Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici Hrvatskog sabora. Ukratko nekoliko riječi o Prijedlogu zakona o carinskoj službi. Prije svega dakle, što se uređuje ovim prijedlogom zakona? Dakle, uređuje se ustrojstvo, djelokrug, upravljanje carinskom službom, ovlasti, odgovornosti carinskih službenika, posebnosti u radno-pravnom položaju i materijalnim pravima carinskih službenika i disciplinsko sudovanje. Što se tiče razloga donošenja predloženog zakona, mislim da tu ćemo se svi složiti da u svakom slučaju i praksa na neki način i odgovornost koja se daje i koja je i stoji na leđima i ispred praktički carinske uprave nalaže zapravo da se dodatno treba pospješiti učinkoviti rad carinske službe, jasno određivanje prava, obveza i odgovornosti carinskih službenika, a isto tako ovaj zakon treba staviti i u kontekst našeg pristupanja Europskoj uniji jer daljnje usklađivanje cjelokupnog hrvatskog carinskog sustava i položaja carinske službe u cjelini sa carinskim sustavom i carinskim službama u Europskoj uniji uskladiti. Isto tako, treba reći da je za ovaj zakon i općenito preporuke posebne jedinice za HITRORez u dijelu carinske službe i djelovanja carinskih službenika je išla tako da smo uzeli čitav niz preporuka, zapravo i prijedloga i sugestija ovog tijela. Što se želi postići ovim zakonom? Dakle, efikasnije suzbijanje kriminalnih radnja, svih oblika krijumčarenja, organiziranog kriminaliteta, terorizma, pranja novca i sive ekonomije. Isto tako, sprječavanje zloupotrebe izbjegavanja mjera carinskog nadzora, kao i zaštita cjelovitosti državne granice, zdravlja i sigurnosti ljudi, sigurnosti proizvoda, zaštite intelektualnog vlasništva, kulturnih dobara, zaštićenih biljnih i životinjskih vrsta, kao i nadzora nad robom dvojne namjene. Osim toga, naravno želi se postići ubrzanje protoka roba, a da se pritome ne ugroze elementi sigurnosti, već da se isti nesmetano odvija. Povećanjem ovlasti carinskim službenicima Carinske uprave Republike Hrvatske učinkovitije bi se ispunile i aktivnije zapravo njihova uloga u cjelovitom sustavu zaštite zajedničkog carinskog teritorija, a u provođenju mjera i radnji carinskog nadzora i provjera. I konačno što se želi postići, dakle je osiguranje materijalnih prava i uvjeta rada za rad ovlaštenih carinskih službenika zbog povećanja njihovih ovlasti, ali i u svakom slučaju ugroženosti u konačnici, naravno i njihovih života. Što se mijenja? Koje su najznačajnije izmjene, ja bih rekao poboljšanja na trenutno važeći Zakon o carinskoj službi? U dijelu povećanja ovlasti, dakle u svrhu otkrivanja carinskih i drugih prekršaja, kao i drugih kaznenih djela počinjenih kršenjem carinskih i drugih propisa čija je provedba stavljena u nadležnost carinske uprave, predloženo je povećanje ovlasti carinskim službenicima na način da im se daje veća ovlast kontrole svih vrsta prijenosnih i prijevoznih sredstava na čitavom carinskom području Republike Hrvatske. Isto tako, u svrhu jačanja borbe protiv krijumčarenja i drugih oblika prekograničnog kriminaliteta, ukoliko postoje osnovane sumnje u izvršenje carinskog i trošarinskog prekršaja ili kaznenog djela, ovim zakonom je predloženo da ovlašteni carinski službenici, pod uvjetom naravno koji su prošli posebnu specijalističku obuku, pod određenim uvjetima mogu izdati zapovijedi, a i upotrijebiti sredstva prisile. Također, izmjene u ovom zakonu koje se zapravo detaljnije reguliraju u odnosu na postojeći, tiču se i materijalnih i drugih prava carinskih službenika, a vezana su i uz, naravno ova ograničenja, odnosno opasnosti koje sam malo prije rekao, dakle vezano uz smrt i trajni invaliditet. U svrhu zaštite ovlaštenih carinskih službenika koji obavljaju poslove suzbijanja krijumčarenja i borbe protiv drugih oblika kriminaliteta u međunarodnom prometu kao i njihovih obitelji, dakle predlaže se izdvajanje posebnih financijskih sredstava u slučaju njihove smrti za njihove obitelji, kao i za njih same u slučaju trajnog invaliditeta. Isto tako ono što treba posebno spomenuti i napomenuti ovim Prijedlogom zakona o carinskoj službi, dakle njega treba staviti u kontekst sveobuhvatne strategije i općenito borbe protiv korupcije. Dakle, ovim zakonom predviđa se i donošenja pravilnika za provođenje mjera koje bi poduzimala nadležna služba za unutarnji nadzor u carinskoj upravi nad zakonitošću rada carinskih službenika u carinskom postupanju. Predlaže se ustrojavanje disciplinskih sudova, a radi učinkovitijeg rada i jedinstvenog postupanja i objektivnosti u konačnici sve radi neovisnosti i efikasnosti rada istih. Treba spomenuti da su sve ovo mjere koje su i predviđene akcijskim planom koji ide uz Strategiju borbe protiv korupcije. Isto tako ovim zakonom pobliže se definira i rad carinskih službenika izvan Republike Hrvatske. nekoliko riječi o tome. Dakle, u svrhu omogućavanja obavljanja poslova na poziv međunarodnih organizacija ili obaveza koje proizlaze iz međunarodnih obveza uz zakon je predviđena mogućnost slanja carinskih službenika pod određenim uvjetima izvan zemlje. Hvala lijepo.
Hvala. Odbori za zakonodavstvo? Predsjednik odbora gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora na 46. sjednici održanoj 27. siječnja 2009. godine, raspravljao je o prijedlogu Zakona o carinskoj službi. Odbor za zakonodavstvo podupire donošenje ovog zakona, a na tekst samog prijedloga daje sljedeće primjedbe i prijedloge. Na članak 3. doraditi izričaju u točki 1. primjerice provozni postupak, proizvodi podložni posebnim porezima. Isto tako nije prihvatljivo da točka 16. bude u samom tekstu zakona. Nadalje, na članak 40. i ostale odredbe uskladiti sa Zakonom o osobnom identifikacijskom broju. Na članak 41. u stavku 2. pravno i nomotehnički doraditi izričaj. Na članak 53. preispitati rješenje iz stavka 1. točke 6., radi li se uopće o naknadi, a pogotovo da li je u toj situaciji jednokratna ako se isplaćuje za svaka tri započeta mjeseca. Na članak 56. preispitati rješenje iz stavka 2. posebno točke 7. I na članak 96. nužno je pravno i nomotehnički doraditi izričaj jer se ne radi o trenutku stupanja na snagu ovog zakona, a prestanak rada središnje komisije za carinske prekršaje nije određeno, a niti je odrede. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za financije i državni proračun, predsjednik odbora gospodin zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na 24. sjednici održanoj 28. siječnja 2009. godine Prijedlog Zakona o carinskoj službi i to kao matično radno tijelo. U raspravi na odboru postavljeno je pitanje u svezi privremenog premještaja službenika u drugo mjesto rada udaljeno više od 80 kilometara od mjesta njegova stanovanja. Isto tako postavljeno je pitanje jeli ta udaljenost usklađena s odredbama Zakona o radu. Predstavnica Vlade Republike Hrvatske objasnila je članovima odbora, da je navedena odredba članka 53. Prijedloga Zakona o carinskoj službi povoljnija od odredbe Zakona o državnim službenicima koja propisuje da se državni službenik može privremeno premjestiti u drugo mjesto rada koje je udaljeno do 100 km. Također je iznijeto mišljenje o potrebi preispitivanja prevelikih ovlasti ravnatelja carinske uprave regulirane ovim prijedlogom zakona glede oduzimanja prava na obavljanje posla ovlaštenom carinskom službeniku. U svezi odredbe članka 40. prijedloga zakona, istaknuta je potreba da se u stavku 2. točka 5. matični broj građana zamijeni riječima: "osobni identifikacijski broj" jer osobni podaci o fizičkim osobama bit će sadržani u OIB-u a ne više u jedinstvenom matičnom broju građana. Nakon provedene rasprave Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora, odlučio je jednoglasno predložiti Hrvatskom saboru zaključak da se prihvaća Prijedlog Zakona o carinskoj službi. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Važeći Zakon o carinskoj službi datira iz 2001. godine. Međutim posljednjih godina prilikom usklađivanja zakonske regulative s područja gospodarstva i financija s pravnom stečevinom Europske unije i u nadležnost carinske uprave uvršteno je niz novih poslova i zadataka što je eto nužno izazvalo i potrebu aktualiziranja Zakona o carinskoj službi. U tom smislu ovim se zakonskim prijedlogom preciznije navode poslove koje obavlja carinska služba, jasnije se razgraničavaju poslovi između ustrojstvenih jedinca carinske uprave, dakle središnjeg ureda i carinarnica, detaljnije se propisuju ovlasti carinskih službenika na poslovima carinskog nadzora i nadzora posebnih poreza, carinske provjere i carinskih postupaka, utvrđuju se podaci koje u obavljanju svog posla prikuplja carinska uprava, njihovo evidentiranje, obrada i zaštita, definiraju se prekršaji iz djelokruga rada carinske uprave kao i način vođenja carinskog prekršajnog postupka i propisuju se novčane kazne za prekršaje. Značajan iskorak kroz ovaj zakon, a vezano za usklađivanje hrvatskog carinskog sustava s carinskim sustavom Europske unije napravljen je na poboljšanju rada carinske službe kroz jasnije određivanje prava, obveza i odgovornosti carinskih službenika kao apsolutno najvažnijeg čimbenika efikasnosti cjelokupnog carinskog sustava. Naime, carinske službe unutar Europe unije nemaju samo fiskalnu zadaću iako ona jest najvažnije, dakle zadaću ubiranja carinskih prihoda i punjenja državnog proračuna, već imaju i vrlo važnu sigurnosnu zadaću koja podrazumijeva suzbijanje svih oblika krijumčarenja, organiziranog kriminaliteta, terorizma, pranja novca i sive ekonomije. Zatim zadaću zaštite cjelovitosti državne granice, zaštite zdravlja i sigurnosti ljudi, sigurnosti proizvod, zaštite intelektualnog vlasništva, kulturnih dobara, zaštićenih biljnih i životinjskih vrsta, te nadzora nad prometom roba dvojne namjene. I na kraju zadaću ubrzanja protoka roba, a da se pri tome ne ugroze svi naprijed navedeni elementi sigurnosti. Upravo radi što učinkovitijeg ostvarivanja nabrojenih zadaća, bilo je potrebno detaljnije urediti posebne ovlasti carinskih službenika kao što je nošenje oružja i uporaba sredstava prisile, zatim postupke obavljanja carinske kontrole kao što je zaustavljanje prijevoznih sredstava na cjelokupnom carinskom području Republike Hrvatske, a sve s ciljem efikasnije borbe protiv carinskih prijevara i krijumčarenja. Isto tako, radi bržeg i efikasnijeg provođenja carinskih postupaka što je upravo u funkciji ubrzanja protoka roba ovim zakonskim prijedlogom date su znatno šire ovlasti carinskim službenicima sa srednjom stručnom spremom. Ovo je očito jedna vatrogasna mjera uvjetovana nedostatkom kadrova više stručne spreme a vrijeme će dakako pokazati da li je ta mjera dobra. Ovim prijedlogom zakona propisane su određene posebnosti u prvima ali i obvezama i odgovornostima ovlaštenih carinskih službenika u odnosu na druge državne službenike, naročito vezano za prijem u carinsku službu, za premještaj na drugo radno mjesto, za provedbu unutarnjeg nadzora i kontrole te naročito posebne odgovornosti za povrede službenih dužnosti i vođenje disciplinskog postupka za takve povrede. U tom smislu bitno su proširene i ovlasti ravnatelja Carinske uprave. Naime, ravnatelj je ovlašten za pokretanje postupaka disciplinske odgovornosti zbog lake i teže povrede službene dužnosti ali i za donošenje rješenja o udaljenju iz službe u situaciji kada je protiv carinskog službenika pokrenut kazneni postupak ili postupak pred prvostupanjskim disciplinskim sudom carinske uprave zbog teške povrede službene dužnosti. Dakle, ravnatelj odlučuje o opravdanosti ostajanja službenika u službi ili njegovog udaljavanja iz službe u slučaju kada bi njegov nastavak obavljanja poslova mogao štetiti interesima carinske službe. Na ovakvo zakonsko određenje, usput to spominjem, oštro je reagirao Nezavisni sindikat carinika ocijenivši ga neustavnim iz razloga što bi u takvim slučajevima carinski službenik koji je udaljen s dužnosti mogao biti raspoređen na niže rangirano radno mjesto čak i ako mu se ne dokaže krivnja. S druge strane, zbog prirode posla i posebnih uvjeta rada proširena je lepeza pogodnosti za ovlaštene carinske službenike u odnosu na druge državne službenike od pogodnosti vezanih za privremeni premještaj na drugo mjesto, udaljenje od postojećeg više od 80 kilometara preko različitih nagrada i priznanja, novčanih pomoći dakako u skladu s potrebama i raspoloživim sredstvima pa sve do priznavanja staža osiguranja u povećanom trajanju. I na kraju ovog jednog općenitog osvrta jedna primjedba koju je spomenuo i predsjednik Odbora za financija. Dakle, u članku 40. ovog zakonskog prijedloga riječ je o poglavlju o prikupljanju, evidentiranju, obradi i zaštiti podataka. Spominje se i matični broj građana i matični broj građana odgovornih osoba i matični broj pravne i fizičke osobe obrtnika. Ovaj prijedlog zakona dostavljen je u Sabor 19. prosinca prošle godine, dakle upravo u vrijeme najintenzivnije promocije i kampanje osobnog identifikacijskog broja. Između ostalog, dakako i kao važne antikorupcijske poluge i bez obzira na činjenicu da je Zakon o osobnom identifikacijskom broju stupio na snagu s 1. siječnjem 2009. godine svi ovi pogrešni termini trebali bi biti ispravljeni na način da se dakle zamijene OIB-om. I sad bih se vratila onoj najvažnijoj funkciji carinske službe, onoj fiskalnoj odnosno funkciji prikupljanja prihoda državnog proračuna od carine, od posebnih poreza ili trošarina, od PDV-a i drugih davanja koja se naplaćuju kod uvoza, izvoza i provoza robe. Kao građani i poslovni ljudi pojedinačno imamo i pozitivna i negativna iskustva i dojmove o tome kako carinska služba odrađuje ovaj posao naplate prihoda za državnu kasu. Što međutim o tome misli Državni ured za reviziju kao samostalno i neovisno državno tijelo kojem je upravo zakonska dužnost objektivno i nepristrano prosuđivati o prikupljanju i trošenju javnog novca? E, to je već nešto sasvim drugo. A o tome kako carinska služba izvršava svoju zakonsku obvezu Državna revizija u kontinuitetu već godinama daje uvjetno mišljenje. Takvo uvjetno mišljenje dato je i za 2007. godinu. A koji su to razlozi naveli Državnu reviziju na davanje uvjetnog mišljenja za 2007. godinu a i za prethodne godine jer razlozi su zapravo potpuno identični. Prvi razlog evo ja ću ga pokušati citirati, "Potraživanja za carine i carinska davanja koja su prema popisu na koncu 2007. iznosila 2,4 milijarde kuna te potraživanja za posebne poreze koja su prema popisu na koncu 2007. iznosila 1,3 milijarde kuna nisu iskazana u glavnoj knjizi i financijskim izvještajima carinske uprave niti u glavnoj knjizi i financijskim izvještajima za državni proračun.". I drugi razlog: "Za posebne poreze nije sastavljen objedinjeni izvještaj o potraživanjima na razini carinske uprave i nije izrađena cjelovita analiza s prijedlozima za rješavanje problema potraživanja za koja se ocijeni da su nenaplativa.". Dakle, iz ovoga vidimo da je krajem 2007. godine carinska služba potraživala 3,7 milijardi kuna nenaplaćenih carina i carinskih davanja i nije zapravo poduzimala ništa vezano za naplatu. Kada je Klub zastupnika SDP-a prošli tjedan branio svoj antirecesijski program pitali ste kolegice i kolege kome uzeti u državnom proračunu da bi se primjerice u cijelosti uplatio nedostajući temeljni kapital HABOR-a što smo između ostalih mjera predlagali kako bi ta naša Hrvatska razvojna banka mogla pratiti projekte hrvatskih poduzetnika koji su pod udarom recesije, doslovno možemo to tako reći, na koljenima. Nenaplaćena potraživanja carine vidimo iz ovih podataka očito su veća od iznosa koje bih iz državnog proračuna trebao biti uplaćen za nedostajući temeljni kapital HABOR-a. Dakle, jasno je da se nikome ne treba uzimati u proračunu. Problema zapravo ne bi ni bilo ili bi oni bili puno manje dramatični, bili bi dakle blaži da državne institucije korektno odrađuju posao radi kojeg su osnovane, konkretno u ovom našem slučaju da carinska služba naplati ono što po zakonu mora naplatiti i tako poveća prihode u državnoj kasi. Očito je dakle da su nenaplaćeni carinski prihodi veliki problem ali ne samo carinske službe nego i države u cjelini. Sigurno je da je jedan od objektivnih razloga ogromne svote nenaplaćenih carina eskalirajuća nelikvidnost gospodarskih subjekata odnosno njihova nemogućnost plaćanja faktura, ali je isto tako sigurno da ima i mnogo internih razloga i propusta koji se manifestiraju u velikoj neujednačenosti u operativnom postupanju carinske službe. Postojanje tih velikih razlika u postupanju od područja do područja, od carinarnice do carinarnice vrlo ilustrativno potvrđuju pojmovi tvrde i meke granice kao nešto što je kod nas u Hrvatskoj sasvim uobičajeno podrazumijevajuće. Na sjeveru imamo tvrdu granicu a što je južnije to je granica mekša. Dakako i sigurno ne zbog toga što je na sjeveru hladnije a na jugu toplije. Naime, činjenica je da je u Hrvatskoj vrlo snažna percepcija carinske službe kao jednog od najvažnijih područja koruptivnog djelovanja. Posljednjih dana, sjećamo se, ponovo nas je na to podsjećao, dakle, na te … [[Govornik se ne razumije.]] kanale zviždač iz uprave za krijumčarenje. I eto, upravo zato što želimo vjerovati da će usvajanje ovog Prijedlog zakona o carinskoj službi doprinijeti otklanjanju tih unutarnjih slabosti i problema carinskog sustava i organizacijskom jačanju carinske službe u cilju njene veće ukupne efikasnosti, dakle, ne samo u smislu doprinosa državnom proračunu klub SDP-a će podržati ovaj zakonski prijedlog. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HDZ-a, gospođa zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Zakonom o carinskoj službi koji je donesen 2001. godine osigurani su uvjeti za dosljednu primjenu carinskih propisa i utvrđena su ovlaštenja i odgovornosti carinske uprave sukladno ovlaštenjima i odgovornosti carinskih službi Europske unije. Postojećim zakonom je uređeno ustrojstvo, djelokrug, obavljanje poslova i obavljanje carinskom službom, ovlaštenja carinskih službenika, ovlaštenja i odgovornosti o prikupljanju, evidentiranju, obradi i zaštiti podataka u vezi sa poslovima carinske službe i ostalo. U cilju daljnjeg usklađivanja hrvatskog carinskog sustava i položaja carinske službe u cjelini sa carinskim sustavom Europske unije i položajem carinskih službi u Europskoj uniji kao i obzirom na započete pregovore o pristupanju Republike Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije ovaj Prijedlog zakona o carinskoj službi usmjeren je na poboljšanje rada carinske službe, jasno određivanje prava, obveza i odgovornosti carinskih službenika kao i način financiranja carinske službe. Prijedlogom zakona o carinskoj službi predlaže se mogućnost davanja većih ovlasti carinskih službenicima sa srednjom stručnom spremom, kako bi mogli obavljati neke od poslova koji su u djelokrugu službenika sa višom stručnom spremom i to sve u cilju bržeg i efikasnijeg provođenja carinskih postupaka. Nadalje, predložene su i izmjene u pravcu vršenja carinske kontrole nad cjelokupnom carinskom području Republike Hrvatske kako bi borba protiv carinskih prijevara i krijumčarenja bila što učinkovitija i uspješnija budući da carinska uprava provodi mjere carinskog nadzora i radnji carinske provjere sa ciljem otkrivanja carinskih i drugih prekršaja i ostalih kaznenih dijela počinjenih kršenjem carinskih i drugih propisa čija je provedba u nadležnosti carinske uprave. Zadaća carinskih službi unutar Europske unije nije samo prikupljanje prihoda i doprinošenje zajedničkom proračunu već i djelovanje carinske službe ima važnu ulogu u sigurnosti kroz suzbijanje kriminalnih radnji, svih oblika krijumčarenja, organiziranog kriminaliteta, terorizma, pranja novca i sive ekonomije. Osim navedenog carinska služba ima važnu ulogu cjelovitosti državne granice, zdravlje i sigurnosti ljudi, nadzora nad prometom roba dvojne namjene i drugo. Upravo zato, a kako bi se carinska uprava Republike Hrvatske što učinkovitije i aktivnije uključila i ostvarila svoju potpunu ulogu i misiju u cjelovitom sustavu zaštite carinskog nadzora i provjere nužno je regulirati te u skladu sa nacionalnim propisima povećati ovlasti carinskim službenicima. Predloženim zakonom se jasnije i preciznije navode poslovi koje navodi carinska uprava kao i poslovi koji su u nadležnosti Središnjeg ureda carinske uprave. Isto tako pokušava se riješiti i pitanje osiguranja boljih uvjeta za vrednovanje rada carinskih službenika. Neka od osnovanih pitanja koja bi se predloženim zakonom trebala urediti jesu to da se uređuje upravljanje carinskom upravom, njenim ustrojstvenim jedinicama i njihovim unutarnjim ustrojstvenim jedinicama te pitanja u svezi sa njihovim sjedištima, područjima djelovanja i početkom rada. Zatim propisuju se ovlasti službenika carinske uprave, raspoređenih na poslove provođenja carinskog nadzora i nadzora posebnih poreza, carinske provjere, carinski dopuštenog postupanja ili uporabu robe, drugih carinskih postupaka, provođenje prekršajnog postupka. Nadalje, uređuju se prekršaji koji su stavljeni u djelokrug rada carinske uprave te način vođenja carinsko prekršajnog postupka. Propisuju se kaznene odredbe i to novčane kazne za prekršaje povredom odredbi ovih zakona. Na kraju zbog svega iznesenog klub Hrvatske Demokratske Zajednice u potpunosti podržava Prijedlog zakona o carinskoj službi. Hvala.
Hvala. Idemo na pojedinačnu raspravu. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, sa suradnicom, kolegice i kolege. Možda malo žalosti što ovaj Prijedlog zakona o carinskoj službi nije navješten kao zakon koji mora biti po samoj svojoj naravi, po sadržaju, kao prvorazredno sredstvo za borbu protiv korupcije i organiziranog kriminaliteta. To je tek usput malo spomenuto, onako kako to je navedeno i u akcijskom planu za borbu protiv korupcije. Ovaj zaista zakon, ustvari carinska služba sa poreznom upravom, tu mora početi borba protiv korupcije i organiziranog i svake vrste opasnog kriminaliteta. A ne u Ministarstvu pravosuđa. Međutim, što se tamo zbiva, to jednostavno da ovako ljudi se ne potpišu, na kraju krajeva i nezavisni sindikat kojeg je gospođa Nadica Jelaš govoreći u ime kluba SDP-a i napomenula, jednostavno teško da možete povjerovati. Eksplozija novih uposlenika upravo je eksplodirala u carinskoj upravi i pojedinim ispostavama gdje se ljudi zapošljavaju, koje čak niti ne postoje. Naravno da su sve to politički podobnici. Tko to više može izdržavati? Koja to privreda? Koje to gospodarstvo može više izdržavati? Apsolutna politizacija carine. I onda su rezultati takvi kakvi jesu. Dakle, ja ću govoriti samo na temelju mjerodavnih papira, ne mog nekakvog osobnog dojma ili iz razgovora s ljudima koji čak ne moraju uvijek govoriti istinu. Evo što kaže Izvješće o radu državnih odvjetništava. Je li moguće dakle da prijava, kaznenih prijava za izbjegavanje carinskih nadzora gotovo nema? U 2006. godini bilo ih je 543, prošle godine 439 odnosno za razdoblje 2007. Prijave se podnose tu i tamo za pronalazak droge, ali za ostala kaznena djela krijumčarenja, dakle i cigareta, druge robe koju najčešće se koristi mafija koja je predmet njihovog interesa toga uopće nema. A da bude bizarnost još veća među ovih 439 postupaka nalaze se postupci protiv carinskih službenika koji nisu savjesno obavljali svoj posao. Čak po mišljenju nadređenih počinili su kaznena djela, pa se među takvom bizarnošću, dakle u speku možete ovdje s jedne strane ovdje na području carine i carinske kontrole možete naći jednog opasnog carinika koji eto vidite što je radio, bio u sprezi sa jednim ocem koji ima dvoje blizanaca i 10 malih tutica, piđamica nije prijavio. I zato je taj čovjek suspendiran s posla i zato se vodi kazneni postupak. Pa ljudi pa gdje mi živimo! Nezavisni sindikat carinika se naprosto ignorira, ušutkava. Ljudi koji bilo što kažu smjenjuju se ili se raspoređuju na takva mjesta da ne trebaju ništa raditi, a kako se radi inače o ljudima koji su aktivni čeka se samo dakle, da oni sami daju otkaz i odu negdje raditi. Jer je najgore opet ništa ne raditi. Dakle, upravo čitav niz takvog bezakonja koje se radi u samom Carinskoj upravi što sindikat, Nezavisni sindikat carinika navodi. On imenom i prezimenom navodi osobe koje su raspoređene čak na rukovodeća mjesta i tamo na ispostavu koja uopće ne postoji. Onda o prijateljima i kumovima i prijateljicama čak da se o tome i ne govori, načelnicima općina koji se tamo zapošljavaju pa rade dva posla, pa onda prijateljice ljudi koji su u poglavarstvu. Pa kad onda to sve otkrije nezavisni sindikat, a naravno onaj koji su uprli na takve pojave i pojavnosti bivaju smijenjeni ili ne mogu sanjati da mogu napredovati. Ali do te mjere jel' kad se uzbudi javnost onda ti su ljudi kao u slučaju jedne žene dali sami otkaz jer nisu imali potrebne uvjete. Naravno da se sva ta zaposlenja vrše i mimo mišljenja Sindikata carinika pogotovo na ova čelna mjesta. To koliki je broj sada tih službenika, tih ispostava to je teško sada uopće i reći. Ali upravo u vremenu približavanja Europskoj uniji, kada je već Europska unija navijestila kako moramo smanjiti taj broj kao jedan sastavni dio i administracije evo vidite tu se nalaze i tu se događaju nova zaposlenja. Ovaj zakon eto navješten je onako malo stidljivo kao i zakon eto koji će se ipak boriti protiv korupcije i organiziranog kriminaliteta. Kako može se onda dogoditi situacija da se terminal, odnosno dakle skladišta i tko će dobiti taj prostor daju milošću upravnika ili čelnog čovjeka u carini, a ne idu na javni natječaj. Kako je to uopće moguće? I da li se onda ima dobra namjera, jer ovo nije nekakva greška, tipfeler. Dakle, sustavno se izbjegava natječaj i javne nabave gdje god je to moguće. Pa onda se daje drugačiji naziv u pojedinim zakonima kako eto se saborski zastupnici ne bi dosjetili ili javnost ukazala na takve ozbiljne nedostatke. Prema tome, evo ja mislim da sada ne čitam sve te pojavnosti i sve te pojedinačne slučajeve što se događalo pojedinim ljudima koji su upozoravali dakle na šverc robe, što im se događalo, kako ljudi su se zapošljavali i kako su ulazili u sustav. Ja mislim da je već ova, dakle ta jedna situacija na koju upozorava sindikat već dovoljna da mi postojeći zakon, dakle nismo bili kadri ovdje primijeniti, odnosno vlast nije bila kadra primijeniti. Jer u biti evo do takve politizacije je došlo da je to upalo u oči i Europskoj uniji koja posebno upozorava na ovakve probleme u Hrvatskoj carinskoj upravi. Dakle, što će biti sa ovim, primjenom ovog novog zakona ako se i postojeći zakon u onim svojim elementarnostima, prije svega u suzbijanju korupcije, organiziranog kriminaliteta, krijumčarenja, prekograničnog kriminaliteta svake vrste ne poštuje. Ukoliko dakle se ne zaustavi ova opasna politizacija sustava onda ćemo imati ovako što imamo. Gospođa Nadica Jelaš je također upozorila zbog ovakvog ponašanja pati državni proračun. Dakle, sa takvim bezakonjem i nezakonitim postupanjem koji se tolerira ili jednostavno se propušta uočiti državni proračun trpi ogromne štete. S druge strane pojačana kontrola kod malih obrtnika. Dakle, da ne bi utajili koju kunu poreza. Tjedno im sada već dolaze dvije inspekcije. Bizarnosti radi evo mali dućan i vlasnik je kažnjen jer 3mm bila su na izlogu na vratima manja slova od propisanog. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa zastupnica je tu navela jedan niz netočnih navoda prije svega da su samo zapošljavani na carini politički podobnici. Mislim da, pa je onda normalno preuzela ulogu glasnogovornika nezavisnog sindikata. Obzirom da sam ja jedan od osnivača sindikata na carini i taj sindikat je u mojoj udruzi bio dok ja nisam eto otišao iz te udruge. Taj sindikat kojeg ste vi glasnogovornica je jedan mali sindikat sa par, nekoliko možda desetaka članova i normalno da ima tu međusobnih problema i tenzija čak i među sindikata [[Upadica Šeks: Slušajte pa ćete čuti da je ispravak. Nemojte dizati ručicu, nego slušajte.]] Ali bi bilo dobro da kada govorite o tome onda se trebate informirati sa drugim sindikatima koji su veliki, koji su najveći, najbrojniji. Da li su ti problemi o kojima vi govorite točni ili nisu, jer ova vaša priča nije uvjerljiva iz razloga što ste samo glasnogovornica jednog malog, malog sindikata.
Povreda Poslovnika.
Kunst je meni replicirao, a nije ispravljao netočni navod i davao je svoje mišljenje, to je na kraju krajeva tako i rekao, dakle povrijedio je Poslovnik, odredbu članka 209. Ali je samo točno ovo što je rekao da sam ja glasnogovornica malih i malih sindikata i malih ljudi. To je sigurno točno, dakle po svim onim što vi niste još šapu i čizmu stavili.
Niste u pravu kolegice. Zastupnik Boris Kunst je ispravljao vaš netočni navod, vašu tvrdnju, dopustite mi da ja izložim to, ako ćete biti tako dobri pa ćete mi dopustiti. Pa kako niste dobri, evo vidiš. Vi ste ustvrdili da su se u carini zapošljavali po politički podobnim kriterijima i zastupnik Kunst je to opovrgavao kao netočnu tvrdnju i to je ispravak netočnog navoda. Školski primjer ispravka netočnog navoda od strane zastupnika Borisa Kunsta, a školski primjer povrede Poslovnika od strane vas. Gospodin zastupnik Ante Kulušić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Novi moderniji i poboljšan Zakon o carinskoj službi potreban je iz nekoliko razloga. Zadaća carinske službe nije samo prikupljanje proračunskih prihoda. Potrebna carinska služba je aktivna sa sve većom ulogom u suzbijanju krijumčarenja, organiziranog kriminala, terorizma, pranja novca i sive ekonomije. Carinska služba ima i važnu ulogu u zaštiti cjelovitosti granice, zdravlja i sigurnosti ljudi, sigurnosti proizvoda, zaštite intelektualnog vlasništva. Zbog svega navedenog, važno je novim Zakonom o carinskoj službi povećati ovlasti carinskim službenicima kako bi mogli provoditi mjere zaštite carinskog teritorija i carinskog nadzora i provjere. Isto tako, neophodno je kroz zakon osigurati mehanizme poticanja učinkovitog rada jer je cilj, i to na međunarodnoj razini ubrzati protok roba, ali ne ugroziti pritom sigurnost. Upravo ove elemente zakon uspješno uređuje. Povećavaju se ovlasti carinskih službenika, daje im se veća ovlast kontrole svih prijenosnih i prijevoznih sredstava na području Republike Hrvatske. Uvode se posebne ovlasti carinskih službenika u svrhu jačanja borbe protiv krijumčarenja i drugih oblika kriminala. Carinski službenici mogu izdavati zapovijedi, upotrebljavati sredstva prisile. Uz povećanje ovlasti carinskih službenika, povećavaju se s druge strane mehanizmi kontrole, kvalitete njihovog rada, služba za unutrašnji nadzor će provoditi nadzor nad zakonitošću rada carinskih službenika u carinskom postupanju. Zakonom se uvode i mehanizmi premještaja, odnosno upućivanja u drugo mjesto rada carinskih službenika kako bi se osigurala objektivnost i kvaliteta obavljanja poslova. Naravno da su za poboljšanje kvalitete i učinkovitosti rada bitni načini nagrađivanja i motivacije zaposlenika, zbog čega se zakonom predlaže donošenje uredbe kojom bi se između ostalog definiralo i nagrađivanje natprosječnih rezultata u radu. S obzirom da predloženi Zakon o carinskoj službi uvodi bitne preduvjete za unaprjeđenje rada carinske službe i preduvjete koji omogućuju kvalitetne promjene iz tradicionalne carinske službe usmjereno na prikupljanje prihoda u modernu službu usmjerenu suzbijanju različitih oblika kriminala i različitih u zaštiti granice i stanovništva, prijedlog zakona u potpunosti podržavam. Međutim, svaki zakon koji predloži ova Hrvatska Vlada o suzbijanju kriminala ili bilo čega dočeka se na nož, kao trebao je biti ovakav ili onakav. Kad se nešto ne donese, onda bi se opet trebalo. Svi mi znamo u ovoj državi i u ovome Saboru kako i na koji način su zapošljavali, pogotovo u carinskim službama zaposlenici, ravnatelji pojedinih službi od 2000. do 2004. godine, mislim da to kolegica Ingrid vrlo dobro zna, ali očito da se svaki zakon mora više politizirati, nego o njemu raspravljati. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Zdravko Marić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Evo, hvala lijepo u ime, naravno predlagatelja na komentarima i sugestijama i na raspravi. Mislim da je rečeno vrlo jasno da svi praktički podržavaju ovakav prijedlog zakona jer i svi smo svjesni da donosi određena poboljšanja i unapređenja u odnosu na postojeći sustav. Međutim isto tako, dozvolite mi evo samo završno da se osvrnem na nekoliko segmenata koje smo u raspravi čuli. Dva konkretno vezana dakle za novo zapošljavanje u proteklih nekoliko godina. Dakle, trenutno u carinskoj upravi je zaposleno 3200 službenika u odnosu na 2004. godinu kada je bilo negdje oko 3100, dakle složiti ćete se svi da je to vrlo jedan mali, ili možemo reći neznatni porast, ali u svakom slučaju treba uzeti u obzir da u razdoblju od 2004. do danas je bilo naravno i prirodnog tijeka, odnosno odlijeva ljudi, a s druge strane i sami znate i to smo nekoliko puta i u ovoj sabornici govorili i svi se složili da bi upravo pred carinskom upravom veliki izazov i odgovornost u smislu pristupanja Europskoj uniji, tako da dobar dio tog zapošljavanja u svakom slučaju je vezan uz izgradnju dodatnih administrativnih kapaciteta i pristupanje Europskoj uniji. Ali ponavljam još jedanput, ipak kad usporedite ukupne podatke, vidite da nije došlo do velikog zapošljavanja. I druga stvar koju bih htio reći ovdje završno, dakle ipak nekoliko brojki koje bi podijelio sa vama ovdje da čujete što je to carinska uprava, odnosno što carinska uprava čini, što je učinila, evo konkretno u 2008. godini. Broj pokrenutih prekršaja je bio 6250, pri čemu su utvrđene vrijednosti od nekih, možemo reći u pojedinim carinarnicama malih do milijun kuna do ukupno 147 milijuna kuna u jednoj carinarnici. Što se tiče nadzora i vrste kontrola nadzora, ukupni broj je 5731, od čega je najveći dio, naravno bio nad trošarinskom robom. Svi vrlo dobro znamo da je carinska uprava izravno praktički odgovorna za naplatu prema sadašnjem prijedlogu proračuna 9,5 milijardi od posebnih poreza. Kada tome dodate još i prihode od carina, negdje milijarda i 900, i još dobar dio naravno prihoda od poreza na dodanu vrijednost pri uvozu, vidite i sami kolika je njihova odgovornost, ali zapravo treba ipak u svakom slučaju i prepoznati njihov rad, odnosno rad carinske uprave. Što se tiče trošarinske robe od ovih 4836 kontrola koje su provedene 2008. godine, najveći dio se naravno ticao naftnih derivata, 3,5 tisuće, pri čemu zaista treba spomenuti da su kontrole rađene i nad pravnim osobama i nad fizičkim. To smo nekoliko puta i govorili u kontekstu, što je uvažena zastupnica rekla, da li smo dovoljno ili nedovoljno promovirali ovaj prijedlog zakona u smislu borbe protiv korupcije. To mogu uzeti naravno kao sugestiju na neki način i kritiku, ali mislim da sam to i uvodno rekao da ovaj zakon nije u skladu sa akcijskim planom i svakako je i namijenjen upravo daljnjoj borbi protiv korupcije. Što se tiče tih utvrđenih nepravilnostima i nad pravnim i nad fizičkim osobama, najvećim dijelom se tiču nepravilnosti u smislu korištenja ulja za loženje i eurodizelskog goriva, obojenog plavom bojom u svrhe za koje nije namijenjen. Isto tako treba spomenuti brojku od 22 milijuna komada različitih vrsta cigareta koje su zaplijenjene tijekom 2008. godine. dakle, samo nekoliko brojki kojima sam želio dočarati zapravo i pokazati rad carinske uprave, konkretno npr. 2008. godine mislim da ćete se svi složiti da ni u kom slučaju nije zanemariv nego dapače mislim da je i pohvalan. Evo u svakom slučaju još jedan put moja zahvala na raspravi i u svakom slučaju uzet ćemo i određene komentare i sugestije. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prijedlog zakona o carinskoj službi, prvo čitanje. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: “Prihvaća se Prijedlog zakona o carinskoj službi. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja u raspravi uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona.“ Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 107 glasova za i 2 suzdržana donesen predloženi zaključak.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo. Pred vama je Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Bugarske o uzajamnoj zaštiti i razmjeni klasificiranih podataka. Predstavnici dviju Vlada 30. rujna 2008. godine u Zagrebu su potpisali ovaj ugovor između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Bugarske o uzajamnoj zaštiti i razmjeni klasificiranih podataka. Ovo je jedan ugovor kojim je stvoren pravni okvir za reguliranje materije, dakle zaštite klasificiranih podataka. Da kažem klasificirani podaci to su oni podaci koji su označeni i utvrđeni određenim stupnjem tajnosti. Ovim ugovorom točno se propisuje način razmjene takvih podataka, način stvaranja takvih podataka koja su tijela ovlaštena za postupanje u cijelom tom postupku, i dakle ovaj postupak regulira sva važna pitanja koja se odnose na ove podatke. Ovo je ugovor koji je Republika Bugarska u svom Parlamentu potvrdila, a u pripremi su ugovori i sa drugim zemljama iz okruženja. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odbori? Odbor za zakonodavstvo, predsjednik odbora Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora je na 46. sjednici održanoj 27. siječnja 2009. godine raspravljao o Prijedlogu Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Bugarske o uzajamnoj zaštiti i razmjeni klasificiranih podataka s Konačnim prijedlogom zakona, a kojeg je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 29. prosinca 2008. godine. Odbor za zakonodavstvo podupire donošenje ovog zakona i ne protivi se prijedlogu predlagatelja da se ovaj zakon donese po hitnom postupku. I treće, na tekst konačnog prijedloga odbor nema primjedaba i to niti ustavno pravne niti nomotehničke naravi. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost? Ustav? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a gospođa zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će Prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Bugarske o uzajamnoj zaštiti i razmjeni klasificiranih podataka s Konačnim prijedlogom zakona kao logičan slijed cjelovitog uređenja područja informacijske sigurnosti. Naime, Republika Hrvatska je tijekom 2007. godine i 2008. godine sukladno nacionalnom planu pristupanja Europskoj uniji, donijela niz zakonskih i podzakonskih akata kojima se uređuje područje informacijske sigurnosti poput Zakona o tajnosti podataka, Zakona o informacijskoj sigurnosti, Zakona o sigurnosnim provjerama, Uredbu o mjerama informacijske sigurnosti kao i niz pravilnika. Zakonom o informacijskoj sigurnosti utvrđene su i mjere i standardi informacijske sigurnosti u okviru kojih je predviđeno i ustrojavanje posebnih fondova za klasificirane podatke koje Republici Hrvatskoj preda druga država, odnosno međunarodna organizacija ili institucija s kojom Republika Hrvatska surađuje. Republika Hrvatska potpisnica je i članica niza konvencija i međunarodnih ugovora kojima se regulira suradnja država u cilju razmjene podataka i informacija poglavito u suradnji borbi protiv korupcije i organiziranog kriminala, sprečavanju pranja novca i financiranju terorizma, procesuiranju ratnih zločina ali i nizu civilno pravnih odnosa. Stoga je neminovna daljnja potreba da država kroz bilateralne ugovore i dogovara specifičan odnose, pravila, standarde uzajamne zaštite klasificiranih podataka koji nastaju zajednički ili se razmjenjuju među strankama ugovora. Ovim se ugovorom utvrđuju istoznačni stupnjevi tajnosti, obveze u pogledu nacionalnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka, određuju se nadležna tijela za provedbu ugovora, mehanizmi prijenosa klasificiranih podataka kao i postupanje s klasificiranim podacima, postupanja u slučaju povrede sigurnosti i troškovi u provedbi ugovora. Prihvaćanjem ovog zakona dat će se smjernice za buduće pregovaračke postupke s drugim državama, jer će vrlo brzo pred nama biti prijedlozi potvrđivanja novih međunarodnih ugovora s ovog područja, a u cilju efikasne međunarodne suradnje u razmjeni i zaštiti podataka. Hrvatska do sada ima potpisane ugovore i sa Albanijom i Makedonijom, pred potpisom su ugovori sa Estonijom i vode se pregovori s drugim državama. Stoga klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovoga zakona kako bi odredbe ugovora postale sastavni dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjeni državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Potreba za usklađivanjem djelovanjem na rješavanju suverenih a osobito sigurnosnih problema koja su često puta složena i kompleksna prelaze naše nacionalne granice i okvire i zahtijevaju međunarodnu suradnju odnosno razmjenu podataka i informacija. Često puta takav je materijal klasificiran i označen određenim stupnjem tajnosti i razmjena takovih informacija zahtijeva bliske vanjsko-političke odnose i povećanu suradnju između dviju država. Paket zakonskih propisa kojima se uređuje područje informacijske sigurnosti donijet je kao dio nacionalnog plana vezano uz pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji. Stoga, smatramo da ćemo potvrđivanjem ovog ugovora odnosno donošenjem ovoga zakona stvoriti pravni okvir za uspostavu pravila uzajamne zaštite klasificiranih podataka s Republikom Bugarskom i na taj način učiniti pozitivan iskorak na području sigurnosne problematike. Kao posebno važne razloge zbog kojih podržavamo sadržaj predloženog zakona ističemo to što Hrvatska preko vanjske i sigurnosne politike prepoznaje važnu ulogu međunarodne sigurnosti i uzajamnog povjerenja sa zemljama u regiji a koje su članice NATO saveza i Europske unije. Također, prepoznaje se to što je predmetni tekst ugovora pisan bez ikakve namjere nametanja interesa i volje neke od strana i smatramo ga i formalno pravnim okvirom za suradnju između Republike Hrvatske i Republike Bugarske na temelju kojih će se razvijati i usklađivati naši interesi. Nadamo se da će se na ovaj način olakšati rad našim nadležnim institucijama s partnerima iz Republike Bugarske posebice po pitanjima vezanim uz obaveze u pogledu nacionalnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka, nacionalne mjere za zaštitu klasificiranih podataka, mehanizme prijenosa klasificiranih podataka, postupanje s klasificiranim podacima, način i ostvarivanje posjeta i sastanaka stručnjaka, postupanje u slučaju povrede sigurnosti kao i niz drugih mjera koji se ugovorom detaljnije propisuju. Mišljenja smo da postoji veliki interes da Republika Hrvatska što prije završi unutarnje pravne postupke prilagođavanja s propisima drugih zemalja a time i Europskom unijom, te stoga klub Hrvatske seljačke stranke daje punu potporu predloženom zakonu. Hvala vam lijepa.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
… [[Govornica nije uključena, ne čuje se.]]
Hvala. Odustaje od rasprave. Poštovani zastupnik Ivo Grbić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Temeljem Nacionalnog plana za pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji za 2008. godinu tijekom 2007.- i 2008. godine donijet je niz zakonskih i podzakonskih propisa kojima se na jedinstven i cjelovit način uređuje područje informacijske sigurnosti čime je stvorena osnova za uspostavljanje strukovnih standarda za adekvatno uređenje zaštite klasificiranih podataka i na unutarnjem i na međunarodnom planu. Ova potreba za međunarodnom razmjenom podataka ili materijala koji su prema nacionalnom zakonodavstvu klasificirani ili označeni jednim od zakonom utvrđenih stupnjeva tajnosti proizlazi iz bliskih vanjsko-političkih odnosa između država i povećane potrebe za uzajamnim i usklađenim djelovanjem na rješavanju svih onih problema poglavito sigurnosnih koji često svojom složenošću i sveobuhvatnošću nadilaze nacionalne okvire. Ugovorom između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Bugarske o uzajamnoj zaštiti i razmjeni kvalificiranih podataka potpisanim dana 30. rujna 2008. godine uspostavljen je pravni temelj za osiguranje zaštite klasificiranih podataka koji zajednički nastaju ili se razmjenjuju između ugovorenih stranaka bilo da se radi o utvrđivanju isto znači stupnjeva tajnosti, obveza u pogledu nacionalnih mjera za zaštitu kvalificiranih podataka ili o određivanju nadležnih tijela za provedbu ugovora, mehanizma prijenosa i postupanja s kvalificiranim podacima, uređenja i načina posjeta i sastanaka stručnjaka te postupanja u slučaju povrede sigurnosti kao i pitanja troškova nastalih u provedbi ugovora. Radi navedenog podržavam donošenje Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Bugarske o uzajamnoj zaštiti i razmjeni klasificiranih podataka. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade RH i Vlade Republike Bugarske o uzajamnoj zaštiti i razmjeni klasificiranih podataka. Dajem na glasovanje ovaj konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 11 za i 1 suzdržanim donesen ovaj zakon.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo. Zakonom o područjima i sjedištima prekršajnih sudova u Republici Hrvatskoj sada je ustanovljeno 114 prekršajnih sudova dok je osnovano i radi 106. 8 prekršajnih sudova i to Bujama, Donjem Lapcu, Dvoru, Gvozdu, Novalji, Topuskom, Vojniću i Novom Zagrebu nije počelo sa radom. Ovako veliki broj prekršajnih sudova pokazao se neučinkovitim i preskupim za državu. Stoga je bilo nužno pristupiti procesu racionalizacije mreže tih sudova budući da provedba niza mjera strategije reforme pravosuđa ovisi i o budućoj mreži sudova u Republici Hrvatskoj. Vlada Republike Hrvatske na sjednici održanoj 9. ožujka 2007. godine sukladno usvojenoj strategiji reforme pravosuđa donijela je zaključak o započinjanju procesa racionalizacije mreže sudova u Republici Hrvatskoj. Racionalizacija sudova provodit će se spajanjem sudova iste vrste. Ovim zaključkom Vlada Republike Hrvatske je zadužila Ministarstvo pravosuđa da u okviru projekta CARDS 2003. podrška reformi pravosudnog sustava izradi prijedlog temeljem kojeg će se broj sudova smanjiti i to tako da će pojedini sudovi međusobno se spojiti. Tako je Zakonom o područjima i sjedištima sudova provedena racionalizacija kojim je broj općinskih sudova od 108 sudova spajanjem ustanovljeno 67 općinskih sudova, ovim zakonom predlaže se da se također provede i racionalizacija mreže prekršajnih sudova i to tako da se od 114 prekršajnih sudova u Republici Hrvatskoj ustanovi ukupno 59. Radi provedbe zaključka Vlade Republike Hrvatske uzeti su u obzir kriteriji koji objektivno utvrđuju broj prekršajnih sudova, s obzirom na broj predmeta u pojedinom prekršajnom sudu, njihov godišnji priliv, broj sudaca koji u pojedinom sudu obavljaju sudačku dužnost, kao i da međusobna udaljenost sudova bude manja od 50 km. Od sadašnjih osnovanih 106 prekršajnih sudova u 33 prekršajna suda radi samo jedan sudac a u 33 prekršajna suda, sudačku dužnost obnaša svega 2 suca. Također je uzet u obzir i kriterij da u prekršajnom sudu sudačku dužnost moraju obnašati najmanje tri suca, međutim, od ovog pravila odstupilo se jedino kod prekršajnih sudova na otocima gdje je zadržano da prekršajni sud može imati i manje od tri suca i to iz razloga udaljenosti otoka od kopna zbog neadekvatne prometne povezanosti kao i zbog većeg broja specifičnih prekršaja u turističkoj sezoni. A posebno vezano uz plovidbu domaćih i stranih brodica. Prijedlog ovog zakona vodio je računa da bude usklađen sa mrežom općinskih sudova i općinskih državnih odvjetništava, iako to nije bilo, moram reći primarno jer se radi o različitim postupcima koji se vode u okviru općinskih sudova a također različitim i drugačijim postupcima u okviru prekršajnih sudova. Prijedlogom zakona također se predlaže da će Ministarstvo pravosuđa osigurati radni prostor i tehnički opremiti prekršajne sudove u sjedištima koji su nastali spajanjem najkasnije do 2019. godine. Ministar pravosuđa u roku od 60 dana od stupanja na snagu ovoga zakona donijeti će pravilnik kojim će se utvrditi dinamika osiguravanja ovih uvjeta. Ministar pravosuđa također se ovlašćuje da posebnom odlukom odredi osnivanje stalnih službi izvan sjedišta prekršajnog suda do donošenja odluke da su osigurani uvjeti za rad suda u njegovom sjedištu. Dakle, i ovim zakonom kao i kod racionalizacije i spajanje općinskih sudova i ovim zakonom biti će moguće osnivati stalne službe izvan sjedišta određenog suda pa i sudačke dane gdje se to pokaže potreba za time. Dakle, želim, kao i kada smo donosili novu mrežu općinskih sudova ponoviti, ne radi se o ukidanju, radi se o spajanju. Nama daleko više odgovara da imao sudove u okviru kojih ćemo imati više sudaca, u okviru kojih ćemo imati više službenika i namještenika jer naprosto biti će svi bolje iskorišteni. Ovako kada imamo rascjepkanu mrežu gdje imamo 33 suda sa jednim sucem, 33 suda sa dva suca, teret suđenja i teret posla naprosto nije jednako raspoređen. Stoga predlažemo da Sabor prihvati ovaj zakon.
Hvala. Odbor za lokalnu i područnu samoupravu. Predsjednik odbora gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, Odbor za lokalnu, područnu i regionalnu samoupravu je na 21. sjednici održanoj 28. siječnja razmotrio Prijedlog zakona o područjima i sjedištima prekršajnih sudova sa konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada. Odbor je u smislu 140. članka Poslovnika Sabora razmatrao o predmetnom aktu kao zainteresirano radno tijelo. Predstavnik predlagatelja istaknuo je da se kod predlaganja spajanja pojedinih prekršajnih sudova vodilo računa o kriterijima kojima se objektivno utvrđuju prekršajni, broj prekršajnih sudova s obzirom na broj predmeta u pojedinom prekršajnom sudu, njihov godišnji priljev, broj sudaca, te međusobna udaljenost bude manja od 50 km. U raspravi većina odbora podržava donošenje zakona kojim se provodi racionalizacija mreže prekršajnih sudova. Prema mišljenju dijela članova odbora kod predlaganja spajanja pojedinih prekršajnih sudova nisu u cijelosti poštivani navedeni kriteriji. Vanjski član odbora gospodin Ivo Gavranić u skladu sa člankom 51. Poslovnika zatražio je da se njegovo mišljenje o predloženom spajanju prekršajnog suda u Blatu na prekršajni sud u Korčuli posebno izdvoji. Prema mišljenju gospodina Gavranića predloženo rješenje prema kojem se prekršajni sud u Blatu spaja na prekršajni sud u Korčuli nije prihvatljiv u skladu sa kriterijima niti proklamiranom politikom Vlade Republike Hrvatske da se postojeće državne institucije na otocima neće ukidati u cilju zaustavljanja depopulacijskog trenda. Nadalje, prema rečenom mišljenju gospodina Gavranića, iz istih razloga nije prihvatljivo predloženo rješenje prema kojem se prekršajni sud u Lastovu spaja na prekršajni sud u Dubrovniku pri čemu bi eventualno spajanje prekršajnog suda u Lastovu zbog prometne povezanosti u udaljenosti bilo logičnije spojiti sa prekršajnim sudom u Korčuli. Također, u raspravi je iznijeto mišljenje prema kojem je potrebno preispitati predložena rješenja prema kojima se prekršajni sudovi u Đurđevcu i Križevcima spajaju na prekršajni sud u Koprivnici, te prekršajni sud u Pagu, na prekršajni sud u Novalji. U smislu da navedeni prekršajni sudovi zadrže svoj status. Predstavnik predlagatelja izvijestio je članove odbora da će predlagatelj pozorno razmotriti iznijete primjedbe i prijedloge i u slučaju njihove opravdanosti svojim amandmanima urediti konačni prijedlog zakona. Nakon provedene rasprave odbor je zaključio većinom glasova, da se Hrvatskom saboru predloži donošenje Zakona o područjima i sjedištima prekršajnih sudova. Hvala.
Hvala. Odbor za pravosuđe, predsjednica odbora gospođa zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za pravosuđe Hrvatskoga sabora na 19. sjednici održanoj 27. siječnja 2009. godine razmotrio je Prijedlog zakona o područjima i sjedištima prekršajnih sudova sa Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 12. prosinca 2008. godine s prijedlogom da se zakon donese po hitnom postupku. Odbor je prijedlog zakona raspravio u svojstvu matičnog radnog tijela sukladno ovlasti iz članka 73. Poslovnika Hrvatskoga sabora. U uvodnom obrazloženju predstavnica predlagatelja ukratko je obrazložila predloženi zakon. Prijedlogom se od sadašnjih 114 prekršajnih sudova u Republici Hrvatskoj ustanovljava 59 prekršajnih sudova sukladno strategiji reforme pravosuđa i procesu racionalizacije mreže sudova. Kriteriji za racionalizaciju prekršajnih sudova jesu broj predmeta u pojedinom sudu, godišnji priliv predmeta, broj sudaca pojedinog suda, te međusobna udaljenost sudova. U raspravi su članovi odbora na Prijedlog zakona o područjima i sjedištima prekršajnih sudova s Konačnim prijedlogom zakona iznijeli sljedeća stajališta, prijedloge i primjedbe. Stajalište je odbora da kod uređenja područja i sjedišta prekršajnih sudova pored kriterija za spajanje sudova Ministarstvo pravosuđa treba uvažiti i određene specifičnosti posebice kada se provodi racionalizacija sudova na otocima, treba poštovati tradiciju sudstva, udaljenost od sjedišta suda kome se pripaja. Mišljenje je da konačni prijedlog ne sadrži valjane razloge zašto se u pojedinim županijama osniva više prekršajnih sudova, a u nekim samo jedan. Primjerice, na području Krapinsko-zagorske županije, Ličko-senjske županije osnivaju se tri prekršajna suda dok se na području Zadarske županije i Koprivničko-križevačke županije osniva jedan jedini prekršajni sud. S obzirom na tradiciju suda i činjenicu da Prekršajni sud u Novalji nije zaživio predlaže se u glavi IX u Ličko-senjskoj županiji osnivanje Prekršajnog suda u Pagu za područje općine Povljana, Kolan i gradova Novalja i Pag. Predlaže se u glavi XIX u Dubrovačko-neretvanskoj županiji pored predloženog Prekršajnog suda u Korčuli osnivanje Prekršajnog suda u Blatu. Predlaže se u glavi VI Koprivničko-križevačka županija pored Prekršajnog suda u Koprivnici osnivanje Prekršajnog suda u Križevcima radi velike udaljenosti između tih sudova. Predlaže se u glavi XX Međimurska županija pored predloženog Prekršajnog suda u Čakovcu osnivanje Prekršajnog suda u Prelogu obzirom na broj stanovnika i tradiciju sudstva. Pojedinačni prijedlog da Odbor za pravosuđe podnese amandman na osnivanje Prekršajnog suda u Pagu nije dobio potreban broj glasova. Većinom glasova članovi odbora podržali su donošenje predmetnoga zakona uz sugestiju predlagatelju da razmotri i očituje se o iznijetim prijedlozima i primjedbama na Konačni prijedlog zakona do donošenja zakona u svrhu poboljšanja predloženoga zakona. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe je sa 6 glasova za i 4 suzdržana glasa odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o područjima i sjedištima prekršajnih sudova. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo, predsjednik odbora gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora je na 46 sjednici održanoj 27. siječnja 2009. godine raspravljao o Prijedlogu zakona o područjima i sjedištima prekršajnih sudova s Konačnim prijedlogom zakona kojeg je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 12. prosinca 2008. godine. Odbor za zakonodavstvo podupire donošenje ovog zakona i ne protivi se prijedlogu predlagatelja da se ovaj zakon donese po hitnom postupku. A na tekst konačnog prijedloga odbor nema primjedaba i to kako nomotehničke tako ni ustavno-pravne naravi. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospođa zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. Dugi niz godina hrvatsko pravosuđe suočeno je s problemom djelotvornog funkcioniranja što je paralelno značilo i znači problem nedovoljne učinkovitosti, nezavisnosti, nepristranosti i profesionalnosti, a onda se to reflektira na cjelokupno stanje u hrvatskom društvu, gospodarski razvoj, nezadovoljstvo hrvatskih građana, sporošću dobivanja pravorijeka i općenito slikom o nedovoljnoj vladavini prava. Stoga je problem već unatrag nekoliko godina trebalo rješavati strateškim pristupom, a rezultat takvog strateškog pristupa je bilo i donošenje Strategije reforme pravosuđa koju je donijela Vlada krajem 2005. godine, a potvrdio ovaj Hrvatski sabor, odnosno primio na znanje početkom 2006. godine. Temeljni ciljevi strategije reforme bili su jačanje vladavine prava, neovisnost i nepristranost pravosudnog sustava, jačanje učinkovitosti i djelotvornosti pravosuđa kroz smanjenje broja zaostalih predmeta, ubrzavanje sudskih postupaka i rješavanja novoprimljenih predmeta. Strategija reforme pravosuđa uspješno se provodi do danas kroz strateški dokument i akcijski plan uz strateški dokument koji je donijet 2005. godine i kroz revidirani akcijski plan koji je hrvatska Vlada donijela u 2008. godini. Revidirani akcijski plan sadrži 144 mjere za provedbu strategije. Strategija reforme pravosuđa kroz akcijske planove uspješno se do sada provodi o čemu govore statistički podaci o smanjenju broja zaostalih predmeta od 2004. do 2007. za 40% odterećenje sudova tzv. nesudskim predmetima, smanjenje broja predmeta starih što se smatraju predmeti stariji od tri godine, a o tome govore i europska izvješća o napretku Hrvatske. Nakon analize uzroka neučinkovitosti hrvatskog pravosuđa u okviru Strategije reforme pravosuđa ocijenjeno je kao neophodno provođenje strukturnih promjena u cilju reorganizacije i racionalizacije sudačke mreže i državno-odvjetničke mreže u cilju smanjenja zaostataka neriješenih predmeta, racionalnog korištenja skupog sudskog sustava, rasterećenje nesudskim predmetima, razvoj sustava alternativnog rješavanja sporova i niz drugih mjera. U odnosu na mjeru racionalizacije mreže sudova utvrđeno je da se ona mora provesti na način da se osigura građanima pristup sudu, da predložena racionalizacija mreže osigura brže suđenje, učinkovitije i kvalitetnije suđenje i da ta racionalizacija bude ekonomski racionalna. U okviru projekata CARDS 2002./2003. analizirano je postojeće stanje sudova s podacima o broju sudaca, broju predmeta, sudskih savjetnika, vježbenika, službenika i namještenika za svaki sud prema okvirnim mjerilima za rad sudaca. Tada je kao rezultat jednog međunarodnog projekta utvrđen pilot projekt spajanja općinskih i prekršajnih sudova u osam gradova gdje se radilo o malim prekršajnim sudovima sa jednim sucem. Nakon analize učinka takvog spajanja pilot projekt pokazao se neuspješnim i da ne postiže zamišljene prednosti u smislu specijalizacije sudaca, uravnoteženja rješavanja predmeta, učinkovitije organizacije dežurstava, te je racionalizaciju pokazalo se valjalo provoditi spajanjem sudova iste vrste. Tada se pokazalo da sama svrha racionalizacije nije ispunjena pukim fizičkim spajanjem kojim se postiže ušteda na zgradama, grijanju, materijalnim troškovima, kadrovskim uštedama, premda je to itekako važno. Ali glavna svrha postiže se upravo objedinjavanjem tzv. sudačkih poslova, odnosno spajanjem predmeta tih sudaca radi ravnomjernijeg opterećenja sudaca i specijalizacije sudaca te mogućnosti veće fleksibilnosti u radu sudaca. Sukladno tim preporukama, Vlada Republike Hrvatske u ožujku 2007. donijela je zaključak o započinjanju procesa racionalizacije mreže sudove, spajanjem sudova iste vrste temeljem čega je u sklopu projekta KARC 2003., podrška reformi pravosudnog sustava izradilo kriterije spajanje općinskih i prekršajnih sudova. Paralelno s time, izrađen je i prijedlog racionalizacije državno-odvjetničke mreže. Zakon o područjima i sjedištima sudova donijet je u srpnju 2008. godine s početkom pune implementacije 1. siječnja 2009., Zakon o područjima i sjedištima državnih odvjetništva donijet je u prosincu 2008. i evo, sada je pred nama Zakon o područjima i sjedištima prekršajnih sudova kao završna faza racionalizacije prvostupanjskih pravosudnih tijela. Prema revidiranom akcijskom planu reforme pravosuđa u okviru projekta Poboljšanje rada u Visokom prekršajnom sudu i odabranim prekršajnim sudovima, svakako će rezultat biti podloga i prijedlog za pravilnik o dinamici fizičkog spajanja koji temeljem ovoga zakona treba donijeti ministar. Racionalizacija prekršajnih sudova uglavnom prati model racionalizacije općinskih sudova, tj. zadržava principe i kriterije toga spajanja, dakle uzima u obzir broj predmeta u pojedinom prekršajnom sudu u odnosu na broj sudaca, priliv predmeta, međusobnu udaljenost sudova uz uvažavanje zemljopisnih specifičnosti i prometne povezanosti, poglavito u odnosu na otoke i na razvoj otoka. U sustavu zadržava one prekršajne sudove u pravilu koji prema prilivu predmeta imaju predmeta za najmanje 3 suca. Zbog svih tih razloga, Hrvatska demokratska zajednica podržati će donošenje ovoga zakona u cilju postizanja ciljeva racionalizacije sudačke mreže, a to su upravo ravnomjerno opterećenje sudaca predmetima, brže rješavanje zaostalih predmeta, ubrzanje sudskih postupaka, mogućnost specijalizacije sudova i rješavanje sporova u razumnom roku. Mi čvrsto vjerujemo da će ova racionalizacija mreže prekršajnih sudova zasigurno polučiti namjeravane rezultate zajedno sa drugim mjerama koje su predviđeni akcijskim planom, revidiranim akcijskim planom u strategiju reforme pravosuđa, a prije svega tu mislim i rezultate nakon početka primjene novog Prekršajnog zakona kojega smo donijeli u ovom Saboru prošle godine i gdje imamo prve statističke pokazatelje da je broj priliva prekršajnih predmeta na prekršajne sudove smanjen za 25%, što numerički iznosi 120 tisuća predmeta, od čega naravno sada u prvoj fazi manji dio na Visoki prekršajni sud jer još nije u postupku, ti predmeti nisu došli do tamo, a rezultat je to uvođenja svakako u prekršajni postupak obvezatnog prekršajnog naloga i povećanje mogućega limita za fakultativni prekršajni nalog. Stoga podržavamo donošenje ovoga zakona kao jedne od kvalitetnih mjera uz Strategiju reforme pravosuđa. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Pa samo dva navoda ću ispraviti. Gospođa Lovrin je rekla da pokušaj spajanja, odnosno spajanje prekršajnih sudova s općinskih sudova nije dalo rezultate. Dalo je nažalost rezultate i to protuustavne rezultate jer upozoravali smo vladajuće da spajanje općinskih i prekršajnih sudova i to mimo zakona je kršenje Ustava par exellance i uopće ustrojstva sudbene vlasti. Još egzistira naša tužba pred Ustavnim sudom, ali Ustavni sud ima inače običaj da rješava naše tužbe … [[Govornica se ne razumije.]] , dakle samo zakonodavac i počesto Vlada prvi uvide da su takvi zakoni protuustavni pa ih onda povuče iz procedure, odnosno prestanu se primjenjivati. To je jedna stvar. Druga, smanjenje broja prekršajnih sudova nije smanjen priljev kod Visokog prekršajnog suda koji jednostavno više ne zna što da radi sa zagušenjem, nema popune i dalje sudaca, dakle zadnje popune koje su izvršene praktički izvršene su do 2004. godine, a Visoki prekršajni sud jednostavno predmeti su već čim dođu tamo osuđeni na propast, osuđeni su na zastaru, a država tu gubi ogromna sredstva jer u tim prekršajnim predmetima leže kazne, odnosno odluke koje se tiču državnog proračuna prije svega. Eto, tu bi trebalo nešto također i učiniti.
Klub zastupnika HNS-a, gospodin zastupnik Željko Vincelj. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. U srpnju prošle godine ovdje u Saboru bez glasova većine oporbe prihvaćen je sličan zakon, ali koji se odnosio na sudove. Podsjećam, Zakonom o područjima i sjedištima sudova ukida se četrdesetak posto sudova u Hrvatskoj, pa ćemo ubuduće imati 67 umjesto 108 općinskih sudova. HNS je žestoko reagirao na ukidanje sudova kao prve mjere koja je od strane Vlade ponuđena Saboru u kontekstu reforme pravosuđa jer ukidanje bilo čega, a pogotovo mjesta gdje se građanima i više od stoljeća dijelila pravda, treba biti rezultat pomne, detaljne, sveobuhvatne analize zašto nešto mijenjamo, koliko košta promjena, koji su pozitivni efekti promjena. Rez, operacija, krv mora biti zadnji, a ne prvi postupak u ozdravljenja. Prije rezova moramo dobiti analize, snimanje, dijagnozu bolesti, neke druge lijekove, a nož dolazi na kraju. Mi smo nažalost u reformu pravosuđa prvo krenuli nožem, dakle stvari su postavljene i okrenute naglavačke jer to je trebala biti zadnja mjera iz područja pravosuđa o kojoj bi mi u Saboru trebali raspravljati. Prije toga bi trebali dobiti potpuni koncept, strategiju, ciljeve, rokove i izvršioce mjera u reformi pravosuđa iz čega bi bilo jasno i poželjno da neke sudove moramo ukinuti. Ukidanje sudova trebala je biti mjera koja bi uslijedila tek nakon višegodišnje primjene i analize primijenjenih promjena u pravosudnom sustavu. U prosincu prošle godine ovdje je izglasan zakon kojim se ukinulo 8 općinskih državnih odvjetništava, pa će ih na kraju ostati ukupno 55. Naša tadašnja konstatacija bila je, blago nama ako su oni nedvojbeno višak i ako nema nikakvih drugih problema i potrebnih promjena u funkcioniranju državnog odvjetništva u Hrvatskoj koje bi trebali rješavati prije ukidanja tog viška. Na žalost, ima drugih i procesnih i materijalnih problema u funkcioniranju državnog odvjetništva. Naime, upaljena je crvena lampica na području stanja kadrova u državnom odvjetništvu. Na kraju 2007. godine bilo je nepopunjeno 400-tinjak radnih mjesta u državnom odvjetništvu ili 30% od ukupno zaposlenih tisuću 416. Bez popune upražnjenih mjesta kvalitetnim i motiviranim državnim odvjetnicima i zamjenicima, državno odvjetništvo neće moći obavljati poslove koji su svaki dan sve složeniji i zahtijevaju sve više posebnih znanja. I bit će kočnica reformi pravosuđa, generator novih problema a ne čimbenik bržeg rješavanja postojećih problema. Znamo zašto je to tako. Jer je nezadovoljavajući materijalni položaj državnih odvjetnika, službenika i namještenika čije plaće su male u odnosu na odgovornost posla koji obavljaju. Još mnogo druge probleme treba rješavati prije ukidanja odvjetništava. Većina poslovnih prostora državnih odvjetništava je dotrajala, nužna su investicijska ulaganja, uredski namještaj dotrajao, informatička oprema zastarjela, dotrajale su ili čak tehnički zastarjele i instalacije u uredima. Ne mogu se nabavljati potrebna vozila neophodna za rad državnih odvjetnika, nema čak ni informatičkih programa nužnih za praćenje predmeta, ali i za nadzora nad radom državnih odvjetništava. Ako je igdje potrebna onda je to ovdje edukacija.
Kolega, oprostite možda se radi o maloj zabuni. Ovo je Konačni prijedlog Zakona o područjima i sjedištima prekršajnih sudova. Vi govorite o državnim odvjetništvima.
Ne, ne to je samo uvod u ono … /Govornik se ne razumje./ …
A to je uvod. Dobro ispričavam se.
Stravična je rečenica o izvješću o državnim odvjetništava u Republici Hrvatskoj. Bez osnovnih programa i njihovog daljeg razvoja državno odvjetništvo kao cjelina će se naći u velikim teškoćama, posebno u svezi učinkovitog suzbijanja korupcije, gospodarskog kriminaliteta, zaštite imovine Republike Hrvatske, te u svezi posebnih zadaća u sprječavanju terorizma. To su ogromni problemi o kojima se treba razgovarati prije nego što uzimamo škare u ruke i režemo. Mi prvo ukidamo, umjesto da popravljamo, razvijamo i stvaramo. Predlagač ukidanja odvjetništava je rekao, režemo tamo gdje nema dovoljno predmeta, posla, zadržane odvjetnike. Ali zato postoji instrument preraspodjele dodjele posla iz nekog drugog državnog odvjetništva kojega ima viška, a ne ukidanje pravne institucije u nekom gradu. Zašto nitko ne želi reći da je problem pravosudnih institucija u Zagrebu? Pa nećemo problem nefunkcioniranja službi u Zagrebu riješiti ukidanje sudova u Lici ili Zagorju ili pak ukidanjem državnih odvjetništava u Slavoniji ili Istri. Ili to predlagač misli da je Europi prodao dobru fintu, zadovoljio formu, popunio papir tzv. djelatnim, efikasnim, poboljšavajućim mjerama u ovom segmentu pravosuđa. Ako tako misli vara se, jer takvim mjerama mi driblamo sami sebe. To je na žalost magla, to je privid, to je zabluda, ali cijenu čega plaćaju građani Republike Hrvatske, a ne oni koji to predlažu. Zakon o područjima i sjedištima državnih odvjetništava u prosincu prošle godine i sada ovaj Zakon o područjima i sjedištima prekršajnih sudova kojim se ukida 47 od 106 aktivnih prekršajnih sudova, samo prate onaj o sudovima iz svibnja prošle godine. tamo gdje smo ukinuli sud ne treba nam ni državno odvjetništvo, ne treba nam ni prekršajni sud. Malo koga zanima dobivamo li uopće s time što ili samo gubimo, jer i pravosudno osoblje iz ukinutih sudova i osoblje iz ukinutih državnih odvjetništava i prekršajnih sudova selit će se u neki drugi grad do kojeg će većina njih naravno morati putovati, ponekada i bez mogućnosti javnog prijevoza u kojem će se trebati dograditi ili potpuno na novo izgraditi prostori za njih, nabaviti nova oprema u kojem će neko vrijeme imati smanjenu radnu efikasnost zbog potrebe prilagodbe na novu radnu sredinu. Putovat će na posao u neki drugi grad, a istovremeno će državni odvjetnici ponovno odlaziti u svoj grad u kojem su ukinuti na izvide za kaznena djela, a suci za prekršaje barem u nekim slučajevima na uredovne dane na mjesta u kojima su prije radili, a sada će im ovim zakonom biti ukinuti sudovi. Rekli bi mi Zagorci sim, pa tam. I vjerujte mi to nije zagorski izraz za racionalni postupak. Naprotiv, to je pogrdan izraz za nekoga ili nešto što je ispalo glupo bespotrebno. A sim, pa tam u funkcioniranju državnog aparata gospodo košta i vremena i živaca i novaca. Naime, treba reći i da nitko neće izgubiti posao. Ni suci ukinutih općinskih ili gradskih sudova, ni državni odvjetnici, ni prekršajni suci. Ionako se tvrdi da ih ima premalo. Dakle, i nakon selidbe ćemo ih trebati plaćati i nakon selidbe će imati režijske troškove. Svemu tome treba još dodati troškove njihovog putovanja na posao u novi grad i svakodnevnih odlazaka na izvide u mjesta iz kojih smo ih ukinuli. Nitko ovdje govori što će biti sa javnim bilježnicima u mjestima u kojima se ukida sud ili državno odvjetništvo ili sada prekršajni sud. Stavit će ključ u bravu, naravno. Znate sada bi još samo trebalo otvoriti dilemu, pa treba li nam onda i policija u tim mjestima gdje više nema ni suda, ni državnog odvjetnika, ni suca za prekršaje, ni javnog bilježnika. Rješavamo li mi ovim potezima uzrok ili posljedicu i u kakav položaj dovodimo građane? Ljudi žele jeftinu, brzu i učinkovitu pravdu, ali i dostupnu. Ne žele da ih tjeramo u nekoliko desetaka kilometara udaljenija mjesta s kojima često nisu niti povezani javnim prijevozom. A kada će tamo doći vidjet će svog suca iz svog mjesta u kojem živi i u kojem se pravda dijelila možda više i od stoljeća pol, koji se preselio u drugo mjesto u drugu zgradu, samo se sudski predmet prošetao i stvorio novi bijes našeg građanina, jer je izgubio više vremena, živaca i novaca. A posao je možda izgubio i onaj javni bilježnik koji je radio u mjestu u kojem se sud ukida, jer bez suda teško da i on može opstati. Je li Vlada Republike Hrvatske dobro odvagnula dobre i loše strane ukidanja lokalnih sudova, državnih odvjetništava i sada prekršajnih sudova. Kolege zastupnici, jesmo li u materijalima na našim stolovima u sva tri ova zakona vidjeli analizu učinaka ukidanja sudova. Nismo vidjeli ni osnovnu a kamoli ozbiljnu, pomnu, detaljnu, sveobuhvatnu analizu. Zašto nešto mijenjamo, ukidamo, koliko košta promjena, koji su pozitivni efekti promjena? A sve da se ne dogodi kontra efekt da ne ubijemo kravu radi kilograma mesa. Da se takva analiza napravila ne bi se moglo dogoditi da 2007. godine Vlada dostavi Saboru prijedlog zakona o ukidanju pet općinskih i pet prekršajnih sudova a 2008. zakone o ukidanju 41 općinskih ili gradskih sudova i 47 prekršajnih sudova. Pazite, sa 5 na 41 odnosno 47 ukinuta suda. Pa kakve su to vizije i kojih stručnjaka? Koje su to analize danas takve a za godinu dana devet puta drukčije? Može li Vlada tvrditi da će ukidanje 40-tak posto općinskih, gradskih i prekršajnih sudova, dovođenje u lošiji položaj fizički i psihički i u povećane troškove preko milijun stanovnika naše zemlje rezultirati bržim i efikasnijim dijeljenjem pravde. Mi mislimo da ne i ponavljamo da je to kozmetička mjera koja bi trebala dati privid akcije, koja će rezultirati velikim nezadovoljstvom građana a neće bitno doprinijeti bržem i efikasnijem sudstvu.
Hvala. Klub IDS-a gospodin zastupnik Marin Brkarić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo, što se tiče samog Prijedloga zakona o područjima i sjedištima prekršajnih sudova činjenica je da se od 114 znači smanji broj sudova na 59 što je smanjenje ja bih rekao ukidanje neovisno što je ovdje rečeno spajanje za oko 50%. Isto tako, činjenica je da je ministar pravosuđa rekao da ćemo raditi rezove skalpelom a u ovom slučaju čini mi se da to činimo mačem iako se nekad i mačem dijelila pravda. No, svakako ovdje su naznačeni i kriteriji kojima se predlagač rukovodio. Rukovodio se kriterijima i broja sudaca i prilivom odnosno brojem predmeta i udaljenosti između pojedinih prekršajnih sudova. I čini mi se da iako ono što je osnovno mi nemamo nikakve pokazatelje u ovom materijalu koliki je broj predmeta u pojedinom prekršajnom sudu, koliki je godišnji priliv, koliki je broj sudaca. Znači, možemo samo vjerovati da je predlagatelj ove podatke da tako kažemo kvalitetno i primijenio na postupak ukidanja sudova. Mi kao Klub zastupnika IDS-a ne možemo se složiti sa ovim prijedlogom zakona. Mislimo da koliko god možemo podržati reformu pravosuđa u kontekstu jedne i efikasnosti i sudske i pravne zaštite i osiguravanja sudske zaštite u razumnom roku, i povjerenje građana u pravnu državu, u vladavinu prava ali zasigurno ovakva racionalizacija mreže prekršajnih sudova nije prilog a nije prilog ja bih rekao prije svega racionalizaciji. Reći ću iz kojeg razloga. Evo, spomenut ću Prekršajni sud u Labinu koji se prema ovom prijedlogu zakona ukida, koji ima prosječan godišnji priliv od tisuću 800 predmeta i činjenica je da ako tražimo da građani grada Labina, znači njih tisuću 800, ako tome pridodamo i podnosioce prekršajnih naloga i eventualne svjedoke, znači njih 3, 4 tisuće mora putovati 40 kilometara. Postavljam vam pitanje racionalizacije. Ti građani će biti izloženi dodatnim troškovima, znači troškovima i putovanja a s druge strane i troškovima mi svi zajedno kao država izostanka s posla i mislim da će se time samo postupak poskupiti. Ne poštuje se ono načelo ekonomičnosti postupka. Nadalje, što se tiče Prekršajnog suda u Labinu gdje smo mi dali i amandman nije provedeno načelo da sjedišta prekršajnih sudova se usklađuju sa mrežom općinskih sudova jer Općinski sud u Labinu kao takav djeluje. Broj predmeta već sam spomenuo godišnje prosječno iznosi tisuću 800 predmeta. Isto tako, moram reći da je to jedini sud na istočnoj obali Istre i s druge strane na turističkom području a znamo da je i jedan povećani priliv predmeta upravo za vrijeme turističke sezone. Ažuran je u svom radu i s druge strane ima svoj prostor odnosno prostor u vlasništvu Republike Hrvatske pa nisu potrebna nikakva ulaganja za razliku od predlagača koji kaže da će za provedbu ovog zakona u državnom proračunu biti potrebno osigurati dodatnih 45 milijuna ili 45 milijuna i 200 tisuća kuna. Evo, to je ono što isto tako spomenuo bih i Prekršajni sud u Buzetu koji se isto ovim prijedlogom zakona ukida. Mislim da nije potrebno govoriti da njegova nadležnost je za područje općine Lanišće i grada Buzeta a to su upravo područja od posebne državne skrbi odnosno brdsko-planinska područja. I možemo reći ono što je granično područje sa Republikom Slovenijom i zasigurno potreba jednog takvog suda je isto tako utemeljena. Evo, ono što je osnovno, mi možemo podržati ovaj zakon samo u slučaju da se prihvate naši amandmani koje smo uložili a mislim da ovaj zakon u cijelosti nije u prilog racionalizacije mreže sudova jer racionalizaciju moramo gledati ne samo kroz ukidanje sudova nego i kroz to da će naši građani ja bih rekao građani Republike Hrvatske pa i državljani ostalih država koji su naši gosti biti izloženi značajnim dodatnim troškovima a to su prije svega troškovi putovanja u druga mjesta, udaljenija, znači ne pridržavamo se onog temeljnog načela, načela ekonomičnosti postupka. Evo, predlažem da se amandmani naši prihvate i u tom slučaju mi ćemo moći podržati prijedlog ovakvog zakona a vjerujem da će amandman biti daleko više jer ima još novih nelogičnosti u drugim dijelovima Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Klub SDP-a, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Učestali prijedlozi zakona iz Vlade, iz resora Ministarstva pravosuđa o pripajanju i okidanju sudova proglašeni su petom i šestom brzinom reforme pravosuđa. Dakle, ovo je mjera koja treba u javnosti figurirati dakle, kao nešto što će riješiti sve probleme, prije svega što će riješiti predmete na tim sudovima po genijalnoj zamisli, ako se ukine sud, mi smo se riješili svih problema, nema ni stranaka, nema ni predmeta. U vremenu kada još uvijek imamo ogroman broj zaostataka, generalno i općenito govoreći kada je i dalje ogroman priliv na pravosuđe, govoriti o ukidanju pojedinih sudova ravno je govoriti o epidemiji dakle i ukidanju bolnica i zdravstvenih usluga. Jedino dobro što se od ovog prijedloga može dogoditi i što će se sigurno dogoditi da se taj zakon neće niti primijeniti, odnosno da ćemo samo imati promjenu ploče koju nitko živ osim rijetkih prolaznika nije uočio na tim već spojenim sudovima. Naime, ukidali su se, evo nedavno stupio je na snagu i Zakon o ukidanju općinskih sudova. I da vidite to na jednom primjeru kako ukidanje općinskih sudova, također kao jedna mjera par excelanse ubrzanja reforme pravosuđa funkcionira. Evo vam na primjeru Biogradskog općinskog suda koji se pripojio općinskom sudu u Zadru. Taj zakon je stupio na snagu, što se promijenilo? Ploča i to je trošak te reforme gdje piše općinski sud u Zadru, ispostava Biograd na moru i doslovno ništa se nije promijenilo. Iste strane, dapače dolaze i nove, novi postupci. Nešto što je nedopustivo za jednu ozbiljnu državu, nije se promijenila niti administracija, tj. statistika. To je neoprostivo. I kakvo je ovo više kazalište, izbacivanje magle za domaću publiku, za javnost, to u javnosti više ne prolazi, Europa očito to vidi, bolje izgleda nego mi, ali vide to i naši građani. I ja mislim da je prvenstveno za jednu odgovornu vlast da prestane tretirati građane kao neuku cirkusnu publiku. Ozbiljna su vremena i zahtijevaju ozbiljno i odgovorno ponašanje. Vidite, govoriti o reformi pravosuđa da se spojio sud, a da se ništa nije promijenilo, pa to je neodgovorno. Da statistiku niste uspjeli, dvije bar bilježnice odvojiti pa reći evo u Zadru se vodi za općinski sud u Biogradu, odnosno da je to ispostava Biograd, niti to niste bili kadri učiniti. A reforma ide, ukidali su se sudovi. Pa dajte malo, ovo su preozbiljne stvari da bi se na ovakav način mi mogli raspravljati. Dakle, smijeh, ignirancija i tako, oni se obično događaju znate kada u carinskom prekršaju ili nekom ozbiljnijem deliktu, dakle, od carinika uhvaćenih se smije ili se napadno smije. Dakle, jedna određena nelagoda sigurno je prisutna. Vi gospodine Kunst budite pristojni, budite pristojni i nemojte ovdje dobacivati i vrijeđati. Izvolite dignuti pločicu pa recite što mislite, jasno i glasno.
Nemojte polemizirati kolegice sa zastupnicima.
A gospodine predsjedniče, to je moje pravo, kada vi ne reagirate, reagirati ću ja. Kao što će i građani morati reagirati jer ne reagira vlast. Evo vidite koliko ide ozbiljnost, molim vas, dozvolite da govorim, u ocjeni sredstava potrebnih za provođenje zakona navodi se da su osigurana za 2009. godinu ova sredstva 45 milijuna i 200 tisuća kuna. Zatim sljedeća rečenica: "U razdoblju do 2020. godine u Državnom proračunu Republike Hrvatske osigurati će se sredstva za provedbu ovoga zakona.". Dajte više konačno kada nešto radite recite u kojem razdoblju i koliko sredstva imate i koliko će to građane koštati. Nikada to još od ove vlasti nismo saznali. Koliko će trajati njezine izvedbe i koliko će to koštati. Evo primjer, evo primjer slučaj prekršajnog suda u Pagu kojeg je ova vlast naumila ukinuti. Naravno da je to diglo na noge građane Paga i pitaju se pod čijim je to utjecajem učinjeno i zbog čega. Naime prekršajni sud u Pagu egzistira prije 6 stotina godina u gradu Pagu su bila dva suca. Ne zaboravimo da je pravna povijest dio naše kulture, kulture hrvatskoga naroda. I dakle, i ne ukidaju se tek tako sudovi kao što se vadi pokoji gnjili zub, nego onda gdje zaista je … [[Govornik se ne razumije.]] takav da taj sud nema nikakvog posla. Mi imamo odredbu zakona koju je evo i ova vlast hvalila, koji je bio pripremljen davno, prihvaćen je ovdje zakon jednoglasno da upravo u vremenu i te krize predmeta, dakle, da imamo veliki broj predmeta, da manje opterećeni sudovi prihvaćaju te predmete drugih sudova. Onda kakav je smisao te odredbe i tog zakona ako se ukidaju manje opterećeni sudovi, ali ovi koji se i ukidaju nisu manje opterećeni nego i jedini koji postoje. Pa tako imate takav apsurd, dovodi jednostavno do apsurda da se sud u Pagu koji postoji ukida, a osniva se sud u Novalji u drugoj županiji koji ne postoji. Nego ga treba tek ustrojiti. Pa gdje je to racio postupanja. Nešto što ima postoji, ima svoju administraciju, stranke, ogromno područje, nitko ne govori da čak i u Novalji ne treba biti sud i neka se sud i ustroji, prekršajni, isto ne znam kakvi troškovi. Ali je li normalno da Zadarska županija ima, ostaje samo na jednom jedinom prekršajnom sudu? Pa gdje će onda biti smješteni ovi ako se i provede ovaj. Dakle, jedino je šansa da se ne provede kao što se i ne provode ni sada ovakvi zakoni. Gdje ćete smjestiti? Nemate, jedva da smo osigurali prostor i to jedne pristojne uvjete novog suda u Zadru za Trgovački i Prekršajni sud. Šta sada i od tog reda treba praviti iznered? Naravno da je i tadašnji, sada više nije tadašnji gradonačelnik reagirao, oglušili ste se. Pa ja mislim da je pitanje pristojnosti i elementarne kućne pristojnosti da ne govorim kako vlast mora komunicirati prije svega sa gotovo svugdje u Europi već priznatom četvrtom granom vlasti lokalnom samoupravom. Da njih nitko ni za što ne pita. Hoće preko “Zanzibara“ saznati što će se dogoditi i kakve mjere i kako se oni moraju organizirati? Pa to je nedopustivo. Takav stupanj bahatosti viđen je samo 1999. godine ali koji onda izaziva i navještaj novog valjda vremena. Je li moguće da predsjednik suda saznaje preko medija da se ukida njegov sud? Jel' je to poštivanje sudbene vlasti? To je bahatost. O tome također govori i predsjednik prekršajnog suda ili očito tih predsjednika se treba lišiti pa onda ćemo i ukinuti sud, pa ćemo pripojiti ovdje, ondje kako bi eto morali raspisati oglas, natječaj za novog predsjednika sudova jer je bilo i takvih situacija. Dakle, u vremenu kada pravosuđe i dalje trpi pod velikim teretom prije svega i neriješenih predmeta ali i drugih poteškoća evo vlast se naumila baviti uprizorenjem da se nešto događa, a na ovaj način ono što je najbolje što se može dogoditi jeste da se ne dogodi ništa. Evo pojedini zastupnici iz kluba SDP-a pripremili su amandmane vrlo ozbiljne koji opravdavaju dakle ostanak nekih prekršajnih sudova, prije svega rukovodeći se mjerodavnim, objektivnim pokazateljima koje su proizašle iz administracije tih sudova, iz lokalnih samouprava. I još nešto da se ovdje svi skupa, da bude izvan svake sumnje. Mi u klubu SDP-a također smatramo da treba racionalizirati mrežu sudova i svih vrsta sudova i svih razina sudova. To čak nije ni upitno ja mislim i kod pojedinaca ovdje u pojedinim klubovima, ni kod našeg građanstva. Ali onda i sve dotle dok ne budu riješeni zaostaci, dok ne bude priliv na jednoj prihvatljivoj razini za sve sudove dotle ova mjera i kad je osmišljena je u svakom slučaju preuranjena i to nije prioritet reforme pravosuđa. Prioritet reforme pravosuđa je borba protiv korupcije i organiziranog kriminaliteta i da vlast omogući sudbenoj vlasti da radi slobodno svoj posao, da makne ruke sa neovisnosti pravosuđa. Jer pitanje dakle i ono što je bio nekakav začetak neke samosvojnosti i vjere u sebe bit će poljuljan. Dakle, evo mi u klubu SDP-a držimo da u sadašnje vrijeme, dakle na ovakav način mijenjati zakon gdje nisu na kraju krajeva ni osigurana sredstva je preuranjeno. Ali u svakom slučaju podrška ili ustezanje našeg glasa za ovaj zakon ovisit će i o prihvaćanju naših amandmana. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo u ovom vehementnom govoru izrečeno je niz netočnosti, ali ja ću se ograničiti samo na jednu. Pa je tako bilo rečeno da se stupanjem na snagu odredbe o spajanju općinskih sudova nije dogodilo ama baš ništa, nego su samo promijenjene ploče na sudovima. To nije točno i mene čudi kako uvažena zastupnica Antičević-Marinović to ne razumije, a trebala bi razumjet da se dogodilo jako puno supstancijalno jer smisao racionalizacije kao što sam rekla nije spajanje zgrada, već je upravo smisao objedinjavanje sudskih predmeta i sudaca u jednom sudu radi ravnomjernog opterećenja mogućnosti edukacije i specijalizacije sudaca u cilju bržeg rješavanja predmeta. A o tome kako građani se štite i stalno se misli na dobrobit građana rekao je predsjednik ove stranke pokojni da građani, pa je to poučak vjerojatno da je građanima dobro, ali to oni ne znaju kako im je dobro i ne osjećaju. A kako je građanima pokazali su na izborima 2003. i 2007. godine.
Kolegice Antičević, malo prije ste kada ste govorili ovdje tražili zaštitu od mene jer da vam netko upada u riječ, jer da vam zastupnik Kunst upada u riječ [[Upadica: Nije upadao nego je vrijeđao.]] Vrijeđao, jel'? A vi mislite za sebe da ste vi izvan ovoga Sabora, da pravila jedna vrijede za vas, a sve za druge vrijede druga pravila. Vi dakle mislite da vi možete dobacivati, a onda je to u redu. A ako netko drugi dobacuje onda vas to smeta, a ovo vas ne smeta. Pa dajmo jedanputa, nemojmo dvostruk, trostruka, stostruka mjerila imati. Evo opet sada! To je dobar slogan i ja ga podržavam. Državni tajnik, Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo. Pa racionalizacija je jedan bolni postupak i to je nešto što smo se svi složili kad smo išli u racionalizaciju mreže općinskih sudova da to moramo provesti. Ja ću samo reći jedan podatak. Francuska koja ima 65 milijuna ljudi ona ima 180 ovih prvostupanjskih općinskih sudova. Sada je kod njih na dnevnom redu racionalizacija, gdje sa 180 pokušavaju doći na 160. Mi koji imamo 4 i pol milijuna ljudi imali smo jučer, znači do 1.1. 108 ili 109 općinskih sudova. Doista je veliki nesrazmjer broja ljudi, broja sudova i ono što smo i kod općinskih sudova govorili, u okviru tako malih sudova niti su nam suci, niti su nam službenici pravilno i dobro iskorišteni. I zato moramo stvoriti malo veće jedinice, malo veće sudove u okviru kojih će se puno bolje rasporediti taj teret suđenja i teret svih ostalih onih administrativnih poslova koji su u jednom sudu obavljeni. Ovaj prijedlog zakona, ja ne kažem da smo možda sve pogodili jer kakvu god mi mrežu prekršajnih sudova napravili, uvijek će biti argumenata da smo trebali nešto spojiti ovako ili onako. Zato, evo i kolegica Antičević je rekla, podnijeti su amandmani, mi ćemo vrlo pomno sve amandmane proučiti i vidjeti ono što je prihvatljivo, vjerojatno i prihvatiti. Ali ono u što moramo ući. Imamo dakle 33 suda koji imaju jednog suca za prekršaje. Sljedeća 33 imaju 2 suca za prekršaje. Mi smo u okviru reforme pravosuđa donijeli novi zakon o prekršajima. Efekti tog zakona se itekako vide, broj predmeta nam na sudovima pada. Zašto nam pada? Zato što predmeti ne dolaze na prekršajni sud, već se rješavaju na onoj instanci prekršajnim nalogom. Mi imamo za prošlu godinu već 25% predmeta manje nego što smo imali godinu dana prije. Zastaru, rok zastare smo produžili. Dakle, nama u budućnosti ono što očekujemo je znatni pad predmeta na tim prekršajnim sudovima i zato smatramo da je potrebno napraviti jednu puno drugačiju, bitno drugačiju mrežu tih sudova gdje ćemo imati, znači barem 3 ili 4 suca koja ćemo moći, pa slat na suđenje i ove službe izvan suda, pa i tamo gdje ćemo odrediti sudačke dane i neće biti ovo što je rečeno da ćemo mi građanima ovdje željeti da oni idu ne znam koliko desetaka kilometara dalje, nego zapravo želimo te ljude što je moguće bolje iskoristiti u procesu odlučivanja. Ovo se ne mogu složiti, gledajte sa tezom da smo sa 1.1. dobili novu mrežu općinskih sudova gdje se apsolutno osim promjene ploča ništa nije promijenilo. To je netočno. Kao prvo, nisam siguran da je baš u redu nakon mjesec i pol dana da uopće procjenjujemo funkcioniranje te mreže sudova. Znate, mjesec i pol dana je kratko razdoblje da bismo mi sada analizirali je li to dobro ili to nije dobro. Ali ono što vas uvjeravam, dosta smo mi tih sudova koji su spojeni obišli i manje-više vršitelji dužnosti predsjednika tih sudova itekako pozdravljaju ovu novu organizaciju i već sada sa tim kadrovima raspolažu na način da tamo gdje im je falilo službenika sa onoga drugog suda dovode ih ovdje, popunjavaju te praznine, itekako bolje raspolažu sa sucima i službenicima koji su nam bili jučer u sustavu, ali jučer gdje rascjepkanosti sustava naprosto su bili neiskorišteni i ovo što smo željeli sa općinskim sudovima itekako daje rezultate. Svi ovi spojeni sudovi gdje ste rekli da nema statistike, itekako ima. Imamo elektronske upisnike na svim tim sudovima i ovo o čemu je kolegica Antičević govorila Biograd-Zadar. U Biogradu i taj predsjednik suda do jučer, i ti suci, oni su dio sustava i dio su Općinskog suda Zadar. I imaju jedinstveni upisnik i ako je falilo sudaca i službenika u Biogradu, vjerujte mi vršitelj dužnosti ili novi predsjednik Općinsko suda u Zadru itekako će tamo poslati ljudi koji će na tim predmetima raditi i obrnuto, ako su ovdje bili neiskorišteni u Biogradu, a u Zadru ih manjka, itekako će iz Biograda tih 20-ak kilometara doći i raditi će u Zadru. I to je smisao racionalizacije. Da baš ništa nije učinjeno i da mi puštamo maglu, nije jedino racionalizacija i nova mreža sudova, nije to jedina mjera koja će dovesti sutra i danas do kvalitetnijeg i boljeg suđenja. Mi smo donijeli cijeli niz zakona koji moraju zaživjeti i čija implementacija je u tijeku. Ja ću reći upravo izmjene Zakona o parničnom postupku, donijelo smo novi Zakon o kaznenom postupku, upravo to da bismo građanima olakšali pristup sudu donijeli smo Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći koji sa 1.2. ove godine počinje živjeti. Dakle, cijeli niz mjera smo poduzeli kako bismo došli upravo do onoga što naši građani žele. Njih vjerujte mi, ja mislim da ne zanima koja je to ploča na nekakvoj zgradi, da li je to sud tog mjesta ili je to ispostava nekakvog drugog suda, ja mislim da njih zanima da oni dođu i da što je moguće prije zaštite svoje pravo i zaštite svoj interes i to je ono čemu mi težimo. A znate, što se tiče gustoće i što se tiče te mreže, ovo što je kolegica Antičević rekla da mi sad želimo ukinuti sudove, pa ćemo ukinuti predmete, to naprosto ne stoji. Predmeti i dalje ostaju u radu, međutim u jednom drugačije, mi se nadamo puno boljem i puno efikasnijem sustavu. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a, gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Proces racionalizacije mreže sudova ili kako se to zaključkom Vlade kaže i postupak spajanja sudova iste vrste završen je. Započinjemo spajanje prekršajnih sudova u Republici Hrvatskoj, odnosno njihovo ustanovljenje. Ono o čemu najviše raspravljamo danas i na što se uglavnom pozivamo, to su kriteriji koji se uzimaju u obzir prilikom utvrđivanja novog broja prekršajnih sudova u Republici Hrvatskoj pa tu uglavnom navodimo broj predmeta, godišnji priliv predmeta, broj sudaca kao i udaljenost sudova koja bi trebala biti manja od 50 kilometara. No zaboravljamo na neke povijesne činjenice i neku možemo reći saživjele u praksu sudovanja u nekim našim gradovima, pa tu posebno ističem grad Križevce i grad Čazmu. Naime, pored tradicije postojanja suda u Križevcima i suda u gradu Čazmi koja je daleko dulja od okolnih sudova koji bi prema ovom prijedlogu zakona ostali djelovati treba uzeti u obzir i činjenicu da Prekršajni sud u Križevcima pored grada Križevaca pokriva i područje okolnih općina i to Sveti Ivan Žabno, Sveti Petar Orehovec, Gornju Rijeku i Kalnik, a to je cjelokupno područje koje ima negdje oko 38 tisuća stanovnika, kao i sud u gradu Čazmi koji pokriva Općine Štefanje i Općine Ivanjsku. Isto tako kod pripajanja Prekršajnog suda u Križevcima, sud u Koprivnici, ne bi se mogli u obzir uzeti kriteriji prema kojima je u prijedlogu spomenutog zakona utvrđen broj prekršajnih sudova kao što je to broj predmeta u pojedinim prekršajnim sudovima, njihov godišnji priliv, broj sudaca koji u pojedinom sudu obavljaju sudačku dužnost, kao i međusobna udaljenost sudova manje od 50 kilometara. Također ističemo da bi sud u Koprivnici bi 60-ak kilometara udaljen za stanovnike rubnih općina županije i to općina Gornja Rijeka i Kalnik, a koje su ujedno ili po određenim statističkim mjerilima spadaju u najsiromašnije općine u županiji, te bi njihovim stanovnicima sigurno putovanje u Koprivnicu predstavljalo velike poteškoće, odnosno veliki problem. Što se tiče pak broja predmeta u sudu, odnosno njihovog godišnjeg priliva, te na osnovu toga broja potrebnih sudaca, Prekršajni sud u Križevcima po oba kriterija zadovoljava da bude uvršten u novi zakon. Naime, Prekršajni sud u Križevcima je 2006. godine zaprimio 5 tisuća i 60 predmeta, 2007. godine zaprimio je 4 tisuće 930 predmeta, a 2008. godine zaprimio je 3 tisuće 732 predmeta. Na osnovi broja priliva predmeta se određuje broj sudaca u sudu, te bi za ovaj broj predmeta prema mjerilima Ministarstva pravosuđa Republike Hrvatske u Križevcima trebalo raditi 3, odnosno konkretno 3,25 sudaca. Do sada je s ovim brojem sudaca Prekršajni sud u Križevcima vrlo ažurno rješavao sve dospjele predmete, pa je po broju riješenih predmeta bio pri samom vrhu u Republici Hrvatskoj. No, prilikom donošenja zakona koji se odnose evo kako čujemo danas razne racionalizacije, pa tako i ovdje racionalizaciju mreže prekršajnih sudova, valja promatrati ove racionalizacije i sa stajališta troškova naših građana, odnosno moramo si postaviti pitanje da li racionaliziramo njihove troškove, odnosno troškove naših građana. Ovdje napominjem ukoliko bi se temeljem novog zakona u Križevcima ustanovio Prekršajni sud u gradu Križevci. Grad Križevci je spreman osigurati i radni prostor za prekršajni sud. Stoga evo mi s obzirom na navedene prijedloge, predlažemo da se u Prijedlogu Zakona o područjima i sjedištima prekršajnih sudova, uvrsti i Prekršajni sud u Križevcima, odnosno Prekršajni sud u gradu Čazmi. Hvala vam lijepo.
Hvala. Klub HDSSB-a gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle, slažem se da je potrebno racionalizirati ne samo sudove, ne samo odvjetništva, neću gospodine potpredsjedniče promašiti temu i prekršajne sudove isto tako, Naravno itekako kada govorimo o racionalizaciji, treba racionalizirati i 550 i ne znam koliko ima jedinica lokalne i regionalne samouprave u Republici Hrvatskoj. Trebalo je donijeti već po momo mišljenju davno i strategiju regionalnog razvitka Republike Hrvatske, definirati regije u Republici Hrvatskoj. Dakle, čini mi se da je evo ovakva racionalizacija možda veći prioritet kada govorimo o regionalizaciji Hrvatske nego što su sudovi. Međutim, ovim materijalom konkretnim Prijedlogom Zakona o područjima i sjedištima prekršajnih sudova s Konačnim prijedlogom zakona, nije bi baš najjasnije zbog čega se on ovako žurno donosi u prvom i drugom čitanju. Dakle, po hitnom postupku. To prije svega. Ali je činjenica da se u Republici Hrvatskoj ukida 47 prekršajnih sudova. Mislim da je ključ da nam ili smanjuje evo državni tajnik me ispravlja, da se spaja. Dakle, državni tajnik kaže, ne mi ne ukidamo prekršajne, mi spajamo prekršajne sudove. Možda da se definiramo što to zapravo znači. Da li mi ukidamo ili spajamo? Dakle, da li u pravu državni tajnik kada koristi ovaj naziv spajamo ili su u pravu zastupnici naravno koji se kritički osvrću na ovo i kažu ukidaju se prekršajni sudovi? Po mom mišljenju ovaj materijal i način i cilj racionalizacije ukinuti prekršajne sudove tamo gdje oni nemaju razloga postojati. Tamo gdje je broj predmeta mali, gdje nema posla za prekršajni sud. Dakle, intencija je vjerojatno ukinut prekršajni sud u onim mjestima gdje nije opravdano njegovo postojanje. Ukoliko sve ostane po starom kao što to kaže, a kako ja doživljavam spajanje, dakle spajanje imenovat ćemo utvrditi sjedišta sudova. Sjedišta koja su bila ovih 47. Ja bih prije za ovih 47 prekršajnih sudova, jer ne mogu kazati ovih 47 sudova koji su nestali sa popisa se spajaju. O.k. možemo kazati spajaju se ali sa drugim sudovima prekršajnim kojima je sjedište u drugom mjestu. Savršeno svejedno. Ali dopustite da mogu izraziti svoje mišljenje. Dakle, ovim materijalom na nekoliko stranica, radi se o ukidanju prekršajnih sudova. Dakle, po meni je vrlo neozbiljno od predlagača ovoga zakona da je na 11 stranica, na 11 stranica pred Hrvatski sabor predložio ukidanje 47 prekršajnih sudova. I to na način koji po meni vrijeđa zdravu pamet zastupnika. Pa o čemu ćemo mi raspravljati temeljem ovog materijala. Ajde, dajete molim vas mi kažite, evo gospodine potpredsjedniče ja se ispričavam, ali recimo ukida se ili kako kaže državni tajnik spaja se, ali ja kažem ukida, Prekršajni sud u Našicama. Evo gospodina Rončevića, da li vi znate zbog čega ovakav prijedlog? Zašto se ukida taj Prekršajni sud u Našicama? Da li tamo nema dovoljno predmeta, da li tamo nema dovoljno sudaca? Milim koji su to razlozi? Ni jedan jedini pokazatelj, niti za jedan sud. Ukidate i Prekršajni sud i u Donjem Miholjcu, a onda ukidate u Iloku. Ilok-Vukovar nema 50 kilometara, ima manje od 50 km. Ali ako ste bili u Iloku ili putovali između Vukovara i Iloka onda jako dobro znate koliki je to problem jer zbog jednostavne prometne povezanosti događa vam se da čekate i po nekoliko sati kada je cesta zatvorena. Dakle, prijedlogom ukidate i sud u Iloku. Ne znam kako će recimo ministar Čobanković na to reagirati. Jako bih volio čuti njegovu izjavu povodom ovoga prijedloga gospodina Čobankovića koji dobro pozna problematiku u Iloku pa između ostalog i prekršajnog suda da li se on slažem s ovim prijedlogom primjerice da se ukida Prekršajni sud u Iloku. Ili, ukidaju se ovim prijedlogom zakoni prekršajni sudovi u Orahovici, Slatini, Pitomači, dakle u Virovitičko-podravskoj županiji. Predlagač ovim prijedlogom zakona ukida tri prekršajna suda. Evo ja pozivam zastupnike iz Virovitičko-podravske županije osobito oni koji su u stranci koja je u prigodi predlagati, dakle stranci koja obnaša vlast ovaj zakon da obrazlože jer u ovom materijalu toga nema, zbog čega su predložili ili zbog čega je ovakav prijedlog zakona da se ukidaju sudovi u Pitomači, u Slatini i u Orahovici. Dakle, isto se odnosi sasvim sigurno i na ostala područja u Republici Hrvatskoj. Dakle, temeljna zamjerka ovoga materijala je ta što ovaj materijal ne donosi ni jedan jedini pokazatelj, ni jednu jedinu brojku zbog čega predlagač predlaže na ovakav način ukidanje 47 prekršajnih sudova. I slažem se sa namjerom da pretpostavljam da sasvim sigurno sadašnja mreža prekršajnih sudova brojčano da ju treba smanjiti, da ju treba racionalizirati i u tom smjeru HDSSB isto tako zastupa to stajalište. Ali da dižemo ruku za ukidanje 47 prekršajnih sudova sa materijalom od 11 stranica koji apsolutno ni za jedan jedini prekršajni sud za koji se predlaže ukidanje ili kako vi kažete spajanje ne pokazuje argumentirano brojkama, statistikom i činjenicama da je zaista potrebno odnosno racionalno ukinuti taj prekršajni sud takav materijal i sa takvim pristupom se ne slažemo. Naš prijedlog je da ovo ipak ide u prvo čitanje sa kakvim takvim ali evo ovakvim materijalom a da predlagač za drugo čitanje predloži i ovdje u Hrvatski sabor materijal koji će brojčano, statistički i zaista argumentima i činjenicama pokazati za sve one prekršajne sudove za koje predlagač predlaže da se ukinu zbog čega se ti prekršajni sudovi ukidaju. Ovakav prijedlog zakona prihvatiti ne možemo. Hvala.
Hvala. U 13 sati i 1 minutu isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Državni tajnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Da još jednom ipak ponovim. Temeljni motivi za drugačiju mrežu prekršajnih sudova u Republici Hrvatskoj. 33 prekršajna suda imamo znači gdje imamo jednog suca. Slijedeća 33 imamo gdje imamo dva suca. Tendencija je pada predmeta zato što smo prije dvije godine donijeli novi Prekršajni zakon koji rješava stvari na nižoj razini da uopće niti ne dođu na prekršajni sud. Dakle, cijeli niz sudova nam nema niti u ovom trenutku one elementarne uvjete da budu zasebni sudovi. Da li je to ukidanje ili spajanje? Najtočnije, nova organizacija. Se ono za što vi mislite da mi ukidamo, da više neće tamo ničega biti itekako će biti na tih 47 sudova. Bit će znači institut i stalne službe izvan sjedišta suda, bit će institut i sudačkih dana tako da ti ljudi u odnosu na koje se vode prekršajni postupci za određeno područje nećemo ih iz Orahovice slati u Viroviticu nego ćemo osnovati ili stalnu službu izvan suda ili ćemo odrediti sudačke dane. U svakom slučaju, cilj je ono što sam rekao i u svom nastupu prije. Cilj nam je puno bolje rasporediti taj teret suđenja u odnosu na resurse koje imamo. To je jedini cilj. Nikakav cilj nije nigdje ništa ukinuti. Jer kad bismo ukinuli to znači da bismo iz sustava morali izdvojiti i službenike i suce i cijelo jedno područje zapravo maknuti van. Ne, ovdje se radi isključivo o drugačijoj organizaciji.
Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Hvala lijepa. Potpredsjedniče, državni tajniče. Ja bih prije svega postavio jedno pitanje. U ovom trenutku Zagrebačka burza pala je 4%. Mene zanima tko će odgovarati zbog širenja uznemirujućih vijesti o ukidanju drugog mirovinskog stupa što je očito izravna posljedica drastičnog pada indeksa na Zagrebačkoj burzi. Dakle, to je jedno vrlo ozbiljno pitanje koje je puno važnije od ovoga da li će se i kako spojiti prekršajni sudovi. Ali kad o prekršajnim sudovima govorimo onda bi trebalo razriješiti prije svega dilemu, mi smo u Strategiji reforme pravosuđa u jednom trenutku rekli da postoji ideja da se prekršajni sudovi stope s općinskim sudovima što znači da bi prije svega od predlagatelja trebali dobiti decidirani odgovor da i se definitivno zauvijek od te ideje odustalo, ili je ovo jedan od koraka u tom procesu dakle stapanje prekršajnih sudova s a općinskim sudovima. E sada, kao što kod spajanja općinskih sudova ili narodski rečeno ukidanja općinskih sudova se nisu baš u potpunosti poštivali kriteriji pa je tako u mojoj županiji Općinski sud u Đurđevcu ukinut iako je zadovoljavao svim kriterijima. Ali znam da je morao svatko nešto dati pa su se evo HDZ i HSS u mojoj županiji odrekli Općinskog suda u Đurđevcu da i oni daju doprinos reformi pravosuđa. Da se slijedila ta strategija ili ti kriteriji onda sigurno ne bi bio ovakav zakon kao što danas imamo koji predlaže da se u mojoj županiji dakle Koprivničko-križevačkoj ukinu prekršajni sudovi i u Križevcima i u Đurđevcu. Ako se slijedi logika da tamo gdje imamo općinski sud ostaje prekršajni sud onda je trebalo minimalno ostaviti situaciju dakle ili strukturu da Prekršajni sud u Križevcima ostane. Ako se slijedila misao racionalizacije onda je trebalo ići za tim da i Prekršajni sud u Đurđevcu ostane. Zbog čega? Zato jer mi danas imamo tri prekršajna suda u Koprivnici, u Križevcima i u Đurđevcu od kojih jedino Prekršajni sud u Đurđevcu radi u državnim prostorijama. Prekršajni sud u Koprivnici radi u prostoru grada Koprivnice. Već tri godine predsjednica prekršajnog suda obija sklopiti uopće ugovor o zakupu. Jedino za šta ima novce za telefon, čak nema novce niti za struju, vodu i plin u tim prostorima. E sada, u te neuvjetne prostore u Koprivnici, mi ćemo još spojiti dva suda i to sud iz Križevaca i sud iz Đurđevca. A s druge strane već smo ukinuli sud, općinski sud u Đurđevcu, koji ima vlastiti prostor, koji je sagrađen 1952. koji je obnovljen prije 3 ili 4 godine i gdje dakle, imamo gotovo idealne uvjete za rad i općinskog ali i prekršajnog suda. Zato ja predlažem amandman, napisao sam amandman, dakle, da se odustane od ovakvog rješenja upravo zbog kriterija koje ministarstvo ističe u ovom trenutku, jer kriteriji ili su kumulativni ili su pojedinačni. Ako su kumulativni onda bi pretpostavljam puno, onda bi trebalo recimo ukinuti i prekršajni sud u Koprivnici zato jer prekršajni sud u Koprivnici nema vlastiti prostor. Ako su pojedinačni, onda bi najracionalnije bilo da prekršajni sud u Đurđevcu ostane upravo zbog toga što ima svoje prostore tamo, upravo zbog toga što je ukinuti općinski sud u Đurđevcu, pa sada ipak da ostavimo nešto od pravosuđa u Đurđevcu, da ostane prekršajni sud u Đurđevcu i da ostavimo mogućnost možda i upravljanja time da suci dolaze ponekad i u prostor bivšeg općinskog suda u Đurđevcu suditi u nekim drugim predmetima. E sada što se tiče prekršajnog suda u Križevcima, njegov godišnji priljev je 2006. bio 5060 predmeta, 2007. 4930, 2008. 3732, okvirnim mjerilima za utvrđivanje broja sudaca u prekršajnim sudovima od 1. 12. 95. prosjek priljeva predmeta u zadnje tri godine 3,25 po sucu. Udaljenost križevačkog područja sa koprivničkim, uzevši u obzir cjelokupni teritorij prostire se na više od 60 kilometara, dakle, nije zadovoljen ovaj kriterij da ne bude udaljenost prekršajnog suda više od 50 km, jer neki građani sa križevačkog područja trebati će više od 60. A prekršajni sud u Križevcima pokriva teritorij od preko 38 tisuća stanovnika jer on je nadležan za grad Križevci i četiri okolne općine. Nažalost, on ima danas dva suca i jednog savjetnika, ali to nije razlog, to nije zbog toga što nisu htjeli nego zato što nisu dobili odobrenje za zapošljavanje sudaca. Dakle oni su sada grešni zbog toga što ministarstvo im nije dalo odobrenje na njihove opravdane zahtjeve da se zaposle suci. To je isto i u prekršajnom sudu u Đurđevcu, to je isto i u prekršajnom sudu trenutno u Koprivnici gdje nedostaju dva suca i jedan je natječaj bio raspisan ali je bio poništen, dakle, može se popuniti. To je isto bilo i na općinskom sudu u Đurđevcu gdje su imali pet sudaca iako je bilo potrebe za 6,5 sudaca, dakle, 6 sasvim sigurno. Situacija sa Đurđevcem isto takva, Đurđevac sam po sebi jest udaljen negdje 30 km ali krajnje općine područja Đurđevačkog su udaljeni preko 50 km. Dakle, ja apeliram da se usvoji moj amandman i da prekršajni sud u Križevcima ostane zato jer nekoliko razloga je za to. Dakle, u Križevcima imamo općinski sud, pa je odluka tamo gdje imamo općinski da ostane i prekršajni, udovoljava svim uvjetima što se tiče broja predmeta i priljeva po sucima, udovoljava i danas jer ima 2+1, ali trebalo bi dakle osigurati da se dozvoli zapošljavanje barem još jednog prekršajnog suca. Što se tiče Đurđevca on je udovoljavao u potpunosti predmeta i broja sudaca, ali ima prostor. Dakle, bilo bi šteta da selimo, dislociramo ljude iz jednog grada u drugi grad gdje nema prostora a da ostavljamo prostor prazan u Đurđevcu. I da nažalost jedan grad koji ima drugu tradiciju i vrlo značajnu ulogu u povijesti Hrvatske zato jer je bio jedan od točaka koji Turci nikada nisu usvojili, danas u samostalnoj Hrvatskoj ostaje bez pravosuđa u cjelini, dakle, gubi jednu od karakteristika grada. Mi bi trebali ipak reći da grad bi morao imati nešto od pravosuđa ako bi se želio zvati uopće gradom. On je imao od početka dakle, od 1852. u Đurđevcu postoji općinski sud. Mi evo ga u ovom stoljeću dokidamo pravosuđe u gradu Đurđevcu. Ja bih molio dakle, da se iz ovih argumenata o kojima sam govorio predlagatelj razmisli i da uvaži moj amandman jer mislim da ima sasvim dovoljno argumenata koji ovdje postoje. Isto tako kada sam govorio u ime odbora rekao sam i za jednu inicijativu sa otoka Korčula gdje se ukida prekršajni sud u Blatu i spaja se sa prekršajnim sudom u gradu Korčuli, zahtjeve dakle, tamo da taj prekršajni sud ostane iz cijelog niza razloga, a jedan od tih je dakle, da se u Blatu i povećava broj stanovnika u posljednjem razdoblju i zbog svih onih mjera koje i grad i županija i država čine na poticanju populacijske politike prije svega na otocima. I isto tak imate situaciju nelogičnu na otoku Pagu, dakle, gdje se ukida prekršajni sud na Pagu, a osniva se sud u Novalji koji u ovom trenutku ne postoji, iako postoji sud u Pagu. Dakle, trebalo bi doista sve kriterije ujednačiti i vidjeti da se racionalizira pravosudni sustav. Ali ne na način da se s jedne strane dakle, to radi administrativno i mehanički. I s druge da to prouzroči stvaranje novih troškova. Evo još jedanput molim, dakle, da se usvoji moj amandman da Križevci i Đurđevac ostanu kao takvi, mislim da nije dobro da se sve doseli u Koprivnicu jer to će imati za posljedicu i iseljavanje stanovnika iz tih gradova u administrativno središte županije.
Hvala. Jedan ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Gospodine potpredsjedniče i gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Kolega Mršić je netočno naveo da su se HDZ i HSS dogovorili da se ukine općinski sud u Đurđevcu. Općinski sud u Đurđevcu je sukladno mreži i racionalizaciji sudova i po onom prostornom kriteriju, dakle, udaljenosti, naravno i priljevu predmeta i potrebi specijalizacije suda došao u tu mrežu racionalizacije. A drugi momenat prostora, apsolutno stoji i to zna gospodin državni tajnik prostora sudova u našoj županiji i mi na tome intenzivno radimo i vjerujemo da će Ministarstvo pravosuđa, naravno sa nama iz HDZ-a i HSS-a to i napraviti. Evo toliko. Hvala.
S tim da se ne ponovi krvavi Sabor u Križevcima. Nekoliko replika. Prva, gospođa zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Mršiću, rekli ste zapravo da se pri izradi ovog prijedloga slijedila misao racionalizacije. Međutim, htjela bih napomenuti da to nije racionalizacija da građani Lastova kojima se ukida prekršajni sud i spaja se sa prekršajnim sudom u Dubrovniku. Zašto? Pa upravo zbog toga što je udaljenost između Lastova i Dubrovnika 20 nautičkih milja, 2 trajekta plus 190 km, 2 autobusa. Što se tiče vremena potroši se 2 do 3 dana ljudi koji trebaju doći na Prekršajni sud u Dubrovnik sa Lastova ovisno kad se zakaže sjednica, a što se tiče troškova građanima Lastova to je 300 kn plus 2 noćenja plus prehrana. Prema tome, pitam se koja misao racionalizacije je vođena kolega Mršiću? Hvala lijepo.
Druga replika, gospodin zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine Mršić, spomenuli ste dakle mrežu sudova između ostalog i na otocima. U dvije županije je po ovom prijedlogu zakona to dobro riješeno u Splitsko-dalmatinskoj i Primorsko-goranskoj jer ostaju de facto svi sudovi koji su i do sad bili i to je dobro da ministarstvo o tome vodi računa. No, s druge strane u Dubrovačko-neretvanskoj i u Zadarskoj županiji napravljene su greške, jer smatram dakle da zbog razloga koji ste naveli ne treba ukidati Prekršajni sud u Blatu. Također smatram da Prekršajni sud u Pagu također ne treba spajati sa Novaljom, tim više što postoje povijesni razlozi da je taj otok u stvari podijeljen između dvije županije. A što se tiče otoka Lastova mislim da ni jedno rješenje nije dobro ukoliko građani Lastova tu svoju, dakle pravo ne mogu ostvariti na samom otoku. Jer da li idete dva dana, tri dana ili pet dana sasvim je svejedno. Stoga gospodine državni tajniče neovisno gdje će biti Lastovo u kojemu sudu, bitno je da u stvari taj jedan dan tjedno dođe sudac na Lastovo i da građani tamo mogu obaviti svoj posao. Ukoliko ne bude ni Blata onda mislim da je najracionalnije rješenje da u stvari to bude pod sudom u Splitu, jer je najjednostavnije doći iz Lastova u Split. Zahvaljujem.
Samo da ne bude na Palagruži [[Upadica: To je grad Komiža inače.]] I gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Kolega, dobro ste napomenuli što je uloga i odnosno i napomenuli osiguranje prostora od strane jedinica lokalne samouprave za potrebe sudova koje još davnih, davne čini mi se dvije tisućite i neke uglavljeno kako bi jedinice lokalne samouprave vidjevši u kakvim je problemima oduvijek bilo Ministarstvo pravosuđa glede financijskih sredstvima, dakle uglavilo tu odredbu da su jedinice lokalne samouprave dužne osiguravati prostor za potrebe pravosuđa. I sad ja još u jednom ovom kontekstu o kojem ste vi govorili, ali i onom i o čemu sam ja govorila da elementarna pristojnost onda nalaže da se nazove gradonačelnika ili čelnika te jedinice lokalne samouprave, pa da ga se izvijesti što država namjerava sa tako jednom važnom i prevažnom institucijom na tom području, a usput budi rečeno za koju su osiguravali i sredstva i za koji su se građani, dakle i sa tog područja odricali kako bi se osigurao prostor za potrebe pravosuđa, tj. sudbenih tijela.
Gospodin zastupnik Arsen Bauk, izvolite. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Gospođa zastupnica Nada Čavlović Smiljanec. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Prijedlogom zakona o područjima i sjedištima prekršajnih sudova s Konačnim prijedlogom zakona predviđa se kao što smo već čuli racionalizacija mreže prekršajnih sudova u Republici Hrvatskoj, te se predlaže ustanovljenje 59 prvostupanjskih prekršajnih sudova umjesto dosadašnjih 114. Kao kriteriji su nove mreže sudova Vlada je navodila da ne nabrajam ono što je već rečeno u prethodnim raspravama, a između ostaloga kao kriterij je navedeno da je mreža prekršajnih sudova usklađena sa mrežom općinskih sudova. Želim nešto reći o racionalizaciji mreže sudova koja je provedena u Virovitičko-podravskoj županiji. Ovim zakonom predlaže se da se u Virovitičko-podravskoj županiji ostane samo Prekršajni sud u Virovitici, a to znači ukidanje Prekršajnog suda u Pitomači, Slatini i Orahovici, te njihovo pripajanje Prekršajnom sudu u Virovitici. Moram reći da je Vlada Republike Hrvatske što se tiče moje županije odstupila od nekih kriterija koje je navela da su bili uzeti u obzir prilikom donošenja ovog prijedloga zakona, odnosno pri utvrđivanju nove mreže prekršajnih sudova. Nedosljednost se prije svega očituje u tome što se nije poštivao kriterij međusobne udaljenosti sudova, jer je udaljenost znatnog broja naselja u Virovitičko-podravskoj županiji u odnosu na grad Virovitici gdje bi sad trebao biti prekršajni sud veća od 50 odnosno 60km. Tu se nalaze eto grad Orahovica, općine Mikleuš, Zdenci, Čačinci, Crnac i dijelovi općina Vočin, Sofije i Čađavica. Upravo ova udaljenost gradova i općina kao i naselja koja sam navela znatno će otežati dostupnost građana sudu, odnosno ona bi u većini slučajeva bila gotovo nemoguća. Nadalje, u prijedlogu se navodi da je ovaj zakon usklađen sa mrežom općinskih sudova što također nije točno, baš se tiče Virovitičko-podravske županije. Poznato je da u gradu Slatini postoji Općinski sud, a vidimo da se predlaže ukidanje prekršajnog suda, odnosno njegovo spajanje na Prekršajni sud u Virovitici, dok se u tom istom prijedlogu zakona predlaže da na primjer ostaju Prekršajni sudovi u Solinu i Senju premda nisu ondje ostali postojati općinski sudovi. Upravo iz ovih razloga koje sam navela držim da u Virovitičko-podravskoj županiji osim Prekršajnog suda u Virovitici treba svakako ostati Prekršajni sud u Slatini, te da se tom Prekršajnom sudu u Slatini pripoji onda Prekršajni sud iz Orahovice. Ustanovljenje Prekršajnog suda u Slatini, te pripajanjem Prekršajnog suda Orahovica godišnji priliv predmeta bio bi oko 3600, te oko 1500 izašlih predmeta što bi se svakako trebalo uklopiti u kriterij godišnjeg priliva predmeta. Međutim, moram naglasiti da su kriteriji i to broj predmeta u prekršajnom sudu i priliv predmeta potpuno neupotrebljivi kao kriteriji, jer za prekršajno sudovanje kao što je poznato ne postoji sudski poslovnik koji bi na nedvosmislen način ustrojio jedinstven način evidentiranja spisa tijekom jedne godine, pa tako i priliv predmeta. Naime, prekršajni predmeti su izuzetno heterogeni. Prvostupanjski predmeti povodom optužnog akta, na primjer predmeti po prigovoru na prekršajne naloge drugih upravnih tijela, postupci izvršenja vlastitih presuda i presuda drugih tijela, zamolbe za pravnu pomoć i drugo i nakon niza godina ustanovilo se da je svaki sud imao svoj način evidentiranja spisa i priliva predmeta i u potpuno ga različito iskazujući u godišnjim izvješćima, a što je za posljedicu proizvelo i krajnje neodgovarajuću i neravnopravnu sistematizaciju broja sudaca po pojedinim sudovima, što dovodi u pitanje predloženi kriterij od 3 suca kao jedan od kriterija za zadržavanje tih sudova. Osim toga, predložena mreža prekršajnih sudova je neujednačena u pogledu jedinog mogućeg objektivnog kriterija za ustanovljenje suda na određenom području, a to je kriterij broja stanovnika na području nadležnosti nekog suda. Gledajući sa aspekta Virovitičko-podravske županije gdje se predlaže ostaviti od 4 samo 1 sud koja ima 93 500 stanovnika, a za samo nešto brojčanu veću Krapinsko-zagorsku županiju, ali na geografsko kompaktnijem području sa značajno manjim udaljenostima i boljom povezanošću predviđaju se čak 3 suda i to Prekršajni sud u Krapini, Zlataru i Zaboku. Isto tako ostavlja se na primjer Prekršajni sud u Senju za područje nadležnosti samo jednog grada Senja sa ukupno 8 tisuća stanovnika. Osim ovih, postoji još cijeli niz ovakvih primjera. Dakle, ono što se uzima kao važan razlog da bi neki sud i nadalje egzistirao u određenoj sredini, ne važi na teritorij Republike Hrvatske u svim područjima podjednako i očigledna je ta neravnopravnost baš na području Slavonije gdje za ukidanje 4 prekršajna suda, to je Donji Miholjac, Našice, Orahovica i Slatina nema nikakvih iole razumnih razloga osim pukog smanjenja ukupnog broja sudova na uštrb sudova na nekim drugim područjima, odnosno na uštrb građana koji žive na tom području. Smanjenje broja sudova samo zbog smanjenja da bi se na taj način udovoljilo nekim zahtjevima koji uopće nisu u vezi sa učinkovitošću sudbene vlasti nije u ovom trenutku sukladno općim trendovima razvoja prekršajnog prava koje ide za tim da se prekršajni postupak kao dio kaznenog postupka u širem smislu sve više odvija na način da je sada već gotovo potpuno istovjetan kaznenom postupku u užem smislu, ali sa deseterostruko većim brojem predmeta. Dakle, u uvjetima sadašnjeg stanja prekršajnog prava iluzorno je očekivati da će se drastičnim smanjivanjem broja prekršajnih sudova popraviti stanje koje sada svakako nije dobro, Prijedlog zakona o područjima i sjedištima sudova nije argumentiran nikakvim stvarnim razlozima koji u perspektivi daju osnov za optimizam kako će strategija reforme pravosuđa donijeti poboljšanje u oblasti prekršajnog prava. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Mario Habek.
Kolegice Smiljanec, pa da, na tragu ovog što ste rekli oko nekih županija gdje ima nekoliko, ostaje nekoliko sudova, ja bih se nadovezao na Varaždinsku županiju koja ima preko 180 tisuća stanovnika i ostao je jedan sud za razliku od nekih susjednih županija, vi ste nabrojali Krapinsko-zagorsku županiju koja ima za trećinu stanovnika manje i ostala su 3 suda. Recimo primjer u Varaždinskoj županiji sada će neki ljudi koji žive na granici sa Slovenijom, Varaždinska županija je povezana od Krapinsko-zagorske županije, od Slovenije dolje do Međimurja. Ljudi će morati putovati preko 70 kilometara da bi došli na sud. Stoga, smatram da je predlagač trebao imati to u vidu i volio bih čuti obrazloženje od predlagača zbog čega u jednoj županiji koja ima trećinu stanovnika manje ostaju 3 suda, a u županiji koja ima trećinu stanovnika više ima samo 1 sud.
Hvala. Prekidam sjednicu. Nastavak je u 15 sati. Na redu je gospodin zastupnik Drago Bodakoš.
Nastavljamo sa sjednicom. Pojedinačna rasprava. Uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Dozvolite da u svojoj raspravi vezano za ovu temu kažem slijedeće napomene a vezane su prvenstveno i za amandman koji smo kolegica Borzan i ja dali vezano za prekršajni sud u Našicama koji bi se trebao ukinuti odnosno povezati sa sudom u Đakovu. Inače, prekršajni sudovi u Republici Hrvatskoj su specijalizirani sudovi koji se ustanovljavaju za područje jedne ili više općina, jednog ili više gradova ili dijela gradskog područja. Znači, ti prekršajni sudovi sude u prvom redu o prekršajima što znači smatram da na većem broju stanovnika gdje ima i više sudionika prekršaja postoji i veća potreba da se formira prekršajni sud. To je ovako jedan logički slijed i mislim da taj kriterij kao jedan od bitnih predlagatelj baš nije vodio previše računa o tome premda je državni tajnik u prijepodnevnom zasjedanju spomenuo da recimo broj stanovnika u Francuskoj je 65 milijuna. I na osnovu toga je i rekao koliko ima sudova. Međutim, mislim da bi taj kriterij broja stanovnika na jedan prekršajni sud trebao isto biti značajnije uvažen. Za područje Osječko-baranjske županije je umjesto 6 dosadašnjih predloženo osnivanje 4 prekršajna suda. Svakako je diskutabilno po meni prvenstveno spajanje našićkog prekršajnog suda sa đakovačkim. Zašto? Pa upravo zbog toga što brojke slijedeće govore za ta dva suda. U našićki Prekršajni sud sada gravitira pet općina i grad Našice. Ukupno je to gravitira 47 tisuća 374 stanovnika, ili ako bi raspodijelili ima općine Donja Motičina sa tisuću 800, Đurđenovac 7 i 900, Feričanci 2 i 400, Koška 4 i 400, Podgorač 3 i 300 i Našice 17 tisuća 300. Prema tome, ukupno 47 tisuća 374 stanovnika a đakovački Prekršajni sud, kod njega gravitira osam općina i grad Đakovo. Ukupno je to 50 tisuća 428 stanovnika. Spajanjem ta dva prekršajna suda ukupno bi na Prekršajni sud u Đakovu gravitiralo 97 tisuća 802 stanovnika i za njih bi bio određen taj jedan prekršajni sud. Što se tiče stanja u Osječko-baranjskoj županiji do sada je Prekršajni sud Donji Miholjac imao četiri općine i jedan grad sa 19 tisuća stanovnika i Prekršajni sud Valpovo dvije općine i dva grada sa 32 tisuće 160 stanovnika. Novi sud koji je predložen u Valpovi imao bi oko 51 tisuću 230 stanovnika koji će gravitirati prema tom sudu. Osim toga, i Prekršajni sud u Belom Manastiru ima osam općina i jedan grad, 42 tisuće 633 stanovnika a Prekršajni sud Osijek sa 7 općina i gradom Osijekom ima 147 tisuća 109 stanovnika koji gravitiraju tom prekršajnom sudu. Svi ovi podaci govore da ravnomjernost sudova prema broju stanovnika kao imperativ postavlja i ostajanje Prekršajnog suda u Našicama jer bi tada na neki način rasporedio se taj broj stanovnika prema prekršajnim sudovima u Osječko-baranjskoj županiji. Međutim, u prilog ove tvrdnje govori broj predmeta našićkog Prekršajnog suda koji ima od 3 do 3,5 tisuće redovnih, 3 tisuće 600 do 5 tisuća 400 predmeta izvršenja, 750 do 950 predmeta pravne pomoći. Te i po ovom kriteriju to je bio drugi sud u Županiji osječko-baranjskoj. Kriterij o kojem se govori u ovom materijalu broj sudaca po predmetima je veći od tri koliko je sada po sistematizaciji određeno. Znači, ima dva suca i jedan savjetnik sudski. Također, udaljenost nekih općina od potencijalno novoga sjedišta je preko 50 kilometara, recimo općina Donja Motičina. I ono što bi na kraju, da sjedište općinskog suda je također u Našicama te u skladu sa tim kriterijima i smještaj Prekršajnog suda bi trebao ostati u Našicama. Prostor koji je problematičan u Našicama na kvalitetan način bi trebalo riješiti uz normalno i pitanje ministarstva i grada a trebalo bi ga rješavati da se može održavati rad toga suda što se tiče prostora prvenstveno zbog 50 tisuća građana koji gravitiraju u ovome sudu jer sigurno više ćemo dobiti ako osiguramo kvalitetan prostor i dostatnost i mogućnost da se maksimalno koristi taj sud nego da i dalje vozimo, stvaramo situaciju da u dalje središte trebaju ići građani s ovoga područja odnosno ako gledamo sa gospodarskog gledišta normalno tu se i gubi radno vrijeme, tu se gube mogućnosti da se na kvalitetniji i brži način završi posao koji je vezan za rješavanje određenih prekršaja. Evo, upravo zbog ovih razloga koje sam rekao mi smo podnijeli i amandman na članak 2. gdje uz ovakvo obrazloženje tražimo da se ipak promijeni ovaj zakon i da se, da ostane prekršajni sud u Našicama i to za područje općina Donja Motićina, Đurđenovac, Ferićanci, Koška, Podgorać i Grad Našice kojim gravitira preko 47 tisuća stanovnika. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Prijedlog zakona o područjima i sjedištima prekršajnih sudova o kojima danas raspravljamo logičan je slijed zakonodavne aktivnosti Vlade Republike Hrvatske obzirom da je u drugoj polovici 2008. godine donijet Zakon o područjima i sjedištima sudova, kao i Zakon o područjima i sjedištima državnih odvjetništva. Podsjećam da je Vlada Republike Hrvatske usvojila Strategiju reforme pravosuđa te je za jedan od ciljeva postavila racionalizaciju mreže sudova u Republici Hrvatskoj, spajanjem sudova iste vrste kako bi se postigla veća učinkovitost i ekonomičnost. U tom smislu zaključkom Vlade Republike Hrvatske zaduženo je Ministarstvo pravosuđa u okviru projekta CARDS 2003. podrška reformi pravosudnog sustava izradi prijedlog smanjenja sudova. Ovim prijedlogom zakona a poštujući kriterije koji objektivno utvrđuju broj prekršajnih sudova s obzirom na broj predmeta, godišnji priliv, broj sudaca, međusobnu udaljenost iz sudova kao svakako i specifičnost sudova na otocima umjesto dosadašnjih 114 prekršajnih sudova od kojih je osnovano i rade 106 prekršajnih sudova ustanovljuje se ukupno 59 prekršajnih sudova i određuje se njihovo područje i sjedište. Smatram da je dobro što se predlagatelj odredio da je za provedbu postupka racionalizacije potrebno dulje vrijeme kako u pogledu osiguranja potrebnih uvjeta radnog prostora, tako i tehničke opremljenosti prekršajnih sudova u sjedištima koji su nastali spajanjem a koju dinamiku osiguravanje ovih uvjeta pravilnikom donosi ministar pravosuđa. Isto tako ovim prijedlogom zakona ovlašćuje se ministar pravosuđa da posebnom odlukom odredi osnivanje stalnih službi izvan sjedišta prekršajnog suda do donošenja odluke da su osigurani uvjeti za rad suda u njegovom sjedištu. S obzirom na iznijeto a imajući u vidu značaj i važnost reforme pravosuđa u postupku pridruživanja Republike Hrvatske Europskoj uniji i vjerujući da će predlagatelj razmotriti i prihvatiti primjedbe i prijedloge Odbora za pravosuđe, odnosno amandmane koje sam podnio za područje Ličko-senjske i Zadarske županije a odnose se na ostajanje prekršajnog suda Pagu i prekršajnog suda u Novalji, podržavam ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem, uvaženi zastupnik Vlatko Podnar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, pa evo par riječi samo oko ovoga zakona prijedloga zakona, osnovno je ovdje pitanje bilo da li je to spajanje ili ukidanje. Osobno mislim da je to spajanje sa ukidanjem jer objasniti ću iz kojeg razloga. Prema strategiji reforme pravosuđa prihvaćen je i u ovom Saboru Zakon o područjima i sjedištima općinskih i županijskih sudova. A slijedom toga je bilo za očekivati da će i Prijedlog zakona o područjima i sjedištima prekršajnih sudova slijediti tu logiku. No, međutim, ovaj prijedlog ne slijedi tu logiku iz više razloga, pa između ostaloga kriteriji koje je Vlada navela u svome obrazloženju zakona za neke stvari ne stoje. Tako je na području Virovitičko-podravske županije je predviđen je samo prekršajni sud u Virovitici za područje cijele županije. Kada uzmemo u obzir broj predmeta u sadašnjem prekršajnoj sudu u Orahovici oko 900 i u Slatini oko 2,5 tisuće da je tu broj sudaca u Orahovici dva i u Slatini 2 proizlazi da bi bez ikakvih problema mogao ostati prekršajni sud u Slatini za područje bivšeg prekršajnog suda, Slatina i Orahovica. Drugi problem je razlog i udaljenosti prekršajnih sudova. Ovdje je navedeno da je udaljenost između prekršajnih sudova da treba biti manja od 50 km. Ako se uzme da je Đakovo, od Đakova do Virovitice preko 100 km, da je od Valpova do također Virovitice oko 90 km, očito da nije slijeđena ta preporuka. Budući da ovo govorim iz razloga što stanovnici na području Virovitičko-podravske županije, znači općine … [[Govornik se ne razumije.]] Zdenci, Čačinci i Orahovica do Virovitice imaju preko 50 km. Kaže se ovdje da neće se u prvom trenutku ukinuti nego da će ostati jedno vrijeme ispostave prekršajnih sudova, no međutim, pomalo, pomalo će to se budući da će vjerojatno sudac otići u mirovinu, jedan, drugi, treći ili koliko ih već ima, pa će se to normalno pripajati u Virovitici. I prema tome, stanovnici ovih općina koje sam nabrojao moraju preći i preko 50 km do prekršajnog suda. A to znači da će počinitelj prekršaja morati molit jedan dan slobodan, ili godišnji odmor od poslodavca, da će morati da gubi radni dan, da mora platiti putni trošak do Virovitice i normalno još i kaznu ako ga prekršajni sudac osudi. To je možda i preventivno jer će možda onda morati razmišljati da li će napraviti prekršaj ili ne, ali što ako ga sudac oslobodi ako stvarno nije učinio taj prekršaj za koji je prijavljen, onda to sve ide na trošak poreznih obveznika jer se osumnjičeniku mora to isplatiti. I stoga je onda upitno da li će se na taj način racionalizacija postići, jer ako je u Orahovici, u Slatini izgubio sat vremena nije mogao ni tražiti nekakvu naknadu za eventualno oslobađajuću presudu. Također ako se prema prijedlogu kolege Bodakoše i kolegice Borzan ostavi sud, prekršajni sud u Našicama i ovaj u Slatini dobivamo razliku između sudova, udaljenost 45 km što onda udovoljava ovom kriteriju oko, da je udaljenost između sudova 50 km. Treći razlog je i povijesni, jer svaki grad je upravo obilježavala sudbena vlast. Ako im ukinemo i to i onda uz ovo klimavo gospodarstvo kakvo jest u manjim gradovima i općinama ostaje mladim i obrazovnim kadrovima jedino da stanovnicima da traže životnu egzistenciju negdje drugdje a ne u onim gradovima gdje su namjeravali to ostvariti. Upravo iz tih ovih naprijed navedenih razloga, nadam se da će predlagatelj prihvatiti predložene amandmane za prekršajne sudove u Slatini i u Našicama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Damir Sesvečan. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa evo, dakle pred nama se nalazi Prijedlog zakona o područjima i sjedištima prekršajnih sudova sa Konačnim prijedlogom zakona, dakle nalazi se u hitnom postupku i odmah ću reći kako ću podržati donošenje ovog zakona iz razloga što se ovim zakonom racionalizira mreža prekršajnih sudova te se usklađuje i sa novom mrežom općinskih sudova ustanovljenom Zakonom o područjima i sjedištima sudova koje je ovaj Sabor donio u srpnju prošle godine. Posjetiti ću, a to je već i ovdje u raspravi spomenuto kako je Zakonom o područjima i sjedištima sudova ustanovljeno ukupno 67 općinskih sudova, što je za 41 sud manje u odnosu na dotadašnje stanje. Predložena racionalizacije mreže prekršajnih sudova kao što je to bilo i kod racionalizacije mreže sudova i racionalizacije mreže državnih odvjetništava provodi se u skladu sa strategijom reforme pravosuđa, odnosno pravosudnog sustava koju je Vlada Republike Hrvatske donijela u rujnu 2005. godine. Isto tako, kao i kod ustanovljavanja nove mreže sudova i u ovom zakonu vodi se računa o opterećenosti pojedinih prekršajnih sudova, dakle broju zaprimljenih predmeta o potrebnom broju sudaca za njihovo rješavanje tijekom godine, međusobnoj udaljenosti sudova, broju stanovnika i tako dalje. Dakle, kao što je rečeno, predlaže se ustanoviti dakle ovim zakonom 59 prekršajnih sudova, što je u odnosu na sadašnje stanje za 55 sudova manje jer trenutno je ustanovljeno 114, a osnovano je i radi njih 106. Ovim zakonom također se utvrđuje područje nadležnosti prekršajnih sudova te se određuju njihova sjedišta. S obzirom da dolazim iz Zagrebačke županije, posebno se želim osvrnuti na prijedlog da se prekršajni sudovi u Svetom Ivanu Zelini i Dugom Selu spoje na prekršajni sud u Vrbovcu. Mislim da to ne bi bilo dobro iz razloga što su općinski sudovi i državna odvjetništva tih područja spojena na općinski sud, odnosno državno odvjetništvo u Sesvetama, ali i iz razloga o kojima sam govorio u raspravi o Zakonima o područjima i sjedištima sudova, dakle to su prije svega upućenost građana tog područja prema gradu Zagrebu, bolja prometna povezanost i tako dalje. Prema tome, predlažem da predlagatelj uzme u obzir i razmotri ponovo ovaj moj prijedlog, dakle ovu dvojbu te eventualno predloži spajanje ovih dvaju prekršajnih sudova, dakle u Zelini i Dugom Selu na prekršajni sud u Sesvetama. Evo, dakle uz ove izražene dvojbe, ponoviti ću da ću svakako podržati donošenje ovog zakona s obzirom da je on jedan od niza zakona kojima se provodi ukupna reforma pravosudnog sustava sukladno strategiji koju sam spomenuo, a koju je Vlada Republike Hrvatske donijela. Hvala.
Zahvaljujem. I uvažena zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Ovim Prijedlogom zakona o sjedištima prekršajnih sudova završava, kako je navedeno racionalizacija mreže sudova. Iz dosadašnjih diskusija je vidljivo zapravo da nije bilo dobre analize, nego da se radi o rez, što je zapravo došlo do jednog velikog nezadovoljstva među građanima različitih sredina. O kriterijima smo isto dosta čuli, ne bih ih ponavljala, a to je i broj predmeta i udaljenost i zemljopisna specifičnost, odnosno prometna povezanost. Ja bih se zadržala u mojoj Županiji dubrovačko-neretvanskoj i ponovila odredbu kojom se ukida Prekršajni sud na Lastovu i oformiti će se zapravo sud u Dubrovniku, međutim ta udaljenost koju sam već rekla iznosi 20 nautičkih milja. Čovjek da bi došao do Dubrovnika treba 2 trajekta promijeniti, plus 190 kilometara, skoro 2 autobusa. Što se tiče vremena, izgubljenog vremena, odnosno utrošenog vremena ponavljam, to su nekada i 2 do 3 dana, ovisno kad se zakaže sjednica. Zatim, što se tiče financijskog troška, to je 300 kuna puta plus, rekla sam noćenje i prehrana. Prema tome, građani Lastova traže i obrazlažu obzirom da je sud osnovan nakon 2. svjetskog rata i neprekidno je radio, Lastovo je previše izolirano, predaleko da bi se zapravo moglo negdje drugdje raditi. Zatim, očekuje se povećani broj turista, očekuju se naravno i povećani broj stranaca, a znamo da njih treba hitno procesuirati i pitamo se na koji način ako do Dubrovnika nekada treba za ovaj posao izgubiti i 2 do 3 dana. Prošle godine je Lastovo proglašeno parkom prirode. Očekuju se sada i pravila o unutarnjem redu Parka prirode Lastova i njegovim donošenjem, naravno da će se rigorozno početi primjenjivati i odredbe Zakona o zaštiti prirode, a naročito koje se odnose propisi koji se odnose na ribarstvo, prema tome i tu se, kako navode građani očekuje povećani predmet. Prema tome, možemo reći kao što je državni tajnika danas rekao u jednom trenutku da je to bolji postupak, to jest točno, i naglasio je da postoji Zakon o prekršaju, odnosno predmeti se rješavaju prekršajnim nalozima. To je točno, međutim, to bi bilo dobro kad bi se vidjelo, kad bi se taj Zakon o prekršajima primjenjivao pa kad bi se vidjelo da ne treba prekršajni sud, onda prihvaćam da je to racionalno, međutim do tada ja molim da se usvoje ovi naši amandmani pa evo, i moj amandman ako se već ne može ostati sud na Lastovu, barem da se skrati put, da to bude sud na Korčuli. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I završno, uvaženi Dražen Bošnjaković, državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa. Izvolite.
… [[Govornik je naknadno uključen.]] kao poruku svoje sredine ne ukidamo sudove, nego ih drugačije organiziramo. To znači i Lastovo, ovo što ste rekli, ako neće biti suda ali će biti ili sudački dani ili će biti nekakva služba izvan sjedišta suda, tako da nećemo napraviti organizaciju u tom smislu da ljudi putuju, da moraju noćiti negdje, da moraju plaćati i imati takve troškove. To je jedini smisao ove racionalizacije da bolje koristimo one ljude koje u sustavu imamo. Jedino to. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu.
Idemo dalje. Konačni prijedlog zakona o područjima i sjedištima prekršajnih sudova Ovo je bio zakon po hitnom postupku predložen, P.Z. br. 238. Rasprava je zaključena. Najprije ćemo glasovati o prijedlogu zaključka potpredsjednika Hrvatskoga sabora Vladimira Šeksa koji glasi: "O Konačnom prijedlogu zakona o područjima i sjedištima prekršajnih sudova provest će se treće čitanje.". Šta Vlada kaže? Složila se i Vlada, ali složio se i Sabor. Tko je za ovaj prijedlog? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Dakle, onda ovo glasovanje dalje je bespredmetno jer ide u treće čitanje.
Glasovat ćemo kad se za to steknu uvjeti. Prelazimo na – - Prijedlog Odluke o osnivanju Istražnog povjerenstva za utvrđivanje činjenica u vezi nabave 39 vojnih kamiona od strane MORH-a u prosincu 2004. godine, Predlagatelji: 38 zastupnika, članova Kluba zastupnika SDP-a Prijedlog odluke je podnesen na temelju članka 5. i 6. Zakona o istražnim povjerenstvima Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu su proveli Odbor za obranu. Žele li predstavnici predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Prijedlog ove Odluke za osnivanje Istražnog povjerenstva zapravo ne treba ni nadugačko ni naširoko posebno obrazlagati. Mislim da je on manje-više samorazumljiv. Događaj se zbio 2004. godine. Ministarstvo obrane odlučilo je nabaviti 76 neborbenih vozila, kamiona, jer im je valjda 76 kamiona bilo i potrebno u sustavu. U proračunu su bila osigurana sredstva, nešto manje od 36 milijuna kuna. Uopće se roba može nabavljati na tri načina ili otvorenom javnom nabavom, natječajem dakle, ili pozivnim natječajem u kojem naručitelj unaprijed bira krug tvrtki za koje procijeni da su … [[Govornik se ne razumije.]] zahtjevima natječaja ili tek iznimno kad to zahtijevaju specifični razlozi roba se može nabavljati i izravnom pogodbom. Ministarstvo obrane odlučilo je tih 76 kamiona nabaviti pozivnim natječajima. Uputili su dakle pozive tvrtkama koje se bave distribucijom vozila i dobili 23 ponude. Otvorili su te ponude, povjerenstvo dakle koje je u ministarstvu oformljeno da provede ovu nabavu otvorilo je 23 ponude i ustanovilo da najpovoljnija ponuda za tih 76 kamiona iznosi nešto malo manje od 39 milijuna kuna. Znači da je za 3 milijuna, oko 3 milijuna kuna veća nego što je u proračunu bilo predviđeno sredstava. Zbog toga se je taj pozivni natječaj poništen. Nije bilo dovoljno novca u proračunu da bi se kupilo svih 76 kamiona i natječaj je poništen. Ministar je raspustio povjerenstvo koje je provelo taj pozivni natječaj i imenovao je novo na čelu kojeg je postavio svog pomoćnika gospodina Ivu Bačića. Znači sad imamo drugo povjerenstvo. To drugo povjerenstvo predlaže nabavu kamiona izravnom pogodbom. Ne ponavljanjem natječaja na način da recimo kaže nemamo za 76 kamiona, ali imamo za 75, to smo vidjeli iz ovog prvog, pa ćemo onda raspisati za 75 ili 74, nego predlaže da se kamioni kupe izravnom pogodbom. I kamioni su kupljeni izravnom pogodbom i u tu svrhu je potrošeno 34 milijuna, skoro 34 i pol milijuna kuna, a nije kupljeno 76, ni 75 ni 74 kamiona, nego 39. Dakle, za onu svotu za koju se moglo kupiti skoro pa 76 ili kamion ili dva manje, kupljeno je 39. Sad, znači da su ti kamioni kupljeni od najboljeg ponuđača po onoj cijeni koju je dao najbolji ponuđač. Onda bi se tih 39 kamiona moglo kupiti za 19 milijuna, 19 i pol milijuna kuna, a plaćeni su 34 milijuna kuna. Znači plaćeni su skoro pa 15 milijuna kuna više od cijene koja je bila istaknuta u ponudama u pozivnom natječaju. Tadašnji pomoćnik ministra obrane, predsjednik tog drugog povjerenstva gospodin Ivo Bačić je na konferenciji za novinare tvrdio da je kupnja upravo tih 39 Ivekovih kamiona dobar posao, jer da taj ugovor o kupnji sadrži i offset programa. Offset program znači to da se prodavatelj obavezuje da će dijelove rezervne, te dijelove za kamione proizvoditi u Hrvatskoj. Međutim, ako odete u nalaz državne revizije za 2004. godinu, onaj posebni dio koji se tiče MORH-a, vidjet ćete da državna revizorica Šima Krasić ustanovljuje da ponuda offset programa nije uopće upućena na daljnje postupanje u Ministarstvo gospodarstva, tj. da offset program nije proveden. Ili drugim riječima, da pomoćnik ministra gospodin Bačić koji je vodio to drugo povjerenstvo nije govorio punu istinu na toj konferenciji za novinare. Na problem je upozorio ni manje ni više nego predsjednik Republike i vrhovni zapovjednik oružanih snaga. I to prvi put 8. siječnja 2005. godine. Dakle, neposredno ili vrlo brzo nakon spomenute nabave. Nakon tog njegovog upozorenja u MORH-u je proveden inspekcijski nadzor, a vršitelj dužnosti glavnog inspektora u to vrijeme u MORH-u je bio general Jozo Miličević. On je sastavio svoje izvješće, dostavio ga ministru i bio smijenjen. On je danas jedini hrvatski general koji je neraspoređen. Predsjednik Republike Hrvatske i vrhovni zapovjednik oružanih snaga opetovano je upozoravao i tražio da se ovaj slučaj ispita. Znači, nije sad to Stazić ispred Charlia govorio da je tamo u MORH-u nešto sumnjivo. To je govorio čovjek koji je upućen u zbivanja u Ministarstvu obrane i u Oružanim snagama jer je zato nadležan jer je vrhovni zapovjednik i za kojeg vjerujemo da nije govorio na pamet, da se informirao prije nego što je zatražio da se slučaj ispita. Za cijelo to vrijeme, 4 godine i policija i USKOK kažu da provode izvidne radnje za ovaj slučaj. Znači, mi nemamo tu pravorijek niti Ministarstva unutarnjih poslova, niti USKOK-a, niti Državnog odvjetništva koje bi išlo u pravcu decidiranog odgovora da kaže da, tu je nešto sumnjivo i mi ćemo provesti istragu o tome. Ili da kaže mi smo istragu proveli i zaključili da je nabavka kamiona nesporna i da tu nema ničeg sumnjivog. Nego se četiri godine provode izvidne radnje. Mi mislimo da su četiri godine malo puno vremena da bi se provodile izvidne radnje u jednoj stvari koja je manje-više jednostavna za provjeriti. Uzmu se ugovori, pregledaju se svote, uzme se sva dokumentacija. Obavi se razgovor sa akterima i dođe se do istine. Jel? 4 godine za izvidne radnje ovdje mislimo da nije potrebno. I tu sad dolazimo do momenta zašto predlažemo osnivanje istražnog povjerenstva. To je klasičan slučaj kada bi zapravo trebalo osnovati istražno povjerenstvo, nezavisno saborsko istražno povjerenstvo. Znači, kad postoji nekakva sumnja u nekakav možebitno nezakonit postupak i kad nema postupanje nadležnih tijela. Znači, kad se može u Parlamentu javiti među zastupnicima sumnja da se tu radi i o prikrivanju. Znači, nemamo djelovanje istražnih tijela, nemamo njihov odgovor, jasan, decidiran, nedvosmislen koji bi na koncu uputili i Predsjedniku Republike pa da on kaže evo ja sam dobio zadovoljavajući odgovor, nemam više primjedbi na to. Znači, kada nema ni postupanja tijela progona, nadležnih tijela, niti jasnog odgovora to je moment kad treba osnivati istražno povjerenstvo. Što bi sad tu sve trebalo istražiti? Pa trebalo bi najprije ustanoviti zbog čega je postupak nabave 76 kamiona započeo pozivnim, a ne javnim natječajem. Kakve su te ponude koje su pristigle na pozivni natječaj, koja je ponuda i kojeg ponuđača bila najpovoljnija. Onda zbog čega je poništen taj pozivni natječaj, tko i zašto je raspustio prvo povjerenstvo za nabavu, formirao novo. Kome je to povjerenstvo odgovaralo za svoj rad? Zašto se pristupilo nabavi neposrednom pogodbom, a ne ponavljanjem pa makar i pozivnog natječaja. Zbog čega je nabavljeno samo 39 kamiona kad je postojala potreba za većim brojem vozila? Zašto je tvrtka “Eurokamion“ bila ta s kojom je sklapan ugovor o neposrednoj pogodbi? Kolika je bila ponuđena cijena po kamionu iz najpovoljnije ponude u pozivnom natječaju, a kolika u neposrednoj pogodbi? Je li bilo eventualnog pogodovanja tvrtki “Eurokamion“ od strane MORH-a i ako jest u kojem iznosu? Je li sklopljen ofset program za održavanje nabavljenih vozila ili nije sklopljen kao što to tvrdi revizorica? Što je utvrdio inspekcijski nalaz koji je proveden u vrijeme kada je vršitelj dužnosti glavnog inspektora bio general Jozo Miličević? Znači da vidi, da povjerenstvo dobije taj inspekcijski nalaz, da ga pročita. Je li zbog eventualnih nepravilnosti oštećen državni proračun Republike Hrvatske i u kojem iznosu? Jesu li na koncu sudionici ove nabave davali kakve netočne ili nepotpune izjave o njoj kojima su obmanjivali javnost? Jesu li poduzimali bilo kakve radnje radi prikrivanja eventualnih nezakonitosti u svom ili u djelovanju drugih osoba? Ono što želim na početku jasno istaknuti u ime predlagatelja, prijedlog za osnivanje ovog povjerenstva ne znači prejudiciranje bilo čije krivnje ili bilo čije odgovornosti. Svrha osnivanja povjerenstva jest utvrditi okolnosti i zatvoriti ovu priču, zatvoriti ovu priču da se ona ne vuče dalje svoje repove kroz povijest jer godinama da dođemo konačno do odgovora da li je tu sve bilo kako je trebalo biti, kako je moral obiti ili je eventualno bilo drugačije. Znači osnivanje ovog povjerenstva ide i na ruku akterima ukoliko su uvjereni u to da su postupali zakonito i da će to povjerenstvo ustanoviti, jer ono nema šta drugo ustanoviti nego istinu. Nadamo se da će i sastav povjerenstva i predsjednik povjerenstva biti izraz najbolje volje ovoga Sabora, najbolje volje ovoga Sabora da se rad ovoga povjerenstva vodi potpuno nepristrano, objektivno, bez prikrivanja i bez podmetanja bilo kome. I u nadi da ćete, da će svi klubovi prihvatiti ovaj prijedlog za osnivanje istražnog povjerenstva ja vam se gospodine potpredsjedniče zahvaljujem.
Zahvaljujem i ja vama. Imamo jedan ispravak netočnih navoda. Uvaženi zastupnik Berislav Rončević, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Ima jedno prijavljivanje za ispravak netočnih navoda, a puno je ispravaka u ovome uvodnom govoru gospodina Stazića. Gospodine Staziću ne radi se o 76 kamiona. Zahtjev Glavnog stožera se odnosio na 76 kamiona. Pozivno nadmetanje ni u jednom trenutku se nije odnosilo na 76 kamiona. 76 vozila raznih vrsta, dezena i potreba ne znači da je išlo pozivno nadmetanje za 76 kamiona. Ali to je ono kada ne pročitati ni jedan papir iz toga opsežnog spisa, dajemo si slobodu javno o tome govoriti i zauzimati stavove, na žalost vrlo često pred izbore. Ofset program je sadržan i u nalazu Državne revizije i nije točno i netočan vam je navod o tome da o tome nitko nije zauzeo stav. Državna revizija i izvješće o obavljenoj reviziji u ovom Visokom domu [[Upadica Jarnjak: Ne, ne, ne. Vrijeme, vrijeme je isteklo. Hvala.]] je raspravljeno. Prema tome, potpuno netočno. General Miličević nije smijenjen sa mjesta glavnog inspektora obrane, jer on ni nije bio glavni inspektor obrane nikada, bio je obnašatelj dužnosti.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik Odbora za obranu uzeti riječ? Ne. I otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. Uvaženi zastupnik Miljenko Dorić u ime kluba HNS-a. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Slažem se sa kolegom Stazićem da u ovoj fazi ne trebamo široko elaborirati i osvrtati se na ovu problematiku, već možda da se koncentriramo na samu inicijativu kluba SDP-a. Mi u klubu HNS-a smo pažljivo prošli kroz vaš prijedlog. Smatramo da ste vrlo jasno obrazložili razloge zbog čega treba formirati takvo povjerenstvo. Smatramo da ste nesumnjivo pokazali da se radi o javnom interesu. Nadalje, vi ste jasno postavili ciljeve istraživanja, naveli ste područje istraživanja i ukazali na 15 pitanja na koje povjerenstvo treba dati odgovor. I imat ćete svakako podršku kluba HNS-a u ovoj inicijativi. Napravili ste kolege iz SDP-a smo jednu grešku, a to je u dopisu koje ste uputili predsjedniku Sabora gospodinu Bebiću. Naveli ste da je ova inicijativa pokrenuta od strane 36 zastupnika, a na mom papiru, fotokopiji tih potpisa ih je 38. Prema tome, to bi trebalo malo korigirati, ali bolje imati dva zastupnika viška, nego 37 vozila manjka. Prema tome, mi ćemo vas podržati i nadamo se da će istražno povjerenstvo odraditi pošteno i korektno svoj dio posla. Međutim, kolega Staziću ne slažem se s vašom ocjenom. Naime, ako a treba da tako bude u povjerenstvu će biti srazmjerna zastupljenost kao i u Hrvatskom saboru. Znači da će saborska većina i većinu u ovom povjerenstvu. A ako je istina jednaka stavu većine, onda se moram priznati ne slažem u potpunosti s vašom ocjenom da ćemo lako doći do istine.
Zahvaljujem. Ne treba unaprijed ništa sumnjati. Uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice ne protivi se donošenju odluke o osnivanju istražnog povjerenstva koje bi ustanovilo sve relevantne činjenice u vezi nabave 39 vojnih kamiona od strane Ministarstva obrane Republike Hrvatske u prosincu 2004. godine. Ne protivi se iz razloga što je uistinu u javnom interesu upravo u tom području da se konačno i definitivno rasvijetle sve činjenice relevantne u predmetnom postupku javne nabave i da se definitivno otklone sve sumnje, sve nedoumice, te najrazličitija tumačenja vezana za taj konkretni slučaj. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice shodno tom stavu upravo i inzistira na dosljednoj primjeni Zakona o istražnim povjerenstvima, pogotovo na ona rješenja predložena u članku 10. samog zakona, a ona se daju sažeti u osnovne tri točke. Prva od njih je da istražno povjerenstvo je dužno svestrano ispitati područje za koje će biti zaduženo, kao i svaki pojedini slučaj u svezi s predmetnom ili pitanjem zbog kojeg je osnovano. Drugo, istražno povjerenstvo dužno je utvrditi pravo stanje i sve odlučne i druge važne činjenice važne za utvrđivanje istine, a samim tim i donošenje pravilnog zaključka. I treće, istražno povjerenstvo dužno je upotrijebiti sva dokazna sredstva pogodna za utvrđivanje stanja stvari u ovom slučaju kako bi na zakonom predviđenim način ustanovilo istinu i bilo u poziciji donijeti valjan zaključak. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice ne protivi se donošenju predmetne odluke i smatra uistinu vrlo važno pitanje i pitanje od javnog interesa pogotovo kada se radi o zakonitosti rada državnih tijela, javnih službi i pravnih osoba javnog prava, a naravno i pitanja koja se tiču javnog morala i temeljnih vrednota Ustava Republike Hrvatske. Međutim, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice je isto tako mišljenja da sam postupak ustanovljenja istine, u ovom slučaju je treba lišiti bilo kavi pritisaka i bilo kakvih unaprijed pripremljenih i sročenih političkih sudova i to bez obzira s koje strane ili iz koje institucije one dolazili. Stoga se ne može prihvatiti da je racio za postupanje, odnosno isključivo razlog osnivanja istražnog povjerenstva javno upozorenje na moguću korupciju ili pak paušalno navođenje navodno činjenica, nedvojbenih činjenica iz kojih se po nekima već danas mogu donijeti odgovarajući zaključci. Tim više što su institucije ove države koje su dužne skrbiti za zakonito ponašanje u postupcima javne nabave i vršiti kontrolu utrošenih sredstava resornih ministarstava o tome izvijestile ovaj Visoki dom pri čemu mislim naravno na nalaz i mišljenje u prvom redu Državne revizije, a s druge pak strane po saznanjima zastupnika ili Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice u konkretnoj situaciji nije pokrenut sudbeni postupak u smislu ustanovljenja kaznene odgovornosti sudionika u postupku predmetne javne nabave. Shodno izloženom citirati ću odredbu članka 4. Zakona o istražnim povjerenstvima koja konkretno i precizno govori: "da se istražno povjerenstvo ne može osnovati za pitanje na koja je pokrenut sudbeni postupak tako dugo dok taj postupak teče ili ukoliko je pokrenut sudbeni postupak o nekom pitanju za čije je istraživanje prethodno osnovano istražno povjerenstvo, istražno povjerenstvo će odmah prestati sa radom." Ovu odredbu zakona citirao sam iz razloga što želim naglasiti da istražno povjerenstvo nije niti može biti policija, niti državno odvjetništvo, a naravno niti sud. Ono se ne može staviti niti u ulogu političkog pritiska na tijela državne vlasti, koja su ovlaštena postupati u smislu nezakonitog poslovanja, odnosno eventualnog počinjenja kaznenih djela. Zaključno, ne protivimo se donošenju ove odluke, ali smo isto tako stava da i u ovoj situaciji uistinu treba inzistirati na dosljednoj provedbi ustavnog načela trodiobe vlasti i ne se izložiti pritiscima, pretvarati ovaj Sabor u sudnicu bez obzira koliko to nekome u određenom političkom trenutku mu se činilo politički oportuno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Boris Šprem. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Gospodin Tomljanović je rekao u jednom trenutku da istražno povjerenstvo treba utvrditi pravo stanje. Istražno povjerenstvo treba utvrditi činjenično stanje da bi se došlo do pravog stanja. To nije isto. Činjenice se trebaju utvrditi da bi se došlo do pravog stanja. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba HDSSB-a uvaženi zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Meni je teško raspravljati da li je određena javna nabava posebno ova konkretna javna nabava bila zakonita ili nezakonita. Zapravo, ako hoćete u ovom trenutku za mene je to potpuno irelevantno mada će biti i mislim da bi bilo bitno. Istražno povjerenstvo kakve će zaključke donijeti o tom po tom ali ja sam siguran da će to malo utjecati ponovo i na Državno odvjetništvo i na eventualno sud, ili na USKOK. Međutim, evo dopustite mi da ponovim samo činjenice koje mene po tko zna koji puta dopustite frapiraju, a činjenica je ovakva. Kaže raspisan je javni natječaj za 76 da budem potpuno jasan 76 vozila, a da ne pogriješim, dakle sukladno onome što je gospodin Rončević malo prije ispravio nisu kamioni nego su vozila. 76 vozila, 23 tvrtke su se odazvale na taj javni natječaj i ja želim vjerovati da je pretpostavljam odabrana uvjetno rečeno najpovoljnija ponuda. A najpovoljnija ponuda tada je bila za tih 76 vozila 38 milijuna kuna. Tako to barem ovdje u ovom prijedlogu stoji a ja nemam razloga ne vjerovati da ovo nije točan podatak. Dakle, najpovoljnija ponuda za kupovinu 76 vozila je 38 milijuna 853 tisuće itd. Međutim, za 3 milijuna u državnom proračunu je ova ponuda bila veća pa je ministar slijedom zakona ja mislim opravdano poništio taj javni natječaj. Međutim, ubrzo nakon toga novo povjerenstvo se formira i to povjerenstvo dobija zadatak nebitno od ministra, mada ja mislim čak da to nije dobio zadatak niti od ministra nego da je to dio nekakve odluke u kojoj je sudjelovalo više najodgovornijih ljudi. Dakle, formira se povjerenstvo, gospodin Bačić kao predsjednik povjerenstva dobija nalog ili odobrenje, ili kako god da se ide u izravnu pogodbu. I rezultat te izravne pogodbe je kupovina ne 76 vozila nego kupovina 39 vozila i to 39 vozila po cijeni nešto malo manjoj od 35 milijuna kuna. Evo, to su činjenice. Dakle, na javnom natječaju se dobija ponuda za 76 vozila po cijeni od 38 milijuna kuna a izravnom pogodbom dogovara se posao 36 vozila za 34 milijuna i 500 tisuća kuna. E sad, za mene može sve biti po zakonu potpuno sukladno zakonskim odrednicama ali da je ovaj posao itekako štetan i da ovaj posao pojedinac i osoba da plaća iz vlastitog đepa nikada ne bi ni u ludilu napravila. To je ono što ja mislim i malom djetetu koje polazi osnovnu školu jasno. I evo peta godina navršava u ovakvoj jednoj transakciji, ovakvom jednom poslu za koji se ponavlja i ukazuje neovisno od toga da li se ukazuje da je on nezakonit, da li se ukazuje da je on štetan za Republiku Hrvatsku, da je štetan za Ministarstvo obrane itd. ali nitko od institucija koje bi trebale odreagirati nisu odreagirale do kraja. Kad kažem nisu odreagirale do kraja tada ja mislim da je opravdano bilo očekivati da Državno odvjetništvo pozabavi se ovim poslom, da zaključi ovaj posao i da kaže gospodo ovaj posao je potpuno napravljen transparentno, sukladno zakonu, nema odgovornosti ministra obrane i naravno da se to od odvjetništva ne očekuje, ali ja bih onda kazao da slijedom toga predsjednik Republike gospodin Stjepan Mesić priča gluposti jer je on nekoliko puta upravo ukazivao na ovo. Ukoliko Državno odvjetništvo bi prije toga izdalo ovakvo priopćenje jer je to interes javnosti. Oprostite, ako dobivate 76 vozila za 38 milijuna kuna a mjesec dana kasnije zaključite posao za 36 vozila po ne znam 34 milijuna i 500 tisuća kuna. Onda je potpuno jasno da se radi o najmanje rečeno sumnjivim poslovima. I u tom slučaju onaj koji radi u pravosudnim institucijama onda on treba odreagirati. Pa zar nije deplasirano pet godina da mi moramo ovdje u Saboru zapravo zahtijevati istražno povjerenstvo da izigravamo inspektora Clousoa da bi evo natjerali one koji su plaćeni za ovaj posao Državno odvjetništvo pa ako hoćete i USKOK jer ja mislim da su u ovom poslu sudjelovalo više od troje ljudi a čini mi se ako sudjeluje u nekakvom poslu više od trojice tada se ono svodi pod suspektan organizirani kriminal. Pa evo šanse, donosili smo te strategije borbe protiv korupcije i ne znam ni ja što sve ne, pa kada već imamo ovakve činjenice i ovakve podatke onda je bio red i na Državnom odvjetništvu i na USKOK-u, imali su vremena evo nepunih pet godina da ove stvari razjasne. Prema tome, ja sam u dva navrata i nisam jedini u ovom Saboru pitao i samog premijera Sanadera mada mi je on dao nekakav odgovor da i on jedva čeka da dobije odgovor evo između ostalog i na ova pitanja. Naravno moj odgovor je bio, ja to i danas mislim da je žalosno neovisno o tome tko je na čelu Vlade treba čekati i čeka četiri i pol godine da dobije odgovor između ostaloga i na jedno ovakvo pitanje. Na jedan ovakav posao koji je izveden potpuno netransparentno. U interesu i naravno javnosti, u interesu, ja mislim da je to i interes i gospodina Rončevića koji je obnašao dužnost ministra obrane. I svih onih koji upravo zbog ovog posla jedni druge prozivaju. Naravno da će HDSSB podržati ovo. Ali ja vas uvjeravam kolege iz SDP-a ja bih se isto potpisao sigurno i moji u klubu HDSSB-a na ovu inicijativu. Ali od ovog Istražnog povjerenstva neće rezultirati nikakvi pozitivni pomaci. Baviti ćemo se Istražnim povjerenstvom, sjetite se istražnih povjerenstava koje je formirano u ovom Saboru, nije jedno jedino, bilo ih je više. Nikakvih rezultata nije bilo. Ovo Istražno povjerenstvo samo je još jedan dokaz kako nam institucije pravosudnog sustava ne rade, odnosno ne rade ono što bi trebali raditi. Za ovo odavno zna i gospodin Bajić, odavno znaju i oni koji su radili u USKOK-u i da su htjeli nešto pokrenuti, onda bi to pokrenuli, a ne bi nakon 4,5 ili više od 4,5 godine zapravo dočekali, ako hoćete i dopustili da jedna politička stranka u ovom Hrvatskom saboru mora podnositi ovakav jedan zahtjev, ovakav jedan materijal i inicijativu za Istražno povjerenstvo za koje ja sam siguran kolege iz SDP-a kao što bi bio isto tako siguran da smo mi ovo Istražno povjerenstvo tražili, od ovoga nema ništa, jer radi se o političkom pitanju i ovo Istražno povjerenstvo kako se ono kaže žali Bože truda i vremena. No ima vjerojatno, ne vjerojatno nego sigurno je pozitivno u svemu tome samo jedno što će javnost možda u jednom navratu ili još u dva navrata podsjetiti se na evo ovakve radnje koje se nije to samo Ministarstvo obrane koje s obzirom na brojke koje su iznesene ovdje potpuno jasno ukazuje da se radilo o štetnom poslu i da su ova vozila koja su kupljena preplaćena i da se radilo zapravo o poslu koje je unaprijed planirano.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnog navoda. A to je prvi Andrija Hebrang.
Pa mislim da bi trebalo ispraviti netočni navod, kolega kaže umjesto 76 vozila kupljeno je 39 vozila. To je netočno ako se ne kaže da je kupljeno 39 drugačijih vozila jer je glavni stožer koji određuje tehničke karakteristike onoga što će ministarstvo nabaviti, u međuvremenu promijenilo specifikacije, tražilo vojnu inačicu tih vozila, prilagođeno standardima NATO-a. Prema tome, neusporedivo je kruške i jabuke, neusporedivo je kamione po specifikaciji iz prvog natječaja uspoređivati po cijeni s kamionima iz drugog natječaja. To će povjerenstvo na kraju i dokazati.
Zahvaljujem. I povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Šišljagić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, članak 209. ne radi se o ispravci netočnog navoda, ja nisam spominjao drugačija vozila i vozila. Dakle, nisam uopće pravio razliku između vozila. Ja dopuštam da su drugačija vozila ali oprostite.
Ali to nije povreda Poslovnika, oprostite uvaženi zastupniče.
Ali gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora.
Nije povreda Poslovnika, molim vas ispravak netočnog navoda je bio sasvim u redu! Molim vas, nije povreda Poslovnika.
Nije bio ispravak netočnog navoda jer gospodin kolega Hebrang nije imao što netočno ispraviti.
Uvaženi zastupniče, nije povreda Poslovnika, nemojmo to raditi, nema razloga. Drugi je ispravak netočnog navoda Berislav Rončević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, ispravljam netočni navod uvaženog kolege Šišljagića da je taj postupak nabave bio netransparentan. On je bio potpuno transparentan, ako je nekome nerazumljiv, ne znači da nije transparentan. Izuzeće od javnog natječaja temeljilo se na Zakonu o javnoj nabavi, članak 6. naoružanje, vojna oprema. Taj isti zakon primijenjen i godinu dana ranije kada je moja prethodnica kolegica Željka Antunović, ugovorila remont borbenih zrakoplova u Rumunjskoj na temelju neposredne pogodbe, ni pozivnog nadmetanja, ni natječaja i nitko nikada nije rekao da je to nezakonito. Isti zakon, ista oprema, prema tome, zašto jednom je, jednom, drugi put nije.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, uvezi čega sada uvaženih zastupnik Vladimir Šišljagić.
Gospodine potpredsjedniče meni je žao što vi nemate strpljenja danas ali vi ste povrijedili Poslovnik i to drugi puta ste Poslovnik povrijedili time što ste dopustili da se i gospodinu Rončeviću sada po drugi puta da zapravo replicira a on se javio za ispravku netočnog navoda da bi kazao da nije netransparentno nego još da bi vrijeđao.
Uvaženi zastupniče, nije povreda Poslovnika, ispravak, … [[Govornik se ne razumije.]] pravo da točno. I nemojte, nemojte. Zahvaljujem.
Razumijem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora da se vi ne razumijete u Poslovnik. Hvala lijepo i vama.
Zahvaljujem. Nemate pravo na taj način polemitizirati i nemojte provocirati da vam moram dati opomenu, nije mi to cilj i ne želim to činiti, ali morati ću vam to ipak učiniti ako nastavite sa time dalje na takav način raspravljati. Nemate nikakav razlog. I jedan i drugi zastupnik su vrlo korektno ispravili netočne navode. Zahvaljujem. Nemojte dobacivati, uvaženi zastupniče, ako imate nešto za reći javite se za riječ pa bumo razgovarali. Imamo treći ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, naime ispravio bih netočan navod kolege Šišljagića koji je kazao da nikada povjerenstva istražna koja su osnovana u ovom Saboru nisu ništa napravili, odnosno to nije ničime rezultiralo. Ja bih ispravio tu netočnu konstataciju i podsjetio ga tamo na kraj 90-tih godina kada smo imali Istražno povjerenstvo za pšenicu, čiji sam tada bay the way bio i tajnik toga povjerenstva kao saborski zastupnik i koje je rezultiralo sa desecima kaznenih prijava u slučaju kojim se bavilo istražno povjerenstvo. Ono što ovo Povjerenstvo vjerojatno neće ispuniti a to su očekivanja gospodina Šišljagića koji je već dao svoju ocjenu.
Zahvaljujem. I prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi uvaženi zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, ja sam uvjeren da ovo Istražno povjerenstvo u predviđenom roku od tri mjeseca, ako se ne varam, ne samo da neće doći do istine, ni vjerojatno neće moći pronaći niti ovih nabavljenih 39 kamiona. Ako se dobro sjećam, prije nekoliko mjeseci objavljeno je u javnosti da USKOK ili državno odvjetništvo vrši istražne radnje po ovom predmetu, a povjerenstvo može raditi čak i maistralno, rezultate upisati u indeks. Ali se bojim da će onda ili nakon objave da nakon istražnih radnji državno odvjetništvo nije našlo nikakve elemente za daljnje postupanje i rad ovog povjerenstva … [[Govornik se ne razumije.]] pitanje ili će se otvoriti istraga, a samim tim trenutkom povjerenstvo mora prestat raditi. Tako je po zakonu. Zato sam dosta skeptičan u rezultat toga, ali je činjenica da prema nalazima i Državne revizije, ali i Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave ovo ministarstvo treba pomoć. Tri godine uzastopno kad je Ministarstvo obrane u pitanju, velim tri koje sam ja pratio ponavlja se ista stvar. Iz nalaza Državne revizije, ali što je posebice bitno i iz očitovanja Ministarstva obrane je vidljivo da službe zadužene za javnu nabavu u tom ministarstvu ili ne poznaju zakon ili ga ne razumiju ili ne znaju primjenjivati zakon ili se radi o nečem četvrtom. Prije negdje dva, tri tjedna na Antikorupcijskom vijeću državna tajnica iz Ministarstva gospodarstva prikazujući efekte novog Zakona o javnoj nabavi, rekla je da je ta služba koja je sad u Ministarstvu gospodarstva spremna pomagati tijelima državne vlasti i nuditi savjetodavnu pomoć kako bi bilo što manjih kršenja zakona u javnoj nabavi. Mislim da bi bilo izuzetno dobro da netko iz Ministarstva obrane pozove tu službu u pomoć, a ako one nemaju dovoljno kadrovskih resursa angažirajte ove stručnjake iz HŽ-a oni su očito vrlo sposobni jer su ovaj problem javnih nabava riješili putem offshor kompanija, pa da je to i Ministarstvo obrane tad napravilo vjerojatno danas istražno povjerenstvo ne bi imalo što istraživati. Dakle, imamo dvije grupe stručnjaka koje mogu biti od koristi. Ili je to ova služba javne nabave u Ministarstvu gospodarstva ili stručna ekipa unutar Hrvatskih željeznica. I 2007. Državna revizija je dala tom ministarstvu uvjetno mišljenje. Jedan od razloga je javna nabava. Isto je bilo 2006. kada su dva razloga bila javna nabava preko 72 milijuna kuna u pitanju, ali ono ponavljam kako se Ministarstvo obrane referiralo na te nalaze. Prvo, prihvatili su nalaze Državne revizije i još 2006. godine, još 2006. godine ustvrdilo da su nadležne službe unutar Ministarstva obrane, Uprava za materijalne resurse, Uprava za financije i proračun dobile nalog i zadaću da učine sve da se ove pogreške u postupcima javne nabave više ne ponavljaju. To je bilo 2006. 2007. isto očitovanje Ministarstvo obrane daje na nalaz Državne revizije za 2007. a isto je bilo i 2005. kao da je putem kopiranja očitovanja Ministarstva obrane reagiralo na nalaz Državne revizije. I mislim da bi doista bilo korisno da državna tijela koje imamo odu u Ministarstvo obrane, daju ljudima pomoć da se više ne moramo natezati ni istražnim povjerenstvima, da Državna revizija ima što manje posla. I završavam sljedećim. Tek ću dati na proučavanje ljudima koji se u to razumiju, jer sam jučer dobio ali ne bih doista volio da za dva, tri tjedna moramo raspravljati o mom prijedlogu istražnog povjerenstva za kupnju ova dva aluminijska Finca koja smo kupili. Mislim na dva ova broda aluminijska proizvedeno za hladna sjeverna mora, a ne ova slana jadranska. Jer su Finci objavili da su prodali brodove za 4 milijuna eura, a mi smo ih navodno kupili za 20. Pa ću ovu razliku negdje probat potražiti ako ne drugačije kroz odgovor na zastupničko pitanje. Da, možda smo dogradili jedra ovoga pa je sad malo skuplje. Dakle završavam. Podržat ću osnivanje istražnog povjerenstva radi forme, ne nade da će se doći niti do istine niti do činjenica. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Lesar rekli ste, istražno povjerenstvo neće doći do istine. Slažem se s vama, ali su moj pristup i moja zabrinutost sasvim drugačija od one vaše. Naime, razlog koji mene zabrinjava je sljedeći. Čuli smo u tijeku ovih pola sata da umjesto 76 neborbenih vozila išlo se na nabavku 39 borbenih vozila. Dakako, ova su skuplja, bolje opremljena i prema tome to je čak i opravdano. Ta razlika, bitna razlika u cijeni. Ono što nije dobro je što ovdje to znaju mnogi kolege iz HDZ-a, a vrhovni zapovjednik Hrvatske vojske o tome nema pojma, o tome nema pojma i tvrdi da posao nije čist. On dakle ne zna da umjesto neborbenih da su nabavljena borbena vozila. On ne zna zbog čega je ta razlika u cijeni. To je ono što mene jako zabrinjava.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolega Doriću, spomenuli ste vrhovnog zapovjednika koji je zabrinut. Dobio je obrazloženje ako se dobro sjećam medijskih izvješća da je bio kraj poslovne godine, pa je novac trebalo potrošiti jer bi im inače propao. Jesam u pravu? Kad ćete čitati nalaz Državne revizije za 2007. o kojem ne smijem govoriti jer još uvijek nije skinuta oznaka tajnosti ili je? Je. Pogledajte zašto je 50 milijuna kuna u 2007. nabavljeno mimo Zakona o javnoj nabavi. Bio je prosinac mjesec, pa nisu imali dovoljno kancelarija i skladišnog prostora da prihvate namještaj kojega su naručili i platili kao da sve nabave u tom ministarstvu idu samo u prosincu mjesecu. Možda je zato vrhovni zapovjednik zabrinut jer kasnimo sa raspisom natječaja i planiranjem.
Zahvaljujem. I idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Uvaženi zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Nabava je javna, a korupcija tajna. To je zaključak koji se može izvući iz ovog primjera koji se nalazi pred nama, a inače to je i najčešća primjedba izvjestitelja Europske komisije kada govore između ostalog o borbi s korupcijom u Hrvatskoj gdje ukazuju da je postotak tajnih javnih nabava u Hrvatskoj prevelik i traže da se to svede na najmanju moguću mjeru u primjerima koji se uglavnom odnose na Ministarstvo obrane. I evo o čemu je govorio i kolega Lesar. U pravilu kad se potroše silni milijuni kuna u prosincu to upućuje da niti je bilo plana nabave nego se na kraj godine išlo direktnom pogodbom koja u pravilu pogoduje korupciji trošiti novce poreznih obveznika. Sve što se događalo sa nabavom vojnih kamiona je primjer kako se može izigrati Zakon o javnoj nabavi, pravni propisi Hrvatske, da u pravilu bude sve u skladu sa zakonom, da nitko nije kriv, ali da su građani oštećeni jer je novac koji su izdvajali iz svojih plaća potrošen ne na način kako je zakon nalagao. Prošle godine u Opatiji je održan jedan stručni skup o javnoj nabavi na kojem je rečeno da se u pravilu u 57% slučajeva kod investicijskih ugovora pojavljuje korupcija i da je ta koruptivna renta otprilike 3% ukupnog godišnjeg prihoda gospodarskih subjekata, znači za osiguranje javnog ugovora između 3 i 10% ugovorenog posla otpada na koruptivnu rentu koja je već uračunata u cijenu. I zato je borbu protiv korupcije, pa i ove korupcije u tajnim javnim nabavama najbolja antirecesijska mjera koja će omogućiti Hrvatskoj da se sačuvaju radna mjesta i otvore nova. Vrlo je zanimljiv podatak da je među 14 problematičnih čimbenika koji se odnose na ovaj oblik korupcije Hrvatska 2002. taj oblik korupcije, dakle u javnim nabavama bio na 11. mjestu, a 2006. popeo se na 4. To ja mislim jako puno govori. Nitko u svijetu nije oslobođen primanja mita, korupcije, posebno tzv. korupcije bijelih ovratnika, međutim ono što razlikuje svijet od Hrvatske, borba protiv tog oblika. Nećemo elaborirati što je učinila finska Patria, također se radilo o vojnoj opremi gdje je ona borila se protiv svojih ljudi koji su izvozili korupciju, u ovom konkretnom slučaju u Sloveniju. Prema tome, pravni okvir javne nabave, pa tako i javne nabave u Ministarstvu obrane je jedno, poslovni moral je drugo, a na kraju dolaze ljudi koji su u poziciji da donose odluke i da odluče kome sir, kome vrhnje, a kome ništa. Za razliku od dijela prethodnika koji su skeptični o dometima ovog istražnog povjerenstva, ja sam uvjeren da će ovo istražno povjerenstvo dati konkretan doprinos borbi sa korupcijom i da će uputiti puno bolju poruku nego poruku koja ovog trenutka ide prema hrvatskoj javnosti. Zamislite što misli jedan obični građanin, pita se koji je smisao da se ja uključim u borbu s korupcijom kada predsjednik države nije mogao dobiti odgovore na pitanja što se događalo sa nabavom javnih kamiona. To je najtragičnija poruka jer onda će običan građanin reći zašto bi se ja uključivao u borbu s korupcijom. Jedino što mi se može dogoditi da dobijem batinom po glavi i da ja završim u kućnom pritvoru, a da oni koji su naručili napad na mene ostanu i dalje i slobodno se šeću ulicom i ubiru svoju koruptivnu rentu. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo ispravak jednog netočnog navoda, uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Netočno je što kolega kaže, citiram, nabava, javna korupcija, tajna u predmetu koji je pred nama. To može reći povjerenstvo, a ne vi. Vi prejudicirate i pravite pritisak na povjerenstvo. Netočna je izjava koju ispravljam da predsjednik države nije dobio podatke. Podaci su u nalazu Državne revizije za tu 2004. godinu u kojoj jasno piše da u nabavci predmetnih vozila nema povrede zakona, osim u dijelu gdje ministarstvo nije … [[Govornik se ne razumije.]] proslijedilo Ministarstvu obrane. Postupak nabave je potpuno u redu po nalazu Državne revizije.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Berislav Rončević. Izvolite.
Za razliku od vas kolega Jovanović, ja nisam skeptičan po ovom povjerenstvu, kao ni po nekakvom eventualnom koje će se bilo kada osnovati u ovom Hrvatskom saboru. Vjerujem u profesionalnost svih zastupnika i jučer sam na pitanje novinara rekao jasno i glasno i ja, jer tada sam bio ministar obrane, podržavam osnivanje ovog povjerenstva. Možda će rad u ovome povjerenstvu nekim mojim kolegama saborskim zastupnicima, istina iz druge političke stranke, dati priliku da prvi puta konačno pročitaju makar jedan dokument sadržan u ovom opsežnom spisu. Do sada su u pravilu zauzimali stavove koristeći se medijskim napisima, koristeći se nekakvim paušalnim ocjenama. Ovaj zakon je donesen u ovom Domu, ovaj zakon se koristio, rekao sam, i godinu dana prije. Uvažena kolegica Antunović, ministrica obrane prije toga ugovorila je remont zrakoplova za nekakvih 70 milijuna kuna u Rumunjskoj neposrednom pogodbom, ni pozivnog nadmetanja. Je li to u hrvatski proračun građane Republike Hrvatske, jesu li oni tada bili oštećeni? Mi to nikada nećemo saznati jer nemamo s čime uspoređivati. Nije bilo ponuda. Ovdje je obavljeno pozivno nadmetanje, iznos najpovoljnije ponude premašuje proračunsku poziciju, zakon se mora primijeniti. Ne kažem može. Mora. Nadam se, ja sam uvjeren da će nakon rada ovog povjerenstva, nakon prezentacije svih dokumenata puno mojih kolega saborskih zastupnika ovdje o ovome predmetu imati sasvim drukčije stavove i da će se bar suzdržavati govoriti to kao o eklatantnom primjeru korupcije.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Željko Jovanović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Rončeviću, ja nisam rekao da sam skeptičan, ja sam rekao upravo suprotno, da očekujem da će rad ovog istražnog povjerenstva vratiti povjerenje građana u institucije i u sve one koji su dužni boriti se s korupcijom. Ali upravo ovo o čemu ste govorili ugovaranje ofset programa je klasičan primjer izigravanja Zakona o javnoj nabavi gdje se ugovaraju radovi za koje se unaprijed zna da nikada neće biti učinjeni, a mene čudi da vi kad tako sigurno govorite da je sve bilo u skladu sa zakonom, tada kao ministara obrane niste uspjeli uvjeriti predsjednika države kojem ste bili direktno i odgovorni da je sve što ste radili bilo čisto i uredno, nego je predsjednik države na ovaj način morao doći do odgovora koje će, nadam se, istražno povjerenstvo ponuditi na koncu svog rada u Saboru.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja još uzeti riječ? Da. Uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Klub SDP-a kao predlagatelj ovoga povjerenstva zahvaljuje se svima koji su sudjelovali u raspravi za koju ocjenjujemo da je bila konstruktivna i tolerantna. Pojavila su se tu tri pitanja i bilo bi dobro da se kod osnutka ovoga povjerenstva, jer vidimo da svi klubovi podržavaju njegov osnutak, te dvojbe riješe. Tri kluba su čak istaknula sumnju ili iskazala svoje nepovjerenje u rad povjerenstva, odnosno u to da će ono doći do istine. Bilo bi dobro, bilo bi dobro da kad budemo donosili odluku o sastavu povjerenstva, o predsjedniku ili predsjednici povjerenstva, to napravimo tako da sve ove sumnje odagnamo. Mi imamo Zakon o istražnim povjerenstvima, tu se stvari ne preciziraju previše. Kaže se da povjerenstvo može imati od 5 do 15 članova i da mora otprilike održavati sastav Hrvatskog sabora. U tom zakonu se govori o dva doma, pisan je još kad su bila dva doma. Ja s ovog mjesta, iako je to stvar klubova, dogovora klubova, mislim da bi bilo u interesu svih pa i gospodina Rončevića, kao tada ministra obrane da ovo povjerenstvo vodi osoba iz oporbe i da sastav toga povjerenstva bude takav da i građani i klubovi mogu vjerovati tom povjerenstvu. Kad ga već osnivamo. Nemojmo raditi nešto da umanjujemo povjerenje u rad toga povjerenstva i u njegovu objektivnost. Ako pretpostavimo da će ono biti sastavljeno ta da će parlamentarna većina o njemu, u njemu imati glavnu riječ i nametati zaključke, onda naravno da ono neće imati nekakvo povjerenje. Prema tome, kad ga osnivamo u dobroj vjeri, a osnivamo ga u dobroj vjeri, onda tu dobru vjeru iskažimo do kraja. Drugo. Rečeno je ovdje, kolega Rončević je rekao zahtjev je napisan na temelju medijskih napisa, a ne na temelju dokumenata. Pa nije samo medijskih napisa, iako ti medijski napisi kad su se pojavili nisu demantirani od strane onih koje su prozivali ili nisu demantirani na dovoljno uvjerljiv način. A druga stvar, imamo i istupe predsjednika Republike koji nisu samo medijski napisi, nego su stav vrhovnog zapovjednika oružanih snaga. Imamo povjerenje u institucijski sustav, imamo povjerenje u predsjednika Republike, imamo povjerenje u to da je sigurno i vas pozvao dok ste bili ministar obrane i pitao šta je s time i da je dobio nekakvo zadovoljavajuće, prihvatljivo obrazloženje, ja sam uvjeren da ne bi inzistirao na temi, baš zato što ima tu poziciju predsjednika Republike i vrhovnog zapovjednika i prema tome što bi bilo kakav nekakav sitni nesporazum, loš medijski napis, netočno izneseni podaci u nekakvom novinskom članku da bi se to u jednom razgovoru s vrhovnim zapovjednikom riješilo i da ne bi onda se stvar ponavljala do i vukla 4 godine do dana današnjeg kad baš zbog toga što nije nedvosmisleno riješena i predlažemo osnivanje ovog povjerenstva. Prema tome, odbijamo donekle tu primjedbu da je prijedlog napravljen samo na temelju medijskih spekulacija i napisa, bez pravog uvida u stvari. Eto s vjerom da kako smo dobro započeli u ovoj točki, da ćemo tako dobro i završiti i da će dogovor između klubova dovesti do kvalitetnog sastava ovog povjerenstva koji će objektivno ispitati cijeli slučaj. U toj nadi ja vam se još jednom zahvaljujem na raspravi.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Berislav Rončević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa samo radi preciznosti ispravljam netočni navod da nije bilo demantija medijskog napisa. Samo ću upoznati kolegu Stazića, možda on to tada nije pratio sa pozornošću kojom danas prati. Ministarstvo obrane je organiziralo press konferenciju u kojoj je demantiralo navode da se radi o nezakonitom poslovanju, obrazložilo proceduru i o tome su i neki mediji pisali nekakvim drugim riječima, nego što je danas prezentirao gospodin Stazić. Prema tome, netočno je da nije bilo demantiranja, pressica u Ministarstvu obrane je bila, Ministarstvo obrane se o tome očitovalo prije 4 godine i to je to.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti za glasovanje.
Prijedlog odluke o osnivanju istražnog povjerenstva za utvrđivanje činjenica u vezi nabavke 39 vojnih kamiona od strane MORH-a u prosincu 2004. godine. Predlagatelj je 38 zastupnika, članova kluba zastupnika SDP-a. Rasprava je zaključena. Člankom 6. stavkom 2. Zakona o istražnim povjerenstvima propisano je da se o prijedlogu za osnivanje istražnog povjerenstva odlučuje većinom glasova svih zastupnika 77 i dajem na glasovanje Prijedlog odluke o osnivanju ovog istražnog povjerenstva. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 109 glasova za i 2 protiv donesena predložena odluka. Pozivam klubove zastupnika da sukladno odredbama članka 8. i 9. Zakona o istražnim povjerenstvima predlože članove iz svojih redova Odboru za izbor, imenovanja Hrvatskog sabora kako bi donijeli cjelovitu odluku o osnivanju istražnog povjerenstva za utvrđivanje činjenica u vezi nabavke 39 vojnih kamiona od strane MORH-a u prosincu 2004. godine.
Odbor za izbor i imenovanja. Sljedeći put. Gospođa predsjednica odbora Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskoga sabora na 22. sjednici održanoj 20. veljače 2009. godine jednoglasno je utvrdio prijedlog odluke o imenovanju Istražnog povjerenstva za utvrđivanje činjenica u vezi nabave 39 vojnih kamiona od strane Ministarstva obrane Republike Hrvatske u prosincu 2004. godine. U Istražno povjerenstvo za utvrđivanje činjenica u vezi nabave 39 vojnih kamiona od strane Ministarstva obrane Republike Hrvatske u prosincu 2004. imenuju se: za predsjednika Nenad Stazić, za potpredsjednika Emil Tomljanović, za tajnika Krunoslav Markovinović, za članove prof.dr.sc. Andrija Hebrang, prof.dr.sc. Krešimir Ćosić, Stanko Grčić, Goran Beus Richembergh, Boris Šprem i Igor Dragovan.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog odbora na glasovanje. Tko je za? Molim evo dizanjem ruku. Hvala. Protiv? Suzdržan? Prijedlog je prihvaćen sa 114 glasova, dakle jednoglasno za. Dame i gospodo zastupnici, završili smo 8. zasjedanje Hrvatskoga sabora u ovom sazivu. 9. zasjedanje će biti na vrijeme i u skladu sa Poslovnikom objavljeno. Ja vam želim dobar odmor i skupljanje energije za sljedeće sjednice. Hvala lijepa.
Idemo dalje sa raspravom. To je – - Konačni prijedlog Zakona o osnivanju Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 249 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Izvješća ste primili na sjednicu. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, zastupnica Dragica Zgrebec i zajednički klubovi HSS-a i HDZ-a. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Josip Kraljičković, državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Zadovoljstvo mi je u ime predlagača hrvatske Vlade ukratko predstaviti Prijedlog Zakona o osnivanju Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo s Konačnim prijedlogom zakona. Ovim zakonskim prijedlogom uređuje se osnivanje Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo kao javne ustanove u području poljoprivrede, hrane i ruralnog razvoja. Osnivanje navedene ustanove određeno je u programu Vlada Republike Hrvatske za mandatno razdoblje 2008. do 2011. godine. U programu se navodi da se isti osniva radi istraživanja analize, te stručne podloge za potrebe planiranja, provođenja i kontrole mjera poljoprivredne i ruralne politike, povećanja konkurentnosti domaće poljoprivrede i agro biznisa te pregovora s EU. Osnivač centra je Republika Hrvatska, a prava i dužnosti osnivača … [[Govornik se ne razumije.]] će Ministarstvo poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja. Djelatnosti centra su upisane u članku 3., a centar kao pravni slijednik preuzima imovinu, sredstva, prava i obaveze, poslove te djelatnike Zavoda za voćarstvo, Zavoda za tlo, Zavoda za zaštitu bilja u poljoprivredi i šumarstvu Republike Hrvatske, Hrvatskoga zavoda za vinogradarstvo i vinarstvo, te stanice sa južne kulture Dubrovnik koji prestaju sa radom upisom centra u sudski registar. Osim … [[Govornik se ne razumije.]] djelatnosti zavoda koje su oni obavljali kao javne djelatnosti i ostalo, centar će se baviti istraživanjima već prije navedenim. Tijela centra su upravno vijeće i ravnatelj. Unutarnji ustroj ovlasti tijela centra te druga pitanja od značenja za obavljanje djelatnosti i poslovanja centra uređuju se statutom. Te za rad centra … [[Govornik se ne razumije.]] proračuna za ovu godinu u iznosu od 2 milijuna kuna. Inače će svojim radom centar osiguravati sredstva iz radne djelatnosti kao iz državnog proračuna. Ovim centrom ćemo omogućiti sa postojećim zavodima i institucijama da imamo dobro inicijalnu kadrovsku, sadržajnu infrastrukturnu osnovicu za dobar rad centra, da imamo dobar sinergijski učinak, da racionaliziramo poslovanje postojećih institucija i putem manjeg broja članova upravnog vijeća i putem efikasnijeg boljega rada svih zaposlenih u centru, ali i mogućnosti dodatnih rada putem istraživanja kako je već navedeno. Ali također da se i centrima omogući bolja regionalna zastupljenost i rad takvoga centra. Prema postojećem prijedlogu već samim osnivanjem centra imamo 135 zaposlenih od čega 10 doktora znanosti i 17 magistara znanosti, odnosno ukupno 70 zaposlenih sa visokom stručnom spremom. Držimo da je to dobro jamstvo za uspjeh u početku samog centra. Primjer takvog centra kao što je ovdje navedeno imamo u zemljama u okruženu i u Austriji, odnosno Njemačkoj, odnosno u Sloveniji, a evo nedavno su bili kod nas u posjetu predstavnici ministarstva iz Italije i njihov veleposlanik gdje su nam povjerili suradnju. Takav centar postoji u Italiji, okuplja 26 regionalnih centara i ima račun godišnji od 130 milijuna eura i centar financira država putem … [[Govornik se ne razumije.]] Evo predlažem da se ovaj zakon prihvati kako je i rečeno. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Odbor za zakonodavstvo? Ne. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav? Ne. I Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj? Ne. Dobro. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. I prvi je opet HNS uvaženi zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ovaj Prijedlog zakona o osnivanju Hrvatskog centra za poljoprivrednu hranu i selo jedan je u nizu zakona čiji cilj je poboljšati ukupno stanje u poljoprivredi, a činjenica je koju treba i dati jedan novi doprinos, novi inpus preporodu hrvatskog sela što je bio i jedan od osnovnih razloga i jednog osnovnog programa. Nakon održanih zadnjih parlamentarnih izbora uvjetovane jedne od većinskih koalicijskih stranaka prema drugoj, a to je da se podrže projekti i programi koji će osigurati preporod hrvatskog sela. Činjenica da ovaj prijedlog zakona dobivamo u saborsku proceduru na jedan neuobičajeni način po hitnom postupku, ali s obzirom na ukupno stanje u poljoprivredi definitivno potrebno i nužno. I činjenica da o ovom zakonu govorimo u trenutku kada se ukupna poljoprivredna strategija ove države raspada po svim šavovima. A da se raspada po svim šavovima govore podaci da nam je pokriće uvoza sa izvozom palo ispod 50%, da nam je sa nekakvih 64% koliko smo imali pokriće uvoza sa izvozom u 2006. godini, da smo uspjeli u 2007. i 2008. godini spustiti se ispod 50%. Činjenica je da u zadnjih 10 godina u poljoprivredu potpuno opravdano uloženo negdje oko 25 milijardi, ali se postavlja pitanje što smo dobili za tih 25 milijardi. Da li nas zadovoljava uvoza sa izvozom ispod 50%? Da li nas zadovoljava da nam je ukupna poljoprivredna proizvodnja ovih 10 godina, znači u tom promatranom vremenu pala za 20%. Da nam je biljna proizvodnja pala za 19%. Prema tome, koja je opravdanost uloženih 25 milijardi kuna u zadnjih 10 godina u poljoprivrednu proizvodnju. Ili boje rečeno da li smo vodili razvoj poljoprivredne proizvodnje prije svega za poljoprivrednike, prije svega za selo korisno i da li selo, da li poljoprivredni proizvođači na selu imaju koristi od 25 milijardi uloženih ili nemaju? Neki imaju, neki imaju definitivno. Sasvim sigurno imaju oni koji primaju poticaj za uvoz, jer imamo i tu kategoriju poticaja. Ali da li ona mala poljoprivredna gospodarstva koja su osnov i čija zastupljenost ukupne poljoprivredne proizvodnje preko 80%, kakvu i koliku korist su imali u ovih 10 godina u tih 25 milijardi. A u tom kontekstu i na temelju tih podataka jednostavno imamo potrebu mi u klubu Hrvatske narodne stranke imamo potrebu da i u ovom prijedlogu zakona o osnivanju Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo da u kontekstu tih podataka raspravimo koliko smo korisni, koliko smo efikasni. I prije svega koliko smo efikasni u trošenju novaca naših poreznih obveznika i koliko smo odgovorni prema hrvatskom selu, prema ruralnom razvitku kojega i o kojem se najviše govori u predizborno vrijeme, kojega se često koristi kao argument u svojoj osobnoj sposobnosti u svoju dobru želju, ali u samom provođenju samo na bazi ovih nekoliko podataka govori koliko smo efikasni. U osnovnim polazištima ovog zakona govori se da imamo, da mi danas imamo mrežu fakulteta viših i visokih škola, da danas imamo znanstvene institute iz institucije, da imamo ustanove i organizacije osnovane za obavljanje djelatnosti u području poljoprivrede da imamo ustanove i organizacije osnovane za obavljanje djelatnosti u području poljoprivrede, da imamo i neke druge institute koji su uključeni u razvoj poljoprivrede. Imamo danas. I sad je moje pitanje koliko, kako i na koji način i mreža fakulteta i znanstveni instituti, i ustanove i organizacije osnovane za obavljanje djelatnosti u području poljoprivrede, i ovi ostali instituti, koji su oni dali doprinos u razvoju poljoprivrede, u razvoju sela ako mi imamo danas situaciju da nakon 25 milijardi uloženih sredstava u poljoprivredu imamo manju poljoprivrednu proizvodnju za 20%. Da li je to razlog da je resorno ministarstvo i Vlada Republike Hrvatske nama u Sabor uputila proceduru Prijedlog zakona o osnivanju Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo. Hoće li centar koji će sad sve to objediniti postati efikasan? Ako hoće sasvim sigurno i mi u klubu Hrvatske narodne stranke podržat ćemo osnivanje tog centra, ako hoće. Međutim, ja pitam tko nam to garantira. Da li vjerovati nekome tko vodi ministarstvo već deset godina i s čijim vođenjem je uloženo 25 milijardi kuna a ukupna poljoprivredna proizvodnja je 20% manja. Da li imamo povjerenja temeljem tih podataka? U ovom prijedlogu zakona piše "Misija, svrha i zadaća centra". Misija centra je razvijati vrsnost stručnog istraživačkog rada te vrsnost servisiranja poljoprivrede i poljoprivrednika i prenositi znanje i tehnologiju iz područja poljoprivrede i srodnih znanosti u strukture uprave i gospodarstva koji se bave agrarnom politikom, ruralnim razvojem ili su pod utjecajem takve politike kao što su institucije koje se bave organiziranjem, proizvodnjom i primarnom preradom, zdravstvenim aspektima proizvoda i zaštitom okoliša u poljoprivredi. Odlično piše i odmah sad potpisujem. Ja vjerujem da svatko od nas u ovoj sabornici potpisuje takvu misiju i daje podršku takvoj misiji. Ali moje je opet pitanje da li a mi u klubu Hrvatske narodne stranke smatramo i ne samo u ovom prijedlogu zakona nego i u onim ostalim, Poljoprivrednoj komori. Ne znam zašto i zbog čega ta poljoprivredna komora konačni prijedlog zakona svakim novim dnevnim redom je sve više i više na začelju. Ne znam zašto. Ima li smo nedavno nažalost voljom većine prošao je Zakon o poljoprivrednom zemljištu, voljom većine prošao je Zakon o golfu. Kad govorimo o Zakonu o golfu postoji jedna odredba u tom zakonu da će Vlada Republike Hrvatske u roku od 30 dana donijeti sve potrebne odredbe da bi taj zakon bio operativan. Prema mojim informacijama a i svatko od vas može provjeriti. Vlada u 30 dana nije izvršila svoju obvezu. Zašto? Zbog čega? A u tom kontekstu se postavlja čitav niz pitanja opravdanosti podrške ovakvog Prijedloga zakona o osnivanju Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo. Koje su nam garancije? Činjenica je da ovaj prijedlog zakona ulazi u jednu znanstvenu sferu. Moje pitanje, a o tome će nešto i kolega Dorić kasnije u pojedinačnoj raspravi više reći, ali moje pitanje je da li je Ministarstvo znanosti bilo prisutno na Vladi kad se donosio ovakav prijedlog zakona? Da li je Ministarstvo znanosti podržalo ovakav prijedlog zakona? Jer, pojedine odredbe iz ovog prijedloga zakona zadiru direktno pod ingerenciju Ministarstva znanosti. Iščitavajući ovaj zakon mislim da ili kad se govorilo o tom zakonu na Vladi ili Ministarstvo znanosti nije bilo prisutno ili je Ministarstvo znanosti jednostavno propustilo ili bolje rečeno podvalilo svom koalicijskom partneru da jednostavno u saborsku proceduru dođe nešto što se zove Prijedlog zakona o osnivanju Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo. Ja često, ne često nego svaki put i za govornicom i u raspravi u Saboru kad govorimo o bilo kojoj poljoprivrednoj temi, ja uporno postavljam pitanje ministru poljoprivrede gospodinu Pankretiću kad ćemo dobiti u Sabor tzv. zeleno izvješće. Ja vas želim kolegice i kolege zastupnici upozoriti da člankom 43. Zakona o poljoprivredi donesenom 2001. autor zakona upravo ministar poljoprivrede gospodin Pankretić, da u članku 43. piše slijedeće: "Godišnje izvješće o stanju u poljoprivredi u prethodnoj kalendarskoj godini tzv. zeleno izvješće izrađuje ministarstvo i dostavlja ga Vladi na utvrđivanje najkasnije do 15. svibnja tekuće godine, a Vlada ga dostavlja na prihvaćanje Saboru najkasnije do 30. lipnja tekuće godine. Zeleno izvješće", to je vrlo važno, "Zeleno izvješće sadrži ocjenu stanja i gospodarskog položaja poljoprivrede te prijedlog i način provedbe mjera poljoprivredne politike za slijedeće razdoblje.". Da li smo ikad do sada dobili to izvješće? Nismo. Ni 2002., ni 2003., ni 2004., ni 2005., ni 2006., ni 2007. Da li ćemo ga dobiti sada u 2009. za 2008. ne znam. Ali činjenica je da ga nismo dobili. Da li Vlada poštuje zakone ove države kad govorimo o zelenom izvješću u jednom segmentu koji se zove poljoprivreda, izuzetno važna, izuzetno bitna. Da li je to korektan odnos prema svim našim poljoprivrednim proizvođačima, posebno malim seoskim gospodarstvima. Sigurno da oni koji dobivaju znatne svote poticaja sigurno da njima to zeleno izvješće ne treba ali vjerujte mi oni koji ne dobivaju, oni koji su prisiljeni, primorani svoje poljoprivredno gospodarstvo iz godine u godinu smanjivati, na žalost i gasiti sigurno da oni traže to izvješće. I vjerujte kad bismo dobili zeleno izvješće u ovu sabornicu vjerujte mi da bi svi mi, ali doslovce svi, i oporba i većina imali dovoljno argumenata da sve ono što je dobro kad govorimo o poljoprivrednoj proizvodnji da bi podržali i da bi dali prijedloge za ono što nije dobro a činjenica je da puno toga nije dobro jer ponavljam, u deset godina uložili smo 25 milijardi kuna u poljoprivredu i za uzvrat smo dobili 20% nižu poljoprivrednu proizvodnju. Došli smo u situaciju da imamo pokrivenost uvoza izvozom 50%. Ponavljam, prije dvije godine pokrivenost je bila 64%. Prema tome, što se dešava? I zaključno, mi u Klubu Hrvatske narodne stranke smo uputili i tražimo zbog važnosti teme, zbog potrebe, zbog jednog izuzetnog teškog stanja u poljoprivredi tražimo da ovaj Prijedlog zakona o osnivanju Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo sa konačnim prijedlogom zakona ide i u treće čitanje, isključivo iz razloga da raspravimo o njemu, da si pojasnimo jer puno toga je nejasno. Odbor na zakonodavstvu 9 točaka je imao pitanja i postoje pitanja, i da dobijemo jedan zakon koji će biti od koristi i od kojega će imati koristi poljoprivreda i poljoprivredna proizvodnja u ovoj državi, nešto za što smo svi suglasni da je potrebno podržati i nešto što pod hitno trebamo pripremiti jer vjerujte mi nismo ih pripremili za ulazak, ma nismo ih pripremili da uopće žive, veliki dio poljoprivrednih proizvođača da živi od svoje poljoprivredne proizvodnje, a da ne govorim da smo ih pripremili za Europu. I vjerujte mi, naši poljoprivredni proizvođači, pogotovo mala seoska gospodarstva su izuzetno vrijedni i marljivi ljudi i budite sigurni da njihova imanja nisu zapuštena zašto što neće raditi nego zato što u svoju poljoprivrednu proizvodnju ulože 100 a dobiju 80, 60 pa čak i 50. Zato još jedanput govorim, predlažem, da ovaj prijedlog zakona, da se prihvati zaključak, Prijedlog zastupnika Hrvatske narodne stranke da ovaj zakon ide u treće čitanje a da do trećeg čitanja raspravimo o svim ovim elementima a nadam se da ćemo konačno dobiti u saborsku proceduru i izvješće Vlade tzv. zeleno izvješće, pa da onda možemo sa argumentima i argumentirano raspravljati i da se ne dovodimo malo u situaciju da raspravljamo o zakonima vatrogasne naravi, zakonima koje u pravilu poljoprivrednim proizvođačima daju jednu maglovitu situaciju, jednu nadu, a ta nada iz dana u dan, iz dana u dan doslovce za poljoprivrednu proizvodnju ove države umire a vjerujte mi, nadam se da, i slažemo se svi zajedno da nada umire zadnja. Hvala lijepa.
Imamo jedan ispravak gospodin Dragan Kovačević.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, naime ispravio bih netočan navod gdje je kolega istvrdio da osnivanje ovoga centara se miješa u ingerencije Ministarstva znanosti što apsolutno nije točno. Naime, upravo suprotno, mislim da ova istraživanja o kojima se radi i o kojima će se raditi preko ovoga centra da su upravo kompatabilna i da je osnovna svrha da se ono znanje i znanstvena dostignuća prema aplikativnih projekata implementiraju u praksu i da pomognu konkurentnosti naše poljoprivrede i da pomognu našim poljoprivrednim proizvođačima i isto tako da bi se smanjio i onaj problem kojeg imamo sa vanjsko-trgovinskom bilancom.
Hvala. U ime kluba SDP-a, gospodin zastupnik Goran Heffer. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici i zastupnice. U uvodu najprije bih rekao da smo mi predlagali tamo na odboru, na matičnom Odboru za poljoprivredu da zakon ide u dva čitanja, odnosno da ide u redovnu proceduru, no, na odboru evo nismo dobili podršku, a ovo ide u prilog onoga što je moj prethodnik kolega Koračević već spomenuo. Pred nama je Prijedlog zakona o osnivanju hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo, kao što mu samo ime kaže, centar bi trebao biti nadležan za poslove iz područja poljoprivrede i prehrambene proizvodnje, te ruralni razvoj Hrvatske. U prijedlogu zakona naznačeno je da bi se ovaj centar trebao baviti stručnim i istraživačkim radom, te prijenosom znanja i tehnologija u praksu s ciljem bržeg razvoja poljoprivredne proizvodnje. Također centar bi trebao stvarati podloge za planiranje, provođenje i kontrolu mjera poljoprivredne i ruralne politike, u svrhu povećanja konkurentnosti hrvatske poljoprivrede i njezine pripreme za Europsku uniju. Dakle, centar bi trebao biti ključna nacionalna institucija za budući razvoj poljoprivrede u Hrvatskoj. I upravo ta činjenica daje posebnu težinu i nameće poseban značaj u donošenju odluke o prihvaćanju predloženog zakona. Također prilikom ustrojavanja ovakve jedne institucije vrlo je bitno realno sagledavanje, aktualnog položaja Hrvatske u pogledu stupnja razvijenosti poljoprivrede i njezine primarne uloge, dakle, osiguranja, ili bolje rečen sposobnosti u zadovoljavanju kako vlastitih potreba tako i tržišnih mogućnosti u djelatnosti proizvodnje hrane. Činjenica je da današnja hrvatska poljoprivreda nije na razini kojom može biti zadovoljna i kojom može zadovoljiti potrebe vlastitog stanovništva za hranom a pogotovo stvarati viškove koje bi mogla prodavati na tržištu i na taj način ostvarivati dobit. Nedostatak vlastite proizvodnje i prehrambene, poljoprivredne i prehrambene proizvodnje nadoknađuje se uvozom koji konstantno iz godine u godinu raste prijeteći mogućnosti da Hrvatska postane opasno ovisna o uvozu hrane. Dok se u europskim državama uvoz hrane kreće ispod razine od 10% nacionalnog tržišta hrane, u Hrvatskoj je on 4 do 5 puta veći, takav odnos uvoza i domaće proizvodnje nije prihvatljiv za državu koja se smatra poljoprivrednom i u kojoj bi poljoprivreda trebala biti strateški važna gospodarska grana. Posljednji podatak koji smo vidjeli jučer evo u tiskovinama da je samo u 2008. godini Hrvatska uvezla hrane u vrijednosti 15 milijardi kuna a da pri tome uvoz ne pokriva niti 50%, poražavajući je. U svjetlu takvih podataka tvrdnja resornog ministra, da je cijena hrane u svijetu porasla te da vrijednost uvoza ne pokazuje prave trendove, odnosno da bi situacija drugačije izgledala kada bi se govorilo o količinama uvezene hrane, dakle, ne o cijenama, neuvjerljivo su i u kontekstu Hrvatske kao proizvođača hrane krajnje su neprihvatljivi. Analizirajući pojedine segmente poljoprivredne proizvodnje treba reći da su poražavajući podaci da je u biljnoj proizvodnji od 17 kategorija proizvoda izvoz veći od uvoza tek u tri kategorije i to kod žitarica, šećera i duhana. Dok je u stočarskoj proizvodnji od 9 kategorija proizvoda izvoz veći nego uvoz samo u dvije kategorije, i to kod mesnih prerađevina i ribe. U raspravama o hrvatskoj poljoprivredi vrlo je česta postavka koju smo mogli, što iz službenih, što iz neslužbenih izvora čuti da imamo i potencijale i kapacitete da prehranimo našu zemlju a u određenoj mjeri i da proizvedemo viškove hrane koje možemo ponuditi na europskom i svjetskom tržištu. Ponekad se čak zna reći da je Hrvatska nekada mogla prehraniti cijelu bivšu državu, a sada ne može niti samu sebe. No unatoč tome vidljivo je da postoji izrazita neefikasnost državne politike koja ne uspijeva ostvariti ravnotežu između poljoprivredne proizvodnje i izvoza s jedne strane, te uvoza s druge strane. Aktualno stanje i evidentni problemi u hrvatskoj poljoprivredi i moguća prijetnja budućoj hrvatskoj poziciji prehrambene industrije, a u svjetlu ulaska u Europsku uniju nameću potrebu ozbiljnijeg i stručnijeg pristupa osmišljavanju i razvoju tako važne grane kao što je poljoprivreda. Ključna uloga u tome namijenjena je upravo Hrvatskom centru za poljoprivredu, hranu i selo. Pogleda li se u okviru predloženog zakona opseg poslova koji su predviđeni djelatnošću centra. Vidljivo je da je riječ o brojnim aktivnostima koje su do sada izvršavale predložene sastavnice, dakle zavodi koji su obuhvaćeni udruživanjem u centar. Te neke nove aktivnosti koje se ponajprije mogu svrstati u područja agro ekonomike, agro ekologije i ruralne politike. Upravo to predstavlja čimbenik koji nameće pitanje. Da li je predloženi oblik ustrojavanja ovakve institucije odgovarajući ili najbolji s obzirom na sve ono što se pred nju postavlja u smislu značaja i budućih zadataka ili je ovdje riječ o prebrzom i ishitrenom obliku ustroja koji bi mogao u nekim područjima biti učinkovit ali bi istovremeno u drugim područjima mogao stvoriti probleme. Kad kažem probleme u prvom redu mislim na obavljanje dosadašnjih aktivnosti udruženih zavoda od kojih se u stručnom pogledu sa 16 od ukupno u centru predviđenih 26 doktora i magistara znanosti izrazito ističe Zavod za zaštitu bilja u poljoprivredi i šumarstvu Republike Hrvatske. Navedeni zavod svoj dosadašnji rad temeljio je na Zakonu o biljnom zdravstvu obavljajući poslove koji su izuzetno osjetljivi i važni za poljoprivrednu proizvodnju i šumarstvo budući da su vezani uz zdravlje prirodnog bogatstva, a u posljedičnom smislu i uz zdravlja ljudi Hrvatske. U nekoliko navrata osvjedočili smo se da su se pojavljivali određeni problemi u međusobnoj suradnji navedenog zavoda i fitosanitarne inspekcije kao izvršnog dijela zaštite biljnog zdravstva i brane ulasku različitih oblika biljnih bolesti u Hrvatsku. Na sreću nije bilo ozbiljnijih posljedica. Bojimo se da bi dodatno opterećenje u obliku dodatnih poslova, u okviru funkcioniranja centra moglo negativno utjecati na zdravstveno stanje biljne proizvodnje i šumarstva. O značaju zdravlja biljne proizvodnje i hrvatskih šuma ne treba puno govoriti, jer upravo to nezagađenost prirode smatra se strateškom komparativnom prednošću u razvoju i hrvatske poljoprivrede i hrvatskog sela i hrvatskog turizma. Uvaži li se činjenica da se centar treba baviti prijenosom znanja u praksu pitamo se zašto u okviru centra nije obuhvaćena i poljoprivredno-savjetodavna služba kao onaj čimbenik koji je neposredno u kontaktu sa lokalnim stanovništvom. Dakle, njezin značaj za prijenos znanja, tehnologija i iskustva na lokalno stanovništvo, pa samim tim i prisutnost u ruralnim sredinama je neupitna. No, mi ćemo se evo ovdje u raspravi zadržati. Dakle, da ne bih dalje dužio. Mi u SDP-u nismo protiv podrške hrvatskoj poljoprivredi, u njezinom razvoju sa željom da dostigne razinu europski konkurentne gospodarske grane. Ali imamo određene dvojbe u pogledu učinkovitosti predloženog centra koji se ovim zakonom treba osnovati. Unatoč tome, dat ćemo svoju podršku kao još jednom elementu razvoja poljoprivrede. Ali nećemo se u budućnosti ustezati od kritike. Ako i ovo bude još jedno od tzv. Potemkinovih sela ili Potjomkinovih sela, odnosno ako ovo još također bude jedan od elemenata uhljebnjenja politički podobnih kadrova, a moram reći da se u ovom slučaju čak i vidi da ne kažem i ime koje se iza toga krije iz redova Hrvatske seljačke stranke. Ono što trebamo reći hrvatska poljoprivreda je problematična u smislu tehnologije, a nude se u prvom redu agro ekonomska rješenja. Hoće li i u kojoj mjeri hrvatski centar koji je ovdje danas trebamo prihvatiti opravdati sve one zahtjeve koje se pred nju, ispuniti one zahtjeve koji se pred njega postavljaju budućnost će pokazati. No nećemo se kažem protiviti njegovom osnivanju, podržat ćemo njegovo osnivanje u nadi da će ispuniti barem dio onoga što je navedeno kao njegova misija. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba HSS-a, gospodin zastupnik Zdravko Kelić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Da bi hrvatska poljoprivreda mogla udovoljiti težnjama europske zajedničke agrarne politike, a istovremeno maksimalno udovoljiti potrebama i specifičnostima naše zemlje nužno je objediniti sve potrebne službe koje mogu vrsno i djelotvorno, a istovremeno brzo i učinkovito u što kraćem vremenu dostaviti i potrebne analize, studije i podloge upravnim i gospodarskim subjektima na svim razinama koje se bave agrarnom politikom i ruralnim razvojem. Ili su pod utjecajem takve politike s ciljem stvaranja podjednakih mogućnosti za ujednačen gospodarski i demografski razvoj svakog dijela zemlje prema postojećim resursima. Danas takvu vrstu posla obavljaju prema potrebi visokoškolske ustanove, znanstveni instituti regionalnog ili specijaliziranog profila, te više specijaliziranih poljoprivrednih ustanova, odnosno zavoda. Osnivanjem centra koji će uključiti u svoj sastav postojeće ustanove u poljoprivredi, odnosno zavode kao što su Hrvatski zavod za vinogradarstvo i vinarstvo, Zavod za zaštitu bilja u poljoprivredi i šumarstvu Republike Hrvatske, Zavod za voćarstvo, Zavod za tlo, Stanica za južne kulture. Dakle, ustanove koje u svojim osnivačkim aktima i drugim propisima imaju određene upravne nadležnosti, odnosno javne ovlasti te su stoga financirane iz državnog proračuna i iz vlastitih prihoda koji se temelje na javnim ovlastima. Značajno se osnažuje početna kadrovska, sadržajna i infrastrukturna osnova rada centra, te racionalizira i omogućuje veća efikasnost u radu priključnih zavoda. To će omogućiti i bolju koordinaciju njihovog stručnog rada i primijenjenih istraživanja na konkretnim gospodarstvima, a zavodi koji su locirani regionalno ujedinjuju se u zajedničkom stvaranju podloge za kreiranje poljoprivredne politike i politika ruralnog i regionalnog razvoja uključujući u te napore sve regionalne specifičnosti koje po sadašnjim aktima obavljaju. Centar bi trebao olakšati i potaknuti proces prilagodbe rasta i razvoja poljoprivrednog sektora i cjelokupnog ruralnog prostora u odnosu na današnje izazove globalizacije prehrambenih, ekoloških i klimatskih izazova pred poljoprivredom. Hrvatska poljoprivreda je u dosadašnjem tranzicijskom razdoblju doživjela mnogostruke i suštinske promjene. Unatoč znatnim ulaganjima u poljoprivredu, ona još nije dostigla razinu konkurentnosti s uspješnim poljoprivredama koje će se u Europskoj uniji i pridružiti. Naša poljoprivreda ostvaruje samo dostatnost i tržišne viškove za izvoz u svega nekoliko proizvoda, dok hrvatsko selo nazaduje, a gospodarski i infrastrukturno za sada zaostaje za gradskim središtima. Ovo nameće potrebu za što ranijim osnivanjem centra koji treba izučavati i stvarati detaljne podloge za vođenje takve nacionalne, poljoprivredne, ruralne i regionalne politike koja će svojim radom doprinositi smanjivanju neminovne tranzicijske štete i pomoći u optimalnom korištenju mogućnosti koje Europska unija kao zajednička politika i pristupni fondovi pružaju. Budući da su programska područja rada i organizacije centra u skladu sa programskim ciljevima koalicijskog sporazuma, stranaka u Vladi, klub Hrvatske seljačke stranke glasovima će podržati ovaj prijedlog osnivanja centra. Hvala lijepo.
Hvala. Na redu je HDZ, u ime HDZ-a, gospodin zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo, pred nama se nalazi prijedlog zakona kojim se kao što je to navedeno u članku 1. iz toga uređuje osnivanje Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo sa sjedištem u Gradu Zagrebu i to kao javne ustanove koja će obavljati poslove iz područja poljoprivrede, hrane i ruralnog razvitka. Odmah na početku želim reći da će se Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice pridružiti svima onima koji su rekli da će podržati donošenje ovakvog jednog zakona u nadi da će zaista budući centar ispuniti sve one zadaće koje se pred njih stavljaju. Osnivanje navedene ustanove predviđeno je programom Vlade Republike Hrvatske za mandat 2008. do 2011. godine, doduše kao institut za selo i seoski prostor, a radi istraživanja izrade analiza te stručnih i znanstvenih podloga za potrebe planiranja, provođenja i kontrole mjera poljoprivredne i ruralne politike, povećanja konkurentnosti domaće poljoprivrede i agro biznisa te radi pregovora sa Europskom unijom. Budući da će Centar za poljoprivredu, hranu i selo primarno se baviti djelatnošću stručnog i razvojnog karaktera, a samo će u manjoj mjeri i to usklađeno sa pozitivnim propisima koji pokrivaju znanost provoditi i znanstvena istraživanja te zbog toga što se u Republici Hrvatskoj pod nazivom institut podrazumijevaju institucije koje se dominantno bave znanošću i znanstvenim istraživanjima, odustalo se od programom predviđenog naziva ove institucije. Dakle, zbog toga je predloženo da se naziv ove ustanove umjesto prvobitno predviđenog instituta stavi centar, što je znatno primjerenije zbog djelatnosti i s obzirom na djelatnosti kojima će se on u budućnosti baviti. Činjenica je kako danas u Republici Hrvatskoj istraživačke, stručno-znanstvene i upravne potrebe poljoprivrednika te ministarstva nadležnog za poljoprivredu i ruralni razvoj servisiraju različite institucije i ustanove. Dakle, fakulteti, zavodi, centri, znanstveni instituti i slično koje su uglavnom regionalnog ili usko specijaliziranog profila te stoga nisu u mogućnosti na cjeloviti način sagledati potrebe sektora poljoprivrede i ruralnog prostora. Upravo ta činjenica bila je poticaj Vladi Republike Hrvatske da spomenutim programom predvidi osnivanje i jedne posebne institucije, odnosno ustanove koja će se osim poslova temeljenih na javim ovlastima moći odgovoriti razvojnim potrebama poljoprivrede i ruralnih seoskih prostora utemeljenih na znanosti i istraživačkom radu. Prijedlogom zakona o osnivanju Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo, odnosno njegovim člankom 16. pretpostavlja se danom upisa centra u sudski registar, prestanak rada Zavoda za voćarstvo, Zavoda za tlo, Zavoda za zaštitu bilja u poljoprivredi i šumarstvu Republike Hrvatske, Hrvatskog zavoda za vinogradarstvo i vinarstvo te Stanice za južne kulture Dubrovnika. Hrvatski centar za poljoprivredu, hranu i selo ujedno bi kao pravni slijednik nabrojanih ustanova trebao preuzeti njihovu imovinu i sredstva, prava i obveze te poslove i djelatnike. S obzirom na činjenicu kako Ministarstvo poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja obavlja prava i dužnosti osnivača nad svim spomenutim ustanovama te da se iste financiraju iz sredstava držanog proračuna i iz vlastitih prihoda obavljanja djelatnosti koje se temelje na javnim ovlastima, ali i činjenicu kako će se njihovim uključivanjem u centar znatno pridonijeti racionalnosti i efikasnosti poslovanja te stvoriti zdrava osnova budućem znanstvenom istraživačkom radu, mi iz kluba Hrvatske demokratske zajednice smatramo da je osnivanje centra na predložen način potpuno opravdano. Potrebno je naglasiti i to kako se u strukturi zaposlenih kod ustanova koje se preuzimaju uz napomenu da se preuzima ukupno 135 djelatnika, nalazi 10 doktora znanosti, 16 magistara znanosti te 49 osoba sa visokom stručnom spremom, prije svega radi toga što je za očekivati da će ovakva kadrovska struktura imati određeni sinergijski učinak kada su u pitanju znanstveno istraživački kapaciteti budućeg Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo te je posebno važno u svjetlu procesa pristupanja Republike Hrvatske ka punopravnom članstvu Europskoj uniji koji zahtjeva značajne prilagodbe u ovome području, dakle u području poljoprivrede. Temeljem članka 3. predloženog zakona kojim su utvrđeni poslovni zadaci budućeg centra, jasno se može zaključiti kako će se centar, osim poslova ustanova koje preuzima, a u kojima su sadržane javne ovlasti u skladu sa odredbama Zakona o vinu, Zakona o sredstvima za zaštitu bilja, Zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznanju sorti poljoprivrednog bilja, Zakona o biljnom zdravstvu te Zakona o poljoprivrednom zemljištu baviti i istraživačkim radom iz različitih područja vezanih uz poljoprivredu, hranu i selo, odnosno ruralni razvoj. S obzirom da je u ovome sektoru gospodarstva neophodno pravodobno poduzimanje mjere koje će s jedne strane ublažiti tranzicijske štete u postupku pristupanja Europskoj uniji, a s druge strane osigurati kvalitetnije korištenje mogućnosti zajedničke poljoprivredne politike te njezinih razvojnih fondova usmjerenih ka povećanju konkurentnosti u poljoprivrednom sektoru, kvaliteti proizvoda, zaštiti potrošača, očuvanju okoliša i poboljšanju kvalitete života u ruralnim područjima, mišljenja smo kako će upravo u tome segmentu Hrvatski centar za poljoprivredu, hranu i selo imati mogućnost dati svoj puni doprinosi. Konačno, korištenjem usluga centra, tijela državne uprave nadležne za poljoprivredu, hranu i ruralni razvoj imati će pretpostavke temeljem kvalitetno pripremljenih podloga, predlagati isto tako kvalitetne mjere poljoprivredne i prehrambene politike te politike i programe ruralnog i regionalnog razvitka. Radi svega prethodno navedenog i namjere predlagatelja da osnivanjem jedne ovakve ustanove stvori pretpostavke za donošenje mjera poljoprivredne politike koje će se zasnivati na istraživačkom radu, pa i znanstvenim dostignućima, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati će donošenje Zakona o osnivanju Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo. Hvala lijepo.
Hvala. U ime Kluba nacionalnih manjina, gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani tajniče, uvažene kolegice i kolege. Klub zastupnika nacionalnih manjina svakako će podržati osnivanje Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo. Svakako da su nam cilj istraživanja analize, stručne i znanstvene podloge za potrebe planiranja, provođenje i kontrole mjera poljoprivredne i ruralne politike, povećanja konkurentnosti domaće poljoprivrede i agro biznisa. Znači, za provođenje poljoprivredne i ruralne politike. Koja je to poljoprivredna i ruralna politika koju mi trebamo provoditi? Sam autor ovog zakona govori o tome da u Hrvatskoj ovo u zadnje vrijeme dominiraju dva suprotstavljena, gotovo nepomirljiva pristupa. Jedan koji ide za poljoprivrednom proizvodnjom, intenzivnom, efikasnom, produktivnom, znači za onom poljoprivredom koja će stvarati novu vrijednost, koja će stvarati dobit, ako ništa drugo za refinanciranje te iste poljoprivrede. U drugom pristupu, citiram, seljačka poljoprivreda. Poljoprivreda ima multifunkcionalni značaj. Poljoprivreda je istovremeno rješavanje seljačkog pitanja, način i filozofija življenja. Puna zaposlenost, dostojanstvo života seljaka. Dostojan život svih koji žive u ruralnom prostoru bez obzira na zanimanje i posao kojim se bave, socijalna sigurnost, očuvanje i nastanjenost svih prostora, ekologija, nacionalna obrana. To je nezamjenjiv … [[Govornica se ne razumije.]] životne potrebe, hrane. To su žitelji ruralnog prostora koji žive od poljoprivrede i s poljoprivredom. Prekrasna idilična slika. Na koju način ju financirati uvaženi kolege i kolegice, ako znamo da i ostala poljoprivreda, ostala djelatnost u Hrvatskoj bilo da se radi o industriji, bilo da se radi o turizmu, očekuje pad prihoda. Mislim da ovu idilu nije moguće ovog časa provesti, da ju ni jedna bogata Švicarska ne bi provela, upravo bez one prve poljoprivrede. I prema tome, … [[Govornica se ne razumije.]] da ti neke karakteristike naše poljoprivrede, jer i u daljnjem tekstu čita se kako je hrvatska poljoprivreda, kako ju karakterizira niska razina proizvodnje. I ono što je ovdje već danas rečeno uvozom zadovoljavamo 40% potreba Republike Hrvatske. U zemlji koja može proizvesti hrane za 20 milijuna stanovnika. U zemljama Europske unije pali se alarm ukoliko uvoz poljoprivrednih proizvoda iznosi 10%. Mi ovdje govorimo o uvozu 15 milijardi kuna, što je čak za 5 milijardi više nego je vrijednost ukupne poljoprivredne proizvodnje računajući i prehrambenu proizvodnju. Mi gospodo ponovo povećavamo uvoz mlijeka. Mi uvozimo 30 do 30% mesa. Mi ove godine moramo uvesti 500 tisuća komada odojaka, jer ih nismo proizveli. Mi nemamo viškove i da kažemo nećemo uvoziti. Mi nećemo napuniti tovilišta i ovog časa su cijene takve koje ni jedna proizvodnja ne podnosi. Mi govorimo o preusmjeravanju prema voćarstvu, vinogradarstvu. Događa se na našem tržištu da nemamo sadnica i umjesto da objeručke priskočimo tom voćarstvu, tim pripremljenim površinama da ako nešto nemamo uvezemo, mi voćarima kažemo čekajte onu godinu kad ćemo mi proizvesti sadnice. Gospodo jedna godina u voćarstvu znači jako puno, jer je potrebno 3, 4 godine ovisi o vrsti da imamo prvu berbu. Stoga, ako bismo ponovili da mi resurse imamo, do sada smo mogli reći da imamo i kapital, mislim da je krajnje vrijeme. Ja se neću pozivati više na zeleno izvješće o kojemu je govorio kolega iz HNS-a, jer sam ja već za ovom govornicom barem 10 puta to ponovila. Ne zato da se nekome čita zeleno izvješće, već da konačno znamo na čemu je naša poljoprivreda. Prvo, što smo povećanjem poticaja za 5 puta, za dvije i pol milijarde godišnje koje ulažemo u tu poljoprivredu postigli. Da konstatiramo što jesmo, odnosno što nismo. I da konačno zaista donesemo agrarnu politiku. Ne dvije struje, već da znamo koju ćemo agrarnu politiku voditi i da upregnemo sve snage da to učinimo. Mi ćemo lako populistički izaći i reći mi ne želimo uvoz, ali kolege gdje je naša proizvodnja. Što smo mi bacili pored takvog uvoza što smo mi doma proizveli. Ništa ne bacamo, što znači da niti proizvodnje nemamo, i da bez uvoza gdje smo ovog časa bili gladni, ali da zasigurno kvalitetnom agrarnom politikom možemo učiniti puno, da možemo prehraniti 20 milijuna i s tim ću se složiti. I zato, ako je osnivanje ovog centra jedan od doprinosa da napravimo određene korake, da zaista povežemo znanost i to primijenjenu znanost, da povežemo sve te silne stručnjake pojedinih zavoda u jednu cjelinu i da počnemo, konačno, ako ništa drugo analizirati postignuća i ukazivati pravce kojima ići, postigli smo puno. Tim više, zato i podržavamo osnivanje ovog centra. Nama se javljaju iz europskih zemalja partneri upravo iz takvih instituta koji nam nude programe kako rješavati određenu problematiku, koji nude i sredstva iz Europske unije. Ne trošiti naša sredstva, ali mi rijetko na ovaj način možemo naći partnera, jer upravo vani su to ili instituti ili centri koji ipak objedinjuju resurse poljoprivrede na jednom mjestu, usmjeravajući ih sa jednog mjesta. Stoga, evo uz podršku naglašavam da možda je ipak prije trebalo doći kakvo takvo izvješće, da smo prije toga trebali konstatirati stanje i onda kretati sa osnivanjem centra, sa donošenjem agrarne politike, kako konačno naše selo ne bude samo idilična slika, a život je na selu potpuno drugačiji. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. U ime kluba HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Evo kada se čita ovaj materijal sa Prijedlogom Zakona o osnivanju Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo s Konačnim prijedlogom zakona, onda se sjetim i one američke food and drug administration, pa možda da nekako nešto kompariram, ali možda i nije baš zgodno, kako netko ovdje reče jabuke i kruške, ali tu su blizu. Volio bih kada bi to tako bilo, kada bi upravo na uzoru na zemlje poput Sjedinjenih Američkih Država i mi imali nešto slično i kada bi to ovaj centar koji bi se osnovao ili utemeljio, pružao jednu garanciju za napredak poljoprivrede, za napredak našega sela i ono što kaže kolegica prije mene idile u kojoj će seljak imati sve one infrastrukturne, kulturne, športske i ostale sadržaje kao što ih imaju bilo koji stanovnici Hrvatske u gradovima, a osobito ili poglavito u velikim gradovima. Međutim, pomalo mi se čini s obzirom da ovdje u materijalima nalazim što sve postoji u svezi poljoprivrede, stočarstva, vinogradarstva, voćarstva. Kakve sve koji zavodi i centri i unatoč svih tih, evo da pobrojimo ovdje ako vam to nije teško slušati, a znamo svi, od Hrvatskog zavoda za vinogradarstvo i vinarstvo, Zavoda za sjemenarstvo, za zaštitu bilja, za voćarstvo, za tlo, Agencija za hranu, Državne ergele, Hrvatski konjogojski centar, Stočarski selekcijski centar, a onda dalje zavodi koji se navode i na stranici 5. Dakle, pored svih tih zavoda, centara, agencija mi i dalje smo na onoj ja bih rekao katastrofalnom podatku da uvozimo 40% hrane, a nekada se govorilo da Vojvodina i Slavonija mogu prehraniti pola Europe. Pored toga što je u evo ovom sazivu Vlade Ministarstvo poljoprivrede izborilo ja bih tako rekao i povećanje poticaja, čini mi se na 4,5 milijarde kuna. Kada pitate naše seljake, a neki dan sam bio i u Vrpolju i u Kapeli i u Gundicima, je li im boje nakon uvođenja poticaja ne dobivamo pozitivan odgovor u svezi one kako reče kolegica prije mene idile seoske. Što je tome razlog pored postojanja svih ovih zavoda, centara i svega ovog što je ovdje narečeno, jer bi bilo predugo da ih čitam, nije teško odgonetnuti, a ovaj prijedlog zakona kojim se predlaže osnivanje Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo kao trebao bi to nešto promijeniti. Vidite hrvatska Vlada Republike Hrvatske je aktom od 15. siječnja 2009. godine donijela prijedlog da se ovaj zakon stavi na dnevni red na čitanje u Hrvatskom saboru. Istovremeno, evo igrom slučaja imam i Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori, koje je vlada dostavila 12. prosinca. Dakle, prije mjesec dana. To ne ide na dnevni red, ali ide na dnevni red Prijedlog zakona o osnivanju Hrvatskog centra za poljoprivredu. Moram napomenuti da je u planu i osnivanje Hrvatske agencije za raspolaganje poljoprivrednim zemljištem, a u svezi onoga Zakona o poljoprivrednom zemljištu kojega smo eto usvojili 15. prosinca prošle godine, bivši ponedjeljak. Dakle, opet nekako se gomilamo agencije i gomilamo Hrvatski centar za poljoprivredu, pa onda ćemo imati poljoprivrednu komoru itd. Bojim se da time zapravo stvaramo jedan aparat koji je rekao bih na teret naših poreznik obveznika. Stvaramo zapravo nekada se to reklo SOUR, a danas je u nekim firmama Holding koji bi obuhvatio sve ove nekada OUR-e, a danas centre, zavode, kako li se sve više ne zovu agencije itd. koje bi onda ušle u taj centar za poljoprivredu, hranu i selo. Vrlo široki pojam koji obuhvaća puno toga. Mislim da su donekle ili većinom u pravu i oni koji spominju zapravo i uhljebljene određenih ljudi ili grupe na teret proračuna Republike Hrvatske, a ako mislimo da ćemo time nešto kako reče gospodin Filipović, da će to biti prestaje s postojanjem. Pa ne prestaje s postojanjem nijedan od ovih zavoda, nijedan od ovih centara. U punom sastavu, na istom mjestu, sa istim sredstvima sa istim ljudima, sa svim onim istim troškovima oni i dalje opstaju. Jednostavno kao usisava ih taj novi centar za Hrvatski centar za poljoprivredu, hranu i selo s time da oni svi ostaju, a povećavamo broj ljudi koji će onda biti u tome hrvatskom centru. Znamo da će tu biti ravnatelj, znamo da će biti upravno vijeće, znamo da će biti zamjenik ravnatelja, znamo da će biti tajnici ravnatelja, znamo da će biti vozači, prostorije, troškovi itd. Što mi to radimo? Pored svih ovih službi, centara, zavoda i svega toga imamo. Zaista dovodimo u sumnju dakle u afirmativno razmišljanje da je upravo onako kako je gospodin iz HNS-a ili SDP-a naveo. I dovodim sam sebe u sumnju da li glasovati ili ne. s obzirom da zakon kao zakon vrlo lijepo zbori i vrlo razložno zbori. Što bi to trebao raditi hrvatski centar, čak je jako lijepo i objašnjeno. I kamo sreće kada bi se to ostvarilo što se planira u ovim materijalima što bi to trebao hrvatski centar. Ali se pitam zbog čega svi ovi zavodi, agencije i sve to nisu ostvarili, a i dalje će biti one u sastavu hrvatskog centra. I ima li nade da se nešto popravi u hrvatskoj poljoprivredi osnivanjem ili utemeljenjem ovoga hrvatskog centra. Ja sam u dvojbi, iskreno kažem ja sam u dvojbi. Čak sam u dvojbi kako glasovati. Volio bih kada bi se obistinilo sve ono što ovdje piše. Ali s obzirom i poznavajući dosadašnji način rada i rezultate u poljoprivredi i stanje našega sela, jako sam u dvojbi. Zato još uvijek ne znam kako ću ja i moj klub glasovati. Hvala vam lijepa.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Nema ga. Gospođa zastupnica Marijana Petir. Također nema je. Gospodin zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče. Kolega Grubišiću, ne povećava se administracija nego se upravo smanjuje sa ukidanjem ravnatelja i upravnih vijeća oko ravnatelja. Podržat ću naravno ovaj prijedlog zakona, više je razloga za to a neke od njih ću i navesti. Svima nam je poznato da danas u Hrvatskoj nemamo jedinstvene institucije koja bi za potrebe poljoprivrede, poljoprivrednika i ministarstva nadležnog za poljoprivredu i ruralni razvoj obavljala stručno znanstvene ali i upravne poslove. Danas takvu vrstu poslova obavljaju prema potrebi visoko školske ustanove, znanstveni instituti regionalnog ili specijaliziranog profila te više specijaliziranih poljoprivrednih ustanova odnosno zavoda. Osnivanjem centra koji će se uključiti u svoj sastav postojeće ustanove u poljoprivredi odnosno zavode značajno se osnažuje početna kadrovska, sadržajna i infrastrukturna osnova rada centra te racionalizira i omogućuje veća efikasnost u radu priključenih zavoda. To će omogućiti bolju koordinaciju njihovog stručnog rada i primijenjenih istraživanja na konkretnim gospodarstvima. Centar će na jednom mjestu razvijati stručni i istraživački rad te prenositi nova znanja i tehnologije iz područja poljoprivrede i srodnih znanosti u strukture uprave gospodarstva koji se bave agrarnom politikom i ruralnim razvojem. Centar bi trebao olakšati i potaknuti procese prilagodbe, rasta i razvoja poljoprivrednog sektora i cjelokupnog ruralnog prostora u odnosu na današnje izazove globalizacije prehrambenih, ekoloških i klimatskih izazova pred poljoprivredom. Centar kao razvojna i znanstvena institucija treba biti jezgra buduće znanstvene i strukovne vrsnoće te biti stručna potpora državnoj upravi u upravljanju i vođenju poljoprivredne politike i ruralnog razvoja. Predviđenim programskim djelatnostima centra posebice oni koji se odnose na nove proizvodne programe i tehnologije te spajanjem postojećih ustanova u jedinstvenu organizacijsku i programsku cjelinu omogućit će se i izgradnja nacionalnog inovacijskog sustava koji u stvarnosti predstavlja institucijski oblik vođenja i upravljanja procesima znanja u gospodarstvu. Republika Hrvatska je u završnom razdoblju predpristupnog procesa i pune primjene europske zajedničke poljoprivredne, ruralne i regionalne politike što nameće potrebu za što ranijim osnivanjem predloženog centra koji treba izučavati, stvarati detaljne podloge za vođenje takove nacionalne poljoprivrede, ruralne i regionalne politike koja će svojim radom doprinositi smanjivanju neminovne tranzicijske štete i pomoći u optimalnom korištenju mogućnosti koje europska zajednička politika i razvojni fondovi omogućavaju. Zbog svega navedenoga podržat ću ponavljam još jedan puta ovaj zakon. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Ja se moram mom kolegi diviti s obzirom na njegovu vidovitost o tome da neće biti povećanja nikakvih djelatnika a već je ovdje u materijalima vidimo da ima ravnatelj i sve ono ostalo što ide uz to. Prema tome, osim toga vi znate kolega da je u proračunu Republike Hrvatske unatoč onih 6% zacrtanih u svezi kolektivnog ugovora, dakle povećanja plaća ipak ostvareno 8%. Prema tome, bit će ovakvih osnivanja još uvijek ne samo ovoga centra nego i još nekih osnutaka od Poljoprivredne komore pa nadalje. To je onih razlika od 2% u proračunu Republike Hrvatske.
Hvala. Odgovor gospodin Kutija.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Kolega Grubišiću, sada imate ravnatelja u svim ovim zavodima i institutima, i imate upravna vijeća. Sad ćemo umjesto svih tih zajedno imati jednog ravnatelja i jedno upravno vijeće. Da li je to racionalizacija ili povećanje administracije?
Hvala lijepa. U 17,30 ističe pravo prijave od deset minuta. Na redu je gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Najprije ćete mi dozvoliti da pročitam jednu stranicu iz izvješća našeg Odbora za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Zadnjih desetak godina financijska sredstva u državnom proračunu za poljoprivredu se povećavaju no izostaju efekti u smislu dosizanja cilja, nema povećanja poljoprivredne proizvodnje a uvoz raste. Mislim da je to jedna od ključnih rečenica u ovom izvješću i svakako da treba razmisliti kako dalje. No, ja ću pokušati kasnije elaborirati i neke prigovore dati u svezi samoga centra ali jasno da je varijanta A osnovati centar, pokušati fuzionirati ljude koji se bave ovim poslom, pokušati postići jednu novu kvalitetu ali postoji i varijanta B a to je riješiti se nesposobnih, nestručnih, neučinkovitih ljudi koji sada funkcioniraju u sustavu zbog kojih imamo ovakvu situaciju. To bi po meni bila puno efikasnija metodologija rada. Nažalost, čak i neki od naših kolega koji sjede u ovim odborima tvrde suprotno od onoga što nam brojke govore. Neki čak misle da je postignuta veća proizvodnja da je pokrivenost uvoza izvozom sve veća i veća što je pomalo žalosno da mi jedni druge uvjeravamo ono što znamo da nije i mislim da barem jedni prema drugima moramo biti korektni i iskreni. Ako samo pogledate tabelarne prikaze a ja sam dobio od ministra Pankretića prije nekoliko mjeseci tabelarni prikaz onoga što se događa glede poljoprivredne razmjene onda ćemo vidjeti da je 2003. godine deficit uvoz izvoz bio 500 milijuna dolara, da je on slijedeće godine 2004. porastao na 726 milijuna dolara, da je onda malo pao na 713, da je daljnji pad bio na 674 a onda opet pretprošle godine 2007. imamo opet deficit od 843 milijuna dolara a samo u prvih sedam mjeseci prošle godine je to već bilo 823 milijuna. Dakle, kolegice i kolege mali pad ponekad ne znači ništa. Trend je evidentan. Došli smo sa 500 milijuna dolara deficita poljoprivredne razmjene na preko milijardu što svakako nije dobro i slažem se da treba nešto učiniti. Ono što ne mogu prihvatiti je a jasno kad smo donosili da se ide kod ovog zakona po hitnom postupku vidimo danas kad smo malo pažljivije prošli taj materijal da čak i naš Odbor za zakonodavstvo ima veliki broj prigovora i to vrlo ozbiljnih prigovora na članak 2., 3., 11., 12., 14., 16., 17., 18., to svakako znači da bi mi danas trebali se dogovoriti da idemo i u treće čitanje, jer čini mi se da ono apsolutno opravdano ako želimo dobiti jedan kvalitetan zakon i ako želimo stvarno napraviti pomak u području poljoprivrede. Samo malo još, evo ovako, sada bih kao znanstvenik želio reći nekoliko riječi. Gledajte, Europa je da bi pokrenula svoje gospodarstvo prije 9 godina donijela Lisabonsku strategiju. Na tu Strategiju naslonjen je Bolonjski proces kao obrazovna i znanstvena podloga za Lisabonsku strategiju, za povećanje efikasnosti europskog gospodarstva. Mi u obrazloženju ovoga zakona tvrdimo da mreže fakulteta visokih i viših škola koje tradicionalno u svom djelovanju i tako dalje, trebaju pokriti ovo područje, one nisu kompetentne, ne mogu to činiti jer piše ovdje danas su u određenoj transformaciji i usmjeravanju prema novim visokoškolskim zahtjevima i novim znanstvenim kriterijima. Dakle, tvrdi se ovdje da upravo to bolonjsko, reformirano visoko školstvo je nedostatno, što apsolutno je ponižavajuće za nas koji djelujemo u tom visokom školstvu i koji djelujemo kao znanstvenici u visokom školstvu. Isto to tvrdit se za znanstvene institute i kaže se samo ovaj centar i jedino centar može i treba biti izlaz iz sadašnje situacije. Sada mi samo dozvolite da nađem stranicu 12. Usprkos svega toga u članku 3. ovoga konačnoga prijedloga zakona imamo da su djelatnosti centra sljedeći postignuti zadaci, istraživanja u području biotehničkih znanosti, polju agronomije, itd., istraživanje ekonomike, poljoprivrede itd., istraživanje čimbenika kakvoće, loža i vina, istraživanju u području voćarstva, maslinarstva i povrćarstva itd., istraživanje i tako dalje. Kolegice i kolege, ako je upravo to osnovna i primarna djelatnost ovoga centra, onda je moje pitanje kao znanstvenika zašto onda Ministarstvo znanosti ne financira ova istraživanja a ne Ministarstvo poljoprivrede? Zašto s nama ostalim znanstvenicima se kolege iz ovog centra ne utrkuju kod javnog natječaja za projekte iz svojih područja. Umjesto toga oni su potpuno van sustava, oni su financirani po sasvim drugim kriterijima koji su 20, 30, 40% povoljniji nego kriteriji za nas ostale znanstvenike. 7, 8, 9 tisuća znanstvenika po jedinim kriterijima, 30 ljudi po sasvim drugim kriterijima, za znanstveno istraživački rad. Što je … [[Govornik se ne razumije.]] neprihvatljivo, apsolutno ne mogu to poduprijeti. Na koncu, pogledajte malo tablicu na stranici 8, vidjeti ćete da je predviđeno da se sve više i više izdvaja iz državnog proračuna za rad ovih ljudi u centru, a sve manje i manje njihovim radom na tržištu. Do sada je to bilo 36 milijuna ukupno od čega 16 od države, 18 na tržištu. Sada kolege predlaže se po ovom zakonu da to bude 42 milijuna od čega čak 26 milijuna, dakle, 10 milijuna više nego do sada iz državnog proračuna, a 3 milijuna manje na tržištu, što je sasvim neprihvatljivo. Ja bih jako volio vidjeti koliko su kolege koje ovdje toliko hvalimo, ovdje magistre i doktori znanosti, koliko su oni stvarno objavili radova u stručnim i znanstvenim časopisima koji se navode u tercijalnim publikacijama, koji nešto vrijede, kao odraz kvalitete njihovog rada. Ja sam ubacio u bazu podataka, neke od ovih institucija i reći ću vam da jedna mlada žena 30 i nešto godina koja je ove godine dobila državnu nagradu ima više radova i veći odjek nego svi kolege iz nekoliko instituta ovdje zajedno. To nije dobro. Oni će dobiti od države 26 milijuna kuna a ova mlada žena o kojoj pričam ona dobije 70 tisuća kuna godišnje za jedan od najuspješnijih projekata godišnje. To je kolege sramno, to su kriteriji koji su neprihvatljivi, to su … [[Govornik se ne razumije.]] sustavi i mi tako ne možemo raditi. Ovo je ponižavajuće za svakog ozbiljnog znanstvenika, ovo je poruka da oni koji ozbiljno rade, koji su pravi znanstvenici moraju potražiti u nekoj drugoj državi svoju sreću. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa Čuhnil Izvolite.
Željela bih replicirati kolegi Doriću samo u onom segmentu da ovaj centar nije usmjeren samo na znanstvena istraživanja. On je upravo usmjeren na primjenjenu znanost i na praćenje primjene znanosti u praksi. Mi imamo zavode za tlo, zavode za zaštitu bilja, zavode za rasadničarstvo itd., vi ne možete postići objedinjenu proizvodnju bez sinergije i bez suradnje upravo tih zavoda a kako ipak zbog pojedinih politika svaki zavod i vodi svoju politiku ovaj centar bi upravo trebao povezati taj rad i prije svega znači pratiti proizvodnju u praksi. A to je znači i analitika i laboratorij ali mislim da nije težište na znanstvenom radu i da se ne smije smatrati da je to konkurencija znanosti i onome što vodi Ministarstvo znanosti i obrazovanja.
Hvala. Odgovor gospodin Dorić. Izvolite.
Kolegice, ne bih se složio sa vama, ja znam da će ovdje biti cijeli niz poslova koji će obavljati kolege u ovom centru. Međutim, ona komponenta koja se odnosi na stalno i znanstveno-istraživački rad, taj dio mora ići u javnu utrku samnom ili sa Europom. Postoji okvirni projekti 7. i program 7. Europske unije, volio bih znati koliko su ovi kolege ikada dobili iz Europe, povukli sredstava za svoja kvalitetna istraživanja. Pitam vas koliko? Vjerojatno onoliko koliko su zaslužili.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš ima riječ, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine državni tajniče, kolege i kolegice. Ovaj centara za poljoprivrednu, hranu i selo ovako jednog je zvučnoga naziva. U predloženom zakonu nabrajanje što će učiniti, ona su također, bi nam trebala biti garancija u procvatu naše poljoprivrede. Tada bi se i ova naša poljoprivreda odnosno oslobodila od uvoza hrane i trebalo bi doći i do procvata ovog našeg sela. Međutim, upravo u zadnjih 15 godina kaskamo sa tom proizvodnjom, ovisimo o Božjoj volji da li će ta naša tvornica bez krova, naša polja, naša poljoprivreda da li će dati prinose koji će biti dovoljni za samodostatnost. U posljednjih 15 godina i proizvodnja pšenice nije prešla 5 tona, a također ni proizvodnja kukuruza nije prešla 7 tona po hektaru. 2008. godina kada je, su ove klimatske prilike bile dobre taj prosjek se prvi puta povisio. Međutim, mi smo imali i slučajeve skupoga uvoza, imali smo i višak proizvodnje kao što je prošlogodišnja žetva pšenice i berba kukuruza zbog upravo ovih dobrih klimatskih uvjeta. Međutim, i tada se javlja problem tih višaka tih roba. Lutanja u ministarstvu su prisutna. Donosi se evo u 12 mjesecu se donijela Uredba o povećanju potpore za kukuruz sa 1250 na 2250 kn po hektaru. To je teško 260 milijuna što se treba isplatiti. Zašto i kada? U uvjetima kada je proizvodnja bila skoro 2 i pol milijuna tona kukuruza. Proizvodnja koja je dovela do toga da tržište kukuruza stoji. Zašto? Zato što nemamo razvijeno stočarstvo. Pred berbu smo isto uvezli 80000 tona kukuruza za 34 milijuna dolara u godini u kojoj smo evo imali tako veliku proizvodnju. Možda nam je upravo za sprječavanje ovakvih poteza potreban ovakav jedan centar, jer vidimo da ministarstvo izgleda se gubi, koji će, taj centar bi trebao i koheziono djelovati i Ministarstvu poljoprivrede po ovome što piše reći što je to visoka proizvodnja, kako se ona ostvaruje i kada tu proizvodnju sufinancirati, a kada ju izvoziti ili uvoziti. Međutim, kada čitam ovaj prijedlog zakona u članku 2. kaže se da zakon, da je osnivač centra Republika Hrvatska, a prava i dužnost osnivača obavlja Ministarstvo poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja. Bojim se da će taj centar biti ispostava ministarstva da neće moći imati svoje samostalno mišljenje, da će vrlo malo moći izvršavati djelatnosti za koje se osniva ovaj centar, a koje su nabrojane, koje su vrlo kvalitetne. Također, to mi potvrđuju i drugi članci kao članak 6. gdje predsjednika i tri člana uprave bira ministarstvo, da u članku 7. bez potvrde ministarstva ne može se donesti statut, da se o proračunu toga centra može raspravljati kada ministarstvo to odobri. Prema tome, ne znam zbog čega onda formiramo centar ako će ministarstvo sve određivati šta će taj centar raditi. Osnovicu iz ovoga prijedloga ovog centra čine postojeće ustanove i to nabraja se Zavod za voćarstvo, Zavod za tlo, Zavod za zaštitu bilja u poljoprivredi i šumarstvu, Hrvatski zavod za vinogradarstvo i vinarstvo i stanica za južne kulture u Dubrovniku. Kad sam to pročitao prvo mi se pitanje postavlja zašto baš te institucije. Mislim da to nismo dobili nikada ni na odboru ni ovdje od predlagača. Zašto su baš te institucije kad su kao ustanove i organizacije koje obavljaju djelatnost za poljoprivredu i mnoge druge da ovdje ne nabrajam Boro Grubišić ih je nabrojio i Zavod za sjemenarstvo i Hrvatska agencija za hranu itd. Postavlja se pitanje da li su ravnatelji tih organizacija bili prejaki da bi dozvolili da njihove institucije se udruže u taj centar ili su iz ovih nabrojanih bili preslabi, pa su ih oni sada ovih pet stavili pod jednu kapu kaže te neće biti ravnatelja itd. Međutim, ne znam gdje će ti ljudi otići nekuda. Radit će i dalje samo neće se zvati ravnatelj nego voditelj ne znam toga dijela. Zato se bojim da bi, da opet formiranje ovako nešto novoga sa dobrim programima i zadacima koji su nabrajani da će to izvršavanje biti vrlo otežano i da bi trebalo ipak ne samo ovih 5 institucija, nego objediniti sve snage koje imamo da bi se ova poljoprivreda pokrenula, a ne ovako polovično rješenje. Na kraju u nazivu centra je i selo. Danas je hit govoriti o ruralnom razvoju kako u Europskoj uniji, jer ona je ulaskom 12 zadnjih zemalja koje imaju veliki dio ruralnog krajolika također ima taj sada više zastupljen problem. Zato i u Europskoj uniji prijemom novih članica sve više jača politika ruralnog razvoja koja se tradicionalno oslanja na poljoprivrednu politiku kao glavnog nositelja gospodarskog razvoja u ruralnim područjima. Prema tome, i kod nas bi u ruralnim područjima poljoprivredna, i poljoprivredna politika trebala biti mnogo izraženija normalno. Prema kriterijima međunarodnim ili našim Republika Hrvatska ima 45 do 50% ruralnih krajeva. Zato ovaj centar u tom dijelu bi smatram imao veliki i mnogo posla, jer to selo je upravo u ruralnim predjelima. Međutim, o tome na žalost ima malo u navedenim poslovima i zadacima. Također, mislim da taj centar bez savjetodavne službe koja nije uključena u centar ima jednu falingu, jer na cijelom terenu upravo ta savjetodavna služba bi trebala biti još više prisutna i kao takova bi trebala i biti najznačajnija poluga u dijelu razvoja upravo ovih ruralnih krajeva. I zbog toga smatram da upravo osnovni cilj u ovome dijelu je rješavanje stvaranja konkretne poljoprivrede, konkurentne poljoprivrede i šumarstva na tim ruralnim krajevima, zaštita okoliša u ruralnim sredinama i osiguranje jednog kvalitetnoga života. Normalno da za to treba imati i ljude i programe da bi se to ostvarilo. Da li će zato centar biti osposobljen sa ovih 5 organizacija koje će udružiti. Osnivanje je potrebno smatram i ja, ali da bude uspješan trebat će mu mnogo više udruženog znanja nego sa kojim starta. I zbog toga mislim da bi bilo dobro da u još jedno čitanje cjelokupni ovaj zakon ide. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Goran Heffer.
Poštovani kolega Bodakoš, u svojoj ste raspravi ukazali na bojazan da će se odnos ravnatelj i voditelj i kako se sve nazivaju mogao povećati ustrojem ovakvog jednog centra i da bi u principu moglo se dogoditi dakle da to bude poanta osnivanja ovakvog jednog centra. U prijedlogu zakona u području gdje se pod točkom 4. govori o nužnosti i opravdanosti uključena zavoda u centar se pod točkom a govori o tome da svi ovi zavodi imaju u svom sastavu zaposlene prateće osoblje, pa se govori ravnatelji, tajnice, računovodstveni i kadrovski poslovi i tako dalje ukazujući na to da bi ovaj centar trebao racionalizirati, ako je racionalnije poslovanje vezano uz racionalizaciju radnih mjesta, onda je za očekivati da on neće imati. Na sjednici Odbora za poljoprivredu je postavljeno i pitanje gospodinu državnom tajniku u tom kontekstu imamo njegovo tumačenje da to neće značiti povećanje broja tih upravljačkih funkcija. Ja sam sklon vjerovati ovome što ste vi rekli da će to ipak biti još jedan ravnatelj više pa da bi ravnatelji mogli prijeći u kategoriju voditelja i tako dalje, u principu da bi barem za jedno mjesto se moglo povećati. A što se tiče vaše opaske da se ministarstvo gubi, ja bih rekao možda ne ministarstvo, ali ministar u svojoj jučerašnjoj izjavi tumačeći da nije istina da raste uvoz nego da se treba uzeti u obzir da je cijena hrane na svjetskom tržištu rasla, pa se to tumačiti u količinskim iznosima, pa bi onda mi ustvari utvrdili kako to nije tako. Nažalost po ministra i po sve nas sve se u principu u novcima mjeri, ne toliko u količinama, u tonama, vrećama i tako dalje, pa ćemo mi dalje u novcima imati veliki nesrazmjer, a možda u količinama nećemo. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Drago Bodakoš.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodin Heffer, ovo što ste rekli vezano oko broja ljudi, oko ravnatelja koji će se, da li će zvati poslije voditelj ili ne znam kako, mislim da u cjelokupnoj ovoj aktivnosti koja bi trebala biti jer ti ljudi će ostati i dalje raditi svoje poslove i tako dalje, ne bi trebao biti toliko problem. Međutim, problem je što nisu sve institucije koje bi trebale biti po meni u ovome centru uključene. Zbog čega to nije sve uključeno? Zašto idemo samo sa 5 instituta, ako odnosno organizacija, ako u cjelokupnom ovom poslu nam treba puno više i puno kvalitetnijih ljudi i da bi razriješili ove probleme. A problemi su sigurno veliki, ovo što govorite, govorim ne znam koji puta sam već govorio vezano za uvoz, izvoz i škare koje se sve više šire, bez obzira da dobivamo odgovor i da je to dobro jer se više prometuje sa robama. Međutim je, prometuje se sa uvoznim robama koje ulaze kod nas na sve manje naše izlaze i zbog toga sve veći je debalans. I mislim dok tako bude da to sigurno ne može biti dobro ni za nas, ni za ovu državu, a ni za kompletnu poljoprivredu. Hvala.
Gospodin zastupnik Petar Mlinarić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. U ovoj neizbježnoj liberalizaciji gospodarskih tokova hrvatska poljoprivreda jest i biti će izložena uvozu tekovina znanosti, tekovina poljoprivrednih istraživanja svih vrsta od temeljnih do primijenjenih i razdvojnih. Ta se uvozna istraživanja financiraju i unutar velikih kompanija i od strane država izvoznica s razmjerno velikim sredstvima. Uvoz znanosti i poljoprivrednih istraživanja biti će intenzivan i neizravan, putem na izravan način. Velike kompanije smišljenim aktivnostima zasnovano na iskustvu i znanosti nameću na tržište svoj proizvod, svoju znanost i znanje kao najbolje. Iskustva su pokazala da se u takvim uvjetima izravnog i neizravnog uvoza znanosti i tehnologije ne može računati na odabir implementacije onih rješenja koja su najprimjerenija pojedinim, dakle i hrvatskim ekološkim i socioekonomskim uvjetima, potrebama i mogućnostima. Također, ostaje neupitna izuzetno važna potreba da se u nacionalnoj domeni obavljaju istraživanja koja su neophodna podloga za izbor adekvatnih i uravnoteženih mjera agrarne politike te znanost, znanja i spoznaje koja su bitna za naša specifična područja proizvodnje i za neiskorištene hrvatske potencijale u glavnim i rubnim proizvodnjama kojima se može postići konkurentnost na domaćim i inozemnim tržištima. Cjelokupno predstojeće kratko razdoblje pridruživanja Hrvatske ulazak u Europsku uniju zahtjeva području poljoprivrede i sela posebna istraživanja i znanja i vrlo promptno djelovanje u razvojnom smislu, a jednako tako i u drugačijim uvjetima nakon pridruživanja Europskoj uniji. Ne samo radi određenog stupnja kompatibilnosti i organizacijsko upravne funkcionalnosti, već i radi toga da se na vrijeme ostvari za hrvatsku poljoprivredu maksimalno korisna ulazna razina, struktura i kvaliteta proizvodnje u poljoprivredi u budućim odnosima s Europskom unijom … [[Govornik se ne razumije.]] u odnosu na zemlje u regiji. Danas se rasprave u selu, ruralnom prostoru uglavnom povezuju samo s poljoprivredom. To je samo djelomično ispravno jer iako je poljoprivreda neodvojiva aktivnost ruralnih prostora, ona nije i jedina. Točno su i dokumentirane opservacije koje pokazuju buduće relativno smanjenje značenja poljoprivrede ukupnost aktivnosti koje se odvijaju u ruralnim prostorima, iako i dalje s trajnim neraskidivim vezama. Stoga cjelokupni ruralni razvitak treba promatrati s više aspekata poput povijesnog, tradicionalnog, modernog, duhovnog, sociološkog, populacijskog, ekološkog, materijalnog, obrazovnog, zdravstvenog, svekoliku gospodarsku, prometnu, arhitektonsku i turističku tim više što u Hrvatskoj danas trebamo sustavno promišljati o ruralnom prostoru i razvitku kao bitnoj sastavnici buduće poželjne kvalitete življenja i gospodarskog prosperiteta. Zato ovakav centar je dobro došao i treba ga podržati. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Goran Heffer. Izvolite.
Ja se slažem načelno, to sam i rekao u okviru rasprave u klubu da je ovakav jedan centar potreban, pogotovo kad se spominje ruralni dio, recimo Vukovarsko-srijemska županija, Spačvanski bazen. Jedan od dijelova ovoga centra o kome sam govorio je upravo Zavod za zaštitu bilja i šumarstva Republike Hrvatske. Primjerice, Spačvanski bazen može biti vrlo lako ugrožen ukoliko bi jednom slabom ili neučinkovitom u određenom trenutku akcijom zavoda koji bi bio preopterećen nekim drugim aktivnostima došlo do uvoza neke od karantenske bolesti, primjerice strizibube iz Kine koja je vrlo česta na paletama, na razno raznim parkirnim elementima koji dolaze iz tih područja. Znamo da uvozimo jako puno kineske robe. Opasna je po hrastovu šumu utoliko što jedina napada ne samo drvo, nego ulazi i u korijen, i dođete u situaciju da što bi se reklo ne trepnete i cijeli Spačvanski bazen bude zaražen do te mjere da ga je nemoguće ispraviti. Stoga u tom kontekstu jedne važno za ruralni razvoj, ali je važno i da rade svoj posao možda i bolje nego ranije, upravo zbog svih tih međunarodnih kretanja u području prometa roba i usluga i bilo bi dobro da se u tom kontekstu rekoh ne opterećuju previše ovi zavodi koji su tu navedeni, odnosno da primarno bude njihova dosadašnja djelatnost, a tek nakon toga onaj agroekonomski ili agroekološki te ruralni dio. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predstavniče hrvatske Vlade. Pa najprije nešto načelno u vezi sa Prijedlogom Zakona o osnivanju Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo. Najsažetije mogu reći otprilike ovako. Narod kaže za ovakve proizvode vodu vari, voda hladi, voda će ostati vodom. Zašto to mislim tako? Pa ovaj prijedlog zakona je nedvojbeno genetski modificirani financijski oblik ustanove. Zašto? Zato što Zakona o ustanovama u članku 1. određuje da se ustanova mora definirati kao profitna ili neprofitna ustanova, a u prijedlogu zakona o ovome ta definicija je izbjegnuta i to ne sasvim slučajno. Ne sasvim slučajno. Jer u članku 11. ako dobro pamtim, je u članku 11. sredstva za poslovanje i rad centra pribavljena, bit će pribavljena obavljanjem djelatnosti, dakle vlastitim angažmanom i iz proračuna državnog. To znači može i ovako i onako, što nije loša podloga za angažirati se za raditi u ovom centru. Drugo što mislim da nije moguće razgovarati o strategiji razvoja poljoprivrede, a posebno sela, održivog razvoja sela ako se nije definirala državna, nacionalna strategija razvoja. Da li ćemo mi zadržati život na selu ili nećemo zadržati. Da li ćemo mi u Hrvatskoj forsirati agro biznis, a ja mislim da vi znate šta to podrazumijeva agro biznis, ili ćemo ovdje doduše piše pod navodnicima seljačku poljoprivrednu proizvodnju. Ja odmah kažem ja sam za seljačku poljoprivrednu proizvodnju. Hrvatska ne može biti konkurentna multikapitalno u poljoprivredi da bi bila konkurentna u agro biznisu. Mi ne možemo konkurirati proizvodima soje nikako. Mi ne možemo konkurirati ni američkoj proizvodnji žita, ali Hrvatska sasvim sigurno može konkurirati u raznovrsnosti i konvencionalnoj proizvodnji ako se ja dobro izražavam poljoprivrednom proizvodnjom. Zaštiti područja i zemlja svakako, ali kad već govorimo zašto se opredijelili za centar. Naravno da nacionalno nemam ništa protiv centra. Dapače. Ali nek on bude pošteno osnovan, nek se objedine sve službe, i nek se kaže za koga će raditi. Ovdje se kaže u članku 2., mislim šta jesu zadaća centra. Da će se osnovati recimo institut za maslinarstvo. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, da, ali ja znam da postoji u Hrvatskoj privatni institut za masline i maslinarstvo koji ima licencu Europske unije i njegova licenca već danas vrijedi u Europskoj uniji kao i sviju drugih instituta u Hrvatskoj. Zašto to radimo ako nismo se opredijelili koja je svrha, šta je naš strateški cilj u poljoprivrednoj proizvodnji, a posebno održivosti razvoja sela, što je ja mislim presudno značenje za Republiku Hrvatsku kao zemlju koja mora štititi prostor, a i mi se hvalimo da je najljepši, ali i turizam kao grad. Zato ja ne mogu razumjeti ni kad se pišu ovakvi zakoni, pa kad se predvidi da će, recimo ovo je kolega Podnar već rekao da će na statut dati suglasnost ministar. Pa imamo živu i zdravu Vladu koja odgovara Hrvatskom saboru. Šta je ovo rezervna pozicija, rezervna moć ministra u hrvatskoj Vladi. A Saboru je izravno odgovorna Vlada. Nije moguće prihvatiti pravne standarde da se tako nešto dogodi. Kad je već o pravnim standardima, postoji kolega uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora zaključak ovog Sabora da se jednim zakonom ne mogu mijenjati drugi zakoni i taj je standard prekršen u članku 14. ili kojem, ako opet dobro vidim i pamtim, 17. cijeli članak kaže da će se mijenjati neki članci u drugim zakonima. Takvu proizvodnju pravne nesigurnosti i zavejavanje, zamotavanje onih osoba koji će se praviti pravom i pravnom sigurnosti je nedozvoljena. Nedozvoljeno je, naprosto to nije pravni standard kojeg civilizirana i pravna država drži do sebe to neće dozvoliti. Malo teksta i sve ćemo izmijeniti. Odluku o promijeni djelatnosti centra znate tko donosi? Upravno vijeće. A institut, ustanova je od značaja za Republiku i Hrvatski sabor je osniva zakon, a upravno vijeće bi moglo promijeniti djelatnost. A znate uz čiju suglasnost? Uz suglasnost ministra. Pa previše apsurda u malom tekstu zakona. Ima još takvih da se vrijednost, vrijednost koja se može otuđiti iz centra kao ustanove utvrđuje statutom. A statut donosi upravno vijeće. A za sve što učinit ustanova supsidijarno je odgovorna država. Dakle, mi smo bianco potpisali povjerenje da ćemo prenijeti svoju odgovornost na upravno vijeće centra i on može otuđiti ne znam ni ja što, i onda kada dođe u teškoće, likvidaciju, molim vas stanite iza nas. Toliko je, moram priznati neprihvatljivi i sa pravnog i sa političkog i interesne zaštite, da tako kažem interesa građana Republike Hrvatske da ovaj zakon sasvim siguran sam neće dobiti podršku, potporu niti jednog člana ovog Parlamenta. Moram vjerovati u vašu odgovornost, moram vjerovati u vašu odgovornost. Moramo znati da ćemo samim zakonom 2 milijuna dati u osnivanju, pa onda još u stalnom kontinuitetu iz proračuna a sve ćemo to prenijeti na ministra i upravno vijeće centra. Hvala lijepa, merhaba rekli bi u Bosni.
Nisam čuo, ovo zadnje, oprostite [[Upadica: Piše, zapisano je.]] E dobro, ne treba reagirati ništa [[Upadica: Ne treba.]] Dobro. Replika, poštovani zastupnik Miljenko Dorić.
Kolega Leko, ja vam se zahvaljujem na ovim riječima i vašem nastupu. Dotakli ste se međutim nečega što možda treba malo detaljnije elaborirati da budemo još jasniji. Kada se vrši fuzija 6, 7, 8 institucije u jednu onda očekujemo i racionalizaciju opreme, pretraga, ljudstva, ne morate plaćati dolazak vanjskog eksperta, sada ste jedno. Ne morate stati u tuđi laboratorij sada ste jedno, prostori, sve ostalo. Međutim, sustav je skuplji 15% a za državu skuplji 40%. To je za mene neprihvatljivo.
Odgovor na repliku gospodin zastupnik Josip Leko.
Poštovani kolega Doriću. Ima tu još problema, nije ovo preoblikovanje dosadašnjih, ovo je usisavanje sa svim slabostima i skrivanje dosadašnjih slabosti jer situacija u poljoprivredi i selu i s njome nismo zadovoljni u cjelini. Vjerojatno je dio hrvatskih problema baš u toj nesreći kako smo razvijali poljoprivredu zadnjih možda 50 godina, ali mi smo odgovorni za zadnjih 19 godina. Ja nisam stručnjak ali ako se Hrvatskoj zaista može uvesti sve i da je sve bolje od hrvatskog proizvoda a priznati ćete mi koji odlazimo na tržnicu gledamo je li proizvod iz … [[Govornik se ne razumije.]] u Splitu ili je iz Sukošana ili je ispod plastenika negdje ovdje. Prema tome, mi imamo kulturu i želimo šta hoćemo iz poljoprivrede ali nismo bili odlučni da zaštitimo svoje interese i vi ste tu u pravu da ne možemo samo strpati sada i prekriti sve dosadašnje. Hvala lijepa.
Druga replika, gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, mislim da je kolega Leko upravo sa jednog drugog gledišta možda i ovaj dio povezivanja veza između centra i ministarstva sada rekao što je sigurno kao čovjek od struke i vezan više za pravo normalno i bolje objasnio nego mi koji smo se cijeli život bavili poljoprivrednom. Međutim, ono što ja smatram i što sam bio, mislim nisam bio, da li sam bio svjedok ili nisam bio u nekim slučajevima sve on što je bilo propisivano direktivama, što je dolazilo iz ministarstva vrlo često je završavalo u jednom propadanju, propadanju kao što je u ovih 50 godina, kao što su bile recimo dirigirane sjetve riže po direktivi iz Ministarstva na Jelas polju i takove stvari koje su tadašnji ministri koji su bili negdje vidjeli, čuli i htjeli prenijeti na naša polja. Mislim da isto tako, ako osnivamo centar koji će imati ingerencije da radi a sve će mu biti određivano od strane ministarstva i ministra da će taj centar neće sigurno uspješno raditi nego će biti sputavan i ono što se dobro radi u ovakvim određivanjima i to dobro može vrlo lako postati loše. Hvala.
Hvala. Završni osvrt. Državni tajnik Josip Kraljičković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani zastupnici. Pokazujem zadovoljstvo vašom raspravom, pokazanim zanimanjem, vrlo zanimljivim analizama koje su korisne i biti će sigurno korisne i za sam centar. Pa ja ću početi prvo možda od nekih konstatacija koja ne stoje. Imamo službene podatke koji su upućeni Europskoj komisiji o našoj poljoprivrednoj proizvodnju, korištenju površinama. Službeni podatak 2007. godina, odnosno 2002., 2000. godine, znači posljednjih 7 godina podaci govore da smo povećali korištenje poljoprivredne površine. Znači ne možemo govoriti o smanjivanju i tih korištenih poljoprivrednih površina a onda niti proizvodnje. Zašto to, gdje se to još može vidjeti. U tom smo razdoblju povećali površine pod voćnjacima, za 14% površine pod vinogradima za 14%, površine pod maslenicima za 25%. U tom istom smo razdoblju povećali broj, ukupni broj goveda, metodologijom govorimo Europske komisije, ne našom, jer je ona sada ujednačena, tako svi podaci su prevedeni na te godine i na tu metodologiju. Proizvodnja mlijeka u tom razdoblju je porasla za 42% Znači ne možemo govoriti o padu proizvodnje poljoprivredne i korištenih površina i govoru o tome da su uzaludno ili kamo su potrošeni novci od potpora. Moramo reći da manje od 5% poljoprivrednog stanovništva koje se bavi poljoprivredom ostvaruje negdje oko 6% ukupnog bruto proizvoda Hrvatske, da sada zanimljivo kada govorim opet o izvozu i uvozu da u ukupnom izvozu Hrvatske u robnom izvozu poljoprivreda sudjeluje i prehrambena industrija sa 10,1% znači 5% tih proizvoda preko 10% ukupnoga uvoza govorim za 2008. godinu ukupni uvoz, lanjski godišnji. Kada govorimo o uvozu optužimo poljoprivredu kao veliko krivca za hrvatski uvoz. U ukupnom uvozu Hrvatske poljoprivreda i prehrambena industrija sudjeluje sa 8,6%. U ukupnom robnom deficitu poljoprivreda i prehrambena industrija sudjeluju sa 7,4%. Mi ovdje danas slušamo to je uvijek zanimljivo i uvijek je to korisno jer to javnost voli čuti, izvoz, uvoz poljoprivreda to je problem. Pa to će biti i to je bio problem i bit će dalje, nije ga jednostavno riješiti. Riješit će vam ga privredna Slovenija sa upola manje stanovnika, upola manje površina. Ima gotovo slične pokazatelje uvoza i izvoza. Gotovo slične. Znači isti odnos uvoza i izvoza. Kada je također rečeno ovdje, a nije točno rečeno, govorim o podacima za cijelu 2008. godinu znači kompletni podaci uvoza i izvoza. Pokrivenost uvoza izvozom je 53,8%. Znači više od pola, nije manje od 50%, nego više od 50%. Znači ja imam službene podatke za cijelu godinu. I ne bih se dalje sa uvozom i izvozom, ali opet moramo to se proteže cijelo vrijeme kada se govori o poljoprivredi. Kada mjerimo u dolarima tada se uvoz povećao u ovoj 2008. u odnosu na 2007. za 21%. Kada to mjerimo u eurima za 13%, a kada mjerimo u količini za 1%. Ali moramo reći i ponoviti opet više puta. Više od četvrtine ukupnoga uvoza hrvatske poljoprivredno prehrambenih proizvoda Hrvatska neće nikada proizvoditi, odnose se na proizvode koje Hrvatska nema uvjeta … ni da ih proizvodi. Drugo, 2007. godine u Hrvatskoj je bila najveća suša koja su uzrokovale smanjivanje proizvodnje, nižu manju proizvodnju. Također je bila porast … potražne i potrošnje u toj godini. Znači imamo tri čimbenika i onaj koji je posebno utjecao je porast cijena poljoprivrednih proizvoda na svjetskom tržištu pa i kod nas. I zbog toga dolazi do gledajući kroz novce, nominalnog povećanog uvoza u Hrvatsku poljoprivrednih proizvoda. Kada govorimo o izvozu on je neznatno veći od 1%, odnosno 3% zavisi kakao se mjeri. I znači možemo govoriti da robna bilanca hrvatske poljoprivrede ima negativan trend, ali da nema katastrofičan trend i da poljoprivreda nije ta koja je glavna i najviše utječe na ukupan rebalans ili deficit u ukupnom hrvatskom gospodarstvu. Kada govorimo ovdje o samom tekstu zakona i razlozima zbog čega se predlaže ovaj zakon. Pa svima nam je dobro poznato i ovdje smo čuli vrlo lijepih i ugodnih rasprava korisnih. Hrvatskoj poljoprivredi i selu je potrebna nova organizacija koja će ih pripremiti i dalje voditi Europskoj uniji. I te pripreme koje se danas vode, one će biti najveće, najvažnije, možda najdinamičnije upravo u poljoprivredi. Za primjer od ukupnog teksta tih svih prilagodbi 18 tisuća navodno stranica, … tisuća stranica otpada samo na poljoprivredu. Kada sada to pretvarate u određene organizacije, određene oblike koji će provesti ono što od nas traži Europa onda će biti nužno osnivanje novih agencija i novih organizacija koje će tome odgovoriti. Kada govorimo o Hrvatskom centru za poljoprivredu, hranu i selo, mi smo ozbiljno studiozno prišli toj zadaći iz programa što prvi puta jasno piše … hrvatske Vlade i upravo je ovaj materijal koji imate pred sobom jedan značajan elaborat koji je obradio gotovo sve stanje da bi se bolje upoznali, stanja koje jest i u istraživanju i u znanosti, i u struci u Hrvatskoj vezano za poljoprivredu i selo. I zaključujemo što smo čuli u raspravi, da cjelovito nitko u Hrvatskoj ne promatra Hrvatsku kao Hrvatsku sa područja poljoprivrede i razvoja sela. I ovaj centar, ovaj zakon to pokazuje, da se osniva da upravo bude efikasniji u provedbi javnih ovlasti da tako kažem koje danas imaju ove institucije koje su ovdje navedene da se udružuju. Drugo, da odgovore na ona pitanja koja su pred nama i koja ste vi danas postavili, analiza, istraživanja, odgovori, podloge, za vođenje agrarne politike i zašto to Ministarstvo poljoprivrede nije imalo pravo kada druga ministarstva to također imaju i čak imaju neke i svoje imaju trgovačka društva koja su osnivana kao instituti za provedbu određenih mjera se smatra normalnim. Drugdje u svijetu, znači u Europskoj uniji je to normalno i mogu će. I ovdje je kao centar jedna vrlo značajna podloga i ministarstvu i hrvatskoj Vladi, ali ukupnom hrvatskom društvu da se oduprije i stranim utjecajima i da čak nije šala, već ozbiljno mislimo je mogućnost izvoza našega znanja naših kreacija koje će se također dogoditi kroz ovu instituciju. Ne treba se tome čuditi, jer držimo da je to moguće ako smo putem uredbi Vlade osnivali sve zavode i s njima je u ime Vlade osnivač je ministarstvo i ministarstvo obavlja ovo što je rečeno također i ovdje je to na sličan način rađeno i nije prekršeno po nama nijedno od tih naših načela koja su bila i do sada u praksi. Kakva je suradnja bila sa Ministarstvom znanosti i koja je njegova uloga? Pa upravo ovo je rađeno u suradnji sa Ministarstvom znanosti. I došli smo do ovog najboljega rješenja. Nikome u Hrvatskoj danas nije zabranjeno ni fizičkoj ni pravnoj osobi ako ima uvjete da se bavi i da se prijavi na projekte znanstvene Ministarstva znanosti, ali mora dobiti dopusnicu Ministarstva znanosti. Svatko to može napraviti i to će ovaj centar kada se osnuje ako smatra da je to korisno zatržiti i naravno se i dobiti. i moći će se baviti tim istraživanjem. Ako to ocijeni korisnim. Ali su ovdje prije svega važna i korisna primjena istraživanja u svrhu razvoja poljoprivrede, novih tehnologija i svega onoga što je vezano uz konkurentnost poljoprivredne proizvodnje i onoga što se zove dalje vođenje agrarne politike. Mi držimo da je potreba opravdana i da su za tu potrebu iskazali i svi ostali s kojima smo razgovarali. Također do pripreme ovoga zakona obišli smo i analizirali smo sve te institucije i upravo smo utvrdili da te koje su navedene ovdje da one najbolje odgovaraju konceptu i zadaćama koje se stavljaju pred tu novu instituciju. Hrvatski zavod za poljoprivredno-savjetodavnu službu ima jednu drugu ulogu, prijenos znanja i vještina poljoprivrednicima. On će kroz ovaj centar dobiti znanja savjetnici i vještine koje će moći prenositi poljoprivrednicima ako će i trebati. Primjerice, u ovome sada Zavodu za voćarstvo itd. već se vode istraživanja novih sorata itd. To će biti korisno, to će se prenositi poljoprivrednim savjetnicima kao temeljima onima koji će to prenositi dalje u praksu. Kada je riječ ukupno o poljoprivredi i ovome centru i uloga njegova u svemu tome ne smijemo s uma također ispustiti koju to važnost pridaje Europska unija poljoprivredi i ruralnom razvoju. 42% ukupnog proračuna godišnjeg, to je negdje oko 50 i nešto milijardi eura se godišnje izdvaja za poljoprivredu i selo. To znači da u tom je uključeno sve ono što smo pričali o potporama ali i sve ono što se odnosi na ruralni razvoj, i pomoć istraživanjima i pomoć zajednici u smislu edukacije i svega što je vezano uz razvoj i sela i poljoprivrede. Što se tiče samog teksta zakona on je prošao po nama sva tijela koja su uključena formalno pravno i mi smo uvažili ono što smo dobili od naših tijela koja su za to zadužena i držimo da smo učinili u okviru mogućega najbolji tekst zakona kojim držimo da ćemo osnovati efikasniju i racionalniju ustanovu odnosno instituciju koja će odgovoriti na ova pitanja i biti respektabilna u Hrvatskoj i izvan Hrvatske. Zahvaljujem.
Hvala. Pet ispravaka netočnih navoda. Prvi je poštovani zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo. Vezano na podatke koje je iznio gospodin državni tajnik. Gospodine državni tajniče, ja vas potpuno shvaćam i potpuno shvaćam vašu ulogu da ovdje u Saboru morate braniti nemoguće, to mi je potpuno jasno. Podaci o kojima se govori a kad govorim o smanjenju poljoprivredne proizvodnje su podaci proizašli iz statistike, podaci koje smo dobili ih Hrvatske gospodarske komore. Prema tome, ja shvaćam da ove tri ili četiri grupe proizvoda po kojima pokušavate opravdati uspješnost naše poljoprivredne proizvodnje da je to jedna lijepa i mudra gesta, međutim ukupna privredna proizvodnja je u deset godina pala za 20%, podaci u Državnom zavodu za statistiku i Gospodarsku komoru. I spomenuli ste zašto ministarstvo nema pravo na jedan ovakav prijedlog i na osnivanje jedne ovakve agencije. Ja se potpuno s vama slažem, ali istovremeno pitam zašto Hrvatski sabor i hrvatska javnost nema pravo ili nije dobila mogućnost kroz zeleno izvješće što je obveza zakonska čuti kakvo je stanje u našoj poljoprivredi, obveze iz 2001. a još do danas nismo dobili nijedno izvješće. Da li Hrvatski sabor, zastupnici u Hrvatskom saboru i hrvatska javnost temeljem zakona ima pravo čuti zeleno izvješće i čuti … [[Govornik se ne razumije.]]
Kolega, ovaj drugi dio nije ispravak, ovo je komentar. Prvi je, drugi nije. Gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Ispravljam netočan navod državnog tajnika koji je rekao: "Poljoprivredna razmjena uvijek je bila problem i uvijek će biti problem.", što je potpuno netočno državni tajniče, apsolutno neprihvatljivo. 1992. godine Republika Hrvatska imala je suficit izvoza hrane i poljoprivrednih proizvoda nad uvozom u iznosu 16,4 milijuna dolara. 1993. godine suficit je iznosio čak 49,9 milijuna dolara, dakle u najtežim godinama novije hrvatske povijesti između pada Vukovara i pobjede u "Oluji" Hrvatska je mogla imati suficit. Danas to ne možemo. Tvrditi da je to će uvijek biti tako. Neće biti tako. Ovisi o vama i o nama.
Treći ispravak gospodin zastupnik Drago Bodakoš.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa netočni navod koji je državni tajnik rekao da je i koji se stalno proteže to je odnos izvoza odnosno uvoza u dolarima odnosno eurima. Rekao je da je 126 indeks bio u dolarima a 113 u eurima. Međutim, to nije točno. Točno je da je 133 indeksnih poena za devet mjeseci odnos 2007. i 2008. bio u dolarima a 127 indeksnih poena u eurima. Međutim, ono što je puno gore i lošije to je da je 17% u tonama bio uvoz više mesa, da je u 49% bio više uvoz mlijeka i mliječnih proizvoda a žitarica čak 168 indeksnih poena. Mislim da je ipak ta priča o eurima i dolarima nepotrebna ovdje jer taj uvoz je rastao i on nažalost stalno raste.
I gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Evo, pravdajući potrebu za osnivanjem centra gospodin državni tajnik je rekao: "Nitko u Republici Hrvatskoj ne promatra cjelovito hrvatsku poljoprivredu.". A ja sam mislio da to radi Ministarstvo poljoprivrede. Pa možda možemo ukinuti ministarstvo jer ćemo osnovati centar. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Josip Leko ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajnik je u svom izlaganju rekao da je ovo pokušaj odupiranja stranom uticaju. Međutim, tekst obrazloženja potpuno drugačije kaže: "cjelokupno predstojeće kratko razdoblje pridruživanja Hrvatske i ulaska u Europsku uniju zahtijeva u području poljoprivrede i " – naglašavam - "sela u razdvojnom smislu dostizanje kompatibilnosti". Gospodine državni tajniče, ako je to odupiranje stranim uticajima onda mi različito shvaćamo tu stvar. Kompatibilnost sa europskim selom i europskom poljoprivredom je propast za hrvatsku poljoprivredu jer je to poljoprivreda agro biznisa. Hvala lijepa.
Zaključujem raspravu. Prijedlog zakona o osnivanju hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo. Najprije ćemo glasovati o prijedlogu zaključka kluba zastupnika HNS-a koji glasi: “O Konačnom prijedlogu zakona o osnivanju Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo provest će se treće čitanje.“ Želi se predstavnik predlagatelja izjasniti o ovom prijedlogu zaključka? Državni tajnik. Molim? Ne razumijem [[Upadica: Ne prihvaćamo ga.]] Ne prihvaćate ovaj prijedlog zaključka. Dobro. Idemo na glasovanje. Dakle, dajem na glasovanje ovaj prijedlog zaključka Kluba zastupnika HNS-a kojim predlaže da ovaj zakon ide u treće čitanje. Tko je za ovaj prijedlog zaključka? Možemo glasovati. Rezultat? Za zaključak 34, 4 suzdržana, 68 protiv. Nije dobio dovoljan broj glasova. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, zastupnica Dragica Zgrebec, zajednički klubovi zastupnika HSS-a i HDZ-a. Molim predstavnika predlagatelja da se izjasni o predloženim amandmanima. Državni tajnik Josip Kraljičković. Izvolite. Prvo amandmani Odbora za zakonodavstvo. Amandman na članak, amandman broj jedan na članke 2. i 14.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Prihvaća se amandman.
Postaje sastavni dio zakona. Drugi amandman na članak 17.
Prihvaća se amandman.
Postaje sastavni dio zakona. Hvala. Amandman zastupnice Dragice Zgrebec na članak 11.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 1. Kluba zastupnika HSS-a i HDZ-a.
Budući da je već prihvaćen ne treba ga ponovno prihvatiti. Istovjetan je amandmanu gospođe, Odbora za zakonodavstvo.
Usvojen je putem amandmana Odbora za zakonodavstvo. Amandman drugi.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman treći.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Četvrti.
Budući da je već prihvaćen amandman gospođe Zgrebec.
Konzumiran. Dobro. Amandman peti.
Prihvaća se.
Sastavni dio zakona. Šesti.
Već je prihvaćen Odbora za zakonodavstvo tako da …
Prihvaćen putem Odbora za zakonodavstvo tako da o njemu ne glasujemo, jer je konzumiran. Hvala lijepa. Dajem na glasovanje Prijedlog zakona o osnivanju Hrvatskog centra za poljoprivredu, hranu i selo. Uključite te. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 99 glasova za, 6 suzdržanih i 2 protiv donesen predloženi zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Idemo na slijedeću točku. - Prijedlog odluke o proglašenju "Nacionalnog dana invalida rada", Predlagatelj: Odbor za rad i socijalno partnerstvo Sastavni dio materijala je mišljenje Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Predsjednik odbora gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, kolege zastupnici. Odbor za rad i socijalno partnerstvo Hrvatskoga sabora predlaže Hrvatskom saboru da se proglasi "Nacionalnim danom invalida rada" 21. ožujak. Odboru za rad i socijalno partnerstvo inicijativu je uputio Hrvatski savez udruga invalida rada koji je ujedno predložio 21. ožujak danom kojim bi se obilježavao “nacionalnim danom invalida rada“. Zašto 21. ožujak? Zato jer do 1992. godine 21. ožujak obilježavao se kao međunarodni dan osoba sa invaliditetom, a u spomen na rudarsku nesreću koja se dogodila u Belgiji 1956. godine u kojoj su stradale 262 osobe. Invalidi rada u Hrvatskoj čine veliki udio u ukupnoj populaciji osoba sa invaliditetom. Prema podacima zadnjima koje imamo iz 2008. godine ima 243011 invalida rada što je negdje oko 50% od ukupnog broja osoba s invaliditetom, a koji čine oko 11% stanovnika Hrvatske. Donošenjem ovakve odluke o proglašenju 21. ožujka danom invalida rada svi zajedno bi pridonijeli kao društvo da se na taj dan i da taj dan svi zajedno senzibiliziramo se sa problemima invalida rada, te da posebno na taj dan svi zajedno doprinesemo stvaranje pozitivnog ozračja za sprječavanje ozljeda na radu i profesionalnih bolesti kao i rješavanje društvenih potreba za osobe s invaliditetom. Na kraju još jednom pozivam sve zastupnike Hrvatskog sabora da jednoglasno prihvate 21. ožujak danom invalida rada. Hvala.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospođa zastupnica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo odmah na početku želim istaknuti da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati donošenje odluke da se dan 21. ožujka proglasi nacionalnim danom invalida rada. Kao što je kolega Kunst u ime predlagatelja istaknuo, a vi ste evo kolege zastupnici to već u zadnjih nekoliko mjeseci imali prigodu čuti da u Republici Hrvatskoj postoji čak 11% osoba sa invaliditetom, a da od toga evo skoro 50% jesu osobe s invaliditetom, odnosno invalidi rada. Svakodnevno taj broj se na žalost povećava, obzirom da na poslu na žalost svakodnevno stradaju ljudi i njihovo zdravstveno stanje najčešće u konačnici završava invaliditetom. Dan, nacionalni dan invalida rada omogućio bi ovoj kategoriji osoba s invaliditetom da na taj dan što bolje senzibilizira cijelu zajednicu, dakle da ih na taj dan upozna sa svojim problemima sa kojima se susreću a i da ih pouče i o tome kako oni misle da bi se njihovi problemi trebali rješavati. Meni je osobito zadovoljstvo da evo o osobama s invaliditetom raspravljamo u ovom Visokom domu obzirom da na taj način i mi senzibiliziramo javnost, odnosno razvijamo svijest svih ljudi u Republici Hrvatskoj, a time poštivamo odredbe konvencije, Međunarodne konvencije o pravima osoba sa invaliditetom koja eto regulira i područje razvijanja svijesti. Vjerujem da ćemo svi, dakle jednoglasno podržati donošenje ove odluke, jer evo na taj način i mi dajemo svoj doprinos u kvaliteti življenja osoba sa invaliditetom i u senzibiliziranju cjelokupne hrvatske javnosti za njihovu problematiku. Evo još jedanput na kraju ističem da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati donošenje ove odluke. Hvala.
Hvala. Klub SDP-a, gospođa zastupnica Vesna Škulić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, uvaženi kolege predlagatelji. Eto da je do nas već bi javnost bila jako, jako senzibilizirana. Međutim, čini mi se da je ipak problem u provedbi. No odmah na početku želim naglasiti da će klub SDP-a podržati prijedlog odluke o proglašenju nacionalnog dana invalida rada 21. ožujka. Upoznati smo evo s činjenicom da 11% populacije u Hrvatskoj su osobe s invaliditetom, a od tog broja 50% su invalidi rada. Kao društvo i kao pojedinci trebali smo se već davno zamisliti nad tom brojkom. Pitamo se da li je u obrazloženju ovog prijedloga dovoljno samo reći da će se obilježavanjem nacionalnog dana invalida rada pridonijeti senzibilizaciji cjelokupne javnosti, problematike s kojom se susreću invalidi rada. Mišljenja smo ako će se ovaj dan proglasiti zbog toga da bi se prisjetili nekih tragedija ili nepravednosti sustava, a ne čineći ništa u prevenciji ili sanaciji štete taj dan će se izgubiti u masi dana kojima nešto obilježavamo. Inače, 21. prosinca se obilježava Dan Downovog sindroma, hrvatski Dan oboljelih od migrene, Svjetski dan lutkarstva, Svjetski dan zaštite šuma, Međunarodni dan borbe protiv rasizma, Bachov rođendan i moj imendan. Malo šale! No, ipak da se uozbiljimo jer radi se o jako, jako ozbiljnoj temi. Otkud 243011 osoba koji su postali invalidi rada s tendencijom rasta. Svi smo upoznati s činjenicom da se devedesetih godina kriminalnom pretvorbom i privatizacijom opljačkane tvornice, prodane ili kupljene za kunu, a veliki broj zaposlenika poslan je u invalidsku mirovinu. Maestralno smo od radno sposobnih ljudi napravili socijalnu kategoriju. Sada ću se malo dotaknuti kao svaki normalni Hrvat i Hrvatica Slovenije. Zašto radnici u slovenskim firmama u Sloveniji rade pod punom zaštitnom opremom, a zaposlenici istih slovenskih firmi u Hrvatskoj ne moraju imati apsolutno ništa na sebi od zaštitnog odijela. Tko je kriv, mi ili Slovenci? Gdje su naše inspekcije rada? Što je s radnicima “Salonita“? U civiliziranom svijetu zabranjen je azbest, tehnološki materijal koji uzrokuje rak pluća i niz drugih poteškoća dišnog sustava. Maleno mjesto koje zbog svoje ljepote nekada nazvano “malom Venecijom“ danas je simbol za otrov, bolest i smrt. A vranjička bolest zapravo je naziv za podmuklu, neizlječivu i često smrtonosnu bolest azbestozu. Od te bolesti u posljednjih desetak godina u Vranjicu je oboljelo najmanje 400 ljudi, deseci su umrli. Kako spriječiti nastale invalidnosti djelujući preventivno? Invalidi rada ugrožena su skupina, o njima ovise cijele obitelji, a sami smo svjesni da su primanja ili mirovine sramotno male i da se srozavaju na samo dno ljudskog dostojanstva. Što je s procesom rehabilitacije koji bi afirmirao ostanak na tržištu rada i polazi od mogućnosti preostalih funkcija za koje su osobe osposobljene što bi trebalo biti društveno prihvaćena strategija, a ne samo sve svesti na isplaćivanje naknada. Osim urušenog dostojanstva, ovdje možemo govoriti i o ekonomskoj diskriminaciji zbog toga što osobe koje uvjetima jednake produktivnosti ne primaju jednaku plaću za jednaki rad ili im se u radu postavljaju nejednaki uvjeti. Na cjelokupnom tržištu rada smo obavezni utvrditi mjere sprečavanja sveukupnog fenomena diskriminacije, pa tako i ovog ekonomskog aspekta koji je na prvo pogled nevidljiv. Ne znam koliko vam je poznato da je iz mirovinskog osiguranja od 1999. godine nestalo pravo na zaposlenje koje su ostvarivali invalidi rada s preostalom radnom sposobnošću do konca 1998. godine, a koje se ostvarivalo nastavkom rada kod istog poslodavca ili primanjima naknade iz mirovinskog osiguranja za koje se vrijeme računa i staž osiguranja. Istodobno je došlo do značajne promjene u definiranju invalidnosti prema kojoj nekadašnji gubitak radne sposobnosti odgovara sadašnjoj profesionalnoj nesposobnosti za rad. To je dovelo i do sužavanja broja osoba u praksi koje bi se mogle osposobiti za rad, odnosno neko drugo zanimanje. Prema radnoj definiciji invalidnosti koja je bila znatno šireg opsega, bilo je lakše postati invalidom rada, odnosno utvrditi invalidnost. Time se otvarao i mnogo širi opseg preostale radne sposobnosti, a time i šire mogućnosti za rehabilitaciju ili zapošljavanje na drugom poslu. Isključivanjem invalida rada iz kruga radno sposobnih osoba na način da im se osigurava invalidska mirovina, dovelo je do nelogičnosti korištenja prava na invalidsku mirovinu zbog profesionalne nesposobnosti za rad. Naime, za razliku od nezaposlenih zdravih osoba koje neopravdano odbiju ponuđeno zaposlenje i time gube pravo na novčanu naknadu za vrijeme nezaposlenosti, invalidi rada kojemu u okviru njegove preostale sposobnosti bude ponuđeno odgovarajuće radno mjesto, ne gubi pravo na utvrđeni iznos invalidske mirovine zbog profesionalne nesposobnosti za rad. Ako se napravi odgovarajući profesionalni rehabilitacijski program, često se invalide rada stavlja na slabije plaćeno radno mjesto. Osobe s invaliditetom suočavaju se s brojnim problemima jer nastankom invalidnosti nisu više u mogućnosti živjeti, raditi i privređivati na isti način kao prije ozljede, odnosno bolesti. Pri rješavanju tih problema značajnu ulogu ima upravo profesionalna rehabilitacija. Osnovni problem koji se postavlja pred suvremeno društvo jest kako osobe s invaliditetom egzistencijalno osigurati, obrazovati, rehabilitirati, zaposliti i integrirati u društvo? U odnosu na pravu regulativu koja je u Republici Hrvatskoj utvrdila prava invalida rada upravo u području profesionalne rehabilitacije, može se reći da postoji veliki nerazmjer između standarda, predviđenih pravnih propisa i prakse koja se pritom provodi. Razlozi tog nerazmjera ekonomske su naravi. Velika vjerojatnost nemogućnosti zapošljavanja nakon provedene profesionalne rehabilitacije i gubitka financijske sigurnosti odvraća invalide rada od samog procesa profesionalne rehabilitacije i prisiljava ih na odabir lakšeg i sigurnijeg puta. Nažalost, to je odlazak u invalidsku mirovinu, što im donekle osigurava određenu financijsku sigurnost, ali ih pritom čini pasivnim članovima društva koji bi korištenjem svojih potencijala mogli koristiti u svom punom ljudskom ostvarenju. Da bi umirili čistu savjest, često teške ljudske sudbine u koje su uključene i njihove obitelji, a posebice njihova djeca organiziramo humanitarne zabave. Zašto humanitarne zabave umjesto dobro uređenih socijalno pravednih i provedivih zakona? Dakle, dan kao obilježavanje nečeg na što treba upozoravati podržavamo, međutim radi se o 243 tisuće ljudskih života plus članova njihovih obitelji koji žive 365 dana u godini. Svaki dan trebamo upozoravati na to štiteći njihovo dostojanstvo, a tog 21. ožujka odrediti kao dan u kojem ćemo sumirati sve ono što smo napravili tijekom godine. Moramo zaustaviti političko manekenstvo nad sudbinom socijalno, zdravstveno ili kako god ugrožene populacije samo taj dan. Nekoliko sati, medijski kao neka usput vijest, provučena vijest u novinama sa slikom istih političkih manekena. Još jednom naglašavam, klub SDP-a podržava Prijedlog odluke o proglašenju Nacionalnog dana invalida rada 21. ožujka, ali ujedno traži od predlagatelja da pokrene sve raspoložive mehanizme, da brojku od 243 tisuće i 11 ljudi se ne povećava, a kvaliteta života već postojećih invalida rada neka se podigne na razinu dostojnu svakog čovjeka. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Klub HNS-a, gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo, želim odmah na početku reći da će većina članova kluba HNS-a podržati ovaj prijedlog. Međutim, kolega Kunst i kolege iz Odbora za rad, ima nas koji ćemo se suzdržati i zato sam i dobio zadatak ispred kluba da to i obrazložim. Naime, sad su i kolege ispred kluba SDP-a dali dio tog obrazloženja. Mi imamo već danas međunarodni dan. Što činimo 3. prosinca? Koliko ga koristimo da bi ovdje stoje dvije osnovne poruke, pridonijeti senzibilizaciji cjelokupne javnosti na probleme sa kojima se susreću invalidi rada i drugo, stvoriti pozitivnu klimu za sprečavanje ozljeda na radu i profesionalnih bolesti. To mene ne zadovoljava. Ja kao liječnik to ne mogu prihvatiti. 243 tisuće osoba. To je zastrašujuća brojka, zastrašujuća brojka i nije dovoljno senzibilizirati javnost, nije dovoljno stvoriti pozitivnu klimu. Potrebno je, dakle po meni ne uvesti nacionalni dan, već nacionalnu strategiju ili nacionalni akcijski plan za zaštitu, bolju zaštitu radnika na radu. Treba jasno vidjeti tko to ne provodi zaštitu i u kojim tvrtkama. Tko to ne educira svoje djelatnike pa dolazi do ozljeda na radu. To su stvari koje moramo analizirati, vidjeti i ova brojka mora rapidno padati i nikako se održavati na ovoj stravično visokom broju. Treba nastojati sačuvati i fizičko zdravlje i duševno zdravlje naših radnika. Vidimo kako je prošao nedavni prijedlog Zakona o sprječavanju zlostavljanja na radu. Na žalost i zaštitne mjere i puno toga što bi trebalo bolje i kvalitetnije provoditi u našim tvrtkama ne nadziremo. Ja bih volio dobiti inspekcijske preglede, analize, stvarnog stanja na terenu i zbog čega imamo 240 tisuća invalida rada. Zato dobit ćete podršku od većine, ali neki od nas ćemo se suzdržati iz razloga jer smatramo da u ovom pravcu ne treba raditi, već sasvim konkretno pokušati smanjiti broj utjecajem na, utječući na poslodavce i one koji mogu i trebaju smanjiti broj takvih invalida.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Stjepan Kundić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Najviše ozljeda i smrti dešava se u prerađivačkoj industriji i u građevinarstvu. Od muškarci čine 78,1%, žene 21,9%. Na žalost kao što je bilo već puno put rečeno u današnjoj raspravi, dobro znamo da invalidi rada čine jako veliki udio u ukupnoj populaciji osoba s invaliditetom u Republici Hrvatskoj, pa je i taj prijedlog iskaz iskrene zabrinutosti za njihov status u našem društvu. Spomenuta je brojka 243 tisuće i 11 i spomenuto je da uz taj udio iznosi 50% od svih osoba s invaliditetom. Zašto se ovaj dan predlaže za nacionalni dan invalida rada. Naime, u Hrvatski savez udruga invalida taj dan obilježava danom invalida rada, te zbog toga razloga predlaže da se upravo 21. ožujak proglasi znači nacionalnim danom invalida rada. Ja mislim ipak da će tu tim danom bez obzira na ove primjedbe o brizi za invalide pridonijeti brojnim pozitivnostima koje su tu istaknute, a to je kao prvo senzibilizirati društvo za ove probleme, edukaciji pod dva, i jedan u stvaranju klime za sprečavanje ozljeda na radu i profesionalnih bolesti. Prema tome, podržavam prijedlog o proglašenju 21. ožujka kao nacionalnog dana invalida rada.
Hvala. Gospođa zastupnica Tatjana Šimac Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kao što smo već čuli u Republici Hrvatskoj evidentirano je 243 tisuće invalida rada, međutim moramo biti svjesni činjenice da se do ozljede na radu radilo o zdravoj populaciji i upravo zbog toga te ljude ne smijemo stavljati izvan sustava rada, te u okviru njihovih mogućnosti ih uključivati u svijet rada. Prema Zakonu o profesionalnoj rehabilitaciji zapošljavanju osoba s invaliditetom prava koja se mogu ostvarivati nakon provedenog postupka i utvrđivanju invaliditeta su i profesionalna rehabilitacija, pravo na zapošljavanje pod određenim općim uvjetima na tzv. otvorenom tržištu rada, zapošljavanje pod posebnim uvjetima u zaštitnim radionicama, a tu spada i samozapošljavanje, odnosno otvaranje vlastitog obrta, vlastitog trgovačkog društva, odnosno obavljanje samostalne djelatnosti u obiteljskom gospodarstvu. Prema tome, vidimo da iz zakonske regulative vidljiva je mogućnost zapošljavanja i bolje je to rješenje zapošljavati invalide rada na adekvatnim mjestima jer time dobivamo i zadovoljnog pojedinca, a samim time i zadovoljno društvo. Na taj način osiguravamo i moto pod kojim ujedinjene nacije obilježavaju međunarodni dan osoba sa invaliditetom, a i obljetnicu opće deklaracije o ljudskim pravima, a to je dostojanstvo i pravda za sve. Ja pozdravljam 21. ožujak kao obilježavanje nacionalnog dana invalida rada, ali nemojmo stati na tome tek simbolično. Imajmo na umu uzroke nastanka invalidnosti, te skupine naših sugrađana i razmišljajmo o prevenciji, razmišljajmo o boljoj zaštiti na radu. Prema tome, dragi kolege podržavam prijedlog, ali naglašavam da je neodgovorno predlagati ovaj dan, a ne rješavati problem spomenutog salonita koji dovodi do invaliditeta, odnosno što je kolega Dorić govorio o psihičkom zdravlju koje isto tako može dovesti do invaliditeta, a znamo što je bilo sa Zakonom o mobbingu. Hvala lijepo.
Hvala. I gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja zaista osobno nemam ništa protiv toga da mi 21. ožujka proglasimo nacionalnim danom invalida rada, iako nisam osobito sigurna da će to proglašavanje toga dana i njegovo prigodno obilježavanje išta značajno promijeniti u statusu invalida rada, odnosno u sprečavanju ozljeda na radu. Postoji i svojevrsna moda ovdje u hrvatskom Parlamentu zadnjih nekoliko godina da kada ne htijući ili ne znajući ili iz ne znam kojih razloga ne želimo nešto konkretnije ili većina ne želi nešto konkretnije učiniti za neku populaciju, onda proglasimo nacionalni dan. Ja mislim da mi gotovo svaki tjedan imamo nacionalni dan nečega. I u tom smislu želim reći da, kolegice i kolege, osim nas u ovoj dvorani i naših kolegica i kolega zastupnika koji danas nisu u dvorani, ali nitko drugi nema moć promijeniti neke stvari. I naša moć je bitno veća od same iskazivanja deklarativne podrške ovoj ili onoj skupini građana, u ovom slučaju invalida rada. I u tom smislu želim reći samo dvije stvari koje su direktno u našoj nadležnosti, a koje smo ili učinili krivo ili smo uopće propustili učiniti. Tijekom 2007. mi smo donijeli Zakon o Hrvatskom zavodu za zaštitu zdravlja radnika na radu. Taj zakon je pripreman tijekom 2006. godine po podacima samih specijalista medicine rada, zapravo bez ikakvog znanja struke i negdje je taj novi zavod profunkcionirao 1.1.2008. godine. Ljudi koji su dugogodišnji specijalisti medicine rada kažu da je taj zakon imao nesagledive negativne posljedice za radnike koji su donošenjem zakona trebali dobiti navodno još bolju zdravstvenu zaštitu, obzirom da je voljom većine u zakon, da tako kažem, ugurana odredba da specijalisti medicine rada preuzimaju od obiteljskih liječnika, odnosno od primarne zdravstvene zaštite i kompletno zbrinjavanje i liječenje ozljeda na radu što je dovelo do toga da mnogi i bolesni i povrijeđeni radnici lutaju od jedne ambulante do druge, kao još jedan niz formulara i administrativnih prepreka i novih obrazaca i onako previše administrativni sustav. Djelatnost specijaliste medicine rada koja je primarno trebala biti da periodično pregledavaju radnike na mjestima s posebnim uvjetima rada, sudjeluju u odborima zaštite na radu i pri procjeni opasnosti, kontaktiraju sa radnim organizacijama zbog eventualnih zdravstvenih problema radnika, pregled analize radnih mjesta i edukacije i sl. nešto što je njihov primaran posao specijaliste medicine rada pretvoren je zapravo u posao primarne zdravstvene zaštite. Mi time zapravo nismo uopće ostvarili ono što sada želimo deklarativno podržati. Na neki način prevenirati i educirati ljude. To nećemo postići time da donesemo deklaraciju. Dobro 21. ožujka će biti Dan invalida rada. To možemo postići tako da promijenimo zakon. To je naš posao. Druga stvar koja me već godinama boli, to je nejednakost osoba s invaliditetom obzirom na način stjecanja invaliditeta. Po meni osoba bez ruke ili osoba bez noge ili osoba bez ruke i bez noge neovisno kako je taj invaliditet stekla. Osoba u kolicima je osoba u kolicima. Osoba bez oka je osoba bez oka. A danas imamo u ovom području zapravo jednu nevjerojatnu diskriminaciju svih ovih civilnih invalida. Bilo da su invalidi zbog ozljede na radu ili zbog nekakvih drugih okolnosti. I kolegice i kolege nitko osim nas u ovoj dvorani to ne može promijeniti. I tu nepravednost prema civilnim invalidima i invalidima rada neće promijeniti ako proglasimo Dan zaštite invalida rada. To mogu promijeniti drugi propisi. Stoga ja evo molim i naš Odbor za rad koji se pojavljuje kao predlagatelj ove inicijative koja je ponavljam je dobra i može pripomoći, da na tome ne stane. Jer ako Odbor za rad stane samo na tome, da da inicijativu da nešto deklarativno obilježavamo i podržavamo, a naš posao je bitno više od samih deklaracija, onda mislim da će pokazati da zapravo to što su nam kao članice i članovi Odbora za rad i socijalno partnerstvo predložili, zapravo nisu ozbiljno mislili i da je na neki način ovaj prijedlog licemjeran. A to nadam se nije bila intencija predlagatelja ovog dana. Zahvaljujem.
Hvala. Završni osvrt predstavnik predlagatelja predsjednik Odbora za rad i socijalno partnerstvo, gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Ja mogu samo izraziti zadovoljstvo što iz rasprave svih zastupnika vidljivo je da je ustvari Odbor za rad i socijalno partnerstvo dobro učinio i normalno da je tu i Ministarstvo za obitelj, branitelje i međugeneracijsku solidarnost pokazalo isto tako taj svoj osjećaj da se podrži prijedlog Hrvatske zajednice udruga invalida rada, da se 21. ožujak proglasi Danom invalidom rada. Pa upravo i je to cilj da se tog dana malo više, malo bolje progovori o problemima invalida rada. Ne mislim da samo taj dan treba, sigurno slažem se sa svima da treba uključiti sve mehanizme inače svih institucija kako bi se spriječilo da ne dođe do povećanja invalida rada. Znači da imamo što manje invalida rada. To je posao svih nas zajedno. Ali to sigurno nije nikakva moda proglašavanja Dana invalida rada, nego je to upravo pokazatelj koliko se ima sluha, koliko je to jedna humana stvar da se poštuje prijedlog Hrvatske zajednice invalida rada, da se proglasi 21. ožujak Danom invalida rada. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prijedlog oduke o proglašenju Nacionalnog dana invalida rada. Sukladno prijedlogu Odbora za rad i socijalno partnerstvo dajem na glasovanje prijedlog odluke o proglašenju Nacionalnog dana invalida rada. Uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 106 za, 2 suzdržana donijeta odluka o proglašenju Nacionalnog dana invalida rada.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo. Dakle, pred vama se nalazi Prijedlog Zakona o zaštiti od buke. Naime, 2003. godine na temelju direktive iz 2002. godine, donesen je Zakon o zaštiti od buke koji je djelomično usklađen sa direktivama Europske unije, te kako je u međuvremenu su izdate i nove preporuke Europske komisije o izmjenama metoda proračuna buke, a isto tako je od 1. 1. ove godine na snazi novi Zakon o sanitarnoj inspekciji koji uređuje područja dakle i mjera iz zaštite od buke. Pred vama se nalazi novi prijedlog koji utvrđuje dakle mjere u cilju izbjegavanja i sprečavanja i smanjivanja štetnih učinaka za zdravlje koje uzrokuje buka u okolišu. U odnosu na navedeni postojeći zakon od noviteta u ovome zakonu su da su obveznici izrade strateških karata buke i akcijskih planova osim Grada Zagreba i županije i gradova i općina sa više od 100 tisuća stanovnika, isto tako i vlasnici, odnosno koncesionari industrijskih područja, glavnih cesta, glavnih željezničkih pruga i glavnih zračnih luka. Isto tako novina je da je obvezno trajno usklađivanje strateških karata buke i akcijskih planova s izmjenama u prostoru i to svakih 5 godina od dana izrade, odnosno od dana odobravanja. Novina je da je karte strateške, strateških karata buke i akcijske planove da moraju biti dostupni javnosti, te da se izrađuju u suradnji s nadležnim tijelima susjednih država i to u pograničnom dijelu. Novina je isto tako da se u prijedlogu zakona postavlja, poštivanje odgovarajućih preporuka Europske unije o računskim metodama za izračun buke u industrijskim područjima. Novi zakon obvezuje na dostavu podataka Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi koji su korišteni za izradu strateških karata buke i akcijskih planova, te se isto postoji potreba dobivanja odobrenja i vođenje evidencije o tim podacima. U posebno se nalazi u prijedlogu zakona odredbe o dostavi Europskoj komisiji podatak korištenja za izradu strateških karata buke i sažetaka akcijskih planova, kao i provedba mjera zaštite od buke u postupku izdavanja rješenja objedinjenim uvjetima okoliša. Novina u navedenom zakonskom prijedlogu je … nadležnosti u postupku utvrđivanja provedbe mjera zaštite od buke i ureda državne uprave u županijama i Gradskog ureda za poslove zdravstva u ministarstvu nadležno za zdravstvo što je usklađivanje s već spomenutim novim Zakonom o sanitarnoj inspekciji. Prihvaćajući ovaj prijedlog zakona Zakon o zaštiti od buke u potpunosti bi bio usklađen sa Direktivom 49 iz 2002. godine kao i preporukama Europske komisije. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za prostorno uređenje gospodin zastupnik Jerko Rošin.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege koji ste još uvijek ovdje. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskoga sabora i Odbor za zaštitu okoliša Hrvatskoga sabora raspravili su na zajedničkoj sjednici održanoj 12. veljače 2009. godine Prijedlog zakona o zaštiti od buke, s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 29. siječnja 2009. godine uz prijedlog da se sukladno članku 161. Poslovnika Hrvatskoga sabora predloženi zakon donese po hitnom postupku. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo i Odbor za zaštitu okoliša temeljem članka 140. Poslovnika Hrvatskoga sabora raspravili su predloženi zakon kao zainteresirana radna tijela. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja je istaknuo da se predloženim zakonom vrši usklađenje domaćeg zakonodavstva s propisima Europske unije na području zaštite zdravlja ljudi i zaštite okoliša od štetnih utjecaja buke. Svrha ovog zakona podudara se s ciljevima Direktive 2002./49 EZ koja regulira aktivnosti za sprječavanje odnosno smanjivanje štetnog djelovanja buke te je posebno istaknuto postignuto usklađenje u odnosu na … [[Govornik se ne razumije.]] buke i akcijske planove. Uzimajući u obzir novi ustroj sanitarne inspekcije te odredbe Zakona o prostornom uređenju i gradnji "Narodne novine" br. 76/07., Zakona o zaštiti okoliša "Narodne novine" br. 110/07. i Uredbe o postupku utvrđivanja objedinjenih uvjeta zaštite okoliša "Narodne novine" br. 114/08. predstavnik predlagatelja dodatno je obrazložio novine predloženog zakona u odnosu na važeći. U raspravi na odboru podržano je donošenje ovog zakona kojim se utvrđuju mjere u cilju izbjegavanja, sprječavanja ili smanjivanja štetnih učinaka na zdravlje ljudi koje uzrokuje buka u okolišu uključujući smetanje bukom. Vezano uz članak 6. stavak 2. izraženo je nekoliko različitih stajališta o opravdanosti definiranog vremenskog razdoblja od 15. lipnja do 15. rujna u kojem bi bila dopuštena uporaba elektro-akustičkih uređaja na otvorenom u objektima registriranim za obavljanje ugostiteljske djelatnosti najdulje do 24 sata. Rečeno je da je turizam jedna od strateških grana gospodarstva i razvoja Republike Hrvatske i da bi ga zakonska regulativa trebala poticati ali da se na ovaj način postavljaju ograničenja koja mogu usporiti njegov razvoj. U tom smislu predlagano je da se jedinicama lokalne samouprave ostavi mogućnost reguliranja razdoblja i perioda dana u kojem je dopuštena uporaba tih uređaja obzirom na bolje poznavanje lokalnih potreba, običaja i mogućnosti. S druge strane, izražena je dvojba glede takvog prijedloga obzirom da domicilno stanovništvo turističkih mjesta nema mogućnost utjecaja na jačinu zvukova koja se reproducira u ugostiteljskim objektima otvorenog i zatvorenog tipa. Stoga su predloženu zakonsku odredbu ocijenili opravdanom te istaknuli da kasno noćnu zabavu treba usmjeriti na periferiju izvan jezgre turističkih mjesta. Imajući u vidu ulogu Hrvatske akreditacijske agencije kao ključnog čimbenika kvalitete koja nadgleda osposobljenosti i kompetenciju laboratorija i stručnih organizacija koje provode predmetna mjerenja i nadzor u raspravi je istaknuta važnost akreditiranja pravnih osoba iz članka 11. prema normi "HRN N ISO/IEC 17025". Ujedno je predložen prijelazni rok od dvije godine od dana stupanja na snagu ovog zakona za pribavljanje navedene akreditacije. U tom smislu odbori su predloži amandman. Pozitivnim je ocijenjeno uvođenje obveze izrade strateških karata buke i akcijskih planova i za vlasnike odnosno koncesionare industrijskih područja, glavnih cesta, glavnih željezničkih pruga i glavnih zračnih luka. Međutim, uočeno je da se definicija izraza glavne zračne luke u članku 2. točki 20. predloženog zakona razlikuje od definicije navedenog pojma u članku 3. Pravilnika o načinu izrade i sadržaju karata buke i akcijskih planova "Narodne novine" br. 5/07. koji ostaje na snazi do stupanja na snagu pravilnika koji će biti donesen temeljem ovog zakona. Istaknuto je kako bi se odredba članka 22. predloženog zakona trebala upotpuniti na način da se doda tekst iz kojeg bi bilo razvidno da se do stupanja na snagu novih pravilnika primjenjuju važeći pravilnici u dijelu u kojem nisu u suprotnosti s odredbama ovoga zakona. Na navedeni članak odbori su predložili amandman. U raspravi je ujedno izražena važnost kategorizacije zračnih luka budući da zračne luke stvaraju ne samo buku kao vrstu zvučnog zagađenja već i frekvencije koje negativno utječu na trajnost građevina te mogu izazvati određene materijalne štete. U tom smislu istaknuta je važnost definiranja koridora slijetanja zrakoplova u zračne luke. Tijekom rasprave od predlagatelja je zatraženo dodatno pojašnjenje vezano uz mogućnost zakonskog reguliranja iritirajuće buke. Ilustracije radi, klima uređaji i ventilacije. Nakon provedene rasprave odbori su jednoglasno Odbora za zaštitu okoliša sa 12 glasova za i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo sa 12 glasova za odlučili predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o zaštiti od buke zajedno sa slijedećim amandmanima. Amandmane ne bih navodio jer ih jednostavno predajemo. Zahvaljujem.
Hvala. U ime Odbora za turizam gospodin zastupnik Marin Brkarić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za turizam Hrvatskoga sabora na svojoj 12. sjednici održanoj 11. veljače razmotrio je Prijedlog zakona o zaštiti od buke, s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 29. siječnja 2009. uz prijedlog da se sukladno članku 161. Poslovnika Hrvatskoga sabora predloženi zakon donese po hitnom postupku. Odbor za turizam raspravio je predmetni konačni prijedlog zakona na temelju članka 140. Poslovnika Hrvatskoga sabora kao zainteresirano radno tijelo. Uvodno izlaganje o potrebi donošenja Zakona o zaštiti od buke s obrazloženjem pojedinih članaka podnio je gospodin Nenad Lamer, ravnatelj u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi. U provedenoj raspravi potrebi donošenja Zakona o zaštiti od buke u svezi njegovog usklađivanja sa pravnom stečevinom Europske unije i pravnim aktima Vijeća Europe članovi odbora izrazili su nezadovoljstvo člankom 6. stavkom 2. spomenutog zakona. U raspravi je naglašeno da u Republici Hrvatskoj gdje je turizam jedna od strateških grana nisu dobra ograničenja kakva se iznose u članku 6. stavku 2. Ujedno je i pokrenuto i pitanje tko će definirati što je otvoreni prostor, a što je otvoreni naseljeni gradski prostor. Članovi odbora iznijeli su stav kako bi definiranje trebalo prepustiti jedinicama lokalne samouprave. Na temelju provedene rasprave Odbor za turizam jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o zaštiti od buke uz sljedeći amandman i to amandman na članak 6. stavak 2. Ja ću ga citirati. “U razdoblju od 15. lipnja do 15. rujna dopuštena je upotreba elektro-akustičkih i akustičkih uređaja na otvorenom u objektima registriranim za obavljanje ugostiteljske djelatnosti u vremenu određenom od strane jedinica lokalne samouprave i u stavku 3. brišu se riječi “do 24 sata“. Naime, u obrazloženju odredbama članka 6. stavka 2. određuje se da bi najdulje vrijeme uporabe elektro-akustičkih uređaja na otvorenom prostoru, objektima za obavljanje ugostiteljske djelatnosti trebalo biti do 24 sata. Tom odredbom značajno bi se utjecalo na raznolikost i ponudu hrvatskog turizma, te je stvorila ograničenja koja ne bi bila u prilogu podizanja kvalitete turističkog proizvoda. Hvala.
Hvala. U ime Odbora za zdravstvo i socijalnu skrb, predsjednik odbora gospodin Andrija Hebrang. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Kao matični odbor, Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb razmotrio je prijedlog zakona sukladno članku 76a. Poslovnika Hrvatskog sabora. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja obrazložio je osnovne ciljeve ovoga zakona, te područje njegove primjene. Zakonom se utvrđuju mjere u cilju izbjegavanja, sprječavanja i smanjivanja štetnih učinaka koje uzrokuje buka u okolišu. U raspravi na odboru utvrđeno je da se odredbama zakona provode daljnja usklađivanja ovog područja sa Europskom unijom i njezinim direktivama i preporukama koje reguliraju aktivnost na sprječavanju, odnosno smanjivanju štetnog djelovanja buke na ljudsko zdravlje. Primjena predviđenih mjera zaštite od buke. Istaknuto je, spriječiti će nastajanje emisije prekomjerne buke, odnosno smanjiti postojeću buku na dopuštene razine. Kao značajnu mjeru članovi odbora su istakli obvezu izrade strateške karte buke i akcijske planove za gradove koji imaju više od 10000 stanovnika. Na taj način će se utvrditi i ocijeniti stupanj izloženosti stanovništva buci iz različitih izvora. Obveza izrade strateških karti buke odnosi se i na koncesionare industrijskih područja, glavnih cesta, glavnih željezničkih pruga i glavnih zračnih luka. Akcijski planovi izrađeni temeljem podataka iz strateških karata trebaju po mišljenju članova odbora sadržavati mjere koje će spriječiti nastajanje emisije prekomjerne buke kao i njeno smanjivanje na dopuštenu razinu. Nakon rasprave članovi odbora su jednoglasno odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje Zakon o zaštiti od buke u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Štovani gospodine predsjedniče, štovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o zaštiti od buke s Konačnim prijedlogom zakona, pri čemu treba možda uvodno reći nekoliko riječi čemu zapravo toliko muke da se zaštitimo od buke. Buka se definira kao neželjeni zvuk koji na više načina ugrožava ljudsko zdravlja, ne samo ljudski sluh, nego i cjelokupno ljudsko zdravlja. Dakle, buka ne izaziva samo lokalna oštećenja na slušnom aparatu, nego se javljaju i opći simptomi koji mogu biti i vrlo teški. Buka naime utječe i na lučenje hormona, buka utječe na poremećaj rada srca, na sužavanje perifernih krvnih žila i čitav niz drugih promjena u tijelu. A najteže posljedice buke se događaju zapravo na mozgu, na centralnom živčanom sustavu gdje buka dovodi do oštećenja malih krvnih žila. Takvo oštećenje mikro cirkulacije središnjeg živčanog sustava rezultira sa teškim poremećajima od poremećaja ponašanja, poremećaja sna, stvaranja osjećaja straha, pa sve do teške dugotrajne apatije. Prema tome, buka je zagađivač okoliša koji je vrlo štetan za ljudsko zdravlje. Zbog toga su mjereni instrumenti, uvedeni mjerni instrumenti za mjerenje buke. Zbog toga u zakonu se utemelji ovlaštene organizacije i pravne osobe koje će mjeriti tu buku i na temelju mjerenja buke se donose i pravilnici. Što znači mjeriti buku? To znači izmjeriti njezin intenzitet u decibelima. Sada je u ovoj prostoriji negdje oko 40 decibela. To je buka normalne radne discipline. Kad se malo posvadimo to je 50 decibela, a kad je rasprava o proračunu to ide i do 60 decibela. Dakle, radna okolina može biti zaštićena od buke iznad 70 decibela. Do toga se tolerira u radnoj okolini. Nepodnošljiva buka je preko 80 decibela, a buka od 120 decibela je granica stvaranja bola u uhu. Dakle, izaziva bol i to je granica koja je dalje neizdrživa. Zbog toga smo mi još 1990. donijeli prvi Zakon o zaštiti od buke i nekoliko pravilnika koji su određivali maksimalno dozvoljene buke u različitim okolišima od stambenog do radnog, načine kako će se mjeriti, regulirati i kažnjavati oni koji je prekorače. 2003. Vlada je donijela novi Zakon od buke kojeg je uskladila sa Direktivom Europske unije iz 2002. godine, ali isto tako je donijela i još nekoliko podzakonskih akata koji su precizno uređivali ovo područje. No međutim, nakon stupanja na snagu tog zakona 2003. godine Europska komisija donijela je nove preporuke o smjernicama za izmijenjene metode proračuna buke i pogotovo buke od industrijskih izvora, nadalje zračnog prometa, cestovnog prometa, željezničkog prometa i sve to treba ugraditi u novi zakon i ugrađeno je u novi zakon koji je pred nama. Najveći kvalitetni iskorak ovog zakona je u tome što određuje i obvezuje da se u gradovima iznad 100000 stanovnika moraju izraditi karte buke, da ti podaci moraju biti javno dostupni i da uz te karte buke moraju biti izrađeni akcijski planovi koji će spriječiti prekomjerno djelovanje buke u radnom i u svakom drugom okolišu. Ono što ovaj zakon ne donosi, na što se ne odnosi to su međunarodni ugovori koje je potpisala Hrvatska, to su svakodnevne aktivnosti u domaćinstvu koje sami proizvodimo u svom stanu i buka unutar vozila. Ono što donosi kvalitetno ovaj zakon, to su nove definicije buke štetne po zdravlje i tzv. smetnje bukom. Dakle, definirana je buka štetna po zdravlje, to je svaki zvuk koji prekorači propisane najviše dopuštene doze u decibelima i koji se mogu egzaktno mjeriti. A smetnja bukom je smetnja stanovništva utvrđena mjerenjem razine buke, dakle objektivnom metodom. Uvedeni su i tzv. indikatori buke za dan, dakle to su gornje razine onečišćenja bukom za vrijeme dana, zatim za vrijeme večeri i od 23 sata do 7 ujutro za noćno razdoblje. Istakli bi ovdje članak 6. koji zabranjuje sve djelatnosti koje proizvode štetu po zdravlje ljudi stvaranjem prekomjerne buke, članak 17. koji određuje obvezu izrada strateških karata. U tim kartama se definira u zakonu što mora biti određeno, moraju biti određena područja intenziteta buke, prekoračenje dopuštenih razina, a posebno za svaki dio naselja mora biti određeno kolika će biti buka u posebno osjetljivim lokalitetima kao što su bolnice, škole i druge ustanove. Uz ovo donose se i akcijski planovi, a prema pravilniku koje donosi Ministarstvo zdravstva uz suglasnost ministra nadležnog za zaštitu okoliša, donose se detalji akcijskih planova. Određuje se upravni nadzor, to je Ministarstvo zdravstva, određuje se inspekcijski nadzor, to je sanitarna inspekcija Ministarstva zdravstva, a u zakonu se određuje i nekoliko vrlo važnih pravilnika, ja ću spomenuti najvažnije. To je Pravilnik o najvišim dopuštenim razinama buke, to je ključni pravilnik, Pravilnik o sadržaju karata buke i akcijskim planovima, to je dakle novo područje koje regulira ovaj zakon, Pravilnik o zaštiti od buke pri izdavanju dozvola za građenje, Pravilnik o stručnom ispitu za osobe koje obavljaju stručne poslove pri mjerenju buke i tako dalje. U svakom slučaju ovaj zakon je moderan zakon usklađen sa svim europskim normativima, što vidimo i u privitku kojeg je priložilo nadležno ministarstvo i zbog toga Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice predlaže da se prihvati ovakav zakon koji će značiti veliko unapređenje u zaštiti ljudskoga zdravlja. Hvala.
Hvala. U ime kluba SDP-a, gospodin zastupnik Boris Šprem. Izvolite.
Nema buke sada. Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovanje gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Dakle vrlo kratko, ovo je zakon koji od 2003. se relativno uspješno primjenjuje i potrebe da se sada donosi, zapravo izmijenjeni zakon u formi novog zakona je već obrazloženo prije, dakle zbog potreba usklađivanja sa europskim zakonodavstvom. Ja bih dakle ovdje zbog toga što mislimo da treba podržati ovaj zakon, samo mi je žao opet što, pa bih molio opet predsjednika Sabora da razmislite kad, ako budete naravno mogli to ukomponirati na taj način u rad zakonodavstva, dakle i rad ovog Sabora, kad bi sad ovaj recimo zakon išao u prvo čitanje, a da ne mora ići ujedno i u drugo, onda bi sigurno bio na kraju bolji jer sad su mogući opet kratki spojevi između onih koji su dali određene konstitutivne prijedloge sa predstavnikom predlagatelja i Vladom koja isto to ne stigne zbog različitih drugih obaveza učiniti, pa ako je moguće, dakle predvidjeti situaciju da se ovaj zakon recimo ide u dva čitanja tako da se donese na drugoj sjednici. I tako isto drugi zakoni idu u dva čitanja, pa se onda ukupna zakonodavna djelatnost svede na isti broj zakona donesenih jer je vrijeme potrošeno za prvo i drugo čitanje, pretpostavljam približno isto kao da se donosi, dakle ne samo po hitnom postupku, nego u dva čitanja. To je ono što ja predlažem da se, ne, predlažem da se o tome razmisli. Ali evo načelno sada, jedno pitanje koje sam ja postavio na Odboru zakonodavstva i bio je vaš kolega, gospodine državni tajniče na tom odboru, a to je zašto je Ministarstvo zdravstva ministarstvo koje je resorno ministarstvo, dakle za pripremu propisa iz ove djelatnosti zaštite od buke i primjenu propisa? Zašto to nije ministarstvo koje se bavi zaštitom okoliša? Zašto je to pitanje? To je sad pitanje koje mi nećete moći reći, nećemo moći svi skupa u ovom kratkom vremenu, ali je to pitanje koje se tiče budućnosti. Meni je odgovoreno da Europskoj uniji nije važno je li mačka crna ili bijela, važno je da lovi miševe. Međutim, nelogično je da Ministarstvo zdravstva sa ekipom kojom ona zapravo raspolaže, to su evo u ovom slučaju prije svega na terenu sanitarni inspektori, ako je riječ o upravnom inspekcijskom nadzoru, taj posao rade kad to mogu raditi zapravo, pa evo ovdje koliko vidim po osnovnom pojmu, to bi mogli više raditi inženjeri prometa. Zašto? Čak se, i to je isto jedna primjedba, sve za ubuduće, recimo ne spominje pojam buke, nego se spominje pojam buka okoliša. Pazite, dakle ovo je Zakon o zaštiti od buke, ali nema pojam buke, nego kaže prvi pojam je buke okoliše i kaže, jest neželjen ili po ljudsko zdravlje i okoliš štetan zvuk u vanjskome prostoru izazvan ljudskom aktivnošću uključujući buku koju emitiraju prijevozna sredstva, cestovni promet, pružni promet, zračni promet, pomorski i riječni promet i tako dalje, dakle naglasak je uglavnom na prometu. Zato samo govorim o tome da valja razmisliti o tome jer u Europskoj uniji različite zemlje imaju različitu situaciju, ali pretežno koliko sam bi informiran, to je ipak se bave tom djelatnošću ministarstva koja se bave zaštitom okoliša. Dakle, to je načelna sugestija. Što se tiče konkretnih primjedbi i prijedloga, dozvolite mi da kažem da u ovom pojmovniku u članku 2. nekih pojmova nema, recimo što je to strogo određena vojna područja? Zašto je to važno? Zato što se u obrazloženju na početku govori da se ovaj zakon ne primjenjuje na strogo određena vojna područja. Ako se ne primjenjuje, onda bi valjalo znati koja su to strogo određena vojna područja. Možda je to nekim drugim propisom regulirano. Nadam se da je, jer ako nije, onda je to rupa u zakonu. Zatim, neki pak pojmovi se spominju u pojmovniku, ali se ne spominju u samom zakonu u odredbama zakona. Možda je to zbog toga što je to potrebno za podzakonske akte. To bih molio da predstavnik predlagatelja kaže ako je to tako. Recimo to je pojam tihe fasade. Ona se nigdje ne razrađuje kroz odredbe zakona. A neki pojmovi se uvode kao novi, pomalo neuobičajeni, recimo to je pojam glavna cesta. Kod nas je poznat pojam i to je već dugo godina javna cesta, to su državne, županijske i lokalne, i sad se najedanput spominje glavna cesta, a to je kaže ona cesta, javna cesta s više od dva milijona prolaza vozila godišnje. Ja dozvoljavam da je ovaj pojam potrebno unijeti radi toga da bi se to koristilo u ovom dijelu, ali se malo, malo se stavlja stvari … [[Govornik se ne razumije.]] jer već smo naučili na pojam ceste, javne ceste na jedan drugi način. E sad se ovdje dodaje još jedan pojam, to je glavna cesta. Ne znam da li nam je to potrebno. Možda smo to mogli malo drugačije izraziti. A što se tiče stručnih poslova koji se obavljaju kroz stručne organizacije za potrebe ove djelatnosti, djelatnosti zaštite od buke, primjećujem da i toga ima sve više u drugim, ne samo u ovom zakonu, makar ne u svima, da se odlukom ministra, rješenjem ministra ovlašćuje stručna organizacija, pravna osoba koja ima uvjete koja im je potrebna da bi obavljali određeni taj posao. Gledajte, u nekim drugim zakonima, i to je riješeno dobro još prije 2004. u Zakonu o sigurnosti prometa na cestama. Temeljem javnog natječaja se dobivaju poslovi javne ovlasti. Ne temeljem toga što ministar svojim diskrecijskom ocjenom određuje tko će obavljati ove stručne poslove kao javne poslove. Doduše odgovoreno mi je, ali ne mogu to vjerovati, valjda će to još jedanput državni tajnik potvrditi, ja bih volio da to čujem od njega da li je stvarno istina da sve pravne osobe koje imaju uvjete, da obavljaju taj posao dobiju taj posao. Ako je to tako, onda ta norma može stajati. Međutim, ova 2. stavak u članku koji govori o stručnoj organizaciji, odnosno stručnim poslovima kaže da će se pravilnikom urediti uvjeti koje mora … [[Govornik se ne razumije.]] taj posao. To se može riješiti i zakonom i to bi bilo bolje da se riješi zakonom. To je isto naše, naša praksa u jednom zakonu ovakva, a u drugom zakonu je onakva. Ja … [[Govornik se ne razumije.]] za time da ujednačimo zakonodavnu praksu i da stručne organizacije moraju imati uvjete koje se mogu vrlo lijepo napisati u zakonu i da to bude zakonska odredba. I još jedna konkretna primjedba. Ja sam ju izrazio kroz dva amandmana, a to je. Gledajte, imajte u članku 17. jednu situaciju koja je opisana na slijedeći način. Sanitarni inspektor dođe u jedan recimo ugostiteljski objekt koji ima jače proizvedenu buku i zabrani mu tog časa obavljanje tih poslova, tu djelatnost. I piše tamo da se to radi usmenim rješenjem. I to je dozvoljivo, jer tih situacija ne može sad tu čovjek pisati rješenje, možda baš i nije kompjuterski pismen da mu treba ne znam pisaća mašina. Dakle, usmenim rješenjem da. Ali onda poslije piše, u tom članku 17. da će se rješenje sanitarnog inspektora, dakle to usmeno rješenje, može se podnijeti žalba, odnosno može se pokrenuti upravni spor. E sad ja vas pitam kako će netko tko je oštećen, tko smatra da je oštećen podnijeti žalbu ili upravni spor? Nikako. Jer nismo mi baš Finska. Znate ni u Finskoj baš ne bi previše vjerovao u usmeno rješenje. I zato ja predlažem … [[Govornik se ne razumije.]] , dakle donosi se usmeno rješenje, a o tome pri čemu se sastavlja zapisnik, točka. Zašto? Jer će se onda nezadovoljna stranka može i taj zapisnik ne mora biti sastavljen tog časa. On može biti sastavljen za dva dana, ali on mora pratiti to usmeno rješenje. On mora biti potvrda tog usmenog rješenja, jer ako će biti potvrda onda će se, osigurat će se pravna zaštita. Sukladno tome podnesao sam još jedan amandman koji se tiče ovoga članka 17., a to je u članku 18. Piše pak da će se tamo donijeti rješenje, ne piše pisano ili usmeno, ali se podrazumijeva da je po meni da je pisano, ali kaže za tri, četiri stvari, ali ne piše tamo za članak 17. da se odnosi precizno za ovo usmeno. Pa sam ja onda … [[Govornik se ne razumije.]] točno zna za šta se donosi usmeno rješenje, za šta se donosi pisano rješenje. Pa vas molim da ozbiljno razmotrite ta dva amandmana jer su oni fundirani i argumentirani. I na kraju, kao što je dobro na Odboru za zakonodavstvu, bila je jedna dobra rasprava i primjedbe koje je gospodin Tomljanović iz svoje skromnosti nije htio ovdje pročitati, a koje su vrlo sadržajne, koje mislim da je prihvatio predstavnik predlagatelja. Između ostalog je, ja sam ovdje to želim naglasiti, pošto je to bila moja primjedba na članak 25., dakle gdje piše da se postupci početi po ovome postojećem zakonu će se završiti po novome zakonu. Ne može. To se zna zbog čega se ne može i to je već u slučaju Zakona o privatnim detektivima prošlo kao jedno načelo koje je uobičajeno, pa ja molim da se vrlo ozbiljno razmotri primjedba Odbora za zakonodavstvo i da to Vlada riješi kao preko svog amandmana, jer ja vjerujem da ćete to tako napraviti, zato ja nisam podnio amandman na to. Dakle, na kraju mi predlažemo da Vlada respektirajući primjedbe vrlo sadržajne, ja ne znam ove druge odbor, nisam uspio pročitati, ali mislim da i oni imaju svoju težinu, ali svakako Odbora za zakonodavstvo da se pretoče u amandmane i da se naravno ovi amandmani koje sam ja podnio prihvate. U tom smislu mi ćemo naravno prihvatiti ovaj nadam se onda dobar zakon. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba HNS-a, gospodin zastupnik Željko Vincelj. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Kao što je poznato važeći Zakon o zaštiti od buke donesen je u siječnju 2003. godine. Ovaj prijedlog ćemo podržati, ali imamo i neke dileme, naravno prijedloge i primjedbe. Pa koje su to glavne promjene koje se sada predlažu u odnosu na taj postojeći zakon iz 2003. Po postojećem zakonu sve jedinice lokalne samouprave u Hrvatskoj, dakle sve općine i gradovi, zatim Grad Zagreb i sve županije bile su dužne u roku od 3 godine izraditi karte buke kao prikaz i misija buke, te broj ljudi izloženih buci određene razine, a u roku od 5 godina akcijske planove, tj. prikaz mjera za smanjenje buke na dopuštene razine. Time je na leđa lokalne samouprave prebačena još jedna obaveza, naravno kao i najčešće bez osiguranih sredstava iz državnog proračuna za te namjene. Primjedbe su i tada bile da mnoge, pogotovo financijski slabe općine, a prostorno velike neće moći osigurati sredstva za izradu karata buke, ali i da u Hrvatskoj nema toliko stručnjaka za izradu karata buke da bi se ispoštovala ova zakonska obaveza. Naravno i jedan i drugi razlog doveli su do toga da su i 6 godina po donošenju zakona samo 7 gradova Varaždin, Sisak, Mali Lošinj, Bjelovar, Pula, Osijek i Kutina, te Općina Viškovo izradili kartu buke. Govorim o javno dostupnim podacima na Internet stranicama Agencije za zaštitu okoliša. Ne znam, ne mogu tvrditi da li su potpuno aktualni ili ne. Pretpostavljam da ne, da ipak nije samo 8 jedinica lokalne samouprave donijelo karte buke. Sustavnog praćenja buke u okolišu kao i evaloacije utjecaja buke na zdravlje ljudi u Hrvatskoj nema. Ne postoji zakonska obaveza centralnog prikupljanja i evaloacije podataka o izmjerenim razinama buke, pa sistematizirani podaci o tome u ovom trenutku nisu dostupni, a kao što vidimo ne bi se imali ni od koga sistematizirati. Sada se novim prijedlogom zakona smanjuje opća obaveza za sve lokalne zajednice u Hrvatskoj samo na gradove sa preko 100 tisuća stanovnika koji će obavezu izrade strateških karata buke imati u roku od dvije godine, a akcijskih planova u roku od četiri godine od donošenja zakona. Novost je da i da će te strateške karte buke i akcijskih planovi morati biti dostupni javnosti sukladno propisima koji uređuju informiranje i sudjelovanje u pitanjima, ali pazite zaštite okoliša. Tako piše u zakonu, a ne zaštite zdravlja iako zakon predlaže i u nadležnosti je Ministarstva zdravstva. Malo čudno. Mada je ionako otvorena dilema da li je Ministarstvo zdravstva prava adresa za ovu problematiku. U postojećem zakonu stoji da je zabranjeno obavljati radove, djelatnost i druge aktivnosti na način da se bukom ometa i mir i odmor ljudi u zatvorenim ili otvorenim boravišnim prostorima. U ovom prijedlogu zakona mir i odmor ljudi nestaju iz zakona pa se zabranjuje obavljati radove, djelatnosti i druge aktivnosti koje u boravišnim prostorima uzrokuju buku štetnu po zdravlje ljudi. Dakle, ispada da se zabranjuje samo ona buke od koje poludiš ili postane gluh. Tko pita za mir i odmor ljudi. Novost u ovom prijedlogu zakona je i da je u razdoblju od 15. lipnja do 15. rujna dopuštena upotreba elektroakustičkih uređaja na otvorenom u objektima registriranim za obavljanje ugostiteljske djelatnosti najdulje do 24,00 sata ali ni do 24,00 sata buka naravno ne smije prelaziti najviše dopuštene razine buke, sukladno pravilniku koji se kao i ostali potrebni pravilnici trebaju donijeti u roku od 6 mjeseci. Smatramo da zakonom ne treba utvrđivati samo ljetna 3 mjeseca za dopuštenu upotrebu elektroakustičkih uređaja na otvorenom, jer turistička sezona u turističkoj zemlji kakva je Hrvatska traje čitavu godinu. Nije turizam u Hrvatskoj samo ljeti i samo na moru. I kod ograničavanja muzike do 24,00 sata smatramo da ne treba biti isključiv, te da odluku o graničnom noćnom satu za muziku treba prepustiti lokalnoj zajednici. Ograničenje bi svakako trebalo biti za otvorene prostore u gusto naseljenim sredinama, ali ne i za otvorene prostore van naselja. Mora se otvoriti mogućnost zadovoljenja turističkog interesa za muzikom na otvorenom prostoru van naselja do dublje u noć ali zaštiti mir, tišinu i želju za odmorom turista i domicilnog stanovništva u naseljima nakon ponoći. Ono što će vjerojatno privući pozornost i raspravu u javnosti jesu kidanje odredbe iz postojećeg zakona a koje se tiče Crkve. Da se u naseljenim mjestima dopuštalo zvučno oglašavanje zvonima ili elektroakustičkim uređajima samo od 7,00 do 19,00 sati. Dakle, po postojećem zakonu smatra se bukom koja se može tolerirati samo do kraja dana, ali ne i navečer ili po noći. Ova odredba sada nestaje iz Zakona o zaštiti od buke što će reći da se zvonjava zvona ili elektroakustičkih uređaja iz Crkvi više ne smatra bukom, dakle niti po danu, niti po noći. Crkve će moći zvoniti od 0 do 24,00 sata ako to želi, a očito želi jer je takav zahtjev da se potpuno ukine bilo kakva zabrana zvonjave crkvenih zvona, Crkva poslala Vladi Republike Hrvatske još u srpnju prošle godine. Praksa da crkvena zvona krše Zakon o zaštiti od buke zvoneći prije dozvoljenih 7 i nakon dozvoljenih 19,00 sati već je prisutna u Hrvatskoj pa se ništa bitno neće ni promijeniti za one građane koji žive u blizini crkvenih objekata i kojima su česte bučne zvonjave, zvonjave do kasno u noć i u rano juto, pretjerana buka i izvor stresa na koji se ne mogu naviknuti. Sada Crkva neće imati ograničenja u zvonjavi, niti u jačini zvonjave, niti u doba dana ili noći, niti u intervalnim, niti na primjer u otkucavanjima u zvoniku svakih pola sata. Mnogi građani u Hrvatskoj kojima smetaju prečeste, prebučne zvonjave i otkucaji sata u zvoniku, te neprikladni ranojutarnji ili kasnovečernji termini za to, sigurno neće pljeskati ovoj promjeni zakona. Pogotovo ako će to morati slušati i po noći. Smatram da se oglašavanje zvonima ili elektroakustičkim uređajima naravno ne treba zabranjivati ali se mora urediti i po jačini, i po terminima, i po intervalima. Uostalom svugdje je već prisutna automatika, nitko to više ne radi ručno sa štrikom. Ključni problem je broj decibela na izvoru zvuka. Decibeli su odrednica da li se nešto što je u principu ugodno, poput glazbe ili zvonjave zvona pretvara u buku sa negativnim posljedicama. Zato je i pomalo ironična ona interpretacija da se sada samo ukida nelogičnost stavljanja crkvenih zvona u rang buke 2003. godine. Ma nije problem u zvuku zvonjave crkvenih zvona, on je u principu umirujući, upućuje na tradiciju i način življenja. Ali prestaje to biti ako je zvuk preglasan, prečest ili u neprikladno vrijeme. Jer po toj logici i stavu crkve a od kuda vam to da su crkvena zvona buka, i za svaku pjesmu, svirku još bismo prije mogli reći, pa od kuda vam to da je glazba buka. Naravno da glazba nije buka, naravno da crkvena zvona buka. Ali i glazba i crkvena zvona jesu buka ako se radi o zvučnom pretjerivanju koja narušava mir, a može ugroziti i zdravlje. Uostalom pustimo struku da odradi svoje, neka ona kaže kada i glazba i crkveno zvono iz ugode prelaze u neugodu i zdravstveni rizik.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin zastupnik Boris Matković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo ja svoju raspravu na žalost moram započeti sa jednom izjavom jednog kolege iz SDP-a od prije nekoliko dana, da je ovo nevažan zakon što jasno govori o njihovoj osjetljivosti i njih uopće kao stranke za građane, posebice kada se radi o brizi za zdravlje hrvatskih građana, a očito je da su njima važni samo oni zakoni koji trebaju poslužiti u dnevno političke svrhe. Mi iz Hrvatske demokratske zajednice smatramo da je ovaj Prijedlog Zakona o zaštiti od buke prvenstveno za cilj ima zaštiti ljudsko zdravlje i čovjeka. I to je glavni razlog zbog kojega ćemo ovaj zakon apsolutno svi podržati, bez dakle razmišljanja. A smatramo da zdravlje ljudi je na prvom mjestu, kao što je to i očuvanje cjelokupnog okružja i okoliša u kojem čovjek živi. Bez obzira što mi kao ljudi zapravo smo oni koji proizvodimo sve vrste buke pa tako i one koje su opasne i štete kao zvukovi po ljudsko zdravlje i to prvenstveno izazvano svim vrstama prometa, postrojenjima te svim zvukovima koji prekoračuju dopuštene razine decibela. Također, jasno da ćemo ovaj zakon podržati iz razloga jer je on sada u potpunosti i definitivno usklađen sa svim stečevinama Europske unije ali isto tako ispunjava sve obveze iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Inače, kao što je već prethodno napomenuto Hrvatski sabor još je 2003. godine donio Zakon o zaštiti od buke a onda je on poslije jasno djelom samo bio usklađen sa odredbama Europske direktive 2002./49 o zaštiti od buke a sad je jasno potrebito isto to i nadopuniti i to je dakle izvršeno u svim ovim primjerima što se može dakako vidjeti sa osnovnim ciljem jer zapravo ovaj zakon određuje mjere kojima treba spriječiti ili smanjiti razinu buke koja je opasna po ljudsko zdravlje na način da se izvade karte buke iz kojih će biti razvidna izloženost istoj te na istom temelju isto tako izraditi i akcijske planove što su prvenstveno u obvezi gradovi koji imaju više od 100 tisuća stanovnika ali isto tako i koncesionari industrijskih područja, glavnih cesta, željezničkih pruga, zračnih luka itd. makar je brojnost onoga mjerenja njihovog koliko je to letova, koliko je to uzleta, izleta itd. prisutno tu. Jasno i drugi gradovi trebaju donijeti iste te planove i oni su neophodni upravo radi očuvanja ljudskog zdravlja i okoliša. Posebno se to dakle kad je u pitanju buka i ono čemu su građani izloženi najviše odnosi na izgrađena područja, na područja dakle parkova u gradovima, slična područja škole itd. gdje je ljudsko zdravlje i okoliš, uopće okruženje najviše izloženo svim tim procesima zvukova koji su opasni za ljudsko zdravlje posebno za njegovo mentalno zdravlje. Ovdje smo malo prije mogli čuti i što je sve odredbama ovog zakona se ne primjenjuje na buku koja nastaje, pa tako je i kolega Vincelj vrlo nadahnuto to pokušao iznijeti kad su u pitanju zvona i zvonjava. Mislim, ja neću puno o tome, ja bih samo htio upozoriti na to da mnogobrojni dakle sakralni objekti naše katedrale u mnogim našim gradovima u Dalmaciji ali i u unutrašnjosti imaju zvona stara po nekoliko stotina godina a to je ono što pripada jasno i kulturnoj baštini pa ne mislim da bi baš bilo poželjno tu kulturnu baštinu dirati ili pokušati uraditi ono što je predložio kolega Vincelj ovdje samo sa pozicije kulturne baštine. Ima i drugih jasno razina o kojima se može govoriti kad se govori o zvonima bez obzira bila ona tradicionalna ili kao što su ova danas na elektro-akustičkom principu koja se jasno mogu opet regulirati, ali ova ovdje pripadaju kulturnoj baštini. Mislim da kolega Vincelj bi trebao znati da bez obzira na sve i vrijeme u kojem živimo da je običaj nekada stariji i od zakona. Ono što je možda izazvalo određene polemike ovdje a i na odborima na kojima sam osobno bio nazočan jeste zapravo članak 6. gdje se govori o dopuštenoj uporabi elektro-akustičkih uređaja do 24 sata. Mislim da kad se uspoređuje to sa pitanjem orijentacije na turizam i vremenskoj jednoj determinaciji nije toliko problematično. Problematičnije je možda pitanje kako odrediti ta mjesta. Nije problem, ja sam to danas rekao i na odboru, nije problem to odrediti pa čak jedinice lokalne samouprave na jednom Sljemenu ili na Zrću. Ali je problem to odrediti u jednom gradu, recimo u jednom Vedranovom Trogiru ili u Makarskoj. Koji je to prostor koji možemo kao takav definirati gdje se nešto može događati bez obzira čak i, to se odnosi na članak 10. kad se govori o športskim događanjima, manifestacijama i slično gdje se jedinice lokalne samouprave stavljaju u poziciju da one budu te preko svojih predstavničkih tijela koje će odrediti dakle i determinirati to vremenski ali i u ovom pogledu prostornom. Mislim da to nije baš tako jednostavno odrediti koji su to prostori. A u principu treba kazati isto tako da osnovno načelo naše jeste da svaki čovjek ima pravo na rad i mi moramo omogućiti isto tako svakom našem radnom čovjeku da on normalno i mirno usne i da se ujutro probudi ide raditi, to je njegovo osnovno pravo koje mu ne može nitko oduzeti pa čak ni u tom pogledu ako govorimo da je u pitanju razvitak turizma itd. Mi moramo zaštititi čovjeka u tom smislu njegovih prava koja su mu zagarantirana Ustavom Republike Hrvatske. Po meni ovdje je možda kao člana Odbora za zaštitu okoliša i prostornog uređenja vrlo važan i članak 9. koji govori o postupku izdavanja rješenja o uvjetima građenja, lokacijske dozvole i građevinske ili uporabne dozvole prema posebnom zakonu jer tada jasno ministarstvo sudjeluje kod utvrđivanja tih uvjeta u smislu zaštite od buke što je još jedan doprinos kvalitativnom dobivanju ili lokacijske ili građevinske uporabne dozvole koja zasigurno može osigurati upravo ono što je osnovni cilj a to je zaštititi ljudski zdravlje čak i kod gradnje određenih objekata. Djelom bi svakako, ne u potpunosti ali djelom bih podržao prijedlog kolege Šprema u smislu ovog zakona kad se govori o nadzoru gdje će sanitarna inspekcija člankom 17. odnosno 18. nadzirati rad odnosno nadzirati dakle poduzimanje mjera jer možda je malo nejasno izraženo u ovom dijelu usmenog rješenja pa kako ga poslije u biti primijeniti. I u tom pogledu mislim da kolega Šprem ima pravo, po meni. Dakle, to je moje osobno mišljenje i moj osobni stav. Isto tako, mislim da je dobro da su utvrđene novčane kazne za sve prekršitelje bez obzira da li se radi o pravnim ili fizičkim osobama. Evo, zahvalio bih i nadam se da ćemo svi zajedno napraviti sve da se ovaj konačni prijedlog zakona usvoji u smislu prvenstveno osnovnog cilja zaštite zdravlja ljudi.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Stjepan Kundić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine tajniče, kolegice i kolege. Pred sobom imamo jedan usudio bih se reći plemeniti zakon Prijedlog zakona o zaštiti od buke, s Konačnim prijedlogom zakona. Ja bih se naslonio na izvanredne rasprave profesora Hebranga i gospodina kolega Matkovića koji nam je do nivoa patofiziologije objasnio štetu utjecaja buke i elaborirao praktički u okviru svih mogućih decibela graduaciju i učinke na ljudsko zdravlje. Naime, temeljni cilj ovoga zakona upravo je to zaštititi ljudsko zdravlje, a da bi se to postiglo upravo, pred nama je upravo ovaj zakon. A kao što je bilo rečeno Hrvatski sabor je već u siječnju 2003. godine donio Zakon o zaštiti od buke. Ovim zakonom određuju se mjere zaštite od buke na kopnu, vodi i u zraku, te nadzor nad provedbom ovih mjera radi sprječavanja ili smanjivanja buke i otklanjanja opasnosti za zdravlje ljudi. Analizom važećeg zakona u sklopu projekta opće Uprave za okoliš Europske komisije pod naslovom praćenje prijenosa i provedbe pravne stečevine Europske unije na području okoliša uočila se potreba da se isti u cijelosti uskladi s direktivom o kojoj je bilo rečeno 2002/49 o upravljanju bukom okoliša posebice u odnosu na karte buke i akcijske planove. Potreba usklađenja također je vezana i uz zahtjeve za dostavom podataka ministarstvu nadležnom za zdravstvo koji su korišteni za izradu strateških karata buke kao temeljnih karata buke i akcijskih planova, te odobravanje tih podataka od strane ministarstva kao i vođenje evidencije i izrađenih strateških karata buke i akcijskih planova. Uzimajući u obzir novi ustroj Sanitarne inspekcije sukladno odredbama Zakona o sanitarnoj inspekciji koji je stupio na snagu 1. siječnja 2009. godine predloženi zakon u odnosu na važeći sadrži novinu vezano uz izdavanje rješenja o provedbi mjera zaštite od buke koja je izmještena iz djelokruga rada Ureda državne uprave u županijama, odnosno iz Gradskog ureda grada Zagreba nadležnog za poslove zdravstva u Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi. Strateške karte buke i akcijski planovi u potpunosti moraju biti dostupni javnosti što je vrlo bitno sukladno posebnim propisima koji određuju informiranje i sudjelovanje javnosti i zainteresirane javnosti pitanjima zaštite okoliša. A pri izradi strateških karata buke i akcijskih planova potrebno je uzeti u obzir odgovarajuće preporuke Europske unije o računskim metodama o kojima je također govorio prof. Hebrang za izračun buke industrijskih područja glavne ceste, glavne željezničke pruge i glavne zračne luke. Tu sam našao jedan podatak da je za potrebe predloženog Zakona o državnom proračunu osigurano na aktivnosti Ministarstva osigurano 111000 kuna što mi je bilo rečeno da je to u stvari honorar Sanitarne inspekcije. U svakom slučaju podržavam prijedlog ovog izvanredno kvalitetnog zakona.
Hvala. Ima ispravak netočnog navoda, gospodin Ivan Hanžek. Izvolite.
Ja sam imao ranije pa da ne bi ispalo. Kolegi Matkoviću sam zapravo htio ispraviti navod. Naime, jedan netočan navod da je ovo usklađenje sa EU. Nije ni sa EU jer se broji količina vozila koja su predviđena po ovim kriterijima ne usklađuje sa EU normom, nego smo mi smanjili taj broj što po meni nije dobro, jer ćemo opet za izvjesno vrijeme to morati korigirati i usklađivati. A osobito nije usklađeno sa hrvatskim zakonodavstvom jer mi nemamo glavnih cesta ni glavnih pruga. Mi imamo javne ceste, državne, županijske i lokalne.
Gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, državni tajniče, kolege zastupnici. Pa nema sumnje da je ovo značajan zakon koji utvrđuje mjere za smanjenje štetnih učinaka na zdravlje koje uzrokuje buka. Prijedlog zakona jasno definira područje primjene kao i upravljanje bukom. Propisanim mjerama utvrđuje se način smanjenja postojeće buke na dopuštenu razinu. Dopuštena razina buke ovdje u sabornici trebala bi biti negdje 40 decibela. Kada bi se zastupnici služili jednom normalnom retorikom, normalnim smirenim govorom. No kada je povećana frekvencija pojedinih zastupničkih govora ili govornika tada se više nego duplo povećava ova normalna granica buke pa čak do 70, 80 decibela što je u pravilu uznemiravajuće i živcirajuće, pa tada i nije za zamjeriti i negativne reakcije drugih zastupnika na takav govor govornika. No bez obzira na bučenje pojedinih zastupnica ili zastupnika mi smo ipak u boljoj poziciji od nekoliko milijuna zaposlenika u Europi ili desetaka tisuća radnika u Hrvatskoj koji su izloženi buci na radnom mjestu, te riziku po zdravlje kojeg buka uzrokuje. Problem buke je najprisutniji u poslovima građenja i industriji, ali i u mnogim drugim radnim okruženjima. Oko 7% zaposlenika boluje od bolesti vezanih uz rad zbog oštećenja sluha. U Hrvatskoj prema podacima Hrvatskog zavoda za zaštitu zdravlja i sigurnosti na radu za 2008. godinu je 18752 radnika obavilo pregled sluha zbog izloženosti prekomjernoj buci. Zato je i pozitivno to što se Zakon o zaštiti od buke mora dopuniti i sa provedbom mjera zaštite od buke postrojenja, a koje su sukladne odredbama Zakona o zaštiti okoliša. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Buka je svakodnevni stresogeni faktor okoliša i čovjek nema sposobnost privikavanja na trajni prekomjerni zvučni podražaj. Reakcije organizma na buku su nepovoljne po ljudsko zdravlje, sigurnost i dobro osjećanje. Buka na čovjeka djeluje izravno i neizravno oštećujući njegovo zdravlje, izazivajući umor i smanjenje radne sposobnosti, ometa sporazumijevanje, koncentraciju, odmor i san. Treba napomenuti da postoje individualne razlike reakcije na budu, te ovisno o razini i frekvenciji buke, te dužini izloženosti one mogu biti od blagih i prolaznih do trajnih oštećenja. Predloženim zakonom utvrđuju se mjere u cilju izbjegavanja, sprječavanja ili smanjivanja štetnih učinaka koji uzrokuje buka u okolišu uključujući smetanje bukom. Svrha je ovoga zakona podudara se sa ciljevima Direktive 2002/49 koja regulira aktivnosti za sprječavanje, odnosno smanjivanje štetnog djelovanja buke i to: utvrđivanje izloženosti buci izradom karata buke na temelju metoda za ocjenjivanje buke u okolišu, osiguravanje dostupnosti podataka o buci okoliša i izrada akcijskih planova koji se temelje na podacima korištenim u izradi karata buke. Mjerama zaštite od buke mora se spriječiti nastajanje emisije prekomjerne buke, odnosno smanjiti postojeća buka na dopuštene razine. Zaštitu od buke obvezni su provoditi i osigurati njezino provođenje tijela državne uprave, jedinice lokalne i područne samouprave, te pravne i fizičke osobe koje obavljaju registrirane djelatnosti. Odredbama ovog prijedloga zakona također se uređuje da se odlukom predstavničkih tijela jedinice lokalne samouprave radi zadovoljavanja potreba za održavanjem javnih skupova i organiziranja razonode, zabavnih i športskih priredbi i drugih aktivnosti na otvorenom ili u zatvorenom prostoru za stanovništvo i goste kada postoji mogućnost prekoračenje dopuštenih razina buke, … [[Govornik se ne razumije.]] ulice, dijelovi ulica i naselja, trgove i druge lokacije u kojima je moguće prekoračiti dopuštene razine buke. Istom odlukom određuju se i putevi za dolaženje i odlaženje sudionika navedenih događaja i buka koja nastaje uslijed navedenih događaja ne smije u drugim ulicama ili dijelovima ulica, u ostalim dijelovima istog naselja ili drugim naseljima prelaziti dopuštene granice. Uz porast urbaniziranosti i industrijalizacije 25% Europljana pati od poremećenog fizičkog, mentalnog i emocionalnog zdravlja zbog povećane buke, a više od 15% ih ima poremećaje spavanja. Polovica stanovnika gradova izložena je danju razini buke od 55 decibela, trećina buci od 55 do 65 decibela, a 15% iznad 65 decibela, što je granica iznad koje se pojavljuje visok stupanj neugodnosti. Na lokalnoj razini važno je utvrditi i pratiti razine buke, predvidjeti udjel buke pri prostornom planiranju, planiranju zelenih površina i prometnica i pri uvođenju svake nove djelatnosti provoditi mjere za smanjenje razine buke. Hvala.
Hvala. Gospođa zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ovaj zakon jest zakon za zaštitu zdravlja, prema tome sigurno da sam za njega. Znači, ovaj zakon cilj mu je sprečavati nastajanje emisije prekomjerne buke i to mjerama izbjegavanja sprečavanja, odnosno smanjivanja. O samoj definiciji buke je profesor Hebrang rekao sve, prema tome nema potrebe ponavljati. O djelovanju te buke na organizam bilo lokalno, centralno isto tako nema smisla ponavljati. Međutim, ja bih se samo osvrnula na jedan zakon, odnosno obzirom da dolazim iz Dubrovnika o situaciji u Dubrovniku. Naime, propisuje ovaj 7. članak zakona propisuje da se za gradove od preko 100 tisuća stanovnika izrađuju strateške karte buke, odnosno akcijski planovi. Nekako čim se izrađuju strateške karte i akcijski planovi, to mi se čini jedan ozbiljniji pristup, odgovorniji pristup. I upravo zbog toga se pitam zašto tih strateških karti i akcijskih planova, zašto nema i u gradovima manjih od 100 tisuća stanovnika? Recimo, koji grad na Jadranu, turistički grad svi imaju manje od 100 tisuća stanovnika. Po ovome, samo 4 grada u Hrvatskoj mogu izraditi ove strateške karte i akcijske planove. Htjela bih se prisjetiti se i reći vama što se događalo u Dubrovniku tijekom ove turističke sezone. Radili su teški građevinski strojevi, narušavao se mir posjetiteljima, turistima, isto tako i građanima u vrijeme kad ne bi to trebalo. U prijedlogu stoji da se zakonske odredbe ne odnose na buku koja nastaje pri uklanjanju posljedica elementarnih nepogoda. Pa pitam se da li je izgradnja privatnih vila ili ne znam što to? Međutim, time su se ugrožavale i hotelske kuće i privatni iznajmljivači, a i građani kad su htjeli zapravo se odmarati. Isto tako je navedeno da su ove strateške karte podloga za izradu prostornih planova, odnosno zaštite okoliša. Pa nije li to isto tako ključno u turističkim gradovima, odnosno za održivi razvoj? Zašto bi dijelili gradove po veličini, odnosno po broju stanovnika? Zar svi ljudi nisu istih slušnih karakteristika, mislim prag podražljivosti jest različit. I tko u manjim gradovima od 100 tisuća stanovnika ubiti kontrolira razinu buke? Ja dozvoljavam, kontrolira se, ali mislim da bi ipak na ovaj način se možda pristupilo ozbiljnije tom problemu. Konkretno smo mi, obzirom da smo dobivali pozive i građana i privatnih iznajmljivača, upozoravali smo na taj problem. Bilo je tu petnaestak gradilišta i pitamo se tko ima od njih dozvolu, a o kaznama mislim da ne znam, možda je jedan privatnik platio. Prema tome, ponavljam da nije u redu da dijelimo ovaj problem, odnosno izradu tih strateških karata i akcijskih planova samo na gradove koji imaju više od 100 tisuća stanovnika. Htjela bih se još osvrnuti na jedan problem, a to je naročito u turističkim središtima, što je slučaj i sa Dubrovnikom, problem s jedne strane, netko se hoće zabavljati, što je normalno, ljudi dolaze na godišnji odmor, a s druge strane, smeta buka. Domicilno stanovništvo se hoće odmarati. Svi ste bili u Dubrovniku pa znate kako je unutar zidina, zidina našeg grada. Prema tome, i tu je pitanje na koji način, to je vrlo teško recimo napraviti jednu određenu mjeru, ali one mjere nisu samo zaustavljanje sprječavanja, nego su one mjere i smanjivanja, prema tome, mislim ako se hoće napraviti nešto, da se može napraviti. I još jedna stvar koju nismo večeras čuli. Čuli smo da je ovaj zakon zaštita zdravlja ljudi, to je točno. Međutim, Dubrovnik ima specifičnost jer je u malom, malom dijelu naš grad i tu je tako je i buka, jaki decibeli znaju oštetiti kulturnu baštinu. I tu je bilo diskusija koliko se može štetiti, da li veliki koncerti na Stradunu i tako dalje i tako dalje. Hvala lijepo.
Hvala. Naši su ljudi prije kad bi ta buka bila nesnosna, onda … [[Govornik se ne razumije.]] stavljali da bi mogli zaspati. Ali evo, sve su to problemi. Na redu je gospodin zastupnik Vedran Rožić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo, izgleda da imamo iste probleme kolegica u Dubrovniku i mi u Trogiru. Pa kako je već malo kasno, ja bih samo kratko. Naime, sukladno zakonskom prijedlogu strateške karte buke i akcijskih planova obvezni su izraditi gradovi koji imaju više od 100 tisuća stanovnika. Isto tako, ova obveza izrade strateških karata buke i akcijskih planova odnose i na vlasnike, odnosno koncesionare industrijskih područja, glavnih cesta, glavnih željezničkih pruga i glavnih zračnih pruga. Pri izradi i sada državni tajniče dolazimo na ovaj jedan problem, pri izradi strateških karata buke i akcijskih planova potrebno je uzeti u obzir odgovarajuće preporuke Europske unije o računskim metodama za izračun buke industrijskih područja, glavne ceste i glavne željezničke pruge i glavne zračne luke. I sada gospodine glavni tajniče u članku 2. Kada se navodu pojedini izrazi u smislu ovoga zakona imaju slijedeće značenje. Ja bih se osvrnuo malo na zračnu luku, jer naš grad je tako smješten da praktički i zimi i ljeti, a nešto ljeti stotine zrakoplova petkom, subotom i nedjeljom prolaze preko grada. I sad u ovom tumačenju izraza glavna zračna luka jest civilna zračna luka s više od 50 tisuća operacija, uzlijetanja ili slijetanja godišnje. Državni tajniče, 50 tisuća operacija ja mislim kad bi izbrojili sve hrvatske zračne luke ne bi došli do toga broja. Ja mislim da bi bilo primjerenije u zakonu izmijeniti da prilagoditi uvjetima u Republici Hrvatske tu brojku, jer što bi se dogodilo sa ovim zakonom. Znači gradovi, grad Trogir ima 15 tisuća stanovnika, zračna luka po nekim pokazateljima ima negdje oko 9, 10 tisuća ovih operacija kako se ovdje navedeno na razini godišnje i praktički grad ne može izraditi strateški plan karte buke i zračna luka nema obvezu izraditi to. Kako mi imamo problema s tom bukom, dali smo izraditi jednu stručnu analizu, gdje jedna tvrtka nam usporedila zračne luke hitro u Frankfurt i ovu našu zračnu luku u Splitu. O čemu se tu radi? Radi se o tome da se postavljaju uređaji koji ne samo da mjere mjeru buke, nego što je još isto tako značajno mjeru koridor slijetanja i uzlijetanja. Jer što se događa. Piloti izbjegavaju te koridore, da li zbog uštede goriva i onda je buka još i veća. Međutim, po toj studiji sve zračne luke u Europi, znači Hitro, Frankfurt i sve ove značajnije zračne luke imaju te uređaje koje registriraju ako pilot slijeće ili uzlijeće mimo tog koridora i jačinu buke i taj uređaj to registrira i onda se automatski te zračne kompanije plaćaju određene kazne koje idu onda jedinicama lokalne samouprave i onda se taj novac upotrebljava upravo za ovo sprječavanje buke. Tako bi državni tajniče bilo potrebno izmijeniti ovu brojku što se tiče obveze izrade ovih karata buke za zračne luke, jer po ovom zakonu ni jedna zračna luka u Hrvatskoj ne bi trebala izraditi ovaj strateški plan. Pa evo, kako je već kasno, molio bi ako se to može intervenirati u zakonu s jednim amandmanom, jer po ovome ni grad Trogir ni zračna luka u Splitu nije u obvezi izrade strateške ove karte buke. Evo. Gospodine predsjedniče.
Hvala. Ili možda iza Kozjaka s tim? … [[Upadica se ne razumije.]] Gospodin zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Naravno da Prijedlog Zakona o zaštiti od buke će podržati naravno svi ljudi koji ovdje sjede i oni kojih večeras možda nema i htio bih samo par rečenica reći u čemu bi možda trebalo, možda malo kompromisa više napraviti, a da u samoj biti zakona se ne promijeni ništa onoga što je dobro, za što smo i donijeli ili donašamo Zakon o zaštiti od buke. Naime, ako znamo da smo takav jedan zakon u Saboru u siječnju 2003. godine donijeli, koji je prema onome što ovdje piše u ovim materijalima već i tada bio usklađen sa ondašnjom direktivom za upravljanjem buke okoliša, posebice u dijelu koji se odnosi na izradu buke akcijskih planova, da ste se temeljem tog zakona od 2003. godine donijeli smo i niz pravilnika. Pa evo mene je zapelo za, evo sad smo u raspravi čuli 100 hiljada, 100 tisuća, ne, da, kako ćemo te karte sadržaj karata buke akcijskih planova napraviti, ali to je sve već riješeno pravilnikom i kao što smo čuli u raspravi dio jedinica lokalne samouprave, pa čak i županija su se temeljem tog pravilnika već počeli izrađivati i kartu buke i akcijskih planova shvaćajući na vrijeme da prije 20 godina o buci nismo razmišljali na takav način, niti je je bilo, ali u godinama koje su sada zaista bi trebalo povesti o tome računa. I svakako kada govorimo o dopuni ovog zakona, ili novom zakonu, moramo reći da je zašto se mijenja taj zakon. Zato što je Europska Komisija donijela preporuku o smjernicama za izmijenjene privremene metode proračuna buke od industrijskih izvora, buke od zračnog, cestovnog, željezničkog prometa, te povezane podatke o emisiji koja je objavljena u službenom listu Europske unije. Znači to su sve ono zbog mijenjamo ili donosimo novi zakon da bi uskladili i sa ovom preporukom koju je izdala Europska Komisija. Moram zažaliti što je najmanje buke u našoj lijepoj od industrijskih izvora. Žalim jer znači da nemamo buke iz tvornica, iz treće smjene, jer naravno i na žalost nemamo tvornica, ali eto i tu buku bi možda mogli nekako sabiti u mali prostor da imamo. Očito je da se koncentrirala ova preporuka na buke od zračnog, cestovnog i željezničkog prometa, i zbog toga je i ovaj zakon ovako kako je ovdje pred nama i donesen. Ako je tome tako, ja preporučujem i svima onima koji su u dilemi da ne rade kartu buke, ako imaju manje stanovnika jedinice lokalne samouprave, mislim da to zakonom nije zabranjeno ako ih i napravimo, ako je to korisno za naše sugrađane i za jedinice lokalne samouprave, tako da ne vjerujem da ćemo zbog toga što to napravimo biti kažnjeni jer smo nešto napravili što je za dobrobit naših građana. Što bih htio da probamo na neki način kompromisno razriješiti je pitanje članka 6. ovog zakona koji je iako to baš nisam pročitao u preporukama zbog kojih se ovaj zakon mijenja, evo uzeo sebi u zadaću da govori o nečemu što je turistička sezona. Pa i ovaj Zakon o buci tretira da u Hrvatskoj postoji vrijeme kada je turistička sezona i kada nije turistička sezona. I ovaj zakon je po meni možda bi trebalo to izbjeći budući da ono što malo o turizmu ja slušam i gdje sudjelujem o radu uvijek kažemo da je za Hrvatsku cijela godina turistička sezona. Nama dolaze turisti i zimi i ljeti i mislim da bi trebalo izbjeći i pokušati izbjeći ograničavanja turističke sezone od jednog datuma do drugoga pogotovo stoga što je ono što ja znam i što čujem ipak turizam kao jedna od strateških važnih grana za Republiku Hrvatsku tako i tretirana da bude zaista važna strateška grana, pa ne bi je trebalo ograničavati sa ovim datumima od kada do kada traje, jer ona traje za sve turističke djelatnike cijelu godinu. To je broj jedan. I broj dva nekako mi se ne čini da je dobro da ovim zakonom tretiramo nešto što je uporaba elektroakustičkih uređaja na otvorenom, ponavljam na otvorenom u objektima registriranim za obavljanje ugostiteljske djelatnosti i ona su za takvu nekakvu uporabu govorim o muzici, jer vjerojatno je glazba u pitanju jer kroz te akustične i elektroakustičke uređaje ne izlazi ništa drugo. Evo mi ovim zakonom proglašavamo da je buka. Ona može biti iznad ovih ograničenja koja je i može biti u skladu s tim ograničenjima ali nekako mi se ne čini da je to buke iako ja imam određene svoje afinitete prema nekoj vrsti glazbe, pa za neku mogu reći da me smeta i da je bučna, ali u svakom slučaju za turiste za turističku sezonu, za ljude koji nam dolaze i za one koji se bave ugostiteljskom djelatnošću možda bi bilo dobro da ovaj članak malo preformuliramo da nije ovako rigidan i strog i pogotovo da se ta djelatnost traje najdulje do 24,00 sata. Pa evo stoga smo i predložili i kroz Odbor za turizam ali i pojedinačno za amandman da se ovaj članak popravi, pa da jednostavno glasi da vrijeme upotrebe elektroakustičkih i akustičkih uređaja na otvorenom u objektima registriranim za obavljanje ugostiteljske djelatnosti uređuju jedinice lokalne samouprave. Neka to jedinice lokalne samouprave urede onako kako misle da je najbolje. Najprije zbog toga što su te jedinice, odnosno njihovi gradonačelnici i načelnici su bliže tim ljudima i mogu bolje iskomunicirati kada će nešto dozvoliti, kada će nešto zabraniti, kada će se dozvoliti ajmo tako reći "buka" ali u svakom slučaju bilo bi dobro da onda to njima ostavimo u nadležnost. Pogotovo zato što i u članku 10. već to napravljeno pa je radi zadovoljavanja potreba održavanja skupova i organiziranja razonode, eto u otvorenom ili zatvorenom prostoru, ovdje je dodano i zatvoreno, za to je nadležna lokalna samouprava odlukom predstavničkih tijela koje to onda određuju gdje i kada se to može dogoditi. Govorim iz tog razloga što je u ovim vremenima u kojima jesmo i apeli koje čujemo sa svih strana da tu jednu osjetljivu biljku kao što je turizam ne ograničimo jednim ovakvim striktnim dovođenje da je to do 24 da je to u vremenu od do, jer ako ovako kao što ostane onda je i nešto što se događa ovdje tu blizu nas na Sljemenu usred zime kada bude "Snježna kraljica" onda tamo je nekakva buka i netko svira kroz ove elektroakustičke uređaje, a onda to po ovom zakonu je zabranjeno, ne bi se smjelo. Mislim da bi trebalo možda malo osjetljivije to napraviti pomirljivije da to bude u nadležnosti lokalne samouprave pa neka se onda oni sa svojim građanima i turistima probaju dogoditi kada i na kojim to otvorenim prostorima može se eventualno prekoračiti ta buka više od 24,00 sata i svakako cijelu godinu, a ne u ovom vremenu kako je ovdje napisano. Hvala lijepo.
Hvala. Upravo je u 20 i 12 proteklu za prijavu od 10 minuta. I još imamo gospodin Ivan Hanžek. Evo ga. Izvolite.
Pokušat ću biti kratak. Zahvaljujem. Ispričavam se. Što se tiče zakona apsolutnu podršku. Ovdje bih samo taksativno nabrojio neke sugestije ili prijedloge. Isto tako se slažem s onima koji smatraju da bi u Ministarstvu zaštite okoliša trebalo prebaciti određene ovlasti. Drugo, da lokalnu samoupravu više opteretimo sa donošenjem praktičnih odluka, jer lokalna samouprava ja ne mogu govoriti o velikim gradovima, ali o manjim gradovima mi imamo najbolje pokazatelje kada imamo primjedbu građana na buku, prijavimo ih inspekciji. Inspekcije nikada ne podnesu prijave. Uvijek kada dođu sve je ispravno. Nešto malo bolje funkcionira sa policajcima u zajednici koji to onda upozorenjima i na sličan način sprečavaju. Međutim mislim da lokalna zajednica može utvrditi ograničenja za uređaje koji proizvode buku u prostoru u kasnim večernjim satima. Već sam u ispravku ovog netočnog navoda rekao da ne bi trebalo ići na mijenjanje količine vozila i količine vlakova. Naime, proizlazi da je tu razlika oko 3 tisu će vozila, otprilike naše državne ceste i neke županijske ceste se tu kreću najfrekventnije oko 8 tisuća 500 do 9 tisuća vozila prosječno dnevno. Europskim standardom je to 8 tisuća 200, ovim našim kriterijem bi to bilo 5 tisuća 480. Relativno bliska brojka koja nas ako usvojimo europski standard ne dovodi do potrebe da kasnije ponovo korigiramo zakon. Isto tako ponavljam treba izbjeći ove situacije da uvodimo nove pojmove. Mi imamo u Zakonu o javnim cestama, državne, županijske i lokalne. Nerazvrstanih još nema, na žalost. Ali nadamo se da će u izmjeni koja je u pripremi ući nerazvrstane ceste. I milim da bi trebalo terminološki uskladiti sa ostalim zakonima da ne dovodimo u zabunu sve one koji trebaju donositi bitne odluke. Naime, ovdje se radi i o autocestama. Za sada je situacija takva da nove autoceste imaju zakonom propisanu zaštitu od buke dok stare ceste morate vi mjeriti buku, dokazati da je prekomjerna i onda mora investitor, odnosno vlasnik ili koncesionar izgraditi protubučne zidove. Što se tiče samih uvjeta i kad se govori o buci apsolutno smatram da je zakon neophodan, da ga treba prema situacijama zaista pratiti njegovu realizaciju jer mi imamo čestu pojavu da se posebno u naseljenim mjestima građane dovodi u neugodnu situaciju da oni budu ti koji prijavljuju svojeg susjeda koji obavlja neprimjerene aktivnosti u kasnim večernjim satima pa je to buka ne samo da je zdravstveno nepodnošljiva nego se tiče odmora građana ali i da se proizvodi takva buka koja je zdravstveno opasna. Stoga podržavam prijedlog zakona. Pozivam na to, žao mi je što je samo u jednom čitanju. Do drugog čitanja možda u istoj ovoj sjednici mogli smo korigirati određene stvari, usuglasiti sa nazivljem i sa terminologijom koja je primijenjena u ostalim zakonima. I ovdje se opet ponavlja zapravo da ministarstvo nameće sebi jedan posao kao što je to i u slučaju kada je policija na sebe sad prebacila i još jedan posao da daje suglasnost da li uz ceste može biti ljetna terasa, ljetni vrt ili bilo koji drugi oblik ugostiteljskog objekta što do sada nije bio slučaj. Mislim da nema potrebe da se Ministarstvo zdravstva opterećuje sa dodatnim poslom kada to mogu i ova druga ministarstva regulirati. Evo, najkraće. Hvala.
Hvala lijepa. S time smo ovu raspravu priveli kraju. Zaključujem raspravu. Prijedlog je da se sutra ne glasuje o ovom zakonu da bi se mogli podneseni amandmani realnije razmotriti i u određenom vremenu i da bi se o amandmanima i o zakonu glasovalo slijedeći tjedna. Hvala vam lijepa. Zaključujem raspravu. I glasovat ćemo kako smo otprilike i najavili. Prelazimo na glasovanje o raspravljenim točkama dnevnog reda. Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o zaštiti od buke. To je bio hitni postupak P.Z.E. broj 256. Rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena Vlada je podnijela amandmane. Sukladno članku 166. Poslovnika ovako podnesenim amandmanima mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Tko je suglasan da provedemo raspravu o amandmanima Vlade? Najbolje da dignemo ruku, jer dok se uključujemo. Hvala. Tko je protiv? Nitko. Suzdržan? Nitko. Ovaj je prijedlog prihvaćen sa 118 glasova. I provest ćemo raspravu o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Molim predstavnika predlagatelja državnog tajnika Dražena Jurkovića da se očituje o amandmanima. Prvo je amandman jedan u članku 1. stavak 5.
Dakle, predloženim amandmanom uređuje se da se odredbe Zakona zaštiti od buke ne odnose na buku od uporabnih predmeta koji predstavljaju kulturno dobro, sukladno propisima o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Kulturnim dobrima u smislu Zakona o zaštiti o očuvanju kulturnih dobara "Narodne novine" broj 69/99. 151/03. i 157/03. smatraju se između ostaloga i pokretne i nepokretne stvari od umjetničkog, povijesnog, paleontološkog, arheološkog, antropološkog i znanstvenog značaja. Sukladno navedenom zakonu pokretnim kulturnim dobrima smatraju se i uporabni predmeti, primjerice oružje i slično. Amandmanom se predlaže od primjene zakona izuzeti buku koju uzrokuju navedena kulturna dobra.
Otvaram raspravu. Prvo o amandmanu Vlade. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog amandmana. Tko je za molim da digne ruku? Hvala. Protiv? Suzdržan? Jednoglasno je prihvaćen amandman sa 119 glasova. Prelazimo na 2. amandman Vlade u članku 2. točka 20.
Dakle, sukladno odredbi članka 7. stavka 2. Konačnog prijedloga Zakona uređuje se obaveza izrade strateških karata buke i akcijskih planova. Između ostaloga i na vlasnike, odnosno koncesionare glavnih zračnih luka. Predloženim amandmanom u definiciji glavne zračne luke kao civilne zračne luke s više od 50 tisuća operacija. Brojka 50 tisuća zamjenjuje se brojkom 10 tisuća. Kako bi se obaveza izrade strateških karata buke i akcijskih planova u cilju zaštite zdravlja stanovništva odnosila i na zračne luke s manjim brojem slijetanja i uzlijetanja godišnje.
Hvala. Otvaram raspravu. O amandmanu 2. Vlade. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog amandmana 2. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Jednoglasno je prihvaćen sa 119 glasova. Amandman 3. Vlade u članku 6. stavak 2. Izvolite.
S obzirom da je turizam jedna od strateških grana gospodarstva i razvoja Republike Hrvatske amandmanom se predlaže da općine, gradovi i Grad Zagreb uvažavajući lokalne potrebe običaj i mogućnosti odrede vrijeme uporabe elektroakustičkih i akustičkih uređaja na otvorenom u objektima registriranim za obavljanje ugostiteljske djelatnosti.
Hvala. Otvaram raspravu. O 3. amandmanu Vlade. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog amandmana na glasovanje. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Jednoglasno je prihvaćen sa 118 glasova. Prijedlog Vladinog amandmana 4. na članak 19. stavak 1. Izvolite.
Dakle, to je usklađenje sa 3. amandmanom.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Stavljam amandman 4. na glasovanje. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Hvala. Ovaj amandman Vlade je također prihvaćen jednoglasno sa 119 glasova. Amandman 5. Vlade na članak 25. Izvolite.
Dakle, članak 25. briše se s obzirom da iz članka 25. Konačnoga prijedloga Zakona proizlazi povratno djelovanje zakona na postupke započet po odredbama Zakona o zaštiti buke "Narodne novine" broj 20/03. amandmanom se predlaže brisanje navedenog članka.
Otvaram raspravu o 5. amandmanu. Zaključujem raspravu. Dajem prijedlog amandmana na glasovanje. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Jednoglasno je prihvaćen sa 120 glasova. Na klupe vam je podijeljen pregled ostalih amandmana. To je 1. amandman Odbora za turizam na članak 6.
Dakle amandman se ne prihvaća jer se prihvaća amandman Vlade Republike Hrvatske.
Gospodin zastupnik Brkarić.
Evo s obzirom da je Vlada Republike Hrvatske prihvatila suštinu amandmana Odbora za turizam, a u interesu, ja bih rekao prije svega turističkog gospodarstva, mi ćemo naš amandman povući jer je zakon bitno poboljšan u odnosu na raniji tekst. Hvala.
Hvala. Ovaj amandman je povučen. 2. amandman, zastupnika Luka Denone, članku 6. stavak 2.
Dakle, amandman se ne prihvaća jer se prihvaća amandman Vlade Republike Hrvatske.
Gospodin zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Kako je prihvaćen amandman Vlade Republike Hrvatske koji je kombinacija amandmana Odbora za turizam i mog amandmana i u tom sadržajnom dijelu je bitno poboljšan Zakon o buci da neće biti na štetu turizma, povlačim ovaj svoj amandman.
Hvala. Ovaj amandman je povučen. 3. amandman zastupnika Šime Lučina i Maria Habeka na članak 6. stavak 2.
Dakle, amandman se ne prihvaća jer se prihvaća amandman Vlade Republike Hrvatske.
Gospodin Mario Habek. Nema nikoga. Stavljam ovaj amandman na glasovanje kojeg Vlada ne prihvaća jer je prihvaćen u Vladinom amandmanu. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Protiv? Suzdržan? Ovaj amandman nije prihvaćen jer je za njega glasovalo 43 zastupnika, protiv 77, ali bilo je i suzdržanih, 1 mislim suzdržan. Hvala. 4. je amandman Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo i Odbora za zaštitu okoliša u članku, na članak 11. stavak 1.
Dakle, prihvaća se amandman Odbora.
Ovaj amandman je prihvaćen i postaje sastavni dio prijedloga zakona. 5. amandman zastupnika Borisa Šprema u članku 17.
Dakle, ne prihvaća se amandman jer je supsidijarna primjena zakona o općem upravnom postupku uređena člankom 36. Zakona o sanitarnoj inspekciji.
Hvala. Gospodin zastupnik Boris Šprem. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, mislim da to u praksi neće baš tako biti kao što je gospodin državni tajnik rekao. Naime, o čemu se radi? Radi se o tome da se sa ovim amandmanom predlaže da kada netko prijavi, recimo da je buka i to potpuno nedozvoljena buka u ponoć u nekom ugostiteljskom objektu, dolazi sanitarni inspektor i donosi usmeno rješenje o tome da se zabranjuje rad. Nakon toga se može žaliti u daljnjem postupku a ja pitam na temelju čega će se žaliti. Da li će se žaliti na temelju usmenog rješenja? Mi nažalost nismo Finska. Zato sam ja predložio da se, razumjevši da je potrebno usmeno rješenje u tim hitnim situacijama da se sastavlja zapisnik pri tome, ne mora se toga časa sastaviti, ali se mora sastaviti da se ovaj može pozvati, može se žaliti. Dakle, molim da se glasuje o amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 6. amandman zastupnika Borisa Šprema na članak 18.
Dakle, amandman se ne prihvaća jer je supsidijarna primjena Zakona o općem upravnom postupku uređena člankom 36. Zakona o sanitarnoj inspekciji. Isto obrazloženje.
Hvala. Gospodin Boris Šprem. Izvolite.
Ali ovdje sigurno pogrešno postupate. Zašto? Zato što ste rekli u jednom članku da se usmeno rješenje donosi za mjere iz točke 1., 3. i 4. a onda ste naveli u drugom članku da se druge mjere odnose na, ali se ne zna koje rješenje, ja sam predložio pisanim rješenjem za 2 i 5. Dakle, uopće to niste razvrstali i tu će biti strašnih zabuna i velikih problema u primjeni zakona. Žao mi je zbog toga, tražim da se glasuje o amandmanu.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 7. zastupnika Šime Lučina i Maria Habeka na članak 19.
Ne prihvaća se jer se prihvaća amandman Vlade Republike Hrvatske.
Hvala. Moramo glasovati jer nema zastupnika. Tko je za ovaj amandman zastupnika Šime Lučina i Maria Habeka? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 8. Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo i Odbora za zaštitu okoliša na članak 22.
Prihvaća se amandman Odbora.
Ovaj amandman se prihvaća i postaje sastavni dio prijedloga zakona. Hvala Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o zaštiti od buke. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je ovaj zakon prihvaćen većinom glasova, 112 glasova za i 4 suzdržana glasa zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Još imamo uvjet za još jednu kratku točku dnevnog reda nadam se. - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodnog ugovora o biljnim genetskim resursima za hranu i poljoprivredu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 257 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prilikom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog da se raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazlagati? Ne. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Branko Kutija. Izvolite. Imamo još prijavljen jedan klub.
Zahvaljujem. Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je međunarodni ugovor kojem je do sada od 2002. godine pristupilo 118 zemalja odnosno stranaka ugovora računajući i Europsku uniju. Hrvatska u području zaštite i očuvanja biljnih genetskih resursa neovisno o tome što do sada nismo bili formalna članica i potpisnica ovog ugovora učinila je značajne pomake prije svega kroz primjenu Zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja te kroz Pravilnik o očuvanju i korištenju biljnih genetskih resursa te načinu rada i uređenju banke biljnih gena poljoprivrednog bilja. Ono što čini nadogradnju postojećeg sustava je činjenica da ćemo pristupanjem ovom međunarodnom ugovoru omogućiti Republici Hrvatskoj sudjelovanje u međunarodnoj suradnji i slobodnoj razmjeni biljnih genetskih resursa. Na razini Svjetske organizacije za hranu i poljoprivredu ali i na razini zemalja Europske unije očuvanje bioraznolikosti posebice u eri i sve veće industrijalizacije, zagađenja okoliša i klimatskih promjena pridaje se sve veće značenje. Treba reći da je bioraznolikost posebice u trendu ekološke organske proizvodnje i značajan doprinos konkurentnosti poljoprivrede. Hrvatski biljni genetski izvori, sjeme i sadni materijal obiluju raznolikostima zbog specifičnosti Republike Hrvatske, znači Mediteran, gorje i nizine. Dio tog biljnog genetskog materijala već je ugrađen u domaće kultivare žitarica, mahunarki, krvnog bilja i slično. No, postoje brojni genetski autohtoni materijali koje tek treba prikupiti. Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo znanosti financiralo je nekoliko znanstvenih projekata koji su trebali doprinijeti ustrojavanju Hrvatske banke biljnih gena. Također i poljoprivredni institut u Osijeku ili Zavod za sjemenarstvo u Osijeku rade značajan posao i na promociji, na komercijalizaciji domaćeg genetskog biljnog materijala. Brojni kultivari postali su izvozni proizvod. Proizvodnja domaćih sadnica i sjemena trebala bi biti jedan od prioriteta poljoprivredne politike. I ovaj međunarodni ugovor trebao bi pomoći promociji našeg genetskog biljnog potencijala na globalnoj razini. Klub Hrvatske demokratske zajednice će poduprijeti donošenje ovog zakona. Zahvaljujem.
Hvala. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Premda je naznačena kao ovako jedna sitna točka, međutim ipak bih želio reći makar i u ovim kasnim satima da ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodnog ugovora o biljnim genetskim resursima za hranu i poljoprivredu sa Konačnim prijedlogom zakona sigurno je značajan za organiziranje, sakupljanje, očuvanje, opisivanje i upotrebu biljnih genetskih resursa u poljoprivredi. Uz to i ovaj zakon koji potvrđuje ovaj međunarodni ugovor potaknut će stvaranje jedinstvene Hrvatske banke biljnih gena jer je to osnovni cilj koji ovaj zakon potiče a u svrhu stvaranja globalnog informacijskog sustava putem kojeg će informacije iz banke gena biti dostupne svima uz olakšanu razmjenu materijala te pravednu raspodjelu dobiti od njihove upotrebe. Mislim da je to vrlo značajno upravo za Republiku Hrvatsku koja u ovom momentu nema centralnu banku biljnih gena nego kroz nacionalni program je na drugi način to uređeno, ali da bi se došlo do prave banke gena mislim da se treba još mnogo toga odraditi a to je sigurno značajno upravo za Republiku Hrvatsku koja sa oko 3 milijuna hektara poljoprivrednih površina od kojih je jedan i pol milijun hektara oranica i vrtova, a u koju spada 75% obradivih površina na kojima radi 10% stanovništva koje se bavi poljoprivredom i od koje nastaje 11% bruto BDP-a. Upravo zbog svega toga Republika Hrvatska mora voditi računa o hrvatskim biljnim genetskim izvorima sjemena i sadnog materijala. Zašto je to bitno? Pa bitno je ne samo zbog ovog potpisanog ugovora međunarodnog, nego upravo zbog obilja raznolikosti tog genetskog materijala kojim Republika Hrvatska obiluje. Vezan je za specifičnosti koje su nastale na poljima da li mediterana, planinskog dijela Republike Hrvatske ili u našim plodnim nizinama. Upravo dio tog biljnog genetskog materijala već je ugrađen u domaće kultivare, žitarice, mahunarke, krmnih bilja i druge. Međutim, brojni genetski autohtoni materijali još nisu prikupljeni a kamo proučeni i sačuvani. Potrebno ih je istražiti jer postoji potreba i mogućnost da se upotrijebe sada ili u budućnosti da li za poljodjelsku proizvodnju, da li za uređenje krajobraza ili slično. Zašto je to bitno? Pa zato što naš okoliš je iz dana u dan sve više zagađen, pa postoji opasnost od genetske erozije ovih neistraženih izvora. Mislim da ne bi bilo dobro da ostanemo bez nekih autohtonih biljnih genetskih proizvoda koje bi trebali u određenom momentu ili koje ćemo možda u određenom momentu morati koristiti. Danas se uzgoj tradicijskih, autohtonih, biljnih materijala koji su bili karakteristični za seljački uzgoj koji sve više prelazi na proizvodnju modernih, visoko rodnih kultivara dodatno otežati održavanje ovih hrvatskih biljnih izvora i to većine od 260 poljodjelskih vrsta. Druga stvar koja djeluje na te biljne genetske materijale je urbanizacija i industrijalizacija naših prostora. Ona također smanjuje genetsku raznolikost naših autohtonih varijateta, te time ugrožavamo nacionalno oplemenjivanje, sjemenarstvo i rasadničarstvo kao temeljne grane poljodjelstva. Kod nas se poslovi čuvanja i sakupljanja genetskih resursa provode u sklopu Nacionalnog programa za biljne genetske resurse u poljoprivredi, a Zavod za sjemenarstvo i rasadničarstvo u Osijeku vodi središnju gen banku pri kojoj se objedinjuju svi podaci o očuvanim i prikupljenim genetskim genetskim resursima, pri ostalim gen bankama sudionicima nacionalnog programa od ministarstva, gen banaka, sveučilišta, instituta oplemenjivača, drugih pravnih i fizičkih osoba. Upravo zbog toga postoji obveza stvaranja jedne banke gena na nivou republike. To je svakako nešto, ali cilj nam mora biti stvoriti tu hrvatsku banku biljnih gena kao samostalne znanstvene institucije Republike Hrvatske koja će imati zadatak da upotrebom raspoloživih znanstvenih metoda omogući očuvanje poljodjelskih biljnih izvora u … [[Govornik se ne razumije.]] Znači, na način da će biti očuvana taj genetski materijal na jedan znanstveni način kako se to radi u svijetu. Tada će i hrvatska banka biljnih gena biti temelj biljne proizvodnje u Republici Hrvatskoj. Ministarstvo poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja predvidjelo je u okviru proračuna za taj posao očuvanja biljnih genetskih resursa u iznosu od milijun i pol kuna. Samo je sada potrebno organizirati, organizirano prići uređenju hrvatske banke biljnih gena poljoprivrednog bilja. Uz potvrđivanje ovog međunarodnog ugovora tada bi i sredstva iz međunarodnih financija trebala biti izdašnija i postojala bi veća mogućnost njenog korištenja. Zato klub SDP-a podržava zakon koji potvrđuje ovaj međunarodni ugovor, jer smatramo da je vrlo značajno da Hrvatska bude samostalna u svome dijelu očuvanja biljnih genetskih vrsta i u mogućnostima preraspodjele toga. Ali isto tako i u kontaktima sa drugim državama vezano i za izmjene i za stvaranje novih vrsta koje bi mogle osigurati kvalitetniji i bolju proizvodnju i mnogo više hrane kako u Hrvatskoj tako i u ostalom dijelu svijeta. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sasvim je sigurno je to vrlo značajno. Mi imamo ogromne biološke i genetske potencijale. Treba ih sačuvati. Prelazimo na pojedinačnu. Javio se gospodin Goran Heffer. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Ja ću kratko raspravu možda malo neuobičajenu, ali kad govorimo o biljnom genetskom potencijalu onda tu treba obuhvatiti stvarno puno stvari. Vjerujem da među nama ne postoji nitko tko nije čuo za slavonsku šljivovicu, rakiju koja je autohtoni na daleko poznati, prepoznatljivi proizvod iz Slavonije. Dobro, to je sad stvar ukusa. Činjenica je da je slavonska šljivovica zakonski propisana, odnosno jedina, jedini oblik alkoholnog pića koji je kao autohtoni registriran. Ono što je možda manje poznato jest da je visoku razinu kvalitete slavonske šljivovice i njezinu prepoznatljivost diljem Europe ostvarila još Austro-ugarska i to propisujući određene mjere vezane uz podizanje nasada slavonske šljive, te propisa o izgradnji, tehničkoj opremljenosti tzv. pecara slavonske šljivovice. Osim toga, bile su propisane i mjere organizacije proizvodnje i trženja slavonskom šljivovicom što sve govori o značaju ove proizvodnje kako u društvenom tako i gospodarskom smislu za tadašnju čitavu Slavoniju koju su tada za Austro-ugarske nazivali šljivarskim rajem. Slavonska šljivovica je rekoh danas zaštićeni proizvod izvornog zemljopisnog porijekla koji možete naći u svim dijelovima Europe. Primjerice, teško je naći u Njemačkoj Nijemca koji nije čuo ili koji ne zna što je to Echte slavonische snaps. To mislim da svi znaju. Temeljne karakteristike slavonske šljivovice normirane su u našem zakonu odgovarajućim pravilnikom objavljenim u "Narodnim novinama" broj 20 iz 2007. godine gdje po prvi puta nakon 300 godina dobiva potpuni naziv s pridjevom slavonska zbog kraja iz kojega izvorno potječe. To dakle lička nažalost nema. Slavonska šljivovica proizvodi se od autohtonih sorti šljiva, dakle to je temeljni uvjet. Primjenom dugogodišnjeg iskustva proizvođača u skladu s tradicionalnim postupkom proizvodnje. Time se dobiva aperitiv čije najveće odlike izvrsna kvaliteta i specifična aroma. Punoću specifične arome i izuzetnu pitkost ova rakija dobiva naknadnim zrenjem kroz odležavanje u drvenim bačvama od slavonske hrastovine, također propisano pravilnikom. Brojna istraživanja pokazala su da je slavonska šljivovica proizvod bez tragova pesticida i da je zbog tradicijskog postupka proizvodnje čist ekološki proizvod. Možda će netko reći kakve veze ima ova rasprava s raspravom o Prijedlogu zakona o potvrđivanju Međunarodnog ugovora o biljnim genetskim resursima za hranu i poljoprivredu. No moja rasprava ima veze s prijedlogom ovoga zakona u toliko što ovim zakonom se osigurava očuvanje autohtonih vrsta šljiva od kojih se proizvodi slavonska šljivovica. Isto tako osigurava se očuvanje slavonskog hrasta od kojih se proizvode bačve koje su kao što smo rekli vrlo bitan čimbenik dobivanja upravo te vrste pića. Najpoznatija vrsta šljive, kad već govorimo o slavonskoj autohtonoj šljivi je bistrica, za nju smo vjerojatno svi čuli. Dobro, Ličani su dosta glasni, ali u pojedinim dijelovima Slavonije postoji još različitih autohtonih vrsta poput bjelice, valpovke, brdaklije, debeljare, kamenjare i drugih sličnih vrsta. Riječ je o vrstama šljiva koje uspijevaju na tom podneblju na tom području koje nisu, da tako kažemo plantažno rasprostranjene i koje su poprilično neisplative u smislu prikupljanja i od nje izrade rakije. Međutim, one su autohtone, oni predstavljaju jedan značajan dio bioraznolikosti Republike Hrvatske, poglavito tamo na području Slavonije, ali ono što je šteta jest da su sve te autohtone vrste šljive izuzetno podložne različitim oblicima bolesti od kojih je najpoznatija šarka za koju smo vjerujem svi čuli. Šarka može cijelu biljnu populaciju šljive uništiti u vrlo kratkom roku i nema joj lijeka. Stoga je za očuvanje navedenih, ali i nekih drugih autohtonih vrsta voća, povrća, u ovom slučaju šljiva ono što je za nas najbitnije, da ovakav jedan zakon dolazi koji će nam omogućiti da se genetski potencijal, odnosno u Gen banku smjeste svi oni uzorci ovakvih autohtonih proizvoda kao što je slavonska šljiva. Ovo je naravno samo jedan primjer na kome sam želio izraziti zadovoljstvo zbog donošenja ovakvoga jednoga zakona i onoga što će sukladno tom zakonu sutra biti ustrojeno kako ne bismo pod navalom svih ovih raznoraznih hibrida i svih onih načina zaštite voća i povrća jednostavno izgubili ove stvari, odnosno ove biljne vrste koje smo imali od starina. Evo, hvala lijepa.
Hvala lijepo. Žao mi je što se ne mogu uključiti u ovu raspravu jer nema tko ovdje predsjedavati, ali u svakom slučaju ako mogu tako kazati, ovo podupirem jer ovo je naše bogatstvo kojeg mi nismo ni svjesni, što u genetskom smislu to znači za budućnost. Hvala lijepa. Zaključiti ćemo raspravi o ovoj točki dnevnog reda i glasovati ćemo kad se steknu uvjeti. Dame i gospodo zastupnici, za večeras je plan koji smo otprilike zacrtali ispunjen. Mi sutra nastavljamo sjednicu u 9,30 sati s točkom dnevnog reda Izvješće o radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2007. godinu i znači u 9,30 sati. Želim svima laku i ugodnu noć i sutra se vidimo. Hvala lijepo.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodnog ugovora o biljnim genetskim resursima za hranu i poljoprivredu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog ovoga zakona. Molim uključimo se. Molimo glasovati. Rezultat? Jednoglasno sa 100 glasova utvrđen ovaj Konačni prijedlog zakona.