. Prema tome ja ću ovdje govoriti o drami hrvatske privatizacije i stvaranju novih iluzija. Dok se mi bavimo ratom, otimačinama, preprodajama, nekompetencijama ispred nas se događa i priprema nova drama koja se zove javno privatno partnerstvo. To je prostor novih pljački. Vi promatrate ovih dana i stalno pratite tehnologiju toga čime će se baviti Državno odvjetništvo, ovaj Visoki dom, ministri, roniti suze i predlagati ustavne promjene koje će zabranjivati, odnosno pokušati inkriminirati pljačku iz sustava javnog privatnog partnerstva. Dobra naša država, Vlada, da neki elitni prostor u nekom centru grada, neku vojarnu ili što god lokalnoj samoupravi. Pred lokalnom samoupravom se pojavi neki opsionar koji ima ready-made projekte recimo sa Grčke i Olimpijade ili sa nekakvog europskog, iz nekog europskog projektnog biroa, dobije zemlju za badava kao ulog javnog partnera u tome, on nađe kapital sumnjive ili transparentnog porijekla i napravi fantastičnu pogodbu da takvu dvoranu od ponoća do 11 ujutro koriste djeca u školama, a da se komercijalno eksploatira od 1 poslije podne do 10 sati uvečer. Recimo, to je jedan od modela. Ovih dana gledate u Zagrebu koji je nažalost i na moju veliku tugu zadesio, ja sam mislio samo prokletstvo vode, međutim zadesilo ga je i prokletstvo pobune prirode. Dok građani šute, dok su smjerni i preplašeni prirode se pobunila. Znači i preko vode preko urušavanja, preko podzemnih voda. I vidite, razmjene različitih građevinskih parcela. Isto po sistemu ja tebi, ti meni, pola meni, pola njemu, pola bagi. I sada govorimo o tome kako riješiti jedan problem, ja ću se u ovom zakonu osvrnuti samo na jednu točku u odnosu na koju sam u sistemu saslušavanja kandidata za Ustavne suce postavljao jedno pitanje. Pitanje je otprilike glasilo: "Slažete li se vi sa presudom Ustavnoga suda da većim, vlasnik 95% dionica ima pravo izvlastiti, odnosno preuzeti po tzv. pravičnoj cijeni dionice manje vrijednosti od 5%?" Od mislim 17 ili 18 kandidata za ustavne suce samo su se dvojica složila sa tom tezom. Dakako oni su se htjeli učiniti nama socijalno osjetljivima. Bit će zanimljivo promatrati kako će se ponašati kako suci Ustavnoga suda jer ste vi preuzeli kao dio pravne stečevine odredbu koja u trenutku prijema Hrvatske u Europsku uniju će omogućiti većinskim vlasnicima da izvlaste male dioničare po cijeni koliko sam shvatio iz ponude o preuzimanju, ako sam dobro razumio vaše. To je fantastično rješenje, kao što općenito postoje izvrsna rješenja za stare tržišne privrede, za stabilne vlasničke sustave, za sustave gdje su pronevjere, pljačke i otimačine napravljene prije 100, 150 i 200 godina. Prva generacija pljačkaša poslala je djecu na elitne europske američke škole. Druga generacija je otvorila humanitarne zaklade. A kod nas ime logiku EURONA kojoj je segmentalno tu naslutio nešto i Pero Kovačević koji iz hrvatskih banaka koje su prodane za milijardu eura, koje trenutno vrijede 45 milijardi eura, izvlače profite koji su dva ili tri puta veće od domicilnih profita u tim bankama u zemljama iz kojih one dolaze i onda organiziraju spektakularne humanitarne akcije otkupa štapa koji je pao na sljemenu Jeleni Kostanić. I cijela hrvatska javnost blagoslovljiva te ljude kao velike humanitarce. One taj štape plate 100, 200 tisuća kuna i otkupe od nas nezdravu i bolesnu savjest. Ja ću vam kazati samo na primjeru koji obrađujem u jednom materijalu koji će doći na dnevni red, gospodin predsjednik će na kraju ovog mandata sve više imam sklonosti prema vašoj mudrosti, stavili ste na dnevni red raspravu o gospodarskom stanju hrvatske nacije i usvajanje programa gospodarskog razvoja Republike Hrvatske koje je izradio veliki hrvatski znanstvenik i ekonomist gospodin Mate Babić. U tom materijalu ćete pronaći, svi ste ga kolege dobili, recimo tužnu sudbinu ili priču o samo jednoj banci. O Splitskoj banci koju je Mate Granić, odnosno ne Mate Granić nego njegov brat Goran Granić prodao čim su došli na vlast, za 84 milijuna eura, Talijanima. Talijani su je sljedeće godine prodali Austrijancima za 136 milijuna eura, a onda su ih Austrijanci prodali Francuzima prošle godine za milijardu i 10 milijuna eura. Zanimljivo da je dobri Mate Granić, odnosno dobar Granić kada je to prodavao, dao nekoliko konferencija za tisak u društvu Slavka Linića i pokojnog Ivice Račana koji je doista bio jedan dragi čovjek ali se nije razumio u gospodarstvo i ne može ga se ni u to doba ni danas za bilo što kriviti, jer u pravosudnom sustavu neznanje vas ne eskulpira odgovornosti, a u politici na žalost da, on se hvalio da će ta prva prodaja spektakularno spasiti hrvatski turizam. Prema tome, Biserka malo se sredite, nemojte uopće više govoriti mi u SDP-u. Ja ne znam šta ste vi u SDP-u kad vas nigdje nema, premijera vam nema uopće u ovoj dvorani. Prema tome ja vam kažem, mi moramo ovaj zakon vratiti ili odgoditi njegovu primjenu. Napraviti jednu teorijsku konklavu na tragu opozita o onome o čemu je govorio Kramarić koji je mazohistički kritičan prema hrvatskim znanstvenicima, a udignut prema Žižeku koji i jeste najproduktivniji, najčešće citiran i na možda najgenijalniji filozof i znanstvenik i sociolog s područja jugoistočne Europe. Međutim, ako bismo kritičkoj analizi izložili ovaj zakon onda recimo odredba koju sam tu samo citirao, a još 22 odredbe bi opravdale moj duboki skepticizam. Ja osobno ću predsjedniče biti protiv toga zakona.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Ante Markov.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Letica točno je da smo jučer bili na ribarici, jer smo željeli upozoriti da jučer na jučerašnji dan prije četiri godine je na prijedlog HSS-a donesen Zakon o ekološkom ribolovnom pojasu donesen, ali nikada aktiviran, nikada realiziran. Pa smo željeli napomenuti da odluka koja je donesena da se aktivira 1.1.2008. jer smatramo da je konačna i da je nitko neće i nema pravo mijenjati. A ja sam kao dobar domaćin želio i predsjednika Frišćića i predsjednicu Đurđu upoznati i kazati im da će vrlo brzo naučiti kako se vozi i ribarica i to je samo dokaz da ćemo kada dođemo na vlast, znati vrlo brzo i građane naučiti kako se treba postupati sa onim vrijednostima koje u ovom momentu uzimaju drugi a ne naši građani. Hvala.
Tko će upravljati? Tko je upravljao? Je li bila kočarnica ili plivalica ili ribarica? … [[Upadica se ne čuje.]] Je li su se sretno, jesu se svi troje sretno iskrcali? … [[Upadica se ne čuje.]] Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Slaven Letica.
To je zgodna gesta, na žalost isprazna gesta i zakašnjela gesta. Vi ste imali pravo kolega Markov bili ste na vlasti i mogli ste aktivirati isključivi gospodarski pojas, mogli ste formirati obalnu stražu, mogli ste napraviti što god ste, mogli ste čak i spriječiti da jednu tragičnu praksu da će Hrvatska prvi puta u zadnjih 150 godina ostati bez podmornice. Sve ste mogli jer se u to razumijete. Navodno ste i vlasnik od pet otoka, ali niste htjeli. Prema tome ne vjerujem vam ni riječ u odnosu na ovo kočarenje. To je jedno folklorno predizborno kočarenje, a ne vjerujem da ste išta i ulovili.
Jeste ulovili kojega smuđa? Završni osvrt, državni tajnik Ante Žigman.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovane dame i gospodo zastupnici, evo nakon ove duge rasprave o ovom zakonu, ja bih se doista vratio malo na meritum ovog zakona i možda odgovorio na par rasprava zastupnika, pa evo vezano za dio rasprave od uvaženog zastupnika Markova. Ja bih htio reći par pokazatelja vezano za realni sektor. Dakle financijski sektor i … [[Ne razumije se.]] i doista možemo reći da već dugi niz godina nemamo većih stresova. Zadnji koji je bio, dakle je bio vezan uz Riječku banku koji je bio uspješno riješen u to vrijeme i doista kada pogledate realne pokazatelje, a realni pokazatelji znamo što su, gospodarski rast, stopa nezaposlenosti, stopa rasta izvoza itd. onda ćete vidjeti da se radi o dobrim pokazateljima i oni ne mogu biti loši jer su jednostavno dobri. Državni zavod za statistiku je neovisno tijelo koje to mjeri i rast bruto domaćeg proizvoda od 7% je realni pokazatelj, pad stope nezaposlenosti ispod 11% je realni pokazatelj. Rast izvoza u prvih 7 mjeseci od 11,6% je također realni pokazatelj, niska inflacija, rast prihoda od turizma, dakle sve su to realni pokazatelji koji pokazuju dakle da konsolidacija financijskog sektora ima itekako smisla da se stvari pokrenu u realnoj ekonomiji. Koja je uloga države bila u ovom zakonu? Dosta se o tome tijekom rasprave govorilo. Uloga države bila i jest dakle osigurati najbolji mogući okvir za hrvatske građane i ovaj zakon zapravo upravo to i omogućuje. Pa ću evo članak 46. oko ovih regulira, dakle pitanje ovih 95% onih koji imaju vlasništvo, kaže da oni koji drže najmanje 95% dionica s pravom glasa ciljnog društva manjinski dioničari imaju u roku od tri mjeseca od isteka roka trajanja ponude za preuzimanje pravo na prodaju svojih dionica sa pravom glasa ponuditelju. Uz obvezu ponuditelja, uz obvezu koji ima 95% i koji to preuzima da te dionice otkupi uz pravičnu naknadu a ne da daje sramotne niske cijene ovim malim dioničarima koji do kraja ostanu. Dakle cilj zakona je da se rukovodi načelima koji su usmjerena zaštiti svih posebno manjinskih dioničara. Možda se mogao steći krivi dojam dakle tijekom ovog dijela rasprave da ovaj Zakon to ne čini ali doista to čini. Dakle, osiguravanje pravične cijene kao što sam malo prije citirao iz članka 46. stavka 1. jasno određivanje trenutka nastanka obveze na preuzimanje, jasno propisivanje postupka preuzimanja, osiguravanje transparentnosti i to pravovremenim obavještavanjem svih sudionika u postupku preuzimanja, da se ne dogodi da netko preuzme poduzeće a da to zaposlenici ne znaju, da to ne znaju manjinski dioničari, da to ne zna uprava, dakle svi akteri u tom smislu su ovim Zakonom zaštićeni. I usklađenje sa pravnom stečevinom Europske u nije ne znači uzimanje nečeg lošeg, nego doista, ako i to vrijedi i dobro je za 27 zemalja članica Europske unije, moram priznati da mi je teško za vjerovati da samo ovdje kod nas u hrvatskoj tako nešto ne bi bilo dobro. Vezano za to da mali dioničari moraju prodati, ne moraju prodati, vlasništvo je ustavna kategorija i ovim zakonom se nikoga ne izvlašćuje, napominjem ovim Zakonom se nikoga ne izvlašćuje nego se samo štite mali dioničari odnosno svi dioničari. Kada govorimo o tome dakle da opismenjivanju dioničara, opismenjivanju građana, građani doista sa svim svojim potezima i u smislu kupovina dionica T-HT-a i ostalih inicijalnih javnih ponuda koje će se dogoditi u budućnosti koje su bile do sada kao što je bila INA, zapravo uče u cijelom ovom procesu a ovaj Zakon im doista, koji jće biti i objavljen je već i internetskim stranicama i Sabora i Vlade, i biti će u Narodnim novinama, pomaže građanima da budu u potpunosti svjesni toga da imaju određena prava kao dioničari, ne samo u ovom zakonu nego i u nizu drugih zakona. Ovaj Zakon doista ponavljam štiti male dioničare, štiti zapravo sve dioničare koji se nalaze, upravu, zaposlenike i one koji bi se u postupku preuzimanja mogli osjetiti oštećenima. Hvala vam lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Damir Kajin.
Gospodin Žigman je doslovce rekao da je uspješno riješen slučaj "Riječka banka", istina. Ali to je koštalo državu gospodine Žigman 200 milijuna današnjih dolara. Znači uspjeh je, ja se slažem kada sa 200 milijuna dolara spasimo jednu instituciju, ali zbog tog uspjeha nitko nije snosio nikakve konzekvence a poreski obveznici su ostali bez 200 milijuna dolara, to vam je otprilike jedan tunel kroz Učku, to je 30 do 40 km ceste, to su dvije opće bolnice u Puli, to je 20-tak recimo novih škola i svega jedna dvorana u Osijeku.
Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Idemo na glasovanje o raspravljenim točkama. Prvo, Konačni prijedlog zakona o preuzimanju dioničkih društava. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Vlada Republike Hrvatske poslije roka. Trebamo glasovati da se raspravlja i glasuje o amandmanima koje je Vlada podnijela poslije roka. Tko je za to? Hvala. Protiv? 111 za. 11 protiv. Dakle glasovat ćemo. Amandman 1. ministar financija Ivan Šuker. Izvolite ministre.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Amandmanom 1. se predlaže izmjena koja predstavlja utvrđivanje obveze ponuditelja da u slučaju smanjenja dionice određenog izdavatelja na uređenom javnom tržištu koje … [[Govornik se ne razumije.]] razdoblju nakon nastanka obveze na objavljenoj ponudi i podnošenju zahtjeva ponudi cijenu koja je viša.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za amandman 1. Vlade? Hvala. Protiv? Suzdržan? 116 za, 5 protiv, amandman sastavni dio postaje prijedloga zakona. Amandman 2.
Amandmanom se određuje točan pojam: "pravovremeno" na način da se točno definira početak i njegov istek.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za amandman 2? Hvala. Protiv? Suzdržan? 115 za, 6 protiv, amandman sastavni dio postaje zakona. Amandman 3.
Trećim amandmanom se predlaže samo usklađenje rokova sa predloženim amandmanom 2. koji se odnosi na izmjenu članka 41. Dakle amandman … [[Govornik se ne razumije.]] vezano za amandman 2.
Zaključujem raspravu. Tko je za amandman 3? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 114 za, 7 protiv. Postaje sastavni dio zakona. Imamo 8 amandmana Odbora za zakonodavstvo. Ministre?
Amandman 1 Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Drugi?
Amandman 2 Vlada prihvaća.
Sastavni dio zakona. Treći?
Amandman 3 Vlada prihvaća.
Sastavni dio zakona. Četvrti?
Amandman 4 Vlada prihvaća.
Sastavni dio zakona. Peti?
Amandman 5 Vlada ne prihvaća iz razloga što. … [[Upadica se ne čuje.]]
Povučen. Hvala. Povučen. Amandman 6.
Amandman 6 Vlada ne prihvaća [[Upadica: Povučen.]]
Povučen. Amandman 7.
Amandman 7 Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 8.
I amandman 8. Vlada ne prihvaća [[Upadica: Povlačim.]]
Povučen. Hvala lijepa ministre. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o preuzimanju dioničkih društava. Molim tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je sa 114 glasova za, 1 protiv, 6 suzdržanih donesen Zakon o preuzimanju dioničkih društava u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Idemo na sljedeću - Konačni prijedlog zakona o računovodstvu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 736. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo financije i državni proračun i Europske integracije. Državni tajnik ministarstva financija Ante Žigman će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo. Vlada Republike Hrvatske uputila je u proceduru i pred vama se nalazi u drugom čitanju Zakon o računovodstvu. Dakle Republika Hrvatska se tijekom provođenja analitičkog pregleda i ocjene usklađenosti nacionalnog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije za poglavlje 6. Trgovačko pravo obvezala provesti usklađenje Zakona o računovodstvu s pravnom stečevinom Europske unije. S time u svezi pristupilo se izradi ovog Zakona čije donošenje kao što znamo i predviđeno nacionalnim programom Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji u 2007. godini. Ono što je vrlo važno naglasiti da se ovim zakonom po prvi puta i u izradi ovog Zakona su u potpunosti sudjelovale sve interesne skupine na koje ovaj Zakon utječe. Dakle, od obrtnika, poduzeća, računovođa, revizora, financijskih stručnjaka, ministarstava, Hrvatske agencije za nadzor financijskih institucija, Narodne banke, dakle svi su na određen način bili uključeni u ovaj Zakon, i ovim Zakonom smo doista pokušali cjelovito urediti pitanja koja dosadašnji Zakoni o računovodstvu su propustili urediti. Ono što je važno za reći, možda je samo tehnička činjenica, ali je važno dakle da je Zakon usklađen sa 4. direktivom Vijeća Europske unije i 7. direktivom Vijeća o konsolidiranim izvještajima i izvještajima određenih vrsta trgovačkih društava. Ovim zakonom se uređuju pitanja računovodstva iz područja računovodstva poduzetnika i to u smislu sastavljanja i izrade godišnjih financijskih izvješća, konsolidiranih godišnjih financijskih izvještaja i naravno njihove objave. Ne uređuju se pitanja računovodstva koje se odnose na kapital i rezerve kapitala društva koja su predmetom uređenja u Zakonu o trgovačkim društvima. Ono što je važno reći da se ovim zakonom prema europskoj normi propisuje i određuju i podijeljeni su poduzetnici na male, srednje i velike. Dakle, ta klasifikacija u ovom Zakonu u potpunosti je preuzeta iz pravne stečevine Euorpske unije. Ovim Zakonom uređuje se obavljanje nadzora nad obavljanjem poslova računovodstva. Napominjem da računovođa, da računovodstveni sustav do sada nije imao izravni nadzor, nadzor je samo postojao u smislu da je Ministarstvo financija, odnosno porezna uprava kontrolirala porezne bilance i u tom smislu gledala je knjigovodstvene odnosno računovodstvene bilance, ali ovim Zakonom smo zapravo uveli izravni nadzor nad financijskih izvješćima, računovodstvenim izvješćima koji proizlaze iz ovog Zakona i oni su dani u nadležnost ministarstvu financija i Poreznoj upravi. S time da naravno u dijelu financijskih institucija gdje se propisuju drugačiji financijski izvještaji što se odnosi na banke i ostale financijske institucije, dakle, osiguravajuća društva, leasing društva itd., uz Ministarstvo financija nadzor obavljaju Hrvatska narodna banka i Hrvatska agencija za nadzor financijskih institucija. Ovim zakonom se uređuje opseg primjene međunarodnog standarda financijskog izvješćivanja i ono što je važno za napomenuti hrvatski standard financijskog izvješćivanja za male i srednje poduzetnike. Naravno ovim Zakonom uređuju se vrste pojedinačnih i konsolidiranih godišnjih financijskih izvješća koje su poduzetnici dužni sastavljati ovisni o njihovoj veličini. Nadalje zakon uređuje poduzetnike koji su dužni obavljati reviziju godišnjih financijskih izvješća. Zakon propisuje i obvezu izrade i objave godišnjih izvješća koje obuhvaća objektivan prikaz razvoja rezultata poslovanja obveznika i njegovog položaja na tržištu, zajedno sa opisom glavnih rizika neizvjesnostima s kojima se on suočava. Dakle svaki poduzetnik primjenom novog zakona će biti u mogućnosti putem Interneta vidjeti godišnja financijska izvješća poduzeća sa kojima posluje. Dakle nije moguće da se nađe u situaciji da nije znao da je netko blokiran ili da netko ima poslove sa gubitkom ili da netko ima određenih poteškoća u poslovanju. Financijska izvješća će biti svima dostupna i u tom smislu ovaj Zakon omogućuje da svi poduzetnici doista ne budu na određen način dovedeni u zabludu. Ovaj Zakon uređuje način i obveznike javne objave godišnjih financijskih izvještaja godišnjih izvješća, uvodi se registar godišnjih financijskih izvješća kojeg će voditi financijska agencija i ono što sam napomenuo taj registar će biti u elektroničkom obliku dostupan na Internet stranicama. Primjena ovog Zakona je predviđena za 1.1.2008. godine. Dakle budući da se radi o zakonu koji se primjenjuje na kalendarska razdoblja od godine dana primjena zakona će biti od 1.1.2008. Važno je za reći dakle da i ovo drugo čitanje, da smo u prvom čitanju prihvatili sve nomotehničke primjedbe, dakle koje su imali Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun, da je Europska Komisija dala mišljenje da su Prijedlog Zakona o računovodstvu, da su u njega implementirane pravne stečevine Europske unije te da su tako ispravljeni nedostaci, neusklađenost s pravnom stečevinom Europske unije utvrđeni bilateralnim pregledom hrvatskog zakonodavstva, odnosno neusklađenošću koja je proizlazila iz dosadašnjeg zakona poput implementiranja odredbi o godišnjim financijskim izvješćima, godišnjem izvješću, reviziji godišnjih financijskih izvješća i konsolidaciji godišnjih financijskih izvještaja te odredbi o javnom objavljivanju godišnjih financijskih izvješća. Evo toliko od strane predlagatelja. Hvala vam lijepo.
Hvala. Odbori? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, pomoćniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice razmatrao je Konačni prijedlog Zakona o računovodstvu, podržat će njegovo donošenje, a također je obveza njegova donošenja već preuzeta usvajanjem Nacionalnog programa Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji za 2007. godinu i obvezom usklađivanja našeg zakonodavstva s pravnim stečevinama Europske unije. Nadalje ovaj Prijedlog zakona je usklađen 4. direktivom Vijeća Europe o godišnjim izvještajima određenih trgovačkih društava sa 7. direktivom Vijeća Europe o konsolidiranim izvještajima i uredbom Europskog Parlamenta i Vijeća Europe o primjeni međunarodnih računovodstvenih standarda upravo po zakonskom uređivanju ovih područja koje propisuje europsko zakonodavstvo, ali i po uređivanju javne objave financijskih izvješća uvođenje u registra godišnjih financijskih izvještaja i zakonski reguliranog nadzora nad obavljanjem poslova računovodstva, ovaj Prijedlog se bitno razlikuje od postojećeg, odnosno važećeg Zakona o računovodstvu. U dosadašnjoj računovodstvenoj praksi uočene su poteškoće u primjeni računovodstvenih standarda u smislu kada i tko treba primjenjivati međunarodne računovodstvene standarde ili hrvatske računovodstvene standarde. Ovim Zakonom je to riješeno, odnosno jasno utvrđeno. Točno je definirana i funkcija i uloga Odbora za standarde financijskog izvještavanja. Predlaže se s obzirom na složenost i zahtjevnost međunarodnih računovodstvenih standarda i međunarodnih standarda financijskog izvještavanja malim i srednjim poduzetnicima, odnosno onima čije dionice ne kotiraju na burzi da prilikom sastavljanja i prezentiranja godišnjih financijskih izvještaja koriste hrvatske računovodstvene standarde i hrvatske standarde financijskog izvještavanja. Na taj način omogućuje se malim poduzetnicima jednostavnija izrada godišnjih financijskih izvještaja i smanjenje operativnih troškova poslovanja. Pored toga, ovim je Zakonom riješena i druga ponekad nedoumica, a to je tko i na koji način obvezan objavljivati financijske izvještaje. Novi prijedlog precizno regulira kompletan zakon, regulira kompletne poslove javne objave u smislu da svaki poduzetnik točno zna koje izvještaje, na koji način sastaviti, kome i kada i u kojem obliku mora dostaviti. Nadalje, ovim Zakonom uređuju se posebno i dva nova područja, a to su registar godišnjih financijskih izvještaja i nadzor nad obavljanjem računovodstvenih poslova. Registar godišnjih financijskih izvještaja koji vodi financijska agencija predstavlja središnji izvor informacija o financijskom položaju i uspješnosti poslovanja poduzetnika, vodi se u elektroničkom obliku i dostupan je na Internet stranicama i to besplatno. Zakonom je propisano vođenje registra te način i mogućnosti korištenja podataka iz registra. Kako bi se računovodstvene poslove i svih poduzetnika obavljali u skladu s ovim Zakonom i drugim propisima kojima se uređuje poslovanje poduzetnika te sastavljali točni i objektivni financijski izvještaj, ovim Zakonom uređen je način obavljanja nadzora nad obavljanjem računovodstvenih poslova. Provođenje nadzora obavljat će inspektori porezne uprave Ministarstva financija, a osim njih nadzor nad poduzetnicima u dijelu računovodstvenih poslova mogu obavljati i tijela ovlaštena za nadzor poduzetnika sukladno propisima koji uređuju obavljanje djelatnosti poduzetnika kao što su Hrvatska narodna banka, odnosno Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga. Ova funkcija nadzora ako se provodi kako je predviđeno zakonom imat će dvostruke koristi i za poduzetnika i za državu. Poduzetnike će bojazan od strogih kaznenih mjera prisiliti na poštivanje zakonskih propisa i izjednačavanje uvjetima obavljanje djelatnosti i omogućiti zdravu lojalnu konkurenciju. Za državu će to značiti ravnopravno porezno terećenje poduzetnika prema stvarnim prihodima i jačanje financijske discipline te stvaranje zdrave poduzetničke klime za ulaganje u jačanje i razvoj gospodarstva. Ne zadirući u način obavljanja i pravila revizije koje su propisane Zakonom o reviziji, ovaj Prijedlog zakona propisuje i utvrđuje tko su obveznici revizije. To su srednji i veliki poduzetnici i poduzetnici čije dionice ili vrijednosni papiri kotiraju na burzi ili se obavlja priprema za njihovo uvrštenje na tržište vrijednosnica i poduzetnici koji su dužni sastavljati konsolidirane godišnje financijske izvještaje. Mali poduzetnici nisu obveznici revizije te im se na taj način smanjuju nepotrebni financijski izdaci jer obavljanje revizije naplaćuju revizorske tvrtke koje obavljaju reviziju. Ove odredbe kao i odredbe o mogućnosti sastavljanja skraćenih financijskih izvještaja čine izuzetke za male poduzetnike i još su jedan doprinos ove Vlade za rasterećenje i poticaj za jačanje malog poduzetništva kao jednog od nosica gospodarskog razvoja i zapošljavanja. Na kraju mi u Klubu zastupnika Hrvatske demokratske zajednice smatramo da ovaj zakon ojačava jednoznačnost tumačenja, kvalitetnije definira pojedine članke i uvažava pravnu stečevinu Europske unije te predlažemo da se on usvoji. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Drugo, Konačni prijedlog Zakona o računovodstvu. Amandmane koje je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Amandmane je podnijela i Vlada poslije roka. Ajmo glasovati da raspravljamo i glasujemo o amandmanima Vlade poslije roka. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 97 za, 22 protiv. Dakle glasovat ćemo. Ministre, amandman 1.
Amandmanom 1 se predlaže samo nomotehničko uređenje teksta zakona.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za amandman 1? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 112 za, 6 protiv, 2 suzdržana. Amandman 2 prihvaćen. Amandman 1. Amandman 2.
Amandman 2. Dakle predlaže se izmjena, uređuje dužnost Financijske agencije obavještavanja Ministarstva financija i Porezne uprave o poduzetnicima koji ne postupaju sukladno članku 20. Zakona o računovodstvu, odnosno ne dostavljaju godišnja financijska izvješća i godišnje izvješće te revizijsko izvješće radi javne objave kako bi Ministarstvo financija, Porezna uprava mogla pokrenuti prekršajni postupak u vezi s odredbama članka 32. stavka 1. točkom 1., točkom 24. Zakona o računovodstvu.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za amandman 2? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 114 za, 6 protiv. Amandman 2 isto usvojen. Amandman 3.
Amandman 3, predlaže se dopuna, predložena dopuna predstavlja jasnije utvrđivanje nadležnosti Ministarstva financija, Porezne uprave za obavljanje poslova računovodstva kod osoba koje nisu poduzetnici u smislu ovoga Zakona ali su temeljem odredbe članka 2. stavka 3. dužne primjenjivati ovaj Zakon.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za amandman 3? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 112 za, 7 protiv. Amandman prihvaćen. I amandman 4 Vlade. Izvolite
Amandman 4, predložene izmjene predstavljaju jasnije utvrđivanje da su prekršajne odredbe odnose i na osobe iz članka 2. stavka 3. ovog zakona i nomotehničke se uređuje izričaj.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Tko je za amandman 4? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 110 za, 8 protiv. Postaje amandman sastavni dio zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o računovodstvu i amandmane koje je prihvatio Odbor za, koje je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Dakle dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o računovodstvu. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? 118 glasova za, jednoglasno je donijet Zakon o računovodstvu zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Idemo na sljedeću - Konačni prijedlog zakona o dopunama Zakona o posebnom porezu na alkohol, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 783 Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun i zakonodavstvo [[Upadica: Povreda Poslovnika.]] Molim? [[Upadica: Povreda Poslovnika.]]
Mislio sam predložiti u skladu s Poslovnikom i člankom 205. da se objedini rasprava iz ovog zakona i zakona s rednim brojem 36., redni broj točke koji je sadržajno isti, dakle, zakon koji sam ja predložio. Jedina razlika je što je ovaj zakon … [[Govornik se ne razumije.]] hitnom čitanju, a onaj je u redovitoj proceduri u prvom čitanju. S obzirom da se radi o sadržajno istom zakonu… … [[Upadica se ne čuje.]] Da, isti je zakon. Što se sadržaja tiče… … [[Upadica se ne čuje.]] Jednak je. Identičan. Ili je 34. 44. To je prijedlog pa molim da se prihvati. … [[Upadica se ne čuje.]] Što? … [[Govornik se ne razumije.]]
Nema…
Da.
Nema, nisu ni odbori, nije mišljenje Vlade.
Ali mišljenje Vlade nije prepreka. Osim toga, Vlada je donijela svoj prijedlog ovoga zakona, to je …/Govornici govore u glas./…
Je, je. Izvolite gospodine Žigman! Pa vi ćete sudjelovati u raspravi ako to…
Dobro, da, to sigurno. Ali nije isto.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Vlada Republike Hrvatske predlaže Zakon o dopunama Zakona o posebnom porezu na alkohol s konačnim prijedlogom zakona. Naime, ovaj zakon dakle proizlazi iz dijela zaključka Hrvatskog sabora od 9. srpnja 2007. godine, donesenog na 26. sjednici Hrvatskog sabora održanoj 6. srpnja 2007. godine. No, dobro. Što se uređuje Zakonom o posebnom porezu na alkohol? O posebnom porezu na alkohol uređuje se plaćanje posebnog poreza na alkohol i alkoholna pića koja se proizvode i prodaju u Republici Hrvatskoj, te uvoze u carinsko područje Republike Hrvatske. Ono što ovim zakonom se predlaže promijeniti je da se voćna vina koja se dosada oporezuju posebnim porezom na alkohol u iznosu od 60 kuna po litri apsolutnog alkohola, budući da je voćno vino dobiveno od voća, a vinom koje se sada u važećem Zakonu o posebnom porezu na alkohol koje ima trošarinu nula kuna po litri, smatra dakle vino dobiveno od grožđa. Dakle, ovim zakonom pokušavamo izjednačiti voćna vina i vina koja su dobivena od grožđa. Naime, Zakonom o vinu iz 2003. godine specificirano je i što se smatra vinom, a što voćnim vinom. Dakle, prema tom zakonu vino je dobiveno od grožđa, a voćno vino dakle od pripremljenog soka odnosno od voća. Stoga ovim Zakonom o dopunama Zakona o posebnom porezu na alkohol predlaže se promjena zakona na način da se visina posebnog poreza od nula kuna propiše i za voćna vina. Naime, kako je Zakon o posebnom porezu na alkohol donesen prije sada važećeg Zakona o vinu pojavila se potreba da se riješi i pitanje voćnih vina. Naime, prema prijavama za upis u Upisnik proizvođača grožđa i vina i voćnih vina u Hrvatskom zavodu za vinogradarstvo i vinarstvo u Hrvatskoj je trenutno registrirano 76 proizvođača voćnih vina. Dakle, dopunama Zakona o posebnom porezu na alkohol želi se postići da se što je moguće više zaštiti domaća proizvodnja voćnih vina, te da se domaćim uglavnom malim proizvođačima osigura prodaja i konkurentnost na tržištu vina. Voćna vina kao što sam rekao su se dosad oporezivala odnosno oporezuju se još uvijek u iznosu od 60 kuna po litri apsolutnog alkohola. Prijedlog ovog zakona je dakle da se voćna vina oporezuju po nula kuna dakle, po litri apsolutnog alkohola. Hvala vam lijepo.
Odbori? Otvaram raspravu. Klub zastupnika PGS-a, SBHS-a i MBS-a, poštovani zastupnik Željko Pavlic.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici ministarstva, poštovane dame i gospodo! Evo, nisam zaštitio autorsko pravo pa vele, pa ne mogu ovoga proviziju za ovaj zakon naplatiti, ali dobro, nema veze. Dakle, naš klub podržava ovaj zakon, podržava intenciju ovog zakona, ali isto tako izražavamo i nezadovoljstvo zato što ovaj zakon nije donesen prije, na vrijeme, nego evo, sada pod kraj ovog mandata. Opet se tu bude sumnje da nije to baš zbog izbora. Kao što je i predlagatelj ovoga govorio dakle temeljni Zakon o vinu donesen je još 2003. godine. Godinu dana prije toga tj. 2001. godine donesen je Zakon o posebnom porezu na alkohol i alkoholna pića koji naplaćuje čuli smo 60 kuna dakle na određene količine ovoga alkohola. A od tog poreza oslobođena su vina. Zakonom o vinu po mojem mišljenju bilo je definirano na pravi način dakle da se ne naplaćuje porez na alkohol na voćno vino. No, nažalost Ministarstvo financija to nije htjelo prihvatiti sve ove godine, tri godine nije htjelo prihvatiti, tako da su proizvođači voćnih vina morali plaćati namete na proizvodnju voćnih vina. Ono što je potrebno tu napomenuti da je iz godine u godinu takvih od donošenja Zakona o vinu proizvođača sve više i više, da ih je trenutno u Hrvatskoj 76, ali da su oni zbog ovih zakonskih propisa, zbog ovog poraza koji su morali plaćati zapali u velike teškoće jer je većina od njih krenula u taj posao tako da se kreditno zadužila ne računajući da će morati plaćati porez na koji nisu morali računati. Nažalost, pojavila im se inspekcija, obračunali su im porez na tu proizvodnju na koju su oni morali plaćati. Na taj način porasla im je cijena proizvoda, porasla je cijena svake butelje vina za 10 do 15%, dakle od 5 do 10 kuna i oni su postali nekonkurentni pogotovo ako govorimo o uvozu i izvozu poljoprivrednih proizvoda u Republiku Hrvatsku a nažalost iz godine u godinu bilježimo sve veći trgovinski deficit. Evo, što se to konkretno pa i iz ovih podataka koje je Vlada pripremila, predložila, što se vidi. Da je 2004. godine proizvodnja voćnih vina bila 42 tisuće litara, 2005. 45 tisuća, da je pravi bum nastao 2006. godine, da je to bilo preko 180 tisuća litara. Ali ono što je zanimljivo da je za to vrijeme plaćeno trošarine od 2004. godine 352 tisuće pa do 2006. godine milijarda i pol. I sad se postavlja pitanje što će ti ljudi dakle koji zapravo nisu morali plaćati milijun i pol, koji nisu morali plaćati zapravo taj porez, hoće li im se ta sredstva na bilo koji način vraćati. Još je ova druga tablica zanimljiva gdje bilježimo uvoz voćnih vina. To je mogli bismo reći jedan od rijetkih primjera gdje pada uvoz a vjerojatno raste izvoz. Uvoz je 2004. godine bio 45 tisuća litara a 2006. 31 tisuću litara. Ali velim, mnogi proizvođači upozoravaju da uz ovakvo postojeće stanje gdje moraju davati određena i to dosta velika sredstva za trošarine, da na takav način ne bi mogli održati proizvodnju na duže vremensko razdoblje jer to jedan namet, a kažem većina od njih se i zadužila. Apsurdno je dakle da istovremenog od tog istog ministarstva dobivaju i poticaje za povećanje proizvodnje. Inicijativa za promjenu ovog stanja, tj. da se ukine taj porez traje već nekoliko godina, mogli bismo reći od samog donošenja Zakona o vinu. Ja sam isto bio upozoren od samih proizvođača vina na ovaj problem pa sam uputio i dva zastupnička pitanja, jedno ministru Šukeru, drugo ministru Petru Čobankoviću. Na proljeće sam u zakonu dakle predložio u ime kluba MDS-a, PGS-a, SBHS-a promjene Zakona o vinu. Taj zakon bio je odbijen. I u sedmom mjesecu sam odmah dakle predložio i Zakon o porezu na alkohol gdje sam predložio da se naplaćuje nula poreza na taj dio. Pa zanimljivo je možda tu da izdvojim mišljenja koja su imali Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo financija. Ministarstvo poljoprivrede je podržalo dakle tu moju inicijativu i ono samo je dakle naglasilo da je u nekoliko navrata uputilo Ministarstvu financija pismene upute da li će što poraditi upravo da se ta situacija promijeni. Evo, do dana današnjeg, dakle do ovog konkretnog prijedloga zakona ministarstvo nije interveniralo. Dakle, prošlo je četiri godine od donošenja onog prvog Zakona o porezu na alkohol. Eto, samo da citiram odgovor iz zastupničkog pitanja tj. iz odgovora Ministarstva financija: "Vezano na navode gospodina zastupnika Željka Pavlica da proizvođači voćnih vina ispravno tumače propise smatrajući da se pod vinom razumijevaju i voćna vina izvješćujem vas da je navedena tvrdnja netočna a za što u nastavku dajemo obrazloženje.". Evo, to je bilo mišljenje Ministarstva financija. Srećom da su oni to svoje mišljenje promijenili i predložili drugačije rješenje. Možda nekoliko riječi dakle o ukupnoj toj politici prema vinarstvu i vinogradarstvu u Republici Hrvatskoj a jedan dio toga nadam se i s vremenom još bitniji dio. Dakle, proizvodnja voćnih vina zapravo predstavlja intenzivnu proizvodnju a mi našu poljoprivredu upravo moramo na takav način i usmjeravati na intenzivnu proizvodnju, na proizvodnju malih serija koje bi dakle bile kvalitetne i koje bi onda normalno imale veću cijenu na tržištu i onda bi bile atraktivnije i za izvoz. Pa i samo Ministarstvo poljoprivrede govori o tome da Hrvatska treba stvarati kvalitetna, prepoznatljiva i konkurentna vina opet upozoravajući da su naša vina trenutačno preskupa. Evo, ovim zakonom barem ćemo smanjiti cijenu voćnim vinima, ja se bar nadam. Također ministarstvo ističe da se proizvođači posebno oni mali moraju organizirati i okrenuti kvaliteti dok bi veliki proizvođači trebali napustiti proizvodnju stolnih vina. Ovo je dakle još jedan korak ka pravljenju kvalitetnih vina. Također, činjenica je da uvoz vina rasta a izvoz vina pada i to zato jer nismo uspjeli napraviti prepoznatljiv image hrvatskih vina na inozemnim tržištima. Ja mislim da će uskoro naša voćna vina postati prepoznatljiv brend i na inozemnim tržištima. Dopustite mi još dakle u tom kontekstu još jednu fusnotu moglo bi se tako reći. Isto jedna stvar, jedan problem koji muči i proizvođače voćnih vina i proizvođače vina od grožnja a to je dakle ona famozna odredba o 0,0 promila. Odmah na početku dakle su proizvođači upozorili da će biti problema i da Hrvatska kao turistička zemlja mora imati dakle mogućnost da se i svaki naš turist, svaki naš građanin ima pravo dakle i mogućnost popiti čašu vina ili čašu pive uz ručak ili uz večeru. To bi itekako utjecalo na porast proizvodnje vina a isto tako na razvoj naše poljoprivrede kao sve važnije grane našega gospodarstva. A tu malo samo da podsjetim, da se vratim u tom kontekstu na donošenje tog Zakona o sigurnosti prometa na cestama za koji je bilo u početku, dakle riječ je o tome da će smanjiti, da mu je krajnji cilj smanjenje broja prometnih nesreća i poginulih na cestama. Nažalost, desilo se nešto drugačije, da je broj poginulih na našim cestama i broj nesreća na našim cestama iz godine u godinu sve veći. Evo samo da ilustriram još rečenicu, činjenicu da je na hrvatskim cestama u 8 mjeseci ove godine da su poginule 423 osobe odnosno 36 osoba više nego u istom razdoblju od 2006. godine. Također prvih 8 mjeseci ove godine bilo je 40 tisuća 846 prometnih nesreća što je za 7,1promila više nego u prvih 8 mjeseci 2006. godine. Eto nažalost mi do dana današnjeg nismo raspravljali o Zakonu o sigurnosti prometa na cestama iako su ne jedan nego čak 5 čini mi se zakona o sigurnosti prometa na cestama još uvijek na ovom dnevnom redu. Ove 3, 4 godine mogli smo barem dobiti priliku da raspravimo o tome što se dešava na našim cestama i što da napravimo da se zbilja sigurnost na našim cestama digne na višu razinu. Nažalost eto očito je da ovi zakoni neće doći na raspravu u Hrvatski sabor, ali se nadam dakle da će oni doći na Sabor, na raspravu u Sabor na jednoj od prvih sjednica u sljedećem sazivu Sabora. Hvala lijepa [[Upadice se ne razumiju.]]
Hvala. Poštovani zastupnik Damir Kajin i Dorotea Pešić-Bukovac u ime Kluba IDS-a. Tko će prvi? Kolega Kajin. … [[Upadica se ne razumije.]] A kako, zašto prvo vi? [[Upadice se ne razumiju.]]
Poštovani predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Evo vidite ovako, na strani 2. ovog obrazloženja doslovce se kaže, to valja citirati: da Zakonom o vinu, Narodne novine broj 96/2003., definirano je vino kao poljoprivredni prehrambeni proizvod dobiven alkoholnim vrenjem od mošta, od svježeg za preradu vina pogodnog grožđa a istim Zakonom definira se da su … [[Govornik se ne razumije.]] vina, dobro to me manje zanima. Znači Zakonom vino ispravno definiramo prehrambenim proizvodom. Ako je tome tako tko ima onda pravo da nam brani da popijemo čašu vina onim apsurdnim Zakonom od 0,0promila [[Upadica: Pa nitko ti ne brani.]] Ja, branite, branite. Jasno je da ćemo podržati ovaj zakon o voćnim vinima kojim se porez na voćna vina sa 60 kuna spušta na 0 kuna. Jasno da bi bili daleko sretniji da se Hrvatska vrati svojoj europskoj matici u smislu vraćanja onih 0,5promila. To što je hrvatska Vlada učinila ako se ne varam 2004. da je zabranila da netko može voziti auto sa 0,2, 0,3, 0,4 promila to je jasno katastrofalno jer se time kao što je govorio moj prethodnik niti je smanjio broj nesreća već se, dok s druge strane šta radimo? Dopuštamo na primjer kapetanima brodova, pilotima da voze brodove, avione sa 0,5promila. I sad se normalno postavlja pitanje tko je tu lud? Kapetan broda može, ne znam, voziti neki tanker sa 100 ili 150 tisuća bruto registarskih tona sa 0,2 ili 0,3 promila, kapetan aviona isto tako a mi ne smijemo voziti auto. Gubitak državne, državnog proračuna zbog ove priče jasno o voćnim vinima je negdje oko 2 milijuna 66 tisuća kuna. Znači prihod je neznatan pa je dobro da ga se ukine. Inače trošarinama na alkohol, to je ovaj podatak sa 3. strane, na godišnjoj razini uprihoduje se negdje oko 230 milijuna kuna. Da su prilike bile sad normalne, da se ljude ne straši sa represijom moglo se u državni proračun uprihodovati i nešto više novca. Ali šta ćemo? 0,0 ima jedan razarajući efekt ne samo na naše vinare, turizam poglavito onaj prekogranični, na vikend turizam i na puno toga ostalog, a na kraju jasno vidimo i na sam proračun. E sad što nam je činiti? Ovaj zakon o tim voćnim vinima. To je logičan zakon, dobar zakon, ali kao što je gospodin Pecek rekao mi imamo u proceduri 4 ili 5 zakona za vraćanje 0,5 promila. … [[Upadica se ne razumije.]] Pavlic, Pavlic, Pavlic. Istina, za taj zakon, za taj zakon o 0,0 promila, to isto treba reći nisu glasali samo u HDZ-u već i neki iz opozicija, opozicije. I to treba podcrtati. Ali tolika tvrdoglavost koju iskazujete vi gospodo u HDZ-u kada je riječ o tom zakonu nadilazi i najbizarniju maštu. Na tome vam nekad i ja zavidim. I ja kad si nešto stavim u glavu to branim do krajnosti, ali ovaj zakon o 0,0 promila je štetan. On je pogrešan i nije po volji hrvatskih građana i zato ga treba promijeniti. Konačno naš IDS-ov zakon o 0,5 promila ima čak i mišljenje Vlade, doduše negativno ali jedini ima mišljenje Vlade. Ali šta kaže? Ali šta ćeš? Problem je drugdje. Problem je u predsjedniku Sabora koji zloupotrebljava Poslovnik i dobre parlamentarne običaje i taj Zakon ne želi staviti u saborsku raspravu. To je problem [[Upadica: Kolega Kajin]] Ali ne što kaže taj, to mišljenje [[Upadica: Polako, polako]] Kad sam rekao da govori o …
Kolega Kajin ovo je Zakon o dopuni Zakona o posebnom porezu na alkohol koji se odnosi na [[Upadica: Pa dobro rekao sam da ga pozdravljam oko tih voćnih vina.]] A ovo [[Upadica: A ovo drugo treba promijeniti.]] Ostavite se neumjesnih primjedbi na moj račun [[Upadica: Umjesnih, umjesnih.]] Ja radim u skladu sa Poslovnikom kao i svi ostali predsjednici Sabora koji su do sada radili pa prema tome raspravljajte o ovome zakonu a ne o tome da li predsjednik Sabora radi s Poslovnikom.
Više ih zanima ovo drugo. Inače još jedanput. Što se tiče ovog Zakona o voćnim vinima, jasno pozdravljamo zbog smanjenje logike poreza. Poreze u Hrvatskoj valja smanjiti, ne uvoditi nove. Treba smanjiti, ne znam, PDV na hranu. Izjednačit ga sa onim na novine od 10%. Produžiti rok plaćanja PDV-a sa 30 na 60 dana i koliko god je moguće rasteretiti hrvatske građane kao što čini to to voćno vino. Pa jasno oni koji su nezakonito stekli imovinu neka, nema se šta to legalizirati nego treba im uzeti. Znači zakon je logičan što se tiče ovih voćnih vina, ali u svakom slučaju treba sve učiniti i vratiti na snagu odredbe o 0,5 promila.
Poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Ja isto tako kao i moj kolega Kajin podržavam Prijedlog zakona o porezu na alkohol a da se radi o ovim voćnim vinima. Ali čini mi se da još uvijek nedostaje koordinacije među ministarstvima jer razlog donošenja ovoga Zakona je da se na neki način rastereti proizvođače ovih vina, a isto tako da se stvori nekakva, nekakvi uvjeti za bolju prodaju vina da nisu preskupi. A sa druge strane donosimo isto tako zakone koji pune naše podrume i ne uspiju se prodati ni svi vina koja su rađena od grožđa. Pa možemo reći da je ovaj Zakon o porezu na alkohol ipak ispravljanje nepravde prema proizvođačima voćnih vina koji su i na ovaj način zaduživajući se htjeli dati svoj doprinos razvoju domaćih autohtonih proizvoda, a samim time agroturističke i druge ponude. Da je bilo razuma već smo ovaj zakon mogli donijeti i u srpnju mjesecu kada je i predložen od strane gospodina Pavlica, a ne da smo morali čekati da Vlada prepiše i na brzinu donese ovaj Zakon. Pa se isto tako možda i bojim da ima nekakvih propusta kao što je to u Zakonu o sigurnosti na cestama. Mogu reći da su pomiješane kruške i jabuke, odnosno da su izjednačene dvije mjerne jedinice koje se izjednačiti ne mogu. O tome da li se nas zastupnike namjerno vara, da li u ministarstvu rede nestručni ljudi ili se zaista radi o tome da se svjesno u zakone stavljaju krive mjere pa se tako varaju ne samo mi, nego i svi građani Republike Hrvatske. I mogu reći da se u Republici Hrvatskoj kazne naplaćuju nezakonito, a isto tako se oduzimaju i vozačke dozvole. A sad ću vam reći o čemu se radi. Kako su pomiješane kruške i jabuke, a radi se o odredbi članka 199. Zakona o sigurnosti u prometu gdje kaže da će se novčanom kaznom od 500 kuna do tisuću 500 kuna kazniti za prekršaj vozač ako u organizmu ima alkohola od 0,5 grama po kilogramu, odnosno miligrama u litri izdahnutog zraka. Moram vas upozoriti da su to sasvim dvije različite mjerne jedinice i da je točno da je 0,5 grama po kilogramu 0,24 miligrama u litri izdahnutog zraka. Znači ako vi napušete 0,5 to nije 0,5 nego je 0,24. I to je možda još jedan od razloga zašto bi onaj naš zakon koji stoji na dnevnom redu 3 godine trebao doći na dnevni red. Što se tiče suštine vidjet ćemo koliko do kraja godine je Zakon o sigurnosti u prometu na cestama zbog alkohola poginulo ljudi ali trend poginulih je puno veći nego kad je bila odredba o 0,5 promila alkohola u krvi. Do 9. mjeseca je bilo 429 poginulih. Vidimo da je trend ostao isti. I znači ako se ovaj trend nastavi do kraja godine bit će 670 poginulih u prometu, a što je za 9% više nego prethodne godine. Znači već je bilo potvrde u ove tri godine da ovaj zakon nije dao nikakvih rezultata. I zaista bi bilo oportuno da se o jednom ovakvom zakonu raspravlja, samim time što našim građanima naplaćujemo kazne koje nisu dužni platiti. A ako idu na sud uvijek se mora uzeti ona jedinica mjere koja ide in favorem onome koji je optužen za nešto tako. Evo, ja vas još jednom upozoravam da naš Zakon o sigurnosti u prometu na cestama ima krive mjerne jedinice i da to treba što hitnije ispraviti. Znači 0,5 grama po kilogramu nije isto što i 0,5 miligrama po litri izdahnutog zraka, nego 0,24. Znači polovicu. Hvala.
Hvala lijepa. Ja sam trebao dati ispravke netočnih navoda, ali me je kolegica Dorotea zbunila. Tako da ću sada dati ispravke netočnih navoda na izlaganje Kajina. Prvi, poštovani zastupnik Franjo Arapović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Htio bih ispraviti samo navod netočan gospodina Kajina. Rekao je da mu Vlada brani i ministarstvo popiti čašu vina. Nitko nikome ne brani. Ali kad popiješ čašu, dvije ili više, nemoj voziti. A pogotovo, ajde družimo se u Saboru već 3, 4 godine ja nisam primijetio ni na vama ni na meni da Vlada nekome brani popiti čašicu. Hvala.
I poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Kajin naveo je jedan krivi navod i iznio da smo mi zastupnici Hrvatskog sabora iz Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice tvrdoglavi pa ne želimo prihvatiti njegov prijedlog zakona, odnosno izmjene zakona. Ne gospodine Kajin, to je, taj navod je vaš kriv. Mi dosljedno provodi zakon koji je u većini, u interesu većine građana Republike Hrvatske, a nažalost obzirom da živimo u demokratskoj zemlji i vi se morate pokoriti tom važećem zakonu.
I poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović, ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo kolega Kajin krivo tvrdi da se kod nas tko je lud, a tko pametan, što nije točno. Kod nas se to uvijek jako dobro znalo. A prilog transparentnosti daju evo i brojni ljudi koje primjećujem da na crvenim majicama pišu "0 sam pametan i imam 0 promila u sebi", što znači da što više piju da su pametniji. Što potpuno naglavce okreće teoriju dosadašnjih, povijesnu teoriju. Hvala.
I poštovani zastupnik Vladimir Štengl na ispravak u odnosu na izlaganje zastupnice Dorotee Pešić Bukovac.
Hvala poštovani gospodin predsjedniče. Poštovana kolegice ova primjedba koju ste stavili na jedne i druge jedinice. Radi se o načinu iskazivanja instrumenta gdje je preračunato ovo prvo na ovo drugo koje instrument iskazuje. To je to. To se tako izračuna i instrument pokazuje pravo stanje.
Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Velimir Pleša. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, gospođe i gospodo. Klub HDZ-a podržat će ovaj Prijedlog zakona o dopunama Zakona o posebnom porezima na alkohol kojem se predlaže stavljanje voćnog vina u isti rang kao i oporezivanja vina od grožđa na koje će se plaćati poseban porez na alkohol sadržanu u vinu u iznosu od nula kuna. Na taj način u svakom slučaju zaštititi će se domaća proizvodnja voćnih vina te se omogućiti naročito malim proizvođačima koji u glavnom i svi jesu mali proizvođači tih voćnih vina, da budu konkurentni na tržištu. Ovo ćemo podržati ne samo zbog 76 proizvođača koliko ih je u ovom trenutku upisano u upisnik proizvođača voćnih vina, već i zbog toga jer je voćno vino u nekim europskim zemljama, primjerice Francuskoj, Njemačkoj, Belgiji, Češkoj iznimno popularno, a unazad par godina vidljivo je da ima sve više poklonika i u Hrvatskoj. Najpoznatija voćna vina prave se od kupina, malina i jagoda. U Hrvatskoj od ovih 76 proizvođača najveći broj njih proizvodi se od kupina. Pravilnikom o voćnim vinima propisuju se uvjeti i način proizvodnje, prometa, označavanja te uvoza i izvoza tih voćnih vina i samim tim pravilnikom također je definirano da je voćno vino prehrambeni proizvod dobiven fermentacijom soka ili masulja od svježeg i za to pogodnog koštićavog, jezgričavog, jagodičastog, bobičastog ili ostalog voća, ima minimalni sadržaj prirodnog alkohola 1,2 vol.%. Dosadašnja proizvodnja voćnih vina u Hrvatskoj do prije nekoliko godina bila je gotovo beznačajna, no sada je kao što je već i bilo rečeno sa ove govornice, u upisnik proizvođača grožđa, vina i voćnih vina upisano 76 proizvođača te su stvoreni svi uvjeti za ovu proizvodnju. Svi ti proizvođači ili velika većina njih proizvodi kao što sam rekao kupinovo vino, a samo jedan manji dio njih proizvodi vino od maline i crnog ribizla. Ovom izmjenom zakona za očekivati je značajniji porast proizvodnje i prometa voćnih vina jer će ljudi nakon smanjivanja poreza, odnosno izjednačavanja poreza u ovom slučaju poreza o posebnom porezu na alkohol, ovi proizvođači također povećati proizvodnju. Voćna vina mogu se i izvoziti ako udovoljavaju određenim uvjetima propisanim pravilnikom, a iznimno se mogu izvoziti na osnovu ugovorene izvozne kakvoće koja je dogovorena i ugovorena uz suglasnost Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. Samo za komparaciju. 2005. godine ovaj izvoz je iznosio svega 2,49 hektolitara dok je u prvih šest mjeseci ove godine izvezeno više od tisuću hektolitara voćnih vina. Uvoz je gotovo beznačajan u Hrvatskoj i to je dobro, što će također ovom izmjenom zakona koja se danas predlaže isto značiti određeni pomak u tome da se hrvatska voćna vina nađu upravo u onim državama gdje je voćno vino također vrlo popularno, kao što sam rekao naročito Francuskoj, Njemačkoj, Belgiji i Češkoj. Ako znamo da u Francuskoj to vino ima izrazito veliku popularnost to je jedan od načina da se vidi gdje će se otvoriti hrvatsko tržište za plasman tih voćnih vina. Zbog svih tih razloga, također je sigurno kako će u Hrvatskoj nicati sve više nasada malina i kupina i da će proizvodnja voća te vrste naročito za proizvodnju voćnoga vina rasti i to je jedan od osnovnih razloga zbog kojih će kao što sam već na početku rekao, klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovaj zakon. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. U ime kluba Nacionalnih manjina, gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi tajniče, uvažene kolegice i kolege saborski zastupnici. Klub Nacionalnih manjina svakako će poduprijeti ovaj zakon i drago nam je da je Vlada konačno uslišila vapaj kolege Pavlica i njegovih međimurskih proizvođača voćnih vina, jer sama proizvodnja koja je u dvije godine učetverostručena najbolje govori o tome da budućnost ova vina imaju da smanjenjem, odnosno svođenjem trošarina na nulu, ova vina će postati konkurentnija, konkurentnija ne samo u Hrvatskoj već svakako konkurentna u izvozu što treba biti cilj svake zemlje. Još nešto što je bitno. Upravo potičući na ovaj način proizvodnju voćnih vina, mi svakako činimo veliku uslugu poticanju najintenzivnijih kultura, a to je prije svega voćarstvo, područje u kojemu danas možemo zaposliti jako puno obiteljskih gospodarstva, osigurati radno mjesto, osigurati dohodak, ali osigurati i izvozni proizvod kojih na žalost do sada Hrvatska nije imala dovoljno. Zašto govorim osigurati izvozni proizvod? Nije samo stimulirajući poticaj proizvodnje maline, kupine, jagoda bitno samo proizvodnje vina, ona jeste jedan krajnji proizvod koji već danas ima u hrvatskoj tržište i imati će ga u europskom tržištu koji poznaje ta vina, već prije svega želim upozoriti i na izvoz svježeg, odnosno bolje reći brzo zamrznutog takvoga voća koje danas tržište Europe i tržište svijeta traži, u kojemu naši susjedi danas postižu 500 milijuna dolara, a ja ne vidim da mi u Hrvatskoj koji imamo viška poljoprivrednih proizvoda, viška pardon poljoprivrednih površina, koji zaista imamo klimu, ako hoćemo klimu od planinske, odnosno kontinentalne-planinske do one mediteranske koja u svako doba može dati na tržište upravo ovakvih voćnih proizvoda, da upravo smo mi ti koji danas uvozimo gotovo 50% voća. Ako smo zaista izdvojili sredstva za poticaje takvim proizvodnjama, ako pokušavamo iako jako jako kasnimo, poticati navodnjavanje, odnosno ulagati sredstva u navodnjavanje, ulagati sredstava u hladnjače, krajnje je vrijeme da formiramo i burzu poljoprivrednih proizvoda koja upravo će i ovo pitanje kako plasmana vina, kako prepoznavanje jednog brenda, tako i izvoz upravo takvoga voća kojega možemo proizvesti u sklopu ovakvih proizvodnih da li obiteljskih gospodarstava kako god ih mi nazvali, rančeva ili nešto drugo, i mislim da je ovo jedan od poteza koji zaista podržavamo zahvalni smo jer 2 milijuna kuna koliko Vlada gubi, a prošle godine ako je to bila ¼ znači radilo se svega 500 tisuća tada, sada je to 2 milijuna kada je proizvodnja 4 puta povećana, znači zbog malo gubitka mi smo kroz zapošljavanje mogli daleko više napuniti proračun ali stvoriti sigurniju osnovu za proizvodnju upravo ovog voća koje tržište traži i ovako prerađeno i koje tržište traži i normalno svježe. Prema tome budući da povećavamo konkurentnost, Klub nacionalnih ovo podržava ali žao nam je što nije učinjeno ranije. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime Kluba HSS-a gospodin zastupnik Ante Markov izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Naravno i Klub HSS-a podržava da voćna vina treba osloboditi plaćanja trošarine i na taj način ih dovesti u konkurentsku poziciju da se mogu nositi na tržištu da napokon uđu u obitelj vina, da se tretiraju u skladu sa Zakonom o vinu, to je po nama ipak jedna gesta koja je sa razlogom našla svoje mjesto u Izmjenama i dopunama. Naravno ona otvara čitav niz pitanja već ulaskom u obitelj vina, voćna vina će na neki način dijeliti sudbinu vina u Hrvatskoj. Ja bih kazao da vinarstvo i podrumarstvo u posljednjih desetak godina u Hrvatskoj je silno uznapredovalo, ono je naraslo i u sadržaju i u strukturi. Znači struktura proizvodnje vina u Hrvatskoj ako je gledamo od kontinentalnih vina do ovih priobalnih vina razvija se u skladu sa svojim karakteristikama, sa svojim kulturološkim različitostima, nalazi svoje tržište, međutim, mislim da je već došlo vrijeme da se ozbiljno porazmisli o sustavu tržišta vina u Republici Hrvatskoj, o svojevrsnoj kontroli kvalitete vina i na drugoj strani da se razmisli o tržištu potrošača. Naime, počesto razlog zašto vina kojih u Hrvatskoj prema nekim procjenama ima dovoljno, pa i otprilike do 35% ostaje neprodanim, znači nalazi se u podrumima, koji su razlozi za to. Razlozi su to da kvaliteta potrošnje vina u Hrvatskoj nije na razini naših očekivanja, naših ambicija i nije na razini ostalih Europskih zemalja kada je u pitanju tzv. evidentirana potrošnja kvalitetnih vina po stanovniku. Prema tome, Hrvatska uz sve prednosti koje je u ovom momentu uspjela na neki način postići, pa i sada ovoj obitelji se priključila voćna vina koja naravno mogu naći svoje mjesto na tržištu, mogu naći svoje mjesto u jačanju proizvodnih kapaciteta ali naravno da taj cijeli aspekt treba sagledavati u sklopu jedne šire pozicije koja bi naša vina trebala dobiti prije svega na Hrvatskom tržištu, jer praktično govoriti o tome da ćemo biti veliki izvoznici vina, mislim da to je čak i nepotrebno, jer Hrvatsko tržište je sasvim dostatno za potrošnju onih količina koje mi imamo. Vani tržište naprosto nemamo dovoljno količine, da bi vanjska tržišta, i u slučaju ekstra kvalitete naših vina mogli na neki način zadovoljiti iz razloga količina. Kažem ovaj Hrvatska, po svojoj strukturi, ne samo u turističkoj potrošnji nego u potrošnji svih građana može apsorbirati sasvim pristojne količine vina, ali naravno nužno je urediti tržište. Naime, što se događa? Događa se jedna činjenica da izlazne cijene vina ako ih gledate sa prodajnim cijenama vina, kao da govorite o dvije različite kategorije, sad će netko kazati kako je u Italiji, Španjolskoj i Francuskoj. Nije. U Francuskoj čak imate limitirane odnose izlazne cijene vina u pogledu prodajne cijene vina. Ne govori se o luksuznim restoranima nego o točionicama vina, o prodavaonicama u kojima se prodaje vino i o burzi vina. U tim relacijama imate uspostavljen režim rangiranja vina i maksimalističke cijene koja može doći do potrošača. Kažem ne u elitnim restoranima, a kod nas se na žalost događa da i osrednja vina, pa da ne kažem i loša vina, jer ovdje govorimo o vinima ali trebamo znati da na tržištu postoji oko 30% patvorenih vina. Na žalost i neke vinarije su sklone patvorenim vinima, vinima koji nisu dobiveni od grožđa ili ako hoćete od voća. Prema tome, urediti tržište vina je dati jedan novi doprinos, u zadnjih 10 godina je silan doprinos razvoju vinarstva i podrumarstva napravljen, novi doprinos snažan će biti razvoju tržišta vina, nadzoru kvalitete vina i uspostavi prava potrošača. Jer pravo potrošača je u Hrvatskoj s obzirom da ga nismo adekvatno regulirali vrlo upitno. Prema tome, naravno da bi pomoglo ukidanje odredbe "0,0", naravno da bi pomoglo i jačanje tržišnih mehanizama u smislu uspostave zaštite potrošača kao korisnika tih vinskih proizvoda. Naravno da bi jedna vinska etika pomogla u tom smislu, naravno da bi zaštita sorti grožđa koje se koriste za dobivanje vina kroz činjenicu da veliki broj kroz mekanu granicu sa Bosnom i Hercegovinom dolazi ne samo iz susjedne nam države nego iz Makedonije i drugih zemalja, naravno da uspostava tog sustava može Hrvatsku dodatno pozicionirati u pogledu kvalitetnih i visoko kvalitetnih vina koje imamo i kojima obilujemo. Ali je nužno urediti tržište i na tom tržištu definitivno može kazati da se sve količine koje se proizvede u ovom momentu u Hrvatskoj a koje imaju karakter kvalitetnih vina definitivno mogu prodati. Još uvijek pomalo čudno djeluje činjenica da smo prošle godine što se tiče uvoza vina, nepotrebno puno uvezli vina i on govori ustvari o prostoru koji još uvijek postoji u Hrvatskoj posebno o uvozu tzv. rinfuznih vina. Mislim da uređenje tržišta vina kada smo već pomogli voćnim vinima da nađu se u obitelji kojoj pripadaju, slažemo se apsolutno da bi uređenje tržišta vina predstavljalo jedan novi iskorak, jedan novi poticaj brendiranju najkvalitetnijih vina, jedan novi poticaj da to vino kao kvalitetni prehrambeni artikl omogućimo da se taj kvalitetni artikl, a ne onaj patvoreni, nekvalitetni kojega ima u supermarketima, koji se prodaje u onim damižonkama od 5, 10 litara, a koji po porijeklu nije iz Hrvatske, nije jer se samo prepakira, stavlja mu se ona mala markica. Prema tome, uspostava tog reda bi dodatno osnažila poziciju i vinogradarstva i podrumarstva u Republici Hrvatskoj da ne kažem da je vino počesto izazov koji privlači turiste. Naime, vino je jedan od tih osebujnih gastronomskih razloga zbog kojih se dolazi u neki kraj, koji može biti motiv dolaska, koji može osmisliti turističku ponudu, koji može jednu regiju pretvoriti od neaktivne u proaktivnu, koji može dati toliko puno da se na njemu može zidati jedna ozbiljna turistička ponuda. Naravno da bi taj proizvod bio takav da može osigurati jednu takvu vrijednost, onda se tu ne može raditi o pokušaju da se na bilo koji način nešto što je onakvo kakvo treba biti, a to je vino zamijeni nečim što će biti patvoreno, uvezeno, zamiješano, izmiješano ili napravljeno na načine kojih je bilo puno više prije, moram kazati u posljednje vrijeme apsolutno se kvaliteta vina povećava, podrumarstvo se vrlo ozbiljno shvaća, razvila se, znanost se uključila u to i podrumarstvo kao posebna grana je u Hrvatskoj dobila da tako kažem pravo glasa. Ova izmjena kažem je dobrodošla, obitelj vina se proširila, pojačala, ali još uvijek je nezaštićena. Moramo je zaštititi, moramo je pozicionirati i moramo je staviti u skladu sa onim veličinama koje pripadaju. Ne mogu trgovci imati pola, a proizvođači pola. Ne može. To naprosto ne smije biti činjenica. Moramo i u tom smislu vrlo jasno postaviti pravila igre, jer naravno mali proizvođači vina moraju djelovati u sustavu tržišta, to tržište je nemilosrdno, ono je gotovo monolitno, ono je sastavljeno od velikih igrača koji naprosto ucjenjuju i vi možete dati svoje vino po 14 kuna njemu ili po 7, on će ga opet prodavati po 60 kuna i to je ta boljka koje se trebamo riješiti, ali kvaliteta i ispravnost pristupa i stvaranje uvjeta za razvoj vinarstva i podrumarstva u Hrvatskoj apsolutno treba uvesti u drugu fazu. Prvu fazu smo preskočili, shvatili smo da je to dobar proizvod, shvatili smo da možemo to, shvatili smo da znamo. Ostao je onaj drugi korak da to sve skuša zaštitimo, da razvijamo one vrste i vinove loze i one vrsta vina koje tržište prihvaća da pojačamo kvalitetu i onda će biti prostora i za voćna vina, kao i za cjelokupnu obitelj vina temeljem Zakona o vinu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Dame i gospodo zastupnici, u posjetu Hrvatskom saboru je istaknuti zastupnik kanadskog Parlamenta gospodin Derek Lee pa ga srdačno pozdravimo. [[Pljesak.]] Idemo dalje. Na redu je pojedinačna rasprava i zastupnik gospodin Slaven Letica. Nema ga. Zatim, gospođa zastupnica Vesna Škare Ožbolt, koje također nema. Potom gospodin zastupnik Vladimir Štengl. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Znamo u šali reći da postoji vino i vino od grožđa, ali ozbiljno postoji i voćna, uglavnom dominiraju kupinova vina koja do sada nisu bila priznata i tretirana u kategoriji vina kada je u pitanju posebni porez na alkohol. Voćna vina nisu naime važećim propisima oslobođena posebnog poreza na alkohol. Po prijedlogu ovoga Zakona to bi se promijenilo. Možda se čini taj problem nevažnim gledajući sadašnji broj registriranih proizvođača tih vina u Republici Hrvatskoj 76. Uzgojem voća za tu svrhu sigurno se bavi daleko veći broj ljudi, dakle nije zanemariv ukupan broj ljudi koji se time bavi i u krajnjoj liniji od toga žive. Naravno da donošenjem ovoga Zakona, odnosno ukidanjem posebnog poreza na alkohol za voćna vina državni proračun neće biti posebno zakinut i iznosi više nego simboličan, ali će proizvođačima pomoći. Ukupno za domaću proizvodnju i uvoz to je iznosilo za 2006. godinu, za domaću proizvodnju i uvoz je to iznosilo u 2006. godini milijun i 600 tisuća kuna. Ali međutim upravo podaci o plaćenim trošarinama za 2004., 2005. i 2006. godine su zanimljivi i indikativni. Domaća proizvodnja u litrama je bila u 2004. 42 tisuće litara, u 2005. 45, a u 2006. 188 tisuća litara. Uvoz je bio u 2004. 45 i 500, u 2005. 17 i 900, i u 2006. 31 tisuću. Ukupno u 3 godine domaća proizvodnja 275 tisuća litara, a uvoz 94 tisuće litara. Više je nego očito povećanje domaće proizvodnje, sigurni uzlazni trend. U to je isto tako sigurno uključen i izvoz, nezanemarivi iznos, a s druge strane smanjenje uvoza iako baš tu neke nema naočite pravilnosti, a radi se i to treba naglasiti o proizvodima iz trajnih nasada, trajnih nasada koji su jedna od odrednica Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva i koji su dohodovno izuzetno interesantni. Upravo zato što se radi o trajnim nasadima pitanje toga, taj problem mora biti riješen onako kako je predloženo i zato je samo za pozdraviti zajedničke napore kako Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva, tako i Ministarstva financija te porezne uprave. Proizvođači kako voća, tako i voćnih vina stavljaju se u ravnopravni položaj sa ostalim vinarima, odnosno onima koji su u velikoj većini, a proizvode vino od grožđa. To daje i sigurnost proizvođačima voćnih vina i svakako ih potiče na daljnja ulaganja, povećanje trajnih nasada tih kultura te povećanje proizvodnje voćnih vina usput izuzetno traženih uz veliku mogućnost izvoza. Hvala.
Hvala lijepa. Na kraju gospođa zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. I pridružujem se svima onima koji su eto, služeći se onom poslovicom tko čeka, dočeka, dočekali ovo rješenje koje će u svakom slučaju sa ovih 60 lipa olakšice po litri voćnog vina pružiti još veću mogućnost upisa u Registar proizvođača voćnih vina i još veći doprinos u prodaji na domaćem tržištu koja je već smo čuli nekoliko puta povećana višestruko u ove dvije, tri godine od kad se prati, od 2004. A da ne govorim dakle da je u velikoj ekspanziji i izvoz tih vina jer za razliku od Hrvatske gdje je tek u novije vrijeme nešto jača ponuda i svijest o tome da su voćna vina zdrava i dopuna dakle prehrani, da u nekim zemljama Europske unije konkretno Francuska, Češka, Belgija i neke druge, je ta potrošnja vrlo velika i participira ukupne potrošnje vina sa daleko većim postotkom od ovog kod nas. Meni je drago dakle što se država odlučila odreći ovog dijela prihoda koji iznosi za sada dok je proizvodnja još po meni nedostatna, oko 2 milijuna kuna godišnje, a pojedinačno će kažem svakom onom poljoprivrednom gospodarstvu kojih najviše stjecajem okolnosti ima u sjeverozapadnoj Hrvatskoj, pa i tako u našoj Koprivničkoj, Križevačkoj županiji, Međimurskoj, Virovitičkoj i ostalima se pokazalo ne slučajno da je proizvodnja vina od voćaka koje su uzgojene na tim tlima koja su u ovom dijelu, dakle ilovastim tlima daleko kvalitetnija. I ja bih rekla da dakle osim ovih voćaka koje su višestruko spomenute a to su kupine, maline postoje još izvrsna vina, naše tradicionalno piće jabukovača dakle od jabuka, vino od višanja, vino od ribizla. I da se ja nadam da će svim ovim zakonima dakle i novim pravilnikom koji je donijet gdje se uvelo reda, ovim zakonom gdje se oslobađaju tog dodatnog poreza, te trošarine od 60 lipa podvlačim dakle, Zakonom o ugostiteljstvu kojeg smo nedavno doveli, Zakonom o turizmu i Zakonom o obrtu da će mali proizvođači kojih je ovdje najveći broj naći širokog prostora za povećanje te proizvodnje, za zapošljavanje članova svojih domaćinstava i za konkretno obogaćivanje ponude izvornih hrvatskih proizvoda proizvedenim na svim standardima dakle, onih koje zahtjeva hrana ali i na našoj tradiciji i na našoj ekološkoj proizvodnji nezagađenog i tla i okoliša. Dakle, ja sam eto, se javila da u ime tih proizvođača i iz moje županije Koprivničko-križevačke zahvalim Vladi što je nakon duge borbe i dokazivanja dakle da voćna vina jesu vina, tu je bilo isto prijepora i da voćna vina ne moraju dakle potpadati pod ono pod što potpada proizvodnja rakije, vinjaka, konjaka i svih onih žestokih pića, dakle tih 60 lipa je velika olakšica i povećanje konkurentnosti naših proizvođača. I zbog toga vam zahvaljujem u svoje i u njihovo ime. Hvala.
Hvala lijepa. Želi li [[Upadica: Ne, hvala.]] Ne. U ime Vlade? Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog Zakona o dopuni Zakona o posebnom porezu na alkohol. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za voćna vina? Hvala. Protiv? Suzdržan? Jednoglasno sa 119 glasova za, usvojen predloženi zakon.
Prelazimo na - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekt "Nova luka Zadar", hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 784 Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod utvrđivanju dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni je postupak, objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun i Odbor za pomorstvo, razvoj i obnovu. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Državni tajnik u Ministarstvu mora, turizma, prometa, razvitka gospodin Branko Bačić. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici! Ovim zakonom potvrđuje se Ugovor o jamstvu za zajam ugovoren između Europske investicijske banke i Lučke uprave "Zadar" za izgradnju nove luke Zadar u predjelu Gaženica. Izgradnja novog putničkog trajektnog terminala u Zadru je od iznimnog značaja za povezivanje otoka srednjeg Jadrana, za održavanje duž obalne trajektne linije kao i redovne međunarodne trajektne linije Zadar – Ancona. Sadašnji trajektni terminal nije adekvatan i smješten je u samom središtu povijesnog dijela starog grada Zadra bez mogućnosti daljnjeg kvalitetnog proširenja. Već sada pri ovakvom prometu nastaju velike gužve u luci, pa je i urbanističkim planom Zadra i predviđeno izmještanje trajektnog putničkog terminala na drugu lokaciju i to iz točno u Gaženicu u blizini postojeće teretne luke, što je otprilike tri i pol kilometra južno od gradskog središta s izvrsnim pristupom auto-cesti, željeznici i zračnoj luci. Već je strategijom prometnoga razvitka Republike Hrvatske iz 1999. godine za luku Zadar utvrđeno da nedostatnost prostora u luci uvjetuje premještanje trajektnog prometa u luku Gaženica, a izgradnja novog trajektnog terminala predviđena je kao prioritetno ulaganje. Posljednjih pet godina zamjetan je kontinuirani rast pomorskog prometa u svim hrvatskim lukama bilo teretnog ili putničkog prometa, pa tako ukupni teretni promet u svim hrvatskim lukama u 2006. godini iznosio je oko 26 i pol milijuna tona tereta, a ukupni putnički promet iznosio je oko 23 milijuna putnika. Godišnja stopa rasta prometa putnika od 2002. do 2006. je otprilike 10%. Međutim, najveći rast prometa zabilježen je u prometu putnika na brodovima na kružnom putovanju i iznosi negdje oko 41%, a međunarodni trajektni promet raste po stopi od gotovo 20%. Ujedno treba naglasiti kako postoji veliki interes talijanskih ali i drugih mediteranskih luka za povezivanje sa hrvatskom obalom, sa hrvatskim lukama i to u prvom dijelu u razvoju kratke obalne plovidbe tzv. short sea shipping za koji projekt su moguće ostvariti subvencije sredstvima Europske unije. Inače sam promet u luci, u sadašnjoj gradskoj luci u Zadru iznosi oko 2 milijuna putnika i preko 300 tisuća vozila, te u gradsku luku godišnje uplovi ili isplovi oko 11 tisuća i 200 putnika. Sami projekt izgradnje nove luke u Zadru obuhvaća inženjerski projekt i nadzor izgradnje, tehničku pomoć jedinice za provedbu projekta, pomorske radove i to izgradnju tisuću i 550 metara pristaništa za 12 vezova i 300 metara dužnih pristaništa za izgradnju ribarske luke, zatim izgradnju prilaznih cesta prema gradskoj cestovnoj mreži i izgradnju osnovne infrastrukture terminalnih zona. U tijeku 2007. godine izrađene su dvije studije gospodarske opravdanosti izgradnje same luke u Gaženici i to prometna i financijska ocjena trajektnog terminala "Zadar" u luci Gaženica. I druga studija isplativosti trajektnog terminala u luci "Zadar". Obe ove studije su pokazale da je novi terminal opravdan s prometnog aspekta a ujedno se kroz projekt dobro kontroliraju mogući utjecaji na okoliš i štiti kulturna i povijesna baština grada Zadra. Ukupna vrijednost projekta procjenjuje se na oko 220 milijuna eura s time što će Europska investicijska banka financirati kroz odobreni kredit oko 100 milijuna eura a projekt prati i Njemačka razvojna banka KFE sa kreditom od 120 milijuna eura. Rok otplate je dvadeset pet godina uključujući i poček od pet godina. Početak radova planiran je za početak 2008. a završetak u 2011. godini. Prihvaćanjem ovog projekta realizira se projekt izgradnje ili rekonstrukcije ili modernizacije svih luka od državnog značaja bilo da se radi o morskim, bilo o riječnim lukama. I u ovom trenutku nema niti jedne luke od državnog značaja, dakle od Rijeke, Šibenika, Zadra, Splita, Ploča, Dubrovnika, Siska, Slavonskog Broda i Vukovara u kojima ne provodimo projekte na izgradnji lučke infra i supra strukture. Na taj način se realizacijom svih tih projekata u taj lučki sustav u Republici Hrvatskoj ulaže oko 750 milijuna eura. Izgradnjom i rekonstrukcijom dakle svih državnih luka uz dovršetak ostale infrastrukture kao što su auto-ceste i željeznice Republika Hrvatska zahvaljujući svom geostrateškom položaju jadranske i podunavske zemlje jedan je od najkonkurentnijih prometnih pravaca za prijevoz robe prema srednjoj Europi. S obzirom da je na prirodu postupka potvrđivanja međunarodnih ugovora kao i na činjenicu da je u ovoj fazi postupka u pravilu već i potpisan međunarodni ugovor Vlada Republike Hrvatske predlaže dakle da se ovaj zakon usvoji po hitnom postupku objedinjujući prvo i drugo čitanje. Hvala.
Hvala lijepa. Da li žele izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba IDS-a imamo gospodin Damir Kajin i Dorotea Pešić-Bukovac. Izvolite.
Cijenjeni gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Evo ovako, od 2001. do 2007. Europska investiciona banka financirala je četrnaest projekata sa 1 milijardom i 95 milijuna eura. U Istri ni lipe. Možda je došlo dva, tri milijuna gospodine Kovačeviću eura za obnovu nekih cesta. Ovaj zajam tangira novu luku Zadar u Gaženici, do Gaženice. Kalmeta je povukao cestu tešku negdje oko 450 milijuna kuna. Vrijednost ove nove luke o čemu je govorio državni tajnik je 220 milijuna eura. Ovaj zajam, točnije ugovor težak je 100 milijuna eura. Rok otplate je 25 godina, zajmoprimac je Lučka uprava Zadar, jamac je Republika Hrvatska, fiksna kamata je 4,672% godišnje. Ono što međutim čudi je ta jedna nevjerojatna lakoća slanja sredstava iz države prema Zadru odnosno prema Splitu. Ja znam da su to bitne HDZ-ove izborne jedinice ali Hrvatska nije samo Zadar, nije to samo Splitsko-dalmatinska županija. Istina, zajam od 40 milijuna eura ili 300 milijuna kuna dobila je i Riječka luka. Jučer smo ga ako se ne varam ratificirali. Ali kako da realiziramo ili bolje rečeno revitaliziramo i neke luke u Istri bilo da je riječ o Bršici ili Puli. Ovih 100 milijuna eura o kojima je danas ovdje riječ a ide za Zadar morat će vratiti luka Zadar ali 100 milijuna eura ići će Zadru, to je taj iznos do 220 milijuna eura iz državnog proračuna. 150 recimo milijuna eura to je cijena koja bi bila željezničkog tunela kroz Učku. Onaj željeznički znači tunel koji bi se trebao jednoga dana izgraditi a čime bi se revitalizirala luka u Rijeci a temeljem istoga bi i Zagreb definitivno postao željeznički centar ovoga dijela Europe, ali to jasno u državnim planovima nije do dvije tisuće ne znam koje dvanaeste ili trinaeste godine. Jasno da bi Istra došla na svoje, točnije istarsko gospodarstvo ali neka nitko u ovom Saboru ne zaboravi da je valjda jedina županija kojoj je industrija na prvom mjestu u ukupnom bruto društvenom proizvodu upravo Županija Istarska, industrija negdje oko 35% a turizam nam je tek na trećem mjestu sa 10% iako svi Istru doživljavaju kao dominantnu turističku destinaciju. Zadar je na Bogom danom mjestu geografskom položaju, predivan je to grad. Sudbina Zadra ona ratna, poratna bila je najsličnija Ingrid istarskoj i meni je drago da se grad ubrzano razvija, ali i drugi gradovi isto tako trebaju dobiti svoju šansu a ne da sav novac iz proračuna ide tamo gdje je HDZ na vlasti. Gospodin Lino Červar, evo ga dolazi drago mi je, izračunao je da je četiri godine u Istru išlo 2,7 milijardi kuna iz državnog proračuna ali nije rekao da je ta Istra u državni proračun dala 40 milijardi kuna a još manje da je 2,7 milijardi kuna vrijednost tri sportske dvorane u Osijeku. I onda, šta moramo mi raditi? Mi moramo onda graditi dvorane za 80 milijuna kuna, ne za 800 ili 900 milijuna kuna. Pa onda si ja postavljam pitanje koliko crnog novca ima tamo u onih 900 milijuna kuna. Šta je u međuvremenu još ugovoreno kad je riječ o Zadru? Izmještanje pruge kroz Bibinje sa kopanjem tunela nekih 3 kilometra. Ja sam sto posto za, sto posto. Ali pazite, ne može netko 8 milijardi kuna usmjeriti za nizinsku prugu Rijeka-Zagreb a ne izdvojiti sredstva za recimo ovaj željeznički tunel kroz Učku. Upravo suprotno, to mora biti ili postati jedan svehrvatski prioritet plus jasno spoj na prugu kraj Kopra koja će se uskoro spojiti sa Trstom. Ako su premijer Sanader i gospodin Janša tako dobri prijatelji neka Slovenija konačno Hrvatskoj omogući i cestovne i željezničke spojeve, i drugo koparsku luku možda je uskoro preuzeti Deutsche Bahn i teret će se još više od Rijeke prelijevati prema Kopru odnosno Trstu i zato se treba zalagati za taj željeznički tunel kroz Učku. Ja ću ovom prilikom još jedanput apostrofirati slučaj luke Bršica koja je u cijelosti dio Riječke luke, koja u nju u zadnjih sedamnaest godina nije dala niti jedne kune. Malo prije sam čuo, nisam znao za taj podatak, kaže državni tajnik da će za revitalizaciju luka morskih odnosno kontinentalnih riječkih, nije bitno, država izdvojiti 750 milijuna eura. U Istru gospodine državni tajniče, možete klimati glavom koliko god hoćete, ne dolazi niti jedne kune, niti jedne lipe, niti jednog eura. I to je ono što vrijeđa. Ja se slažem kao što je Zadarska luka dobila ne znam 500 kilometara kuna vrijedan onaj spoj na auto-cestu tako je i riječka luka dobila onaj spoj prema Bakru, nekih 500, isto tako milijuna kuna i to će ići kasnije za Žutu lokvu, ali i Raša odnosno Bršćica ili Pula nisu dobile niti jednu kunu kao da se te dvije luke ne nalaze u Republici Hrvatskoj. Ponavljam još jedanput. Država će ovoj luci usmjeriti 100 milijuna EUR-a iz Proračuna. Upravo činjenica da je ova Vlada usmjerila Zadru možda 4, možda 5 milijardi kuna, da ne nabrajam ja sad sve projekte, omogućilo je to jedan brz razvoj grada. I to se vidi. Ali ponavljam Hrvatska nije samo Zadar, nije samo Split ili ne znam neko drugo mjesto odakle dolazi Premijer ili ministar prometa i veza. Bilo bi dobro isto tako da se vidi koliko novaca ide i prema nekim drugim regijama. Koliko te regije daju u Državni proračun. Koliko se nažalost malo novca nekima gdje HDZ nije na vlasti vraća. Tea [[Upadica: Tako je.]]
Gospođa Dorotea Pešić nastavlja. … [[Upadica se ne razumije.]] Kad završe oboje onda ćete, izvolite vi, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče. Pa evo ovaj projekt koji se odnosi na izmještanje trajektnog terminala smještenog u središtu povijesne stare gradske jezgre Zadra i izgradnju nove trajektne luke na drugoj lokaciji, na Galženici ja sigurno mogu pozdraviti. Nema razloga da se to u gradu Zadru ne napravi. Ali cjelokupni, cjelokupna infrastruktura u Republici Hrvatskoj nije napravljena na pravi način jer se novci transferiraju ne po potrebama nego prema podobnosti. Osim osiguranja prometa koja će ta nova luka omogućiti u Zadru ili u Splitu gdje je Vlada dala suglasnost za zaduživanje od 60 milijuna za zaobilaznicu koja se gradi na projekciji prometa 2020. godine što je dobro da se ne čeka već se pravovremeno riješi problem prometa. Ali što onda reći za riječku zaobilaznicu koja je postala gradska cesta, usko grlo jer osim građana Rijeke i okolice cjelokupni turistički promet tuda prolazi?Dnevni prosjek prometa je između 35 i 40 tisuća vozila. Isto tako auto-cesta znamo prema Dalmaciji davno je gotova. Dok ona iz Zagreba prema Rijeci nije i još neće, a znamo da je to žila kucavica. A da ne govorimo o tome što je nešto apstraktno i apsurdno da nemamo jedan kilometar auto-ceste u Istri. Ako idemo pogledati koliko financijski to sve skupa opterećuje građane Republike Hrvatske možemo malo zbrojiti i reći da kroz tunel Učku koji je dugačak 5 kilometara plaćamo 28 kuna, most odnosno vijadukt preko Mirne je 1 kilometar i pol plaćamo 14 kuna. Znači za ukupno 6 i pol kilometara Istrijani moraju platiti 42 kune. Evo to možemo gospodin Červar potvrditi kad ide u Umag on toliko mora platiti dionicu od Rijeke do Umaga [[Upadica: Bez PDV-a?]] Sa PDV, da, bez PDV-a jer su oslobođeni PDV-a. Što se tiče luka ja vas moram podsjetiti da je riječka luka najveća u Hrvatskoj. Da sada je potpisala ugovor da jednom tjedno na kontejnerski terminal dolazi najveći brod koji prevozi kontejnere. Ali to izgleda Vladi i državnim poduzećima ne znači ama baš ništa. Evo sad ću vam samo citirati jedan dio članka koji je izašao u Novom listu gdje se istražilo zašto cesta D-404 neće biti gotova krajem ove godine kao što je trebala biti nego tek 2009. godine. 4 godine Hrvatske željeznice i Hrvatske ceste uzaludno dogovaraju odštetu za prolazak ceste D-404 područjem Delte i Brajdice i to bi se moglo komotno svrstati u Gunesovu knjigu rekorda da kada bi tamo postojala specijalna kategorija za traljavost i nesposobnost u realizaciji projekata cestovne ili neke druge infrastrukture. Unatoč sve većim problemima sa nedostatkom prostora na Brajdici koja je zagušena kontejnerima D-404 koja bi bitno olakšala cijelu situaciju već godinama je nedovršena. Čeka da dvije državne tvrtke postignu bilo kakav razuman dogovor. Situacija je još i gora jer se prema posljednjim rezultatima pregovora HŽ-a i HC-a došlo do katastrofalnog lošeg i sasvim nerazumnog dogovora čija bi direktna posljedica mogla biti da se nastavak gradnje ceste D-404 odgađa još nekoliko godina. Negdje do druge polovice 2009. godine. Pri tom nikome valjda nije nimalo važno što se odavno izgrađeni najteži objekti na cesti D-404 tunel i vijadukt Bobova, najduži tunel Pećine te vijadukt Brajdica koji nemaju apsolutno nikakvu svrhu jer se građevinski daleko najlakša dionica na delti nije pomakla sa mrtve točke zbog intertnosti kao što sam već rekla HŽ-a i HC-a. Tako i cijeli do sad odrađeni posao na gradnji ceste postao primjer investiranja silnog novca u za sad potpuno beskoristan projekt. Ovdje me još možda na jedan način muči ovo zaduživanje za zadarsku luku. Kaže se da je, 100 milijuna se daje iz Europske investicijske banke ali cijeli projekt je 220 milijuna a ostalih 120 milijuna prati Njemačka razvojna banka sa kreditom od 120 znači milijuna. Mene zanima tko je još dao suglasnost na tih 120 milijuna i još zaduživanja za ovu luku. Ja bih preporučila zaista vašem Ministarstvu i Vlada da zaista hrvatsku infrastrukturu i probleme infrastrukture razriješava na jedan primjereni način jer ovo što se sada radi zaista nije primjereno. A da ne govorimo o mostu na Pelješac i ostalim svim projektima koji idu prema jugu. Jer izgleda da svi putevi vode samo na jug.
Hvala. Imamo ispravke netočnih navoda. Prva je zastupnica gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Pa kolega Kajin je ustvrdio i navodeći upravo primjer Zadra da ova Vlada najviše ulaže upravo tamo gdje je HDZ na vlasti kažem i spomenuo je grad Zadar. To što se tiče grada Zadra jednostavno nije točno, jer je najviše uloženo, to su mjerodavni pokazatelji, dakle i podaci koji su u svako doba provjerljivi da je uloženo najviše u sam grad Zadar, dakle u grad star preko 3 tisuće godina upravo za vrijeme koalicijske vlasti. Ali je druga stvar, točno je to što je kolega ustvrdio Kajin da se tada ustvari i nije gledalo tko je na vlasti u lokalnim jedinicama nego jesu li dobri projekti i da li je to zaista prioritet Hrvatske.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, u kafiću raspravite to a ne tu se dobacivati. Gospođa Mirjana Brnadić, izvolite ispravak.
Hvala lijepo. Evo, kolega Kajin je kazao da sav novac HDZ ulaže samo tamo gdje je na vlasti. Pa bih ja njega razuvjerila odmah da mu kažem da HDZ je u Primorsko-goransku županiju uložio više nego ijedna vlada do sada. I HDZ, to je ono što krasi ovu Vladu, zaista ulaže ravnomjerno u sve gradove i općine u Hrvatskoj. I to je ono što je najvrednije.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Lino Červar. Izvolite.
Pa gospodine potpredsjedniče prije bih htio čestitati mojem suparniku političkom gospođi Ingrid rođendan, tako je. A ja bih ispravio inače, ja bih ispravio netočan navod gospodina Kajina koji je ustvrdio da Hrvatska demokratska zajednica ulaže samo tamo gdje je na vlasti. To nije istina. Međutim kad je gospodin Kajin čuo da je Hrvatska demokratska zajednica u zadnje 4 godine u Istarsku županiju uložila 2 milijarde 700 milijuna odmah se propeo na prste i želi to negirati. A njegov predsjednik je rekao jučer na itntervjuu da Istarska županija samo treba dati ideje, a Vlada treba dati šoldi. A koja je razlika između ove vlasti i prošle vlasti gdje ste vi bili član? Je, što ste imali i doduše ideje, samo niste dobili šolde. Mi dajemo i šolde i ideje. Hvala lijepo. [[Pljesak.]]
Hvala. I gospodin Šime Prtenjača, ispravak netočnog navoda.
Hvala. Kolegica Dorotea je izrekla jednu vrlo grubu neistinu kada je kazala da se sredstva ne distribuiraju ne po potrebi nego po podobnosti. To je zaista jedna teška neistina. Zašto? Zašto? Što vrime? … [[Upadica se ne čuje.]] Ne po podobnosti nego je zadarski kraj, a zaboravila je ratom uz Vukovar i neka područja najviše u Hrvatskoj stradao, u kojem je razoreno sve. Da ne spominjemo stara vremena kada je Zadar bio potpuno prometno i na drugi način izoliran. Prema tome očito bi trebao biti trajno. Dakle onaj koji ima projekte on će kod Vlade bilo koje, a posebice kad ima svoje sugovornike realizirati svoje projekte. Hvala.
Hvala. Povreda Poslovnika gospođa Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče vjerojatno je kolega tek sada ušao u Sabor pa ne zna što se u Hrvatskom saboru događa ovdje na plenarnoj sjednici. Jer on po Poslovniku, po članku 209. a i svim ostalim člancima nije u kom slučaju mogao ispraviti, odnosno iskriviti moj točni navod jer na to nije pozvan, jer ja nisam raspravljala. Ja sam ispravljala netočni navod kolege Kajina.
Zašto gospođo zastupnice mislite, molim vas, zašto gospođo zastupnice mislite i umišljate da se vama odgovaralo. … [[Upadica se ne razumije.]] Ispravak netočnog navoda je išao prema raspravi zastupnice Dorotee Pešić-Bukovac i nije korektno da zbog toga dižete palicu o povredi Poslovnika, jer očito ima drugih još zastupnika i zastupnica osim vas u ovom Parlamentu, u ovom Saboru. Idemo dalje. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Evo gospodine dopredsjedniče, kolegice i kolege. Da ja u ime kluba HDZ-a iznesem razloge zašto podržavamo ovaj projekt, ali smo prošli tjedan što su mnogi zaboravili podržali projekt Riječke zaobilaznice, kao što ćemo u idućoj, drugoj ili trećoj točci podržati projekt Plin Acro i mnoge druge projekte. Upravo na ovom slučaju želim dokazati i potvrditi nekoliko teza za koje očito postoje već netrpeljivosti ili animoziteti čim je riječ o Zadru ili tome prostoru. Svi zaboravljaju da je Zadar u II. Svjetskom ratu bio najrazoreniji grad u Hrvatskoj, a vjerojatno i u Europi. Isto tako neki zaboravljaju da je Zadar nažalost svoju cijenu tzv. nacionalizma '71. grubo platia. A željeli samo ono što danas imamo i ništa više od toga. Jednako tako da je u ovom nesretnom Domovinskom ratu Zadar vrlo teško platio cijenu stvaranja hrvatske države jer su četnici bili u gradu, u gradskim granicama. Na taj način Zadar je doživio teška stradanja i razaranja i od prvog dana od '90.-ih godina počeo raditi svoju strategiju razvoja u budućnost čim rat završi, a i u razdoblju u kojem dolaze iza toga u vrijeme obnove. U postindustrijskom razdoblju za koja smo znali da prolazi i dolaze neka nova vremena radili smo strategije razvoja na tom prostoru kako bismo omogućili razvoj posebno turizma za koji se svi zaklinjemo da je strateška nacionalna grana. A za taj turizam treba riješiti temeljne preduvjete, preduvjete opskrbe vode, energije i svih oblika prometa. Tako da se pristupilo izradi tzv. integriranja prometa, a to znači integriranja pomorskog, kopnenog, što uključuje željeznički i cestovni promet i zračnog prometa. Upravo ti projekti koji su kasnije opersonalizirani kroz izvedbene projekte, a svima bi trebalo biti poznato da se EIB-u ili bilo kojoj drugoj banci ne mogu plasirati ideje nego gotovi tehnički projekti koji se procjenjuju i tek nakon procijenjenih tehničkih projekata odobravaju sredstva. A Vlada je posrednik, Vlada na taj način može podržati one koji imaju tako pripremljene i završene projekte. I priče o tome sada kako se Zadar razvija to su priče vjerojatno iz nekih drugih razloga, jer evo u ovom vremenu od mjesec i nešto dana dolaze izbori. Ali upravo ovdje se može potvrditi da se na ovom području razvoja prometa hrvatska Vlada u ovom trenutku ravnomjerno razvija hrvatsku državu. Riječ je o ulaganja, ulaganjima u svim pomorskim i riječnim, državnim lukama, dakle državnim lukama, a isto tako riječ je i o prometnicama kada vidimo i kažem, ponavljam, riječki slučaj kada ga podražavamo i mi iz HDZ-a smatramo da je to glavni robno-prometni pravac Hrvatske Zagreb-Rijeka sa svim drugim sastojnicama. Neki su zaboravili da je ranije i sve prethodne vlade odobravale i razvoj juga kada su Rijeci Ploče omogućavala također i kreditna zaduženja i jamstva bilo kad je riječ o jednoj, drugoj, trećoj ili bilo kojoj Vladi. Prema tome, ovako ravnomjerni razvoj prometa omogućava se ciljano jer u vremenu koje dolazi treba razvijati promet, a vidjeti ćemo kasnije u izvješću polugodišnjem kod ostvarenja i ravnanja deficita, kod deficita uvoza roba da glavno ravnanje postižemo kod suficita usluga. Među uslugama je turizam i promet na drugo mjesto. Prema tome ovdje se dokazuje da Vlada isto tako ravnomjerno razvija sektor prometa uključujući ovdje pomorske luke. Kroz ovaj treći segment koji također možemo vrlo elegantno odbaciti bilo koje insinuacije, a to je izvanredno dobra suradnja Vlade i lokalne samouprave. Kolegica Ingrid, samo ću je ovdje spomenuti, prije je kazala, da je prethodna Vlada ulagala. A ja sam pokojnom Račanu kazao tada koliko god projekata riješili mi još imamo barem pet puta više projekata. Što to znači? Da ako lokalna samouprava dobro priprema i vodi lokalne projekte, ali to znači tehničko izvedbeno sa fizibiliti studijama, onda nije problem podržati takve projekte. Tako je i Vlada u ovom slučaju sada postupila, podržala je projekte koji su već gotovi i već pripremljeni i na taj način omogućava razvoj i pomorskog prometa. A zašto, ovdje nije riječ samo, ovdje je riječ o komplementarnom sadržaju, a to je turističke usluge, odnosno turistički trajektni terminal, ali on se uključuje i u onaj robni terminal koji jednako tako s ribarskom lukom čini cjelinu koja se onda integrira u najkraćim točkama i ovo će biti vjerojatno jedna od najbolje integriranih prometa u Hrvatskoj državi što nam je na ponos. Zahvaljujemo Vladi i mi iz HDZ-a apsolutno podržavamo ovo, kao što ćemo se boriti i za sve druge luke, odnosno za ravnomjerni razvoj Hrvatske države. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo ispravke netočnih navoda. Prvi je gospodin zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ispravio bih netočan navod kolege Prtenjače da Vlada ravnomjerno razvija Hrvatsku. I drugo, da se ulaže tamo gdje ima projekata. Imali ste projekt drugog kolosijeka pruge Dugo Selo – Križevci – Botovo – Koprivnica, četiri godine vam stoji u ladici. Imali ste … … [[Upadica se ne čuje.]] Da, da Vlada. Ova Vlada je imala to. Dočekao vas je projekt. Imali ste projekt brze ceste Vrbovec – Gradec – Vojakovački Kloštar, stoji vam u ladici, niste došli niti do građevinske dozvole. Prema tome ima ideja, ima projekata, svega ima, ali sva lova ide u Zadar. Ništa od toga nije došlo u Koprivnicu. Na žalost Koprivnica isto tako ima potrebe, ima projekte, ali je ostala prometno izolirana.
Drugi ispravak netočnog navoda, gospodin Željko Pavlic. Izvolite.
Dakle moj ispravak ide na ispravak tvrdnji da Vlada ravnomjerno razvija sektor prometa. To jednostavno nije točno, jer s jedne strane u nekim županijama se razvijaju megalomanski projekti, ovdje je već spomenuta izgradnja dakle mosta … [[Ne razumije se.]] tu mogu spomenuti izgradnja tunela u Splitsko-dalmatinskoj županiji koji bi koštao 850 milijuna kuna itd. itd. S druge strane imamo Međimursku županiju u kojoj 2007. i 2008. neće biti pokrenut niti jedan jedini projekt. Na odgovor na zastupničko pitanje dakle, što će se graditi u Međimurskoj županiji što se tiče prometne infrastrukture. U 2007. godini dobio sam podatak dakle da je odvojeno 100 tisuća kuna za obilaznicu grada Čakovca. Ta obilaznica je već davno izgrađena, dakle treba platiti samo izgrađeni projekt. Isto tako 2 milijuna i 900 tisuća kuna za most preko Mure koji je također izgrađen ove godine i prošle godine i pušten u promet. Dakle nema niti jednog jedinog projekta što se tiče Međimurske županije, a potrebe su izuzetno velike. Evo danas smo imali prije nekoliko dana i reakciju građana u Murskom Središću, na žalost nitko se na to ne osvrće.
Hvala. Gospodin Valter Poropat. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Prtenjača rekao je da kad se spominje Zadar govori s nekim animozitetom. To nije točno. Ja ću vam reći jedan primjer. Veliki korak naprijed za promociju hrvatskog turizma u gradu Zadru učinjen je kad su se radile morske orgulje. Ja sam uvjeren da je jedna takva stvar sigurno dobra za promociju hrvatskog turizma. Međutim, problem je samo u tome da su neka područja zapostavljena u odnosu na ono što ona doprinose u državni proračun, a u ovom slučaju govorim o Istri, iako već govorimo o lukama reći ću da trajektna luka Brestova koja godinama već propada, a koja je najbliža luka koja spaja kopno sa otocima Cres i Lošinj, jednostavno nema onu funkciju koju bi trebala imati. S druge strane, svake godine postavljam amandman na državni proračun, da se pomogne lučkoj upravi Rabac da se luka Brestova konačno dovede u situaciju kako bi i ona ličila u ovom dijelu kako se zadarska luka želi učiniti.
Hvala. I još jedan ispravak, gospodin zastupnik Mato Gavran. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa ispravljam netočan navod uvaženog kolege Prtenjače koji govori o ravnomjernom razvoju svih dijelova Republike Hrvatske. Na žalost ova Vlada je zaustavila razvoj ili bolje rečeno neravnomjerno razvija mnoge dijelove Republike Hrvatske među kojima je Brodsko-posavska županija, a Slavonija naročito. Ja znam koja su ratna razaranja bila u Zadru i u zaleđu, na žalost Slavonija, a među njima Slavonski Brod je također žestoko stradao u ratu. Ali nema razvoja, zaustavljen je razvoj, nema razvoja gospodarstva, nema razvoja "Đure Đakovića" koji je nositelj razvoja bio. Nema ulaganja u infrastrukturu. Primjera radi, prije se napravila autocesta, evo stići će maltene i do Dubrovnika, nego što će biti gotova zapadna vezna cesta. Ostalo je još 200 metara, ne znamo kada će to napraviti osim ako ovih dana ne krenu radovi prije izbora i tako redom. Dakle ne samo da je zaustavila, ne samo da neravnomjerno razvija već je zaustavila razvoj Slavonije naročito.
Hvala lijepa. Idemo dalje. U ime kluba SDP-a, gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović kojoj se također pridružujem čestitkama za njen rođendan.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Hvala vam kolegice i kolege. Evo poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Nema sumnje da projekt koji se odnosi na izmještanje trajektnog terminala koji je smješten u središtu povijesne stare gradske jezgre Zadra, nije samo od vitalne važnosti za sam grad Zadar, za Zadarsku županiju nego zasigurno i za čitavu Hrvatsku. Jer Zadar mijenjale su se vlasti na državnoj razini ali Zadar doista nikada nije tražio ono što nije bio i Hrvatski prioritet. Ovdje su se već počele rasprave odvijati da li je ova Vlada ili bivša dala više za Zadar i Zadarski kraj, bitno je ono da se ne smije gledati da li su identične vlasti na lokalnoj državnoj razini, nego upravo kažem da se vodi računa o dobrim projektima i o prioritetima koji su značajni i za regiju i za čitavu Hrvatsku. A nema sumnje da izgradnja autoceste Zagreb-Split upravo i predviđala zadarsku luku, odnosno luku u Gaženici koja je hrvatskoj javnosti bolje poznata, trebala postati jedna od glavnih hrvatskih luka. Treba također napomenuti, što se doduše uvodno u Prijedlogu zakona kojim se traži potvrđivanje ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekt "Nova luka Zadar" kolokvijalno Gaženica dakle iznos od 100 milijuna kuna, da kažem da će ukupna vrijednost projekta koštati 220 milijuna eura i da je 120 milijuna kuna upravo se traži odnosno da taj projekt prati i Njemačka razvojna banka sa tim sredstvima. Treba napomenuti da je još strategijom prometnog razvitka Republike Hrvatske još od 1999. godine utvrđen nedostatak prostora u luci koji je uvjetovao i premještanje trajektnog prometa iz gradske luke u luku Gaženica. Treba također istaći što se ovdje ne navodi, ne znam zbog čega se prešućuju te povijesne istine, pa se često sjetimo povijesti iz 7. stoljeća a ne sjećamo se što je bilo prije 3, 4 godine, ali to dobro, nećemo vršiti aluziju na neka druga stanja, ali nelogično je da se mi ne prisjetimo što se dogodilo 2003. godine kada je otpočeo ovaj projekt i upravo je država onda dala inicijalnih 6 milijuna kuna iz državnog proračuna za izradnju stručnih studija. Jednako tako investitori su predloženi, su bili i Zadarska županija, u tome je učestvovao i naš kolega zastupnik tada župan, i bili su predviđene koristiti i sredstva iz Fonda za razvoj, nema više Fonda. Ali jednako tako planiralo se dobiti sredstva stranih investitora. Nema sumnje da je luka Gaženica od strateške važnosti, ne samo za Zadarsku županiju nego za čitavu Hrvatsku. A naime, možda je ovo prigoda prije nego što nešto vrlo konkretno kažem da bi Hrvatska to ne smijemo smetnuti s uma, da bi Hrvatska trebala pogotovo dok ovo vrijeme, čeka odnosno priprema se za ulazak u Europsku uniju, trebala bi izgraditi što više luka da prihvati brodove pogotovo pomorskog prijevoza i tereta brodova jer je opće poznato da je prijevoz robe brodovima još uvijek najjeftiniji, a prijevoz do europskih zemalja je ovdje na Jadranu puno bliži nego primjerice iz luka u Hamburgu ili Roterdamu pa čak i ruta prema Sueskom kanalu. Dakle, položaj našeg djela Jadrana koji je najdublje zariven upravo u zaljev na Sredozemlju omogućuje nam idealne uvjete za izgradnju i razvitak luka. Prirodni nam uvjeti omogućuju, to ne smijemo smetnuti s uma u ovom vremenu, 10 puta veći lučki promet od dosadašnjeg, pa bi trebalo upravo graditi nove luke ili proširivati postojeće. Pogotovo ova luka u Zadru, u Gaženici značajna je prije svega za kontejnerski i za … promet a to onda dalje dovodi i nužno mora dovesti do razvoja željezničkog prometa. I sada se postavlja pitanje nešto što je sasvim logično, ovo su ogromna sredstva koja ćemo mi danas ovdje odobriti, potvrditi ovaj Ugovor zakonom i Hrvatska će se zadužiti. Naravno da je osnovno pitanje kamo ta sredstva idu? Znamo idu za ovaj projekt, e sada kada to znamo ali ne znamo nešto drugo, i to ostaje glavna zagonetka do dana danas, a trese i Zadar i Zadarsku županiju pa i Hrvatsku s time, već 2, 3 mjeseca. 2 puna mjeseca. Zašto to ostaje glavna zagonetka i ne samo u političkim i gospodarskim prilikama, tko je novi vlasnik luke? 30. 8. 2007. godine dakle nakon što se pročulo da je prodana Zadarska luka, Vlada je upravo dala jamstvo lučkoj upravi za 120 milijuna eura to je za ovo zaduženje kod Njemačke razvojne banke. Lokalni poduzetnici, upravo zbog toga što je to ljudima interesantno, hoće znati, i to je prirodno da znaju i zašto se to čuva, zato je to ljude posebno zaintrigiralo nema sumnje da je ona bila u privatnim rukama već i da se preprodala ali ljudi hoće znati tko je vlasnik. Lokalni poduzetnici koji su kupovali dionice, oni su poznati, a oni tvrde kako je transakcija obavljena kapitalom jednog inozemnog fonda. Sad postavlja se pitanje tko je vlasnik? Obećali su da će otkriti vlasnika tako su naši mediji obznanili, ali i dalje je to glavna zagonetka. Najbrižljivije čuvana tajna u Hrvatskoj. MI svi znamo, nema nas puno gotovo tko je, svi znamo tko je vlasnik bilo koje kućice za pse ali ne znamo tko je vlasnik Zadarske luke. A ponavljam da je vijest o prodaji Zadarske luke izazvala konsternaciju i to ne samo u Zadru jer upravo čitava ova infrastruktura o kojoj govorimo, u koju se ulažu ogromna sredstva, daje pravo javnosti da zna da je za desetak milijuna, odnosno tko je za desetak milijuna kuna, za 51% dionica prodao odnosno kupio njezino vlasništvo. Ljudi upravo iz neznanja, zato što kuloari pričaju, jer ljudi traže istinu da je prodata konkurentskoj Slovenskoj luci Kopar. Onda kada to još povežete da je jedan od dioničara da mu je prije nekoliko mjeseci, možda godinu dana i da počinitelj nije pozvat, odletio auto u zrak. Prema tome, panika i apsurdnost su opravdani jer ponavljam hrvatska Vlada zadnjih godina čitav niz godina i prošla Vlada i ova nastavlja ulagati milijarde kuna poreskih obveznika u gradnju cesta i ukupno evo uređenje zadarske luke, a pitamo se sada kako to, odnosno da li se to radi u interesu prvog hrvatskog konkurenta koparske luke s kojom prije svega riječka luka vodi otvorenu tržišnu utakmicu u borbi za svaku tonu tereta. Evo kažem da je apsurdnost tim veća što se od nas ovdje traži, Vlada predlaže i uopće nije upitno da se dade podrška ovakvom projektu, ali logično je dakle da se dade da Vlada onda ponudi odgovor i na to pitanje, odnosno zbog čega i tko će imati najviše koristi od ovakvog enormnog ulaganja koji će zadužiti, koji se zadužuje Hrvatska, odnosno njezini građani. Ja mislim da je to sasvim jedno legitimno pitanje i da nema nikakvog razloga, ne bi trebalo biti razloga da se takve stvari od građana taje. To je broj jedan. A drugo, što je zakonska dužnost države, ona ima sve mehanizme, ona ima obvezu pri Ministarstvu financija već dugi niz godina djeluje Ured za suzbijanje pranja novca čije rezultate nikada javnost nije imala prilike upoznati, doduše ni ranije, to zaista treba reći da je to već čitav niz godina, pa se postavlja pitanje uopće da li taj Ured treba više uopće funkcionirati pri Ministarstvu financija, a zašto ga ne priklopiti, odnosno sa pojačanim snagama samom USKOK-u, odnosno specijaliziranoj ustanovi pri Državnom odvjetništvu. Naime, po svim antikorupcijskim propisima, a takav jedan upravo i jeste takav propis po kojem država putem svojim mehanizama, odnosno tijela provjerava dužna je provjeriti svako ulaganje, dakle i pojedinca, a tim više fizičke osobe koja iznosi preko 200 tisuća kuna. Prema tome postavlja se pitanje da li je ova transakcija koja nesumnjivo, dakle za koji iznos je prodana, provjerena temeljem pozitivnih zakonskih propisa. Gospodine državni tajniče, molim vas lijepo da li ste provjerili, odnosno da li imate saznanja, da li ste provjerili ovo ulaganje, odnosno transakciju koja je iznad iznosa koje ulaganje, odnosno koju transakciju morate po službenoj dužnosti provjeriti. Ne vi osobno, nego institucije vlasti. Prema tome, nema sumnje da će upravo taj koji je kupio nepoznat netko, da će cijena tih dionica, dakle njegovo ulaganje za koje je nepoznato ostalo kakvo je to ulaganje, kakve je prirode, je li neprijateljsko, je li prijateljsko, čiji je to kapital, kakav je to kapital, za sada mi još nemamo dakle nepoznanica je, a po svemu izgleda da je to neprovjereni kapital. I tako će upravo zbog tih enormnih ulaganja imat će očito netko treći, a na štetu domaćih tvrtki. Postavlja se ovdje i nacionalno pitanje i zaštita nacionalnih interesa. Zaštita nacionalnih interesa danas više u ovom trenutku pri ulazu Hrvatske koja se nalazi na samom pragu Europskoj uniji, odnosno na vrata Europske unije nisu više pitanja iz davnih desetljeća prošlog stoljeća, nego prije svega danas nacionalno pitanje, ali ne samo Hrvatske nego i jedne Njemačke jeste upravo gospodarski razvoj. Prema tome, gospođu Angelu Merkel iako je je li njezina zemlja članica Europske unije, itekako briga jeste za njemačke tvrtke, za njemačko gospodarstvo. Nacionalni interes nisu naša bespotrebna prepucavanja nekih pitanja za koja mislimo nekad da su riješena, a onda promjenom političkih struktura ponovo postaju aktualna. Takva pitanja ostavimo iza sebe. Današnji nacionalni interes je zaštita tvrtki koje su u vlasništvu Hrvatske. Stoga mi ovdje postavljamo pitanje u ime kluba SDP-a tko je vlasnik zadarske luke, zbog čega i za koga ulaže Hrvatska i zadužuje se ovakvim enormnim ulaganjima? Pozdravljamo ovakvo ulaganje, ono je potrebno, međutim hoćemo li znati, imamo pravo znati, javnost ima pravo znati tko je vlasnik, tko je kupio i tko će imati u biti objektivno zbog ovakvog ulaganja najviše interesa od tog ulaganja, da ne napominjemo izgradnju upravo koja nije bila zadnjih godina u planu, ali upravo zadnjih godinu dana je došlo i do realizacije, ja to također pozdravljam četverokračne ceste sa spoja dakle autocesta Gaženica. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice, netočno je da više ne postoji Fond za razvoj. Fond za razvoj postoji i moguće je da se ovaj projekat financira i dijelom iz tih ili sličnih izvora, međutim koji je glavni problem ovdje? Ovdje je glavni problem da ćemo mi u tjedan dana u Saboru dignuti ruke za 220 milijuna kako bi podržali izgradnju nove luke Zadar, a da ne znamo vlasnika, a istovremeno ćemo također dignuti ruku za 190 milijuna kuna za "Plinacro" kako bi se gradio plinovod. Znači 410 milijuna ćemo mi dignuti ruku iliti 3 milijarde kuna novog vanjskog zaduženja. Evo u ovo predizborno vrijeme hrvatska država unatoč 30 milijardi vanjskog duga se dodatno zadužuje za preko 3 milijarde ili 3% proračuna u samo tjedan dana. Ja gledam to kao na problem da se zadužujemo vani u stranim bankama, ne koristimo domaće izvore za dobre projekte.
Još jedan ispravak, gospodin Šime Prtenjača. Izvolite.
Pa evo dvije netočnosti, sada kolegice Antičević, njoj se obraćam, a ne prije nisam, je izrekla i kad kaže polazim od zadnje da brza cesta Gaženica, autocesta nije bila u planu. Moguće da kolegica to ne zna, jer županija je Zadarska u svom prostornom planu koja je prva u Hrvatskoj donijela utvrdila koridor, a prije 4 godine utvrdila prioritet izgradnje autoceste, spoj autoceste i čvorišta Zadar 2 kao istočnog vodovodnog pravca. I druga netočnost, vjerojatno namjerno, gotovo cijelo izlaganje je posvetila i kaže da se prodala luka Zadar. Mogla bi i vjerojatno su svi pomislili da je riječ o ovom kreditu, jer je riječ o ovom kreditu. Nije točno da je državna luka prodata i kome. Ona je dapače državna. Cijeli ovaj kredit se radi za državnu luku a ne za nepoznate lopove o kojima vi cijelo vrijeme ovdje pričate. A luka "Zadar", ona trgovačko društva dionice je prodala i Vlada nema instrumenata na burzi, a vi to kao pravnica jako dobro znate, nema instrumenata kontrolirati promet dionica na burzi, niti može odgovoriti tko je to izvršio promet na burzi, jer nema prava direktne kontrole na burzi. A jedino po prilivu sredstava, ali ne onim opet, kome sredstva išla nego u onom dijelu u državni proračun koji … [[Govornik se ne razumije.]] može izvršiti ili onaj dio pranja novca koji ide već po poznatom procesu. Prema tome, potpuno dvije netočne … [[Govornik je isključen, ne čuje se.]]
Povreda Poslovnika gospođa Antičević Marinović.
Kolega Prtenjača povrijedio je Poslovnik, odredbu članka 209. jer je ispravljao nešto što ja nisam ustvrdila. Ja sam točno pravila distinkciju između izgradnje putničke luke i budućeg kontejnerskog terminala u "Gaženici" što je projekt ovaj, ali sam tražila odgovor koji se nalazi dakle, tko je prodao, odnosno tko je kupio luku u "Gaženici". I znamo svi da se to ne odnosi na ovu luku odnosno na ovaj projekt putničke luke i budućeg kontejnerskog terminala u Gaženici, ali jednako tako sam itekako naglasila da će novi vlasnik imati itekakve koristi i od ovakvog ulaganja, pa nema sumnje i od onoga ulaganja četverokraćne ceste. I logično je onda to pitanje. Ja ne znam, ja sam mislila da ćete vi to još podržati, da se otkrije tko je vlasnik te luke. I u čemu je uopće tajna? Hrvatska to mora znati. Ako zna tko pošalje kakav e-mail, sa kojeg servera, netko mora znati.
Hvala. Hvala lijepa. Ovdje se radi o ulaganjima u ovu luku i vi ste povezali ta dva pitanja. Znači… … [[Upadica se ne čuje.]] Da je gospodin Prtenjača korektno ispravio netočni navod. Ali idemo dalje. Na redu je klub HSLS-a i gospodin zastupnik Zlatko Kramarić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, …/Govornici govore u glas./…, poštovani gospodine državni tajniče. Nitko da ovu olovku već uzme, netko ju je ostavio, nikako da ju uzme sa sobom. Evo ovako, drage kolegice i kolege! Gotovo na tragu ovoga što je maloprije kolega Pecek primijetio, gotovo da nam je žao što u Hrvatskoj izbori nisu svaki mjesec. Da svu svaki mjesec očito da bi onda i ostvarili ovu svoju projekciju da se Hrvatska ravnomjerno razvija, pa da doista onda svi prostori u Hrvatskoj budu na podjednaki način valorizirani. Ja doista, mislim i ne želim i neću dokazivati da Hrvatsku gledam kao cjelinu i drago mi je razvoj svakoga njenoga grada, svake regije, svake županije, ali otprilike u tome bismo ono mogli vidjeti da ima i onih nekih koji su jednakiji i nekih koji u toj priči prolaze bolje od nekih drugih. I nije dobro kad to ima politički odnosno stranački predznak. Na kraju krajeva mi ovdje dolazimo ipak iz nekih konkretnih sredina i svakako da te sredine, ti ljudi koji nama daju povjerenje također traže i od nas da upravo njihove probleme, svoga kraja, svoga prostora da na pravi način ovdje prezentiramo i da pokušamo dobiti upravo, odnosno da uđemo u sve one makro-projekte, važne projekte, pogotovo tamo u kojima sudjeluje država. Ja bi ovdje mogao napraviti jedno kviz pitanje i nisam siguran da ću na njega dobiti odgovor. Ali evo, pitat ću, moram nekog pitati, državnog tajnika, za ove kolege pretpostavljam ili nisam ga ni ja znao. Koja je luka u bivšoj državi poslije riječke bila najveća? … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? Osijek. Evo, vidite. Osječka luka je bila vidite. Ja isto moram priznati da sam ostao ugodno iznenađen. I sada svakako, da, ugodno iznenađen, to je ovako bila, upravo zato što su to ovako stvari koje se na neki način se … [[Govornik se ne razumije.]] ovo što ste vi rekli da su to Ploče, Kopar ili itd., ili još, e pa sada, upravo to hoću reći. I nevjerojatno je zapravo, nevjerojatno je to već sedamnaest godina, ne znam koliko se tu već Vlada promijenilo, imamo velika obećanja, uvijek, jako dobro dođe. Sjećam se da sam bio još jako mali kada sam čitao o kanalu Dunav-Sava, upravo točno, sve je tu, o Dunavskoj, odnosno o Dunavskoj pomorskoj koncepciji razvoja čak i u bivšoj državi i tako prolaze vremena, prolaze vremena, a ja zapravo onda moram u nekim starim knjigama čitati da su Osječani mogli putovati parobrodom do Beča. E, vidite. A sada otprilike što je ovako, sada ja pitam. Što to nama znači Drava, što to nama znači Dunav, što nama to znači Sava? … [[Upadica se ne čuje.]] Mislite Austro-Ugarska. Da. Da, pa upravo sada smo načeli pravo pitanje. I u školama smo učili da je to isto bila jedna država koja je nas eksploatirala, pa smo onda govorili o onoj Austro-Ugarskoj odnosno Austro-Ugarskoj nagodbi i sve one stvari koje su ovako spominjane. A kad ovako malo bolje pogledate onda vidite zapravo da su sve željezničke stanice, željezničke pruge pa i luke na Jadranu, Mediteranu, napravljene upravo u to vrijeme. I da se nije u međuvremenu Bog zna što promijenilo na bolje. … [[Upadica se ne čuje.]] Nisu neprimjerene aluzije, nisu i ne patim od nikakve pa ni ove … [[Govornik se ne razumije.]] nostalgije, nego samo zapravo se govorimo kako smo zapravo ideološki znali biti vrlo … [[Govornik se ne razumije.]] i neke stvari zaboravljati. A kad smo došli sad u poziciju da stvari mijenjamo onda dolazi u pravi plan upravo da nam je razvoj Hrvatske neravnomjeran. Neravnomjeran. I to je nešto što sada ovdje koliko god ste, integralno doživljavate vidite Hrvatsku kao cjelinu. I koliko mi je drago da se razvija Zadar i koliko mi je drago da se razvija i luka u Zadru i da sve, i da ove ceste prema Dubrovniku, sve nas to jako raduje ali isto također morate računati da morate doći pred svoje birače i pitati što ste vi u ovom Saboru učinili za njih? I oni to upravo očekuju. Ne samo govorom, ne, nego. I znate što je najtragičnije? Kada morate lobirati. Kada morate lobirati za nešto što bi zapravo trebalo biti normalno. Ja nemam ništa protiv uvijek da kažem da će ne znam, da će turizam ove godine biti prioritet. Ali otprilike jako bi volio vidjeti kad će to recimo biti onaj poljoprivredni, taj kad će on biti prioritet? Da li je to 2008., 2009., 2010., ali da bude prioritet. I da znamo da će se to ostvariti. I zapravo vidite upravo ovako, ovakva politika koja potencira ovako jednu bilo stranačku etiketu, ja ću se gledajte, sjećate se prije dvije godine ovdje, mislim 2005. na 2006. donosio se proračun. Ja sam branio taj proračun zato što je možda po prvi puta bio predvidio nešto više za grad Osijek i za onaj prostor. Upravo i morao sam braniti. Bilo bi doista i neprimjereno da nisam branio. Evo, što otprilike isto znam da treba riječka zaobilaznica, da je ona isto vrlo važna. Ali recimo, nisam mogao pristati tamo prije pet, šest godina kada ne možete dobiti nekih desetak milijuna kuna za rekonstrukciju za osječke zaobilaznice a ne znam u isto vrijeme na riječku se potrošilo milijardu kuna. To su stvari znate koje jer isto također odgovarate nekom biračkom tijelu. Ne znam, kada se sanira Riječka banka ali kad se recimo propusti sanirati neke slavonske banke, pa propadne Županijska, pa propadne Gradska, pa propadne Cibalia, to su neke stvari. A uvijek sam rekao, opet da kažem, ne ulazim u menanđment, to nije moj posao kao političara nego u fokus treba staviti štedišu a štediša Riječke banke ili štediša Gradske banke, ili štediša Županijske banke mora imati isti odnos, isti tretman. To se nažalost nije događalo. I ja doista moram isto i sada ovdje, neću ulaziti, ja ne mogu, nisam Zadranin pa da znam da li jest, tko je vlasnik ili taj očito neki netransparentni moment u cijeloj ovoj priči. Ali ono što doista bih želio pledirati a to je svakako da ne smijemo imati deklarativno stav o … [[Govornik se ne razumije.]] razvoju a kada dođemo u poziciju onda zapravo se ponašamo ipak kampanalistički, onda nam je mjesto iz kojeg dolazimo najvažnije mjesto, iz regije iz koje dolazimo nam je najvažnija regija. A i zapravo to onda ne mislimo kako se to doživljava i kako se to reflektira na neke druge prostore koji neprestano zaostaju. A to se, evo kolega Gavran je nešto rekao, kolega Pecek, i ja tu isto već prilično dugo u parlamentu isto govorim zaostajanje ovoga prostora istočne Hrvatske nešto što boli, što je nedopustivo i što također zapravo sve nas bez obzira iz koje smo stranke nijedan projekat, nijedna investicija u Hrvatskoj ne smije imati stranački … [[Govornik se ne razumije.]] jer nije u pitanju stranački novac nego su u pitanju novci poreznih obveznika Republike Hrvatske. To je abeceda, ali nažalost mi svi volimo rezati, otvarati i to doživljavati kao da smo mi to Hrvatsku darivali. Ne, to je naša obveza. Dobili ste mandat, u tom mandatu mora biti neki plan rada, moraju postojati godine kada se radi ovaj projekat, onaj projekat. Ali otprilike doista taj ravnomjerni razvoj je nešto što je bitno. I ono što u ovakvoj priči uvijek se osjećamo, cestovni lobi je pobijedio željeznički i ovaj lučni. To vidite kako tek sa željeznicama idemo sporo a bojim se da nismo baš na najboljem putu. I ono što bih ja od kolege Crkvenca volio vidjeti jednu studiju koja će me uvjeriti da je ovo a da sam ja u krivu. Ja bih to volio vidjeti. Ili obrnuto, da potvrdite ovo što ja govorim a čini mi se, a da ne govorim da je ovo nedopustivo da se vozite po Hrvatskoj pa dođete pred Učku, pa vam onaj … [[Govornik se ne razumije.]] ne vrijedi. Pa se vozite po Zagorskoj magistrali, pa vam taj … [[Govornik se ne razumije.]] ne vrijedi. To su sve stvari, a kod Hrvatskih auto-cesta ste kupili uređaj koji bi vam trebao omogućiti da ne idete na ove naplatne kućice i da prolazite slobodno. Ne, nego postoje neki koncesionari, postoje neki koji su kao što malo prije, to smo govorili o onima koji su se, oligarsima, tajkunčićima, tajkunima koji su zapravo sve iskoristili ovu našu tranziciju i doveli je na ovu situaciju koju imamo. Znači, nije problem moga glasa i za Zadar, imam posebne emocije prema tom gradu. U svojim boljim danima Aralica je bio napisao da on vidi zapravo Hrvatsku između Zadra, Osijeka i Zagreba, neki trokut je imao. Ne znam što je time mislio ali bilo mi je to lijepo tih godina devedesetih zvučalo kad je to rekao. Pa čak je rekao, nisam znao što znači ali otprilike locirao je taj neki ako ništa drugo ovu disperzivnu Hrvatsku, Hrvatsku koja. Gledajte, to je ta naša veličina da Hrvatska nije samo Zagreb, Zagreb nije ono što recimo Pariz znači za Francusku jer naša povijest je takva kakva je, moramo je kao takvu prihvatiti. Ali upravo taj razvoj mnogih gradova, postojanje gradskih statuta, a ovoga momenta ni grad Zadar nema ingerencije nad lukom, ni grad Osijek nema ingerencije nad osječkom lukom, niti jedan grad. To su isto stvari koje na neki način vam se upravo teško objasniti građanima. Jer oni vas nisu birali da nemate ingerenciju, nego upravo obrnuto, da možete donositi odluke a vrlo često se odluke donose negdje drugdje. Tako da kažem ovo. Ja bih samo volio da su izbori svaki mjesec onda doista bi i neki … [[Govornik se ne razumije.]] koji su lošije prošli, a ne ovako sad ćemo podići, za 410 milijuna eura ćemo podići ruku a isto ovdje neću ni analizirati ovo kako imamo dobar odnos sa ovom bankom i ovih njenih četrnaest projekata, onda bi doista neki rezultati bili poražavajući. I mislim na kraju, ako ja manipuliram i ako pokušavam biti da se nekome politički svidim ali mislim da ovdje činjenice govore više od svakog mog govora. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Nije slučajno da nije na kočericu prepušten Zlatko Kramarić. On je potpuno luksiran jer brine o hrvatskom moru. Ali kolega ja bih ispravio ovaj vaš skandalozan navod kolege Aralice koji tvrdi da je Hrvatska, gospodine dopredsjedniče Hrvatskoga sabora, između Zadra, Istre i Osijeka. Nije slučajno da je on kao … [[Govornik se ne razumije se.]] zaboravio uopće cijeli Jadran. To je tragedija.
Drugi ispravak gospodin Šime Prtenjača. Izvolite.
Evo kolega Kramariću jedna ja ću reći netočnost, apsolutno time i ispravka. Kaže, kad dođemo na vlast nije nas briga za druge. To nije točno. Da nije točno evo najboljeg primjera kada je hrvatska Vlada kada je bila u sastavu iz HDZ-a i mi lokalno zadarske iz HDZ-a sve dionice najveće hotelske kuće u Zadarskoj županiji Borik u cijelosti dala za sanaciju kombinata u Osijeku. A onda su te dionice završile u Slavonskoj banci a Slavonska banka bankrotirala i te dionice završile u HYPO banci, i danas je HYPO banka vlasnik najvećeg kompleksa hotela u Zadru. Kolega Kramariću, dakle nije točno kad dođete na vlast da ne pomažete druge. Hvala lijepo.
Hvala. Prekidam sjednicu. Nastavak je u 15 sati i na redu je nastavak ove točke, prvi je gospodin Ante Markov u ime kluba HSS-a.
Kolegice i kolege nastavljamo sa raspravom. Prva na redu je poštovana kolegica Mirjana Brnadić. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Nema je. Gubi pravo govora o ovoj temi. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu. Želi li državni tajnik se osvrnuti? Da. Izvolite, završna rasprava u ime predlagatelja.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici, evo ja bih se u završnoj riječi osvrnuo na nekoliko navoda koji su dati i izneseni kroz samu raspravu, a koji se odnose ili ne odnose na samu točku dnevnog reda dakle na potvrđivanje Zakona o davanju jamstva Lučkoj upravi Zadar za potpisivanje ugovora sa Europskom investicijskom bankom za izgradnju nove luke u Galženici. Naime bilo je riječi kako ova Vlada ne provodi ravnomjeran razvoj Republike Hrvatske u prvom dijelu koji se odnosi na izgradnju kapitalnih infrastrukturnih objekata pa bih eto demantirao takav navod. I dao primjer recimo razvoja hrvatske cestogradnje u ovom trenutku koji provodi naše Ministarstvo odnosno javna poduzeća Hrvatske autoceste. Tako bih naveo dakle da je, traje, da je u tijeku izgradnja punog profila do Rijeke koji je projekt planiran dovršiti se do kraja 2008. Sa tim također do kraja 2008. godine planiran dovršetak auto-ceste Dugopolje-Ploče. Također je u tijeku izgradnja punog profila auto-ceste od Zagreba prema Sisku i do kraja 2008. je planiran dovršetak … [[Govornik se ne razumije.]] Također je u tijeku izgradnja 5.C koridora. I do kraja 2008. planiran je puni profil do Osijeka. I također kada govorimo evo od, bilo je od gospodina Kajina riječi o «Istarskom ipsilonu» da očekujemo započetak radova na puno, na izgradnji punog profila «Istarskog ipsilona» i planiran je dovršetak punog profila dakle cijelog «ipsilona» je do 2011. godine. Također kad govorimo o željezničkom, željezničkim prugama onda u ovom trenutku razvija se projekt izgradnje nizinske pruge od Botora dakle od granice sa Mađarskom preko Zagreba, Karlovca i Rijeke. Pa prema tome dakle iz ovog jednog kratkog rezimea onih najvažnijih kapitalnih i infrastrukturnih projekata vidi se dakle da jedan ravnomjerno ulaganje u sve hrvatske regije, u sve hrvatske prostore a da ne kažem dakle kad govorimo o plovnim putevima da je u planu dovršetak, završetak i odnosno započetak radova na izgradnji kanala Dunav-Sava. Gospodinu Poropatu bi također htio odgovoriti kada govori o izgradnji luka. Ja sam rekao u svom uvodu dakle da je u ovom trenutku se razvijaju projekti u hrvatskom lučkom sustavu koji su ukupno teški 750 milijuna EUR-a i vi ste naveli dakle da se niti jedan od tih projekata ne odnosi na Istru. Točno je naime sve hrvatske luke od državnog značaja bilo da su morske, bilo da su riječne dakle jer se ovih sedamsto … [[Govornik se ne razumije.]] EUR-a odnosi i na ulaganje i u riječne i u morske luke, nijedna od njih nije na području Istre. Točno je dakle da je dijelom lučka uprava luke Rijeka svoj, svoje lučko područje ima i na području Istre, na području Bršice i u ovom trenutku se priprema projekt, projekt izgradnje odnosno kvalitetnijeg rada u samoj Bršici odnosno u Raši. Također ste spomenuti, spomenuli luku Brestova. Ja moram reći da smo dakle mimo ovih luka državnog značaja u ovom mandatu rekonstruirali, dogradili i obnovili 54 luke od županijskog i lokalnog značaja. Jedan dio tih luka je i u Istri, a kad konkretno Brestovu spominjete onda vam želim reći da je Brestova planirana. I sredstva su osigurana za dogradnju, dogradnju rampe međutim nije cijela Brestova ušla u investiciju iz razloga što lučka uprava Rabac nije pripremila dokumentaciju za moguću dogradnju bočnog veza i to je bio razlog zašto do sada recimo Brestova nije dovršena i izgrađena. Dakle prvenstvena odgovornost na županijskoj lučkoj upravi Rabac da pripremi dokumentaciju oko, oko mogućeg ulaganja u Brestovu. Gospođa Ingrid, evo sad je tu nema spomenula je u nekoliko navrata i govorila je o i problematizirala privatizaciju odnosno prodaju luke Zadar. Ja ovdje želim jasno reći da luka Zadar i nova luka Galženica koja je, čija je izgradnja planirana ovim projektom apsolutno nemaju nikakve veze. Luka Zadar d.d. trgovačko društvo koje jest koncesionar na području Zadra ali ne na području za kojega se planira proširiti novi putničko-trajektni terminal. Prema tome ova luka odnosno njena gradnja se ne planira za nikoga nego jednostavno za kvalitetno proširenje i bolje uvjete u lučkom sustavu Galženice. Naime mi nemamo saznanja osim iz tiska da je došlo do prodaje dionica u luci Zadar d.d. To treba pitati vlasnike i naše Ministarstvo, a to je ministar čini mi se i odgovorio na «Aktualnom prijepodnevu» da smo mi zatražili dakle Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka od HANFA-e zatražili podatke da li raspolaže sa tim podacima o mogućoj prodaji luke «Zadar» d.d. Taj naš zahtjev i dopis smo temeljili na činjenici da je dakle luka Zadar obavlja poslove od javnog interesa i nas također u Ministarstvu interesira ukoliko je došlo do promjene vlasništva da i sami doznamo koji bi to bio novi vlasnik luke Zadar, ali u svakom slučaju dakle treba lučiti lučku upravu Zadar i luku Zadar d.d. trgovačko društvo koje jest koncesionar na određeno vrijeme nakon što mu istekne koncesija, upitno je da li će i na onom području kojemu sada jest koncesionar imati glavnu koncesiju. Ali svakako za ovo područje za koje se razvija ovaj projekat težak 220 milijuna EUR-a koji predviđa izgradnju novog putničkog trajektnog terminala u Galženici za tog koncesionara bit će raspisan javni natječaj na kojega će se moći javiti sve pravne osobe koje mogu kvalitetno obavljati lučke djelatnosti u putničkom terminalu. Prema tome, prema tome onaj tko je ako je, opet kažem ako je došlo do prodaje to nema apsolutno nikakve veze sa ovim putničkim, trajektnim terminalom u Galženici. Evo mislim da je trebalo ovoliko, sa ovih par informacija odnosno činjenica upotpuniti ovu jutarnju raspravu pa evo ja se nadam da, da su neke stvari sada jasnije i kada je u pitanju i ulaganje u osnovne, temeljne infrastrukturne projekte u Republici Hrvatskoj. A posebice na one aktivnosti i ulaganja koja se odnose na lučki sustav. Hvala.
Hvala vama državni tajniče. Ispravak netočnog navoda poštovani kolega Poropat. Izvolite kolega Poropat.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ma ispravljam netočni navod u smislu ovoga što je rekao uvaženi državni tajnik da "Brestova" nije išla zbog nedostatke dokumentacije. Ja sam točno upoznat sa dokumentacijom koju Lučka uprava "Rabac" za luku "Brestova" ima. Međutim problem, najveći problem je nastao kad je Jadrolinija iz Rijeke kupila dva nova broda, veće trajekte koji jednostavno ne mogu pristajati u luku "Brestova", a razlog je tome da bi se smanjila velika gužva na cesti koja iz Istre vodi najkraćim putem naravno preko tog morskog dijela do Cresa i Lošinja. Ja sam tražio i još uvijek tražim ne samo za Lučku upravu "Brestova" i za Lučku upravu "Rabac" koja ima potpunu dokumentaciju i građevinsku dozvolu da ministarstvo pokaže upravo na primjerima gdje se radi sa građevinskim dozvolama da se pokaže da neke stvari u tim projektima treba pomoći iz razloga da se na drugim mjestima gdje toga nema, dakle dokumentacije da se kaže ne tu ne možemo jer nemamo građevinsku dozvolu. Luka "Rabac" je luka koja između Pule i Rijeke je jedina sigurna, trebala bi biti jedina sigurna luka na tom putu i za nju mislim da ovo ministarstvo itekako bi trebalo imati … [[Govornik se ne razumije.]]
Vrijeme. Hvala lijepa kolega. Zaključujem raspravu o ovoj temi. Glasat ćemo o Konačnom prijedlogu Zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekt "Nova luka u Zadru" kad se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekt "Nova luka Zadar". Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Jednoglasno sa 119 glasova za, usvojen ovaj zakon.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda. - Prijedlog odluke o privremenom financiranju poslova, funkcija i programa državnih tijela i drugih korisnika proračuna Republike Hrvatske u prvom tromjesječju 2008. godine, s prijedlozima privremenih financijskih planova za prvo tromjesječje 2008. godine: a) Hrvatskih voda, b) Hrvatskih autocesta, c) Hrvatskih cesta, d) Hrvatske agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka, e) Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, f) Hrvatskog fonda za privatizaciju. Prijedlog akta dostavila je Vlada Republike Hrvatske. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu i Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti? Da. Riječ ima državni tajnik gospodin Žigman. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici, Vlada Republike Hrvatske predlaže privremeno financiranje poslova i funkcije i programa državnih tijela i drugih korisnika proračuna Republike Hrvatske u prvom tromjesječju 2008. godine. Ono što je važno za reći, dakle da radi očekivanja održavanja parlamentarnih izbora u posljednjem tromjesječju 2007. godine nije moguće donošenje kvalitetnog državnog proračuna za 2008. godinu na način i u rokovima koji su utvrđeno Zakonom o proračunu. Hrvatski sabor dakle očekuje se da do kraja ovog mandatnog razdoblja donese odluku o privremenom financiranju poslova i funkcija programa državnih tijela i drugih korisnika proračuna Republike Hrvatske kako bi dakle sva ministarstva i tijela državne uprave izvanproračunski fondovi mogli nesmetano raditi početkom 2008. godine u kojem razdoblju bi se moralo donijeti državni proračun za 2008. godinu kojeg sastavni dio će biti dakle i ovo privremeno financiranje. Ono što je važno dakle reći da privremeno financira karakteristike sljedeće, a to je dakle da odluku o privremenom financiranju donosi Hrvatski sabor. Privremeno financiranje obavlja se razmjerno prihodima ostvarenim u istom razdoblju prema proračunu za prethodnu godinu, a najviše do ¼ ukupno ostvarenih prihoda bez primitaka, dakle u ovom slučaju gledamo ¼ izvršenog proračuna u 2007. godini, budući da se radi o prvom tromjesječju 2008. godine. U razdoblju privremenog financiranja financiraju se isti programi, a korisnici ne smiju povećavati broj zaposlenih u odnosu na stanje s 31. prosincom 2007. godine. Privremeno financiranje obavlja se najduže u razdoblju od 3 mjeseca, što znači kao što sam rekao da u tom razdoblju treba donijeti proračun za cijelu proračunsku godinu. U razdoblju privremenog financiranja proračunski korisnici ne smiju preuzimati nove financijske obveze i nakon proteka privremenog financiranja u tom razdoblju ostvareni prihodi i primici te izvršeni rashodi i izdaci uključuje se u proračun za 2008. godinu. Kako je strukturiran, odnosno napravljen proračun? Prije svega projekcije prihoda za prvo tromjesječje 2008. godine polaze od ostvarenja u prvom tromjesječju 2007. godine te prate procijenjenu dinamiku kretanja osnovnih makroekonomskih pokazatelja. Stoga je predviđeno da se u privremenom financiranju za državni proračun prikupi ukupno 26 milijardi i 149, 9 milijuna kuna, što predstavlja povećanje od 9,6% u odnosu na prikupljene prihode u prvom kvartalu 2007. godine. Očekujemo dakle da je takva projekcija realna jer je ona napravljena u skladu sa pokazateljima u, koju očekujemo za 2008. godinu. Prihode od prodaje financijske imovine bi trebali iznositi 96,7 milijuna kuna. Ono što je najvažnije, dakle da bi se privremenim financiranjem osiguralo normalno funkcioniranje svih razina državne vlasti, svih dakle ministarstava, isplate mirovina, porodiljnih naknada, itd. te stoga su rashodi za zaposlene planirane između godišnjim rastom od 9,7% u prvom tromjesječju 2008. godine u odnosu na isto razdoblje 2007. godine. Zašto? iz jednostavnog razloga što očekujemo i prema kolektivnom sporazumu koji je potpisan krajem prošle godine između Vlade i sindikata plaće će porasti za 6% i stoga treba osigurati sredstva da se mogu plaće isplaćivati i u siječnju i u veljači i u ožujku uvećane za tih 6%. Materijalni rashodi planirani su na razini izvršenih materijalnih rashoda u istom razdoblju 2007. godine. Dakle očekujemo da neće doći do stvaranja dodatnih troškova. Financijski rashodi rastu sa stopom od 11,6%. Dakle kamatne stope budući su nešto više, kamate su nešto više i rashodi za kamate jer se očekuje dakle nešto jače otplate nego u prethodnim godinama. Subvencije su planirane na razini od 73,2% izvršenja u istom razdoblju 2007. godine. U svakom slučaju planirana sredstva će omogućiti nastavak svih tih programa. Pomoći danoj u inozemstvu unutar opće države rastu po stopi od 7,3%. Najviša sredstva osigurana su za te centralizirane funkcije te za pomoći HAC-u i KC-u kroz transfer naknada za cijene, naknade za ceste u cijeni goriva. Naknade građanima i kućanstvima, dakle tu ulaze sve naknade, mirovine, socijalni rashodi, rashodi za nezaposlene, itd. rastu po stopi od 5,9%, dakle očekuje se i indeksacija mirovina i svih ostalih prema ostalim zakonima ostalim naknada, te se ovim rastom osigurava redovito funkcioniranje i stabilnost mirovinskog i socijalnog sustava i naravno zdravstvenog sustava. Ostali rashodi su na razini od 83%, ali će planirana sredstva osigurati nastavak izvršenja programa i projekata koji se odnose na ovu skupinu rashoda. Ono što je možda najvažnije za istaknuti dakle da se u prvom kvartalu očekuje da se ostvari suficit, suficit je planiran u iznosu od 9 milijuna kuna. Možda se iznos ne čini velik, ali ono što je važno je dakle d Vlada je osigurala privremeno financiranje koje ne kreira dodatno zaduženje, ne kreira novi deficit nego se očekuje dakle da će se ukupna zaduženja u prvom kvartalu iznositi milijardu i 203 milijuna kuna, a istovremeno će otplate biti milijardu i 112 milijuna kuna. Dakle više ćemo otplatiti nego što ćemo se zadužiti u prvom kvartalu, budući da će se razlika namiriti iz suficita koji je planiran u iznosu od 9 milijuna kuna. Evo toliko ukratko od strane predlagatelja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa državni tajniče. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Da. Riječ ima gospodin Furio Radin. Ali nemamo izvještaj odbora. … [[Upadica se ne čuje.]] Nemamo izvještaj odbora, jel' odbor raspravio o tome? … [[Upadica se ne čuje.]] Je. Onda izvolite. Vjerojatno ćemo naknadno dobiti.
Gospodine potpredsjedniče ne bih nikada govorio u ime odbora da se odbor nije održao.
Slažem se kolega, ali ja imam ovdje zabilježeno, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina prekriženo jer nismo dobili obavijest da je završio rad odbor pa nismo znali, zbog toga samo pitam da li imate izvještaj. Izvolite kolega.
Hvala lijepa. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Hrvatskoga sabora razmotrio je na 65. sjednici održanoj 2. i 4. listopada 2004. godine Prijedlog odluke o privremenom financiranju poslova, funkcije i programa državnih tijela i drugih korisnika državnog proračuna Republike Hrvatske u prvom tromjesečju 2008. koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske 13. rujna. Odbor je prijedlog odluke razmatrao kao zainteresirano radno tijelo te je sukladno svom djelokrugu utvrđenom po Poslovniku Hrvatskoga sabora detaljnije raspravljao one dijelove prijedloga koji se odnose na financiranje programa i aktivnosti usmjerenih na ostvarivanje prava nacionalnih manjina, zaštitu i promicanje ljudskih prava te na potpore hrvatskim manjinama u europskim zemljama. Kada je u pitanju potpora hrvatskim manjinama u europskim zemljama ocijenjeno je da je prijedlog odluke uglavnom prihvatljiv, obzirom da je predviđeno izvjesno povećanje sredstava u odnosu na prvi kvartal 2007. godine. Međutim, kada su u pitanju nacionalne manjine u Republici Hrvatskoj konstatirano je da je predloženi iznos sredstava za donacije, odnosno za dotacije udruga i ustanova nacionalnih manjina, zapravo tromjesečje 2008. godine koje raspodjeljuje Savez za nacionalne manjine, znatno ispod tromjesečnog iznosa, odnosno ispod četvrtine sredstava osiguranih za te namjene u državnom proračunu za 2007. godinu. Nakon provedene rasprave Odbor je većinom glasova, 9 glasova za i jedan suzdržan odlučio Hrvatskom saboru predložiti da donese odluku o privremenom financiranju poslova itd. Državnog proračuna Republike Hrvatske u prvom tromjesečju 2008. godine uz sljedeće amandmane. Amandman 1. Na stranici 24 prijedloga odluke, na poziciji savjeta za nacionalne manjine tekuće donacije u novcu itd. predloženi iznos od 4 milijuna i 300, zamijeniti iznosom od 8 milijuna 750 tisuća. Sada ću vam obrazložiti zašto je to napravljeno. U prijedlogu odluke o privremenom financiranju za dotacije udrugama i ustanovama nacionalnih manjina koje raspoređuje savjet za nacionalne manjine, Vlada Republike Hrvatske predložila je za prvi kvartal 2008. godine iznos koji je kao akontaciju za te namjene doznačila savjetu za nacionalne manjine u prvom kvartalu 2007. godine i to umanjeno za 7%, a u prijedlogu odluke za prvi kvartal 2008. godine predloženo je 4 milijuna i 300 tisuća kuna. Vlada, dakle za potrebe udruga i ustanovama nacionalnih manjina nije predložila kvartal … sredstava koja su za te namjene osigurana u državnom proračunu za 2007. godinu već manje od jedne osmine odnosa. Iznimno veliko smanjenje sredstava koje se predlaže odlukom o privremenom financiranju za prvo tromjesečje za 2008. godinu, dovelo je u pitanje kontinuitet brojnih programa manjinskih udruga i ustanova, informiranje i izdavaštvo, kulturni amaterizam, kulturne manifestacije, programi koji proizlaze iz bilateralnih sporazuma itd. i obzirom na to, amandmanom se predlažu sredstva za ove potrebe u visini tromjesečnog iznosa. Znači sa tim amandmanom došli bi na pravi tromjesečni iznos. Da budem jasniji, zapravo predložena je ovdje akontacija na već izvršenu akontaciju od savjeta za nacionalne manjine što je umanjilo na 25% i više sredstva koja se dobivaju tromjesečno i s time naravno se Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina ne može složiti. U drugom amandmanu na stranici 79. prijedlog odluke stavak A729024 potpora izdavačkoj kući "Edit" tekuće donacije u novcu, predloženi iznos od 230 tisuća i 700, zamijeniti iznosom od 249 tisuća 999. znači ovdje se išlo isto samo 7% što nema nikakvog razloga. Prijedlogom odluke predviđeno je smanjenje dotacije za 7% u iznosu na isto razdoblje 2007. godine, a predloženim amandmanom dotacija bi se zadržala na nepromijenjenoj razini. Najdrastičniji je slučaj predviđen amandmanom 3. za već famoznu sportsku dvoranu srednje talijanske škole Pula gdje je stavljen iznos nula, zato što prošle se nije gradila i ovdje se predviđa iznos od 500 tisuća kuna. Znači zato što prošle godine ovdje se nije gradila, sada se počelo graditi i nije predviđena nikakva sredstva. Sa time se ovaj odbor na ravno ne može složiti i predvidio je iznos koji treba za prvo tromjesečje od 500 tisuća kuna, ostale stvari će vam reći predstavnica kluba Nacionalnih manjina. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovani kolega. Želi li još netko u ime radnih tijela govoriti? Ne. Prije nego što nastavimo ,jedna obavijest. Sjednica Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu Hrvatskoga sabora treba se održati sada u 15,40, dakle za par minuta u dvorani "Ivana Kukuljevića" polukat, predsjednik odbora Dragutin Pukleša. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim?
Čim dajete informacije, da li bi mogli saznati do kada radimo večeras i do koje točke dnevnoga reda? To je uvijek kod nas enigma.
Pa ja mislim da će jedan dio te enigme i ostati, s obzirom na broj prijavljenih i s obzirom na broj prisutnih zastupnika u dvorani, jer nikada se ne zna koje će vrijeme biti potrebno da se pojedina točka raspravi i dovrši, a inače planirano je raditi večeras do 19 sati.
A koje točke?
E to je neizvedivo s obzirom na brzinu rasprave o pojedinoj točci. Hvala lijepa. Otvaram raspravu o ovoj točci pa je na redu klub HDZ-a, poštovani kolega Šime Prtenjača.
Evo ja ću kolegi Kajinu pomoći da proba prognozirati vrijeme.
Da bude brže je li? MOlim lijepo.
Evo, ova odluka dolazi u vrijeme upravo pri kraju mandata ovoga Sabora stoga vrlo kratko ću upozoriti s obzirom na odredbe ove privremene odluke, naravno mi je podržavamo I smatramo da je Vlada I ovaj parlament odgovorno I uspješno vodili državu ove četiri godine pa tako jednako želimo ostaviti uredno, pred naravno izbore, pred kraj mandata želimo ostaviti uredno spremljenu kuću. Zašto? Pa odluka o privremenom financiranju se ne može ostaviti za početak iduće godine bez obzira na izbore I druge situacije koje će biti nego bi bilo zgodno da se ona donosi nakon izvješća o izvršenju državnog proračuna za 6 mjeseci, a već sada imamo dosta podataka mada je Vlada koristila te podatke imamo dosta podataka I za izvršenje za 9 mjeseci jer se ona ostala procjena do kraja godine ukalkulira I temelji na donošenju ove privremene odluke. Temeljem takvih ocjena do kraja godine a uz temeljem članka 35. Zakona o proračunu Vlada je predložila, Klub HDZ-a podržava da Sabor donose po mogućnosti jer nemamo ništa sporno naravno amandmane moguće da se Vlada razmotri I korigira jednoglasno iz razloga što je ovdje utvrđena temeljna zakonska odredba da se otprilike ¼ strukture prihoda I primitaka rashoda I izdataka predvidi za prvi kvartal iduće godine, uz isti broj zaposlenih I da se na taj način omogućava normalno funkcioniranje I plaćanje u državi 1. siječnja pa za iduće razdoblje. To se odnosi I na jamstva I na zaduženja I na svu strukturu koja je predviđena na proračun I na izvanproračunske fondove stoga smatramo da nema ništa sporno I da to treba podržati. Hvala lijepo.
Hvala vama poštovani gospodine Prtenjača. U ime KLuba IDS-a poštovani kolega DAmir Kajin, Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni predstavnici Vlade, uvažena gospodo zastupnici, mislim da je gospodin Furio RAdin u pravu da je ovo jedini parlament koji raspravlja o izvršenju proračuna ili proračunu pred 1/10 zastupnika, ako nas je sada toliko.
Oprostite kolega ja vas molim. Kolega Kajin radi se o Prijedlogu odluke o privremenom financiranju, ne vi ste rekli da raspravljamo o izvršenju proračuna, ima I ta točka ali kasnije.
Ne, ne, o privremenom financiranju ja govorim. A nije ni čudno da je tome tako gospodine potpredsjedniče, kada ovo privremeno financiranje mi usvajamo sa običnom većinom, sa 39 glasova. U jednom … koji ima proračun milijun kuna usvajamo sa kvalificiranom, ali proračun težak 110, 15 ili 20 milijardi kuna možemo usvojiti sa običnom većinom, I ta odluka nije odluka, tako je, ima pravo Furio, ta odluka nije niti odluka ovog saziva Sabora ni onoga do 3. siječnja, nego 3. siječanjske Vlade, ali vidim da to nije promijenio ni HDZ. A bojim se da neće ni nova vlast koja će doći promijeniti takvu jednu nelogičnu odredbu. Inače podržavam diskusiju Furia RAdina pogotovo kada je riječ o talijanskoj srednjoj školi u Puli. Drugo što želim reći ovo je tehnički akt, privremeno financiranja obavlja se za prva tri mjeseca iduće godine, iznosi razumljivo ¼ ukupnih prihoda iz prethodne godine država mora funkcionirati bez obzira na izbore, izbori ne smiju "paralizirati zemlju". Izbori su jasno neminovnost nadajmo se da će nam donijeti novu kvalitetu, ali svima nama je jasno ako želimo da se oni dogode 25. 11. da proračun za 2008. ovaj saziv Sabora jednostavno ne može izglasati. Bilo bi isto tako nepošteno kada bi se u to u ovom trenutku upustila ova većina da piše na neki način pravila, nekoj budućoj vlasti, koja bi za pretpostaviti kada bi došla na vlast ta ista rješenja promijenila u roku od nekoliko mjeseci. Znači ovo što imamo pred sobom je jedno očekivano rješenje. Proračun za 2007. bez izvanproračunskih fondova iznosio je 108, 5 milijardi kuna, što će reći da za prva tri mjeseca 2008. možemo utrošiti ili potrošiti 26,1 milijardu kuna, poreski prihodi 2007 iznosili su 60,7 milijardi kuna, od toga o tome ću malo kasnije više govoriti država je uprihodovala 1,6 milijardu kuna od poreza na dohodak u cilju jačanja "centralnih vlasti", povukla si je sav porez na dobit I po tom osnovu ostvarila je ili će ostvariti do konca godine čak 8,4 milijarde kuna, porez na imovinu iznosit će negdje na godišnjoj razini 533 milijuna kuna, nadam se da će na to ostati, što se tiče oporezivanja imovine, ali se zalažem da se jasno revidira pretvorba, ne na način da oni koji su utajivali plaćaju porez već da završe u zatvoru, PDV vidimo po ovom dokumentu iznosio je 38,2 milijardi kuna, predlažem da se PDV na hranu izjednači sa PDV-om na novine, 10%. Trošarine su iznosile 9,1 milijardu kuna, I po meni mogle su biti jasno I veće da se nije uvela ona smiješna odredba od "0,0" promila dok su trošarine na automobile prikupljene ili kani se prikupiti od istih milijardu 453 milijuna kuna, na naftne derivate 3,4 milijarde kuna, na alkohol 230 milijuna kuna, na pivo 775 milijuna kuna, na bezalkoholna pića 145 milijuna kuna, na cigarete 2,9 milijarde kuna, na kavu 163 milijuna kuna, na luksuz 25 milijuna kuna. Mislim da bi ovdje trebalo posebno oporezivati monopoliste, porezi tih monopola nisu porezi tih tvrtki one ništa ne daju, već su to porezi države, ne plaćaju te poreze tvrtke već građani koji kupuju aute, kavu, cigarete, na njih mislim konkretnom slučaju ili pivo. Rekoh da ću više govoriti o porezu na dobit I dohodak I povući ću jednu paralelu što zapravo znači ova distribucija poreza na dohodak odnosno poreza na dobit u korist države, u odnosu na lokalne samouprave pa onda pogledajmo ovako. Naplata poreza na dobit u prvih 6 mjeseci u županiji Istarskoj bila je 114,2 milijuna kuna ili 48,9% veća nego 2006. Ukupno nam je iznosila 347,8 milijuna kuna. Iznenađuje zašto kada se je 2006. pazite po tom osnovu u cijeloj godinu dana uprihodovalo 348 milijuna kuna isto kao za prvih 6 mjeseci ove godine. E sad vidite pošto je porez na dobit posto isključivo dio državnog proračuna, odgovor leži u prisilnoj naplati. Znači pretpostavljamo da je država daleko ravnosnija ili revnosnija, pardon u naplati svojih prihoda nego kada prikuplja prihode recimo za lokalnu samoupravu. Po toj osnovi sa prostora Županije istarske u proračun Republike Hrvatske se slilo 109,2 milijuna kuna više nego po staroj preraspodjeli prije izmjene Zakona o financiranju lokalne samouprave koja je vrijedila do 31.12.2006. Efekti su takvi da mi jednostavno gubimo za prvih 6 mjeseci 41,8 milijuna kuna samo što se tiče Županije istarske, a kada imamo na umu i ostale lokalne samouprave gubimo negdje oko 100 milijuna kuna, 100 milijuna kuna više nego po starom zakonu. To su recimo dvije ili tri nove škole, dvije ili tri nove dvorane. Jasno tamo gdje na vlasti nije HSP. Tamo gdje je HSP onda vam treba 10 godina zapravo da vam država da napravite jednu dvoranu. Što se tiče. … [[Upadica se ne čuje.]] Da. Dobro, nećemo više sada o tome, ali mislim da je to jedna katastrofa koju bi trebalo isto tako promijeniti. Što se tiče doprinosa oni su također svojevrsna enigma za sve nas. Za zdravstvo na godišnjoj razini uprihodujemo 16,9 milijardi kuna, za mirovine 18,4 milijarde kuna. Jasno sa tim iznosima mi ćemo prije ili kasnije imati problema, ali evo mi se u stranci protivimo smanjenju tih stopa za doprinose i zdravstvo, jer bi to naprosto razorilo prije svega zdravstveni sustav, a možda i mirovinski. To ne bi bilo dobro, to bi urušilo sustav, i na to nema nitko prava. To si nitko ne smije taj luksuz dopustiti. Međutim, od prodaje THT-a država će dobiti negdje nekih 7 i pol milijardi kuna, gotovo 3 milijarde kuna više no što je planirala sa onih prvotnih, prvotnom prodajom 20 ili 22% dionica tog poduzeća i tim novcem treba po nama izjednačiti stare i nove umirovljenike, riječ je o svega 600 milijuna kuna na godišnjoj razini, ali bojimo se da se i od toga ništa neće dogoditi. Međutim, zašto sam zapravo uzeo riječ. Čitam u ovom materijalu da od koncesija država na godišnjoj razni, gospodine državni tajniče, kani uprihodovati točno 1 milijardu 987 milijuna 954 tisuće 645 kuna, znači cirka 2 milijarde kuna. Za 3 mjeseca po tom osnovu u državni proračun znači 2008., 1.1., 31. ožujak sliti će se 87,9 milijardi kuna. E sad vidite gospodo u čemu je problem. U Hrvatskoj milijune i milijune četvornih metara koriste privatne tvrtke, bilo da je riječ o onima koji se bave turizmom, bilo da je riječ o onima koji se bave poljoprivredom i nikome ne plaćaju po tom osnovu niti jednu kunu naknade. Znači bilo da je riječ o poljoprivrednom zemljištu, bilo da je riječ o tzv. turističkim tvrtkama, odnosno turističkom zemljištu. O kojima ja ovdje tvrtkama govorim? Govorim o najjačim hrvatskim tvrtkama, od Todorićevog "Agrokora", "Plave lagune" na čijem je čelu jedan Lukšić, "Rivijeru" na čijem je čelu Fond postoje ili kako se to već zove, TDR-u, o prijateljima gospodine Letice. Na čelu tih tvrtki je niz ili banaka od "Zagrebačke" pa nadalje i da ne nabrajam ostale. E sad se postavlja pitanje da li je normalno da mi njima dopuštamo ovakve neosnovane prihode koji im ni po ljudskim ni po Božjim zakonima ne bi smjeli pripadati. Postavlja se pitanje zašto im to Vlada dopušta? Zašto im sve Vlade to dopuštaju? Zašto tim tvrtkama već 15 godina sve hrvatske Vlade omogućuju milijunsku zaradu, a da u ovaj državni proračun po tom osnovu ne izdvajaju niti jedne kune? Prijedlog IDS-a kad već Vlada ili Vlade to ne žele riješiti je da to zemljište bude predmet jedne nacionalne lutrije. Npr. u Hrvatskoj imamo recimo 100 kampova. Te kampove stavimo u bubanj i sada recimo izvucimo stotinjak sretnika koji će 2008. tim kampovima raspolagati. Za 2009. onda više tih prvih 100 više ne bi smjeli sudjelovati u toj nagradnoj igri jer bi ionako imali dovoljno za 50 godina, nego izaberimo novih 100 sretnika i tako recimo kroz jedno 10-tak godina riješimo tisuću ljudi koji će između ostalog pokrenuti šta ja znam neke gospodarske aktivnosti i sigurno u konačnici zaposliti više ljudi no što zapošljavaju i ove tvrtke koje bez ijedne kune naknade koriste te parcele diljem Jadranske obale ili diljem unutrašnjosti ako je riječ o poljoprivrednom zemljištu. Znači, zašto bi ti ljudi koji su na čelu tih turističkih tvrtki, a svi znamo da nisu imali ni za promijeniti gume '90. godine na svojim automobilima, bili građani prvog reda, a svi mi ostali recimo drugog reda. Ja si stvarno postavljam pitanje čime su ti ljudi sve nas ili ovu državu uopće zadužili i zašto ih se u tom pitanju ne dira? Drugo, što želim još reći? Da. Pomoći dane u inozemstvu. 93,9 milijuna kuna, to su uglavnom sredstva koja idu prema Bosni i Hercegovini, ali to nije sve, tu su trudnice, penzije, invalidnine, ali pustimo sada to. Subvencije iznose 6 milijardi i 17 milijuna kuna. Da nam se ne bi dogodilo gospodo da ponestanu te subvencije brodarima, poljoprivrednicima itd. u ovom periodu od narednih 3 mjeseca u godini 2008. godini. Danas čitam da samo "Brodosplit" u Splitu ima negdje preko 2 i pol milijarde kuna nepodmirenih obveza, da je normalno da su ta dugovanja pojeli temeljni kapital i samo želim vjerovati da neće biti te Vlade koja će se poigravati i ne daj Bože njih poslati u stečaj ili kao što bi Čačić, odnosno ovaj Šprem rekli da treba likvidirati neko od tih brodograđevnih poduzeća. Zaduživanje za 2007. Zadužili smo se za 12,7 milijardi kuna za period 1. do 3. mjeseca 2008. svega 1,2 milijarde kuna. Ne znam kako ćemo funkcionirati ako po tom osnovu ne osiguramo ili ne ostvarimo barem jednu četvrtinu tog iznosa od 12,7 milijardi kuna. Znači 12% da ide proračuna u ovom trenutku nam je dug tj. od obveznica uprihodovali smo tj. zadužili smo se za 8,9 milijardi kuna, od zajmova 2 milijarde kuna, pri poslovnim bankama itd. A u tom periodu samo država je vratila 9,9 milijardi kuna. I ne razumijem kako je sad ispalo da ćemo za prvi do trećeg mjeseca 2008. vratiti svega 1,2 milijarde kuna i da ćemo se zadužiti za svega 1,2 milijarde kuna. Ono što me također zanima, to je prihod od prodaje THT-a koji nije iskazan u cijelosti u ovom materijalu. I za kraj, razumljivo je da je jedan ovakav tehnički akt treba prihvatiti. A što će nakon toga učiniti neka nova Vlada, što će prodavati, za koliko će se zaduživati, to ćemo vidjeti nakon izbora [[Upadica: Vidjeli smo.]]
Hvala lijepa. Istine radi, fonograma radi, ne ulazeći ogorčenje koje je kolega Kajin ima spram Trećesiječanjske Vlade Ivice Račana treba ipak podsjetiti, da se proračun Republike Hrvatske od '90. na ovamo stalno donosi običnom većinom a ne za vrijeme ove Vlade niti za vrijeme one Vlade. A zašto se donosi odgovor se nalazi u članku 82. Ustava Republike Hrvatske, u kojem je pobrojano šta se donosi kvalificiranom većinom, a ono što se nije nabrojalo to se donosi običnom većinom. I drugo, ispričavam se u ime nas u Saboru predstojniku Ureda Predsjednika Republike Hrvatske gospodinu … [[Govornik se ne razumije.]] Nije on sudjelovao u nikakvim raspravama o brodogradnji. Možda se radi o gospodinu Šternu ali to ne znam. Gospodin Kajin je zapravo spomenio ime predstojnika Ureda Predsjednika Republike, a mislim da to nije u redu. Ja neću posezati ni za kakvim mjerama jer to nema smisla, ali mislim da za govornicom ipak trebamo paziti šta govorimo neovisno o tome što ne možemo povući nikakvu ozbiljnu sankciju osim opomene predsjedničkog stola ako nekoga povrijedimo ili uvrijedimo iza ove govornice. Povreda Poslovnika velepoštovani kolega Kajin. Izvolite!
Poštovani gospodine potpredsjedniče! Nikakvo ogorčenje prema ili spram Trećesiječanjskoj Vladi ne iskazuje Damir Kajin. Mi smo bili dio te Vlade, doduše kratko. Ali smo bili. Međutim, ono što me smeta je to da mi jedan proračun koji je težak u konačnici … [[Govornik se ne razumije.]] proračunskim fondovima gotovo 120 milijardi kuna usvajamo sa običnom većinom, da taj proračun može uz konačnici prihvatiti 39 zastupnika ovoga Parlamenta, a da proračun jednoga Lanišća sa milijun i pol do dva milijuna kuna vijećnici usvajaju s kvalificiranom većinom. Toga nema nigdje na kugli zemaljskoj osim u Republici Hrvatskoj. I ako želimo vratiti dignitet ovome Parlamentu, nova vlast će upravo od tih kondicija morati poći [[Upadica: Bravo.]]
Poštovani kolega! Moram konstatirati samo da niste uopće imali povredu Poslovnika, niste ni naznačili o kojem se članku moguće povrede radi, ali ste tu pločicu iskoristili da zapravo nastavite raspravu i to opet po mom uvjerenju pogrešno. I ja vam moram reći poštovani kolega, ne samo da ste vi bili kratko u toj Vladi nego ste i nakon kad ste izašli iz te Vlade stalno ju podržavali, a između ostaloga na, sa Račanovom strankom sjedite u tom Saboru jer ste bili u koaliciji u osmoj izbornoj jedinici sa SDP-om. To je broj dva. I broj tri. Molim vas lijepo zbog zakonitosti i ustavnosti. Kada smo donosili proračun, Zakon o proračunu Republike Hrvatske a koji regulira pitanje kako se donosi proračun i na državnoj i na regionalnoj i na lokalnoj razini nije bilo amandmana koliko se ja sjećam ni od IDS-a, niti od bilo koga drugoga koji je predlagao da se kvalificiranom većinom donosi proračun na državnoj razini, pa se u tom pogledu samo poštuje Zakon o proračunu koji je sada na snazi. Još jedanput povreda Poslovnika, da vidimo sada šta je.
E, ovako gospodine potpredsjedniče. U kontekstu članka 209. i 214. jasno je da smo podržavali ono što je dobro. Ono što je loše, evo, tu je Zlatko, recimo Zakon o radu, to smo osporavali. Ali, nemojte gospodine potpredsjedniče zaboraviti da je tu listu SDP-a i IDS-a nosio Damir Kajin u toj osmoj izbornoj jedinici, da je to jedina lista koja je dobila HDZ i Ivu Sanadera i da tu listu nisu nosili ni Mato Arlović ni Ivica Račan.
Hvala lijepa. Šta mislite tek koliko bi onda dobila zastupnika da je nosio Mato Arlović? Ali otom-potom. A ja vam moram reći, moram vam reći kolega Kajin. O tome tko je nosio listu, kako su se kandidirali, kako se stvorila koalicija jako puno piše u Zakonu o izborima za Hrvatski sabor, ali ništa ne piše u članku 209. i 214. Poslovnika Hrvatskog sabora. I opet ste zapravo zloupotrijebili ovu pločicu i ja vam moram reći, neću vam ni sada dati opomenu, jer opomena neće postići svrhu što bi rekao naš predsjednik Sabora, ali vam moram reći da nemojte zloupotrebljavati institut ispravka netočnog navoda ili povrede Poslovnika jer je to veoma, veoma važan institut koji treba koristiti da se ispoštuje procedura. Procedura je između ostaloga putokaz ostvarivanja demokracije. Idemo na ispravke netočnih navoda. Poštovani kolega Slaven Letica. Izvolite!
Gledajte! Ovo je bila doista jedna enigmatska invektiva koju sam ja razumio da je čak na vas osobno gospodine dopredsjedniče Hrvatskog sabora išla i to nije bilo korektno. Doista je točno tako da je to '90. godine izglasano ali kao jedna velika providnost i mudrost nas koji smo radili na Ustavu jer smo znali da će doći rat i da će neki bježati iz Sabora. Ali je skandalozno nakon '95. i pogotovo 2000. godine da vi to niste vratili europskoj tradiciji u kojoj se odnosno proračuni smatraju ključnim parlamentarnim dokumentom i nema tog Europskog Parlamenta osim Hrvatskog koji ima praksu izglasavanja sa običnom većinom. Znači, ja bi vas zaštitio od Damira Kajina, a ako idete dalje u raspravu stvarno onda nam dajte pauzu od pola sata pa vi raspravljajte.
Hvala lijepa kolega Letica, ali za vas važi isto pravilo kao i za kolegu Kajina. I vi ste zloupotrijebili institut ispravka netočnog navoda, jer ste vi polemizirali sa mnom a ispravak netočnog navoda ste tražili na diskusiju kolege Kajina. A kao što znate prva izmjena Ustava je bila '97. a ne '95., pa ja vas moram korigirati da bi navod bio točan radi opet fonograma, a ne radi toga da bi ispravio vas. Nastavljamo sa raspravom. U ime kluba nacionalnih manjina poštovana kolegica Zdenka Čuhnil. Izvolite!
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi tajniče, uvažene kolegice i kolege. Zasigurno da je dobro da donosimo odluku o privremenom financiranju poslova, funkcija i programa a ne donosimo proračun jer pred nama su izbori, pred nama je raspuštanje parlamenta i ne bi bilo dobro da mi nekoj novoj ili istoj odnosno nekoj drugoj Vladi donosimo proračun i u ime nekog drugog parlamenta. No, moram se osvrnuti ipak na neke pozicije. Znam da je tromjesečno financiranje ograničeno tromjesečnim prihodima na bazi ove godine, na bazi 2007., da su jednako tako i rashodi limitirani sa rashodima u tom prvom tromjesečju 2007. ali očito je da ipak su rađene velike iznimke. Dok su nekima sredstva povećavana i do dvadeset puta ili indeks 2000. Neću govoriti o onim manjim indeksima, nekima su ta sredstva znatno smanjivana. Ja ću ipak prvo krenuti od poljoprivrede i možda ću zatražiti neka i pojašnjenja odnosno molit ću uvaženog tajnika da kaže šta će biti sa poticajima u poljoprivredi jer ako ste vidjeli u tromjesečju ove godine isplaćeno je 32% odnosno grubo milijarda i 100, prije svega milijarda za poticaje u poljoprivredi, za iduću godinu u prvom tromjesečju planira se svega 600 milijuna. Ja ću biti jako sretna ako će mi uvaženi tajnik odgovoriti da će ta sredstva za proljetnu sjetvu odnosno sada berba koja je žetva krenuvši od soje, da će to biti isplaćeno u ovoj godini bez obzira da li će se to nazvati i predizbornim trikom ali zaista i ja a vjerujem i seljaci bit će zahvalni ako se to zaista dogodi u ovoj godini. Ali bit će jako puno problema ukoliko se to u ovoj godini ne dogodi. Sredstva nisu planirana za prvo tromjesečje i ja se zaista pitam odnosno planirana su sa 60% u odnosu na tromjesečje u ovoj godini i bojim se da ćemo u poljporivredi koja inače je iscrpljena napraviti velikih problema. Neću posebno komentirati odluku zašto je u Fondu za razvoj i za zapošljavanje isto tako drastično su smanjena sredstva. Pretpostavljam da se radi možda o nekim investicijama ili nekim programima koji mogu sačekati pa to još mogu i opravdati, ali kažem vraćajući se natrag na poljoprivredu poljoprivreda je industrija pod vedrim nebom, industrija koja normalno ne trpi odlaganja, koja ne trpi kašnjenja i za razliku od Fonda za zapošljavanje u poljoprivredi očito ćemo morati vidjeti ako se ne isplati ove godine kako osigurati više sredstava. Dok evo po broju prisutnih odnosno ovdje nazočnih zastupnika očito mnoge nije briga što će se sa pojedinim dijelovima onoga što su oni do sada zastupali događati ja moram reći da zastupam nacionalne manjine i da mi je itekako briga kako će i što raditi manjine u prvom tromjesečju naredne godine. A budući da je u ovoj godini u tromjesečju isplaćeno samo 13% sredstava a da su ta sredstva još za prvo tromjesečje naredne godine reducirana znači da manjine će dobiti manje od onoga što su dobile u prvom tromjesečju 2006. godine. Ja nažalost ne mogu podržati ovakvu odluku a vjerujem i zastupnici nacionalnih manjina jer to su sredstva koja nisu dovoljna niti za hladni pogon. Nemojte zaboraviti, znači ponavljam 13% je bilo isplaćeno u tromjesečju a reći ću i zašto. Savjet nacionalnih manjina raspoređuje sredstva koje praktički donese odnosno ona sredstva koja odluči Sabor. Savjet raspoređuje ta sredstva tek nakon veljače kada sve udruge koje se financiraju i sve institucije i izdavačke kuće koje se financiraju iz tih sredstava podnesu završni račun za prethodnu godinu jer tek tada stiču pravo na financiranje, što znači da savjet raspoređuje tek sredstva na kraju trećeg mjeseca kada se onda isplaćuje i razlika. Iz tih osnova u 2007. u tri mjeseca isplaćena je osnovica 2006. koja je sada poslužila za osnovicu za 2008. I kažem, 13% sredstava ili 4,5 milijuna još je umanjeno na 22 nacionalne manjine, na tristo i nešto udruga kažem gdje je uključeno i izdavaštvo hladni pogon neće funkcionirati. Da ne kažem sve aktivnosti koje provode udruge neće se moći u prva tri mjeseca jednostavno isfinancirati i mnogi programi manjinskih udruga kažem a prije svega i izdavaštvo, prije svega sve ono što proizlazi iz bilateralnih ugovora morat će na neko vrijeme stati što zasigurno neće biti dobra poruka niti manjinama ali niti Europskoj uniji da zaista toliko smo se trudili ove četiri godine pa i prethodne četiri godine kad smo sve zakone donijeli da kažemo da su manjine naše bogatstvo, da nam je stalo da te manjine i njihovu raznolikost održimo a sad ćemo jednom nepromišljenom odlukom sve ono što smo sve godine do sada napravili baciti na koljena što mislim da bi itekako trebalo o tome razmisliti. Prema tome, evo upozorila sam samo na tri segmenta ostalo, netko je vikao da kažem sve prepuštam njima ali tri važna segmenta općenito za funkcioniranje prva tri mjeseca određene djelatnosti i određenih slojeva društva. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovana kolegice. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Na redu je poštovani kolega Širac. Izvolite kolega.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolege i kolegice. Ja ću svakako podržati donošenje ove odluke jer je ona potrebna za financiranje svih državnih institucija a i korisnika državnog proračuna. Kako se ovom odlukom utvrđuju rashodi i izdaci razmjerno prihodima proračuna ostvarenim u prvom tromjesečju 2007. a najviše do jedne četvrtine ukupno ostvarenih prihoda u toj tekućoj godini a financiraju se samo tekući rashodi i tekući programi, korisnici nemaju u skladu sa našim Zakonom o državnom proračunu pravo zaduživanja i o angažiranju sredstava na realizaciji novih programa a isto tako zabranjeno je i zapošljavanje novih djelatnika. Sredstva predviđena po ovoj odluci ostvarit će se iz poreskih i neporeskih prihoda, iz domaćih i inozemnih izvora, donacija, zaduživanja te iz drugih prihoda koji su posebnim propisima namijenjeni da budu prihodi državnog proračuna. Procjenom prihoda za prvo tromjesečje 2007. planirano je prikupiti prihode poslovanja u visini 26 milijardi 149 milijuna kuna kao i prihode od prodaje nefinancijske imovine od 96 milijuna i 706 tisuća kuna. Prihodi poslovanja rastu po stopi 9,6 jer je naše Ministarstvo ocijenilo da će se i dalje nastaviti uspješan gospodarski razvitak, da će nam PDV, ovaj BDP najmanje porasti za 6% kao i to da će i dalje biti uspješno prikupljanje prihoda tijekom prvog tromjesječja 2008. godine. Istovremeno rashodovna strana je planirana ovim, ovim Prijedlogom proračuna u visini 25 milijardi 914 milijuna što je samo za 3,8% više u odnosu na ostvarenje u ovoj 2007. godini. I rashodi za nabavu nefinancijske imovine od 323 milijuna kuna koji čine 97% ostvarenja a ovi rashodi su potrebni da se nastavi realizacija započetih projekata koje je, koje bi bilo jako štetno obustaviti i financirati u ova, ova tri mjeseca 2008. godine. Kada se pogleda u računu prihoda i rashoda onda se vidi da su rashodi nešto više, da će se rashodi nešto više, planski je li su predviđeni da se ostvare više od, prihodi više od rashoda za negdje oko 9 milijuna, 9 milijuna i 63 tisuće kuna. Naravno to je planski pokazatelj kojeg je u daljnjoj razradi ovoga privremenog financiranja odnosno ovoga Proračuna Ministarstvo i pokrilo u primicima i izdacima. Odnosno bolje rečeno uravnotežno. Struktura ovoga proračuna, privrednog proračuna u biti se ne razlikuje od strukture godišnjeg proračuna s time rekli smo da je to ograničeno kod prihoda poslovanja na 26 milijardi. Naravno najveći, najveći doprinos su poreski prihodi koji čine preko 57%. Oni se planiraju sa 14 i po milijardi. Veći su također za 9,6%. Odmah iza njih su doprinosi koji također rastu za 9,6% i planirani su negdje sa 9 milijardi i 582 milijuna kuna. Ostalo su pomoći, prihodi od imovine, prihodi od administrarnih pristojbi po posebnim propisima i ostali prihodi. Još bih istakao da prihodi od prodaje nefinancijske imovine koji su planirani sa 96 milijuna ustvari su prihodi od prodaje stambenih prostora. Na rashodovnoj strani po strukturi najznačajnije su naknade kućanstvima i građanima koje su planirane sa 14 milijardi i 16 milijuna kuna. Zatim rashodi za zaposlene. To je financiranje naših državnih institucija u visini 5 milijardi 133 milijuna. Planirani su veći za 9,7% u odnosu na izvršenje. Materijalni rashodi od milijardu i 593 milijuna i financijski rashodi u visini milijardu i 976 milijuna koji su također planirani 11,6% više. Moram reći da je, da su primici od nefinancijske imovine planirani sa milijardom 203 milijuna što je samo negdje oko jedne trećine izvršenja iz protekle godine. A isto tako i izdaci za financijsku imovinu gotovo u istom iznosu, a razlikuju se samo za, za tih 9 milijuna i 60 tisuća kuna gdje su nam prihodi veći od rashoda. Interesantno je pogledati i analizu ukupnih primitaka od financijske imovine. Ministarstvo je planiralo da ćemo se te, te primitke ostvariti od zaduživanja zajmova u visini 704 milijuna kuna. Koliko sam ja razumio od državnog tajnika prvenstveno će to biti na domaćem tržištu kapitala da se, da se i dalje nastavi pozitivan trend smanjenja vanjskog zaduženja naše države. Osim toga zadužit će se, zadužit ćemo se je li i prodajom trezorskih zapisa. Zaduživanjem obveznicama neće biti tijekom ove godine ili bolje rečeno nije planirano. A imamo još i neke primitke je li koji će se ostvariti od povrata, povrata glavnice. Kod izdataka koji su gotovo isti kao što smo rekli i primici prvenstveno će to biti za otplatu zajmova, 928 milijuna kuna. Zatim za izdane vrijednosne papire 126 milijuna kuna i za dane zajmove 107 milijuna kuna. Dakle financijski je jedno i drugo uravnoteženo. Evo ja bih rekao sljedeće da je po mojoj procjeni ovaj privremeni odnosno proračun za prva tri mjeseca vrlo korektno napravljen. Da je izrađen u skladu sa člankom 35. Zakona o hrvatskom državnom proračunu i stoga ću ga ja, stoga ću podržati njegovo donošenje.
Hvala lijepa kolega Širac. Želi li državni tajnik uzeti završnu riječ? Ne. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. O ovoj točci ćemo provesti glasovanje u uobičajeno vrijeme.
Prijedlog odluke o privremenom financiranju poslova, funkcija i programa državnih tijela i drugih korisnika proračuna Republike Hrvatske u prvom tromjesečju 2008. godine, s prijedlozima privremenih financijskih planova za prvo tromjesečje 2008. godine: a) Hrvatskih voda, b) Hrvatskih autocesta, c) Hrvatskih cesta, d) Hrvatske agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka, e) Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, f) Hrvatskog fonda za privatizaciju. Amandmane su podnijeli Vlada Republike Hrvatske u roku i Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Ministar financija, Ivana Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Amandman 1 Vlada ne može prihvatiti iz jednostavnog razloga što prilikom pisanja amandmana nisu poštivane odredbe članka 31. stavka 2. o proračunu. Dakle gdje se kaže da tijekom rasprave o prijedlogu proračuna podnose se amandmani kojima se predlaže povećanje proračunskih rashoda i izdataka, iznosa iznad utvrđenih prijedlogom proračuna mogu prihvatiti pod uvjetom da se istodobno predlaže smanjenje drugih rashoda i izdataka. U prijedlogu ova tri amandmana u principu predlaže se skupno smanjenje dvije pozicije, a ne stavke, jer se ne zna u principu sa koje stavke bi trebalo smanjiti jer za poziciju u globalu se ne može predlagati smanjenje proračuna. Druga stvar amandmani nisu vezani da je svaki amandmani kaže da se taj iznos treba umanjiti tu i tu stavku, nego je rečeno za sva tri amandmana u zbroju da treba umanjiti pozicije. Praktički je nemoguće raščlaniti na koji iznos pozicije prije svega od Ureda za upravljanje državnom imovinom i Središnjeg državnog ureda za upravu se predlaže smanjenje. Da li to predlažete na plaćama, dal' na nečem drugom? To se jasno iz vašeg prijedloga ne vidi. Druga stvar, mi smatramo da ova predložena sredstva, s obzirom da se radi o privremenom financiranju, u principu je to uvijek eventualno za prva dva mjeseca, će bit upotpuno dostatna za funkcioniranje svih službi za koje je namijenjeno financiranje i da neće dovest do nikakvog poremećaja. I na kraju krajeva članak 35. zapravo članak 31. određuje da ukupni rashodi ne mogu biti veći od jedne četvrtine prihoda koji su ostvareni u prva tri mjeseca prethodne godine.
Zastupnik Furio Radin. Izvolite u ime Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina.
Gospodine predsjedniče, mogu odgovorit za sva tri amandmana odjednom, tako da skratimo?
Dobro. Dobro, bit će ekonomično.
Na vašu dušu.
Prihvaćam na moju dušu ako ne bude mogli funkcionirati.
A što je kolega? Jel' povlačite ili ostajete kod amandmana? … [[Upadica se ne čuje]] Glasati? Pa recite. Dobro. Tko je za amandman jedan? Nije dobio potrebnu većinu. Tko je za amandman dva? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. I amandman tri. Nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Utvrđujem da je sa 105 glasova za i 10 protiv donesena odluka o privremenom financiranju itd. Sukladno članku 24. Zakona o proračunu dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na privremeni financijski plan Hrvatskih voda za prvo tromjesječje 2008. godine. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Sa 112, 3 protiv donesena predložena odluka.
Prelazimo na sljedeću točku: - Prijedlog odluke o proglašenju 2008. godine «Godinom Marina Držića» u Republici Hrvatskoj Predlagatelj odluke je Vlada Republike Hrvatske. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Njihova izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja obrazložiti dodatno? Da. Riječ ima kolega Antolović, državni tajnik u Ministarstvu kulture. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici u povodu 500. obljetnice rođenja Marina Držića koja će, koju ćemo obilježiti iduće godine predlažem Saboru da proglasi 2008. godinu godinom "Marina Držića" i da prihvati ovim prijedlogom odluke osnivanje počasnog odbora koji će biti imenovan od strane predstavnika Hrvatskog sabora, Vlade Republike Hrvatske, Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti te pojedinaca i predstavnika iz uglednih znanstvenih organizacija i institucija te da se slijedom toga i izradi program obilježavanja, a da kompletno pokroviteljstvo nad obilježavanjem godine "Marina Držića" preuzme Hrvatski sabor. Hvala vam lijepo.
Hvala vama državni tajniče. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a, poštovana kolegica Majska. Izvolite kolegice.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice naravno da će klub svesrdno podržati prijedlog ove odluke. A ja bih osobno rekla da mi je iznimno drago da je ovakva jedna tema danas na dnevnom redu, tema koja je eminentno kulturna tema. Njih nemamo prečesto u našim rasporedima. No čini mi se da upravo na ovome primjeru kada idemo u susret takvoj jednoj godini koja je godina jednog velikog književnika da se možda možemo prisjetiti što druge zemlje u sličnim prigodama rade. Dakle čini mi se da ovo ne može biti samo odluka puke forme, odluka u kojoj će se govoriti, odnosno koja će u svojoj realizaciji nositi izvedbe djela Marina Držića, izrade medalji, možda poštanskih maraka, dakle onih uobičajenih elemenata koji prate ovakve prigode. Mislim i tako to je i mišljenje našega kluba da ovakva eminentno kulturna tema vezana uz ovakvu obljetnicu koja je sasvim sigurno najveća obljetnica u hrvatskoj književnosti uz onu Marka Marulića, oca hrvatske književnosti. Dakle da ona zavređuje nešto što bi se moglo zvati i mobilizacijom sveukupnoga hrvatskoga ponajprije glumišta, a zatim i sveukupne hrvatske kulture. Ako se samo prisjetimo što je Republika Austrija prošle godine napravila, na koji je način kapitalizirala svoju veliku obljetnicu Wolfganga Amadeusa Mozarta mogli bismo nešto i na tome naučiti na koji način se sa kulturnim velikanima može krenuti i dalje, dakle izvan naših lokalnih okvira, izvan Hrvatske u ovom slučaju. Šta mislimo kad kažemo mobilizacija? Mislimo na jednu izvrnu ideju nekih ljudi iz hrvatskoga glumišta koji predlažu Ministarstvu kulture primjerice kompletno snimanje audio zapisa svih Držićevih djela i to iz nekoliko razloga, a možda po uzoru na Engleze koji su tako snimili svog cijelog Shakespearea. Pa i ako tog Shapespearea ne sluša cijela populacija, iako je kultura nažalost reći ćemo dobro za jedan manji broj ljudi to ipak ostaje za povijest. U ovom slučaju Držićev jezik koji je vrlo specifičan jezik kojeg danas gotovo nitko od šire populacije ne poznaje, koji se njeguje samo na Dramskoj akademiji i koji bi možda mogao upravo u toj obljetničkoj godini postati jedna tema i razmatranja ali i rekla bih šire popularnosti upravo bi u takvom jednom projektu mogao zaživjeti. I stoga eto smatramo da taj izvorni Držićev jezik kao jedna od temeljnica naše komediografije mora postati ono što će biti nositelj, dakle ne puka formalnost u toj obljetničkoj godini nego nešto što će doista ostati za budućnost, za povijest, za nešto što bismo mi morali proglasiti našim kulturnim dobrom, upravo onako kako je to Republika Austrija prošle godine radila sa svojim Mozartom koji je već i onako planetarno bio popularan, što naš Marin Držić i ne može biti. Međutim oni su znali što učiniti sa svojim velikanom uz takvu jednu obljetnicu. Pa se eto i mi nadamo da će uz ovaj Prijedlog odluke o proglašenju 2008. godine godinom "Marina Držića" u Republici Hrvatskoj to ime zaživjeti na mnogo više konkretnih načina nego što bi bila jedna poštanska marka, jedna medalja ili neki počasni odbor. Zbog toga ćemo svesrdno podržati ovaj prijedlog i ponadati se da će one institucije koje će biti nosioci tih programa znati što napraviti sa imenom, likom i djelom Marina Držića. Hvala lijepo.
Kolega Zlatko Kramarić u ime kluba HSLS-a. Izvolite kolega.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani državni tajniče i tajnice, štovane kolegice i kolege. Moram nešto kao profesor književnosti na kraju ovo je moja struka i nešto doista treba reći. Ja potpisujem sve ovo što je kolegica Jagoda Martinčević govorila. Nažalost kad sam primijetio onda sam shvatio da se govori o ovoj točki dnevnog reda pa sam došao hitno gore. I doista se nadam da ćemo konačno napraviti taj toliko nužan iskorak. Mi smo imali nedavno i godinu "Josipa Jurja Strossmajera", 2005. koja je bila 100. obljetnica njegove smrti i 170. godina njegova rođenja. Imali smo i godinu kroz koju smo obilježavali djelo i lik Nikole Tesle. Evo imamo i 2008. će biti godina u kojoj bi trebali obilježiti i godinu "Marina Držića". Iako sami znate vjerojatno da je 1508. godina da li je doista rođen je upitna godina, nije do kraja, postoji jako mala sumnja i manje-više u svim ozbiljnim enciklopedijama i monografijama upravo piše mali upitnik da li je on doista rođen 1508. godine. Ali to uopće nije važno. Važno je upravo ovo što ste vi pokušali govoriti i što ste ovako dali jednu sjajnu usporedbu što to mogu napraviti, što su napravili Austrijanci sa svojim Mozartom, što mi možemo napraviti sa svojim Držićem. Držić je svakako pripada u red svjetskih komediografa. Mi se opće toga ne moramo zapravo stidjeti. Šteta što upravo što je pisao na tom jeziku, a da ne na nekom drugom jeziku i svakako da bi danas njegovo ime i djelo bilo kudikamo drugačije valorizirano upravo kao što … [[Govornik se ne razumije.]] planetarnim europskim, odnosno svjetskim razmjerima. Ali to ne znači da ne treba pokušati učiniti, to su upravo od tih imena koji na neki način ugrožavaju, koji su dio hrvatske kulture, hrvatskog identiteta, upravo da pokažemo zapravo što se na ovim prostorima stvaralo i kakav je ambijent postojao i da se doista te svoje prošlosti i tradicije ni na koji način ne trebamo stidjeti. Ali što to, mislim sada kako to iz ovoga jednoga uskoga kruga ljudi koji se bave Držićem na fakultetima, u kazalištima, teatru da pokušamo doista napraviti taj iskorak, da Držić doista bude sa svakim građanom Hrvatske na ti, ne da bude zapravo samo predmet jednog uskog kruga istraživanja što će i dalje svakako ostati, ali upravo da te godite, te obljetnice da budu, da to ne prođe ovako deklarativno, da se doista ne svede na poštansku marku ili na neki simpozij, na neku monografiju ili zbornih kadrova koji će se objaviti nego upravo nešto drugačije. Nedavno je i snimljen film o Marinu Držiću, snimio ga je Veljko Bulajić. Ja moram priznati na žalost nisam imao prilike ga pogledati pa ne mogu zapravo suditi o filmu, ali sama činjenica da po recepciji, dakle poslije onoga što se dogodilo je to zapravo sve skupa završilo i manje od tjedan dana, od premijere filma i po par novinskih kritika zapravo ništa više što na neki način da opet svjedočiti ili je film loš ili kritika nije u stanju da na pravi način recepcija tog filma je možda zbog neukosti ili kritike ili nekih drugih animoziteta, ali to se zapravo takve se stvari ne smiju događati. Ja nisam kažem opet za mistifikacije upravo naših velikih ljudi. Ja se uvijek sjećam ono "dva veka Vuka" ili "dvjesto godina Vuka" da je to od one mistifikacije koja se onda radila koja je iza sebe imala jednu vrlo opasnu političku pozadinu. Mi to ne smijemo, na takvu se razinu ne smijemo spustiti, ali doista moramo učiniti sve i u ovom Parlamentu. 2008. godina bi morala biti na neki način da bude neću reći i tematske sjednice, ali Odbor za kulturu, Odbor za znanost pa i u Saboru bi ponovo na neki način morali potaknuti i na neki način promijeniti ovu optiku kroz koju građani doživljavaju i … [[Ne razumije se.]] što je nama zapravo Marin Držić. Marin Držić je za mene osobno, ali upravo je to enciklopedija života, sve što je on opisivao to su i dalje životne situacije. U svim dilemama u kojima se on nalazio to su dileme i suvremenoga hrvatskog čovjeka, građanina itekako zapravo i sve ono što ga kontraverze koje su ga pratile i da ne bude prorok u vlastitoj sredini pa da mora napustiti tu sredinu. Tu su sve zapravo dileme koje dan danas muče hrvatskog intelektualca, književnika, političara, građanina i u ovom nekoj eri globalizacije. Zato bi isto kažem klub HSLS-a će iza toga stati, ali da i mi odustanemo ubuduće od ovakvih i da poslije toga imamo neku kritičku revalorizaciju onoga što je to sa Strossmayerom, kako je to sve zapravo prošlo, koji su to rezultati, što je to sa Nikolom Teslom ili s nekim drugim znanstvenikom, književnikom koji će slijedom okolnosti doći na red da ga Hrvatski sabor ima tu čast da jednu određenu godinu posveti njemu. Ako u tome uspijemo, onda smo napravili puno, ali kažem ako to ostane samo na razini one manifestacije i na neki način dekorativnoga onda ni državni tajnik i njegovo ministarstvo moraju pretrpiti kritiku jer svakako to nije bio cilj niti će, mi ćemo … [[Ne razumije se.]] koji će moći napisati novu monografiju i drugačiju i bolju ili nekoga drugog monografa, Posperova Novaka i onih ljudi koji se time, kojih ima, u Hrvatskoj hvala Bogu tih ljudi ima i danas. Kada je kolega Letica govorio o mom mazofističkom odnosu prema Hrvatskoj akademskoj zajednici on je zapravo upravo ja mislim pozitivno kritičan da se doista i sve ohrabri, ali da i politika i javnost ima ipak jedan drugi, da je to sastavni dio našeg života i na kraju krajeva mi možemo ne znam zaostajati u gospodarstvu ne znam dva-tri ili koliko puta za europskim prosjekom, ali u znanosti i kulturi to nije nužno i to ne mora biti nužno u uzrečno … [[Ne razumije se.]] svezi pa tako eto i klub HSLS-a će dati taj svoj glas, ali isto također evo ja kao osobno, kao čovjek kojemu je na kraju krajeva to i struka i koji se s time bavi i koji ima jedan sasvim drugačiji, pa i ovaj emocionalni i profesionalni odnos, nadam se da će ovaj apel jer imam upravo ova iskustva koja do sada nisu bila baš previše sjajna, mi smo to zapamtili, memorirali smo i rekli smo da ćemo obilježiti ali poslije toga rezultati su bili prilično skloni. Hvala.
Hvala vama poštovani kolega Kramarić. Želi li državni tajnik uzeti završnu riječ? Ne. Zaključujem raspravu. O ovoj točci dnevnog reda glasati ćemo kada za to dođe vrijeme.
Prijedlog odluke o proglašenju 2008. godine "Godinom Marina Držića" u Republici Hrvatskoj. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Bit će valjda i iduće godine i prijedlog za proglašenje odlukom godine Marina Jurjevića. 115 glasova za, jednoglasno usvojeno.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda. - Prijedlog zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 782 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili u pretince. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu, Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Da. Riječ ima poštovana Tajana Kesić Šapić, državna tajnica Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite kolegice
Hvala lijepo potpredsjedniče. Poštovane dame i gospodo zastupnici. Izmjenama Zakona o porezu na dobit zbog usklađivanja s pravnom stečevinom Europske unije brisao se članak 6. stavak 1. točke 7. kojom je bilo propisano umanjenje porezne osnovice za troškove u vezi sa školovanjem i stručnim usavršavanjem radnika te se pristupilo izradi novog zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu radnika koji je danas pred vama. Zakonom se uređuju uvjeti i pravila za dodjelu državne potpore za obrazovanje i izobrazbu radnika i pod pojmom radnik uključujemo i obrtnike jer u radu obrta, obrtnici sudjeluju osobnim radom, a s obrtom ne mogu zaključiti ugovor o radu. Ovim zakonom reguliraju se državne potpore gospodarskim subjektima za opće obrazovanje i izobrazbu kojim se omogućuje stjecanje kvalifikacije koje su većim dijelom prenosive kod drugih poduzetnika ili na druga radna područja i za posebno obrazovanje i izobrazbu koje su namijenjene sadašnjem ili budućem radnom mjestu radnika kod postojećeg poduzetnika, tj. stečene kvalifikacije nisu prenosive kod novih poduzetnika. Potpore za opće i za posebno obrazovanje i izobrazbu su sljedeće: Velikim poduzetnicima može se osnovica obračuna poreza na dobit umanjiti do 50% opravdanih troškova u slučaju općeg obrazovanja i izobrazbe te do 25% opravdanih troškova u slučaju posebnog obrazovanja i izobrazbe radnika. Kod malih i srednjih poduzetnika osnovica obračuna za porez na dobit ili dohodak umanjuje se do 70% opravdanih troškova u slučaju općeg obrazovanja i izobrazbe te do 35% opravdanih troškova u slučaju posebnog obrazovanja. Korisnici potpore koje zapošljavaju radnike u nepovoljnom položaju npr. invalide, dugotrajno nezaposlene i starije osobe mogu smanjenje porezne osnovice koje ostvaruju za opće obrazovanje i izobrazbu dodatno uvećati za 10%-tnih bodova. Kada govorimo o opravdanim troškovima općeg ili posebnog obrazovanja spomenuti ćemo samo neke. To su troškovi školarine osnovnih, srednjih, viših i visokim školama i fakultetima te svim drugim obrazovnim institucijama na kojima se stječe osnovno obrazovanje srednja školska sprema, niža i srednja stručna sprema, viša i visoka stručna sprema uključujući poslijediplomske i doktorske studije. Isto tako naknade za prisustvovanje seminarima, tečajevima, kongresima, troškovi specijalizacije, troškovi stručne literature, troškovi amortizacije uređaja, pomagala i opreme koji su korišteni u obrazovanju i izobrazbi u skladu s opsegom njihova korištenja u tu svrhu. Isto tako ako se obrazovanje i izobrazba obavljaju izvan mjesta prebivališta ili boravišta u troškove se uključuju i troškovi prijevoza i smještaja do visine stvarno nastalih troškova te troškovi dnevnica i to u skladu s propisima o porezivanju dohotka. Isto tako ovim Zakonom uređuju se porezne olakšice za naukovanje, za obrtnička zanimanja i to poduzetnici koji imaju na naukovanju do tri naučnika mogu osnovicu obračuna poreza na dobit i dohodak umanjiti za 5%, a poduzetnici koji imaju na naukovanju više od 3 naučnika mogu postotak umanjenja porezne osnovice povećati za 1 postotni bod po svakom naučniku, ali najviše do 15% porezne osnovice. Podzakonske propise za ovaj Zakon, sadržaj i evidenciju i dokumentaciju za izračun državnih potpora propisat će ministar financija u roku od 3 mjeseca od stupanja na snagu ovog Zakona. Poštovane dame i gospodo zastupnici, na kraju želim naglasiti da svi porezni obveznici, odnosno poduzetnici i obrtnici koji mogu osigurati dokaze o troškovima za opće obrazovanje i izobrazbu i za posebno obrazovanje i izobrazbu te za naukovanje nastalim u razdoblju od 1. siječnja do 31. prosinca ove godine mogu za spomenuto razdoblje u 2008. godini ostvariti potpore i porezne olakšice za ove namjene. Smatram da će i ovaj Zakon i uz sve napore ove Vlade biti veliki doprinos u razvoju poduzetništva u Republici Hrvatskoj i da ćete ga kao takvog podržati. Hvala.
Hvala vama državna tajnice. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. U ime kluba HDZ-a, poštovana kolegica Ivanka Roksandić. Izvolite kolegice.
Gospodine potpredsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Ovako kako sam rekla usput zaista Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će ovaj Zakon zato što je to samo još jedan u nizu zakona koji daje potporu našim poduzetnicima i obrtnicima. Kao što je rekla državna tajnica već dugo vremena, naročito oni koji se bave strukovnim obrazovanjem oni će biti zadovoljni, riješit će se na neki način i problem naukovanja i primanja učenika u obrtničke radionice i u poduzetničke radionice. Zašto? Zbog toga što se najčešće vrlo teško u manjim sredinama pronalazila tzv. učenička praksa jer ni obrtnici, ni poduzetnici nisu bili motivirani ni sa čim da uzimaju učenike na praksu. Ovaj Zakon predviđa i smanjenje porezne osnovice, dakle jedan poticaj da obrtnik primi učenika, jer primati učenika na praksu je zaista velika briga o učeniku, nije tako jednostavno. Dakle ima motivaciju da primi učenika na praksu. Mi smo se odredili i za društvo, znanje i za cjeloživotno učenje pa je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa poduzelo čitav niz mjera reformi vezano i uz strukovno obrazovanje i uz cjeloživotno učenje. Na tragu toga i naše Ministarstvo gospodarstva uključilo se isto tako u izgrađivanje jednoga društva znanja u pomoć obrtnicima, u pomoć našim poduzetnicima da oni ulažući u znanje, u obrazovanje osiguraju i kvalitetne svoje kadrove, ali i odgajaju buduće kvalitetne kadrove. Na kraju neću dugo o ovom Zakonu jer je on zaista poticajan i dobar. Moram jedino reći da veseli to i da to trebamo istaknuti da oni obrtnici i oni poduzetnici koji mogu osigurati troškove obrazovanja i izobrazbe te troškove one koje mogu dokazati da su potrošili za naukovanje već u ovoj godini, dakle 2007. te porezne olakšice mogu ostvariti potpore za ove namjene u 2008. godini. Mislimo da će ovaj Zakon kao i još jedan u nizu poticaja potaknuti i postići cilj jačanja strukovnog obrazovanja i općenito utjecati na poboljšanje obrazovne strukture našeg stanovništva. Hvala.
Hvala vama poštovana kolegice. … [[Upadica se ne čuje.]] Tko? Koliko ja znam ovdje piše Tajana Kesić Šapić, državna tajnica Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva. A ako govorite o uvaženoj zastupnici, onda može biti kandidat valjda samo za ministra. Pa molim vas lijepo. Dajte, pa nemojte ponižavati saborskog zastupnika. Uvaženi kolega Damir Kajin. Izvolite poštovani kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice. Šta je Kramariću? … [[Upadica se ne čuje.]] Što imamo mi danas ovdje? Vidite gospodo Zakon znači o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu, ali danas umanjenje. Znači na današnji dan umanjenje za tu namjenu je veće gospođo državna tajnice, no što će biti po ovom Zakonu. Danas imamo tzv. dvostruko umanjenje porezne osnovice glede usavršavanja i školovanja. Znači postojeći zakon ili postojeći zakoni koji su na današnji dan na snazi su duplo povoljniji od ovoga predloženog, a da je tome tako vidite valja citirati na strani pet ocjenu i izboru potrebnih sredstava za provođenje zakona, a ovdje se doslovce kaže da sukladno sa obrascem standarde metodologije za procjenu financijskog učinka ocjenjuje da bi se u državni proračun Republike Hrvatske uplatilo manje poreza na temelju olakšica za obrazovanje i izobrazbu radnika prema Zakonu o porezu na dobit koji je bio u periodu do 1. siječnja 2007., nego što bi se uplatilo prema ovom zakonskom prijedlogu itd. Ako je tome tako onda ovaj Zakon treba odbaciti i ostaviti na snazi postojeću regulativu. Znači nepovoljniji je. Sigurno. … [[Upadica se ne čuje.]] Znači vi ste u jednom.
Poštovana državna tajnice, ne smijete iz klupe komunicirati sa zastupnikom dok govori, jer ćete dobiti … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Kako ne bi razumio? Itekako razumijem. Čitam obrazloženje. Jedan od rijetkih koji to čita, ali šta ću. Znači ako je tome tako, rekoh ovaj Zakon nije korektan. To što postojeća regulativa možda nije usklađena sa Europskom unijom, to je možda manje bitno. Ja znam da je Hrvatska prihvatila tu obvezu usklađenja poreskih olakšica i oslobođenja, ali to se sad opet mene ne tiče, ako će nam poresko rasterećenje biti manje od postojećeg. Znači, Hrvatska treba težiti poreskom rasterećenju, ne uvođenju novih nameta bilo da je riječ o porezu ne znam na imovinu, ili smanjenju ovih potpora. Međutim, neću dalje dvojiti. Vjerujem na riječ znači državnoj tajnici da će ipak biti neko umanjenje manje, ali prema ovim vašim obrazloženjima ispada obrnuto. Ako je umanjenje manje mi ćemo apsolutno podržati zakonski prijedlog, a ako manjenje nije manje onda ćemo biti protiv.
Teško je govoriti o bilo kakvom umanjenju ako nije manje. Klub HSS-a, poštovana kolegica Ljubica Lalić. Izvolite kolegice!
Zlatko pa koji je tebi vrag danas? Gospodine potpredsjedniče, zahvaljujem se. Gospođo državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici! Očito da se današnja rasprava u Hrvatskom saboru ovako odvija u lepršavom stilu, a možda to nije ni loše. Možda je dobro da u lepršavom stilu se obavlja i na taj način se i sami dakako opuštamo i možemo razgovarat bez zaoštrenih tenzija i onih vrlo često nepotrebnih sukoba. Dakle, pred nama je točka dnevnog reda Prijedlog zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu. Gledajući prema popisu stanovništva Republike Hrvatske, kadrovsku strukturu stanovništva Republike Hrvatske dakako da smo svi bili zaprepašteni lošom kadrovskom strukturom stanovništva Republike Hrvatske. Ukoliko smo se opredijelili za dominaciju znanja, ukoliko smo se opredijelili za gospodarski razvoj Republike Hrvatske dakako da do tog razvoja nije moguće doć' bez ulaganja i dizanja obrazovanja svih stanovnika. Dakako, da je za obrazovanje itekako potrebne potpore. Ja sam uvjerena da upravo Prijedlog o potporama u obrazovanju dolazi iz spoznaje i saznanja da kako loša obrazovna struktura nije rezultat nedostatka volje sticanja znanja nego je vrlo često rezultat nemogućnosti slanja na školovanje svoje djece. To je posebice uočljivo u krajevima koja se nazivaju područja od posebne državne skrbi gdje je nezaposlenost preko 30%, gdje stanovništvo nema stalnog izvora prihoda, gdje su često oslonjeni na život od socijalne pomoći. I sa tih 400 kuna uistinu nije moguće slat svoju djecu na srednjoškolsko obrazovanje kad je vrlo često autobusna karta do mjesta školovanja veća od iznosa socijalne pomoći koju primaju. Istodobno upravo u tim područjima od posebne državne skrbi stanovništvo je uglavnom ili većim dijelom poljoprivredno orijentirano. Ne zbog toga što su oni to htjeli. Ne zbog toga što oni nisu se i kroz školovanje osposobili za neke druge poslove, nego je to posljedica i rata ali i još više posljedica one privatizacije kad su ostali bez posla i tada su sticajem okolnosti prisilno se vratili na zvanje svojih očeva. Nažalost, od te poljoprivrede dakako da izvora financiranja nema i u tom smislu su potpore apsolutno potrebne. Dakle, mi u Hrvatskoj seljačkoj stranci ocjenjujemo da je izobrazba itekako potrebna, da su potpore itekako potrebne i to pozdravljamo u ovom prijedlogu zakona. Međutim, nešto smo primijetili što nam uistinu nije jasno. Predlagatelj je Ministarstvo gospodarstva. I sad se pitamo, kako to Ministarstvo gospodarstva razmišlja o također jednoj gospodarskoj grani koja je u Hrvatskoj značajna, a to je poljoprivreda? Zar mi zaista mislimo da je danas moguće se baviti poljoprivredom bez sticanja odgovarajućeg znanja? Ja vas uvjeravam jer živim s tim ljudima i sama se izvan posla bavim tom djelatnošću, danas se poljoprivredom ne mogu bavit, uspješno bavit ljudi koji nemaju odgovarajućeg obrazovanja. I treba razmišljat upravo o tome da ni onim obiteljskim gospodarstvima ili ljudima kojima dajemo poticaje za proizvodnju moramo omogućiti školovanje za obavljanje te djelatnosti. Da li smo mi predvidjeli, da li smo mi zacrtali obrazovanje poljoprivrednika u smislu kako doći do sredstava iz Europskih fondova? To su ljudi koji imaju osnovnu školu, a često nemaju ni osnovne škole. Na koji način će oni doć' do izvora financiranja i na koji način će oni osposobiti svoja poljoprivredna gospodarstva? Da li ste gospodo predvidjeli sredstva za takvo obrazovanje? Nije predviđeno obrazovanje, nisu predviđena sredstva uz istodobnu konstataciju da nam je poljoprivreda jedna od najznačajnijih grana u Republici Hrvatskoj, a ja kao pripadnik Hrvatske seljačke stranke rekla bi, povezana sa turizmom držim da je to strateška gospodarska grana u Republici Hrvatskoj. Bojim se da u ovim razmišljanjima prema poljoprivredi, da nismo dorasli zadatku koji je pred nama, bojim se da izostankom razmišljanja i kroz ove zakonske odredbe ne skrbimo o poljoprivredi, ne skrbimo o poljoprivrednicima i ostavljamo ih negdje na margini gospodarske djelatnosti. I sve dotle dok poljoprivredu budemo ostavljali na marginu političkog promišljanja sve do tada će nam uvoz i nadalje rast. Hranit ćemo se uvoznom hranom. Istodobno ćemo imat svoje stanovništvo nezaposleno, jer nepostojanje primarne poljoprivredne proizvodnje u Republici Hrvatskoj javlja i logičan zaključak da nam onda ne treba ni prehrambena industrija. Pa ako nam ne trebaju seljaci, pa ako nam ne treba prehrambena industrija jer se sve može uvozit, ne znam na temelju čega i od čega će živit svi oni koji danas još uvijek kako tako ali životare, vegetiraju od te poljoprivrede. Evo, to je razmišljanje Hrvatske seljačke stranke. I mi ćemo podržat ovaj prijedlog zakona jer smo rekli da se itekako zalažemo za školovanje i stručno usavršavanje. Ali očekujemo barem odgovor, a može i do kraja, do glasovanja mogu biti i amandmani na ovaj prijedlog zakona. Pa dajte malo razmislite o poljoprivredi, razmislite malo o toj velikoj masi ljudi kojima je itekako potrebno obrazovanje i ne samo obrazovanje nego i poticajne mjere jer će i kroz obrazovanje lakše dostići onaj cilj a cilj je konkurentnost i u Europskoj uniji. Sam ulazak u Europsku uniju neće nam ništa promijeniti ako prije toga nismo sami promijenili. Mi te ljude moramo naučiti kako će oni doći do sredstava iz Europskih fondova. Ma lijepo je čuti da imamo ponudu i da se mogu dobiti bespovratna sredstva. Međutim, kad ti ljudi krenu u realizaciju tih sredstava, kad moraju proći malo slikovito rečeno onaj križni put a za njih je to križni put jer nemaju dovoljno znanja onda tek vidimo da imamo negdje daleko obješenu jaknu do koje bi se željelo doći ali nemamo sposobnosti doći. Da bi se otklonilo, evo neka predlagatelj i razmisli i neka ide, neka predloži amandmane u smislu dopune ovih izmjena i dopuna zakona, Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu. Ali uz ove primjedbe mi ćemo dakako u klubu Hrvatske seljačke stranke podržati. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Pa evo, ja želim ispraviti jedan navod uvažene kolegice Lalić. Nije točno da nitko ne vodi računa o poljoprivrednicima. Upravo vodi Europska unija. I ono što ste spomenula bit korištenja fondova, predpristupnih fondova prije svega uvjet je za svakog mladog poduzetnika koji starta u poljoprivredi ukoliko znači nema iskustvo a mladi to nemaju da mora imati obrazovanje. Prema tome, ovdje bi pored navođenja tvrtki, pored navođenja obrtništva moralo stajati i obiteljsko gospodarstvo koje bi moralo imati iste beneficije na obrazovanje kao što ima i obrtnik jer upravo nositelj poljoprivrednog gospodarstva ujedno je i poduzetnik odnosno mora imati obrazovanje i za stjecanje ali i svakako i da bi poslovao i znao raditi što je uvjet u kompletnoj tehnologiji i primijenjenoj tehnologiji. Hvala lijepa.
Hvala. I drugi ispravak poštovani zastupnik Pero Mlinarić.
Štovani gospodine predsjedniče. Gospođa zastupnica iznijela je niz netočnih navoda, ja ću pokušati samo jedan. Uzmite da je njihova Vlada, prošla Vlada ostavila devastirano, jedno od najviše devastiranih ministarstava i dolaskom ministra Čobankovića poticaj se nešto za dva puta povećao. A osim toga, naše sad ministarstvo je gospodin ministar Čobanković doveo u red da Europa dolazi učiti od našeg ministarstva kako je sređeno, jedno od najboljih ministarstava. Hvala.
Povreda poslovnika poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Malo sam bila u nedoumici ali ipak je povreda poslovnika. Ispravljam povredu poslovnika članka 209. jer ste dopustili kolegi zastupniku da svojim netočnostima ispravlja moj točan navod. Dragi kolega Mlinariću, poticaji nisu povećani u odnosu na 2003. godinu. Dapače, smanjeni su. Pitajte ljude koliko su dobili pšenicu. Koji je poticaj? Tisuću 650 kuna. Pitajte ih koliko su dobili. Dobili su tisuću 100 kuna i 800 kuna za kukuruz itd. Prema tome, već ako idete na ispravak onoga što ja nisam rekla a imputirate mi da sam nešto rekla onda barem koristite službene i točne podatke istine radi. Ovom narodu ne treba više netočnosti.
Sada vi kažete da zastupnik Mlinarić je ispravljao nešto što vi niste rekli neke tvrdnje. To ćemo vidjeti. Jedino možemo to provjeriti da se ne oslonimo na sjećanje i pamćenje. … [[Upadica se ne čuje.]] E sad ne možemo odmah trenutačno. … [[Upadica se ne čuje.]] Nas dvoje? Može. Završni osvrt državna tajnica Tajana Kesić-Šapić. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Žao mi je što gospodina Kajina nema da mu odgovorim na njegovo pitanje odnosno na krivu interpretaciju. Naime, izmjenama Zakona o porezu na dobit koji je stupio na snagu 1.1.2007. brisao se onaj članak i on cijele ove godine nije funkcionirao o onome što je pričao gospodin Kajin. Dakle, taj članak nije provediv bio ove godine. Znači, on je maknut iz Zakona o porezu na dobit. I upravo zbog toga se krenulo u izradu novog Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu. Mi smo radili simulacije i na velikim i na malim tvrtkama i simulacije su pokazale da su porezne olakšice veće nego što su to bile u onom prvom zakonu. Ono što bih još željela odgovoriti uvaženoj saborskoj zastupnici a vezano na poljoprivredu. Znači, ovim zakonom se dodjeljuju porezne olakšice. Znači, temeljem ovog zakona koji se veže na Zakon o porezu na dobit i ministar financija treba izraditi pravilnike koji su vezani uz ovaj zakon. Znači, svi oni koji su u sustavu poreza na dobit ili poreza na dohodak, pa i poljoprivrednici mogu ostvariti pravo. Znači, nitko ne priječi poljoprivrednika koji je d.o.o. ili poljoprivrednika koji ima otvoren obrt da dobije poreznu olakšicu za usavršavanje i obrazovanje radnika. … [[Upadica se ne čuje.]] Ali mora biti osnovica za obračun poreza. Ako on nije porezni obveznik na temelju čega će se onda dati porezna olakšica, u tome je problem. … [[Upadica se ne čuje.]] Mora biti u sustavu, nema. Onda se mora i Zakon o porezu na dobit mijenjati cijeli, tako da u ovom trenutku nažalost ovo sada nije moguće. Evo, ja se zahvaljujem svima koji su podržali ovaj zakon. I evo ujedno mi je žao što gospodina Kajina nema da u principu čuje. Hvala.
Zašto vam je tako žao? Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Konačni prijedlog Zakona o državnoj potpori za obrazovanje i izobrazbu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Jednoglasno sa 115 glasova za donesen predloženi zakon.
Štovani gospodine predsjedniče. Eto u smiraj dana jedna smirujuća tema oko koje nema mislim ni stranačkih ni ljudskih dilema. Dobro, i bili bi pokojnici zadovoljni što u ovom Visokom domu nema puno ljudi. Oni nisu voljeli veliku graju i veći dio života proveli su u usamljenosti sa vlastitim idejama privrženi duboko idejama hrvatske slobode, ljudskoga dostojanstva. Ja ću pročitati tu kratku odluku i onda ću nešto kazati u jednom od njih. Nadam se da će kolega Andrija Hebrang govoreći u ime Kluba HDZ-a biti komplementaran tako da ćemo uštedjeti vaše vrijeme, da ćemo kazati ono što je bitno. «U povodu 15-tne obljenice međunarodnog priznanja Republike Hrvatske mi zastupnice i zastupnici 5. saziva Hrvatskog sabora odlučili smo da se na prikladnim i počasnim mjestima o kojima odluku treba donijeti posebno stručno povjerenstvo sastavljeno od arhitekata, povjesničara umjetnosti i kipara postave biste ili kipovi koji bi sve buduće zastupnice i zastupnike, goste Sabora i druge saborske posjetitelje i namjernice podsjećale na naše posthumno odavanje priznanja: Prvo, doktoru Franji Tuđmanu, prvom predsjedniku Republike Hrvatske za njegov veliki neupitni doprinos uspostavi, obrani i međunarodnom priznanju Republike Hrvatske kao slobodne, neovisne i demokratske Hrvatske države. Drugo, uzoritom kardinalu doktoru Franji Kuhariću za velike zasluge za međunarodno priznanje Republike Hrvatske i za dosljedno zalaganje za zaštitu ljudskih prava i primjenu najviših moralnih načela tijekom teških dana i godina rata, okupacije i borbe za oslobođenje naše zemlje te za odlučnu osudu svakog i svih zločina koje su počinili pripadnici hrvatskih snaga u Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini.» To je sadržaj Odluke. Danas je sretan dan po tome. Govorili smo malo o Marinu Držiću. Govorili smo inače o praksi koja se oživljava zadnjih godina da mi počinjemo njegovati vrednote zahvalnosti i prisjećanja na časne ljude iz hrvatske povijesti. Prije par dana sreo sam jednog profesora matematike koji je otkrio baveći se arheologijom bogatog hrvatskog nasljeđa, jednog čovjeka matematičara koji se zove Feler. Koji je citiran gotovo kao Nikola Tesla, za kojeg ja pretpostavljam vrlo mali broj ljudi u ovom Visokom domu je čuo kao što nisam ni ja čuo. Ima 150 teorema koji se po njemu zovu i potpuno je nepoznat hrvatskoj javnosti. Ja bih prije svega, ja ću govoriti nešto malo o doktoru Franji Kuhariću kojega osobno smatram hrvatskim Tomom Morom ili Thomasom Mooreom. Mislim da nije važno samo donijeti puku odluku da se postavi spomen obilježja u ovaj Visoki dom nego moramo osmisliti, osvijestiti i prihvatiti svijest o tome da je pravo i pravedno da se te, ti spomeni stave u ovom Visokom domu. Ja eto govorim možda posljednji put sa ove govornice u ovom sazivu Sabora, a i prvi put sam govorio o doktoru Franji Kuhariću jer sam ako se sjećate bio predložio amandman na prvi državni proračun ove koalicijske Vlade, Vlade HDZ-a da se kao spomen izradi jedna planinska cesta od Sošica do Svete Gere koja bi se također zvala po uzoritom kardinalu doktoru Franji Kuhariću. Predsjednik Vlade i ministar financija su prihvatili taj prijedlog amandmana. On je bio usvojen. Nažalost ministar Šuker iako mi je u nekoliko navrata obećavao, a to je obećanje osnaživao i ministar Kalmeta nikada tih 14 milijuna kuna nisu osigurali. Tako eto ta cesta nije izgrađena. To je veliki dug. Ja ne želim od toga praviti nikakve probleme. Ali bi bilo dobro ako HDZ dobije većinu da napravi tu obvezu jer tko živ, tko mrtav. Zašto uzoriti kardinal doktor Franjo Kuharić zaslužuje spomen u Visokom domu? Zato što je uzoriti kardinal doktor Franjo Kuharić naprosto bio uzorit čovjek. Za njega je britanski povjesničar Norman Stone jednom kazao da je na njega osobito ostavio duboki dojam jer je bio mudar, snošljiv, razuman i vrlo pametan čovjek. Dodao je uz to da je Kuharić predstavljao pozitivnu hrvatsku snagu jer je iskazivao sklonost razgovoru i kompromisu. Skromno bi dodao još neke vrline koje su krasile kardinala Kuharića a koje je Norman Stone propustio spomenuti jer ih nije imao prigode i sreće upoznati. Kardinal Kuharić bio je krajnje duhovit, blag čovjek, čovjek neustrašiv, snažne volje, nepokolebljiva karaktera, neuništive vjere i duboke duhovnosti. Bio je za svakog od nas i sve, bilo bi za sve nas i svakog od nas korisno i poučno da nam upravo takav uzoriti čovjek u skoroj budućnosti postane uzorom. Ja ću vašu pažnju usmjeriti samo prema svjetovnim postignućima i poslanju uzoritog kardinala jer nisam stručnjak za bogoslovlje i vrlo malo se razumijem u teologijsko nasljeđe iako sam ga nešto studirao. Ja mislim da je on neka vrsta inačica Thomasa Morrea, glasovitog britanskog ili engleskog pravnika, državnika kojeg je britanski kralj odnosno engleski kralj dao skratiti za glavu, a Sveti otac Ivan Pavao II 2000. godine proglasio svecem zaštitnikom državnika i političara. Franjo Kuharić za razliku od Thomasa ili Tome Morrea koji je morao pisati svoju utopiju koja se nikad nije ostvarila imao je veliku životnu sreću da je sve svoje ideale i narodne ideale uspio dočekati živ: pad komunizma, povratak Hrvata u zajednicu slobodnih svjetskih naroda, ostvarenje Hrvatske države i što je njemu posebice bilo važno proglašenje Alojzija Stepinca blaženim i svetim. Doživio je i da dođe Sveti Otac u Hrvatsku. Od puno razloga koji potkrepljuju ovaj Prijedlog ja ću izdvojiti 5 velikih postignuća životnih i vrlina svjetovnih uzoritog kardinala Kuharića. Prvi je bio otpor svim vidovima totalitarizma. Znači od trenutka kad ga je zaredio Alojzije Stepinac, poslao ga u krvavu kupelj pa do smrti zapravo do 1990. godine on nije samo svjedočio nego je bio mučenik zbog toga što se borio za autonomiju crkve, za vjeru, za hrvatsku slobodu, za ljudsko dostojanstvo. A u prilogu, u malom prilogu koji sam vam dao vidjet ćete kakve sve je muke prolazio taj prekrasni čovjek, s kakvim tihim mirom, a podsjetit ću samo na jedan dio tog blagosti kardinala Kuharića već u zrelom dobu komunizma kad je bio često pozivam od lokalne UDBA-e na informativne razgovore kao i ostalom i predsjednikovog Visokog doma. Ovako Juraj Kolarić svjedoči u njegovom razgovoru sa agentom UDBA-e. Kaže njemu udbaš: "Po vašoj vjeri mi koji ne vjerujemo doći ćemo u pakao." "Kako će nam tamo biti?" – pita njega udbaš. On je odgovorio: "To ćete vi vidjeti. Ali ja vam to ne želim. Mi smo dva svijeta. Ja vjerujem u Boga, vi u Boga ne vjerujete. Vi meni želite zlo, ja vama želim dobro. Tako se nikada ne možemo sresti." Znači on je na jedan diskretan način svjedočio svojoj vjeri, ali kao Zagorec je poručio da tom udbašu ne gine pakao. Kad je govorio i počeo sad u teškom vremenima rata je teško sačuvati Crkvu od političkih utjecaja, on je ipak to uspio učiniti, kao što je to učinio u Toma Moore u odnosu na engleskoga kralja. Govoreći '90.-ih godina, zapravo '94. godine on je ovako govorio o odvojenosti Crkve i države. Isus nije sklapao savez ni s jednom zemaljskom moći, ni s Herodovcima, ni s Farizejima, ni s Aducejima, ni sa Zelotima, ni s limskim imperiom. Gotovo da mogu postaviti naše stranke koje bi se mogle identificirati sa tim sektama. On je bio sloboda, istina i on je govorio istinu. Zato ni Crkva ne stvara saveze ni s političkim strankama ni s režimima, a u stvarnosti živi želeći svakom navijestiti Evanđelje. Treći nalog, on se je zalagao za etičnog ratovanja. U čuvenoj propovjedi vojnicima u Mariji Bistrici on je, imate to u zapisu pa neću vam ponavljati, je dao nauk o visokoj etičnosti ratovanja. Zatim je iskazivao bezgraničnu ljubav prema hrvatskoj slobodi, domovini i državi. I konačno, odrješito je osudio zločine, gotovo vapajući prema nebu nakon Ahmića. Tu večer sam bio kod njega u dvorima gore, primio me je jednom ljekovitom smirenošću. Nakon toga je napisao: "To molim i zaklinjem Hrvate u ime Isusa Krista raspetoga i uskrsloga koliko su Hrvati u Bosni i Hercegovini odgovorni za taj sukob toliko su odgovorni i za svu štetu nanesenu Hrvatskoj i hrvatskom narodu, međunarodnim odnosima i u svjetskim sredstvima priopćavanja. Hrvatska sama žrtva agresija opterećena stotinama tisuća izbjeglica iz Bosne i Hercegovine među kojima je većina Muslimana, sada je i sama optuživana za krvavi sukob između Muslimana i Hrvata u BiH. Vlada države Hrvatske o tome ima reći svoju riječ. Postoji moralno pravo da čovjek brani svoj život i svoje pravo ali samo u granicama etičkih normi, nikada nije dopušteno činiti zločin protiv tuđeg života, protiv tuđe imovine, protiv dostojanstva drugoga. Stoga mi osuđujemo svaki zločin tko god ga počinio. Tko čini zločin ratuje protiv samoga sebe i navlači Božje prokletstvo na samoga sebe." Neću dalje ponavljati razloge, pričekat ću da kolega Hebrang, ja se pretpostavljam da će on većinu svog izlaganja posvetiti razlozima za postavljanje biste doktora Franje Tuđmana. Ja ću kazati samo jednu anegdotu, osjećam neku vrstu osobne obveze da preložim i postavljanje te biste. U nizu zanimljivih razgovora sa doktorom Franjom Tuđmanom jedan se odnosio na naziv Trga Maršala Tita. Neosporno je da je on znao da je Maršal Tito počinio silne i velike zločine, a bilo je dramatično vrijeme i razgovarajući o tome ne ili da ukloniti taj naziv ja sam se sjetio jednog argumenta koji je on prihvatio. Ja sam rekao gledajte taj kazališni trg uvijek je nosio nazive diktatora. Pa ako ja sam nešto mlađi i ako me sreća podari eto da budem malo duže na životu, a vi uspijete stvoriti hrvatsku državu bilo bi logično da i taj trg dobije vaše ime. I u kasnijim pokušajima nije bilo dovođenja u pitanje te ideje. Bilo bi dobro da taj trg se zove "Kazališni trg", a ovaj mali spomen je možda važniji za doktora Franju Tuđmana da baš ovaj saziv Sabora postavi tu bistu. Moja ideja da se biste postave dolje, desno od stepenica, da bude uzoriti kardinal Franjo Kuharić, kad ljudi idu u restoran, kad idu pušiti i piti da se zaustave na trenutak pred tim hrvatskim Tomom Moorom. A ovo lijevo gdje stoji sada Mislav Bago da bude doktor Franjo Kuharić, tamo prolaze novinari, da razmišljaju malo o hrvatskoj slobodi i hrvatskoj domovini. Hvala vam lijepo.
Hvala. Odbor? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava inicijativu kolege Letice jer je to na smjeru naše državničke politike koju podržavamo i mogu reći sa velikim žaljenjem da će ovo biti prva bista pokojnog predsjednika doktora Franje Tuđmana u gradu Zagrebu. To je sramota naše generacije. Ali jedne duge noći '98. godine pročitao mi je pokojni predsjednik pismo koje je dobio od Henrya Kisingera, velikog državnika jednog od rijetkih koji je u to vrijeme razumio probleme mlade hrvatske države. Kisinger je rekao ovako: "Gospodine predsjedniče niti jedan veliki čovjek za svoga života nije dočekao zahvalu svojih suvremenika. Pa tako neće ni vi. Ali budite sigurni povijest će to ispraviti." Pa neka i ova inicijativa bude prvi korak na ispravljanju te nepravde. Ovo je prilika da se podsjetimo uloge dva najveća velikana, dva najčvršća stupa u temeljima hrvatske države, kardinala Kuharića i doktora Franje Tuđmana, pa ću ja pročitao obrazloženje naše potpore ovom prijedlogu. Hrvatska i njezini narodi imali su najveću povijesnu sreću da im je Bog podario dva velikana u najosjetljivijem razdoblju hrvatske povijesti, u vrijeme ostvarenja hrvatskoga sna, višestoljetnoga snaga da dobijemo svoju državu u kojoj ćemo sami odlučivati o svojoj sudbini i u kojoj će se ostvariti ravnopravnost sa ostalim narodima koji Hrvatsku prihvaćaju kao svoju domovinu. Kardinal Franjo Kuharić, rođen 15. travnja 1919. godine u Pribiću kraj Krašića. Njegov životopis je tipičan za vrijeme kada je živio. Nakon završenog Studija teologije, zaređen je u svećenika 1945. godine. Bilo je to olovno doba orgijanja komunističkih zločinaca i to je odredilo okvir njegovog crkvenog ali i svjetovnog života. Komunisti su dva puta na njega pokušali atentat, ali božja ga je volja spasila. Kada su mu provalili u župski ured u Rakovu Potoku i ostavili poruku da će ga mrak pojesti ako ne ode, odlučio je boriti se i svojom hrabrošću i svojom vjerom u Boga ostati i unatoč prijetnji neprijatelja. On je u toj župi proveo punih 19 godina. Zaredio ga je nadbiskup Alojzije Stepinac riječima, poznatom izrekom: "Šaljem vas u krvavu kupelj. Baš kao što je Isus rekao svojim učenicima, šaljem vas kao ovce među vukove.". Bilo je to doba Bleiburga, Križnoga puta, ubijanja i nestajanja civila, žena i djece, doba kada je mrak mržnje ušao u crvene duše. Ali to nije pokolebalo mladog svećenika Kuharića da ustraje u svojoj borbi u kojoj suprotstavlja ljubav protiv mržnje. O tim godinama on će 1991. godine kada je služio misu za maceljske žrtve rekao: "Bila su to strašna vremena. Kada su bila pogažena sva etička načela i sve konvencije koje su uvijek štitile zarobljene i ranjene od nasilja, ideologija mržnje je pokazala kako duboko može pasti čovjek kada mu Bog umre u njegovoj savjesti." Veličina kardinala Kuharića je u tome da je protiv zla uvijek išao blagošću i mirom i bio je pravi učitelj opraštanja. Poznat po svom promicanju kršćanske krijeposti, domoljublja i dostojanstva hrvatskoga naroda, borio se za vjersku slobodu i čast hrvatskoga naroda. Promicao je blagost, ljubav i vjeru, ali i ustrajanje u zaštiti hrvatskih nacionalnih interesa i jedan je od najsjajnijih primjera kako je crkva u Hrvata bila jedini trajni oslonac u očuvanju opstojnosti hrvatskog identiteta. To je posebno dolazilo do izražaja u povijesnim razdobljima orgijanja raznih osvajača hrvatskoga duha, ali i hrvatske slobode i hrvatske zemlje. Tako je i Franjo Kuharić svoje najsjajnije trenutke svoga djelovanja doživio u 90-tim godinama u doba srpske agresije na mladu, tek stvorenu Hrvatsku državu. Kardinal Bozanić o tom razdoblju kaže: "Bio je glas istine i savjesti, osporavan sa raznih strana. To se događalo po pitanjima koja ne mogu biti po ničemu sporna, mislim na njegovo domoljublje, na poštivanje prema drugim religijama, na nesebičnost, za skrb za pravednije društvo, za dostojanstvo čovjeka i obitelji.". A Sveti otac Papa Ivan Pavao II izražavajući sućut vjernicima nakon smrti kardinala rekao je: "Tijekom komunističkog režima, ali i tijekom nedavne hrvatske prošlosti označene stradanjima, zalagao se je svim silama za obranu slobode i dostojanstva hrvatskoga naroda ujedinjujući blagu ljubav s čvrstom postojanošću pastira odgovornoga za svoje stado.". U razdoblju kada je agresor ubijao i palio Hrvatskom, naš kardinal Kuharić sije riječi oprosta. Koliko je snage trebalo smoći u tim trenucima i reći sljedeće: "Ako je moj protivnik i moj neprijatelj spalio moju kuću, ja neću zapaliti njegovu. Ako je razorio moju Crkvu, ja neću dirnuti njegovu, čuvat ću je. Ako je napustio svoj dom, ja mu ni igle iz njega neću uzeti. Ako je ubio mog oca, sestru, brata, ja neću vratiti istom mjerom nego ću poštovati život njegova oca, njegova sina, brata i sestre.". U tome je Franjo Kuharić bio velik. Snažna duha koji mu je omogućio oprost najtežih zločina i hrabra držanja u najvećoj pogibiji. U najtežim trenucima povijesti bio nam je podrška, nada i utjeha. Svoj duh prema njemu, ali i prema cjelokupnoj crkvi koja nam je pomogla preživjeti to razdoblje, možemo barem djelomično vratiti postavljanjem trajnog obilježja u prostorije ovoga hrama demokracije. Nekoliko riječi o prijedlogu za postavljanje biste doktoru Franji Tuđmanu. Najveći sin hrvatskoga naroda kojega nam je sudbina dodijelila u najtežim trenucima povijesti svakako je doktor Franjo Tuđman. Doktor znanosti, akademik, povjesničar, vojskovođa, političar. Toliko života u jednom jedinom. Po uvjerenju i djelovanju antifašist, u mladosti zbog svojih socijalnih nazora gorljivi komunist. Kao većina hrvatskih domoljuba probudio se iz lažnog sna komunizma kada je sagledao njegovo pravo lice. Razočaran ostavlja sve funkcije, odriče se moći i položaja i odlazi tamo kuda su komunisti slali sve one koji su progledali, u komunistički zatvor, jer njegov je politički grijeh bio velik. Tražio je povijesnu istinu o strašnom razdoblju hrvatske povijesti, o 2. svjetskom ratu, tražio je objektivizaciju loših strana toga razdoblja i postao je najveći neprijatelj komunista jer je težio za istinom, a to mu neki ni danas još ne mogu oprostiti. No, Franjo Tuđman neizmjernho je veći od svojih političkih protivnika. Gradi uporno svoju ideju hrvatske neovisnosti i okuplja istomišljenike. Zato jedini od hrvatskih političara dočekuje spreman početak 90-tih kada se otvara izgledna mogućnost rušenja za Hrvate mračnog i krvavog režima. U tom i takvom režimu koji je iza sebe ostavio stotine tisuća hrvatskih žrtava pobijenih nakon završetka 2. svjetskog rata, stotine ubijenih od udbaške ruke u tuđini, desetke tisuće zatvorenih zbog političkog uvjerenja nije bilo opstanka za hrvatski narod. Doktor Franjo Tuđman jedini je bio dovoljno mudar i dovoljno hrabar da na prvim demokratskim izborima ukloni komuniste s vlasti i uvijek je govorio na sastancima prije tog razdoblja, da komunizam može izdržati samo do prvih demokratskih izbora i to je dokazao. No njegova povijesna misija nije stala na tome, jer cilj je bila neovisna Hrvatska država. Govorio bi naša je politika mira i pravde, ali poznavajući našu krvavu povijest, pripremimo se za najgore, pazimo da ne damo ni najmanji povod za rat, ali se za njega pripremimo. I na žalost opet je bio u pravu. Srpska agresija uz pomoć Jugoslavenske armije na mladu i nenaoružanu državu bila je nemilosrdnija od svih agresija u povijesti. Umjesto mirnog razdoblja mlade države dolaze razaranja i rušenja, umjesto uspostave pravnog poretka, ubijanja i mučenja. Ali ovoga puta za razliku od sličnih situacija u povijesti, Hrvatska je imala Franju Tuđmana. Izabrao je mudar put određen njegovim poznavanjem povijesti. Rekao je, ako je povijest učiteljica života, onda ovaj put rat nećemo izgubiti. Zato je okupio sve što je imao i lijevo i desno, zato je ne pomirio, ali primirio sve duboke raskole hrvatskog društva, imobilizirao u obrani svu narodnu energiju. Otpali su samo oni kojima je bila strana i sama pomisao na slobodnu Hrvatsku. Mnogi na tom dugom i teškom putu nisu izdržali. Otpadali su i postajali politički protivnici. To je zato što samo najveći vide dalje i zato ih svaki narod naziva svojim velikanima, a mali koji otpadaju gledaju im u leđa i gomilaju srdžbu, ponekad na kratko okolnosti tim malima dozvole da tom srdžbom zavaraju i sam narod, ali povijest će pamtiti samo velikane. A najveća povijesna vrijednost Franje Tuđmana je to što je sa svojim narodom stvorio hrvatsku državu i zato ga je narod opetovano birao na svim izborima i zato je neporažen ostao sa političke scene. Neki ga pokušavaju pobijediti sada, jer ga nisu mogli za života. Sada kada ga više nema, ali njima je povijesna anonimnost zajamčena. Neizmjerna ljubav prema svom narodu i državi istjerala mu je suzu kada je podizao hrvatski stijeg pred Hrvatskim državnim saborom, tada Državnim sada samo Hrvatskim, a muževne suze nije mogao sakriti niti na komemoracijama svojim poginulim vojnicima. Njegova hrabrost bila je poslovična i za mene osobno to je bila najčešća veza s njim. Sjećam se prosinca '91. kada me slao u Osijek radi državnog legitimiteta Slavonije u slučaju izglednog presijecanja posljednje sjeverne komunikacije, a uputa je završila riječima: "Ako ne uspijemo obraniti posljednju cestovnu komunikaciju za Slavoniju, zapamti izgubili smo rat. Moja je zapovijed u tom slučaju svi se morate vratiti kako god znate preko Mađarske, idemo zajedno izginuti na najbližu bojišnicu, na obližnju Kupu, Hrvati neće ni ovoga puta imati državu, ali će imati još jednog Zrinjskog, a to je zalog da će se država jednog dana ipak stvoriti." Tako govore samo najveći i to je uzor koji obvezuje, ali rat se ne dobiva samo s hrabrošću i domoljubljem, potrebna je mudrost, a ona je iz Tuđmana zračila u svakoj odluci. Mnogi nisu razumjeli njegovu taktiku pregovaranja kada si slabiji, a ratovanja kada imaš premoć, jer samo tako mogao je David pobijediti Golijata. Franjo Tuđman nije uspio samo u jednome, nije uspio na stranu hrvatske ideje o slobodnoj državi pridobiti neke zapadne prijatelje kojima je toliko težio, a od njih je dobivao uglavnom udarce, embargo na oružje, jugoistočne integracije, Dayton, Haag. Politički patuljci opet nisu razumjeli i nazivali su ga izolacionistom, njega koji je prvi u hrvatsku politiku uveo težnju prema zapadu. Iako se danas mnogima otvaraju oči nakon posljednje Haaške presude sretni smo da smo u ratnim vremenima imali čovjeka koji je to prvi shvatio, zato je u tome uspio najviše što je mogao u datim okolnostima. Tuđman je unatoč tome što je Hrvatska bila neželjeno dijete uveo mladu Hrvatsku u Ujedinjene narode i u Vijeće Europe. Uspio je u onome što mu neki danas ne praštaju. U ratu je održao demokraciju, u ratu je stvorio pravnu državu, u ratu je abolirao neprijatelja, u ratu je započeo gospodarski oporavak države, stvorio je temelj svekolikog napretka Hrvatske kojega danas proživljavamo. Omogućio nam je da budemo ponosni koliko i drugi narodi. Priključio je najstariji europski narod društvu onih koji sami odlučuju o svojoj sudbini i zato je najveći. Eto to su razlozi zbog kojih vas molim da podržite ideju o postavljanju biste našim velikanima, njihovim pristalicama da se svako jutro poklone s poštovanjem, njihovim protivnicima da napokon počinju razmišljati, a stranim gostima da vide kako i mi poput tih stranca cijenimo temelje na kojima smo nastali. Hvala. [[Pljesak.]]
Predlagatelj, zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, samo tri rečenice zahvale. Prije svega to je jedna ideja neovisnog zastupnika koji u ovom Saboru nema nikakvu težinu ako je ne podrži većina, zato se želim zahvaliti prije svega Hrvatskoj demokratskoj zajednici koja će to podržati. Nadam se da će i kolega Linić utjecati na SDP da i oni podrže. Jedan od prvih gesti koje smo mi napravili bio je prema pokojnom Ivici Račanu. Kad smo dobili izbore onda me zvao Račan da nekako olabavimo atmosferu da li bi odigrali partiju tenisa. Ja sam otišao kod Tuđmana, on je rekao kako da ne. Bolje je, kaže, da igramo tenis nego da ih zatvorimo. Tko god završi u zatvoru osvoji vlast u ovoj nesretnoj državi. Znači zahvalio bih se i želio bih da što se tiče HSS-a i ovih stranaka, mislim da će svi podržati. I zahvalio bih se osobno dr. Andriji Hebrangu na vrlo sadržajnom izlaganju, dakako da takva izlaganja ne podnose kritičnost, zato su imala dozu apologije koju ja ne bih sebi pripustio. I sama ideja da možda se na Trgu sv. Marka koji se nikako ne smije mijenjati u svome nazivu mogla se kip postaviti na mjestu gdje je pokojni predsjednik pustio suzu, međutim to nije područje naše nadležnosti. Mi imamo taj Visoki dom, u njemu smo autonomni, ja bih molio na kraju samo da kad i ako se uhvati, prihvati ova odluka da se zaduži tajništvo da je realizira kako ta odluka ne bi zavisila od političke volje bez obzira tko osvoji većinu u ovom Saboru. Hvala vam svima.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prijedlog odluke o postavljanju spomen-biste uzoritog kardinala doktora Franje Kuharića i prvog hrvatskog predsjednika Hrvatske doktora Franje Tuđmana u Hrvatskom saboru. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Sa 104 za, 3 protiv, 8 suzdržanih donesena je predložena odluka. [[Pljesak!]]
Hvala gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo saborski zastupnici. Temeljem članka 7. Zakona o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora Vlada Republike Hrvatske šalje u Hrvatski sabor navedeni zakon koji omogućuje ratifikaciju ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za "Plinacro plinovodi II", odnosno za financiranje realizacije plana razvoja izgradnje i modernizacije plinskog transportnog sustava u Republici Hrvatskoj u razdoblju od 2007. do 2011. godine. Ugovor je potpisan u ime Republike Hrvatske od strane gospodina Ivana Šukera ministra financija u Splitu 31. srpnja 2007. godine, a od strane Europske investicijske banke gospodin Matthias Kollatz-Ahnen, potpredsjednik banke. Navedenim ugovorom je omogućeno da tvrtka "Plinacro" sklopi ugovor o kreditu gdje Republika Hrvatska daje jamstvo za kredit i nije opterećenje za proračun. U ovom trenutku želim naglasiti da ugovor o kreditu za "PLINACRO II" je potpisan između "PLINACRO-a" i Europske investicijske banke istog dana od strane predsjednika Uprave "PLINACRO-a" gospodina Branka Radoševića i potpredsjednika Europske investicijske banke i nalazi se u materijalima koji su pred vama. Projekt se sastoji od izgradnje novih plinovoda i objekata te razvoja transportnog sustava plinovoda u vlasništvu tvrtke "PLINACRO" sukladno ranije odobrenim izmjenama i dopunama plana razvoja, izgradnje i modernizacije plinskog transportnog sustava u Republici Hrvatskoj od 2002. do 2011. godine, a za razdoblje od 2007. do 2011. godine. U ovom kratkom obraćanju želim vas podsjetiti na temeljne ciljeve plana razvoja izgradnje i modernizacije plinskog transportnog sustava Republike Hrvatske od 2002. do 2011. godine. Prvo plinovodni sustav Pula-Karlovac koji uključuje regionalne plinovode Pula-Vodnjan-Umag te Kukuljanovo-Omišalj sa pripadajućim mjerno redukcijskim stanicama. Plinovodni sustav Like i Dalmacije što podrazumijeva magistralni plinovod Bosiljevo-Split-Ploče i regionalni plinovod Benkovac-Zadar-Šibenik-Drniš-Knin te pripadajuće odvojne plinovode i mjerno redukcijske stanice. Plinovodi sustav središnje istočne Hrvatske kojeg čine magistralni plinovod Slobodnica-Donji Miholjac-Drava-Šerdahelj i Mađarska sa svrhom otvaranja novog dobavnog pravca Magistralni plinovod Zagreb-Zabok-Rogatec-Slovenija sa svrhom povećanja kapaciteta dobave ruskog plina iz već postojećeg dobavnog pravca te otvaranje interkonekcije Slobodnica-Bosanski Brod te izgradnja i rekonstrukcija niza objekata na već postojećem plinsko transportnom sustavu. U razdoblju od 2007. do 2011. godine planirana je izgradnja ukupno 660 kilimetara 75 barskog plinovoda, 260 kilometara 50 barskog plinovoda i 25 mjerno redukcijskih stanica. Ukupna ulaganja za cjelokupno drugo ulagačko razdoblje od 2007. do 2011. godine iznosi približno 443 milijuna eura. Za zatvaranje cjelokupne financijske konstrukcije tvrtke "PLINACRO d.o.o." potreban je kredit u iznosu od 190 milijuna eura koji se može realizirati sa rokom povrata od 20 godina. Ugovor sa Europskom investicijskom bankom kojom se uz državno jamstvo "PLINACRO-i" odobrava zajam je preduvjet za realizaciju navedenih projekata, za daljnju plinifikaciju Republike Hrvatske, a što je od posebnog državnog interesa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za "Plinacro plinovodi II". Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Jednoglasno sa 119 glasova za i ovaj zakon prihvaćen.
Samo jednu informaciju. Da li mi možemo znati do koje točne dnevnoga reda ćemo danas raditi.
Do kad stignemo.
Pa šta to znači?
To znači to što sam rekao.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Sedmi okvirni program je glavni program Europske unije za financiranje, istraživanje tehnologijskog razvoja i usklađivanje nastalih znanstvenih i tehnologijskih politika. Ukupni proračun mu je 50 milijardi eura. Odnosi se na period od 2007. do 2013 godine i nastavak je Šestog okvirnog programa u kojem je Hrvatska bila vrlo uspješna. Samo da spomenem da smo participirali iz proračuna 3,2 milijuna eura, a izvukli smo otprilike 10,5 milijuna eura. Koje su koristi? Bit ću vrlo kratak. Koje su koristi za Republiku Hrvatsku od sudjelovanje u Sedmom okvirnom programu? To je bolje iskorištavanje postojećih istraživačkih kapaciteta kako ljudskih tako i infrastrukturnih kroz sudjelovanje, umrežavanje sa europskim institucijama, mogućnost odobravanja i dobivanja velikih projekata u milijunima kuna, zapravo milijunima eura te poticajni istraživač za potrebe gospodarstva Hrvatske i jačanje konkurentnosti našeg gospodarstva. Sigurno je važno da sudjelovanje u Sedmom okvirnom programu će dovesti do jačanja regionalnog, istraživačkog i tehnološkog kapaciteta i potencijala u RH-a. I ono što bih još samo na kraju ukratko rekao zapravo da u području znanosti i istraživanja nema pravne stečevine, nema acquis, pa je preduvjet za članstvo u Europsku uniju u biti i punopravno sudjelovanje u okvirnim programima, a što i daje prijedlog ovog zakona. Evo, najljepša hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Europske zajednice i Republike Hrvatske o pristupanju Republike Hrvatske 7. okvirnom programu Europske zajednice za istraživanje, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Državni tajnik, Dražen Vikić Topić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Vlada prihvaća amandman, odnosi se na članak 5. samo nomotehnički … uređuje.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Jednoglasno usvojen zakon sa 119 glasova za. Prelazimo na sljedeću točku - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o eksplozivnim tvarima, hitni postupak – prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 790 Prijedlog Vlade. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Državni tajnik Ministarstva unutarnjih poslova Ivica Kirin će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite državni tajniče! … [[Upadica se ne čuje.]] Što sam ja rekao? [[Upadica: Ivica Kirin sam rekao. Ja sam vas već promovirao u ministra, ali…]]
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo, ukratko dakle pojavila se potreba za izmjenama i dopunama zakona i pobrojat ću samo najvažnije razloge zašto smo predložili promjenu ovoga Zakona o eksplozivnim tvarima. Dakle, bilo je potrebno urediti problematiku proizvodnje eksplozivnih tvari koja dosada nije bila dobro riješena odnosno ovim zakonom se omogućilo donošenje podzakonskih propisa kojima će se urediti problematika proizvodnje eksplozivnih tvari. Zatim je utvrđen pravni temelj za donošenje podzakonskog propisa kojim će se propisati prostorni, tehnički i sigurnosni uvjeti za, koje moraju zadovoljiti prodavaonice pirotehničkih sredstava razreda P1. Zatim je utvrđena ovlast ministra unutarnjih poslova da podzakonskim propisom uredi način oduzimanja dozvole za miniranje. Utvrđuje se obveza nadzora nad osobama koje obavljaju poslove pripreme miniranja od strane osoba koje posjeduju dozvolu za tu vrstu miniranja. Utvrđuje se sudjelovanje Ministarstva unutarnjih poslova u postupku izdavanja lokacijske, građevinske dozvole za objekte čija je namjena proizvodnja i, ili skladištenje eksplozivnih tvari. I na koncu propisuje se i obveza usklađivanja poslovanja pravnih osoba sa odredbama Zakona o eksplozivnim tvarima i odredbama ovoga zakona. Dakle, to su bili najvažniji razlozi zašto smo predložili ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o eksplozivnim tvarima. I za kraj prihvaćamo amandmane Odbora za zakonodavstvo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o eksplozivnim tvarima. Amandmane koje je predložio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Jednoglasno sa 118 glasova za, usvojen predloženi zakon.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Stupanjem na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrani u kolovozu 2007. godine stvorene su pravne pretpostavke za donošenje odluke Hrvatskog sabora o nepozivanju novaka na obvezu služenja vojnog roka. Člankom 11. zakona propisano je da Hrvatski sabor može donijeti odluku o nepozivanju novaka na obvezu služenja vojnog roka te da Vlada Republike Hrvatske može uz prethodnu suglasnost Vrhovnog zapovjednika Oružanih snaga predložiti Hrvatskom saboru donošenje odluke o nepozivanju novaka na obvezno služenje vojnog roka. Sve je veća složenost budućih misija i zadaća Oružanih snaga Republike Hrvatske i potrebe modernizacije vojne tehnike zahtijevaju prilagodbu postojećeg tipa vojne organizacije odnosno popunu Oružanih snaga Republike Hrvatske profesionalnim sastavom a u okviru služenja vojnog roka dragovoljcima. Profesionalizacija naših oružanih snaga jedan je od utvrđenih reformskih ciljeva ostvarenja kojeg između ostalog podrazumijeva i suspenziju obveznog služenja vojnog roka i uvođenje dragovoljnog služenja vojnog roka. U skladu s dugoročnim planom razvoja Oružanih snaga Republike Hrvatske 2006. do 2015. godine oružane snage razvijat će sposobnosti oslanjajući se na potpuno dragovoljnu popunu s planiranim brojem od najviše 2 tisuće dragovoljnih ročnika godišnje. Napominjem ukoliko interes za dragovoljno služenje vojnoga roka bude i veći od ovoga broja Ministarstvo obrane odnosno oružane snage prihvatit će sve dragovoljne ročnike a zakonske izmjene su omogućile i služenje vojnog roka, dragovoljno služenje vojnog roka da bude dostupno i ženama. Dragovoljnim služenjem vojnog roka osigurava se visoko motivirano osoblje, na obuci ulazak odgovarajućeg broja osposobljenog osoblja u djelatni i pričuvni sastav Oružanih snaga Republike Hrvatske. Nepozivanje novaka na obvezno služenje vojnog roka neće imati utjecaja na borbenu spremnost oružanih snaga. Ukupno, projekcija osposobljenog kadrovskog pričuvnog potencijala sukladno odredbama Zakona o obrani jer obveza za muškarce je do 55. godine života, pa ukupno sa stanjem 1.1.2008. godine Hrvatska ima osposobljenog potencijala 751 tisuću i 106 obveznika. A primjera radi, na kraju ovoga razdoblja koje pokriva dugoročni plan razvoja, znači 1.1.2015. godine u projekciji je da bi osposobljeni kadrovski potencijal pričuvni bio 439 tisuća 85. Činjenica koja je omogućila donošenje ove odluke jer zakonska odredba kaže sukladno procjenama rizika i ugroza i obrambenim sposobnostima zemlje koja je doprinijela je i to Hrvatska sa punim i argumentiranim optimizmom očekuje slijedeći NATO summit u Bukureštu, očekuje pozivnicu i ulazak u sustav kolektiv obrane omogućava da se sada ponudi ova mogućnost dragovoljnog služenja vojnog roka odnosno suspenzije obveznog služenja vojnog roka. Prema tome, uvaženi saborski zastupnici predlažem da podržite ovu odluku, da donesete ovu odluku kojom od 1. siječnja 2008. godine novaci se više neće pozivati na obvezu služenja vojnog roka. Hvala vam lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Znači, ako za neki zakon treba dignuti u ovom parlamentu obje ruke onda ruke treba dignuti za ovaj zakonski prijedlog da naši mladići više ne odlaze služiti vojni rok. Ovo što se danas dešava više jednostavno nema smisla. Više mladića služi u ovom trenutku civilni vojni rok nego što odlazi na služenje vojnog roka, ili kako bi ga ja već i nazvao. Hrvatskoj razumljivo treba jedna mala profesionalna vojska. Mislim da je čak i ovaj prijedlog od 16 hiljada ljudi previše. Ta vojska razumljivo mora biti dobro obučena, mora biti maksimalno profesionalna. Jasno je da se isto tako zalažem da se hrvatska vojska što je moguće prije vrati iz Afganistana. Tamo će biti mrtvih, vojska nema što tamo više tražiti. Rat se rasplamsava, bojim se da je ta misija tamo unaprijed izgubljena. Ali pustimo sada to. Da se vratim na bit. Mi danas u ovom trenutku imamo daleko više ljudi koji služe taj civilni vojni rok no što odlaze na onaj redovni vojni rok. Vojsku treba znači na taj način te mladiće ostaviti kućama. Vojska treba isto tako lokalnoj samoupravi vratiti te vojne nekretnine. Što ih se prije tih vojnih nekretnina riješi mislim da će biti bolje i vojsci i državi, i lokalnoj samoupravi, i privredi, i zemlji u cjelini. Ovaj zakon o kojem je danas riječi je dobar zakon, ovo je hrabar zakon. Možda ima i određenu političku dimenziju i poruku, i on će zasigurno i po tom osnovu biti dobro prihvaćen među građanima Republike Hrvatske. Drugo je pitanje da li se jedan ovakav zakon možda mogao donijeti pred godinu ili dvije dana, ne u ovo izborno vrijeme. Međutim, bez obzira na sve dobro je da taj zakon zaživi sa 1.1.2008. godine. Neka konačno ti dečki budu doma. Ovo slanje u vojsku ja bih rekao ovakvu vojsku kakvu imamo danas naše roditelje košta više nego da su na studiju. Meni često recimo roditelji dolaze koji imaju dečke na odsluženju vojske, pa mi govore moram im platiti put za Pulu, pa moram im platiti put od Pule do Buzeta, pa onda isto toliko nešto im dati kada su kući preko vikenda. Prema tome, neka se gospoda u vlasti dogovore ili će biti u vojsci ili će biti kući. Ako su u upravi ne znam vatrogascima ili u nekim drugim tijelima ja čak to mogu i razumjeti, znači ako to služe to civilno služenje vojnog roka. Ali u pravilu ovo u što se ovo pretvara da su dečki uglavnom na nekim portama itd., to više nema smisla i zato ih treba ostaviti doma. Zakon je dobar. Možda je on zakasnio neko vrijeme, ali kao što rekoh treba za njega dignuti obje ruke. Ono što je ministar malo prije rekao da zakon neće utjecati na borbenu spremnost Oružanih snaga Republike Hrvatske to je vjerojatno istina ali je isto tako istina da Hrvatska ovim zakonskim prijedlogom šalje poruku svim zemljama u svom susjedstvu da želi mir, da želi apsolutno svaki spor riješiti na jedan miran način i na taj način hrvatska vlast šalje poruku da je ova zemlja faktor stabilnosti na do jučer nestabilnom prostoru. I ja mislim da je to najbitnija poruka koja slijedi iz ovog zakonskog prijedloga i da utoliko iz toga valja podržati pa i zbog činjenice da će taj zakon pozdraviti velika većina roditelja a pogotovo mladića koji bi eto recimo nakon 1.1.2008. morali u ovoj ili onoj formi na odsluženje vojnoga roka.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prijedlog odluke o nepozivanju novaka na obveze služenja vojnog roka. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Sa 117 za, 2 suzdržana, donesena predložena odluka.
Hvala lijepo, hvala lijepo gospodine predsjedniče [[Upadica: A već ste tu?]] Uvaženi saborski zastupnici odlukom Hrvatskog sabora o sudjelovanju pripadnika hrvatskih oružanih snaga u mirovnoj misiji u Afganistanu ISAF Vlada Republike Hrvatske obvezna je svakih 6 mjeseci izvijestiti Hrvatski sabor o statusu misije i radu pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji. Izvješće se odnosi na zadaće i obveze pripadnika hrvatskog kontingenta oružanih snaga u razdoblju od 1. studenog 2006. do 30. lipnja 2007. godine. U misiji ISAF-a u Afganistanu od kolovoza 2006. godine nalazi se 8, nalazi se 8. hrvatski kontingent u listopadu i studenom 2006. U misiji je povećan broj pripadnika oružanih snaga te je tako dostignut broj od ukupno 148 pripadnika hrvatskog kontingenta u misiji. U prosincu 2006. Hrvatski sabor donio je novu odluku o sudjelovanju pripadnika u ovoj misiji za 2007. godinu i upućuje se po toj odluci do 200 i u ovom trenutku je do 200 ljudi u ovoj misiji, a u 2008. mogućnost našeg sudjelovanja ide do 300 pripadnika uz normalno suglasje sa odlukom ovog Visokog doma. Odlukom je Hrvatski sabor odredio i elemente strukture snaga u ovoj misiji. Oružane snage Republike Hrvatske sudjeluju u misiji ISAF u okviru pravila djelovanja misije ISAF bez nacionalnih ograničenja za raspoređivanje i angažiranje snaga te nemaju mandat niti sposobnost za nametanje mira. Zadaća im je pružanje potpore očuvanju mira, obuka afganistanske vojske te ostvarivanje kontakta s lokalnim stanovništvom radi izgradnje povjerenja. Borbeno djeluju isključivo u samoobrani. U veljači i ožujku 2007. izvršena je zamjena dijela snaga 8. kontingenta snagama 9. kontingenta oružanih snaga i izvršena je primopredaja dužnosti zapovjednika. Trenutno je u pripremi zamjena snaga 9. kontingenta snagama 10. koji će se izvršiti, koja će se izvršiti u tijeku ovog, u ovom razdoblju. Po provedbi rotacije u kolovozu 2007. u misiji je ukupno 200 pripadnika. Svi pripadnici hrvatskog kontingenta u misiji ISAF profesionalno su i odgovorno obavili svoje zadaće. U više navrata za uspješno djelovanje dobili su pohvale te stekli značajno iskustvo i svojim djelovanjem pridonijeli ostvarenju krajnjeg cilja misije. Značajno je visoko ocijenjen doprinos naših pripadnika u misiji u Afganistanu. Promiče ugled hrvatskih oružanih snaga kao i međunarodni položaj Republike Hrvatske. Troškovi hrvatskog kontingenta u mirovnoj misiji u Afganistanu u razdoblju od 1. studenog do 30. lipnja 2006. iznosili su 100 milijuna i 95 tisuća kuna i osigurane su u državnom proračunu na razdjelu MORH-a mirovne misije. Poštovani saborski zastupnici ovo izvješće cjelovito odražava stanje, uvjete i djelovanje pripadnika hrvatskih oružanih snaga u ovoj tehnički zahtjevnoj i sigurnosno složenoj mirovnoj misiji. Izvješće je objektivno i ono što je najveće, što izaziva najviše pažnje to je i činjenica i to vam odgovorno tvrdim hrvatski vojnici su kvalitetno opremljeni. Hrvatski vojnici su dobro osposobljeni za ovu mirovnu misiju. Ponavljam još jednom pred vama uvaženim saborskim zastupnicima i ovim uvaženim domom, ne postoji kvalitete opreme i ne postoji situacija koja može dati apsolutnu zaštitu hrvatskom vojniku međutim to je dio profesije koju su oni odabrali i na moje zadovoljstvo kao njihovog ministra obavljaju više nego profesionalno. Hvala vam lijepo i molim da podržite ovo izvješće.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnice. Pitanje da li da ili ne recimo referendum za ulazak u NATO za mene je jedno umjetno političko pitanje. Za mene je stvarno političko pitanje da li ostaviti ili povući vojsku iz Afganistana. Ja se osobno zalažem da se vojska iz Afganistana povuče. Mislim da je i u ovom trenutku misija međunarodnih snaga u Afganistanu osuđena na neuspjeh kao što je svojedobno neslavno završila misija Sovjetskog Saveza u Afganistanu bojim se da će isto tako neslavno završiti i ova misija NATO-a ili Ujedinjenih naroda u Afganistanu. ISAF ili ova mirovna misija kako je nazivamo danas ne kontrolira više, danas ne kontrolira ni 30% Afganistana. Gine se, a samo je možda Bog htio da do sada nije poginuo niti jedan pripadnik Oružanih snaga Republike Hrvatske. Bojim se da se to neće moći izbjeći. Ali se pitam da li će sutradan ministar obrane gospodin Rončević ili netko drugi kao što to nisu učinili nakon kornatske tragedije otići obiteljima tih stradalih mladića i izraziti im sućut. … [[Upadica se ne razumije.]] Damir Kajin gospodine Bebić je 2001. bio za ovu misiju. Svi se sjećamo onog podmuklog terorističkog napada na New York. Mi smo čini mi se 2001. jednoglasno izglasali odlazak prvih 50-tak hrvatskih mladića put Afganistana. Ja sam mislio tada, mislim i danas da je trebalo srušiti taj talibanski režim koji je svojedobno pružao utočište ili mu pruža i danas Osami Bin Ladenu koji je Afganistan koristio za pripremu napada na New York. Ali od tada, pazite u uspostavi tih institucija na području Afganistana nažalost nije se daleko odmaklo. Vlast u Afganistanu ne funkcionira. Netko će reći ako povučeš vojsku iz Afganistana tamo će ući Osama Bin Laden ili te talibanske snage. I to je moguće. Ekonomija Afganistana u ovom trenutku je opijum, droga, tu i tamo neki tepih i pitanje da li ima spasa? Ja sam prošle godine sa još nekoliko zastupnika bio u vojno-zapovjednom centru NATO-a za Afganistan i nisam se uvjerio da te trupe na tom prostoru kontroliraju situaciju. Hrvatska je najprije poslala u Afganistan 50 vojnika. Mi smo na današnji dan nekih 150 vojnika. U konačnici tamo će biti 3 stotine ili možda i više vojnika. Tih 3 stotine vojnika, a ovdje je i gospodin Zubović i potvrdit će da sam to govorio u zapovjednom centru NATO-a i u Bruxellesu i u nekim drugim gradovima u Nizozemskoj stajat će preko 1/3 proračuna koji u ovom trenutku izdvajamo za hrvatsku vojsku. Ja ne bježim od činjenice da su Ujedinjeni narodi svojedobno u Hrvatskoj kada je hrvatskoj bilo najteže, i to treba naglasiti, na ovim prostorima imali i preko 10 tisuća vojnika. Mnogi od tih vojnika, ja ne znam koliko, i njima bi trebalo postaviti negdje spomenik stradali su na prostoru Republike Hrvatske. Ali isto tako ovdje se je vidio neki cilj i bilo je jasno kako će taj sukob i taj Hrvatskoj nametnuti rat završiti nakon 15. siječnja '92. kada se Hrvatska izborila za međunarodno priznanje. Ta prisutnost međunarodnih snaga na, u Republici Hrvatskoj između ostalog jamčila je uspostavu jednog trajnog mira na ovim prostorima. No što ćemo, ovo gdje mi živimo je dio Europe, ono su planine od kojih mnogi vrhovi prelaze i 7 tisuća metara. Što nam je danas činiti? Postavlja se pitanje dokle znači biti u tom Afganistanu. Danas ovdje u Republici Hrvatskoj vjerojatno imamo dobrovoljaca koliko god želimo. Ali ja si uvijek postavljam pitanje što će biti ne daj Bože da nam netko od tih mladića sutradan strada. Da li netko vidi neki od takvih ciljeva? Ja ga jednostavno ne vidim. I utoliko sam doista mišljenja, a još jedanput ću reći da sam o tome govorio, i o NATO stožeru za to da se ti dečki povuku što je moguće prije kući. Neke zapadne zemlje najavile su povlačenje vojske iz Afganistana, čini mi se da je to Francuska, možda Italija itd. Ovdje na strani 3. govori se o sigurnosnoj situaciji, govori se da u prethodnom razdoblju od kolovoza do studenog 2006. situacija na području regionalnog zapovjedništva sjever bila je mirna iako nestabilna. Glavni uzroci nestabilnosti su povezani sa kriminalnim djelovanjem i frakcijskim borbama. Imali smo nekoliko novinskih tekstova u zadnje vrijeme koji prepričavaju kakve to prilike danas vladaju recimo na prostoru Afganistana, koliko je napada dogodilo se samo u zadnjih recimo dvije ili tri godine. Veljača 2005., lipanj 2006., 12.9.2006., 31.11.2006., 19.5.2007., 6.7.2007., 2.8.2007. i tako dalje. U Afganistanu kao što to vam može vama najbolje potvrditi gospodin Zubović u ovom trenutku ima negdje oko 30 tisuća stranih vojnika, od Hrvatske do Sjedinjenih Američkih Država. 70 tisuća Afganistanaca koji su osposobljeni recimo za te djelatnosti na broj od 30 milijuna stanovnika. U hrvatskom kampu vidimo tko sve djeluje. Tamo djeluje itd. nekoliko i misija, neću puno o tome govoriti. Ali još jedanput vam želim samo skrenuti pozornost na činjenicu da za 9 mjeseci misije hrvatske vojske u Afganistanu proračun je osigurao 100 milijuna kuna i to za 2006. Od ove godine osigurava 250 milijuna kuna. I vis a vis sigurnosti tih mladića, te djece mi moramo osigurati onoliko novaca koliko je njima potrebno. Za kraj ja apsolutno razumijem hrvatsku vlast, ali si uvijek postavljam pitanje što ako netko od njih strada. Ja znam da su oni dobrovoljci, da oni tamo idu na svoju odgovornost. Ali stradalo nam je 12 vatrogasaca nedavno, cijela nacija je bila pogođena, nemojmo da nam se vojnici vraćaju u kovčezima.
Hvala. Ministar obrane, Berislav Rončević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Isključivo radi tonskog zapisa ove sjednice, da ne bi bilo nekakvih nesporazuma. Ne znam da li je gospodin Kajin upoznat, ne znam na što je točno aludirao ali nakon "Kornatske tragedije" i premijer osobno i ministar Rončević i ministar Kirin su obiteljima stradalih vatrogasaca izrazili sućut. Ne znam da li vam je to bilo poznato, da li vam nešto ovaj ispravak znači ali ja vas uvjeravam da je tako. Ja vas uvjeravam da je tako. Pohvalili ste boravak mirovnjaka u Hrvatskoj i rekli ste da on ima cilja. On je vama nešto bliži kao građaninu Republike Hrvatske, on je vama životno važniji. Ali vjerujte, bio sam u Afganistanu dva puta i ima pomaka, ima pomaka. 7 i pol milijuna afganistanske djece danas pohađa školu. 7 i pol milijuna afganistanske djece danas prima nekakve druge informacije, prima informacije koje nisu nasilje, prima informacije koje nisu samo to da se od opijumskog maka može živjeti. Tamo nema skokovitih promjena. Tko ih očekuje taj u velikoj zabludi. Ali sam više nego uvjeren da je nazočnost hrvatskih vojnika u Afganistanu dobrodošla, oni tamo profesionalno odrađuju svoj posao i pomažu uspostavi mira i demokracije u tom dijelu svijeta. Ako je to nekako dobro ne dijeli, ne pripada samo jednom narodu, onda više nego sam uvjeren da pripada i afganistanskom narodu. I sada kada smo u prilici dati svoj doprinos dajemo ga časno. Hrvatski vojnici u Afganistanu su u najsloženijoj i najsigurnosnijoj u onom negativnom smislu mirovnoj misiji od svih naših misija u kojima sudjelujemo. Rekao sam ne postoji oprema koja daje zaštitu, koja isključuje mogućnost stradavanja. Da postoji hrvatska Vlada bi ju kupila i dala hrvatskim vojnicima. Na visokoj razini smo opremljenosti. Na visokoj razini smo osposobljenosti, a normalno da ćemo svi biti žalosno ako se jednog dana dogodi ono najtragičnije. Ovo što ste čitali uvaženi saborski zastupniče iz novina događaji u Afganistanu mogli ste ih pročitati samo zato što je Ministarstvo obrane, odnosno hrvatska Vlada o njima transparentno izvijestio hrvatsku javnost. Svaki događaj, svako događanje koje je vezano ili ima nekakvih dodirnih točaka sa hrvatskim vojnicima mi ćemo uvijek staviti na web stranicu našeg ministarstva, jer smatramo da hrvatska javnost ima pravo znati. Ali isto tako smatramo da hrvatska javnost ima pravo znati da je ta misija plemenita, da je ta misija dobra. Ona opterećuje državni proračun u iznosima koje sam rekao. Mi smo planirali ta sredstva i sa financiranjem ove misije hvala Bogu nemamo problema. Još jednom vas molim da podržite ovu misiju.
Hvala. Zaključujem ovu točku dnevnog reda. Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji u Afganistanu za razdoblje od 1. studenoga 2006. do 30. lipnja 2007. godine. Dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Prihvaća se spomenuto izvješće. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno sa 116 glasova za donesen predloženi zaključak.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovane dame i gospodo saborski zastupnici, dozvolite samo par riječi da se osvrnem na ovu točku. Radi se o prijedlogu dvije odluke, odluke o razrješenju i odluke o imenovanju predsjednika i članova Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije. Člankom 16. Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti određeno je da Upravno vijeće energetske regulatorne agencije ima pet članova od kojih je jedan predsjednik upravnog vijeća, a imenuje ih Hrvatski sabor na prijedlog Vlade Republike Hrvatske na vrijeme od pet godina sa mogućnošću još jednog imenovanja. Iznimno člankom 16. stavkom 1. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti … [[Ne razumije se.]] Vladi Republike Hrvatske da u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu navedenog zakona predloži Hrvatskom saboru da se razriješi iz dužnosti sadašnji predsjednik, zamjenik predsjednik i sadašnji članovi Upravnog vijeća Agencije te da ih se ponovo imenuje na istu dužnost tako da svake godine jednom članu Upravnog vijeća prestaje mandat, a sukladno članku 6. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti i novo imenovanje ne računa se kao ponovno imenovanje. Danom razrješenja s dužnosti sadašnjeg predsjednika i sadašnjeg zamjenika predsjednika i sadašnjih članova Upravnog vijeća Agencije, raskidaju im se ugovori o radu s Agencijom, s tim da je Agencija obvezna sa novim imenovanim predsjednikom upravnog vijeća Agencije i novoimenovanim članovima upravnog vijeća Agencije zaključiti ugovore o radu na određeno vrijeme do isteka mandata propisanog odredbama zakona. Iz navedenog razloga, a u cilju provedbe odredbe članka 16. stavka 1. Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti potrebno je donijeti predložene odluke.
Hvala. Otvaram raspravu. Nema nikoga prijavljenoga. Zaključujem ovu točku dnevnog reda. Prijedlozi odluka o razrješenju dosadašnjeg predsjednika, zamjenika predsjednika i članova i o imenovanju novog predsjednika i članova Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o razrješenju. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? 115 za i 2 suzdržana odnosno većinom donijeta predložena odluka.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici, sukladno članku 38. Zakona o otocima Vlada Republike Hrvatske dužna je jednom godišnje izvijestiti Sabor o učincima provedbe Zakona o otocima. U dostavljenom izvješću koje je podijeljeno u šest poglavlja sadrži se šest dakle poglavlja koja sadrže zakonodavne aktivnosti, provedbu zakona i ukupna ulaganja u razvoj otoka u prošloj godini, dakle ovaj Sabor donio je pet zakona koji se direktno dotiču života i gospodarstva na hrvatskim otocima, dakle Zakon o javnom linijskom obalnom pomorskom prometu kojim je uveden novi način koncesioniranja i obavljanja pomorskog prometa te doprinijelo kvalitetnijoj pomorskoj povezanosti hrvatskih otoka. Nadalje Zakon o zdravstvenoj zaštiti koji je vratio mogućnost osnivanja samostalnih domova zdravlja na hrvatskim otocima što značajno doprinosi kvaliteti zdravstvenih usluga na hrvatskim otocima. Nadalje Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave kojim je zakonom utvrđeno da su 72% ukupnog prihoda od poreza na dohodak pripada jedinicama lokalne samouprave i na otocima i na taj način je povećani su proračuni jedinica lokalne samouprave na hrvatskim otocima za ukupno 20 milijuna kuna. nadalje, donesen je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o otocima kojim je zakonom uvedeno pravo prvokupa za male, nenastanjene i povremeno nastanjene hrvatske otoke na način da Republika Hrvatska ima pravo konzumirati pravo prvokupa na tim malim i nenastanjenim otocima. I nadalje, donesen je Zakon o proglašenju otoka Lastova Parkom prirode. Iz samog izvješća razvidno je da je u prošloj godini za različite projekte, u prvom redu infrastrukturne, ali i za druge projekte na hrvatskim otocima uloženo ukupno oko milijardu i 256 milijuna kuna, bilo neposredno iz državnog proračuna ili putem javnih poduzeća kao što su Hrvatske ceste, Hrvatske vode, itd. Kada se pobroji kompletno ulaganje u hrvatske otoke u protekle 4 godine, dakle u protekle 3 i projekcija prema proračunu Republike Hrvatske za 2007. godinu ukupno se na hrvatske otoke uložilo 5 milijardi kuna. Ono što je posebno za istaknuti za 2006. godinu to je da su u svrhu bolje prometne povezanosti hrvatskih otoka uvedene noćne linije za veće hrvatske otoke kao što su Hvar, Brač, Ugljan, Cres i Lošinj i Korčula, pa pored onih otoka koji su premošćeni na taj način praktično 90% hrvatskih otočana gotovo ima neprekidnu stalnu vezu sa kopnom. U prošloj, dakle u 2006. godini provedeni su na projekti na izgradnji ili dogradnji 15 luka koje su u funkciji kvalitetnije prometne povezanosti, pa dakle uz tih 15 i još dodatnih 39 luka u mandatu ove Vlade je praktično obuhvaćeno dogradnjom, izgradnjom ili rekonstrukcijom gotovo 54 luke i lučice. Također je povećan obujam plovidbe brodara koji povezuju hrvatske otoke za gotovo 250 tisuća nautičkih milja godišnje, što otprilike zahtjeva dodatna izdvajanja iz proračuna Republike Hrvatske na subvencioniranju brodara u ukupnom iznosu oko 80 milijuna kuna. Ono što smo također napravili to je da smo sukladno izmjenama i dopunama Zakona o otocima izradili državni program čuvanja i korištenja malih, povremeno nastanjenih i nenastanjenih otoka koji praktično predstavlja enciklopediju, atlas svih hrvatskih otoka jer su potpisani svi otočići, otoci u Republici Hrvatskoj, praktično napravljeni atlas, odnosno enciklopedija svih tih otoka i to je jedna vrlo velika vrijednost kojom se zaista hrvatski otoci prikazuju kao veliko hrvatsko bogatstvo. Dakle neosporno je kako je provedbenom politikom Vlade Republike Hrvatske u segmentu razvitka otoka osmišljena, a u cilju zaštite postojećih vrednota, dakle svi resursi na hrvatskim otocima u cilju gospodarskog, društvenog i demografskog napretka. Pa tako i ovo izvješće sa svojim konkretnim podacima o provedbenim aktivnostima i uloženim sredstvima vidljiv je i očit dokaz pozitivnih pomaka i dosad postignutih dosega u provođenju i ostvarivanju zamišljenog cilja, a koji je osmišljen dakle programom održivog razvitka hrvatskih otoka, a kasnije pretočen kroz Zakon o otocima. Hvala lijepo.
Odbor za pomorstvo, promet i veze? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Kruno Peronja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Upravo je ovaj materijal Izvješća o učincima provedbe Zakona o otocima za 2006. godinu pokazatelj koliko je hrvatska Vlada dala velike napore u doista u jednom ravnomjernom i ujednačenom razvoju čitave države, a posebno razvoj održivi razvitak otoka, sukladno i navedenoj Ustavnoj odredbi u članku 52. da su otoci od interesa za Republiku Hrvatsku. Ono što ukratko bi trebalo reći da su svi segmenti društvenog života na hrvatskim otocima, počevši od onih najmanjih do najvećih nastanjenih i nenastanjenih obuhvaćeni, da je materijal vrlo precizno, vrlo sustavno analitički popisao sve ono što je važno za život i razvoj upravo ovog dijela hrvatske države. Brojevi koji se moraju ponavljati i istaknuti jest da upravo broj stanovnika na našim otocima od 124 tisuće 870 govori koliko je opravdano razvijati otoke, stvarati pretpostavke za ostanak života na tim otocima i mora se reći da ne samo u pogledu komunalne društvene infrastrukture, nego i zakonodavna aktivnost u 2006. godini daje razloga optimizmu da konačno ne ulazimo stihijski u razvijanje hrvatskih otoka, već to radimo planski, sustavno na temelju analitičkih podataka, na temelju znanstvenih dosega. Tako je za svaku pohvalu istaknuti promotivne aktivnosti jer je mjerodavno ministarstvo financiralo istraživački projekt i publiciranje knjige aktualno stanje i suvremeni demografski procesi na Jadranskim otocima. Upravo autor dr. … [[Govornik se ne razumije.]] Laić koji se sustavno bavi ovom problematikom dobio je priliku da usmjeravajući uputama napravi ono zajedno sa Rokom Mišetićem kako se dosadašnja otočna statistika može upotpuniti i da bi bila realna kako bi pokazala aktualnost u pravcu upravo demografskog stanja na otocima. Ono što također ističem jest upravo da se na hrvatskim otocima Braču, Hvaru, Visu, Cresu, Rabu i drugim ponovno formiraju zasebni domovi zdravlja ne samo radi podizanja kvalitete zdravstvene zaštite, već iz razloga jačanja administrativnog, ne birokratskog, nego administrativnog sloja upravo želeći postići ono što kažemo znanjem do boljih rezultata. Ulaganje u otoke vrše se na dva načina, direktnim ulaganjem bespovratnih sredstava državnog proračuna ili ulaganje putem kreditiranja. Usporedbu 2006. gdje je uloženo temeljem Zakona o otocima i temeljem zadaća i obveza koje su utvrđeni Zakonom o otocima u razvoju otoka za 2006. uloženo je gotovo milijardu i 300 tisuća kuna proračunskih sredstava i sredstava pravnih osoba. Tu su obuhvaćeni svi naseljeni hrvatski otoci. Posebnu pozornost ukazuje se i potvrđuje ispravnost odluke o uvođenju "vinjeta" kako bi se onima koji žive i rade na otocima, koji imaju i vozila registrirana na otocima moglo odobriti popust kod kupnje otočne karte, uvođenje tzv. "vinjeta". Naravno nije zanemarivo ni uvođenje noćnih linija gdje se izgubila ona izoliranost ljudi koji žive na otoku uvođenjem i brojnih novih linija. Primjerice evo, i sada kad je prošla sezona četiri dnevne linije imamo Starigrad, Split, Supetar, četiri puta toliko gdje se pokazuje doista opravdanost takvih prometnih veza jer to je ono što država doista mora i napraviti i što ne može nitko nego država napraviti. Također se nije zanemarilo ni razvoj pomorstva koje govori o studiji nautičarskog turizma jer su tendencije upravo zadnjih godina da se nautički turizam razvija, da je potrebno urediti postojeće luke i lučice za sidrenje, za zaustavljanje svih onih koji su željni sigurnog porta, priključak struje, vode i odvođenja smeća kako se ne bi devastirale brojne uvale. I to je napravljeno strategijom nautičarskog turizma gdje je bila javna promocija u Splitu kako bi se svi oni koji žele i teže da doista se na jedan znanstveni način, da se ne ide stihijski, utvrdi što je nama sve potrebno kako bi zaštitili hrvatski Jadran od prekomjernog zagađivanja, da bi se zaštitili ekološki standardi najrazvijenijih zemalja u svijetu koje imaju otoke. Na taj način se je dala i šansa našim znanstvenicima kako bi mogli sve svoje znanje iskoristiti upravo ulaganjem u luke i lučice kojih je najveći broj na otocima. Ulaganje u otoke kroz bespovratna sredstva vrlo precizno jezikom brojki ukazan je ovaj materijal učinaka. I vjerujem da će to biti samo put kako i nadalje razvijati otoke ali i ravnomjerno svaki dio Hrvatske države. Ono što se posebno treba istaknuti jest upravo zaštita okoliša i zbrinjavanje otpada kako bi se na jedan suvremeni način omogućilo da na otocima ne bude više odlagališta pogotovo sa najviše je bespravnih, nelegalnih, i upravo doprinos Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost veliki korak i hrabro se ide dalje. Za razliku od prijašnjih godina 2004. i 2005. gdje je bilo 3 milijarde uloženo u dvije godine i prijašnjih godina konstanta je da se to upravo razvija onako kako priželjkuju svi segmenti hrvatskog društva, i gospodarstvenici i uposlenici i po prihodima i od nezaposlenika i od umirovljenika kako ovdje se vrlo precizno navodi. Naravno, vrlo jasni pokazatelji i točni brojevi govore nam koliko ima pojedini otok stanovnika, koliko ima i onih zemljopisnih stvari koje bi trebali ponavljat kako bi se dičili sa onim što je najrazvijenije. Želim istaknuti također da je provedbena politika hrvatske Vlade u segmentu razvitka otoka osmišljenu u cilju upravo zaštite postojećih vrijednosti, očuvanju svih resursa te gospodarskog, društvenog, demografskog napretka i razvitka jer se nije zanemarilo ni razvoj knjižnica ni obnovu tvrđava i crkava, svih onih kulturnih dobara koji služe kao ponos stanovnicima otoka koji su stoljećima izgrađivali i produbljivali svoje korijene kako nikom ne bi dali mogućnosti da dođe na njihovo mjesto. Ono također što još treba ponoviti osim odvodnje i kanalizacije da se želi u jednom pravom smislu riječi omogućiti da učenici mogu na otocima razvijati i svoje sportske vještine u izgrađenim sportskim dvoranama. Eto, i prošli put je odgođeno otvaranje, velika svečanost u Komiži gdje se govori i za taj otok, jedan športski centar koji će doista pružiti šansu svim onima da razvijaju sportske talente. Vatrogasni domovi uređeni i dotjerani. Evo, zadnja je bila velika jedna upravo projektna akcija upravo u gradu Hvaru gdje je otkriven spomenik sv. Florijanu između ostalog, kako bi se i taj segment hrvatskog društva, dobrovoljno vatrogasno društvo razvijalo na onaj pravi način. Ribarske luke i burza, ribarske lučice u Komiži potvrđuje da doista hrvatska Vlada nije zanemarila ni jedan segment i da će to tako biti i u budućnosti. I na kraju krajeva, želio bi zahvaliti svim kolegama saborskim zastupnicima koji su izglasavali zakonodavne pretpostavke koje idu u pravcu boljeg razvoja, temeljitog i sustavnog, pa ću i završiti sa Hektorovićevom jednom doskočicom kad se vratio sa obilaska otoka Šolte, upravo promovirajući najrazvijeniji dio gospodarstva a to je turizam. "Jo bi želi rođače premili da bi du ovaki dnevi češće dohodili." Hvala Hrvatskom saboru i hrvatskoj Vladi na ovako izvrsnim rezultatima [[Upadica: Bravo.]]
Hvala. Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici! Kada čitam ovaj proračun jamstva, protestirana jamstva, sam zakon, sve sam uvjereniji da Istra koja po stanovniku najviše izdvaja u proračun najmanje dobija. I bojim se da to više nije niti slučajno. To je svjesno i to je jedna politika. I zato se doista i iskreno zalažem za jednu preraspodjelu itd. I to ćemo opet učiniti ali to nam neće biti dovoljno, jer vidite, što više radiš valjda u ovom zemlji to manje imaš. I što manje radiš, to opet više dobijaš. Jasno to nije perspektivno ali vrijeme je da neki nauče i lovit ribu. No, ovo je sad izvješće o sprovedbi Zakona o otocima. Otoci su na neki način kao što čitamo u ovim materijalima dobili prioritet i to je ok. Neki drugi imaju prioritet po izdvajanju. Meni nije krivo za otoke. Krivo mi je za neke druge sustave. Pa tako ne znam za sanaciju brodogradnje ide 4,2 milijarde kuna Uljanik ne povlači niti jednu kunu. I onda si stvarno čovjek postavlja pitanje šta je ovo. Ide sanacija banaka, svi nešto dobivaju. Istra opet ili Istarska banka ne dobija ništa. Ja nisam za to da drugi ne dobiju ništa ali neki ne uspijevaju dobiti nikad. I zato se zalažem za tu decentralizaciju, za lokalnu samoupravu, autonomiju, kako god hoćete da barem jedna trećina sredstava ostane tamo gdje se ta sredstva i ostvaruju. Ja mislim da bi se jednim takvim ustrojem kada bi ta jedna trećina sredstava od PDV-a do trošarina, od carina koje se tiče tog otoka ili te županije tamo ostajala od ne znam trošarine na alkohol, cigarete itd. najbrže razvijali između ostalog i naši otoci. Kad su se naši otoci najbrže razvijali? Budimo pošteni i priznajmo da je to bilo u onom periodu od '74. do '90., znači po kondicijama Ustava iz te '74. godine. Tada je našim općinama, samim time i otočkim općinama ostajalo i do 50% fiskalnih prihoda. Tada se znači najbrže razvijao jedan Cres, tada se najbrže razvijao jedan Lošinj, veliki, mali nije bitno, Rab, Pag, Brač, Hvar, Korčula i da ne nabrajam još jer ih ne znam gotovo tisuću drugih otoka. Neka naši otočani budu pošteni i priznaju koliko se recimo hotela otvorilo od '74. do '90. godine a i ovdje ima nekih otočana. A koliko se novih hotela na našim otocima recimo otvorilo od '90. godine do današnjeg dana. Ja ću recimo nekima od vas reći ne računajući obnovu hotela od '90. do danas u tih sedamnaest godina na našim otocima nije otvoren niti jedan hotel koji ima više od sto pedeset ležajeva, u to sam uvjeren. Ako su u Istri otvorena svega tri nova hotela na našim otocima nije otvoren niti jedan novi hotel sa preko sto pedeset ležajeva. Koliko je riboprerađivača recimo zatvoreno od '90. do 2007., koliko je radnih mjesta zatvoreno od '90. do 2007. I još je dobro svima nama kako se živi a s druge strane koliko se radi. Ja mislim da ćemo se svi mi složiti kad je riječ o ovom zakonu da je najbolja socijalna politika politika pune zaposlenosti. Najbolja politika za stare opet je politika pune zaposlenosti jer im djeca ako ništa drugo mogu raditi i najbolja politika za mlade je politika pune zaposlenosti jer nema bolje politike nego kada ti mladi ljudi mogu doći do radnog mjesta. To malo koja regija danas ili županija u Hrvatskoj može nekome priuštiti. Mislim da je tu negdje Istra, ni ona. Recimo, jedna Labinština devedesetih godina gotovo je bila na dnu. Danas ima pet postotnu nezaposlenost i brzo će biti jedini problem i u toj sredini kako doći do radne snage. Ja mislim da se to može postići recimo i na našim otocima. Otoci moraju živjeti 365 dana, ne samo 45, 50, maksimalno 60 dana. Daj Bože 60 dana ako nam toliko traje sezona. Sumnjam da traje sezona 60 dana. Sumnjam da netko na jednome Hvaru izdaje svoju sobu 60 dana. Od 40 ili 45 dana ne može se živjeti 365 dana. Kada ja danas govorim za ovom govornicom da u jednoj Istri turizam je tek na trećem mjestu u ukupnom prihodu županije sa 10% a svi nas doživljavaju turističkom destinacijom, to nam se ne vjeruje. Kada govorim da nam je industrija na prvom mjestu sa preko 35% najviše od svih županija u Hrvatskoj ni to nam se ne vjeruje. Znači, sa 45 do 50 dana jedne sezone ne može se živjeti. I šta vam preostaje nego da crpite sredstva iz drugih krajeva Hrvatske. A tvrdim da su naši otoci biseri Mediterana i da mogu privilegirano biti mjesto za život svih 365 dana. E zato vidite gospodo govorim o decentralizaciji. I to je suština ove otočke priče. Što recimo znači ovaj zajam u ovom materijalu za male poslodavce u iznosu od točno 7 milijuna 866 tisuća 251 kune. Pa to je ništa. A onda se s druge strane kaže da se otočanima na strani, kojoj, 17 dalo milijardu 267 milijuna kuna. Međutim, bit cijeloga ovoga izvješća je ovaj podatak na strani 29. u kojega gotovo nisam mogao povjerovati. Odnos zaposlenih i umirovljenika u Republici Hrvatskoj je 1,43 na prema 1, odnos zaposlenih i umirovljenika na otocima je 1,29 na prema 1. Gore no što je hrvatski prosjek. A još jedanput ću reći da otoci moraju biti privilegirana sredina za život u Republici Hrvatskoj. Ako je to tako a nemam razloga sumnjati u ove podatke Ministarstva mora, turizma itd. onda je to strašno. Taj odnos umirovljenik-radnik valja promijeniti i to valjda mora biti svima nama prioritet i to mora biti bit. I ja želim vjerovati da se to i može promijeniti. Ako se to dogodilo u jednom Labinu koji je devedesetih godina bio na dnu, gdje je sve stalo od 10 tisuća radnih mjesta izgubili su preko 5 i pol tisuća radnih mjesta onda ja sam duboko uvjeren da se to mora postići i na našim otocima. Jasno je da bi se to između ostalog moglo postići ovu državu treba restrukturirati, ovu državu treba radikalno decentralizirati i ne treba nitko otočanima ništa davati, ništa poklanjati nego treba im omogućiti da sa svojim na svome žive po svome. Ono što je najbitnije i što otoci trebaju dobiti, pustimo ovaj smijeh, to je Kruno ti jako dobro znaš, živiš na Hvaru. Kada se tvoj otok najbrže razvijao? I još jedanput ću ponoviti, između '74. i '90. godine. Vidimo sada sve treba, jasno da treba. I trebaju ceste, pogotovo po meni treba cesta od Cresa do Lošinja. I trebaju pristaništa, i treba voda, i trebaju heliodromi, i bome još policajaca da se bore protiv droge i u Puli, i u Hvaru, i u Buzetu, i u Rijeci i šta ja znam gdje koja razara to mlado biće cijele nam Hrvatske. Imamo, još jedanput ću reći jedan takav potencijal u tim otocima, a ne znamo ga valorizirati. I to je neshvatljivo. Da to bogatstvo ima neka druga zemlja pa to bi bio naprosto raj. Otoci su raj, ali nažalost tim ljudima koji tamo žive život često nije kao u raju. Možda bi trebalo izokrenuti tu logiku. Najprije ljudima dati posao, a potom i sve ostalo, iako sam ja opet siguran u to da bez ceste, bez vode, bez pristaništa ljudi nažalost ne mogu opstati na tim otocima. Ali taj omjer 1,2 radnika 1 umirovljenik to je naprosto strašno. Ja se slažem lekcije otočanima ne trebaju držati oni koji nisu otočani. Ali i to želim reći, moj nastup nemojte tako doživjeti on je dobronamjeran jer znam da može biti bolje, da treba ljudima najprije dati posao, da treba decentralizirati državu. Ako se borim za decentralizaciju otoka onda se borim za decentralizaciju Istre, Rijeke, cijele ove zemlje. Treba jasno riješiti zdravstvo. Ako se borim za vaše domove zdravlja borim se za Opću bolnicu u Puli. Ako se borim protiv droge na vašim otocima borim se i protiv droge u Puli, Poreču, Vrsaru itd. Ako se borim da se otoci povežu borim se da se i Istra npr. željeznicom poveže. Ako se borim za infrastrukturu onda se borim za infrastrukturu i u svojim prostorima. I siguran sam isto tako da ako se borim da Istrijane uvjeravam da nitko naše probleme neće rješavati bolje od nas samih. Isto tako se borim za to da i otočani svoje probleme rješavaju sami, jer nitko te probleme bolje od njih ne razumije. Ni ova Vlada ni bivša ni ona buduće itd. I zato decentralizirajmo ovu državu. Ako se svi mi jasno u svojim sredinama izborima za zajedništvo nisam uvjeren da ćemo učiniti čudo ali neki mali napredak se može postići. Ovo izvješće teško milijardu i 200 i toliko milijuna kuna ma jasno da treba podržati, treba sa tim aktivnosti nastaviti i u buduće. Ali ne želim da se sve naprosto određuje ili ostvaruje u državnom proračunu preraspodjelom sredstva u Republici Hrvatskoj nego upravo za jedan drugačiji pristup. Dajmo ljudima da sami naprosto sa svojim na svome upravljaju po svome. I zato sam se javio i za ovu diskusiju.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Kruno Peronja.
Poštovani gospodine predsjedniče kolega je netočno izjavio da je najveći napredak na hrvatskim otocima se dogodio upravo od '74. nakon Ustava. Naime, najtočnije je upravo da najveći razvitak hrvatskih otoka bilježimo od stvaranja samostalne hrvatske države, što se ne govori samo brojevima komunalne i društvene infrastrukture. Treba kazati ono što je demokratski najbogatije jest upravo višestranačje, upravo naša sloboda. Kad gledamo koliko je privatnih vinara, uljara, privatnih brodovlasnika noćne linije onda doista se to ne može usporediti sa onim što je prije bilo. I onda se je radilo, nije da nije bilo ništa. Ali ovo što je sada to je živo čudo. I upravo su to pretpostavke da što više razvoja, održivog razvoja u svakom segmentu bude na svakom hrvatskom otoku, jer na otocima dolazi ne samo iz hrvatske države nego iz čitavog svijeta. I najviše umirovljenika upravo želi svoje zadnje dane provesti na otocima i koji nemaju veze sa otocima. I iz Hrvatske i iz zemlje i svijeta. Zato je ovo najbolji pokazatelj izvrsnog rada i hrvatske Vlade i Hrvatskog sabora.
Završni osvrt državni tajnik Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici evo na ovo završno javljanje potaknuo me je gospodin Kajin sa određenim navodima koji naime ne stoje kada su u pitanju razvoj hrvatskih otoka. Naime ja držim da otoci prve skupine, a to su bolje gospodarski, jače gospodarski otoci u Hrvatskoj, dakle Korčula, Hvar, Brač, Krk, Cres, Lošinj, pa čak i Ugljan dakle jesu oni otoci koji u gospodarskom smislu su značajno iznad prosjeka u Republici Hrvatskoj. Činjenica je da otoci druge skupine kao što su Lastovo, Vis, Dugi otok i drugi slabije nastanjeni hrvatski otocima značajno zaostaju u tom gospodarskom razvoju u odnosu na ove otoke koje sam maloprije nabrojio. Ali također želim navesti nekoliko podataka koji govore o gospodarskoj snazi hrvatskih otoka i koji govore o, dakle o jednom stanju života na hrvatskim otocima i o gospodarstvu na hrvatskim otocima. Naime, u Republici Hrvatskoj vi znate da godišnji boravi oko 11 milijuna turista. Od toga svaki 5. turist je na hrvatskim otocima. Ako je u Hrvatskoj prošle godine ostvareno 55 milijuna noćenja od toga je svako 5. noćenje ostvareno na hrvatskim otocima. Znamo koliko ukupni hrvatski turistički proizvod participira u hrvatskom bruto nacionalnom proizvodu, govori se negdje oko 20%, dakle od tih 20% koliko turistički proizvod participira u Republici Hrvatskoj 20% je ostvareno na hrvatskim otocima. S druge pak strane želim reći i sam sam otočanin i mislim da mogu itekako sam pozvan da ocjenjujem život i stanje gospodarstva na hrvatskim otocima, želim reći da hrvatski otoci nikad nisu bolje povezani. Naime, danas, to sam već u svom uvodu rekao, negdje oko gotovo 400 milijuna kuna se ulaže u subvencioniranje pomorskog prometa i nikada nije bila bolja povezanost hrvatskih otoka sa obalom. U ovom trenutku, a i to govori o stanju gospodarstva i života na hrvatskim otocima provodimo izgradnju 16 sustava odvodnje otpadnih voda. Znamo da odvodnja kao posljednji u nizu infrastrukturnih potreba dolazi na kraju, dakle kada je otok ili kada je pojedina regija, pojedini prostor … [[Govornik se ne razumije.]] svom mogućom infrastrukturom nekako na kraju svega dolazi do rješavanja odvodnje otpadnih voda. U ovom trenutku dakle gradimo na hrvatskim otocima 16 sustava odvodnje otpadnih voda. Prema našim projektima do kraja 2010. godine svi hrvatski otoci, dakle svi nastanjeni hrvatski otoci imat će riješenu vodoopskrbu dakle sa tekućom vodom. Što želim reći? Dakle da je prije stvaranja samostalne i suverene Republike Hrvatske na određenim otocima život i standard možda bio u najvećem rastu. Ali je danas u svakom slučaju svi hrvatski otoci kudikamo, gledajući zajedno puno bolje žive, puno je viši standard nego što je to bio kako je prije spomenuo gospodin Kajin između 1974. godine i 1990. godine. Također kada se podaci uspoređuju iz ovog izvješća da se dakle prilično dobro naslutiti koji su problemi otočana i koje probleme treba rješavati. I upravo na tim problemima a to je osiguravanje kvalitetne infrastrukture, kvalitetna pomorska povezanost, kvalitetna dakle, kvalitetno rješavanje svih infrastrukturnih projekata na otocima mogu biti, mogu biti podloga za kvalitetniji život na hrvatskim otocima. Prije par dana otvarajući jednu cestu na poluotoku Pelješcu boravio sam među Pelješčanima koji su mi rekli da nikada u povijesti se nije živjelo bolje na poluotoku Pelješču kao što se to živi danas. Naime u ovom trenutku kroz turizam i vinogradarstvo i vinarstvo na poluotoku Pelješcu su uistinu stvoreni uvjeti da se na Pelješcu može živjeti i od turizma ili je to 3 mjeseca ili 4 mjeseca i od vinogradarstva i maslinarstva kao što se nikada nije živjelo recimo na jednom od hrvatskih otoka jer se naime prema Zakonu o otocima i poluotok Pelješac smatra otokom. Prema tome držim da mjerama hrvatske Vlade a u prvom redu mjerama koje su proizašle iz Zakona o otocima možemo reći da se polako život vraća na otoke. Da se gospodarstvo na otocima obnavlja i da je to praktično, da je rast gospodarstva na otocima podloga za kvalitetniji život na hrvatskim otocima. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2006. godini. Dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Prihvaća se Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2006. godini. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Sa 116 glasova jednoglasno prihvaćen predloženi zaključak.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici Vlada Republike Hrvatske podnosi izvješće za prvih 6 mjeseci izvršenja Proračuna za 2007. godinu. Ono što bih na početku ukratko rekao i što mislim da je najvažnije zapravo za reći da možda po prvi puta da se podnosi izvješće u kojem možemo ustvrditi da su javne financije u prvih 7, u prvih 6 mjeseci 2007. godine ostvarile suficit od 724 milijuna i 793 tisuće kuna. Naime ovako dobri pokazatelji, ovako dobar rezultat za prvih 6 mjeseci ove godine potvrda je dobre ekonomske i fiskalne politike ove Vlade koja je potvrđena i koja se može vidjeti kroz rast bruto domaćeg proizvoda od 7% u prvom kvartalu i 6,6% u drugom kvartalu ove godine. Odnosno u prvoj polovici godine od 6,8%. Dakle bez obzira što smo i prošle godine imali visoke stope rasta i u prvih 6 mjeseci ove godine ekonomski rast je nastavio svoj tempo. Prema prethodnim pokazateljima možemo očekivati dobre rezultate i u trećem kvartalu, a i u zadnjem kvartalu ove godine što će nas zapravo dovesti do stope rasta koja će biti oko 6 i pol posto za cijelu 2007. godinu. Vezano za prihode Državnog proračuna treba reći da su prihodi u prvoj polovici ostvareni u iznosu od 51 milijardu i 889 milijuna kuna što je 14,1% više nego u istom razdoblju prošle godine. Prije svega zbog toga što je nastavljena konsolidacija javnih financija. Dakle određeni socijalni fondovi su uvedeni u sustav jedinstvenog računa državne riznice i proces zatvaranja vlastitih računa proračunskog korisnika kao i uključivanje u državni proračun dakle svih ostalih podračuna koji su bili prije izvan državnog proračuna. U prvoj polovici 2007. godine rasli su najviše porezni prihodi. Unutar te skupine posebni prihodi od poreza na dodanu vrijednost i prihodi od poreza na dobit. Što se tiče rashoda treba reći prije svega dakle da su rashodi u prvoj polovici 2007. godine dakle izvršeni u iznosu od 49 milijardi i 702 milijuna kuna s time da su rashodi za zaposlene iznosili 9,6 milijardi kuna što je zapravo polovica proračuna za 2007. godinu. Financijski rashodi su iznosili, su iznosili dvije milijarde i 795 milijuna. Subvencije dvije milijarde i 900. Dakle svih rashodi koji su bili potrebni dakle za normalno funkcioniranje državnih financija su tijekom prve polovice 2007. godine i izvršeni. Dakle nikakvih zaostataka u plaćanjima nije bilo. Ono što sam napomenuo i što bih na kraju ponovo istaknuo dakle prvo polugodište je završeno iznimno uspješno. Dobro ostvarenje prihoda, kontrola nad rashodima i nastavak fiskalne konsolidacije rezultirali su ostvarenjem viška državnog proračuna u prvoj polovici ove godine od 724,8 milijuna kuna što čini suficit od 0,3% bruto domaćeg proizvoda. Ja bih samo napomenuo da je u istom razdoblju prošle godine deficit iznosio 2,2 milijarde kuna ili deficit od 0,9% bruto domaćeg proizvoda što pokazuje dakle da je napravljena izuzetno velika konsolidacija i napor u državnim financijama i državne financije možemo zaključiti. Prema ovom rezultatu su doista i sređene i u potpunosti pod kontrolom. Hvala vam lijepa.
Hvala. Izvjestitelj Odbora? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, tajniče, kolegice i kolege s obzirom na vrijeme i dvoranu pokušat ću iznijeti u ime Kluba HDZ-a samo neke osnovne karakteristike radi zapisnika u ovom razdoblju. Prvo što želim istaći načelno, nedavno sam bio na savjet guvernera pa citiram dio izjave kada guverner kaže: «Ostvareni su svi makroekonomski ciljevi osim inflacije» jer je inflacija ostvarena nešto niže no što je bila planirana. Time mogu početi zapravo ovo izlaganje jer sam i u … [[Govornik se ne razumije.]] Odluci o privremenom financiranju kazao da je ovo rezultat odgovorne i uspješnog upravljanja, odgovornog i uspješnog upravljanja posebice državnim financijama što potpuno jasno ukazuje u konačnu fiskalnu konsolidaciju u državi. Nekoliko temeljnih pokazatelja i podataka koji karakteriziraju upravo ovo razdoblje i ovu pojavu. Koristim prvenstveno podatke iz HNB-a pa dijelom nadopunjene i ažurnim podacima. Kad je riječ o bruto domaćem proizvodu … [[Govornik se ne razumije.]] razdoblju svjetske, europske, europski i domaći stručnjaci su predviđali ostvarenje GDP-a u ovom razdoblju negdje između 4 cijela, 4 cijela 8 posto, a on je ostvaren stopom negdje oko 6 cijela 7, 6 cijela 8 posto za ovo razdoblje. Prema tome iznad plana, iznad očekivanja i … [[Govornik se ne razumije.]] vrlo kratko u strukturi čime je ostvarena. Drugo, industrijska proizvodnja je također rasla u ovom razdoblju oko 7,4% i njene osnovne karakteristike u idućem razdoblju u kojoj strukturi u industrijskog proizvodnji je ostvarena. Pa stoga i ostali pokazatelji koji su ostvareni i naravno da ću istaći one koji nisu ostvareni, odnosno koji su ostvareni ispod očekivanog plana. Indeks potrošačkih cijena svega 1,9% a trgovina na malo negdje 6,8% itd. Stopa nezaposlenosti i stopa zaposlenosti, ovo posebno apostrofiram. Najniža je u zadnjih 10 godina stopa nezaposlenosti, odnosno najveća stopa zaposlenosti u zadnjih 10 godina. Jedan mjesec čini mi se lipanj, ali sve jedno lipanj ili srpanj iako sezonski utjecaj dijelom, karakterizira mjesečna pojava od 14 i nešto tisuća zaposlenih. Jeste sezonska pojava, ali s obzirom da je za cijelo razdoblje izražen mjesečni porast broja zaposlenih onda jasno govori da je ovo najznačajniji podatak. Izvoz i uvoz. Godišnja stopa izvoza porasti izvoza, dakle u ovom razdoblju 9,9% i stopa uvoza 10,2%. Znači da je uvoz brže rastao, ovo također ističem da je uvoz brže rastao ali ću upozoriti zašto je uvoz rastao i onda zašto je dug takav prema vani u ovom razdoblju. Tekuća bilanca negdje oko 7,7% bruto društvenog proizvoda inozemni dug čini 85,9%. E ova je stavka bitna i ona je zabrinjavajuća u onom smislu da je najvažnije u idućem razdoblju na kojem se treba pratiti posebno pratiti događanja i struktura, ali ta struktura već duže razdoblje se zadržava na tri, po redoslijedu na tri područja. Prvo područje su poduzeća što može veseliti ili trgovačka društva, drugo su banke iako limiti i ograničenja banaka u ovom razdoblju je bio na onih 12% … [[Ne razumije se.]] i treće je država. Država se zadržala na najnižoj stopi s time što sada već vidimo da nema novih zaduženja u državnim financijama, već se dio prethodnog duga servisira iz tekućih prihoda. Prema tome i ovdje također vesele određene pojave za koje držimo da su dobre. Kod bruto društvenog proizvoda najznačajniji su bili učešće, investicije u kapital, osobna potrošnja. Osobna potrošnja, dvije pojave ističemo. Realni porast plaća i neto i bruto, realni porast plaća i drugi transferi stanovništvu. Ovi transferi su i iz onog dijela povrata duga umirovljenicima kao i drugi transferi. Prema tome najznačajniji porast je vrlo visok po indeksu i također porast državne potrošnje, dakle u onim investicijama za koje je bilo predviđeno. Transferi i u mirovinskom sustavu, odnosno socijalna davanja također su utjecali na ovu potražnju. Kod porasta bruto društvenog proizvoda u sektoru usluga posebice ističemo porast hotelskih i restoranskih usluga, porast financijskih usluga, prijevoz kao nova industrija o kojem smo prije nešto komentirali pa ne bi jer i vrijeme ne dopušta, pa samo kao pojavu ističem. Zatim kod industrijske proizvodnje vrlo kratko, značajni porast industrijske proizvodnje, porast robe široke potrošnje i to trajnih dobara kao i onih netrajnih, ali netrajni su na trećem mjestu i kapitalni proizvodi, a oni znače ipak i utječu i na onaj dio zapošljavanja tamo. Prema tome sve je … [[Ne razumije se.]] na neki način vezano. Imamo nešto pada energetike u ovom razdoblju što se tumači toplom zimom, a ona utječe i kod uvoza i kod izvoza energenata, prema tome ona će vjerojatno u idućem razdoblju drugačije utjecati. Prerađivačka industrija čini oko 79,3% ukupne industrije i u tom smislu iz te ukupne industrije u toj prerađivačkoj industriji u ovom razdoblju je ostvareni dobri rezultati u metalnoj industriji, strojogradnji, hrana i piće, mineralni proizvodi i RTV komunikacijski uređaji. U onom dijelu industrijske proizvodnje i brodovi, međutim brodovi sezonski utječu, to je ciklus proizvodnje godina dana otprilike i onda ovisi proizvodnja i izvoz se nikad ne poklapaju. Stoga oni utječu i u uvozu, ali i izvozu. Kroz ovo značajno, značajan doprinos također imamo kroz tu zaposlenost kažem, potražnju u domaćem i kroz onaj dio potražnje, ukupne potražnje. Kod izvoza, izvozu kod ostvarenja uvoza zapravo, trgovina na malo ispričavam se na kratko. Samo vrlo kratko da su krediti stanovništva utjecali na takvu potražnju, porast njen također vrlo visok. Trgovački proizvodi, odnosno prehrambeni proizvodi, automobili jer oni su u drugoj stavci u poziciji u uvozu. Prema tome da li ćemo se odreći ili ne, to je sada filozofija ili rasprava. I isto tako goriva i maziva koji su jednako utjecalo u uvozu, ali jednako utjecali i u izvozu. Prema tome nešto je manja ova stavka u izvozu bila u tom razdoblju. Zaposlenost, nezaposlenost već sam kratko kazao. Iduće je cijene, kratko sam kazao stabilnost cijena od 1,9% a najveći udar na cijene interesantno, zato ističem one najznačajnije pojave, utjecaj lokalna samouprava kroz cijene komunalija i cijene vode. I ova pojava karakteristična je u cijelom razdoblju, a očito ima naznake da će u cijeloj godini utjecati na cijene. Kroz financijski sektor već sam isto kazao, ograničenje rasta plasmana banaka od 12% u prvoj fazi tromjesečja čini mi se bilo je na mjesečnoj razini, kasnije na godišnjoj razini što je izazvalo određene blage utjecaje onda na određene pojave u zapošljavanju, u razvoju, kreditiranju i alociranju sredstava iz kreditiranja stanovništva, kreditiranje privrede kao i ono direktno zaduživanje kod banaka u inozemstvu, mislim na sektor privrede, zato su firme na prvom mjestu među ostalim. Kod tečajeva blaga deprecijacija kune u odnosu na euro i aprecijacija kune i to stalna aprecijacija kune u odnosu na dolar. Robna razmjena, izvoz 9,9, uvoz već sam kazao 10,2, pokrivenost negdje 47, oko 47%. Kod izvoza sam kazao što ga karekterizira, a kroz uvoz na prvom mjestu uvoz metala i proizvoda od metala najveći postotak, zatim kemikalije i na trećem mjestu motorna vozila. Prema tome nije zaduženje nego ova struktura zaduženja, ali s obzirom na ovu strukturu u prve dvije pojave, a treća spada u potrošnju, očito da ona ima onda i onaj pozitivni utjecaj na zapošljavanje jer ona je negativno zaduženje i platnu bilancu koju imamo iz toga. Pokriće na robnom odmah reći, pokriće na robnom deficitu raste suficit na uslugama i taj suficit koliko u svom postotku utječe, pokriva taj dio. Kod značajno u ovom razdoblju inozemna direktna ulaganja i to vlasnička ulaganja, čini mi se banke da su bile najznačajnije u ovom razdoblju kroz povećanje supstance, ali bila su i druga ulaganja. Kod državnog proračuna prihodi su povećani oko 14 i nešto posto, s time što kod rashoda prihodi i primici su dakle brže rasli, kod rashoda se drži kontrola i oni su sada u granicama polovice predviđenog s obzirom na drugi dio godine koji idu. Vrlo značajan doprinos socijalni doprinos i u prihodima jer je došlo do izmjene strukture prihoda i primitaka, rashoda i izdataka pa oni imaju značajno povećani utjecaj kao i u rashodima oni su također zadržali taj utjecaj. I na kraju ono što je karakteristično za proračun možemo u cijelosti ponoviti i za vanproračunske fondove tako da na kraju mogu kazati da je otprilike dijagram prihoda i rashoda i jedni i drugi ima uzlaznu liniju time što prihodi brže rastu i to da je optimizam da ovo razdoblje završavamo sa ocjenom onu koju sam istakao u uvodu, a da, isto tako da je solidno osnovicu za završetak poslovne godine. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a, poštovana zastupnika Ljubica Lalić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa nije mi u početku bilo jasno zbog čega u ovim večernjim satima i pred ovako malo zastupnika idemo raspravljati o izvršenju proračuna Republike Hrvatske, onda sam zapravo shvatila da idete u ovim kasnim večernjima satima bez kamera samo zbog toga da bi se prikrilo i sakrila nesposobnost Vlade Republike Hrvatske, čak i izvršavanju programa koje je sama zacrtala i na temelju kojih je planirala sredstva u proračunu. Kroz zadnjih nekoliko točaka slušamo veliko zadovoljstvo naših kolega s juga. Na žalost analizirajući izvršenje proračuna Republike Hrvatske mi to zadovoljstvo ne možemo dijeliti ni približno, a o tome govore i same brojke. Nikada se nije živjelo bolje nego danas, reče državni tajnik maloprije. Neki da, ali dobar dio ne. I upravo ovaj proračun pokazuje da one regije koje su u Republici Hrvatskoj bogatije, one će i nadalje biti bogatije, a one regije koje su u Republici Hrvatskoj siromašnije i siromašne, one će ubuduće biti još siromašnije. Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke ovakvo izvršenje proračuna Republike Hrvatske ne može podržati i to ne može podržati iz sljedećih razloga koje ću probati elaborirati iako je demotivirajuće u ovo vrijeme i to pred praznom dvoranom Hrvatskog sabora raspravljati. Što vidimo? Iz analize potroška sredstava, utroška sredstava iz proračuna Republike Hrvatske onda ćemo vidjeti primjerice u području ili resoru Ministarstva financija, vidjet ćemo da podjela tih sredstava nije na temelju stvarne potrebe građana, nego na temelju političke obojenosti i to znate koga? Načelnika općina. Ne bojim se ja, možete gađati. Pa tako kao primjer ističem. Općina Gornji Bogićevci, koja je bila okupirana općina, oslobođena u akciji "Bljesak", pomoć je planirana godišnja 916 tisuća kuna, izvršeno 382 tisuće kuna. Općina Okučani pomoć 975 tisuća kuna planirano, izvršeno 406 tisuća. Općina Stara Gradiška 295 planirano, izvršeno 123. I sada me dobro poslušajte, Općina Dragalić planirano 42 tisuće kuna 659 godišnje, izvršeno 17 tisuća 774 kune. Oni koji ne poznaju onaj kraj onda vjerojatno neće razumjeti tragediju ovih brojki. Gospodarska struktura jednaka je u svim ovim općinama. Broj stanovnika otprilike jednak je u svim ovim općinama. Gospodarska razvijenost jednaka je u svim tim općinama, međutim ima jedna razlika. Razlika je primjerice Općina Stara Gradiška koja planirano je 295 tisuća kuna, donedavno je bio načelnik općine iz Hrvatske seljačke stranke. Općina Dragalić kojoj je planirano 42 tisuće kuna okupirana općina, razorena općina, nezaposlena općina, općina u obnovi, općina koja nema niti jednog gospodarskog subjekta, razlika od Okučana samo po tome što je i danas tamo načelnik iz Hrvatske seljačke stranke temeljem volje građana koje je dobio preko 50%. Dragi moj državni tajniče, na koji način se dijeli novac? Zar su oni građani krivi zato što misle politički drugačije i zato ih se treba kazniti? Na temelju čega i kojih stopa se moglo za iste uvjete odrediti da jedna općina dobije 42 tisuće kuna, a druga milijun? Ne, to je unaprijed kažnjavanje i građana, ali unaprijed činjenje načelnika nesposobnim jer sa praznim proračunom načelnik da ima ne znam kakove sposobnosti ne može biti sposoban i unaprijed je osuđen ma koliko sposoban bio. Nadalje, iz ovog proračuna evidentna je politika Republike Hrvatske, Vlade Republike Hrvatske i to glede regionalnog razvoja. Regionalni razvoj je neujednačen. Kolega, nas je ostalo dva, četiri, šest, sedam i ja sam osma. Pogledajmo tko je izašao iz dvorane i pitajmo se zašto je izašao iz dvorane. No dobro. Prema stavci regionalni razvojni projekti, planirano 60 milijuna kuna regionalni razvojni projekti, izvršeno milijun 587 tisuća kuna ili 2,65. Zamislite kome su to trebali regionalni projekti i ukoliko hoćemo ujednačeni regionalni razvoj u Republici Hrvatskoj da bismo imali bogatu i sretnu državu, kud je trebalo plasirati ta sredstva? Šutnja je možda najbolji odgovor, ali i najgori mogući vrisak na tu stavku je pojava regionalizma i autonomaštva. Ja nisam autonomaš, volim svoju regiju, ali ovakve regije govore o opravdanosti tog pokreta, a još više govore o razlozima podrške tog pokreta. Strategija regionalnog razvitka, planirano 3 milijuna 325 tisuća kuna, izvršenje nula. Nula. Nemamo ni strategije razvitka. Nadalje, imamo stavku obnova i razvoj Vukovara. Planirano 40 milijuna kuna, izvršeno 10 milijuna kuna i 114 tisuća. O Vukovaru nije dovoljno samo govoriti sa suzama u očima. Za Vukovar je potrebno učiniti nešto i bila sam sretna i rekla sam da nije dovoljno 40 milijuna kuna za obnovu Vukovara, jer ako hoćemo povratak Vukovaraca u Vukovar moramo im osigurati ne samo povratak u obnovljene kuće i obnovljene stanove, nego im moramo osigurati da imaju gdje raditi, da imaju odakle dobiti plaću i da tada neće njihovi mladi odlaziti prema Zagrebu ili ostajati u Zagrebu za one koji su ostali u Zagrebu. I vidjela sam jedan ispravak krivog navoda, a prije ispravka krivog navoda uzmite izvršenje proračuna, pa provjerite stavku, pa ćete vidjeti da li je to točno. Nadalje. Iz ovog izvršenja proračuna vidi se nedostatak odgovarajuće politike za područja od posebne državne skrbi. Područja od posebne državne skrbi sama u svom imenu govore o značaju koje bi ta područja trebala imati za državu. Ona imaju otežane uvjete gospodarenja. Oni imaju razoreno gospodarstvo, oni imaju razorene kuće, oni imaju razorenu infrastrukturu. Tamo je život gotovo nemoguć. I sada kad smo vidjeli u proračunu u stavci socijalno ekonomski oporavak područja od posebne državne skrbi bilo je planirano 50 milijuna kuna, ali je za to utrošeno samo 7 milijuna kuna ili 14,18%. Ili recimo stavka razvoj područja posebne državne skrbi. 22,7 milijuna planirano, izvršeno 3 milijuna 717 tisuća kuna. Razvoj pograničnih područja drage moje kolege, pogranična područja uglavnom spadaju osim nekih izuzetaka ali najvećim dijelom spadaju u područja od posebne državne skrbi i ta pogranična područja patetično je reći da su žalosna ali mi to znamo koji živimo tamo, znamo kakva su. Bilo je planirano 10,6 milijuna kuna. Izvršeno milijun 324 tisuće kuna ili 12,50%. To je glede hvalospjeva danas kojeg smo čuli o ovoj politici Vlade Republike Hrvatske koja vodi u politiku ujednačenog regionalnog razvoja. To naprosto nije točno i to pokazuju ove brojke. Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke ne može podržat izvršenje ovog proračuna ni zbog odnosa proračuna prema Ministarstvu poljoprivrede odnosno zbog onoga što u resoru ministra poljoprivrede nije učinjeno i nije dovoljno učinjeno. Stavka svinjogojstvo. Planirano 10 milijuna kuna. Izvršeno 2 milijuna kuna ili 20%. I sada oni koji ne znaju tu proizvodnju i ne znaju problem reći će da je previše uloženo jer se godišnje organiziraju interventni otkupi svinja kad država intervenira i daje dio te cijene, otkupne cijene. Međutim, da li je to tako? Pogledajmo strukturu uvoza pa ćemo iz strukture uvoza vidjet koliko se odnosi na uvoz svinjetine, koliko se odnosi na uvoz govedine, a u govedarstvu smo isplanirali 25 milijuna kuna i potrošili samo 2 milijuna kuna što je svega 8%. Dakle, da li je ministarstvo realiziralo svoju strategiju razvoja svinjogojstva i govedarstva? Ma naravno da nije. Ali tko snosi posljedice najviše? Građani one regije kojima je to osnovna djelatnost. Unapređenje drvne industrije, planirano 46 milijuna kuna, a izvršeno milijun ili 2,19%. Da li nama drvna industrija treba ili nama drvna industrija ne treba? Ja s obzirom na svoje mjesto života kažem, da, drvna industrija nam je itekako potrebna. I potrebno je razvijati drvnu industriju i ne izvozit samo iz rezane daske ili samo izrezanu građu nego trebamo napraviti finalni proizvod i finalni proizvod plasirati u Europu. Dakako da ovakvom politikom to nije moguće. Ili recimo raspolaganje poljoprivrednim zemljištem kao temeljna pretpostavka razvoja poljoprivrede i stvaranja obiteljskih gospodarstava kao osnovnih jedinica poljoprivredne proizvodnje sa zadatkom prehrane vlastitog stanovništva po Zakonu o poljoprivredi, koji nije promijenjen. Ako on nije valjao onda hajmo ga promijeniti. Ali ako on nije promijenjen znači da nam valja i onda moramo provoditi politiku koja je tim zakonom zacrtana. Međutim, od planirana dva milijuna kuna nije potrošeno ama baš ništa. Ili recimo stavka uređenje zemljišta. Isto bitna pretpostavka razvoja poljoprivrede. 10 milijuna 980 tisuća planiranih, potrošeno zamislite 500 tisuća kuna ili 4,55. To su jezive činjenice. Prehrambena industrija, za poticanje prehrambene industrije. Pa šta će nama primarna poljoprivredna proizvodnja u Slavoniji ako nemamo prehrambene industrije? Planirano 10 milijuna kuna, izvršeno nula. Nula. I ono što imamo i to se želi zatvoriti i zatvorit će se pitanje je dana. A istodobno govorimo o strateškom projektu sustava navodnjavanja koje sam i sama zapljeskala kada je premijer ili predsjednik Vlade sadašnje gospodin Ivo Sanader u svom prvom govoru pri konstituiranju Vlade, rekao je da je sustav navodnjavanja strateški projekat ove Vlade i strateški program. Ni danas ga nemamo. Ni danas nemamo navodnjavanje. 25 milijuna 910 tisuća kuna, je izvršeno 7 milijuna 975 ili 17%. I sada imamo samo obećanja i ništa drugo. Da se ne pitamo kakvu to kvalitetnu hranu jedu naši građani? A da bismo vidjeli kakvu kvalitetnu hranu jedu naši građani odimo u trgovine. Pogledajmo na police pa ćemo vidjet. Kod nas se naš proizvod, naša hrana koja po nekim stručnim mjerilima gotovo se može svrstat u ekološku hranu, uglavnom se uništava jer seljaci nemaju tržišta, nemaju kuda plasirat svoj proizvod. A mi uvozimo. I sada kad treba zaštitit potrošača i ispitati kvalitetu hrane ni ona planirana sredstva koja su planirana za unapređenje ispitivanja kvalitete hrane, ni ona nisu potrošena. Što govori izvršenje ovog proračuna? Izvršenje proračuna govori da je Vlada nesposobna i sva je sreća što je ostalo jako malo, pa neće više griješiti. Hvala.
Hvala.
Predsjedniče, zar vas ne bole ove brojke?
Brojke?
Ove koje sam citirala. Jel' vas ne bole?
Boliti…
… [[Govornik udaljen od mikrofona, ne čuje se.]]
Dobro. Idemo na ispravke netočnih navoda. Poštovani zastupnik Pero Mlinarić, ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče! Kolegica zastupnica rekla je točno da u izvješću stoji taj dio neutrošenog novca. Ali taj novac je sav već utrošen, još neki nije jer nisu gotovi. 8 milijuna ide za Hrvatski dom koji će biti negdje početkom 11. mjeseca gotov, 10 milijuna je otišlo za gospodarsku zonu, to ovih dana je već potrošeno, i 2 milijuna su otišla za poticaj. To je ovaj dio za gospodarstvo za poticaje. A ovaj drugi dio od 20 milijuna obnova je u tijeku bih objekata porušenih i normalno da će se negdje krajem 11. mjeseca taj dio završiti a sredstva utrošiti. Što se tiče ovoga drugoga dijela da je premijer doktor Ivo Sanader obećao navodnjavanje normalno jeste ali navodnjavanje se ne može sprovesti za tri godine. Imamo stotinu drugih stvari koje nije obećao, napravio ih je ali vi ne znate koliko je delegacija bilo po cijeloj Europi i Izraelu da su snimili jedan dio tih navodnjavanja i znači rade se projekti a navodnjavanje je već počelo dosta daleko, vidite u Vukovaru, VUPIK je već jako velike površine, u Slavoniji je već navodnjavanje gotovo, projekti su već neki gotovi. I kako projekti budu gotovi tako se navodnjavanje vrši. Hvala lijepo.
I poštovani zastupnik Zdravko Sočković ispravak.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Htio bih podsjetiti gospodičnu Ljubicu Lalić da upravo ove općine od posebne državne skrbi za koje se zalaže da smo za vrijeme mandata njihovoga u županijskog skupštini doslovno oteli 100 tisuća kuna za izgradnju vodovoda u Okučanima za koje nisu bili voljni dati i zbog toga što smo podržali proračun uspjeli smo to izvući. Nisam vidio nijedne stavke ozbiljnije za četiri godine njihovog mandata u županijskoj skupštini da su pomagali te općine. Drugo bih htio podsjetiti kad su bili interventni otkupi svinja da su to bili kod njih po šest kuna a sada po devet kuna. i najvažnija stvar ljeta gospodnjega 99. godine kad je gospodična Lalić i gospodin Tomčić tada predsjednik Sabora i HSS-a podupirali prosvjede seljaka na raskršću u Vrpolju i drugim raskršćima gdje su tada iskamčili od hrvatske Vlade kunu i 30 za cijenu žita, da bi na godinu 2000. godine kad je došla njihova Vlada i njihov ministar poljoprivrede gdje su tada ubjeđivali te iste seljake da je dobra cijena žita 0,90 kuna. Hvala.
Povreda poslovnika poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Potpuno netočnim navodima kolega Sočković je povrijedio poslovnik članak 209. Jer, kolega Sočkoviću nije bila otkupna cijena kunu i 30 nego je bila kunu i 20 ali je poticaj bio 450 godina, a 2000. godine poticaj je bio 750 kuna a cijena nije bila 90 lipa nego je bila kunu i 10. Ja razumijem da neki ljudi zaboravljaju, znajte ali kad nastupi totalna amnezija onda je to tragično. A ako ima razloga za prosvjede i onakve kao što su bili samo bi sada bili puno opasniji. Mislim da je odavno došlo vrijeme u ovom mandatu da su to seljaci trebali napraviti. A vi i ja ako želimo svojim građanima dobro trebali smo im biti na čelu i vi i ja, ali isto tako i u zaštiti naših prehrambenih kapaciteta. Šta će nama sustav navodnjavanja koji će poticati povrtlarstvo a to povrće nećemo imati gdje prodati niti ćemo ga imati gdje sušiti. Pa se malo zabrinite nad tome što to radite i kud vodite.
Kolegice Lalić, vi sad sami ste rekli uvodno da ispravljate netočne tvrdnje zastupnika Sočkovića. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa ne možete ispravljati netočne tvrdnje pod povredom poslovnika. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa odakle vi znate da on netočno govori? … [[Upadica se ne čuje.]] Pa zato je to ispravak netočnog navoda a ne povreda poslovnika. … [[Upadica se ne čuje.]] Ma znate vi, vi ste pismena. … [[Upadica se ne čuje.]] Samo malo. I poštovana zastupnica Nevenka Majdenić ispravak netočnog navoda.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Evo, zastupnica Lalić je stvarno iznijela netočnih podataka. Jedan od toga je da ova Vlada ne vodi politiku ujednačenog regionalnog razvoja što je potpuno netočno. I zastupnica Lalić namjerno krivo tumači podatke, financijske podatke iz ovog polugodišnjeg izvješća ili ne zna. Ostvarenje proračuna za šest mjeseci sigurno ne može se gledati u usporedbi sa planom, dakle da ono što je ostvareno za šest mjeseci da se gleda koliko treba biti za cijelu godinu. Sigurno je da trebate voditi računa o tome jer se u prvih šest mjeseci inače vodi politika planova a u drugih šest mjeseci se onda to i ostvaruje. Ali ovi svi podaci i makroekonomski pokazatelji koje trebate uzeti u obzir, koji su izuzetno pozitivni i svi ih priznaju trebate znati da će se ovaj proračun u konačnici za 2007. godinu ostvariti. Dakle, ponavljam da jeftino i namjerno krivo tumačite ove podatke.
Dobro. Povreda poslovnika imamo još.
Pa ponovo je povrijeđen članak 209. Ma ja mogu dozvoliti kolegice da ja ne znam pročitati pločicu, ja to mogu dozvoliti. Međutim, vi najveću nepravdu nanosite onoj regiji iz koje dolazite zatvarajući oči pred istinom. Mi godinama, evo četiri godine.
Nemojte, molim vas. Nije to ispravak, nije to povreda poslovnika. Vi ste postavili jednu tvrdnju da je zapostavljen regionalni razvoj, da se vodi politika koja ne vodi računa o regionalnom razvoju, kolegica to opovrgava. Vi ne možete sada komentirati i demantirati te tvrdnje pod ovim institutom.
Ne, hoću reći da četiri godine upravo od iste kolegice slušam da će do kraja godine biti izvršen proračun u sto postotnoj stopi a ono ne bude.
Ne možete, dajte molim vas.
Dobro predsjedniče. Ja se ispričavam što sam vam se usudila govoriti.
Tko bi vama uskratio? Je li bi ja vama uskratio da govorite? Samo govor u određeno vrijeme o određenoj temi pod određenim institutom. Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani predsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Pa taman sam htio reći da je Ljubica držala jedan sjajan govor. O regionalizmu, lokalnoj autonomiji sigurno da ne mislimo isto ali ovo ostalo potpisujem. No, pustimo sada to. Za prvih šest mjeseci mi smo u državnom proračunu ili potrošili u državi 51,5 milijardi kuna. Ono što mene zanima malo više da smo se za 2007. zadužili za 13,3 milijardi kuna ili toliko ćemo se trebati zadužiti do kraja godine, ali i 2007. ili jesmo ili ćemo vratiti 9 milijardi 973 milijuna kuna raznih zajmova, kredita itd. Jednom riječju, slobodno se može reći svaka deseta kuna ide za otplatu kredita. No prije no što nešto više o tome kažem da vidimo ovako gdje je sada 8. izborna jedinica, županija Istarska i Primorsko-Goranska? Istra. Planirano 2007. prema svim ovim stavkama. 9 kapitalnih projekata, 236,6 milijuna kuna. Indeks izvršenja 29,9 milijuna kuna. Znači slilo se od tih 236 milijuna kuna iz Državnog proračuna 70,8 milijuna kuna i to ovako: Udio u glavnici trgovačkog društva … [[Govornik se ne razumije.]] Istra 48 milijuna kuna, 29%. Za dogradnju osnovne škole u Vrbanu planirano je bilo svega 120 tisuća kuna znači ništa. Izgradnja sportske dvorane srednje talijanske škole u Puli bilo je planirano 6 milijuna kuna. Furio s pravom protestira, ništa novaca stiglo nije. Izgradnja sportske dvorane u Rovinju 15 milijuna kuna planirano iako je država na porez na dobit Rovinju uzela 30 do 40 milijuna kuna nije stiglo ništa. Redovna djelatnost Sveučilišta u Puli ajde tu je došlo 13 milijuna kuna. Kapitalno ulaganje, izgradnja Sveučilišta u Puli došlo je 7 milijuna kuna, to je u redu, od 9,2 milijuna kuna planiranih. Dom za odrasle u Motovunu od milijun 300 tisuća kuna došlo je milijun 295%, 99,62% izvršenje. Znači sve. Od, za Opću bolnicu Pula planiranih 13 milijuna kuna stiglo je 188 tisuća kuna i 84 lipe i 76, pardon 84 kune i 76 lipa ili točno nekih 25 tisuća EUR-a. Regionalni razvoj Istarske županije planirano da će doći milijun 400 tisuća kuna, nije stiglo ništa. Rekoh izvršenje 29,93%. Primorsko-Goranska županija možda je prošla malo bolje. Izvršenje 41,85%. Od planiranih 313 milijuna kuna stiglo im je 131 milijun kuna. Jasno za regionalni razvoj kao i u Istri nula kuna. Kliniku za ortopediju u Lovranu 48,48% od 9,8 milijuna kuna stiglo je 4,7 milijuna kuna. Za KBC Rijeku stiglo je 2,3 milijuna kuna od 30 milijuna kuna planiranih. Dom za djecu «Ivana Brlić Mažuranić» u Lovranu od 300 tisuća kuna stiglo je svih 300 tisuća kuna. Za kapitalno ulaganje u izgradnju Sveučilišta u Rijeci od 24,4 milijuna kuna stiglo je 8,2 milijuna kuna. Zatim za izgradnju športske dvorane u Bakru od 5 milijuna kuna stiglo je 633 tisuće kuna, 12,47%. Potpora luci Rijeci i tako dalje ali da ne čitam sada sve. Uglavnom indeks izvršenja je 41,8%. Istra 29,93%. Primorsko-Goranska županija 131 milijun kuna. Istarska 70 milijuna kuna. Zaključak bi bio znači da se taj prostor ili da je na taj prostor netko zaboravio. Preko 10 milijardi kuna ide iz Istre u državni proračun. Od poreskih prihoda taj prostor još jedanput po ne znam koji put danas autonomno raspolaže sa 550 milijuna kuna. E nakon što si je država uzela dobit a ostavila dohodak Istra je još više na gubitku za još 100 milijuna kuna. Ali ja ću sad malo više govoriti o vraćanju zajmova tj. da li Hrvatska može na neki način izbjeći pa i dužničko ropstvo? Ja sam gotovo siguran, neće proći dugo, dvije tri godine ali bez obzira što govorio premijer Sanader ili netko drugi doći će na red da ćemo mi morati prodati i Hrvatsku elektroprivredu jer evo da citiram samo jednu izjavu guvernera Rohatinskog: «2007. dospijeva na naplatu 7,2 milijarde EUR-a glavnice plus 580 milijuna EUR-a kamata». To je 7,8 milijardi EUR-a. To vam je gospodo šta ja znam nekih 12 milijardi recimo dolara. To je 20% bruto društvenog proizvoda za 2007. Do kraja 2007. ino dug ako je bio krajem 6. mjeseca preko 29 milijardi do kraja godine bit će barem 31 milijardu kuna. To je, ne znam, nekih 40 milijardi dolara. Istina je on raste sporije nego 2006. Raste po stopi od 2006. je rastao po stopi od 13,5%. Sada raste po stopi od 11,5%. Postavlja se pitanje koliki će nam biti ino dug za 5 godina? Ja se bojim da će možda premašiti iznos od 45 milijardi ne dolara nego EUR-a znači preko 60 milijardi dolara. I to ne bi bilo dramatično, pod navodnicima, iako je strašno kada ne bi u tom periodu od 5 godina morali vratiti ako ove godine vraćamo 7,8 milijardi EUR-a. Govorim o dugu države, poduzeća, banaka, brat bratu nekih 30 do 35 milijardi EUR-a a to je opet preko 40 milijardi EUR-a i još ćemo biti zaduženi za tih kao što rekoh 40 ili 45 milijardi EUR-a. I sad što nam je činiti? Uči po meni što je moguće prije u Europsku uniju, monetarnu uniju. Nema nam druge, glave skupa i jasno, treba početi raditi. Hrvatski rast tog GDP-a ove godine je za prvih 9 mjeseci 6,6%. Neočekivano velik. Pustimo što je u nekim krajevima u Istri je preko 11% već 3, 4 godine ali to nije bitno sada i mislim da trebamo još neke stvari napraviti. Šta mi imamo? Mi imamo uvoz, izvoz vam govorim sad za Istru za razliku od države pokriva negdje 85%. Zagreb ima svega 33%. Primorsko-Goranska županija 45%. Dva puta nam je veći izvoz nego Primorsko-Goranskoj županiji koja ima 100 hiljada stanovnika više. Ali što je temeljni problem? Mi imamo uvoz negdje 21 milijardu dolara. Na to moramo računati nekih 11 milijardi dolara moramo osigurati za povrat duga godišnje. Znači to je negdje oko 32 milijarde. Izvozimo 10,5 milijardi dolara roba. Otplaćujemo 12 milijardi dolara znači dugova ili 11 nije bitno. Primamo s druge strane 7 do 8 milijardi dolara raznih zajmova. Prihodi od turizma su nekih 7 milijardi, ne znam, dolara. Imamo jednu milijardu dolara od doznaka. Imamo milijardu dolara od transporta i tako dalje, brodovi, avioni i slično, vozila. Imamo milijardu dolara od privatizacije. Ove godine možda 3 milijarde dolara i mi gospodo imamo jedan problem. Kako to jednostavno sada izbalansirati i kada će taj problem kao takav nastati odnosno kad će eskalirati? Znači to je ono od kuda mi trebamo početi. Ove godine kao što rekoh još je na dijelu rigidnija centralizacija u odnosu na prošlu barem što se Istre tiče. Ja sam rekao da Istra daje 10 milijuna kuna. Autonomno kroz porez zadržavamo 550 milijuna kuna. Više dajemo ove godine u državni proračun, 100 milijuna kuna «vis a vis» tog poreza na dobit u odnosu na prošlu godinu. Spomenuo sam da samo Rovinj gubi ove, od dobiti nemamo više ništa, gubi 30 do 40 milijuna kuna. Bio je tu neki dogovor da će kroz dvoranu dobiti 15 milijuna kuna. Za prvih 6 mjeseci nije dobio ništa. Istina je od tih 10 milijardi kuna koje Istra daje u proračun šta god mislio gospodin Žužul vraća se ajde. Plaće za policiju, plače, za upravu plače, za neke penzije, ali 4 i pol posto stanovnika izdvaja 10% proračuna. I zato se zalažemo za tu decentralizaciju, lokalnu autonomiju da svatko na svojim upravlja sa svojim. Jasno solidarizirati se maksimalno sa drugima, ali taj odnos treba promijeniti. Idemo dalje. Od PDV-a je državni proračun uprihodovao ili treba planirano je 39 milijardi kuna. Mi se zalažemo da se smanji na hranu, sa 22% na 10%. Zanimljivo je i to da preko 60, možda 70, možda i više posto proračuna ide samo za socijalne kategorije. Npr. za plaće, dobro to nije socijalna kategorija ali možemo kroz takvu formu to nekako promatrati je 19,2 milijarde kuna plus 3 milijarde kuna doprinosa, znači to je preko 22 milijarde. Za materijalne rashode gotovo 8 milijardi. Za rashode za energiju 2 milijarde. Subvencije, 5,8 milijardi poljoprivreda, brodogradnja, što ja znam šta sve ne. Povrat kredita rekao prije 9, toliko milijardi kuna. Na zdravstvo ide 17 milijardi kuna, za mirovine preko 30 milijardi kuna. Naknade građanima, kućanstvima preko 13 milijardi kuna. Donacije preko 2 milijarde kuna, itd. Iz proračuna možda nam ostaje negdje 10 milijardi kuna, ako računajući ovdje izvanproračunske funkcije, rashode za neki direktni, za neki direktan razvoj, stvarni razvoj, za investicije, ceste, vodu, ne znam dvorane, ovo ono itd. Skupa nam je država. Nitko nije zadovoljan. Nema socijalne pravde ako 90% tih rashoda ide za spomenute naknade. Znači postavlja se opet pitanje koja je najbolja socijalna politika. Ja kažem politika pune zaposlenosti. To je i najbolja mirovinska politika. Ne zbog toga što će možda penzioneri imati više, nego ako ništa drugo neće imati brigu za svoju djecu koja će im imati kakvo takvo radno mjesto. I konačno, to je i najbolja jasno politika za mlade jer nema većeg valjda kapitala nego kada ti djeca rade. Penzije su skromne, ali zalažemo se jasno da se izjednače umirovljenici stari-novi. Za to je potrebno osigurati 600 milijuna kuna u državnom proračunu. Mislim da to nije neki veliki napor, da to treba učiniti. Vjerojatno to nećemo učiniti do raspusta ovoga Parlamenta, 12. ovoga mjeseca. Ali ta neka Vlada od toga treba poći. Što ću ja ovdje još izdvojiti? To su 2 milijarde kuna za koncesije, ili milijardu 980 i nešto milijardi kuna. Hotelske kuće, o tome sam prije govorio, poljoprivredni kombinati koriste milijune hektara tzv. turističkog ili poljoprivrednog zemljišta i da ja znam, takav je slučaj barem u Istri, siguran sam i u Primorsko-goranskoj županiji, diljem jadranske obale, te kuće ne plaćaju nikome niti jednu kunu naknadu. I postavlja se pitanje gdje toga ima. Samo u Poreču je negdje oko 2 tisuće hektara koje smo mi uspjeli osporiti Agrokoru, što će reći Todoriću, Plavoj laguni, Rivijeri, TDR-u u Vrsaru. Nikome oni i dalje, dobro nisu se uknjižili u zemljišnim knjigama na svoje ime koriste stotine hektara turističkog zemljišta u kampovima od Tar Vabrige ne znam do Koversade i nikome ne plaćaju ništa. I to se treba jednostavno izmijeniti. To naprosto vrijeđa. Zašto ne bi nekome od vas imao takvu jednu beneficiju da može jedan takav kamp koristiti i da nikome ne plaća ništa? Zanimljiva je stavka donacije pa tako recimo ove neprofitne organizacije, vidim dobivaju 714 milijuna kuna. Ne znam koliko političke stranke, tu negdje možda 70 milijuna kuna dobivaju iz proračuna. Neprofitne organizacije dobijaju 714 milijuna kuna. Subvencije bankama još uvijek, pazite sve banke smo prodali, ali još uvijek bankama kome, kojima smo se prodali prodali naše banke dobijaju subvencije po tom osnovu od 428 milijuna kuna na godišnjoj razini. No ajde barem je nešto dobro da više te banke ne završavaju u stečaju da ne propadaju. Inače da ne zaboravim, 2006., 2007. brodogradnja je povukla 4,2 milijarde kuna. Uljanik 0 kuna. Kad govorimo o koncesijama jasno da mislim i na prodaju poljoprivrednog zemljišta. I ovdje još jedanput ću izraziti nezadovoljstvo što Istrijani 1 kvadrat moraju platiti 10 do 100 puta skuplje no što se plaća drugdje u Hrvatskoj. I to je za mene diskrimancija par excellence. Inače, za period 1.1. do 30.6.2007. po toj osnovi uprihodovano je od planiranih 19,4 milijuna kuna 10,1 milijun kuna. Bojim se da su toliko recimo digli oni tenori ili orkestri, ne znam, u Hrvatskom fondu za privatizaciju itd. Pretvorba, o tome nekom drugom prilikom. Glasati ili ne za ovo izvješće? Uobičajeno je. Ako ne glasaš za proračun jasno je da ne glasaš ni za izvršenje i tako ćemo se ponijeti. Ali sad je to isto manje, nebitno je to, to je irelevantno. Bit je nešto drugo, da ovaj dokument, znači ovaj proračun kao i proračun Republike Hrvatske težak je 108 plus nekih 10 milijardi kuna sa tim izvanproračunskim fondovima da mi izvršavamo, da ga mi usvajamo sa 39 zastupnika. Teoretski da Ladišće možemo, da Općina Ladiše ne može svoj proračun donijeti bez nadpolovične većine. I bit je ova preraspodjela koja zasigurno u ovom trenutku je isključivo politička i nije pravična.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović
Gospodine predsjedniče, pa toliko netočnih navoda, teško je to sve ispraviti. Jer mislim da je puno toga otišlo izvan ove teme. Ali jedan od navoda koji je kolega rekao veli Istra se zapostavlja i to je zamislite zaključak na temelju polugodišnjeg izvješća. Jer gospodin Kajin očito shvaća proračun kao pješčani sat gdje u istim vremenskim jedinicama iscuri jednako pijeska. Što je apsolutno daleko od stvarnosti. Ja ću vam reći, moj grad je u ovom trenutku veliko gradilište. Jer u drugom dijelu godine radimo znatno više nego u prvom dijelu, jer sad je i pritok sredstava znatno veći. Zato mi je jako, još se hvali jel, da se je složio sa kolegicom, znači da oboje ne znate ustvari što se događa sa proračunom. Drugo, veli kolega najrigidnija centralizacija ove godine, što apsolutno nije točno. Kolega Kajin, centralizaciju pričaju svi o centralizaciji a izgleda da pojma nemate što iza tog stoji, a stoje obveze iza centralizacije. Evo svega 30-ak gradova u Hrvatskoj je preuzelo školstvo, a mogli su mnogi drugi, imamo puno gradova u Hrvatskoj. Zašto? Zato jer znadu da jednostavno im je jeftinije se švercati preko županije ili preko države ili direktno ulagati tamo gdje bi trebali ulagati.
Poštovana zastupnica Biserka Perman. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, ja ću se u svojoj raspravu ograničiti samo na onaj jedan mali segment koji se odnosi na sport, odnosno koji se odnosi na 450 hiljada aktivnih sportaša i još toliko aktivnih rekreativaca, a čiji pokazatelji ovdje govore o tome da je stanje u hrvatskom sportu usprkos novom zakonu katastrofalno. O čemu se radi? Hrvatska agencija za borbu protiv dopinga u sportu osnovana je u veljači sa šest mjeseci zakašnjenja, ali nije zaživjela ni do danas. Do 777 hiljada kuna koje je trebalo biti utrošeno za rad ove agencije, do danas je utrošeno manje od 90 hiljada, odnosno nekih 11% što znači da je njezin rad praktično na nuli. Koliko je ona potrebna govori i današnji članak iz "Slobodne Dalmacije" gdje se govori o otkriću novinara "Slobodne Dalmacije" koja je otkrila dilera zabranjenih steroida koji uzrokuju infarkt, arteriosklerozu, manična stanja, psihoze i abnormalnosti muskulature. Čak i to da se kao stimulativno sredstvo prodavao i lijek protiv karcinoma dojke. Ovih dana smo čuli za slučaj dječaka od 12 godina koji je umro, nogometaš koji je umro iz neutvrđenih razloga. Vjerojatno također sličnih problema povezano sa uzimanjem nedozvoljenih sredstava, a naša agencija ne radi, a naš se ministar uredno hvali kako je donio veliki napredak u hrvatskom sportu. Nadalje, nacionalni program sporta je također jedna od stavka ovog proračuna koja je trebala biti donesena do ožujka ove godine, na žalost nema je ni do danas, znači već kasnimo nekih 7 mjeseci. Od 370 hiljada kuna predviđenih za ovu stavku potrošeno je cijelih hiljadu i 800 kuna, odnosno pola posto predviđenih sredstava. Trebalo je biti osnovano nacionalno vijeće za sport još u prosincu prošle godine, nema ga ni do danas, znači zakašnjenje 10 mjeseci. Ono je trebalo donijeti kompletan program razvoja hrvatskog sporta. Predviđena sredstva milijun 125 hiljada kuna, utrošeno naravno ništa, s obzirom na to da nema nacionalnog vijeća. Za onu najvažniju stavku koja je bila i najveći spor u raspravama o Zakonu o sportu, a to je preoblikovanje sportskih klubova, udruga u profesionalne klubove, pravilnik je donesen u siječnju također sa 6 mjeseci zakašnjenja, ali povjerenstva za provedbu tog pravilnika nema ni do danas i preoblikovanje se praktično ne provodi. Od 250 hiljada kuna utrošeno nula. Neću govoriti o još čitavom nizu akata koji su vezani za Zakon o sportu, jer to i nije tema proračuna, reći ću samo za jedan koji je itekako vezan uz proračun, a to je provedbeni propis o naplati tražbina i javnih davanja neprofesionalnih klubova dužnika. Mi smo ovdje prilikom rasprave o sportu govorili o 750 milijuna kuna dugovanja klubova na ime razno-raznih davanja državi. U raspravi je bilo spomenuto još skoro toliko neevidentiranih dugovanja koja naprosto u svim tim pokazateljima nisu evidentirana. Međutim evo zbog ovoga propisa koji do danas nije donesen, a trebao je biti donesen u roku od mjesec dana od donošenja zakona, dakle sa otprilike 15 mjeseci zakašnjenja, nema ni naznake kada će biti donesen. Vidi se i još jedan pokazatelj kakvo je stanje u hrvatskom sportu. Želim reći i još spomenuti samo još tri stavke koje su u ovom proračunu, odnosno u ovom aktu o izvršenju proračuna spomenute trebale biti barem djelomično provedene, a nisu provedene sa ni jednom lipom. Radi se o financijskoj potpori djeci perspektivnim sportašima, nula kuna do danas izvršenje, odnosno za šest mjeseci. Također poticanje ravnopravnosti spolova u sportu nula kuna, poticaji razvoja sporta na otocima nula kuna. O tim programima sam govorila i u svojoj raspravi kod donošenja proračuna, amandmanima sam tražila povećanje tih stavki, očito su one bile samo deklaratorno navedene u proračunu, iz izvršenja se vidi da je zaista tako. Pretpostavljam ako bi ostala ova garnitura, odnosno ova Vlada da ih iduće godine ne bi uopće bilo u proračunu, ali ja se nadam da ćemo u studenome, odnosno sigurna sam da ćemo to u studenome promijeniti pa će se i ove stavke promijeniti u idućim godinama. Hvala lijepa.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Ante Žigman. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvažene dame i gospodo zastupnici evo ja bih samo kratko zapravo na kraju se osvrnuo na ove, žao mi je što nema uvažene zastupnice Lalić. Naime kada se govori o decentralizaciji porezu na dohodak i porezu na dobit onda treba uzeti u obzir i znati da ove stavke u proračunu nisu proračuni tih lokalnih jedinica nego one dobivaju dio poreza na dohodak i dio prihoda koji zapravo pripada prema snazi koju imaju u tom području, ekonomskoj snazi. Dakle sigurno nije istina da su zakinuti, posebno bih rekao i posebno se to odnosi dakle na sva mjesta, sve općine i sve gradove u području dakle Slavonije itd. koji su u tom smislu dobili ovom decentralizacijom više. Ono što bih na kraju zapravo samo podcrtao i podvukao, dakle da je po prvi puta ostvaren suficit u prvih šest mjeseci, da je zaduživanje u prvih šest mjeseci u jednoj godini dakle bilo manje nego što su bile dakle otplate, otplatili smo više a za to se nismo trebali više zadužiti nego manje. Dakle izdaci za financijsku imovinu i otplate zajmova su iznosili 3,6 milijardi kuna, a zaduženje u prvih šest mjeseci 3 milijarde i 100 milijuna kuna. Dakle razlika nije ništa drugo nego suficit koji je ostvaren u prvih šest mjeseci ove godine koji potvrđuje zapravo konsolidaciju i dovođenje u red javnih financija Republici Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9,30 sa raspravom o Prijedlogu odluke o izboru sudaca Ustavnog suda Republike Hrvatske, Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2006. godinu itd. U 12,00 sati glasovanje. Izvještaj o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2007. godinu za prvo polugodište 2007. godine. Dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Prihvaća se spomenuto izvješće. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Sa 84 glasa i 31 protiv prihvaćen predloženi zaključak.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Na temelju članka 125. stavka 2. Ustava Republike Hrvatske i članka 57. stavka 1. podstavka 5. Poslovnika Hrvatskog sabora u svezi s člankom 6. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora jednoglasno podnosi Hrvatskom saboru Prijedlog odluke za izbor pet sudaca Ustavnog suda Republike Hrvatske, koji je utvrdio na sjednici 4. listopada 2007. godine, te predlaže Hrvatskom saboru da odluku o izboru pet sudaca Ustavnog suda Republike Hrvatske donese na 27. sjednici. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora predlaže Hrvatskom saboru prijedlog liste kandidata koji ulaze u uži izbor za suce Ustavnog suda Republike Hrvatske. Sukladno članku 9. stavku 2. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske predsjednik Ustavnog suda je 6. lipnja 2007. godine izvijestio Hrvatski sabor da 7. prosinca 2007. godine istječe mandat sucima Ustavnog suda Republike Hrvatske i to: profesoru doktoru Smiljku Sokolu, Marijanu Hranjskom, Ivanu Mrkonjiću, Vici Vukojeviću, profesoru doktoru Petru Klariću, Emiliji Raić, profesoru doktorici Jasni Omejec, magistru Ivanu Matiji. Hrvatski sabor je na sjednici 13. srpnja 2007. godine donio Odluku o izboru tri suca Ustavnog suda Republike Hrvatske i to: doktora Marka Babića, Snježane Bagić, profesorice Jasne Omejec. Zbog rečenog je potrebito do 7. prosinca 2007. godine izabrati još pet sudaca Ustavnog suda Republike Hrvatske kako bi Ustavni sud nastavio djelovati u punom sastavu. Člankom 125. stavkom 2. Ustava Republike Hrvatske i člankom 6. stavkom 1. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske propisano je da postupak kandidiranja sudaca Ustavnog suda i predlaganja za izbor Hrvatskom saboru provodi Odbor Hrvatskog sabora nadležan za Ustav. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora uputio je sukladno članku 6. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske poziv pravosudnim institucijama, pravnim fakultetima, odvjetničkoj komori, pravničkim udrugama, političkim strankama, drugim pravnim osobama i pojedincima da predlože kandidate za izbor pet sudaca Ustavnog suda Republike Hrvatske. Poziv je objavljen u "Narodnim novinama", broj 80 iz 2007. godine. Na poziv su pravovremeno stigle kandidature: Branka Čižmeka, magistra Miljenka Čunija, Erkole Golja, docent doktor Mario Jelušić, magistrica Mirjana Juričić, Dunja Kalođera, Mirko Klinžić, magistrica Antonija Kovačić, Tonči Majca, Đorđe Marović, Orhideja Martinović, Ivan Matija, Zoran Pičulja, Aldo Radolović, Milka Savić, Mladen Turkalj, Slavko Zadnik. Odbor je utvrdio da svi kandidati ispunjavaju uvjete za izbor suca Ustavnog suda utvrđenog Ustavom i Ustavnim zakonom i prihvatio je kandidature. Člankom 6. stavkom 4. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu Republike Hrvatske propisano je da nadležni odbor obavlja javni razgovor sa svakim kandidatom koji ispunjava uvjete za izbor za suca Ustavnog suda Republike Hrvatske. I na temelju prikupljenih podataka i rezultata razgovora sastavlja listu kandidata koji ulaze u uži izbor za suce Ustavnog suda Republike Hrvatske, s tim da lista kandidata u pravilu sadržava više kandidata od broja sudaca Ustavnog suda koji se bira. Odbor ja pozvao na javni razgovor sve kandidate. Tijekom javnog razgovora članovi odbora kandidatima su uputili pitanja na temelju kojih su stekli dojam o kandidatima kao stručnim djelatnicima i osobama. Obzirom da je petnaest od sedamnaest kandidata sudjelovao u prethodnom postupku za izbor sudaca Ustavnog suda Republike Hrvatske članovi odbora su zaključili da je tijekom javnog razgovora ne ponavljaju tim kandidatima pitanja iz prethodnog razgovora već da se njihovi odgovori uzmu u obzir i prigodom ovog odlučivanja o kandidatima koji ulaze u uži izbor za suce Ustavnog suda. Nakon razgovora odbor je utvrdio da Hrvatskom saboru predloži listu kandidata koji ulaze u uži izbor za suce Ustavnog suda na koje je sedam kandidata poredanih na listi prema broju dobivenih glasova. Prigodom utvrđivanja prijedloga liste kandidata koji ulaze u uži izbor za suce Ustavnog suda Republike Hrvatske odbor je uzeo u obzir uočenu izvrsnost istaknutu u životopisu pojedinog kandidata te dojam iz javnog razgovora. Također je vodio računa o poštivanju ustavne odredbe o ravnopravnosti spolova i učešću većeg broja žena u sastavu Ustavnog suda te potrebama Ustavnog suda za stručnjacima u pojedinim područjima nakon prestanka mandata osam dosadašnjih sudaca Ustavnog suda. Sukladno članku 6. stavku 5. Ustavnog zakona o Ustavnom sudu odbor daje i obrazloženje iz kojeg je razvidno zašto je pojedinim kandidatima dao prednost pred ostalim kandidatima. Dakle, utvrdili smo listu, užu listu na kojoj je sedam kandidata i to: Ivan Matija, Zoran Pičulja, Mirko Klinžić, Mirjana Juričić, Antonija Kovačić, Aldo Radolović i Mario Jelušić. Za Ivana Matiju, dosadašnjeg suca Ustavnog suda odbor se opredijelio zbog njegovog djelovanja kao suca Ustavnog suda Republike Hrvatske. On se afirmirao kao sudac već, njegovog kontinuiranog stručnog usavršavanja tijekom radnog iskustva i pozitivnog dojma iz javnog razgovora. Za Zorana Pičuljana, sadašnjeg zamjenika državnog tajnika Središnjeg državnog ureda za upravu odbor se opredijelio zbog njegovog dugogodišnjeg iskustva bavljenja javnim pravom i diplomatskog iskustva te pozitivnog dojma iz razgovora. Za Mirka Klinžića, sadašnjeg predsjednika Općinskog suda u Zagrebu odbor se opredijelio zbog dugogodišnjeg iskustva kao suca, specijalista i za Građansko i za Kazneno pravo, njegovog javnog djelovanja te pozitivnog dojma iz razgovora. Za Mirjanu Juričić, sadašnju sutkinju Upravnog suda Republike Hrvatske odbor se opredijelio radi njenog stručnog djelovanja u upravnom području te pozitivnom dojmu iz javnog razgovora. Za Antoniju Kovačić, sadašnju sutkinju Visokog prekršajnog suda Republike Hrvatske odbor se opredijelio zbog njenog djelovanja kao sutkinje, kontinuiranog stručnog usavršavanja tijekom radnom iskustva te pozitivnog dojma iz razgovora. Za profesora Alda Radolovića odbor se opredijelio zbog njegovog impresivnog životopisa, širokog obrazovanja i interesa, stručnog i javnog djelovanja te pozitivnog dojma iz razgovora. Za Marija Jelušića odbor se opredijelio na temelju njegovog znanstvenog i stručnog djelovanja kao docenta na Katedri ustavnog prava Pravnog fakulteta te njegovog javnog djelovanja. Odbor uz svoj prijedlog dostavlja životopise svih kandidata koji ispunjavaju uvjete za izbor suca Ustavnog suda Republike Hrvatske i kompletnu dokumentaciju. Ističemo da je postupak kandidiranja i predlaganja za izbor za suce Ustavnog suda proveden potpuno transparentno a sjednici odbora i javnom razgovoru nazočili su i predstavnici OESCE-a, GONG-a i medija. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDSS-a poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Nije da nas je previše jutros u vezi sa ovom po meni važnom temom, ali koliko god da jeste ovo je jedinstvena prilika u kojoj se mi zastupnici Hrvatskoga sabora susrećemo sami sa sobom. Između nas i onoga čime se bavimo nema Vlade, između nas onoga čime se bavimo nema nikoga trećega. Postoje samo temeljne ustavne vrijednosti, postoje samo temeljne društvene vrijednosti, postoje samo temeljne profesionalne vrijednosti i mi u odnosu prema njima. Prema tome, kad danas raspravljamo i odlučujemo o ovoj temi onda zapravo raspravljamo i o sebi i pokazujemo kakvi smo, dokle smo dospjeli i u kojoj mjeri smo u stanju odgovoriti na ovakav izazov kao što je izbor sudaca Ustavnoga suda. Klub SDSS-a se nadao da će prilikom izbora za suce Ustavnoga suda nakon toliko vremena među sucima Ustavnoga suda biti izabran ili izabrana pripadnica nacionalne manjine. Ne zato što taj sud ne bi mogao funkcionirati bez nje ili njega, ne zato što je to uvjet po kojem bi on pokazivao svoju otvorenost nego zato što bi to trebalo biti simboličko mjesto, simbolički pokazatelj da se od najvišeg mjesta otvara prostor integracije pripadnika nacionalnih manjina u pravosudni sistem gdje ih i prema nalazima Ministarstva pravosuđa kako 2005., 2006. i 2007. ima daleko ispod postotka njihovog udjela u društvu. Drugo, mislili da će barem simbolički u Ustavni sud i u njegov rad ući i problematika koja je vezana uz pripadnike nacionalnih manjina, uz njihov život, uz njihovo iskustvo u proteklih šesnaest, sedamnaest godina ali to se nije dogodilo nego je upravo to bio razlog da se to ne dogodi. Kandidatkinja koja je u prvom krugu bila podržana od ovog odbora, koja je dobila značajan broj glasova onih koji su bili u dvorani danas nije prošla zato što je netko odlučio da zaviri u njezine spise pred Ustavnim sudom. Ja ne znam da li je taj netko napravio prekršaj, ja ne znam da li je to dopustivo i zakonito ali znam da se to nije dogodilo ni sa kojim drugim kandidatom ili kandidatkinjom za Ustavni sud. Znam isto tako da se to nije dogodilo ni sa kojim članom Ustavnoga suda u aktualnom sastavu ali jeste se dogodilo sa kandidatkinjom gospođom Milkom Savić, ne zato što je ona htjela da se to dogodi, ne zato što ona ima poziciju iskazanu u izjavama njezinih klijenata i klijentica nego zato što doista postoji fenomen kojem se mi kao stranka sa ovom Vladom i Međunarodnom zajednicom bavimo a to je pitanje bivših nosilaca stanarskih prava. Kako i pod kojim uvjetima su ti ljudi izbačeni iz svojih stanova, kako i pod kojim uvjetima su izgubili svoje stanove, kako i pod kojim uvjetima nisu više mogli natrag u svoje stanove. Ako ti ljudi koriste termine koje mi ne želimo čuti, koji nisu uvriježeni, koji nam ne pripadaju to nije razlog da se kandidatkinju, da se taj problem gura pod tepih. Ali kad već jeste to tako, kad se gospođu Savić nije ni sa profesionalne, ni sa etičke, ni sa bilo koje druge strane osporavalo i dovodilo u pitanje nego sa jedne politički osjetljive strane onda gospođe i gospodo, kolegice i kolege zastupnici budimo pošteni prema sebi pa pogledajmo i primijenimo sve druge kriterije koje ovaj dom treba primjenjivati za sve druge kandidatkinje i kandidate. Da li netko tko se početkom devedesetih istakao u procesu privatizacije koja do te mjere danas opterećuje ovu državu, njegov narod, njegove građane može sjediti u Ustavnom sudu. Po mojem mišljenju ne, ali sjedi. Dakle, mi raspravljamo ovdje o pogreškama teškim, velikim u pogledu procesa privatizacije ali naravno naša vjerodostojnost ne može biti potvrđena da se upitamo da li netko tko sjedi u Ustavnom sudu i tko je kumovao u tom procesu može sjediti u tome. To nećemo uraditi ali naravno hoćemo propitivati kandidatkinju Milku Savić s obzirom na to što su i tko su njezini klijenti i koje su njihove muke. Jednako tako nećemo se zapitati što je sa članovima Ustavnoga suda koje međunarodna i domaća javnost dovodi u kontekst ratnih zbivanja i ratnih zločina u Bosni i Hercegovini, to nećemo uraditi. Ali ćemo zato postaviti pitanje što je sa kandidatkinjom Milkom Savić i njezinim klijentima. Imaju li oni pravo dolaziti pred Ustavni sud sa svojim teškoćama i sa svojim problemima. Gospođe i gospodo dobro je u neku ruku da gospođa Milka Savić nije dospjela tamo gdje je krenula. I gdje smo se nadali da će doći. Jer bi ispalo da je ona još jedan od partijski podržanih kadrova kakvih ima u Ustavnom sudu i kakvih ima među kandidatima koje ćemo mi danas glasati. Koji drugih referenci nemaju osim što imaju svoju partiju i svoje drugove u partiji koji će ih podržati. Koji se ni u čemu drugomu nisu istakli. Ni u svome radu niti imaju godine radnoga staža u odvjetništvu ili bilo čemu drugome, ali jesu zato što se Ustavni sud razumije kao mjesto gdje treba udomiti one koje treba udomiti. Pa se ja onda pitam i mi iz Kluba SDSS-a čemu služi Ustavni sud? Zato da se u njega pošalje one koji su isluženi na određenom tipu politike? Zato da se u njega pošalje one koji u danom momentu trebaju biti zbrinuti jer partija neke treba zbrinuti ili stranka. Ili Ustavni sud doista treba biti mjesto u koje ćemo izabrati najbolje ljude. A koliko je to teško bilo za izabrati najbolje ljude pokazuje apsurd izbora i onoga ciklusa oko izbora u koji jedan profesor sveučilišni sa međunarodnom afirmacijom, sa međunarodnim ugledom nije mogao ili gotovo jedva prošao pored kandidata sa krajnje sumnjivom radnom i drugom biografijom. Ne zahvaljujući Vladi, ne zahvaljujući javnosti gospođe i gospodo nego zahvaljujući nama, našem razumijevanju stvari, našem viđenju stvari i našem položaju oko toga. Sada imamo među kandidatima one koji su prošli, za koje se prema javnom pogovoru vuku, naravno toga nije bilo u medijima u tolikoj mjeri niti su se glasnogovornici različitih grupacija i interesa javili oko toga. Vuku korupcijski, korupcijske reference. Oni su tu i oni su među ozbiljnim kandidatima za članove Ustavnoga suda. Mi ćemo naravno radi našeg dogovora, radi nekog mira među nama, radi toga što svatko treba na neki način udomiti nekoga svoga mi to nećemo propitivati. Nije skandalozno kada jedan kandidat za Ustavni sud ne zna odgovoriti što bi sa abortusom? Pa ako mu je svjetonazor da je protiv abortusa neka to kaže. Ako mu je svjetonazor da dozvoljava abortus pa neka to kaže. Ali ne može biti i pošten i pogreban kao što kažu u našem narodu i ne reći ništa od toga. Jer ga to diskvalificira kao mogućeg kandidata za Ustavni sud gospođe i gospodo. Jer Ustavni sud mora odlučivati, mora se priklanjati pro et contra. A ne može biti između. Ne mogu ni ustavni suci biti između u tom pogledu. Takav je naravno vrlo ozbiljan kandidat za Ustavni sud. I vjerojatno će mnogi dignuti ruke ovdje za njega. Ima i drugih gospođe i gospodo ali ljudi imaju pravo da budu zaštićeni od svojih ambicija. Ljudi imaju pravo da budu zaštićeni od onoga što su njihove biografske komponente. Neovisno o tome kako je tko i do čega došao. U tuđu intimu i privatnost nećemo zavirivati koliko god i ona sama po sebi bila upitna. Ali to mi sebi ovdje ne smijemo dozvoliti. Ali jednako tako i pri izboru, pri podržavanju trebali bismo voditi računa o tome. Druga je stvar da li mi želimo da Ustavni sud i članovi Ustavnoga suda čak i ne na tako daljinski mehanizam budu upravljani jer su nam prilično blizu ovdje. Ili želimo doista ljude koji će biti u stanju u skladu s najvećim principima i najvećim vrijednostima odlučivati o najosjetljivijim pitanjima i konačnim pitanjima vrijednosti Ustava na koji smo prisegli. Gospođe i gospodo, kolegice i kolege zastupnici. Klub SDSS-a u kandidatima koje je naš cijenjeni predsjednik Odbora za Ustav gospodin Bošnjaković pročitao ne vidi od možda jednog ili dvojice, jedno ili dvoje one koje bi mogao podržati. Ako se rukovodimo onim što su vrijednosti za koje nakon nekoliko generacija izbora za Ustavni sud bismo se mogli već u dovoljnoj mjeri uvježbati da ih počnemo primjenjivati. Ali svatko bi se ponečega morao odreći. Mi se naravno nećemo odreći gospođe Savić zbog toga što je doživjela u javnosti. Nećemo se odreći ni zbog toga što je preuzela obavezu da se bavi ljudima kojima se neki drugi nisu htjeli baviti. Čak ni iz pozicije Ustavnoga suda jer je godinama trebalo da ti spisi dođu na rješavanje, da ih netko pogleda. Da netko da nekakav odgovor. Ali sasvim sigurno nemam iluzije da ćemo nakon ovoga nešto bitno promijeniti. Sasvim sigurno nemam iluzije da se praksa po kojoj u najvećem broju slučajeva u Ustavni sud ne dospijevaju oni koji se doista ističu u svojoj profesiji. Koji se doista ističu po doprinosu pravosudnoj praksi i pravosudnoj teoriji u Republici Hrvatskoj i u međunarodnim okvirima. Nego oni koji u različitim aspektima i po različitim kriterijima stranačke ili koje druge pripadnosti dospijevaju tamo. Ako gospođa Savić nije ispunila neki od tih kriterija ja bih volio da se o tome raspravljalo. Da se raspravljalo o tome koliko je profesionalno, koliko nije. Ovako reklo bi se likvidirana je po kratkom postupku u jednom osjetljivom za nas pitanju koje sasvim sigurno nije nešto što bi je trebalo kvalificirati, a niti diskvalificirati za ovaj posao. Ali kad je već tako i kad smo već krenuli u tom pravcu samo želim još jedanputa pozvati da razmislimo imamo li među ovih 7 kandidata, imamo li među onima koji sjede u Ustavnom sudu, imamo li među onima koje smo predložili doista ljude koji su vrijedni te podrške. Zahvaljujem.
Hvala. Ispravak navoda, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Gospodine predsjedniče toliko sam uzbuđen, a i strah me je govoriti nakon ovoga izlaganja jer samo vidite ovu zadnju rečenicu da je gospođa Milka Savić, citiram,: "Likvidirana po kratkom postupku.". To je rečenica iz onoga vremena velikoga brke koji je vladao svijetom, a znademo dok su veliki brkovi vladali svijetom kakva je bila sloboda. Zatim, gospodin je rekao mi ne želimo da Ustavni sud bude na daljinsko upravljanje, bez obzira na to što nam je tu blizu. Vi ste gospodine predsjedniče trebali reagirati zato što je uvrijedio Ustavni sud. A ja osobno mislim da mi svi moramo biti Milka Savić jer ta gospođa je govorila o etničkom čišćenju u Hrvatskoj. Ja vam mogu reći da je u mojoj maloj uličici gdje sam bio podstanar '91. godine u jednoj noći očišćeno 14 obitelji. Jedan iz te obitelji je drugi dan postao zamjenik generalnog direktora Poljoprivrednog kombinata Beograd i otkrilo se je poslije da je bio pukovnik UDBA-e. I zato ja želim da svi budemo Milka Savić. Hvala lijepa.
Klub zastupnika HSLS-a, poštovani zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora ja bih ispravio samo jedan netočan navod gospodina Pupovca gdje je ustvrdio da prema javnom pogovoru neki kandidati su u korupcijskim aferama učestvovali. Ja to ne smatram točnim, nego je točno da se neki kandidati o kojima se danas govori tu jasno, javno stavili se u službu pobunjenih Srba u rušenju mlade hrvatske države. To je točno i to je istinito.
Zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite, klub HSLS-a.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane dame i gospodo. U pravu je kolega Pupovac kada kaže da je ovo priča o nama. I mislim da treba imati političke, građanske hrabrosti i suočiti se sa onim stavovima, argumentima koji nam se možda na prvi pogled i ne dopadaju. Kažem, priča o nama, o našim odnosima, o našim interesima, o našoj političkoj kulturi. I ja sam bio vrlo nezadovoljan, gotovo i nesretan kada u srpnju mjesecu je došlo do opstrukcije zapravo izbora sudaca Ustavnoga suda. To je politika, to je možda i legitimno. Svaki klub, svaki pojedinac ima pravo i da artikulira i svoj interes, pa i na način da opstruira. Iako sam rekao onda i danas ću to ponoviti trenutak za opstrukcije nije bio nimalo povoljan. Znalo se točno da će biti još u rujnu i listopadu samo još jedna sjednica Hrvatskoga sabora. I doista ova matematika i moguća disperzija glasova, moguća opstrukcija je prijetila opasnošću da nitko ne bude izabran i da mi uđemo u izbore bez kompletnoga Ustavnoga suda. To se dogodilo ako se ne varam u Ukrajini pa je Vijeće Europe moralo da delegira svoje suce i Ukrajini prije nekoliko godina su tuđi suci pratili valjanost ustavnosti izbora. Ja sam kažem protestirao protiv te opstrukcije odnosno protestirao sam protiv odnosa politike prema institucijama. Jučer smo isto također govorili upravo o svim problemima s kojima se mi u ovoj tranzicijskoj Hrvatskoj suočavamo. A to je upravo da institucije nemaju nikakav ugled. I ugled treba strpljivo graditi. On se ne stvara preko noći, ne stvara se dekretima nego upravo upornim političkim radom, dobrom voljom i implementacijom doista svih onih vrijednosti koje pripadaju građanskoj demokraciji. I u tome svakako i ne treba iznenađen kad i nema uspjeha. Ali, kažem, na nama je, na nama je da svojim djelovanjem, svojim djelovanjem stvaramo ambijent gdje će institucije biti doista vrijedne. I upravo i ta opstrukcija i mnoge prijašnje rasprave, pa i ovaj današnji početak rasprave pokazuje da je izbor sudaca Ustavnog suda je par excellence politička stvar. To sam govorio i '99. godine, '99. godine. To sam ponovio i u ne znam i u travnju ove godine i u srpnju i evo sada ponavljam. I s tim se moramo suočiti. Mi ne možemo, mi ne možemo, odnosno misliti da ovdje kada se, a budući doista između nas i ovoga izbora nema nikog drugoga da nije u igri politika, da nisu u igri određeni interesi. Vidite, svi izbori su važni. Uvijek su oni koji dolaze, ovi … [[Govornik se ne razumije.]] su uvijek, su zapravo najvažniji. Jer na neki način oni određuju, ovi izbor danas koji ćemo mi učiniti ili nećemo učiniti na neki način je podloga za projektiranje budućnosti jedne tako važne institucije. Kriteriji koji se nudi, koji je prošli puta kolega Letica bio onako izradio su bitni, su vrlo, su samo jedni od kriterija, rodni, profesionalni, kriteriji rekontinuiteta, regionalni kriteriji, etnički kriteriji. To sve stoji. Ali postoji i nešto drugo. To je isto temu koju mi ovdje moramo otvoriti i mi moramo predati odgovornost ne samo pred, i pred hrvatskom javnošću, ali mislim da su indikacije puno šire što mi zapravo od toga suda želimo. Dakle da li mi imamo viziju toga što će taj sud zapravo u sljedećem mandatu 2007. do 2015. raditi. Da li mi imamo viziju? Da li mi znamo što nas na tom putu čeka pa što zapravo i čeka te suce? Pa jesmo mi svjesni da će upravo u ovom mandatu 2007./2015. zapravo biti glavni problem kako implementirati ovdje stečevine europske, prava Europske unije na našu unutrašnju situaciju? Ako smo toga svjesni onda moramo biti svjesni da se mora promijeniti i paradigma biranja sudaca i onih poželjnih onih osoba koje će unutra sjediti. To više ne može biti sedam federacija, stari ljudi ili stariji ljudi koji su na neki način svoj vijek manje-više priveli kraju i sada na neki način da to bude počasna funkcija. Ne, ovo je vrijeme mobilnosti, vrijeme kreativnih ljudi i ljudi koji doista mogu i koji razumiju ono što se zapravo događa negdje drugdje što treba ovdje implementirati. Znači na tuđu kompleksnost moramo odgovoriti svojom kompleksnošću i to je temeljni problem. I upravo zbog toga su upravo te reference bitne ljudi koji nikako, to jest čast ali ne može biti samo jedino i čast nego će zapravo tamo morati odraditi ono što se zove, to je ta kontaktibilnost i mogućnost da se zna, razaumije, prati, sudjeluje, aktivno participira i to primijeni vamo. Nije dosta domaće znanje. Nije dosta. I upravo zbog toga bi u ime klupa bi upravo apelirao i na taj kriterij, da i taj kriterij mora biti vrlo bitan. Dići ruku i sjećam se kada je bila rasprava da li kolega Krapac ili kolega … kada sam rekao glasati po svojoj savjesti, imati zapravo u vidu upravo ove elemente. Ove elemente koji su zapravo bitni ili kako barem, možda sam u krivu, ali barem tako vidim zapravo budućnost ovoga suda, a nikako ne kao neki prostor, neko mjesto gdje ćemo ne znam udomiti ljude koji kažem razloga koji svakako nisu, ne mogu odgovoriti onim zadaćama koje nas čekaju u budućnosti. I upravo u tom smislu danas ako bude i glasovanje, ja bih apelirao i na kolege da doista između inoga vode računa i o tom kriteriju. Isto također, samo za kraj to moram reći. Vidite da se ništa između srpnja i rujna, odnosno listopada dramatično nije dogodilo, da su se manje-više javili isti ti ljudi i da bez obzira koliko smo kao inzistirali na nekoj transparentnosti, javnosti, dužini, kvantitet svaki put nije kvalitet. Znate ne prelazi to da će nužno prijeći da se nešto bitno u međuvremenu promijenilo. Doista kažem nadam se danas neće doći do opstrukcije kao što je došlo u srpnju mjesecu i kada smo se kažem ponovo suočili i ponovo natjerali odbor da odradi jedan vrlo delikatan posao osim što smo im omogućili da dva puta pod pritiskom. Onako bili bi samo jedanputa pod pritiskom, ovako je kolega Bošnjaković i njegov odbor zapravo dva puta se našao pod pritiskom svih ovih interesa od političkih, privatnih pa na dalje, dva puta. Tako da kažem ništa, oni argumenti opstrukcije iz srpnja mjeseca su nas doveli još jedanputa i da još jedanputa ponovimo i ove upravo opore riječi koje ipak na neki način moramo i mi preuzeti svoju političku odgovornost, jer upravo ovdje sjedimo kao predstavnici građana koji ipak moraju donositi najbolje odluke, a mislim da je to moguće i umjesto da od ovih izbora radimo svečanost jer to jest svečani trenutak, mi zapravo svaku priliku koristimo za škandal i to nam se ovako doista eto već kontinuirano događa, a to nije dobro i to upravo pokazuje da naša tranzicija da je i dalje opterećena ovim pred političkim elementima i da taj recidiv prošlosti nikako da ga se oslobodimo. Tako da će klub HSLS-a glasati po svojoj savjesti. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Netočno je ustvrditi da mi birajući ustavne suce zastupamo svoje pojedinačne ili nekakve osobne interese. Dakle ako je ono prije bila uvreda za Ustavni sud, onda je ovo uvreda za nas zastupnike. Ja tvrdim da ja prva, a pretpostavljam i svi moje kolege, biramo ustavne suce prema načelu općeg dobra i usluge hrvatskoj državi. I drugi netočan navod da oni trebaju kreativno raditi. Ja od ustavnih sudaca očekujem isključivo da rade i dosljedno primjenjuju hrvatski Ustav, hrvatske zakone i hrvatske propise i ništa više i ništa manje. Hvala.
Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Mi se danas ovdje trebamo dogovoriti kada govorimo o prijedlogu odluke za izbor pet sudaca Ustavnog suda Republike Hrvatske, je li nama bitnije udovoljiti formi ili sadržaju. Ako nam je bitno udovoljiti formi onda je stvar jednostavna, treba znači izabrati od pet sudaca Ustavnog suda i onda smo mi formalno napravili ono da Ustavni sud ima pun sastav kako je to predvidio Ustav i Ustavni zakon za Ustavni sud. Ali mislim da je temeljna bit je u tome da mi trebamo biti, sve više odgovarati sadržaju, a sadržaj je taj da se mora promijeniti puno toga i napraviti cjelovita jedna reforma funkcioniranja pravne države, pravosudnoga sustava da bi se i oživotvorilo načelo vladavine prava. Moramo biti svjesni da je člankom 128. Ustava točno određen djelokrug rada i nadležnost Ustavnog suda, sve su to krupna pitanja, o tome da odlučuje o suglasnosti zakona sa Ustavom, drugih propisa i svega onoga što Ustavni sud radi, a znamo da se ta nadležnost stalno povećava. Na žalost svjedoci smo da od razine sudova nižih do Ustavnoga suda koji ne spada u sudbeni dio kao takav, ali spada u ovaj dio pravosuđa, nikad nismo uspjeli napraviti onaj dio što bi bio najznačajniji i gdje dajemo odgovor na sadržaj, a to je da glavna mjerila za izbor sudaca na svim razinama, a pogotovo Ustavnog suda, Vrhovnog suda budu mjerila stručnosti, profesionalnosti, čestitosti i domoljublja. Naime puno situacija je bilo i kod izbora ranijih sudaca Ustavnog suda, a se ova mjerila nisu poštivala. Dapače uvijek su bila neka druga mjerila, stranački dogovori, znači stranačka mjerila, ovaj ključ, onaj ključ, ova podobnost, ona podobnost pa se tu špekuliralo da li je Ustavni sud sada lijevi ili je Ustavni sud desni. Ustavni sud ne može biti ni lijevi ni desni, Ustavni sud mora biti Ustavni sud i primjenjivati članak 128. Ustava i ustavni zakon i sve ostalo. Vidite do kuda se to sve dovede razno-razne rasprave, razno-razne špekulacije i sada krećemo u reformu, trebali bi krenuti u reformu pravosuđa da institucije pravne države funkcioniraju, da akcija "Maeostro" ne bude iznenađenje nego redovna djelatnost nadležnih tijela gonjenja i svih drugih i dolazimo da se opet vraćamo da nam je pitanje izbora ovih pet sudaca u biti pitanje forme, jer mi to moramo napraviti zbog toga da bi Ustavni sud kao takav imao pun sastav, znači 13 sudaca. I dok god se bude o pravosuđu, o izboru sudaca na bilo kojoj razini raspravljalo sa aspekta forme moguće su razno-razne odluke Ustavnoga suda kao što je ona odluka gdje su totalno obespravili male dioničare i na to nitko nije digao svoj glas. A kako je to moguće? Moguće je zbog toga što je, su u Ustavni sud dolazili i ljudi koji nisu imali ni kriterij stručnosti, ni kriterij profesionalnosti, ni kriterij čestitosti ni kriterij odnosno mjerilo domoljublja. I onda je moguće da Ustavni sud kao takav djeluje kao produžena ruka politike. To je ono najgore što se može dogoditi u nekoj zemlji da Ustavni sud djeluje kao produžena ruka politike i da Ustavni sud ne bude neovisan i da Ustavni sud ne bude ono što mi svi želimo kao svi drugi sudovi. Znači, ovi prijepori da li treba po ključu biti predstavnik ove manjine, one manjine mislim da o tima stvarima u sudovima i Ustavnim sudovima ne možemo razgovarati. Možemo samo govoriti o temeljnim kriterijima, a to je stručnost, profesionalnost, čestitost i domoljublje. To je jedini kriterij i jedino mjerilo gdje možemo vratiti povjerenje i hrvatskim građanima u djelovanje svih institucija, u cjelokupni pravni sustav ove države, jer i svjedoci smo i sami da su građani s pravom nezadovoljni, da imamo sudove koji su zatrpani sa preko milijun i nešto predmeta, da se drže u ladicama i sve ostale situacije. Prema tome, ajmo napraviti jedan normalan odabir i na taj način novačiti i za Ustavni sud stručnost, profesionalnost, čestitost, domoljublje. Idemo po toj razini, omogućimo mladim ljudima da dolaze u općinske sudove, županijske po ovima mjerilima. I onda na taj način mijenja se cjelokupna klima. I stavimo u funkciju ono što moramo staviti, a institucije pravne države znači oživotvorujemo u djelo, načelo vladavine prava i omogućujemo da svima hrvatskim građanima da jednostavno ostvaruju svoja prava i svoje interese. Dok god se bavimo formom, a i danas mi se čini da se bavimo prije svega formom, do tad će biti ovakvo stanje u funkcioniranju institucija pravne države. Bit će i dalje političkih utjecaja i svega ostaloga. I mislim da s tom praksom trebamo prekinuti i biti odgovorni i držati se sadržaja a ne forme. Hvala lijepa.
Klub zastupnika HNS-a, poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Klub Hrvatske narodne stranke u prethodnoj proceduri kada nas je izabrano tri člana Ustavnog suda, sudaca Ustavnog suda nije sudjelovao ne zbog toga što bi imali bilo kakav prigovor na bilo kojeg kandidata koji se javio ili koji je došao na glasanje pred ovaj Dom, nego zbog strelovite brzine procedure. To je bio jedan jedini razloga. Upozoravali smo na to cijelo vrijeme i rekli da u takvom postupku izbora tako ozbiljnih mjesta kao što su suci Ustavnog suda ne možemo i ne želimo sudjelovati. Sada moram reći da ova procedura koju je odbor vodio od raspisivanja javnog poziva, načina prikupljanja razgovora i vremena koje je bilo između prve, druge, treće i ove završne faze kada dolazimo pred vas sa svojim kandidatima po našoj ocjeni provedeno je zaista kvalitetno, temeljito i bilo je dovoljno vremena svim zainteresiranima i u ovom Parlamentu i u hrvatskoj javnosti da sva svoja razmišljanja iznesu, argumentiraju, navijaju, lobiraju ili bilo što drugo. Ono što također želim reći da Hrvatska narodna stranka i njen klub u Parlamentu nema ni jednog svog ni stranačkog ni partijsko favorita. Niti je to imao prošli put. Niti to ima sada. Zbog toga me čudi konotacije koje su ovdje danas izrečene da je i ovdje i ovaj put opet prisutno to kao jedino mjerilo. Jučer na sjednici odbora imali smo zadaću od sedamnaest pristiglih kandidatura vama predložili listu temeljem koje ćete vi glasati. Složili smo se svi u namjeri, nakani ili želji da bi bilo dobro da bude izabrano svih pet sudaca koliko i trebamo izabrati. S koliko kandidata doći pred vas? Pet, šest, sedam, osam, sve su to bile teme razgovora jučer na odboru. I onda smo ocijenili ako idemo sa većom, širom listom manja je vjerojatnost izbora svih pet. Neki su rekli pa što onda? Pa ćemo ponoviti proceduru i postupak, pa ćemo je tako dugo ponavljati dok Ustavni sud ne popunimo sa potrebnim brojem. I pristupili smo tajnom izjašnjavanju. Svih sedamnaest kandidata bilo je na listiću i zbog želje da se zna i pred vama i u javnosti ja ću pročitati brojeve glasova koje su kandidati jučer na odboru dobili. Da bi dokazao suglasje, visoki stupanj suglasja unutar Odbora za Ustav. Ivan Matija 12, Zoran Pičuljan 11, Mirko Klinžić 10, Mirjana Juričić 9, Antonija Kovačić 9, Aldo Radolović 9, Mario Jelušić 8, Đorđe Marović 6, Mladen Turkalj 2, Milka Savić 1, i Tonči Majica 1. Dakle, od sedamnaest kandidata njih jedanaest je dobilo glasove. Od tih jedanaest koji su dobili glasove članova odbora dali smo vam listu kandidata od sedam. Želim podsjetiti i na proceduru i Poslovnik ovoga Doma da Sabor može odlučiti da ovu listu proširi, da ocijenite u svojoj raspravi i da ovih sedam kandidata nisu dovoljni broj da bi vi izabrali najbolje. I to je moguće amandmanom u kojem ćete vi odlučiti. I o tome smo jučer na odboru kao o mogućnosti razgovarali. I dakako da ovim redoslijedom brojeva glasova iz procedure u odboru se to može napraviti. Mislim da bi time ako takvoga prijedloga bude i ako većina u Parlamentu to prihvati zapravo još više pojačali vjerodostojnost i iskazali spremnost da i kod Ustavnog suda, a pravnici tvrde da pozivanje na Ustavni zakon od Ustavnog suda nema osnove iskazali određene mjere pozitivne diskriminacije, određeni potez pozitivne diskriminacije uvrštavajući i osmog kandidata na listu o kojoj ćete vi odlučivati. Naš klub će i to podržati i pristupiti glasanju u nadi i vjeri da će izbor biti uspješan, ako ne za svih pet onda bar za tri što bi bilo više od pola i da poslije ovog zbog procedure koja je provedena neće nikome trebati ostati gorak okus u ustima. Sve ostalo i ostale primisli strančarenja ili bilo čega što se kluba Hrvatske narodne stranke tiče odbijam, tome mogu biti svjedoci svi članovi odbora koji su bili prisutni na javnom razgovoru s kandidatima do postupka odlučivanja. Hvala lijepa.
Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici. Slušao sam gospodina Pupovca, Kramarića i gotovo bih potpisao njihove istupe. Žalim ako se nije pronašla prilika da u Ustavnom sudu bude i predstavnik manjine. Jednako tako žalim što 13.7. nisam odnosno što klub IDS-a nije podržao neke suce poput Jasne Omejec, Alda Radolovića ili recimo gospođe Babić. Mislim i to da ono što smo tada u opoziciji učinili da je bilo nepotrebno. Potrebno samo utoliko da se razriješi dilema koja nije stvorena na Markovom nego na Iblerovom trgu. Mišljenja sam isto tako da je tada bila procedura uredna. Šteta međutim da predsjednik Sabora gospodin Šeks nije dao neki time out od možda sat ili dva vremena jer se već tada takav sam imao dojam mogao izabrati pun saziv suda. I javno sam govorio i prije tog glasanja i nakon glasanja da nije dobro to činiti. Nastupali smo u opoziciji sa tezom da odugovlačenje izbora sudaca može imati za cilj prolongiranje izbora a sada kada nam se pružila prilika da do toga ne dođe eto "bojkotiramo izbor". Mene su osobno u Istri gotovo linčovali što nismo tog dana dali podršku gospodinu Aldu Radoloviću. Da je tome tako može posvjedočiti gospodin Peruško, i gospodin Hrelja, i gospodin Poropat i naš naturalizirani Istrian Kramarić. I mislim da su ljudi tada bili i u pravu. Što sam ja tada napravio? Kalkulirao ako ostanemo ovdje u Saboru napast će nas da se nismo solidarizirali s opozicijom. Ako odemo, bilo je, uslijedio je još gori napad, reakcija zbog četiri glasa IDS-a nije izabran gospodin Aldo Radolović. Međutim, što želim reći? Te prizemne trgovine koje su stalno na djelu u ovoj zemlji naprosto ne vode ničemu. S druge strane, nitko od nas koji smo dobili legitimitet građana nije dobio mandat da se poigrava bilo institucijama, bilo ljudima. Taj mandat nema ni vlast, taj mandat nema opozicija, taj mandat nema Vlada, taj mandat nema Sabor, predsjednik države ili netko treći. To poigravanje ljudima je najprizemnije što se može dogoditi, da zbog trenutnog interesa ovoga ili onoga, onoga koji je na vlasti ili onoga tko je u opoziciji naprosto dovede u pitanje cijelu instituciju. Nažalost, u ovoj zemlji to se prečesto dešava. Ne prolaze najbolji već oni koji su najbliži nekome pri vlasti ili pri opoziciji i tu je Pupovac apsolutno u pravu kada je spominjao čitav niz takvih primjera. Tako je vidimo sa državnim tajnicima, tako je sa direktorima u javnim poduzećima, tako je sada sa ovim izborima na Hrvatskoj radio-televiziji. Bože, poštedi nas svih tih čistki koje se tamo dešavaju. Uvijek se nakon toga mora nekome vratiti dug i tako se stalno u ovoj zemlji vrtimo u krug i hvatamo sami sebi svoj rep. Mi smo 13.7. znači ove godine pred nekoliko mjeseci po prvi puta od formiranja Ustavnog suda mogli izbjeći pojedince pa reći ću ala Vice Vukojević a 13.7. na neki način u nekom periodu dobili smo opet krnji Ustavni sud. Sada imamo priliku to ispraviti. Na neki način posuti se pepelom, priznati kao što ja to sad činim za ovom govornicom da smo u IDS-u bili u zabludi. Znači, jesmo bili. Boli me i što sam na neki način ispao naivan. Ali možda je ponekad bolje ispasti naivan nego pokriven svim mastima i nadasve pokvaren. Istina je, i ova generacija sudaca Ustavnog suda je politički izbor. Čak bi se usudio reći bolje da je politički izbor nego netko drugo tko se prikazuje neovisnim a uvijek je itekako opredijeljen. Doduše, svi se slažemo Ustavni sud je i političko tijelo, par exellance političko tijelo. Vidjeli smo da je stajao iza čitavog niza takvih odluka. Ono što u Ustavnom sudu apsolutno pozdravljam to je recimo njihova odluka o povratu duga penzionerima. Nadam se isto tako da će uskoro progovoriti i o onima koji su se tobože s državom nagodili da bi u nešto bržim ratama došli do pedeset postotnog iznosa. Nadam se da će ti ljudi dobiti naknadu u sto postotnom iznosu od neke nove vlasti. Bilo kako bilo Ustavni sud će po ovom izboru možda po prvi puta postati stvarno reprezentativno i vjerodostojno tijelo. Želim vjerovati da ti kandidati koji će danas nakon podneva biti izabrani to mogu jamčiti. Žalim da to nismo prepoznali još 13.7. Šteta da se trgovalo, možda više unutar opozicije tada nego na vlasti. Šteta da gospodin Šeks nije iskoristio priliku, iskoristio taj autoritet predsjednika Sabora i jednim time outom pokušao razriješiti te dileme. I za kraj, ovaj će put IDS glasati za suce, to sam javno poručivao, naši kandidati se znaju. A siguran sam da će nov saziv Ustavnog suda biti najvjerodostojniji do sada. Žalim isto tako što se ova zemlja nalazi gotovo na rubu jedne male ustavne krize. Jednom riječju ne veseli me ova podjela između predsjednika države i Vlade oko pitanja tko će Hrvatsku predstavljati u New Yorku 15. ovoga mjeseca. Vi svi znate da bi nama u IDS-u bilo daleko draže da to [[Upadica: To je druga tema kolega Kajin, to je druga tema.]] bude Stipe Mesić nego Ivo Sanader [[Upadica: Kolega Kajin to je druga tema.]] ali mislim da bi bilo dobro kada bi eto i o ovoj temi gospodine predsjedniče otvorili jednu kratku parlamentarnu debatu. Bilo kako bilo još jednom mislim da je ipak došao trenutak da izaberemo po prvi puta nakon, koje? 1991. godine vjerodostojne suce Ustavnog suda.
Hvala. Ispravci netočnih navoda poštovani zastupnik Anton Peruško.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa jedan je mudar čovjek rekao da je Bog čovjeku dao dva uha i jedan jezik i s time ga predodredio da je pametnije dvostruko više slušati nego govoriti. Ja se pokušavam počesto držati te maksime i ne reagirati onda kad nije neophodno potrebno. Međutim ne mogu ne reagirati i ne ispraviti netočan navod kolege Damira Kajina koji je rekao da je 13.7. stvoren, problem stvoren na Iblerovom a ne na Markovom trgu. To je netočno. Problem je stvoren isključivo na Markovom trgu zbog silovanja procedure. I koristim ovu priliku da kažem da je gospodin Damir Kajin i u nekoliko svojih javnih istupa rekao kako je Klub SDP-a odustao od glasovanja zbog raskola u Klubu. On to zna koji nije član Kluba SDP-a a ja koji sam član Kluba SDP-a i na svakoj sjednici pristupam znam da nije došlo do nikakvog raskola i da je problem isključivo stvoren silovanjem procedure ovdje na Markovom trgu i to je jedino isključivo točno.
Ja moram reagirati kolega Peruško i obrazložiti kratko nikakvog nije bilo silovanja procedure. Kandidati su se javili za natječaj na oglas, svi kandidati koji su bili zainteresirani. Bilo je dovoljno vremena da se u tome natječajnom roku jave. Mislim da je bilo 15 dana. Svi su se javili. Nakon toga natječajnoga roka kad su se oni koji su se prijavili Odbor za Ustav verificirao je da li su se, da li su došli u roku, da li ispunjavaju i formalne pretpostavke. Zakazao je svoju sjednicu. Ispitao sve kandidate kao što je to učinio i u ovom prošli puta. Kao što je to učinio neki dan. Nakon toga je utvrdio listu kandidata. Ta lista kandidata je bila dostupna javnosti. U toj listi kandidata je, bila je stavljena na raspravu u Hrvatskom saboru, nažalost dio zastupnika je tu raspravu zaobišao. Nije želio sudjelovati u toj raspravi. Nakon te rasprave u kojoj je bila šansa da se raspravi o tome koji je Odbor za Ustav predložio u ovoj listi kandidata kao u ovoj listi kandidata sada se išlo na glasovanje. Tako da je otklanjam prigovor da se radilo ni o povredi a kamoli o silovanju procedure. Drugi ispravak poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Pa ispravljam netočan navod kolege Kajina koji je rekao da je strategija opstrukcije izbora Ustavnog suda smišljena na Iblerovom i da su bili u pitanju interesi stranaka. Kolega Kajin je ovdje ustvari u svom govoru pokazao kako su u pitanju njegovi interesi jer je rekao da je on trebao ostati samo da glasa za suca Radolovića dakle to je pokazatelj stranačkih i osobnih interesa. A što se tiče Ustavnog suda zašto nismo zadnji puta glasali nismo zbog toga što je bilo silovanje procedure i mi smo ovdje u Saboru dobili dvije minute prije nego smo počeli raspravu o ustavnim sucima njihove životopise. Mi smo u tom trenutku odustali samo iz principijelnih razloga a i nama je bio interes da se suci Ustavnog suda izaberu.
Nije bilo kolegice nikakvog silovanja procedure niti povrede procedure. Svi su zastupnici Hrvatski sabor nakon što je Odbor za Ustav dostavio svoj prijedlog i utvrdio prijedlog liste kandidata, to je bilo na raspravi i vi ste imali šansu oko toga raspravljati. Zašto niste raspravljali to je vaša stvar. Ali nemojte prebacivati to da je to bilo zbog silovanja procedure. Procedura je poštovana, ista, ista procedura se provodi sada u ovom dijelu. Ista kao što se provodila tamo u … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica: Ali nisu pozvani na Bjelolasicu, to je problem.]] Poštovani zastupnik Silvano Hrelja. Klub zastupnika HNS-a, HSU-a.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjene kolegice i kolege. Ispred Hrvatske stranke umirovljenika mislim da previše odnosno jako dramatiziramo i rabimo teške riječi, a i neprimjerene riječi u ovoj diskusiji. Možemo kriviti i ovaj put i ranije bilo koga za bilo što. Međutim odluka je u našim rukama. Kako o malo kojem problemu u Hrvatskom saboru tako o ovoj situaciji odluka je isključivo u našim rukama i uopće nije sporno da će izbor biti uspješan bez obzira da li mi izabrali jednog, tri ili pet sudaca Ustavnog suda. Pa sam postupak izbora govori o ozbiljnosti ove, ove materije. Naime za izbor treba dobiti 77 glasova. Ali isto tako treba reći da svatko od nas ima pravo zaokružiti jednoga, dva, pet, može i šest pa napraviti listić nevažećim i sa samom tom procedurom ukazuje se na ozbiljnost, na ozbiljnost izbora i na slobodu zastupnika da svoje povjerenje da baš onome kome on želi ne obrazlažući zašto mu je dao glas. Dakle to strančarenje o kome je bilo riječi neovisno o tome što je bilo riječi da je dio primjedbi za ovom govornicom jutros rečen opravdan. Ali to strančarenje možemo isključivo mi spriječiti da slobodnom voljom biramo ljude u koje vjerujemo i za koje mislimo da će ulogu, da će dužnost suca Ustavnog suda izvršiti časno i pošteno. Mi danas, mi saborski zastupnici danas odlučujemo i biramo ne suca Ustavnog suda. Mi biramo onoga tko će suditi, tko će odlučivati, tko će donositi odluke i presude Ustavnog suda koje su obvezujuće. Mi danas tražimo sposobne, a ne podobne. Mi tražimo izvrsne, a ne prosječne. Tražimo najbolje i opet ponavljam tražimo suce. Ne tražimo ni fiškale, ni tužioce ni upravne pravnike, tražimo suce. A sudac mora imati elementarne hrabrosti i odgovornosti za donošenje odluke. Naravno, nikada javne prezentacije kandidata nije dovoljno. I čak kad bi se svi kandidati javno prezentirali svoje stavove na televiziji, itd. i to još uvijek ne bi bilo dovoljno. Moramo imati i tu osjećaj za mjeru. Ja se nadam da će današnji izbor sudaca Ustavnog suda ipak proći u puno boljem ozračju nego što je to bilo 13. srpnja, da ćemo svi glasati po svojoj savjesti i svojim uvjerenjima sa minimumom stranačke stege. I nadam se da gospodin uvaženi kolega Kajin, moj dobar prijatelj, neće morati više tražiti alibi za svoje postupke i neće se morati ispričavati građanima Istre zašto on i IDS nisu 13. srpnja glasali za gospodina Alda Radolovića jer tada ni danas nije bilo nikakvih prepreka da se samo jedan na listi zaokruži i da se pristupi glasanju. A isto tako mislim da Iblerov trg ni Markov trg nisu prepreka da se zastupnici iz Istre, svi zajedno dogovore oko kandidata koji će podržati. To je naše pravo. A isto tako i obaveza prema građanima Istre. I na kraju, mislim da je gospodin Aldo Radolović odličan izbor za suca Ustavnog suda, da će biti podržan od svih istarskih zastupnika i nadam se da će ga većina zastupnica u Hrvatskom saboru podržati. A opet kažem, posao ćemo napraviti, dakle izbor će biti uspješan bez obzira da li izabrali jednoga, tri ili svih pet sudaca. A svakako ako izaberemo jedan otvara se prostor za rješavanje i onih problema koji su se jutros ovdje otvorili, a to su pripadnici manjina u Ustavnom sudu i pripadnici ostalih struktura, odnosno grupa građana u hrvatskom društvu. Zahvaljujem.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Gospodine Hrelja, dilema je tek 13.7. bila samo jedna, da li se solidarizirati sa vladajućom većinom ili opozicijom. IDS se i tada pa i danas i sutra ako ne budemo u Vladi solidarizira sa opozicijom.
Poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ja bih raspravljajući ovaj puta o kandidatima i prijedlogu liste kandidata, uže liste, za izbor sudaca Ustavnog suda zapravo cijelu svoju raspravu posvetio jednom specifičnom pitanju. To pitanje se odnosi na činjenicu da bi po mom dubokom uvjerenju u uvjetima ako se dogodi da među kandidatima ima takvih kandidata koji u cijelosti ispunjavaju sve propisane formalne i materijalno-pravne uvjete da bi mogli biti kandidati, da mogu proći u drugi krug, kao i svi ostali i ako uz to, u razgovoru pred Odborom za Ustav također bude to tako ocijenjeno da bi zapravo bilo jako potrebno i poželjno da u strukturi Ustavnog suda bude i predstavnik nacionalnih manjina. Ja bih htio reći da smo mi u dosadašnjoj praksi Ustavnog suda u prvom dijelu nakon što smo prvi puta birali Ustavni sud imali predstavnika nacionalnih manjina i to i u toku ratnih sukoba i ratnih razaranja. Isto tako valja reći da u dosadašnja tri slučaja, 2001. i čini mi se 2002. godine nismo imali mogućnosti istaknuti odgovarajućeg kandidata iz jednostavnog razloga jer u uži krug uopće nisu ušli niti su prošli određenu proceduru ili se nisu uopće javljali. I u takvoj situaciji ja bih htio reći da, nekoliko riječi vezano za ovo pitanje. Prvo, mi imamo doduše ne riješeno Ustavnim zakonom o Ustavnom sudu da li u strukturi Ustavnog suda treba je biti ili ne treba biti predstavnik ili jedan sudac iz reda nacionalnih manjina, ja ne mislim da je on predstavnik nacionalnih manjina, nego da je iz strukture nacionalnih manjina. Međutim mi imamo rekao sam već i političko-pravnu praksu koja u tom pravcu tendira. Drugo, mi imamo članak 22. drugog Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina koji u točci, odnosno u stavku 2. kaže, citirat ću: "Pripadnicima nacionalnih manjina osigurava se zastupljenost u tijelima državne uprave i pravosudnim tijelima sukladno odredbama posebnog zakona, vodeći računa o sudjelovanju pripadnika nacionalnih manjina u ukupnom stanovništvu na razini na kojoj je usvojeno tijelo državne uprave, pravosudno tijelo …", i tako dalje. Činjenica jest da Ustavni sud nije u užem smislu sudbena vlast, ali je sasvim sigurno da je pored inih kvalifikata koje ima i pravosudno tijelo, jer je između ostaloga i sud. I u tom pogledu makar Ustavnim zakonom o Ustavnom sudu izrijekom nije rečeno da bi trebalo biti zastupljenost jeste Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina koji u tom pogledu kao ustavni zakon, odnosno na ovaj ustavni zakon zapravo lex specialis vezano za pitanje manjina trebalo bi o tome voditi računa, formalnopravno, politički. Gledajte, politički, na svu sreću, Republika Hrvatska se nalazi u vremenu i prostoru kada zapravo pitanje mogućeg rješavanja prava pripadnika nacionalnih manjina više nije nikakvo političko pitanje pa nije više ni pravno pitanje. Ono je u tom smislu i političko i pravno ukoliko je vezano za provedbu sada važećih prava koje je utvrdio Ustav, ustavni zakoni i drugi zakoni koji reguliraju ova pitanja, s jedne strane. I one materijalno-ekonomske, odnosno financijsko, ovisno o sredstvima koje nam stoje na raspolaganju ili po kojoj su nam mogućnosti da bi mogli stvoriti materijalno-financijske preduvjete a to realiziramo. Treću stvar koju bih htio reći. Ovaj puta među inim kandidatima sa suce Ustavnog suda javilo se i dvoje pripadnika koje, iz čijih se dokumenata i materijala i osobnih podataka može izlistati, iščitati da je, su pripadnici nacionalnih manjina. O jednom od kandidata je već bilo govora. Ja bih htio javno reći da ne ulazeći uopće u pitanje o osobnim karakteristikama, nego ulazeći u stručna pitanja ili bolje rečeno onako kako je procijenio sam odbor valja konstatirati da i kandidat Đorđe Maravić i na raspravi o isticanju za listu kandidata u užem krugu, nakon tajnog glasanja dobio 6 glasova i u tom pogledu ja bih bio za to da dam amandman i dat ću ga Saboru, da se lista kandidata proširi za još jedno mjesto, dakle da nemamo 7 kandidata na listi nego 8 kandidata s imenom Đorđe Marovića i da o tome Sabor se izjasni da li prihvaća takvo proširenje i da u drugom krugu ako to prihvati naravno, odluči glasovanjem da li će donijeti odluku o izboru suca Ustavnog suda i za suca Ustavnog suda ili ne, gospodina Đorđe Marovića. Ja smatram kažem da postoje validni i politički pravni razlozi da ovako postupimo načelno i generalno. Osim toga, postoji konkretno, radi se o vrlo kvalitetnom kandidatu koji je ostavio takav dojam koliko sam razgovarao sa članovima odbora, za sve članove odbora. I drugo, koji naravno kao i svi drugi, kao i gospođa Savić, ispunjava sve ostale formalne uvjete i pretpostavke da bi mogao biti kandidat za suca Ustavnog suda i zbog toga ću ja jedan amandman, odnosno jedan primjer amandmana dostaviti za predsjednički stol, drugi dostaviti Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav gospodinu predsjedniku Bošnjakjoviću, a on u završnoj riječi on će se očitovati o amandmanu. Htio bih naznačiti još jednu stvar. Ja sam o ovome raspravio i jučer na odboru radi korektnosti prema odboru. I odbor je tada zauzeo stajalište da u tom pogledu ne bi prihvatio proširenje liste. Naravno ostalo je pitanje odbore koje odbor ne može i u što odbor ne ulazi, da Sabor ima pravo proširiti listu ako to želi. Prema tome ne znam da li će odbor imati potrebu da se još jedanput sastaje ili ne, ja ne inzistiram na ponovnom sastajanju, ali naravno očekujem da predsjednik odbora sukladno onome kako se dešavala rasprava i ovdje u Saboru i sada u Saboru i jučer na odboru, se očituje i naravno da Sabor nakon toga povuče odgovarajući pravorijek u vezi s time, time što će zapravo donijeti svoju odluku hoće li proširiti ili neće proširiti ovu listu kandidata. Mislim da bi bilo dobro ponavljam, da jedan od kandidata, jedan od sudaca Ustavnog suda bude i iz reda nacionalnih manjina, a sada ću reći i zbog nadležnosti samog Ustavnog suda. Naime, htjeli mi ili ne htjeli, valja podsjetiti da Ustavni sud prije svega sudi u predmetima oko ocjene ustavnosti i zakonitosti. Među njima je i čitav niz akata koji izravno ili na neizravan način pojedinom odredbom zapravo reguliraju i pitanje ostvarivanja ne samo ljudskih prava i sloboda pojedinačnog čovjeka i građanina nego i pripadnika etničke nacionalne zajednice i manjine i u tom pogledu bilo bi dobro da imamo i predstavnika u Ustavnom sudu, odnosno jednog od sudaca Ustavnog suda iz reda nacionalnih manjina. Drugo, činjenica je da mi imamo dobro normativno na državnoj razini riješeno pitanje nacionalnih manjina, ali da ulazimo u fazu kada imamo i sami sve više i više zamjerki i u ovom Saboru su one izgovorene i u Vladi i u izvješćima nadležnih tijela državne uprave, da u provođenju tih propisa ima dosta nedostataka pa i neodgovornosti na razini jedinica lokalne i regionalne samouprave koji svojim statutima i aktima zapravo ne osiguravaju na vrijeme, a počesto ni na određeni način i kvaliteti da realiziraju ono i osiguraju regulaciju onu kojom će se omogućiti ostvarivanje prava u skladu sa Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina, pravo upotrebe jezika i pisma ili pravo odgoja i obrazovanja pripadnika nacionalnih manjina kako je zakonom posebice regulirano. Prema tome, mi ćemo imati i sve više se počinju pojavljivati i predmeti po osnovu ustavnih tužbi u kojim pojedinačno pripadnici nacionalnih manjina traže zaštitu svog prava pred Ustavnim sudom. Svi su to razlozi koji upućuju na to da bi bilo dobro da u strukturi Ustavnog suda pod uvjetima iste stručne kvalitete, istih formalnih pretpostavki koje se moraju ispunjavati, otvorimo prostor i u ovom sazivu Ustavnog suda da, naglašavam i u ovom sazivu Ustavnog suda, da jedan od sudaca Ustavnog suda bude iz reda nacionalnih manjina, to tim više daje mi za pravo ovakva konstatacija da u turbulentnim vremenima, u vrijeme Domovinskog rata, u otvorenim sukobima, mi smo ponavljam imali u strukturi sudaca Ustavnog suda jednog suca iz reda nacionalnih manjina, to je bio časni sada sudac Ustavnog suda u mirovini gospodin Vojislav Pučejković koji je dostojanstveno i kvalitetno štiteći ustavna prava i slobode naših građana i ustavnopravni poredak Republike Hrvatske u skladu s Ustavom i Ustavnim zakonom o Ustavnom sudu obavio svoju dužnost na opće zadovoljstvo kako sudaca Ustavnog suda tako Republike Hrvatske i mislim da ne bismo trebali imati nikakvih posebnih zazora osim pozitivnih u pravcu da izaberemo jednog od sudaca i iz reda nacionalnih manjina i zbog toga ulažem ovaj amandman sa molbom da se proširi lista. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, dozvolite da za razliku od mog kolege Kovačevića ja rijetko koristim ovaj institut, pretpostavljam da mi je ovo prvi u ovom mandatu, a javio sam se zbog toga što mislim da potpredsjednik Sabora gospodin Arlović forsiranjem manjinske zastupljenosti u Saboru griješi u stvari o kojoj sam upravo govorio u svojem govoru. Nije dovoljno samo biti pripadnik manjine, pa ni Srbin, da bi se došlo do Ustavnoga suda. Ako nisi radišan nego ljenčina tamo gdje radiš, ako nisi bez iskušenja i posrnuća onda možeš, a ako ih u životu imaš za tako važno i teško mjesto bolje je ostaviti ljude da obavljaju ono što mogu. I konačno, ja mogu razumjeti da je mjesto pravobranitelja samoupravljanja mjesto koje kvalificira ljude za neki posao, ali ne u ovim vremenima. Bez odvjetničke prakse, bez ozbiljne sudske prakse, bez obvezne prakse u državnim službama, nema nikakvoga smisla forsirati ljude. Ostavimo to, pa ne tražimo još jedanputa podobne ljude pa makar to bilo iz nacionalnih manjina.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik i potpredsjednik Doma, Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče prvo ja ne smatram da u ovom Saboru bi netko morao imati ekskluzivno pravo da zastupa samo pravo pripadnika nacionalnih manjina nego da to može i čini svaki zastupnik u Saboru po svom izboru. Drugo, ja ponajmanje nisam govorio samo o jednoj nacionalnoj manjini nego o svim nacionalnim manjinama i smatram da bi bilo dobro i tako sam i govorio, da iz reda nacionalnih manjina netko bude u strukturi Ustavnog suda bude izabran pod uvjetom da ispunjava formalne, sadržajne i stručne uvjete. Drugo. Rekao sam da su ovaj puta se pojavila dva kandidata od kojih je odbor na temelju materijala, na temelju rasprava i kod rasprave kod utvrđivanja uže liste, utvrdio za jednog kandidata da i dao mu prednosti i zbog toga sam tog kandidata predložio da bi bio kandidat za proširenje liste. Treće. Nije točno da bi morao sudac Ustavnog suda morao imati odvjetničku ili ne znam sudsku ustavno pravnu ili bilo koju drugu praksu da bi se sa time mogao dokazati da bude dobar sudac Ustavnog suda. Bilo je i sada ih ima i ubuduće će biti sudaca koji nisu bili ni odvjetnici, nisu radili ni na sudovima, ali su ili radili na sveučilištu ili su radili u državnoj upravi i pokazali i dokazali da su vrlo kvalitetni suci Ustavnog suda, što je praksa posebice pokazala. Dakako dobro bi bilo kada bi među kandidatima uz sve ove stručne uvjete bilo i onih koji ispunjavaju i ove dodatne uvjete da su obavljali različite poslove jer što su više poslova obavljali, to su stekli veća iskustva, pored teorijskih i praktičkih znanja koje bi mogli koristiti za suce Ustavnog suda i u tom pogledu se slažem. E sad, oko nekih kvalifikacija koje je kolega Pupovac izgovorio u vezi sa kandidatom Marovićem da je lijenčina, da je neradnik i nestručnjak, to je ne znam, ne bi mogao o tome dijelu tvrditi. Ali je vrlo interesantno i iz ovih materijala se vrlo lijepo vidi da kolega radi u državnoj upravi, u ministarstvu i vrlo me čudi da bi na tako visokom mjestu državne uprave gospodin Marković mogao radit ako tako radi i obavlja poslove kako kolega Pupavac govori, jer bi to bilo sasvim sigurno razloga da mora napustiti radno mjesto. Hvala vam lijepa.
Dobro. Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Slaven Letica.
Poštovani gospodine predsjedniče! Ja ću svoju diskusiju početi od vrlo mudre tvrdnje kolege Milorada Pupovca koja glasi: Nije dovoljno biti pripadnik manjine pa ni Srbin da bi se došlo u Ustavni sud. To je vrlo mudra izreka i od tuga ću ja početi da bi objasnio zbog čega ja smatram da je kandidatkinja koju je podržala srpska zajednica u Hrvatskoj ne udovoljava ovoj mudroj misli samoga kolega Pupovca. Kolegica Milka Savić je imala nizak prosjek ocjena, mislim nešto više od tri kolega Pupovac. Mislim da je studirala preko šest godina. Prije saslušanja saborskog odbora pušila je tamo. I na put jedne od kandidatkinja kako nema tremu prije saslušanja saborskog odbora je rekla da njoj se friga, da je ona unutra. Značim, da se vama kolega Pupovac ili meni netko javi za asistenta sa takvim kvalifikacijama onda bi ga i vi ili ja odbili. Prema tome, to je osnovni problem. Drugi problem je potencijalni sukob interesa kolegice odnosno nije kolegica, Savić. A treći najbitniji koji je meni bio također važan, je da nije dobila potvrdu strukovne udruge. Ona se obratila Odvjetničkoj komori i Odvjetnička komora ju je odbila. Ja sam dobio svu tu dokumentaciju. I njenu zamolbu i njeno odbijanje. Prema tome, mislim da je zbog povratka uznositosti ili dostojanstva Ustavnoga suda važno da je gospodin kolega Dražen Bošnjaković vodio ovoga puta ne politički i depolitizirani, profesionalni sustav i saslušanja i selekcije kandidata za Ustavni sud. Drugi je problem što se je, možda nisu javili izvrsni kandidati. Bilo je nekoliko kandidata sa prosjecima ocjena ispod tri ili oko tri posto, neki su studirali sedam godina, a čak i neki kolege iz ovoga Visokoga doma. Na kraju su shvatili da nije dobro za Ustavni sud da se jave pa su odustali od kandidature. Znači nema ničega personalnoga. Niti će ga, političkoga u tome stavu. Zašto se ljudi nisu javili? Jedan od razloga je neosporno Vice Vukojević. Da li netko tko će biti u Ustavnom sudu gdje je Vice Vukojević koji je javno optuživan za velika zla. Da li netko hoće biti u Ustavnom sudu koji je izabran po sistemu međustranačkih nagodbi? A Ustavni sud jeste velika institucija. Mi praktički dnevno imamo velike ustavne dileme. Jutros smo svjedoci prijepora oko toga tko bi trebao ići u Ujedinjene nacije, Predsjednik Republike ili predsjednik Vlade? To su sve bitna ustavna pitanja i zbog toga je važno da tamo imamo ozbiljne i kvalitetne ljude. Ja se zahvaljujem predsjedniku našeg odbora na fantastično, korektno provedenoj proceduri. Nikakvih pogrešaka u proceduri nije bilo. Meni je jako krivo da kolega Arlović tu nije govorio u ime kluba SDP-a, razumijete. Zadnji je čas da se stvori ta klupska atmosfera i da se govori u ime kluba, jer to što je govorio je vrlo mudro i važno. Iz kvalifikacija ovih ili onih ljudi također mi ne pada na pamet. Ja osobno sam predložio nekoliko kriterija koji su bili prihvaćeni u odboru. To mogu svi posvjedočiti. Na prvom mjestu profesionalna izvrsnost. Profesionalnu izvrsnost bi trebalo i normirati u Ustavnom zakonu o Ustavnom sudu jer bi trebalo postaviti minimalne kriterije. Najmanje prosjek ocjena, ajde da kažemo tri i pol posto. Najduže studiranje recimo pet, šest godina. Govorenje najmanje dva strana jezika. Vi danas ne možete postdiplomski na Pravnom fakultetu upisati ako nemate. Da niste kažnjavani zbog povreda ljudskih prava, da u doba totalitarizama različitih niste narušavali ljudska prava, da niste osudili čovjeka zbog verbalnog delikta, da niste osudili predsjednika našeg Visokog doma. Znači to su neki kriteriji koje bi trebalo tamo definirati. Općenito bi, drugi kriterij jest struktura slučajeva. Među četiri tisuće slučajeva koji će ove godine biti pred Ustavnim sudom možda ima jedan ili dva posto kaznenih slučajeva. Prema tome, jedan krivičar u liku kolege Krapca je dovoljan za sljedećih dvadeset, trideset godina. Ne treba puno više od dva odvjetnika. Mislim da ih već imamo i sada dva odvjetnika. Moram kazati da ljudi ne znaju da je položaj ustavnog suca jedan položaj važniji i bolje plaćen nego položaj možda neću kazati ministra, ali sasvim sigurno saborskog zastupnika. Mislim da su tamo beriva oko 18, 20 tisuća kuna. A svatko gleda sa prezirom na nas, smatraju nas preplaćenim i neradnicima i u zadnje doba čak i pijancima. Treći kriterij je ravnopravna zastupljenost znanosti i struke. U sudačkoj profesiji općenito, a kao i u kirurškoj prepametni ljudi mogu biti opasni. Tamo treba donositi praktične odluke. Prema tome, ravnoteža. U europskim Ustavnim sudovima jedna trećina ljudi iz znanstvene zajednice, dvije trećine iz profesionalnih zajednica, iz javne uprave, iz pravosuđa, rijetko iz državnog odvjetništva, malo iz odvjetništva općenito. Ravnopravna regionalna zastupljenost, meni je drago da je kolega Kajin podržao Alda Radolovića i da je shvatio da je bio ne izmanipuliran nego on je jedan dobar i čestit čovjek i solidarizira se često "a priori" a "a priori" solidariziranje i sa vlastitom ženom može biti opasno. Znači, treba uvijek koristiti srce razuma. I dva pozitivna diskriminatorna kriterija, prvi je spolni jer moramo imati u Ustavnom sudu ajde da kažemo u ovoj fazi gospodine predsjedniče jednu trećinu žena bi bilo dobro imati i pozitivni kriterij diskriminacije manjina. Međutim, manjine uvijek po kriteriju koji je tu vehementno predložio kolega Pupovac, koji ću ponoviti. Dakle, netko tko je pripadnik manjine pa čak i Srbin ne treba biti u Ustavnom sudu. On mora biti izvrstan. Štoviše, manjine paze da predlože najbolje jer je prezent takve pozicije. Ja neću kazati da je kolegica Savić došla mislim u japankama u ovaj Visoki dom. Ništa nemam protiv toga, međutim jedan oblik poštovanja svakako nam dobro dođe. I još dvije riječi o konkretnim kandidatima. Imamo dobre kandidate. Ja osobno ću kazati da mi je drago da se sa visokim brojem glasova pojavio Zoran Pičuljan, znači čovjek koji ima znanja iz javne uprave, iz državne uprave, bogato diplomatsko iskustvo, sasvim sigurno govori dva strana jezika i dobro će doći Ustavnom sudu. … [[Upadica se ne čuje.]] Evo, tri. Možda i svira sigurno neki instrument kad govori puno jezika. … [[Upadica se ne čuje.]] Eto vidite. Ivan Matija dakle koji je došao u Ustavni sud kao neka vrsta stranačkoga paračika a dobio je najveći broj glasova. Znači da je kroz četiri godine izrastao u pravoga suca, da više ne zavisi od političkih stranaka. Posebno ću podržati Alda Radolovića i Marija Jelušića koji dolazi simbolički na mjesto suca Smiljka Sokola i u odgovoru na moje pitanje pomirio je nešto što ja osobno ljudski jako cijenim, kolegijalnu i profesionalnu lojalnost prema svom učitelju. Nije ga uvrijedio kao što ne bi ni Bagarić mene smio uvrijediti po Hipokratovoj zakletvi. Ali je bio iskren i kazao je što misli.
Je li to bio Bakarić ili Bagarić?
Bagarić je moj student, a Bakarić je … [[Govornik se ne razumije.]] profesor. Hvala vam lijepo, gospodine predsjedniče.
Poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Znači, pitanje je je li mi robujemo formi ili ćemo se držati sadržaja. Ako robujemo formi onda će se događati da će nas u sabornici, danas je malo više ipak, biti sedam, osam ili do trideset a drugi će robovati formi pa će se pojavljivati samo na glasovanju i onda će ih smetati recimo što neki od nas koji hoćemo stručno, profesionalno, čestito i pošteno odraditi svoj posao saborskog zastupnika jer na djelu je posebna demokracija. Znači, mi ovdje predstavljamo hrvatske građane. Znači, posredno njih zastupamo kod donošenja svih odluka. Matematički kazano iako se na to ne misli stvarno svatko od nas predstavlja ovdje 30 tisuća hrvatskih birača, hrvatskih građana kad glasuje o nečemu i onda će koristiti prigodu nastojati i zlonamjerno i iz nekih drugih javnih pobuda kao što je recimo neki dan kolega Rožić koga nikad nema u Saboru rekao da ja eto zlorabim institut bilo ispravka netočnog navoda, bilo replike. Ali to je moja obveza. Ja posao saborskog zastupnika shvaćam kao obvezu prema hrvatskim građanima. I to je odgovor i gospodinu Miloradu i svima ostalima. Znači, pitanje je koliko nas je pročitalo ove životopise. Ajde recite koliko nas je pročitalo životopise, koliko nas je općenito pročitalo zakonske tekstove, prijedloge zakonskih tekstova o kojima smo glasovali. Mali broj je pročitao, vidio sam iz rasprava, iz diskusija. Znači, shvaćamo mi funkciju saborskog zastupnika kao formu i to je loše. I onda kad shvaćamo tako funkciju saborskog zastupnika kao formu onda se i tako odnosimo prema izboru sudaca Ustavnoga suda, poglavito ako je istina ono što su mediji jučer objavili da je gospodin Luka Bebić imao šalabahter kod glasovanja na odboru. Onda kako, to su mediji objavili, ja nisam rekao da je to točno. Da je imao šalabahter kad je glasovao na sjednici odbora. Onda kome mi pričamo o tome da hoćemo profesionalnu izvrsnost, da hoćemo stručnost, da hoćemo čestitost kod odabira sudaca Ustavnoga suda. Kome onda mi to pričamo, kome mi maglu prodajemo. Znači, ako je to točno. Ja ne kažem da je točno da je gospodin Bebić imao šalabahter ali to je u tome smislu sumrak da se držimo samo forme. Pa forma nam je i dovela da je ovakvo stanje u hrvatskom pravosuđu, da institucije pravne države ne funkcioniraju, da se suci ne imenuju po kriteriju stručnosti i profesionalnosti izvrsnosti, čestitosti, domoljublja nego se imenuju po razno raznim podobnim stranačkim ili nekim trećim kriterijima koji nemaju veze sa onim što hoćemo provesti Ustavom Republike Hrvatske. Znači, moramo promijeniti jednu cjelokupnu razinu razmišljanja ako hoćemo reformirati hrvatsko pravosuđe. Ajmo uvesti novi sustav, sustav koji će omogućiti da poslove sudaca na svim razinama obnašaju osobe koje su stručne, profesionalne izvrsne, čestite i domoljubne. Tako se trebamo držati i kod odabira sudaca i Vrhovnog suda i svih drugih, ono što je, evo prije svega Ustavnoga suda. Jer pogledajmo članak 128., da je vidljivo o čemu Ustavni sud odlučuje. On odlučuje i o sukobu nadležnosti između tijela zakonodavne, izvršne i sudbene vlasti, ocjeni ustavnosti, o tužbama i svemu drugome. Znači, odluka odgovornosti je velika. Ako budemo udovoljavali formi udovoljit ćemo, imat će Ustavni sud kao što ovdje piše još pet novih članova, ukupno trinaest. Znači, formalno smo napravili ono što se formalno radi ali sadržajno opet nismo ušli u bit problema. i zato nas ne čudi da je ovakvo stanje u Hrvatskoj vezano za funkcioniranje pravne države. Zato je moguće da je akcija maestro iznenađenje a ne redovna djelatnost organa gonjenja i svega ostaloga. Zato je moguće da nije sankcionirana pljačka i grabež u pretvorbi i privatizaciji. i zato je moguće da donosimo zakone koje su pročitali par zastupnika u Hrvatskome saboru a da ih nisu pročitali niti članovi Vlade niti zastupnici u Hrvatskome saboru što im je jedna od glavnih zadaća. Pa prema tome, ajde i dalje po formi radite svoj posao.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Velimir Pleša.
Potpuno je netočno kolega Kovačeviću to što ste rekli da je gospodin Bebić imao nekakav šalabahter. I to ste rekli zlurado u svojem stilu jer ste bili na tom istom odboru i mogli ste vidjeti da to nije istina. A aluzija vaša na to da je zbog nekakvog šalabahtera se strančarilo i to, je najbolji odgovor da je gospodin Matija dobio 12 glasova. To vam je najbolji odgovor. A vaša uvrijeđenost time što ste prije 4 godine ili 5 godina bili na takvom jednom razgovoru pa niste dobili prolaz za suca Ustavnog suda je upravo razlog vaše reakcije.
Što bi to sad bilo? Opet povreda Poslovnika?
… [[Govornik je naknadno uključen.]] bila povreda Poslovnika. Prvo vrijeđa, vrijeđa. Kad nema argumenata onda se [[Upadica: Što je uvreda?]] zastupnici HDZ-a koriste vrijeđanjem. Ovo je čisto … /Govornik je isključen./ … situacijama, razumijete? A ja nisam rekao da je to točno nego sam rekao da su pojedini mediji prenijeli, da ja ne želim vjerovati da je tako. Evo. … [[Upadica se ne razumije.]]
Znate šta kolega Kovačević. To vam ispada ovako. Slušaj, znaš ti si jedan lažov i lopuža, ali ja ne kažem da je to istina nego je to netko napisao. Ali to nije tako. Ja ne kažem da ti to jesi. Da si ti lopov i [[Upadica: Ne, nije tako. Ne, uopće nije tako.]] Ne govorim ja o vama nego govorim to kao načelno. Kao takav oblik figure retoričke jel'? Da se za nekog kaže da je gad, hulja, lopov, lažov, sve skupa. I kaže se: Eto, ja to kažem. Ali ja to ne kažem. Ja to možda jer to je rekao netko, napisao netko u medijima. To ak se na … [[Govornik se ne razumije.]] način.
Ja sam govorio samo o atmosferi kakva se stvara razumijete? Samo o atmosferi. Nisam rekao da je to točno.
Da, da. Samo ako je točno, jel? Kao da sada neki zastupnik kaže za mene ili ja kažem za njega ako si ti jedna odvratna svinja je li onda to, nije to, onda to je medij napisao je li? To, zato, to ja karikiram vidite kad se za nekog nešta napiše pa se to prenese da je to možda tako. Klub zastupnika SDSS-a poštovani zastupnik Ratko Gajica 5 minuta.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Imam potrebu reći nekoliko rečenica nakon ovog prijedloga da se kandidat manjinaca stavi na listu kandidata za izbor za Ustavnog suca zbog sljedećih razloga. S jedne strane možda ću govoriti o tome da se radi o načelno dobrom prijedlogu koji proizlazi iz društvene svrhe koja opet dokazuje da je to korisno, oportuno, da ima smisla. Da je, da upotrijebim taj izraz pošteno i s tog gledišta načelno govorim to je potpuno u redu. Ali ostaje druga stvar koja se zato po mom osjećaju mjere mora povezati. To se sad predlaže u dopunskom vremenu i to predlaže se metodom koja je forma koja ne može proći. I da budem potpuno iskren kad se to događa u tom kontekstu koji ne može nikako donijeti rezultat onda je potpuno jasno da je takav prijedlog neiskren. Čak se usuđujem reći i da nema smisla zato što ako u ovom Domu vidimo ili kao odgovorni ljudi vidimo da ima potrebe da netko od manjinaca bude u Ustavnom sudu onda to mora biti odmah na početku priče, onda to mora biti afirmirano u cijeloj priči. Onda to mora biti na neki da kažem tako kuvertirano i u prijedlozima s respektom da to nosi društvenu korist. Inače kad to ide iz rukava ili ispod žita onda to u velikoj mjeri jeste licemjerno. Ja, možda, možda predlagatelj nije tako mislio, ali znate to, to tako ispada naprosto zato što realno govoreći ovdje će se izvršiti izbor u okolnostima, u atmosferi koju doživljavam kao pripremljenu. I ako je takva, bojim se da je takva onda sve ovo o čemu pričamo neće biti postignuto ili o čemu pričamo neće biti postignuto i onda je to na neki način ofarban prijedlog koji ne govori puno. Ili koji ne govori u prilog kandidata. Ili ako mogu tako reći govori u prilog, u prilog, ili govori o predlagatelju. Ja kao čovjek koji se zalaže za ne formalno da kažem participaciju, ali priklanjam se onim ljudima koji razumiju da u sastavu Ustavnog suda iskreno i korisno treba biti netko od pripadnika manjina onda to ne smije biti urađeno kroz mala vrata. Kroz, kroz rupu na krovu. Jer to niti ima smisla, niti je to korisno, niti time šaljemo dobru poruku niti mislim da bismo na to, na to pristali. Ja sam vrlo uvjeren da u ovom glasanju zapravo nećemo, nećemo na to pristati. I sad, ja ću kao čovjek reći da upravo zato što, što ako upotrebljavamo takvu metodu onda hoću ovdje javno reći da u tome vidim neiskrenost. A kad, kad, mogao bih se složiti s još jednom stvari. Mi smo u prošloj rundi biranja članova Ustavnog suda pokazali izvjesnu dozu nesnalaženja. Čak bih u nekim postupcima mogao pročitati izvjesnu dozu neiskrenosti. Kad se to nastavlja onda je, onda smo nekako rekao bih na istom «phonu». Ja se sjećam još jedne stvari koja nije vezana za izbor Ustavnog suda, ali jeste vezana za učešće manjina u ovom Domu. Na sličan način razgovaralo se o predstavnicima manjina u ovom Domu. Na sličan način se razgovaralo o pravima na glasanje i o još nekim drugim odlukama koje su ovdje donašane ili su ovdje predlagane. Zahvaljujem gospodine predsjedniče.
Hvala. Ispravak netočnog navoda potpredsjednik Doma, poštovani zastupnik Mato Arlović.
Gospodine, gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ma nema smisla ispravljati raspravu jer je očigledno ovdje jedna stranka iz reda nacionalnih manjina protiv onih koji pripadaju toj nacionalnoj manjini, a koji nisu spremni biti podložni utjecaju, političkom utjecaju te stranke. Inače ne mogu objasniti i to iz pravilnika kako je moguće da neto kaže da je licemjerno predlagati ovo što je predloženo amandmanom, to se mislim na mene, ako je kandidat između ostaloga zaposlen u Ministarstvu pravosuđa Republike Hrvatske gdje radi i gdje je sve do sada dobio pozitivne ocjene za svoj rad, jer se u upravi u ministarstvu ocjenjuje za rad. I postavlja se pitanje kako je onda moguće od strane i vas kolega, a kolege Pupovca prije toga iznositi činjenice i podatke kojim se zapravo diskreditira čovjeka, mislim da je to nepošteno. I ne samo ne licemjerno. I molim vas kolege vodite računa o tome da u ovom Saboru treba koristiti Ustav i zakon na dobrobit, a ne protiv čovjeka.
Poštovana zastupnica Ljubica Lalić, petminutna rasprava u ime kluba HSS-a. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa evo Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke nije se uključivao u raspravu onih 10 minuta i nismo imali namjeru raspravljati, jer smatramo da svaka rasprava o pojedinom kandidatu u ovom Domu ima određenu težinu i svaka rasprava predstavlja određenu hipoteku za one koji su izabrani. I mi kao Klub zastupnika imamo predstavnika u Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav i na tom Odboru smo sudjelovali i aktivno i ispitivali smo kandidate i na temelju onih saznanja koje smo stekli uvjerenja dakako da smo glasovali o prijedlogu kandidata. Ma dakako da nismo ispunili svoja priželjkivanja vjerojatno kao i svaki klub. Među tim kandidatima bilo je dobrih, bilo je odličnih, dobrih i lošijih. Međutim zbog digniteta i ovog Doma i Ustavnog suda mislimo da ne treba raspravljati o kandidatima na način kako smo mi to raspravljali, jer glasovanje je tajno. U tajnom glasovanju će svatko izreći svoje mišljenje o tome. I u konačnici zaista nemojmo ni podcjenjivati Ustavni sud, nemojmo ni pretjerivati. Jer sasvim je sigurno da u Republici Hrvatskoj ima daleko boljih kandidata za ustavne suce nego što smo ih dobili na natječaj. Međutim Odbor i ovaj Sabor mogu birati samo između onih koji su se prijavili. I oni koji su se prijavili ponovno se rangiraju na razno razne način i učinimo kraj glasovanjem jer zaista rasprave o pojedinim kandidatima imaju težinu i nisu potrebne i ti izabrani kandidati ne trebaju nositi za sobom … [[Govornica se ne razumije.]] Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Završni osvrt, predsjednik Odbora, Dražen Bošnjaković. Izvolite predsjedniče.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege želim se zahvaliti svima na raspraviti. Ali želim se zahvaliti i članovima Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav koji su doista sudjelovali na jedan vrlo kvalitetan način u cijeloj ovoj proceduri koja je i prilično složena. Jer zaista izbor sudaca Ustavnog suda je jedno vrlo značajno pitanje u našem Saboru. Moram posvjedočiti još jedanput da smo proveli proceduru potpuno sukladno ustavnom zakonu i mislim da na proceduru nikakvih primjedbi ne može biti i nema je. Žao mi je, bilo je određenih ponovno rasprava vezano za proceduru koju smo proveli u 6. i u 7. mjesecu. Bile su i malo teže riječi da smo silovali to. Međutim nismo. Ja bih isto osobno volio da smo u 6. i 7. mjesecu imali puno više vremena, da smo puno više mogli raspravljati o kandidatima, međutim nekada ne utječemo na to koliko vremena za nešto da obavimo imamo. Ovdje smo imali nešto manje, ali sve smo zakonske uvjete ispunili, sve zakonske etape koje zakon predviđa u izboru sudaca smo proveli. I na koncu konca želim samo podsjetiti da ove ustavne suce koje smo do sada izabrali to je profesor Krapac, to je gospođa Snježana Bagić, doktor Marko Babić, gospođa Jasna Omejec, sve mislim da su jako dobro kandidati, da će biti jako dobri suci Ustavnog suda i da je izbor bio pravi. Ovdje imamo listu od 7 kandidata. Do nje smo došli kroz jednu zaista vrlo korektnu raspravu jučer na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Često smo se u toj raspravi i razišli. Međutim opet smo na jedan ja bih rekao korektan način došli do ovih 7 imena za koja držimo da su najkvalitetnija i nudimo ih da između tih 7 imena vi izaberete 5. Vidjet ćete da to nije lako. Treba kandidat dobiti znači većinu, kvalificiranu. Vidjet ćemo koliko ćemo ih danas izabrati. Žao mi je vezano za izlaganje uvaženog kolege Pupovca. Moram samo reći da o gospođi kandidatkinji koju je spominjao niti jedna ružna ili loša rečenica na sjednici Odbora nije izrečena. Naprosto u raspravi drugi kandidati su ovaj put dobili veći broj glasova. Oni su predloženi Hrvatskom saboru i Hrvatski sabor će odlučiti koga će izabrati. Želim se odmah očitovati i na amandman kolege Mate Arlovića. O tome smo mi jučer na Odboru i raspravljali. Kolega Arlović je već jučer na Odboru tražio da listu proširimo na 8 kandidata. Također predložio ovo ime. Međutim i nakon rasprave o tome mi smo jednoglasno zauzeli stav da idemo sa listom 7. I stoga evo ja neću niti sazivati sjednicu Odbora za Ustav da raspravimo o tome, nego naprosto iz tih razloga nije mi prihvatljiv ovaj amandman koji je kolega Arlović sasvim sigurno u dobroj vjeri i dobroj namjeri podnio. Hvala još jednom svima. I obavili smo doista mislim korektan posao.
Hvala. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovom amandmanu kolege Arlovića prije onoga glasovanja o listi, o kandidatima za listu. I dame i gospodo, idemo još na završnu točku danas. Prijedlog liste kandidata za izbor sudaca Ustavnog suda Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Imamo jedan amandman koji je podnio poštovani zastupnik, potpredsjednik Doma Mato Arlović. Predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav dajte još jedanput očitovanje u pogledu na ovoga amandmana, prijedlog amandmana.
Gospodine predsjedniče! Ja sam se već izjasnio u raspravi. Odbor ne prihvaća amandman jer smo i u raspravi raspravljali upravo o ovome što je kolega Arlović predložio i odlučili smo se za listu sedam. Hvala lijepa.
Da ne ponavljamo raspravu, samo tražim glasanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Gospođe i gospodo zastupnici! Provest ćemo tajno glasovanje. S obzirom da je broj predloženih kandidata veći od broja koji se bira, za izbor je potrebna većina od ukupnog broja zastupnika. Procedura je poznata. Glasovat ćemo i o izboru kandidata, Prijedlogu kandidata za izbor člana Državnog odvjetničkoga vijeća. A šest zastupnica i zastupnika koji će pomoći kod provođenja tajnog glasovanja su sretno izabrani i imenovani Velimir Pleša, Valter Poropat, Ljubica Lalić, Vesna Škulić, Silvano Hrelja i Zdenka Čuhnil. Stanka od 30 minuta i idemo na glasovanje. Gospođe i gospodo zastupnici. Glasovanje je završeno. Objavljujem da je od ukupno 152 zastupnika glasačke listiće za izbor suca Ustavnog suda primilo 124 zastupnika a i 124 zastupnika su glasovala. Nevažećih glasačkih listića nije bilo. Kandidati su dobili slijedeći broj glasova: Mario Jelušić 71, Mirjana Juričić 22, Mirko Klinžić 58, Antonia Kovačić 20, Ivan Matija 105, Zoran Pičuljan 46, Aldo Radolović 78. Proglašavam da su za suce Ustavnog suda Republike Hrvatske izabrani Ivan Matija i Aldo Radolović. [[Pljesak!]] Izabrani suci Ustavnog suda Republike Hrvatske stupit će na dužnost na dan 7. prosinca 2007. godine. Na dan 7. prosinca 2007. godine prestaje mandat sucima Ustavnog suda Republike Hrvatske koji su na tu dužnost izabrani odlukom Zastupničkog doma Hrvatskoga sabora od 22. listopada 1999. godine.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici. Evo Konačni prijedlog zakona o ostvarivanju prava na pravnu pomoć jest daljnji korak u procesu dosljedne provedbe ustavnih odredaba o jednakoj dostupnosti sudbenih i drugih tijela za sve građane i jednakosti svih pred zakonom. Zabrani diskriminacije građana obzirom na njihove socijalne i materijalne prilike. Obveza donošenja ovog zakona proizlazi iz potrebe uspostavljanja cjelovitog sustava pravne pomoći u Republici Hrvatskoj, a koja je sadržana i u međunarodnim dokumentima i prije svega u mišljenju Europske komisije o molbi za članstvo u Europskoj uniji iz 2004. godine. Ključnim dokumentima Europske komisije, izvješća o napretku iz 2005. i 2006. godine. Nacrtu faktografskog dijela izvješća o skriningu, Nacionalnom planu za pridruživanje Republike Hrvatske Europskoj uniji za 2007. godinu. I ovim Konačnim prijedlogom zakona zaokružuje se cjeloviti sustav pravne pomoći koji je do sada u Republici Hrvatskoj već bio djelomično uređen i to Zakonom o parničnom postupku, Zakonom o kaznenom postupku, Zakonom o rješavanju sukoba zakona s pravnim propisima drugih država te Zakonom o odvjetništvu. Nacrt zakona u cijelosti je usklađen s pravnom stečevinom Europske unije i od toga posebno se ističe direktiva 2003./8 EZ i Haška konvencija o građanskom postupku iz 1957. godine i o olakšanju međunarodnog pristupa sudovima iz 1988. kojih je Republika Hrvatska stranka. Nacrt zakona je bio u dva navrata upućen na ekspertizu Vijeću Europe. Usklađen je s preporukama stručnjaka Vijeća Europe posebno u odnosu na Europsku povelju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i praksu Europskog suda za ljudska prava. Ono što se ovim Konačnim prijedlogom zakona uređuje jesu vrste postupaka za koje se može odobriti pravna pomoć. Tu se radi o statusnim i egzistencijalnim pravima koja ostvaruju u tim postupcima građani. Pravna pomoć iz razloga pravičnosti. Dakle i izvan kruga predviđenih postupaka ukoliko se ocijeni da bi to bilo potrebno iz razloga pravičnosti o čemu donosi odluku sud u postupku, a ne tijelo uprave kao u drugim oblicima ostvarivanja ovoga prava. Utvrđuju se oblici pravne pomoći koji su opće pravne informacije, pravni savjeti, izrada pismena u postupcima i zastupanje u postupcima. Utvrđuje se krug pružatelja pravne pomoći i određuje se da su to odvjetnici u svim oblicima pravne pomoći, udruge za opće pravne informacije, pravne savjete i izradu pismena te pomaganje stranci tijekom upravnoga postupka, pravne klinike pri pravnim fakultetima odnosno sveučilištima za opće pravne informacije, pravne savjete i izradu pismena, utvrđuje se krug korisnika pravne pomoći i definira se da su to fizičke osobe, hrvatski državljani i stranci koji imaju prebivalište ili boravište u Republici Hrvatskoj. Nakon pristupanja Republike Hrvatske u Europsku uniju i državljani članica, državljani država članica Europske unije, te državljani država koje nisu članice Europske unije, ali su stranke Haških konvencija kao i Republika Hrvatska. Pravo na pravnu pomoć može se, ostvaruje se ovisno o imovinskim prilikama tražitelja i članova njegova domaćinstva, a imovinski kriteriji detaljno su razrađeni prijedlogom ovoga zakona. Visina pravne pomoći obrnuto je proporcionalna visini imovine koju ima tražitelj, odnosno članovi njegovog obiteljskog domaćinstva. I veže se uz egzaktne pokazatelje. Nadalje, utvrđena je procedura kako se ostvaruje pravo na pravnu pomoć. Dakle utvrđeno je da se zahtjevi podnose i pravna pomoć se odobrava od strane ureda državne uprave u županijama i Ureda Grada Zagreba, a u tome upravnom postupku drugostupanjsko tijelo je Ministarstvo pravosuđa. Također nadzor nad stručnim i savjesnim pružanjem pravne pomoći provode tijela pred kojima se vodi postupak preko Ministarstva pravosuđa koje provodi nadzor nad primjenom ovoga Zakona. Utvrđuje se također da udruge koje pružaju pravnu pomoć moraju biti registrirane za pružanje pravne pomoći i da osoba koja pruža pravnu pomoć mora imati pravno obrazovanje i položen stručni ispit. Budući da primjena ovoga Zakona zahtjeva znatna financijska sredstva broj zahtjeva koji se u jednom mjesecu mogu odobriti ograničen je na 1/12 ukupnog osiguranih sredstava u proračunu od kojih se 10% rezervira za hitne slučajeve kada bi zbog odlaganja moglo doći do gubitka prava građana, neiskorišteni rezervirani dio prebacuje se u sljedeći mjesec. Uzimajući u obzir sredstva koja su potrebna i vrijeme koje je potrebno za uspostavu cjelovitoga sustava i izradu podzakonskih akata, edukaciju službenika i stvaranje institucionalnih pretpostavki za primjenu zakona u praksi predlaže se da ovaj zakon stupi na snagu 1. siječnja 2008. godine, a da se tijekom 2008. stvore organizacijske, kadrovske i tehničke pretpostavke za uspostavu sustava za što se predviđa potrebnih oko 5 milijuna kuna u državnome proračunu. A predviđa se da će puna implementacija prava na pravnu pomoć započeti sa 1. siječnjem 2009. godine. I stoga bi u 2009. godini bilo potrebno osigurati 33 milijuna, nešto više 385 tisuća kuna. Otprilike je to na razini procjene oko 0,80 eura po stanovniku Republike Hrvatske. Evo na kraju treba naglasiti da ovim zakonom ne samo da se prvi puta cjelovito regulira pravo na pravnu pomoć. Ovim zakonom osigurava se jednaka dostupnost pravosuđu za sve hrvatske građane, bez obzira na njihovo imovinsko stanje. A također se očekuje da će on doprinijeti smanjenju broja pokrenutih postupaka i kraćem trajanju zbog stručne pomoći koja će moći biti pružena svim građanima kao strankama u postupku. Evo, stoga ja predlažem da se raspravi ovaj Zakon i da se on u ovom hrvatskom Domu i usvoji. Hvala lijepo.
Hvala. Odbori? Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Predsjednik Odbora predsjednik Odbora, poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvažena gospođo ministrice, kolegice i kolege. Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora razmotrio je na 58 sjednici održanoj 26. rujna 2007. godine Konačni prijedlog Zakona o ostvarivanju prava na pravnu pomoć kolji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 7. rujna 2007. godine. Odbor je predmetni Zakon raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 73. Poslovnika Hrvatskog sabora. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja osvrnuo se na razlike između Konačnog prijedloga Zakona u odnosu na rješenja iz Prijedloga zakona. U članku 36. propisuje se tko može dati inicijativu za poništaj prava na pravnu pomoć. Člankom 41. određuju se kriteriji po kojima udruge mogu pružati pravnu pomoć, a člankom 43. uređuje se što udruge prilažu uz zahtjev za upis u registar. Članovi Odbora upoznati su sa mišljenjem koalicije udruga na Konačni prijedlog Zakona o ostvarivanju prava na pravnu pomoć. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe jednoglasno je sa 7 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o ostvarivanju prava na pravnu pomoć.
Hvala. Europske integracije? Ne. Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, poštovana zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospođo ministrice, državna tajnice, kolegice i kolege. Odmah na početku ću reći da klub SDP-a neće podržati Konačni prijedlog Zakona o ostvarivanju prava na pravnu pomoć. Iz razloga koje ću navesti u ime kluba. Naime, pravo na pristup pravosuđu jedno je od osnovnih ljudskih prava. Svatko mora imati stvarnu i djelotvornu mogućnost da u pravnom postupku zaštiti svoja prava i ostvari primjerenu pravnu zaštitu. Ljudsko pravo na pravično suđenje podrazumijeva i dužnost države da osigura funkcionalni sustav pomoći građanima onima koji zbog svog imovinskog statusa ili drugih razloga ne mogu osigurati pravnu pomoć, a koja bi im omogućila da u postupku ostvare svoja prava. U Hrvatskoj je ovo pitanje osobito važno i zbog specifičnosti poratnog i tranzicijskog razdoblja u kojem je potreba pružanja besplatne pravne pomoći posebno izražena. Proces pridruživanja Europskoj uniji pak s druge strane ovo pitanje ubrzano stavlja na dnevni red i kod nas u Hrvatskoj. Vlada se ja bih ovako rekla nekako dugo nećkala oko ovog zakona, ali u biti napokon je negdje valjda morala priznati postojanje i bijede i siromaštva kod jednog dijela naših građana i na neki način priznati da je ustvari negdje preko 70 tisuća građana koji su samo preko udruga zatražili i ostvarili pravo na besplatnu pravnu pomoć. Međutim zakon kojim ova Vlada misli omogućiti, rekla bih da je sve samo ne Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći. Uzgred budi rečeno zakon se upravo tako i zvao u svom prvotnom prijedlogu Zakon o pravu na besplatnu pravnu pomoć, međutim valjda u nečijoj ladici nakon što su izvadili van to je dobio naziv Zakon o ostvarivanju prava na pravnu pomoć, dakle izgubio je ustvari onaj svoj prvobitni naziv. Prijedlog zakona ustvari, možda se i sjećate vrlo potiho prošao prvo čitanje, a sada je pred nama Konačni prijedlog. Međutim u međuvremenu je ipak u javnost izbilo niz kritika i zahtjeva da se ovaj Zakon kao takav povuče, a doživio je i niz upozorenja sa raznih strana da će on ustvari u mnogome onemogućiti ostvarivanje prava na besplatnu pravnu pomoć zbog svoje visoke birokratiziranosti, zbog dugotrajnosti postupka za ostvarivanje prava na dobivanje, ono što danas zovemo famozna uputnica, kao i na onemogućavanje čitavom nizu nevladinih udruga da i dalje tu besplatnu pravnu pomoć pružaju. Naime, udruge su na neki način u ovom periodu od nekoliko mjeseci razotkrile proces dolaženja do ovakvog Prijedloga zakona i tvrde da se ovaj Prijedlog zakona koji je danas ovdje pred nama razlikuje od onog Prijedloga zakona koji je prvotno bio usuglašen sa udrugama, te ocjenjuju da ovaj Prijedlog zakona nije u skladu sa Ustavnim načelom jednakog pristupa sudovima, odnosno da nudi preuzak krug pravnih stvari u kojima je moguće odobriti pravnu pomoć, da sužava krug građana koji bi s obzirom na svoje lošije imovinsko stanje mogao ostvariti pravo na pravnu pomoć, omogućava niz zlouporaba ovoga prava, ne nudi efikasnu proceduru nadzora nad provedbom zakona, uvelike ograničava ulogu organizacija civilnog društva u pružanju pravne pomoći na što uostalom upozorava i pučki pravobranitelj. Mislim da je to potrebno i ovom prilikom reći koji je, koliko je nama poznato, uputio i posebno pismo i upozorenje Vladi oko toga da, dakle da ovaj Zakon kao što sam rekla sužava pravo građana na ostvarivanje besplatne pravne pomoći i treba pritom reći da je broj korisnika koji su pravnu pomoć koristili putem udruga bio 200 puta veći od broja korisnika besplatnih punomoćnika koji su bili postavljeni od strane odvjetničke komore, pa nam se čini i nama u klubu SDP-a da bi i o tome trebalo voditi računa. Ono što je posebno pak značajno i na što iz kluba upozoravamo, a to je da je u zadnjih mjesec dana ustvari postalo bjelodano da i sama struka ima izuzetno velike primjedbe koje je ustvari kad je analizirala ovaj Prijedlog zakona utvrdila niz nedostataka i nedorečenosti koje se prema njihovoj tvrdnji ustvari ne mogu niti popraviti. Između ostalog Vlada je dvije godine negdje u postupku donošenja predlaganja ovoga Zakona, a pritom treba reći da se u tih, čitavom tom periodu ustvari Vlada ja bih rekla nije niti potrudila da utvrdi sve relevantne pokazatelje, podatke na osnovu kojih će onda na neki način moći govoriti i o projekcijama nekakvog budućeg broja korisnika i naravno troškova koje će oko toga država imati. Ministrica je prije rekla između ostalog da se predviđa da će se u budućnosti smanjiti broj korisnika. Ja tvrdim u ime kluba SDP-a da će to biti jedino zbog dugotrajnog postupka kojim će se uopće moći ostvariti pravo na dobivanje uputnice, odnosno na tu besplatnu pravnu pomoć. Ono što posebno bode oči, to da apsolutno uopće nije prikazano za koju vrstu pravne pomoći se građani najviše obraćaju, dakle na taj način uopće nije dakle obrađeno kroz ovaj Prijedlog, dakle nema analize kategorije slučajeva, tipova korisnika, uspjeha, troškova, kažem i vrste slučajeva za koje su građani tražili pomoć. Već sam rekla da je Prijedlog visoko birokratiziran i sa time se svi slažu. Naime moram reći, podsjetiti, ako ste čitali zakon da bi netko ostvario pravo na besplatnu pravnu pomoć onda će najprije prvo morati znati, za pretpostaviti je valjda da će država dovoljno novaca utrošiti na promidžbu da postoji negdje nekakav ured u županiji, dakle u svakoj županiji kojem će se građanin moći obratiti. Onaj dakle tko dođe do tog ureda, u tom uredu će mu onda reći šta on sve mora pribaviti da bi se ponovno vratio u taj ured i da bi onda krenuo postupak ostvarivanja provjere svega što on ima i ostvarivanja prava na uputnicu. Naime, morat će građanin pribaviti potvrde porezne uprave za sebe i za sve članove domaćinstva, eventualno i potvrdu nadležnog centra za socijalnu skrb. Dakle ponovno nakon toga doći u županijski ured za upravu, popuniti čitav niz obrazaca, pričekati odluku ureda koja naravno može ovisiti o tome da li taj ured raspolaže trenutno uopće sa uputnicama, odnosno bi rekli sredstvima za taj mjesec. Ako nije zadovoljan odlukom on će onda moći izjaviti žalbu, a onda kad napokon bude dobio tu izdanu uputnicu koja može, usput budi rečeno, glasiti samo na jednu radnju tada će od, bilo od tog osobe u uredu ili sam na neki način morati znati kome se obratiti i tko je taj komu u konačnici može ustvari dati pravo na pravnu pomoć. I ponavljam, ako ste ministrice mislili na upravo ovaj visoko birokratizirani, dugotrajni postupak ostvarivanja prava na besplatnu pravnu pomoć onda će se garantirano velik dio naših građana jednostavno odustati od traženja svog prava na besplatnu pravnu pomoć i u konačnici dakle ostat će u odnosu na druge građane zakinut. Nadalje, ono na što se upozorava, a to je pitanje mogućih zlouporaba i korupcije. Naime, maloprije sam rekla, kada građanin dobije uputnicu, građanin sam bira pružatelja, međutim na neki način za očekivati je da će on tog službenika ili službenicu u tom uredu pitati kome da se on sada obrati, oprostite iskustva koja imamo i do sada može nas navesti na to da kažemo da tu može doći do korupcije, odnosno da će taj službenik eto imati nekakav tamo popis u ladici neki koji on zbog određenih razloga preferira. Nadalje. Ovaj prijedlog predviđa za nas u klubu SDP-a potpuno neracionalne troškove koji se po nama većinom ne svrsi shodno troše. Naime, prijedlog predviđa ustvari da se, da u 2008. godini ustvari građani još ne počinju koristiti pravo na pravnu pomoć. I to treba jasno i glasno reći. Međutim, u tom razdoblju se predviđa trošenje proračunskih sredstava u nekom iznosu preko 5 milijuna kuna bez da išta od tih sredstava ide izravno konkretnim korisnicima ili pružateljima pravne pomoći. U globalu kad gledamo na šta će se ustvari trošiti taj novac koji se već od sljedeće godine izdvaja, onda ponavljam najmanje će biti namijenjen pravnoj pomoći, a ustvari će služiti za to da se u županijama formiraju uredi u koji će se zaposliti određeni broj državnih službenika koji će eto, biti tu da im se građani obrate, da ih onda oni pošalju u neke druge urede da pribave porezne nekakve isprave, podatke o imovini, pa u centre za socijalnu skrb itd. Prema tome, smatrajući u klubu da ovaj prijedlog upravo iz toga što ustvari najveći dio proračunskih sredstava uopće neće koristiti na besplatnu pravnu pomoć ocjenjujemo da se samo dodatno stvara još jedna državna administracija. I na kraju želimo također upozoriti, jedan dio ovog zakona, zapravo ovaj zakon stupa na snagu po prijedlogu 1. siječnja 2008. godine, s tim da se određene, ali će građani po ovom zakonu moći ostvarivati besplatnu pravnu pomoć od 1. siječnja 2009. godine. Kako se u međuvremenu stvara pravna praznina odnosno potpuno je nejasno tko će npr. tijekom cijele 2008. godine građanima pružati besplatnu pravnu pomoć. To se ovim zakonom ne pokazuje, postalo je nejasno. I ako ništa drugo od sljedeće godine, najveći broj građana neće moći ostvariti pravo na besplatnu pravnu pomoć. A ukoliko se ovaj zakon usvoji procjenjujemo u klubu SDP-a da će to ostvarivanje biti manje moguće nego što je sada. Osim toga, obzirom da je ovaj zakon bio ustvari jedan od uvjeta u okviru pregovora u Poglavlju XXIII, a koliko znamo ti pregovori još nisu počeli smatramo da bi bilo najsvrsishodnije da Vlada ustvari povuče ovaj prijedlog. Mislimo da postoji previše razloga a postoji i interes svih onih koji su zainteresirani da ovaj zakon profunkcionira na pravi način, dakle da se još dodatno usaglase. I ništa se strašnoga neće desiti ako ovaj prijedlog zakona bude pripremljen za novi saziv Sabora. Ponavljam, klub SDP-a ne daje podršku ovom prijedlogu.
Hvala. Klub zastupnika IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Nema ga. Gube pravo na riječ klubovi. Klub zastupnika PGS-a, SBHS-a i MDS-a poštovani zastupnik Željko Pavlic. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice! Evo, dopustite dakle da se javim u ime kluba regionalnih stranaka PGS-a, SBHS-a i MDS-a uključim u raspravu ovom zakonu. Mi nećemo podržati ovaj zakon… … [[Upadica se ne čuje.]] Ozbiljno. Ništa nije došlo, jer mislimo da ovaj zakon neće riješiti osnovna pitanja koja će sam zakon zadaje. Naime, ovaj zakon govori o tome da će rješenja predviđena ovim zakonom omogućiti dosljednu primjenu odredaba Ustava Republike Hrvatske kojima se uređuje pravo na pristup sudu i jamči jednakost pred, svih pred sudom. Mislim da se nažalost to neće ostvariti nego da će se desiti upravo suprotno. I slažemo se s onima koji tvrde da se područje besplatne pravne pomoći zapravo opasno sužava, kao i kategorija ljudi koji će tu pomoć moći dobiti. Mislim da se to zapravo ne smije dozvoliti. Ovom problemu čuli smo već i prije je govorio i pučki pravobranitelj Jurica Malčić. Od dolaska na sadašnju dužnost je upozoravao da je ostvarivanje temeljnih ustavnih prava na pristup sudu i na jednakost pred zakonom siromašnim i socijalno ugroženim građanima i dosad bilo otežano, katkad i onemogućeno i da dakle to ovim zakonom neće biti do kraja riješeno. Ono na što želimo naročito upozoriti je da ovaj zakon restriktivno djeluje na rad udruga koje su i dosada pružale ovakvu pravnu pomoć unatoč zakonskim nedostacima i često su te udruge bile na udaru odvjetničke komore koje su ih prijavljivale. Dakle te udruge su često morale plaćati kaznu i slično. U podacima nam govore da je u 2005. godini da je država odobrila tisuću slučajeva besplatnog zastupanja građana, a samo nešto više od 3 tisuće sudskih predmeta građani su oslobođeni od plaćanja sudskih troškova. Međutim, u istoj toj godini, znači u 2005. godini nevladine su udruge zaprimile nekoliko stotina, tisuća zahtjeva građana za besplatnom pravnom pomoći. Dosad se dakle nevladinim organizacijama ukupno u Hrvatskoj godišnje javljalo oko 200 tisuća ljudi s molbom za nekom vrstom pravnog savjeta, što znači da otprilike toliko ljudi ne može platiti odvjetnika. Po ovom predloženom zakonu pravo na besplatnu pravnu pomoć imat će samo građani čija mjesečna primanja ne premašuju 2 tisuće 300 kuna. I dok su siromašniji građani u potrazi za pravnom pomoći dosada mogli pokucati na vrata neke od nevladinih organizacija ili sindikata po novom bi zakonu pravna pomoć mogla postati ekskluzivno pravo odvjetnika čije usluge su skupe i onima dubljeg džepa a kamoli tek siromašnima. Drugi razlog zbog čega nećemo podržati ovaj zakon i što je naš klub znači klub regionalnih stranaka još 23. svibnja 2007. godine uputio u saborsku proceduru Prijedlog zakona o besplatnoj pravnoj pomoći. Taj zakon je sada na 26. mjestu dnevnog reda o kojemu raspravljamo i dakle o njemu nećemo raspravljati, raspravljamo o Zakonu o pravnoj pomoći. Mi smo uputili dakle Zakon o besplatnoj pravnoj pomoć a u želji da ubrzamo raspravu o besplatnoj pravnoj pomoći, o pravnoj pomoći u saborsku proceduru zapravo smo uputili prvu verziju tog zakona, zakona iz 2005. godine, zakona koji je nastao u istoj radionici koja je napravila i ovaj zakon. Mi smo ga jednostavno prepisali i uputili u saborsku proceduru i po našem mišljenju ta prva verzija zakona je bila puno bolja od ove. Po nama je dakle jedan od bitnih uvjeta za ostvarenjem besplatne pravne pomoć dakle da se to što više angažiraju udruge i nevladine organizacije. Ovaj sad konačni prijedlog zakona propisuje nekoliko ili brojna ograničenja za rad tih udruga koja prva verzija nije imala pa dopustite sada da usporedim ta dva zakona, tj. članke koji govore o pružateljima besplatne pravne pomoći. Pa tako na primjer članak 39. konačne verzije ovog zakona koji predlaže Vlada govori o tome da je u tome članku 1. stavak govori: "Pravnu pomoć prema odredbama ovog zakona pružaju odvjetnici.". Dakle, oni imaju primarno pravo za pružanje pravne pomoći. A u onoj prvoj verziji zakona u članku 40. pisalo je: "Besplatnu pravnu pomoć prema odredbama ovog zakona mogu pružati odvjetnici i udruge registrirane za pružanje pravne pomoći.". Dakle, u toj prvoj rečenici prema staroj verziji bile su i udruge i odvjetnici izjednačeni. U novom zakonu u 2. stavku govori se o udrugama. Udruge mogu pružati, dakle mogu pružati pravnu pomoć ako ispune ovim zakonom propisane uvjete i budu upisane u registar udruga koje pružaju pravnu pomoć. E, tu je sada opet dodatni problem. U onoj prvoj verziji zakona piše: "Udruge mogu pružati besplatnu pravnu pomoć ako osiguraju obavljanje poslova besplatne pravne pomoći od strane osobe koja ima diplomski studij prava, ima položen državni stručni ispit, drugi odgovarajući ispit ili znanstveno zvanje.". U novom članku se o ovome još i dodaje: Dakle, ako i pruži dokaze o uplati osiguranja od odgovornosti za štetu nanesenu stranci pružanjem pravne pomoći u visini od 50% osiguravanja propisanog Zakonom o odvjetništvu. Koja udruga će moći zadovoljiti ovaj uvjet? Malo njih. S tim da u prvoj verziji zakona piše, dakle u novoj verziji se mora udruga osigurati sredstva za osiguranje u slučaju dakle nekakvog neispunjenog posla ili neobavljeno dobrog posla da bi u starom zakonu pisalo u članku 45.: "Osobe koje zatraže besplatnu pravnu pomoć od udruge ili pravne klinike potpisuje izjavu kojom se obvezuje da od istih neće tražiti naknadu moguće štete.". Dakle, opet namećemo udrugama određene obaveze za koje znamo dakle unaprijed da ih velika većina njih neće moći to izvršiti a već sam prije napomenuo da se gotovo 200 tisuća građana godišnje obraća udrugama za neke od oblika pravne pomoći. Također, što se tiče zahtjeva za upis u registar u članku 44. piše dakle: "Udruga koja je registrirana za obavljanje djelatnosti pružanja pravne pomoći i koja ispunjava uvjete potvrđene ovim zakonom upisuje se u registar udruga pružateljica besplatne pravne pomoći koje vodi ministarstvo nadležno za poslove pravosuđa.". A u novom članku 43.: "Zahtjevu za upis u registar prilažu se statut udruge, rješenja o upisu u registar udruga, ugovor o radu ili drugi ugovor o suradnji osobe koja prema odredbama ovog zakona može pružati pravnu pomoć udruzi te kopija police osiguranje od odgovornosti za štetu.". Dakle, udrugama se postavljaju nekakvi uvjeti koje one ne mogu ispuniti, zapravo ih se želi izbaciti iz ovog posla, posla koji su dobro i kvalitetno obavljali svih ovih godina. Dakle, i to je glavni razlog zbog čega naš klub zastupnika neće podržati ovaj zakon. I slažemo se s onima da bi ovaj zakon trebamo povući iz procedure, da nije dobro dakle što ga sad upravo pri završetku rada ovog Sabora što sada raspravljamo o njemu. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospođo ministrice, gospođo državna tajnice. Pred sobom imamo jedan zakon koji je došao na dobar poticaj. Nažalost, taj poticaj nismo sami shvatili, nije naša Vlada sama shvatila nego je morala biti upozorena od Vijeća Europe da je upravo taj zakon jedan od bench marka, dakle od trenutaka u kojima se ocjenjuje naša sposobnost za otvaranje novog poglavlja u pregovorima. Dobili smo ga na predzadnji dan zasjedanja sa tom napomenom da je to jedan od uvjeta a dobili smo ga izrađenog pa da li da kažem na nepristojno loš način ili da kažem na zločest način. Ovo je zakon koji se bavi onemogućavanjem onog dijela građana Republike Hrvatske koji ne mogu plaćati skupe odvjetnike, onemogućavanje da uopće dođu blizu suda. Bilo bi dobro kad bi Vlada bez obzira na činjenicu da je to nešto što moramo napraviti po nalogu sa sjevera, kad bi Vlada odustala od ovakvog zakona jer će ovakav zakon donijeti: a) puno štete, b) biti podložan promjenama u vrlo brzom roku, i to generalnim značajnim promjenama a to je onda teže raditi nego napraviti novi nacrt zakona. Ima više razloga za ovakav stav kluba Hrvatske narodne stranke. Čuli smo ovdje da je 200 tisuća ljudi zatražilo u Hrvatskoj pomoć, takvu vrstu pomoći od udruga, postojećih udruga koje su im pružale onako kako su znale i kako su mogle tu pomoć. Da je ne 200 tisuća nego da je samo 200 ljudi u Hrvatskoj zatražilo takvu pomoć koju sutra po ovom zakonu neće moći dobiti, bilo bi strašno. A ako se radi o 200 tisuća, to nije ni strašno, to prelazi zapravo granice katastrofe. Što je ono što je u ovom zakonu neprihvatljivo? Prije svega ograničenje opsega pravnih koraka i pravnih poteza koje se ovom pravnom pomoći, ovako organiziranom pravnom pomoći uopće može dobiti. Nije slučajno da se zakon ne zove kao što je prvotno bilo rečeno, Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći. Naime ovim se besplatna pravna pomoć ukida. Pravna pomoć ostaje plaćena od države, plaćat će se onom tko ispunjava sve ove uvjete da ju daje unutra, a organizacije kao što su udruge civilnog društva ili sindikati koji su do sada svojim članovima davali stvarno besplatnu pravnu pomoć za što su ljudi plaćali članarinu u tim udrugama ili sindikatima, ovim će biti onemogućeni. Zapravo moguće je da državni odvjetnik ako nešto tako naprave protiv njih, pokrene postupak nadripisarstvu jel', kazneno djelo nadripisarstva. Neshvatljivo je da nakon 16 godina, 17 godina demokracije u Hrvatskoj propisujemo da građanin do svog ljudskog prava zagarantiranog ne samo hrvatskim Ustavom nego i svim europskim aktima, može doći samo posredstvom državnog ureda. Dakle nema direktnog ostvarivanja ljudskih prava. Obrati se državi, država će ocijeniti da li ti imaš pravo na to svoje ljudsko pravo ili ne. Člankom 10. određena je brzina kojom se to može obaviti. Imajući na umu koliko smo HITRORezom i uopće hitrom postupku prema gospodarstvenim subjektima razgovarali ovdje, zapanjujuće je kada pročitate stavke 1., 2. i 3. način na koji čovjek može doći do famozne uputnice kojom će dobiti pravnu pomoć. Taj način je tako dugotrajan da će najvjerojatnije taj njegov spor koji si je on osmislio, koji je ušao, upao, koji mu je nametnut, nije važno na koji način je ušao u njega, dakle taj spor će ili postati bespredmetan ili će on u njemu pretrpiti značajnu štetu. A zgodno je u čitavoj situaciji da zakon predviđa što se događa ako netko neopravdano preko kriterija ili na neki čudni način dođe do te pravne pomoći dužan je nadoknaditi to državi. Što se događa ako onaj koji daje pravnu pomoć to radi na loš način? Ima polica osiguranja, osiguranje će to korisnik plati. A što se događa ako država pogriješi i ne omogući svom građanu da ostvari svoje ustavno pravo ne besplatnu govorim pravnu pomoć, dakle onu koju će platiti država sve jedno i on pretrpi veliku štetu. Što se u toj situaciji događa? To zakon ne predviđa. Dakle država ne može biti kriva kako god okrene. Člankom 9. regulirana je iznimka od opsega funkcioniranja ove pravne pomoći pa veli da se iznimno pravna pomoć može odobriti u slučaju kad se radi o razlogu pravičnosti. Taj slučaj, o tom slučaju odlučuje sud u posebnom postupku koji je još složeniji od ovog prethodnog. Dakle čovjek bi morao dobiti pravnu pomoć da ostvari svoje pravo na ostvarivanje prava na pravičnosti. Zakon očito nije smišljen da bi funkcionirao. Člancima 15. do 20. regulira se imovinski cenzus prvi put. Prvi put da se imovinski cenzus na ovakav način u hrvatskim zakonima regulira i to zanimljivo, dolazi od onih koji su se imovinskom cenzusu kao cenzusu kompletne imovine cijelo vrijeme protivili. E sada kada dolazi do sirotinje koja bi trebala dobiti pravnu pomoć sada je tu imovinski cenzus. Na stranu činjenica što članak 15. predviđa primanja po članu domaćinstva od čini mi se 2.300,00 kuna iznad kojih se besplatna pravna pomoć ne može dobiti. Sada zamislite dva penzionera sa 4.650,00 kuna na koji način oni mogu plaćati advokata. Na stranu sada to što je taj cenzus nesuvisli, ali ti penzioneri, ta ista dvojica penzionera imaju u središtu Zagreba stan od 120 kvadrata. Što ovaj zakon kaže? Kaže imate imovinu vrijednu milijun eura, ne možete dobiti besplatnu pravnu pomoć, prodajte tu imovinu. Kada prodaju tu imovinu pa onda imate novaca ne treba vam besplatna pravna pomoć, onda si platite advokata ne znam kojega već, od otmjenih zagrebačkih advokata i bez problema ćete dobiti vrhunsku uslugu. U članku 27. ima koliko, 13 točaka što na uputnici koju čovjek koji traži pravnu pomoć treba, što treba stajati na uputnici kojom se ostvaruje pravna pomoć. To su svi podaci za koje čovjeku treba pravna pomoć. Primjerice oblik i opseg odobrene pravne pomoći. Čovjek mora predložiti o kakvom se to postupku radi, na kojem sudu se to radi, pa on to ne zna. Da zna, čitava stvar ne bi bila potrebna. Ukupni troškovi pružene pravne pomoći, unaprijed ih ne može nitko znati, može samo pretpostavljati. Čitava stvar je smišljena opet još jednom da ne funkcionira. Ono što u obnašanju vlasti uopće iritira, nisu loši postupci. Postupaka ima dobrih i loših, svaka vlast ima ovakvih i onakvih postupaka. Ono što iritira jeste arogancija vlasti. U članku 36. vidi se ta arogancija vlasti. Korisnici ne smiju pravnu pomoć koristiti radi obijesnog vođenja postupka. U obijesnom vođenju postupka radi se o slučajevima kada su očekivanja podnositelja u očitom nesrazmjeru sa stvarnim izgledima na uspjeh. Dakle podnositelj zahtjeva za pravnu pomoć, socijalno ugrožena osoba po definiciji mora znati, mora biti dovoljno pravno educiran da njegovi zahtjevi u tom slučaju nisu realni. Da je on pomalo obijesan posebno ako traži pravičnost što je po definiciji stvari obijesan. Što ima pravičnost tražiti a siromašan je. Dakle on je obijesan i kad je obijesan onda će vratiti tu pravnu pomoć. Dakle ako čovjek pogriješi u svojoj procjeni on će to platiti. Ako država pogriješi u svojoj procjeni Bože moj dogodilo joj se. Dakle sve u svemu evidentno je da ovakav zakon treba donijeti. Zakon ovog ili sličnog naziva. Ne zbog pritisaka Vijeća Europe koja kaže da je to preduvjet za otvaranje poglavlja o pravosuđu nego zbog toga da našim građanima a uvjereni smo u Klubu Hrvatske narodne stranke ako se ovakva politika nastavi neće ih sutra biti manje koji trebaju takvu vrstu pomoći nego više. Dakle i da našim građanima omogućimo da ostvare jedno od svojih ustavnih prava. Ali ovakav zakon im to pravo definitivno ukida. Zbog toga će Klub Hrvatske narodne stranke biti protiv njega. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Nema ga. Klub gubi pravo na riječ. Klub zastupnika SDSS-a poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Ovo bi se doista moralo posebno zabilježiti da je kolega Kovačević gospodine predsjedniče propusti priliku da govori. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro je. Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege ovaj zakon dugo očekujemo i u momentu kad smo ga trebali, kad bismo ga trebali donijeti shvatili smo da zapravo nemamo dovoljno vremena da poboljšamo, popravimo i izmijenimo ono što smo očito svi i predlagatelj zakona, Vlada posredstvom Ministarstva, subjekti civilnoga društva, sindikata pa i mi zastupnici ovdje u Hrvatskom saboru ovdje uočili da zapravo predstavlja ozbiljan problem. Da može predstavljati teškoće pri ostvarivanju prava na besplatnu pravnu pomoć. I sad je doista veliko pitanje da li u ovom kratkom preostalom vremenu a to praktički znači do sutra ovakav zakon možemo izglasati. S jedne strane dakle postoji potreba da svoje zakonodavstvo nastavimo usklađivati sa pravnom stečevinom Europske unije a s druge strane naravno postoji imperativ da donošenjem novih zakona ne stvorimo još veće nevolje u vlastitom zakonodavstvu, a posebno u zakonodavnoj praksi. I ako se trebamo između ove dvije stvari opredijeliti ja pretpostavljam da trebamo naći neku vrstu suglasnosti u kojem nećemo imati štete posebno kod ovog drugog, a istovremeno nećemo napraviti veliku štetu ni kod ovoga prvoga. Iz rasprave u kojoj sam i sam imao prilike sudjelovati nekoliko stvari se iskristaliziralo kao sporne u pogledu prijedloga ovoga zakona. Prije svega to je članak 5. o kojem se ovdje govorilo. Dakle to je opseg ili obim prava na besplatnu pravnu pomoć kojom bi država osiguravala sredstva i za koji država misli da predstavlja neku vrstu minimuma kojim je država s obzirom na sadašnje gospodarsko stanje zapravo u stanju pružiti građanima koji to ne mogu sami za sebe besplatnu pravnu pomoć. Iz razgovora koje smo imali pa i u posljednjih nekoliko sati, a posljednjih nekoliko tjedana i mjeseci je jasno da postoji čitav niz prava koja ovdje nisu bila obuhvaćena. Jedna od važnih seta prava jeste naravno ona koja se tiču obitelji, oni koji se tiču žena. Oni koji se tiču cijeloga seta nasilja i obespravljenosti u pogledu onoga što nazivamo ravnopravnošću spolova bilo u obiteljskim odnosima bilo u radnim odnosima. A koji spadaju u set, nerijetko set prekršajno, zakona koji su regulirano prekršajnim zakonodavstvom. Mnogi ljudi koji sa entuzijazmom i naravno velikim interesom pristupaju ovome smatraju da bi ovako formulirani članak 5. bio preograničen i da bi mnogo bolji pristup bio ukoliko bi zakonodavac odnosno predlagatelj ne ograničio set zakona na ovaj način nego kada bi prepoznao koja su to pitanja, koji su to problemi? Koji su to gospođo ministrice najčešći slučajevi i predmeti u pogledu kršenja prava gdje bi ljudima trebala besplatna pravna pomoć. Drugim riječima da se sa onima koji su do sada bili pružatelji besplatne pravne pomoći, akteri civilnoga društva, udruge i sindikati bilo najbolje da se s njima u konzultaciji dođe do toga seta urgentnih prava koje država ovoga trenutka ima racionalnoga razloga osiguravati sredstva za zaštitu posredstvom mehanizma besplatne pravne pomoći. Vrijeme koje je proteklo u izradi ovoga prijedloga i raspravama koje su bile nažalost je proteklo a da se nije došlo do potrebne komunikacije i potrebnog konsenzusa koji je to set pravne materije u koje bi ovoga trenutka hrvatskim građanima koji to pravo nemaju na osnovi vlastitih sredstava bilo najbolje osigurati besplatnu pravnu pomoć. To je prva stvar koju mi se čini da je važno da uočimo. Druga stvar se tiče naravno ovog kompliciranoga sistema uputnica kako u pogledu činjenice njegove skupoće dakle sa uspostavom razmjerno kompleksnoga i obimnoga aparata administrativnoga koji bi to trebao osiguravati tako istovremeno i načina kontrole i nadzora kako bi se mogla i trebala izbjeći eventualna koruptivne radnje u djelovanju odnosno ostvarivanju toga sistema uputnica. To je jedna razina. A druga razina je naravno njegova kompliciranost za samoga podnositelja zahtjeva za uputnicom onoga koji očekuje besplatnu pravnu pomoć. Ako netko, ako netko za jednu pravnu radnju za koju bi očekivao besplatnu pravnu pomoć mora prethodno poduzeti čitav niz drugih upravnih ili administrativnih radnji koje su iscrpljujuće, koje su možda i skuplje i zahtjevnije negoli što je sama ova radnja. I ako ta uputnica ne implicira gospođo ministrice dobivanje prava na besplatnu pravnu pomoć i na sljedeću pravnu radnju koja može proisteći iz nezavršenog procesa, iz žalbe ili iz bilo kojega drugoga onda to naravno dodatno predstavlja problem u ovome ako sam ja dobro čitao, a vi ćete me ako nisam onda moći ispraviti u toj stvari. Prema tome, ovo je drugo područje gdje bi, ovo je prijedlog zakona trebalo popravljati gdje bi ga trebalo mijenjati. A posebno, i tu se slažem sa kolegama iz HNS-a koji su to apostrofirali uvođenjem mehanizma imovinskoga cenzusa u ovom zakonodavstvu u ovoj materiji kada bi bilo puno normalnije i prirodnije da se išlo na ocjenu i utvrđivanje prihoda, a ne na ocjenu imovinskoga cenzusa. Zamislite neku osobu, a takvih je recimo u povratničkim sredinama na tisuće koji jesu vlasnici zemlje i kuća ali sa svojih 80 godina oni na toj zemlji više ne mogu ništa napraviti ako je nekome ne daju na korištenje, ako je ne daju u zakup, ako je ne daju u najam. Eventualno mogu neki vrt uređivati. Ali to da eventualno veliku količinu zemlje zbog koje ne bi imali mogućnost na besplatnu pravnu pomoć koju bi država osigurali da im se to uzima kao elemenat to je naprosto nerazborito. I naravno u ovom slučaju i nepravedno. A država to sasvim sigurno ne bi htjela, proizvesti tu vrstu efekta. Može biti da baš ta zemlja gospođo ministrice bude predmet spora. Može biti da baš u slučaju te zemlje ljudi traže besplatnu pravnu pomoć. A mi ćemo im zaračunati kao nešto zbog čega je ne mogu dobiti. A zemlja je neobrađena, niti su oni u stanju to učiniti. Prema tome, u tom segmentu imovinskoga cenzusa bilo bi od iznimne koristi, od iznimne važnosti da se on na slučaju ove materije ne primjenjuje nego da se primjenjuje sistem utvrđivanja platežne sposobnosti na osnovi prihodovanja, a ne na osnovi imovinskoga cenzusa. Ako mi dozvolite kolegice i kolege i gospođo ministrice, s obzirom na ovu početnu dilemu što činiti, a da ne naštetimo nečem što je naš interes, a to je da što je moguće prije stvorimo pretpostavke za otvaranje poglavlja u pogledu pregovora sa Europskom unijom, a da istovremeno ne brzamo u donošenje zakona za koji smo unaprijed svjesni da su njegovi ključni momenti sporni, onda mi se čini da bi bilo bolje da u ovom Saboru, a isto tako izvan njega od strane onih koji su zainteresirani bude postignuta suglasnost da se ili pojedine ključne odredbe ovoga prijedloga ako je to moguće, kao što je pitanje članka 5., kao što je pitanje članaka koji reguliraju sustav uputnica i imovinskoga cenzusa da se oni reguliraju u drugoj fazi sa drugim zakonom, a da ovoga trenutka ovaj zakon regulira samo ono što je trenutno moguće. Ako pak ne, ako to nije realno, ako time zapravo ne činimo mnogo onda će prijedlog kluba SDSS-a biti gospođo ministrice da mi ovdje na osnovi suglasja u Saboru i sindikata i različitih udruga pošaljemo poruku da je ova materija u procesu izrade i da će ona biti usvojena u prvom sljedećem zasjedanju Sabora nakon parlamentarnih izbora i da na taj način pošaljemo poruku europskim partnerima da mi ne odustajemo od prilagodbe, štoviše, da je podržavamo ali da bismo htjeli da ta materija bude u cijelosti zrela i da ne stvara nepotrebno teškoće koje u tom pogledu možemo imati u vlastitom, u domaćem pravosuđu. I sasvim na kraju gospodine predsjedniče. Postoje neki razlozi koji ljude usmjeravaju prema besplatnoj pravnoj pomoći. Implicirano je ovdje i sasvim eksplicitno navedeno u nekim dijelovima da su to razlozi imovinske prirode, odnosno prihodovne prirode. Međutim postoji još jedan razlog koji nije ništa manje bitan, a to je pitanje povjerenja ljudi u one koji ih u pravnoj materiji zastupaju pred sudovima. Ljudi se u nekim slučajevima radije obraćaju udrugama koje su pružatelji besplatne pravne pomoći nego nekim sudionicima pravnoga procesa u odvjetničkom smislu te riječi. Jer u nekim slučajevima imaju više povjerenja u entuzijazam u, ako tako mogu reći u etičnosti privrženost pravdi i pravičnosti kod tih nego li što imaju u nekom slučaju kod onih, ispričavam se, ne bih htio generalizirati, ali kod jednog broja ljudi o čemu vjerojatno postoji iskustvo ljudi koji se time rukovode, posebno kada je riječ o zaštiti pojedinih kategorija građana u ovoj materiji. I iz toga razloga mi bismo trebali apsolutno izbjeći da prijedlog kao što je ovaj pruži priliku preko mehanizma pravne pomoći ponovno jednom broju ljudi koji će sa sredstvima države, sa računa besplatne pravne pomoći opet biti u prilici da pobude sumnju kod građana u mogućnost dobre i pristupne pravde u Hrvatskoj. Zahvaljujem.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a, poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Polako kolegice. Samo izvolite. Polako. Je znam, ja ne pričam. Ja ne mogu bez vas, a vi bez mene.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospođo ministrice, gospođo državna tajnice, kolege i kolegice zastupnici. Pa klub Hrvatske seljačke stranke ne može podržati ovaj prijedlog zakona. Ne zato što smatra da Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći u Hrvatskoj nije potreban, nego zbog toga što ovaj Zakon ne udovoljava onim potrebama koje uistinu u Hrvatskoj postoje. Da bismo sagledali sve to i potrebu takovog zakona tada se moramo pitati da li građani u Republici Hrvatskoj ostvaruju svoja prava. Mi kao narodni zastupnici jasno ćemo reći da svi građani ne ostvaruju svoja prava. I to je istina, ne ostvaruju svoja prava. Zašto ne ostvaruju svoja prava? Neki zbog toga što ne znaju koja su im prava. Neki zbog toga što ne znaju kako bi zaštitili svoje pravo. A treći razlog zašto ne ostvaruju svoja prava zbog toga što nemaju novaca da bi platili onoga tko može savjetovati da, na koji način da zaštite svoja prava. I to su oni razlozi koji odavno ukazuju na to da je Hrvatskoj potrebna besplatna pravna pomoć pa i Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći koji bi to regulirao s time što želim podsjetiti da su svojedobno mislim tamo negdje do 93. godine, postojali uredovni dani sudova kada su građani mogli dolaziti u sudove i dobivati besplatnu pravnu pomoć i onda je došlo da više toga nema i građani više ne dolaze u sudove i više ne mogu dobiti besplatnu pravnu pomoć. I sada ovaj prijedlog zakona nudi način korištenja besplatne pravne pomoći, ali na način koji bi ja jednostavno onako sa aspekta sredine u kojoj živim, mogla opisati u jednoj jedinoj rečenici, a to je ona poznata pjesma "ajde nek' ide lanac i po livade". Nek ide "lanac i po livade" na pravnu pomoć, a onda kada mi dobijemo pravo, kada realiziramo pravo nakon toga nećemo imati od čega živjeti, ali Bogu hvala bitno je da je udovoljeno Zakonu o pružanju besplatne pravne pomoći. To je gospođo ministrice ovo što se odnosi imovinski cenzus. Jer živim u sredini gdje ljudi nemaju novaca i nemaju prihoda, a imaju imovinu i ta imovina po procjeni poreznog ureda vrijedi jako puno, de facto ona im ne vrijedi ništa. Ne vrijedi im ništa zbog toga što ju ne mogu obraditi, što nemaju prihoda s te imovine, a trebali bi ju založiti za to da budu korisnici besplatne pravne pomoći. Ja mislim da to ne može funkcionirati i uopće pokretanje zahtjeva za ostvarivanje tog prava pružanja pravne pomoći tim je ljudima neostvarivo i nemoguće. Reče kolega prije mene, za popunjavanje zahtjeva potrebno je veće znanje. Mi moramo znati koja je obrazovna struktura naših građana, pogledajmo popis stanovništva pa ćemo vidjeti. Zar možemo očekivati od onih 20% koji nemaju ni završene ni osnovne škole da znaju popuniti te obrasce i da znaju pronaći mjesto gdje mogu dobiti besplatnu pravnu pomoć. Naravno da ne mogu. Zatim između ostalog ovaj zakon regulira i pitanje pravne pomoći iz razloga pravičnosti. Sada imamo u članku 10. gdje se kaže zastat će se s postupkom. Zastat će se s postupkom. Da li je ovo u funkciji ažuriranja sudova i bržeg rješavanja sudskih postupaka? Očito da nije. Jer ako se zastaje s postupkom, zastaje do rješenja pravo na ovu pravnu pomoć iz razloga pravičnosti, dolaziti će do gomilanja predmeta i naravno da ponovno imamo neažurno sudstvo. Daljnji paradoks gospođo ministrice mislim da vas ovo posebice treba zanimati, nalazi se u zadnjem stavku članka 10. koji kaže: "ti troškovi predujmljuju se iz sredstava suda, a konačno snose iz proračunskih sredstava namijenjenih za pravnu pomoć". Gospođo ministrice naši sudovi nemaju novaca za slanje poštanskih pošiljki. Vjerujte mi na riječ, jer sam kao zamjenica direktora upućivala svoje dostavljače da preuzimaju poštu na sudovima i da oni raznose sudsku poštu kako bi se postupci ubrzali. Jer neodašiljanje pismena ne rješava postupak, postupak stoji. Pitamo se sada odakle će se namaknuti sredstva za predujmljivanje ovih troškova. I u konačnici da ne bi dalje obrazlagala, jer jako dobro je elaboriran besmisao ovoga zakona, želim se osvrnuti samo na ovo obrazloženje koje kaže: posljedice koje će donošenjem zakona proisteći pa predlagatelj kaže: Donošenje Zakona o ostvarivanju prava na pravnu pomoć prvenstveno će građanima slabijih imovinskih prilika omogućiti jednostavnije dobivanje pravne pomoći u slučajevima u kojima je pomoć potrebna kako bi lakše i jednostavnije ostvarili svoja prava, odnosno ispunili svoje obveze. Ovo obrazloženje mi smatramo ciničnim, smatramo ga ciničnim upravo iz ovog što smo obrazložili da su to najsiromašnije kategorije stanovništva neće moći koristiti svoje pravo na besplatnu pravnu pomoć, ali za utjehu mogu si ponovo naglašavam samo zapjevati "ajd nek' ide lanac i po livade" i iz tih razloga gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici klub Hrvatske seljačke stranke neće podržati ovaj zakon.
Sa dodatkom "dobro mi je, boljemu se nadam, u ćem i hodim u tome i spavam". Matija Antun Relković, to je ovaj iz Davora, … … [[Upadica se ne čuje.]] Tako da pravnu pomoć osiguravaju oni koji su ne educirani za pravnu pomoć. Isto kao što liječnici trebaju davati, oni koji nisu liječnici trebaju davati liječničku pomoć.
… [[Govornica nije uključena, ne čuje se.]]
Klub zastupnika HSU-a, poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Uvaženi gospodine predsjedniče, poštovana ministrice, državna tajnice, kolegice i kolege. Na kraju našeg prvog parlamentarnog mandata, na kraju četvrte godine u ovom Saboru meni nešto zaista u nazivu ovog zakona nije jasno. Dakle pred nama je Zakon o ostvarivanju prava na pravnu pomoć. Kada se malo dublje zamislim, možda će sljedeći zakon biti zakon o ostvarivanju prava na prehranu pa će biti zakon o ostvarivanju prava na spavanje, pa možda i zakon o ostvarivanju prava na vožnju, pa zakon o ostvarivanju prava ne znam na što još. Ja mislim da je svakom u ovoj državi jasno da ako imam novca da ću ostvariti pravo da mogu platiti advokata, da ću ostvariti pravo na pravnu pomoć naravno sa neizvjesnim ishodom, ali ostvariti ću to pravo. Međutim, mislim da je hrvatsko društvo tražilo neki drugi zakon, tražilo je zakon o besplatnoj pravnoj pomoći i protiv ovakve formulacije zakona, protiv ovakvog konkretno naziva, ali i sadržaja, odredio se i pučki pravobranitelj, odredile su se i mnogobrojne udruge civilnog društva i ja ne mogu vjerovati da predlagač može ustrajati u namjeri da je samo on u pravu a da se o tome ponovno ne diskutira. Ja sam svjedok jednog sustava koji funkcionira u sindikatima, u Hrvatskoj gdje sindikalni pravnici daju pravnu pomoć kroz pravne savjete i kroz zastupanje i ona je za korisnika pravne pomoći besplatna, a njihov rad se plaća iz članarine. Zašto to ne bi mogle raditi i druge udruge? Nije li to sustav koji treba širiti, nije li to proizvod socijalnog dijaloga, a danas smo na klupe dobili odluku o utvrđivanju dana socijalnog dijaloga u Republici Hrvatskoj? Nije li to proizvod socijalnog dijaloga kojeg treba unapređivati? Zašto građani Hrvatske ne mogu imati izbora, već u krajnjem slučaju ukoliko žele kvalitetnu pravnu zaštitu moraju prodavati imovinu? Zašto nemaju drugog izbora, da na ime neke članarine, nekog članstva mogu ostvariti pravo na besplatnu pravnu pomoć. Besplatna pravna pomoć za nas u Hrvatskoj stranci umirovljenika ne znači da ona mora biti na teret državnog proračuna. Društvo se može i drukčije organizirati i moja iskustva vezana za i talijansku državu su potpuno drukčija. Postoje tri kategorije pravne pomoći. Postoji besplatna pravna pomoć, postoji tzv. socijalna usluga koju stimulira država, dakle socijalna za relativno malu cijenu koja je pristupačna svima dobijem kvalitetnu uslugu, dobijem pravnu pomoć i postoji ona komercijalna, tko može više platiti obično ustvari i više prava, jer nađe takvog vještog advokata. Dakle, ovo šta se predlaže je daljnje bujanje administracije, vrlo skup sustav, skup po državni proračun, a mi imamo još podosta stavki koje bi mogle imati prioritete nad ovakvim skupim sustavom i ne respektira postojeću pravnu praksu koja je dobra za pružanje pravne pomoći putem udruga civilnog društva jer da vas podsjetim preko 300 tisuća takvih pravnih pomoći je u prošloj godini realizirano u 2006. godini. Dakle, ono što smo mi u našoj stranci izanalizirali i zaključili je da se ovaj Zakon ne da popraviti jednim ni više amandmana, da bi bilo najbolje da ga predlagač Zakona povuče, da ovo nema veze sa besplatnom pravnom pomoći i da Hrvatska stranka umirovljenika ne može podržati i neće glasati za ovaj Zakon. Zahvaljujem.
Hvala. Idemo na pojedinačnu raspravu. Isteklo je vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta. Ministrica pravosuđa Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Evo, meni je izuzetno žao što većina klubova zastupnika ovdje nije podržala ovaj Zakon tvrdeći da on donosi nešto gore od onoga što je postojeće. Ja iskreno nikako ne razumijem ili nešto krivo razumijem kako može biti gore donošenje ovoga Zakona, prouzročiti gore stanje u odnosu na pravnu pomoć od onoga koje je postojeće. Zašto? Ja naprotiv tvrdim da donošenjem ovog Zakona će nastati boljitak za hrvatske građane. Zašto? Zato što će se od postojećeg sustava pravne pomoći za koje iz izlaganja nekih ovdje danas proizlazi da je zapravo izvrstan pa mu ništa drugo i ne treba, dakle sustava pravne pomoći gdje imamo pružanje pravne pomoći temeljem posebnih zakona u koje explicite članak 1. Konačnog prijedloga kaže da se neće dirati, dakle pravna pomoć po posebnim zakonima ostaje u cijelosti onako kako jest. Ja moram još reći da sam dobila amandmane Kluba zastupnika HDZ-a, i zastupnika Tomljanovića koji amandmani se prihvaćaju, a radi se zapravo o amandmanima kojima se pojašnjava situacija, a to je da se u ono postojeće stanje pružanja pravne pomoći od strane civilnih udruga ni u jednom dijelu ovim Zakonom ne dira, pa se onda tim amandmanom kaže u članku 40. radi pojašnjenja da pružatelj pravne pomoći udruge može u skladu sa svojim aktima pružati pravnu pomoć i osobama bez uputnice, ali u tom slučaju nema pravo na naknadu troškova iz članka 52., što znači da i izvan cenzusa, izvan imovinskog limita i izvan opsega koji je utvrđen člankom 5., a koji je također proširen amandmanom koji se ovdje prihvaća, udruge mogu pružati pravnu pomoć kao i do sada, ali će svoje troškove pokrivati iz nekih drugih izvora kao i do sada iz donacija ili pak po posebnim zakonima gdje su i do sada primjerice Nacionalnom strategijom za borbu protiv nasilja u obitelji udruge predviđene kao jedan od nositelja mjera pomoći žrtvama obiteljskog nasilja pa im je u tu svrhu tijekom 2007. isplaćeno oko 4 milijuna i 300 tisuća kuna i također je suradnja sa udrugama na ovom planu predviđena kao prioritet u 2008. godini. Stoga ne razumijem kako može biti gore da se u postojećem stanju pružanja pravne pomoći, u postojećem stanju izvan opsega ovoga Zakona pružanja pravne pomoći po posebnim zakonima gdje je to otprilike 4 milijuna kuna može biti gore ako se dodatno osigura 30-tak milijuna kuna građanima slabijeg imovnog stanja za ostvarivanje prava na pravnu pomoć. Također mi ne možemo razumjeti zašto bi bilo bolje da se ne donese nikakav zakon, nego da se donese zakon koji će imati punu implementaciju u 2009. godini, a 2008. godina će se ustrojavati sustav, a za to vrijeme će funkcionirati sve kao što je do sada i funkcioniralo. Dakle bit će sve isto, a perspektiva se pune pomoći implementacije očekuje 2009. Ne donesemo li ovaj Zakon nećemo se moći pripremati u 2008. i stanje će ostati gore nego što i jest. U odnosu na opseg pružanja pravne pomoći moram reći da se prvi puta donošenjem ovog Zakona sustavno daje pravni okvir udrugama za pružanje pravne pomoći, naravno tražeći određene pravne kvalifikacije i osiguravanje kvalitetne pravne pomoći za korisnike pravne pomoći jer ukoliko država upućuje nekoga, nekom pružatelju mora mu garantirat da će dobiti kvalitetnu pomoć i da će mu se ta kvaliteta i garantirati. U odnosu na opseg također se prihvaća amandman zastupnika Tomljanovića pa se onda u članku 5. dodaju dvije točke da se u prekršajnim postupcima dakle može pružiti pravna pomoć u prekršajnim postupcima koji se vode temeljem Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji u odnosu na osobe oštećene prekršajem kao i u kaznenim postupcima u odnosu na osobe oštećene kaznenim djelom. Premda je to bilo uključeno i u postojećem tekstu, ali ova stipulacija je jasnija. Evo.
Pojedinačna rasprava. Poštovani zastupnik, potpredsjednik Doma Mato Arlović. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege! Ovo je jedan od primjera zakona koji pokazuju kako nije dobro na kraju mandata svakako pokušati izvući iz ladice sve što je ostalo pa da se to donese. Jer, znate teško je prihvatiti prijedlog zakona i konačni prijedlog zakona i o njemu raspravljati kad je on eklatantan, neustavan, kad je on u jednom dijelu asocijalan odnosno nije dovoljno socijalno osjetljiv. I treće, kad je on nepravedan uz sve ove birokratizirane stvari i ova ostala pitanja o kojima su kolege govorili. Ja bih kolege vas htio podsjetiti da mi u našem Ustavu imamo odredbu članka 26. Ustava koja kaže: Svi su državljani Republike Hrvatske i stranci jednaki pred sudovima i inim tijelima koje imaju javne ovlasti. Kako je moguće ispoštivati ustavnu odredbu a od članka 44. do članka 51. čini mi se isključiti zapravo primjene dok ne stupimo u Europsku uniju jer eto, stranci tada to ne mogu koristiti ako su kod nas… … [[Upadica se ne čuje.]] Pustite vi mene, ja znam što ste vi isključili, u prijelaznim završnim odredbama čitajte to. I isključili jer nemaju registrirano boravište i prebivalište u Republici Hrvatskoj itd. Ali će se zateći ovdje. Drugo pitanje koje iz toga sljedi jeste sljedeće. Kako je moguće reći da se ovaj zakon neće primjenjivati u članku 69. članak 5. točka 7., 9. i 10., s tim da je točka 7. se odnosi na pružanje pravne pomoći radnicima koji su u radnim sporovima i nezaposlenim radnicima koji trebaju ostvariti zaposlenje. Pa postavlja se pitanje poštovane kolege i to se neće primjenjivati do najkasnije do 2010. godine. Pa postavlja se pitanje, koga ćemo mi onda davati pravnu pomoć ako toj kategoriji nećemo? Je li u točci 10. da kad se radi o sporovima pred Trgovačkim sudovima, a donijeli smo Zakon o preuzimanju trgovačkih društava u kojima u članku 49. izričito stoji: Ako ponuditelj ne obavi ponudu za preuzimanje pod uvjetima i na način iz ovog zakona, svaki djelitelj ciljanog društva može putem mjesno nadležnog Trgovačkog suda zahtijevati obavezu sklapanja ugovora i … [[Govornik se ne razumije.]] dionica. A iz čeg će to mali dioničar koji je kupio za nekoliko tisuća kuna dionice HT-a ili INA-e itd., tražiti ovakvo rješenje. Ili recimo ako uzmete točku 9. koja je vrlo jasna, radi se naravno o ovršnim postupcima za koje se prema odredbama ovoga zakona može odobriti pravna pomoć. Dakle, sad čovjek stvarno se pita, koji je smisao zakona? Na koga se zakon odnosi? Drugi problemi je nepravednost. Gledajte! Ako se kaže zakon se naravno kad je u pitanju pravna pomoć, u imovinu se neće računati ovo, ovo i da ne nabrajam, pogledajte si članak 16. pa ćete vidjeti štošta, od potpore za zbrinjavanje, invalidnine, stipendije itd., pa će se onda naravno pod imovinom smatrat onaj dohodak na koji se plaća porez itd. E, ali u smislu ovog zakona sad se neće plaćati, smatrati imovinom stan, kuća, predmeti jel' kolegice i kolege, ali mladi radnici koji prvo zaposlenje imaju, oni će možda plaćati porez na dio dohotka, ali će kad plate stanarinu itd., i najamninu iznajmljenog stana kojeg nemaju, to je puno, puno manje nego što je nešto drugo. Pa gdje je tu … [[Govornik se ne razumije.]] pravednosti. E, sad idemo dodatno odgovoriti. Gledajte! Nešto što je mene zaprepastilo. Naše udruge, osobito koje su specijalizirane za pojedina područja, primjerice sindikati, udruge poslodavaca, komore itd., a da ne govorimo o ovima koji se bave zaštitom ljudskim prava i sloboda, po ovom zakonu morat će se dodatno registrirati ili doregistrirati da bi mogli pružati pravnu pomoć. A mogli smo jednostavno propisati, pa te udruge mogu i pružati i dalje pravnu pomoć ali moraju imati osobu koja ispunjava uvjete. E sad, koje? Koje uvjete? To je ono što pokazuje još jedan stupanj nepravednosti. Gle sad čuda. Kaže se pravnu pomoć mogu pružati odvjetnici. Da bi netko bio odvjetnik ima obavezu položit pravosudni ispit. A onda u 42. kažu sljedeće. Osobe koje pružaju pravnu pomoć u udrugama, polažu državni stručni ispit prema odredbama Zakona o državnim službenicima i namještenicima. Ma vidi molim te, to je jedna trećina pravosudnog ispita. Pa gdje je sada, koje su tu kvalifikacije, koji su kvalificirani da to rade? Jer ovaj će znati jedan dio upravnog postupka, znat će nešto malo o Ustavnom pravu, ali o zaštiti imovinskih prava, o zaštiti pred kaznenim, prekršajnim … [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, stvarno se sad postavlja pitanje zapravo kome sve ovo treba? I za čega treba? Ja sam ove primjere namjerno uzeo da pokažem kako nema smisla po ovom zakonu ni raspravljati a kamoli ga donositi, u ovakvom tekstu. Drugo je pitanje što bi bilo nužno potrebno da Hrvatska čim prije dobije Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći koji bi dakako nastojao usuglasit se i sa praksom Europske unije i zakonodavstvom Europske unije, ali i preuzeo neka dobra rješenja iz važećeg postojećeg zakona s tim da se ostave baš oni posebni, specijalizirani slučajevi kad se primjenjuju posebni zakon u takvim stvarima, kad se to radi o generalnoj klauzuli. E sad dodatno pitanje. Gledajte, ako pogledate sve naše klubove, manje-više osim što klub HDZ-a nije stigao očitovati jer nije odgovorio, su rekli da su protiv ovog zakona. Naravno sad će se tražiti moguće interpretacije da je ovo zakon za kojeg ne treba kvalificirana većina. A u isto vrijeme u članku 82. Ustava se kaže da se natpolovičnom većinom svih zastupnika donose zakoni kojim se ostvaruju ljudska prava i slobode. A da li je pravo, ljudsko pravo i sloboda kako piše u Ustavu, da svi imaju pravo, da imaju jednaki status i položaj pred sudovima, u državnim tijelima i upravnim organizacijama koje imaju ovlasti? Pa je. Zato treba osigurati ovaj zakon natpolovičnom većinom. U takvoj situaciji se postavlja pitanje ima li smisla. Naravno, ova rasprava može biti poučna za nas nekoliko koji smo ovdje prisutni. Prava je šteta da nije do podne jer bi onda većina zastupnika bila i da je unaprijed najavljeno da će biti rasprava o ovom zakonu i sada bi bila puna dvorana, vjerujte mi ja vam to moram reći iz jednostavnog razloga jer se radi zapravo o vrlo specifičnom obliku stvaranja pravnog instrumentarija kako pomoći ljudima da zaštite i ostvare zaštitu ljudskih prava i sloboda i to prije svega u ekonomskim, socijalnim i kulturnim i političkim slobodama. … [[Govornik se ne razumije.]] i mi o tome trebamo voditi računa. Ja podržat ću i kolegu Tomljanovića sa njegovim amandmanom iako ja osobno ne mislim da je nužno potrebno naznačiti da posebice vezano za obitelji odnosno sukob i nasilje u obitelji. Iz jednostavnog razloga to treba proširiti na način jer će i to završiti kao prekršaj pred sudom. Doduše … [[Govornik se ne razumije.]] A ako se otvara onda to treba otvoriti u postupcima pred policijom i pred drugim upravnim tijelima vezano za nasilje u obitelji, jer vi znate i tu činjenicu da je nažalost kod nas godinama bilo prekršajnih postupaka nasilja u obitelji ali policija nije postupala dok nismo proglasili to kaznenim djelom. E sada, ako ovdje otvorimo prekršaj pred sudom onda ćete na sudu imati situaciju ali ono gdje je ključna stvar da zaštitite slabiju stranu a to je zapravo pred policijom i pred tijelima koja će prikupljati dokaze … [[Govornik se ne razumije.]] ne radi toga da bi policija maltretirala onoga koji je … [[Govornik se ne razumije.]] nego da bi čovjek znao postaviti koja su mu prava povrijeđena da pred policijom to može iznijeti jer on ne može to iznijeti … [[Govornik se ne razumije.]] Prema tome, kad sve skupa saberete na nekoliko ovih primjera, moglo bi se izlaziti masu drugih stvari vezano za ovaj dio oko poreza dohotka, to mi je opet "čudo Isusovo" da oslobođenje od plaćanja poreza na dohodak će propisati ministar pravosuđa. Pa gdje je sad to. Valjda je to nadležnost ministra financija itd. Ali samo nabrajam ovako nekoliko tih stvari koje su … [[Govornik se ne razumije.]] , koje pokazuju da ovaj zakon nije zreo za donošenje i bez obzira koliko mi želimo uz suglasje što veći broj zakona sa Europskom unijom itd. mislim da bi bilo daleko bolje da ova rasprava se nije dogodila bar ne pod ovakvim uvjetima. A vjerujem da će biti dovoljno mudrosti da se sutra nastavi glasanje o ovom zakonu jer bi bilo još lošije ako se glasa o ovom zakonu pa on ne prođe. A najgora stvar koja bi se mogla dogoditi da zbog zaštite Ustavom zaštićenih prava i sloboda se taj zakon ako se izglasa … [[Govornik se ne razumije.]] na Ustavnom sudu. To bi bilo jako loše. I ja sad stvarno u tom kontekstu molim, preporučam zapravo da predlagatelj ima dovoljno razumijevanja. Neka sasluša ovu raspravu i neka ta rasprava ostane slijedećem sazivu Sabora zapravo kao dodatna podloga za pripremu jednog kvalitetnog zakona koji će se moći usvojiti i donijeti. Hvala lijepa.
Zašto slijedećem? Pa možemo mi nastaviti još ovu sjednicu.
Gospodine predsjedniče, vi ste najavili da sutra završavamo, zato ja ništa. Inače, ako vi kažete da nastavljamo ja sam za.
Poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Antun Kapraljević. I ostala je još jedina poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Evo, da se pridružim ustvari kolegi Arloviću koji je otprilike govorio u istom duhu u kojem sam ja svoju raspravu sastavila još početkom ove sjednice kada je to trebalo biti na dnevnom redu. U civiliziranom svijetu u kojem živimo svi ćemo se složiti od samog početka ljudi su se međusobno dogovorili da će se rađati što slobodni i jednaki bez obzira rađali se kao carevi, kraljevi, trgovci ili seljaci. U isto vrijeme ljudi su se dogovorili da će svi biti jednaki pred zakonom bez obzira na njihovo porijeklo ili imovinsko stanje. 250 godina nakon tih događaja Republika Hrvatska donosi zakon koji bi trebao i zakonski regulirati ova civilizacijska načela. Međutim, i drugom čitanju zakon je potpuno promašio svoju svrhu i dozvolio upravo obrnute stvari, ili je zakon možda bio i smišljen za odvjetničke urede a najmanje se mislilo na građane odnosno na one siromašne građane jer će kao i u vrijeme francuskog kralja sunca prava u Republici Hrvatskoj u 21. stoljeću imati samo oni koji su bogati. Ovaj prijedlog zakona loš je prije svega jer ograničava građane lošijeg imovinskog stanja u dobivanju adekvatne i pravovremene pravne pomoći te je suprotan ustavnom načelu jednakog pristupa sudovima. Također možemo reći da je proces izrade i donošenja ovog zakona samo prividno transparentan te kako će zakon ovakvog sadržaja stvoriti pretpostavke za uspostavljanje monopola odvjetnika a što će za građane u konačnici značiti nemogućnost dobivanja one pravne pomoći koju zbog lošeg imovinskog stanja ne mogu platiti. Ono to je možda najtužnije u cijeloj ovoj priči je činjenica da od brojnih primjedbi na sadržaj i tekst prijedloga zakona u prvom čitanju došla tek najjednostavnija izmjena poput pojašnjenja i preciznijih određenja dok se pravi problem ovog prijedloga zakona nisu niti dotakli. Bolje rečeno, potpuno su se ignorirali. Od svih takvih stvari posebno bih istaknula slijedeće četiri stvari. Pod jedan preuzak krug pravnih stvari, odnosno vrsta predmeta i sporova u kojima je moguće odobriti pravnu pomoć što diskriminira građane jer će morati plaćati pravnu zaštitu u drugim vrstama predmeta. Ovime se ostvaruju pretpostavke za stvaranje monopola odvjetnika. Naime, člankom 5. prijedloga zakona propisano je u kojim se pravnim stvarima odnosno vrstama predmeta i sporova može odobriti pravna pomoć. Međutim, krug tih pravnih predmeta je preuzak a u svim ostalim pravnim stvarima pravna se pomoć pruža upravo od strane odvjetnika, tj. sukladno odredbama Zakona o odvjetništvu što znači da će građani takvu vrstu pravne zaštite biti prisiljeni plaćati prema odvjetničkim tarifama. Građani lošeg imovinskog stanja ne smiju biti ograničeni u tome za koje će im se vrste predmeta pružati pravna zaštita o trošku države jer se time derogira njihovo ustavno zajamčeno pravo na pristup sudovima i drugim tijelima pred kojima imaju ostvariti svoja prava. Njima se besplatna pravna pomoć mora pružiti u svim predmetima i pravnim stvarima te ih država ne smije ograničavati. Primjer, građanin lošeg imovinskog stanja traži pravnu pomoć za pravnu stvar za koju se pomoć ne može dobiti temeljem odredbi ovog zakona. Bit će upućen na odvjetnika kojem neće moći platiti odvjetničku nagradu slijedom čega neće dobiti pravnu zaštitu. Drugo, sužava se krug građana koji bi s obzirom na loše imovno stanje mogli ostvariti pravo na pravnu pomoć a moguće su upravo i zlouporabe posebice u slučajevima pravne pomoći u slučaju pravičnosti. Zakonodavac je nejasno propisao koji su maksimalni prihodi kućanstva u kojem živi osoba koja je zatražila pravnu pomoć. Također, ostavljeno je previše prostora za diskrecione prosudbe nadležnih tijela i zloupotrebu zbog činjenice kako se većina imovinskih prilika uopće neće moći provjeriti jer su nadležna tijela očigledno nedovoljno za to ekipirana. Također pravna pomoć iz razloga pravičnosti bitno će opteretiti rad sudova, a notorna je činjenica da sudski postupci ionako traju predugo. Primjer: pravnu pomoć temeljem ovog zakona neće moći ostvariti majka dvoje studenata koji žive u iznajmljenom stanu i imaju mjesečni prihod primjera radi od 4 tisuće kuna. Od tih prihoda plaća najamninu u iznosu od tisuću kuna mjesečno. Režije u iznosu od 800 kuna mjesečno, a od ostatka iznosa mora prehraniti sebe, djecu te im platiti školovanje ili ono minimalno što za to treba. S kojim će sredstvima pokriti troškove odvjetničke nagrade? S druge strane dioničar u trgovačkom društvu koji nema stalna primanja ali dobro zarađuje na tržištu kapitala mogao bi zatražiti zaštitu svojih prava putem instituta besplatne pravne pomoći jer možda ne prikaže realno svoje imovno stanje a istovremeno ga nadležno tijelo ne provjerava. Treće, propisana procedura te sustav nadzora nad provedbom zakona neefikasni su, dugotrajni i neće dovesti do adekvatnog rješavanja problema onih građana koji nemaju novac za odvjetničke nagrade i ostale troškove. Što se tiče uloge udruga, uloga udruga u pružanju pravne pomoći praktični je minorizirana bez obzira na amandman koji ste rekli da ćete od kolege Tomljanovića da ste pročitali malo prije. I čini se da se zanemaruje upravo kultura građanskog djelovanja za opće dobro i poštivanje ljudskih prava. Građani će ostati zakinuti jer su udruge do sada pružale pravnu pomoć u više od 100 tisuća slučajeva. Naime pojedine udruge pozvane su na sudjelovanje u izradi Prijedloga zakona ali nije napravljen sustavni pregled pravnih stvari ili predmeta u kojima su udruge do danas pružale pravnu pomoć. Početkom 2005. godine radna je grupa prestala sa radom, a Nacrt zakona o tada besplatnoj pravnoj pomoći objavljen je na Internet stranicama Ministarstva pravosuđa. Gdje je stajao pune dvije godine. Međutim komentari na isti nikada nisu objavljeni. Naziv, također udruge su tražile i dostavu Prijedloga zakona međutim nisu ga dobile. Naziv zakona je promijenjen u međuvremenu u Zakon o ostvarivanju prava na pravnu pomoć. A komentari udruga koje su bile članice Radne skupine za izradu zakona drugog naziva nisu prihvaćene. Prividna transparentnost i minoriziranje udruga osobito su vidljive u tome što prijedlogom, prijedlog predviđa njihovo djelovanje u znatno suženom segmentu kao savjetodavna pomoć i pomoć pri upravnim tijelima. Istovremeno izostavlja se mogućnost bilo kakvog relevantnog postupanja i djelovanja pred sudskim tijelima gdje se u najvećoj mjeri odlučuje o pravnim i obavezama građanske naravi te o ljudskim pravima u najširem smislu. Također u potpunosti je izostavljena uloga i mogućnost djelovanja udruga građana u smislu praćenja pravnih postupaka, a sa ciljem detektiranja problema u vezi zaštite ljudskih prava. Primjerice u bolnicama, kazneno-popravnim ustanovama, institucijama socijalne skrbi i slično. Za udruge je to vrlo važan segment pravne pomoći. Ovakav zakonski prijedlog zatvorit će mnoge udruge koje ograničava u pružanju pravne pomoći građanima a istodobno će zbog preuskog kruga sporova na koje se odnosi i nepreciznih imovinskih kriterija omogućiti, onemogućiti građane da tu pomoć dobiju od države. I kad se realno pogledaju financijska izdavanja za pravnu pomoć od strane države uz svu silu ograničenja određenih ovim prijedlogom ispada da je za besplatnu pravnu pomoć socijalno najugroženijim država u tri godine spremna izdvojiti manje nego što stoji 1 kilometar auto-ceste. Jedina moralna stvar koja je ovoj Vladi preostala jest pravičniji Prijedlog zakona i povući ga iz ove procedure te ponovo formirati radnu skupinu i kao što je rekao kolega Arlović ostaviti to za sljedeći mandat.
Hvala. Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Sad idemo još na jednu točku, komplementarnu ovoj. - Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2006. godinu. Sukladno članku 6. Zakona o izvršenju kazni zatvora Vlada Republike Hrvatske dostavila je navedeno mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za pravosuđe. Državna tajnica Ministarstva pravosuđa Snježana Bagić će dodatno obrazložiti prijedlog izvješća. Izvolite.