Dobar vam dan, krećemo sa današnjom sjednicom. Evo vidim ruke u zraku za prve stanke. Tko se prvi javio? Kolega Bunjac.
Hvala lijepa uvažena potpredsjednice Sabora. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e tražim stanku od 10 minuta kako bih progovorio o problemima tvornice obuća Meiso u Goričanu koja zbog nebrige države se nalazi u teškoj situaciji već više godina. Hvala vam.
Hvala vam. Kolega Lovrinović.
Poštovana gospođo potpredsjednice Sabora. Tražim stanku od 10 minuta u ime Kluba zastupnika Promijenimo Hrvatsku kako bih odgovorio na pitanje u interesu javnosti zašto strani trgovački lanci ne plaćaju porez na dobit države.
Hvala. Kolega Kristić.
Poštovana potpredsjednice, ja također tražim stanku u ime Kluba MOST-a Nezavisnih lista. Govorio bih o položaju pomoraca i pomorstvu kao gospodarskoj grani.
Hvala. Traži li još netko stanku? Ne. Hvala vam lijepo. Vidimo se za 10 minuta. STANKA U 9,32 SATI Kolegice i kolege, možemo krenuti sa stankama. Prvi se javio Živi zid, kolega Branimir Bunjac.
Hvala lijepa potpredsjednice Sabora, uvažene kolegice i kolege. Tvornica obuće MEISO iz Goričana jedna je od posljednjih u vlasništvu države, a ovih dana čini se da bi je mogla snaći tužna sudbina većine sličnih tvrtki koje se danas spominju kao slavna prošlost. Naime, država inzistira da MEISO otplati dug od 8 milijuna kuna star 9 godina uvećan za kamate koje u ovom trenutku već za 100% premašuju iznos glavnice. Dug je nastao u periodu između 2006. i 2008. godine kada je prijašnja uprava praktički tvornicu dovela pred kolaps. U tome trenutku direktorica postaje agilna Snježana Domić iz samoga mjesta Goričan koja je svojim stručnim i savjesnim radom dignula tvornicu mogli bismo reći iz mrtvih. Snježana Dominić pronašla je nova tržišta, uz to zaposlila nove radnike, svima davala plaću na dan isplate, uz to je platila sve doprinose, osigurala božićnice, uskrsnice, jubilarne nagrade, otpremnine, solidarne potpore, sve vrlo skromno ali na vrijeme krajnje štedljivo sa samo 6 ljudi u administraciji tvornice. Osim toga, plaćene su sve obaveze državi i dobavljačima. Država je dobila 60 milijuna kuna kroz poreze i doprinose, a da istovremeno država nije dobila niti jedne kune državnih subvencija, poslovala je bez bilo čije političke zaštite i bez bilo kakvoga pogodovanja pravosuđa. Na današnji dan MEISO zapošljava 462 radnika, a realno gledajući prihodi su veći od rashoda za oko 150 tisuća kuna godišnje. U tvornici se svaki dan izradi 3400 pari obuće za domaće i strane partnere. Međutim uza sve relevantne uspjehe država kao vlasnik, odnosno Ministarstvo državne imovine i Centar za restrukturiranje i prodaju ne želi pomoći tvrtki u zakonitom programu restrukturiranja. Štoviše, Nadzorni odbor CERP-a želi promijeniti statut tvornice na način da za vođenje više nije potrebno stručnost već to doslovno može biti bilo tko. Traži se da se gospođa Dominić smijeni, da se tvornica odvede u predstečajnu nagodbu, a da dug plate radnici od svojih malih plaća. Ukoliko se to dogodi između ostaloga će veliku štetu pretrpjeti i dobavljači, biti će učinjena nepopravljiva šteta tvornici, a vjerojatno će uslijediti ne samo otkazi radnicima već i propast tvrtke. Doista je žalosno dok Vlada na sve moguće načine nastoji pomoći kriminalno vođenom Agrokoru, da istovremeno za tvrtku MEISO u Međimurskoj županiji vrijede potpuno drugi kriteriji. Žalosno je da 462 radnika koje ovom prilikom pozdravljam na galeriji sabornice, kao i članovi njihovih obitelji moraju proživljavati svakodnevni strah zbog višegodišnje neizvjesnosti koja se mogla razriješiti uz samo malo dobre volje. Žalosno je da Vlada već godinama zanemaruje Međimurje koje je kroz povijest pretrpjelo toliko muka kako bi se konačno sjedinilo sa maticom zemljom. Žalosno je da je država nekome majka a drugome maćeha, da se zanemaruju oni od čijega rada svi mi živimo. Iz toga razloga pozivam sve odgovorne, a prije svega ministra državne imovine Gorana Marića, nadzorni odbor, CERP, Vladu da stanu iza gospođe Dominić da se ovaj problem jednom za svagda riješi na pošten i pravedan način odmah bez odgađanja a to je potrebno prije svega iz razloga jer će od takvog rješenja, od takvoga pristupa koristi imati najviše sama država. Ponavljam još jednom, radi se o dugu od samo 8 milijuna kuna, dugu za koji sadašnja uprava, a najmanje radnici nisu odgovorni, dugu iz 2006. godine, dugu tvrtke koja je u zadnjih 8 godina 60 milijuna kuna uplatila državi. Znači iznos od 7, 8 puta veći nego što je iznosio dug i doista vrijeme je da netko primijeti konačno o čemu se radi i poduzme ono što bi na koncu konca bilo pravedno i na neki način poslalo snažnu poruku za hrvatsko društvo u cjelini. Hvala lijepa. [[Pljesak.]]
Hvala vama. Ja bih ipak molila prisutne da ne sudjeluju na ovakav način u sjednici. Možete biti, slušati. Ja vas molim da budete tiho. Sljedeći klub Promijenimo Hrvatsku zastupnik Ivan Lovrinović.
Poštovana gospođo potpredsjednice Sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovane radnice i radnici iz Međimurja, poštovani građani koji nas pratite putem medija. Želio sam se obratiti javnosti s pitanjem zašto strani trgovački lanci ne plaćaju porez na dobit? Malo sam radio anketu gospodo, nitko u Saboru ne zna da je to istina. O čemu mi ovdje, ne samo ovdje uopće razgovaramo i za što se mi brinemo? Ekspertni tim stranke Promijenimo Hrvatsku proteklih dana je analizirao za razdoblje od 2010. do 2015. plaćaju li najveća četiri strana trgovačka lanca porez na dobit Hrvatskoj državi? Riječ je o Kauflandu, Lidlu, Sparu i Bili. Koji je nalaz? Nalaz je sljedeći. U promatranih 6 godina ni jedan trgovački lanac nije uplatio u državni proračun na račun poreza na dobit niti jednu kunu, ponavljam niti jednu kunu u šest godina. U tih šest godina spomenuta trgovačka, 4 trgovačka lanca ostvarili su ukupni prihod od oko 56 milijardi kuna i ukupni rashod oko 58 milijardi kuna. Pošto su imali veće rashode od prihoda nisu bili obvezni plaćati porez na dobit jer su imali gubitke. Pored gubitaka u spomenutih 6 godina oni su iz razdoblja prije 2010. godine prenijeli 2 milijarde kune gubitka. Dakle niti prije 2010. godine nisu plaćali porez na dobit, a to znači da još dugo, dugo neće plaćati porez na dobit. Pitanja su sljedeća gospodo, jeli moguće da spomenuti trgovački lanci posluju s gubitkom, a još uvijek postoje na tržištu? Ekonomski nije moguće u uređenim zemljama, ali u Hrvatskoj je to gospodo moguće. Što su uzroci njihovih gubitaka? Jesu li to ulaganja u prodajne prostore, jesu li to transferne cijene kao način izvlačenja dobiti ili možda fakturiranje raznih usluga iz kompanija majki čime se možda izvlačio novac? Treće pitanje, plaćaju li domaći trgovački lanci porez na dobit? Plaćaju gospodo. Ako domaći trgovački lanci moraju plaćati kamate na kredite od 5 do 10%, a strani od 0,5 do 1%, a pri tome još plaćaju porez na dobit, a strani ne, onda je to neizdrživo na dugi rok što je pokazao slučaj Agrokor. Zapitajmo se bez emocija, bi li Agrokor odnosno Konzum došao u ovu situaciju da nije plaćao porez na dobit ili možda ne bi došao u problem barem još nekoliko godina? Tko je za ovo odgovoran? Naravno Porezna uprava i Ministarstvo financija jer nisu poznatim metodama utvrdili uzroke i realnost iskazivanja gubitaka stranih trgovačkih lanaca. Koji su zahtjevi kluba Promijenimo Hrvatsku? Porezna uprava i Ministarstvo financija mora hitno utvrditi koliko spomenuti lanci moraju platiti poreza za protekle godine od početka poslovanja i povećati time prihode državnom proračunu. Dalje, ukoliko strani trgovački lanci nastoje poslovati s gubitkom onda im treba pokazati put preko granice. Sloboda tržišta i konkurencija mora postojati kako između domaćih tako između domaćih i stranih poduzeća, ali i obveza plaćanja poreza državi. Pored spomenutih trgovačkih lanaca prehrane neka se istraže i ostali lanci iz drugih djelatnosti namještaja, ovoga, onoga. Ne plaćanje poreza znači rušenje temelja ove države. Možda naši trgovački lanci nemaju tako napredne kalkulatore za modele poslovanja bez plaćanja poreza na dobit. Hrvatska je raj za strane investitore iako formalno nije off shore financijski centar jer vidite ne moraju plaćati porez na dobit. Mi bismo ovaj problem riješili za godinu dana. gospodo moramo uvesti red u našu Hrvatsku i zato stranka Promijenimo Hrvatsku traži od premijera i ministra financija, prije svega od premijera da povede istragu o ovom slučaju odgovornost svih onih koji su regulatori nadležni. A vidite, ovi radnici koji su na galeriji možda će ostati bez posla zbog 8 milijuna kuna, ovdje se milijarde ne plaćaju.
Hvala. U ime kluba MOST-a zastupnik Maro Kristić.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Kolegice i kolege zastupnici. Hrvatska ima Pomorsku strategiju koja je prva verzija Pomorske strategije koja je donesen još za vrijeme SDP-ove vlade. Naime, ona je štivo bez pokrića jer nije dala odgovor na osnovno pitanje, a to je jeli pomorstvo strateška grana u RH. Tu ne amnestiram ni ovu sadašnju Vlada u kojoj smo i mi dio jer i mi nismo ništa napravili posebno po pitanju poboljšanja statusa pomoraca niti da oni dobiju taj status kakav im pripada. Tek kada se mi kao država odredimo da je pomorstvo strateška privredna grana možemo očekivati početak rješavanja problema. I nisu problemi hrvatskih pomoraca izolirani i … pomorstvu, problem imaju i hrvatski brodari čiji se također osnovni problem je strateško opredjeljenje države. Dakle, prvi korak bi bio odrediti pomorstvo strateškom granom, to podrazumijeva da trebamo izraditi novu strategiju pomorstva koja neće biti samo puka strategija u kojoj će biti pobrojane želje nego jedan kvalitetan elaborat koji je odrediti ekonomske učinke pomorstva na gospodarstvu i Hrvatsku u cjelini. U takvom bi elaboratu uloga pomoraca posebno pomoraca u međunarodnoj plovidbi bila istaknuta na način da hrvatski pomorci u zemlju unesu godišnje preko milijardu dolara, da pored više od deset tisuća radnih mjesta koja su samostalne i uz pomoć kolega pomoraca ostvarili na međunarodnom tržištu radne snage i to na specifičan način. Ne žive oni ni njihove obitelji van RH jer oni potroše gotovo sav taj novac koji uprihoduje u Hrvatskoj. Zapravo zato i jeste najvažnije da se za hrvatskog pomorca osiguraju primjereni socijalni uvjeti koji će posao pomorstva učiniti atraktivnim, a ne poslom sa sedam kora koji državna administracija iz godine u godinu obogaćuje novim korama. Inače gubimo i bitke na međunarodnom pomorskom tržištu radne snage sa dalekoistočnim pomorcima, a u novije vrijeme i sa EU pomorcima iz zemalja bivšeg Sovjetskog bloka. Nelojalna konkurencija ne uzrokuje gubitke samo pomorcima već i hrvatskim brodarima i nužan je zaokret u nacionalnoj politici prema pomorcima i pomorstvu i to odmah. Mi se volimo nazvati pomorskom zemljom, ali istovremeno u saborsku proceduru puštamo zakone kojima nisu procijenjeni rizici i troškovi i koji će donijeti štetne efekte na pomorstvo i pa čak i turizam, poljoprivredu koja je naša strateška grana što je vrlo ne efektno i praktički realno samoubojstvo. Ja ću samo navesti nekoliko konkretnih mjera koje bi trebalo poduzeti da bi se status pomoraca popravio, dakle vježbenici, vježbenici palube stroja i elektrotehnike su diskriminirani u odnosu na ostale vježbenike u RH. Njih nema među mjerama koje su sada u primjeni u RH. Predloženom mjerom omogućilo bi se tako da se dodatno obučava veliki broj pomoraca nakon završenog školovanja, budući godišnji preko 500 nautičara i strojara završi srednjoškolsko odnosno fakultetsko obrazovanje pomorskog smjera a nisu u mogućnosti osigurati ukrcaj na brodu u svojstvu vježbenika za razdoblje od godinu dana čime im se završava obavezni obrazovni proces koji je preduvjet za stjecanje časničkog znanja. Imamo problem sa pravima roditelja djece sa težim smetnjama u razvoju, također predložiti ćemo izmjene i dopune pravilnika u uvjetima i postupku za stjecanje prava zaposlenog roditelja ili samozaposlenog roditelja djeteta sa težim smetnjama u razvoju na dopust ili na rad u skraćenom radnom vremenu radi njege djeteta kojim se omogućuje rada na pola radnog vremena za supruge pomoraca. Također prijedlog poboljšanja socijalnog statusa nezaposlenih i oboljelih hrvatskih pomoraca u međunarodnoj plovidbi. Uz problem ostvarivanja vježbeničkog staža koji postaje jedan od najvećih problema pomorstva u Hrvatskoj važno je skrenuti pozornost i na ovaj najznačajniji problem u međunarodnoj plovidbi u slučaju kada ne uspiju ostvariti 183 dana plovidbe. Pomorci tada podliježu poreznoj obvezi sukladno posebnim poreznim pravilima iz Pomorskog zakonika. Postojeće zakonsko rješenje nedvojbeno navodi na zaključak da navedenim poreznim pravilima nedostaje socijalna komponenta te su među pomoračkom polpulacijom ugroženi oni najranjiviji nezaposleni i bolesni te oni koji stupaju u radni odnos po prvi put. I zaključno, a vjerojatno najvažnije, sklapanje novog nacionalnog kolektivnog ugovora za hrvatske pomorce u nacionalnoj plovidbi. Naime kroz 2017. godinu provesti će se prvo za EU otvoreno koncesioniranje hrvatskog linijskog pomorskog prometa i od 1.1.2018. godine postoji izvjesna mogućnost ulaska strane brodarske konkurencije iz EU. Prvenstveni je problem stoga nepostojanje nacionalnog kolektivnog ugovora za pomorstvo u nacionalnoj plovidbi kojima bi se omogućio i zaštitio radni socijalni standard za sve pomorce ispod kojeg ne bi bilo dopušteno ići niti jednom brodaru te bi se u tom smislu spriječio socijalni dumping te nelojalna konkurencija u nacionalnoj plovidbi te hrvatskim brodarima koji već održavaju postojeće linije a kojima prijeti gubitak istih. Radni i socijalni standardi uspostavljeni sa novim kolektivnim ugovorom odnosili bi se na sve brodare jednako te bi se time spriječila erozija standarda i sigurnosti na hrvatskom moru. Zahvaljujem.
Poštovana potpredsjednice evo vidite da sam se i ja malo zbunio. Zbog razrješenja tri ministra u Vladi RH tražim stanku od pola sata u ime kluba SDP-a.
Dakle ne možemo odraditi još dvije replike? Inzistirate na stanci? Dobro. Traži li još netko stanku? Kolega Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Iz istih razloga i klub Hrvatske demokratske zajednice traži stanku.
Može. Kolegica Taritaš.
… [[Govornica nije uključena, ne čuje se.]]
Hvala. Ima li još netko? Nema. Hvala vam lijepo. Nastavljamo u 11,30. STANKA U 11,15 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,35 SATI]] Krećemo dalje sa izjašnjavanjima svih onih koji su tražili stanke. U ime kluba SDP-a zastupnik Arsen Bauk.
Poštovana potpredsjednice, poštovani kolegice i kolege. Gledam sabornicu sa desne strane nema nijednog člana vladajuće većine. Želim samo uputiti jednu poruku, po drugi put u godinu dana Hrvatska je talac jednog čovjeka. Prvi put je to bio Tomislav Karamarko, drugi put je Zdravko Marić. Hrvatska trpi posljedice dugog lošeg braka HDZ-a i MOST-a opet zbog opterećenosti aferama jednoga od članova Vlade. SDP je spreman u svakom trenutku preuzeti odgovornost da zamjeni ovu lošu Vladu. Zahvaljujem.
Hvala. U ime kluba HDZ-a zastupnik Branko Bačić. Nema ga u dvorani. U ime kluba HNS-HSU-a zastupnica Anka Mraka Taritaš. Nažalost niti nje nema. Gubi pravo na ovaj dio rasprave. Arsen Bauk ponovno.
Gospođo potpredsjednice, zbog očite političke krize u državi predlaži da Hrvatski sabor danas prekine zasjedanje dok se malo situacija ne stabilizira. Vidite da nema vladajućih nijednoga u dvorani. Evo sada pozdravljam gospodina ministra. Molim vas da se naš prijedlog razmotri i mislim da bi o tome bilo da se očituje i parlamentarna većina. Hvala.
Žao mi je. U skladu sa dobrom parlamentarnom praksom ja mogu dati mogućnost da onda kolege i Bačić i Anka Mrak Taritaš kažu što imaju u ime kluba SDP-a. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovane kolegice i kolege. Klub HDZ-a zatražio je stanku kako bi pojasnio odluku premijera da zatraži razrješenje tri MOST-ova ministra gospodina Orepića, gospodina Šprlje i gospodina Dobrovića. Naime, pretpostavka funkcioniranja Vlade koalicijske Vlade je u prvom redu međusobno povjerenje glavnih partnera koji su tu Vladu izabrali, koji su toj Vladi dali potporu. Jasno da premda tu Vladu čine članovi, ministri koji dolaze iz reda HDZ-a i iz reda MOST-a ipak premijer predlaže ministre Hrvatskom saboru i to je njegovo ustavno pravo i prema Ustavu i prema Zakonu o Vladi, da bi Vlada mogla funkcionirati nužno je povjerenje koje predsjednik Vlade ima prema svim ministrima. Na važnim političkim temama kao što je povjerenje ministru, ministru financija za očekivati je da Vlada može funkcionirati ukoliko svi ministri daju podršku svome kolegi, a prije svega iskazuju povjerenje premijeru koji je njih i predložio da bi postali ministri. Za to je za nas u HDZ-u neprihvatljivo da u trenucima kada Hrvatska traži političku stabilnost, kada su pred Hrvatskom veliki gospodarski izazovi, dijelom uvjetovani problemima oko Agrokora, dijelom uvjetovani provedbom Uredbe Europskog parlamenta i Europskog Vijeća o provedbi režima na granici kojim se uvodi sustavna kontrola, kada je nužan konsenzus svih političkih stranaka, a pogotovo nas koji tvorimo Vladu kako bi se taj režim izmijenio, kako bi se onda na taj način doprinijelo snaženju turističke sezone, minimum da bi Vlada opstala je nužno povjerenje glavnih partnera u toj Vladi s jedne strane. S druge strane, neprihvatljivo nam je da se u trenucima kada RH, a zahvaljujući radu Vlade bilježi sjajne makroekonomske pokazatelje koji govore o rastu BDP-a, sve važne međunarodne institucije predviđaju bolje makroekonomske pokazatelje kada se radi o rastu BDP-a u 2017. godinu u odnosu na one koje su bile projicirane prije godinu prije, pola godine. U činjenici kada državni proračun za 2016. godinu bilježi povijesno niski deficit državnog proračuna od 0,8% očekivali smo da ćemo imati jasnu podršku svih partnera u Vladi i da nam niti lokalni izbori, niti rejting pojedine političke stranke neće biti ispred tih interesa, a to su interesi RH. I na tom tragu da bi te interese RH mogla Vlada provoditi, mogla donositi gospodarske mjere, nužno je bilo da jedinstvo koje je nužno u Vladi kako bi se ti projekti mogli odvijati. Stoga je potpuno jasno da je premijer sukladno Ustavu RH, sukladno Zakonu o Vladi kada nema povjerenje svojih ministara za te ministre zatražio svoje razrješenje. Jasno da je to su vjerojatno znali i naše kolege iz MOST-a jer nekoliko već dana traju pregovori i razgovori oko povjerenja ministru financija. Mi držimo da navodi koje su kolege iz SDP-a iznijeli u svom zahtjevu za razrješenje ministra financija ne stoje, da ministar financija nema, ono što mu se stavlja na teret nije točno, da ministar financija sjajno obavlja svoj posao, da mu se ničim u zahtjevu za razrješenjem nije dokazala krivnja s jedne strane a s druge strane jasno da ima potpuno povjerenje predsjednika Vlade. Stoga je Hrvatska demokratska zajednica i premijer osobno stali su iza ministra financija i u raspravi koja će biti u Hrvatskome saboru o povjerenju ministru financija dati ćemo sve one argumente koje je danas Vlada dala u svom očitovanju. I tražili smo da naše kolege iz MOST-a to očitovanje koje je napisala Vlada podrže i da podrže time i ministra financija Zdravka Marića. Hvala.
Hvala vama. Kolegica Anka Mrak-Taritaš u ime kluba HNS-a, HSU-a.
Hvala lijepo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovane dame i gospodo zastupnici. Ja ću se za početak možda malo našaliti da olakšam ove sve situacije. Jučer smo imali Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, naime Vlada je tri puta donijela Strategiju prostornog razvoja no međutim nije ju uspio donijeti Sabor. Prvi put je prestao sa radom, drugi put imamo, bili smo i sudionici raspuštanja prije nego što smo strategiju uspjeli dobiti na klupe, ona je došla treći put jučer na odbor. I ja se našalim i kažem kolegama iz HDZ-a i MOST-a, lijepo vas molim dajte probajte ostati u koaliciji dovoljno dugo da uspijemo donijeti tu strategiju. Dakle možda će Strategija prostornog razvoja biti jedan od razlog uz ministra Marića ove situacije. Ali dopustite mi da s ove govornice, jasno, glasno i nedvojbeno kažem sljedeće. Hrvatska narodna stranka-Liberalni demokrati neće sudjelovati u nikakvim preslagivanjima o kojima će se vjerojatno već krenuti šuškati. Mi u tome ne sudjelujemo. Zna se šta je saborska većina, 76 ruku pa ćemo vidjeti gdje smo i što smo. Jednako tako zna se što znači odgovornost, odgovornost biti premijer, odgovornost biti ministar. Kada ste ministar nemate samo odgovornost za svoj resor, imate odgovornost za politike koje se provode u tom resoru, imate odgovornost za ovu zemlju. Mi u ovom Saboru nekoliko puta smo razgovarali o tome da nam mladi odlaze, nekoliko puta smo razgovarali o tome problem demografije, niz stvari smo razgovarali, hajdemo mi razgovarati o odgovornosti za vođenje ove države. Svatko kada ulazi u koaliciju postaje koalicijski partner i ima odgovornost za posao koji je odlučio raditi naravno kroz 4 godine sljedeće. Mi smo jednako tako zajedno sa svojim koalicijskim partnerom SDP-om bili u koaliciji i odradili svoje 4 godine. Odradili onako kako to treba odraditi. Nitko nema pravo ponašati se kao malo dijete pa kada mu nešto odgovara tu je a kada mu nešto ne odgovara nije tu. Neću dužiti. I još jedanput ponavljam za kraj, HNS ne sudjeluje u nikakvim preslagivanjima, nema potrebe da nas više bilo tko za to pita. No međutim HNS zna što je odgovornost voditi ovu državu. HNS zna što je odgovornost odraditi dobro lokalne izbore. HNS zna što je odgovornost kada vodi bilo koji resor ali zna šta je i odgovornost kada sjedi u ovoj sabornici. Lijepo molim da vodimo o tome računa svi. Budućnost ove zemlje ovisi i o nama. Nemojmo prokockati prilike koje smo dobili, glas zdravog razuma, odgovorno se ponašati i vidjeti zaista u ovoj situaciji što i kako dalje. Hvala.
Uvaženi potpredsjedniče s obzirom na izjave predsjednika Sabora Bože Petrova o krizi u Vladi tražim stanku u ime Kluba zastupnika Živog zida 10 minuta kako bi rekli svoje mišljenje o tome. Hvala lijepa.
Hvala. Hoćete li da čekamo 10 minuta stanku ili da odmah kažete šta imate? Šta kažu kolege?
A molim za stanku. STANKA U 13,00 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 13,08 SATI]] Možemo kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjednice Sabora. Uvažene kolegice i kolege. Nakon današnjeg poteza premijera Plenkovića i izjava predsjednika Sabora Bože Petrova, posve je jasno, Vlada HDZ-a i MOST-a nije sposobna rješavati probleme u državi, ona ih je sposobna samo i jedino stvarati. Naime, u samo godinu i pol danas, štoviše manje, dvije stranke dovode Hrvatsku treći puta na sam rub parlamentarnih izbora, dvije stranke ruše svoje vlastite vlade i produbljuju krizu u kojoj se Hrvatska nalazi, ekonomsku krizu, društvenu krizu i moralnu krizu. To čine stranke, prva, HDZ najveća stranka koja je krajem 2015. godine u suradnji s MOST-om postavila za premijera kanadskog državljanina koji nije znao čak niti hrvatski jezik govoriti, lobista stranih korporacija, koji je prodao Slavoniju kanadskim naftnim tvrtkama, namjeravao dovesti GMO na slavonska polja, prodati ga Monsantu i čiji je jedini zadatak bio ljetovati na račun hrvatskih obveznika u Opatiji, potrošiti 100 tisuća kuna, jesti kavijar, piti šampanjac i nakon toga se vratiti u onu istu tvrtku iz koje je došao. HDZ-ova vlada koja je u svibnju prošle godine birala predsjednika stranke sa 100% glasova da bi ga u srpnju rušila sa 100% glasova, koja je predlagala ministra Marića za premijera. Ta ista stranka postavlja novoga lobista stranih interesa kao kandidata za premijera koji pobjeđuje, da bi sada taj isti premijer za manje od šest mjeseci isto kao i Tim Orešković odlučio srušiti svoju vlastitu vladu i povesti narod tko zna kuda po nalogu za sada onih centara moći koji su za sada nedefinirane. Imamo MOST koji jedno priča, a drugo radi, koji bi želio biti oporba i vlast istovremeno, koji bi po jednoj strani želio ovdje rukama trgati papire lex Agrokora, a po drugoj strani glasati za lex Agrokor, koji obećaje nekakve reforme, koji obećaje nekakav preustroj teritorijalne organizacije Hrvatske, javne uprave, sniženje plaća. A što radi? uhljebljuje svoje vlastite kadrove, pomaže vladu za koju vrlo dobro zna da joj je neprijateljska. I što danas imamo? Danas imamo situaciju da su maske konačno pale. Sada se vidi istina, ova Vlada ne funkcionira, ne rješava probleme, ova Vlada brani neobranjivo. Prije par mjeseci branili su ministra Barišića, sada brane ministra Marića, branit će bilo kojeg ministra drugoga ako dođe na pitanje njegovo povjerenje. Nema nikakvog dogovora, nema nikakve suradnje, povisuju se cestarine, želi se uvesti porez na nekretnine, želi se uvesti građevinska renta, zadužuje se zemlja. I ovaj zakon koji danas dolazi u subvencioniranju stambenih kredita nije ništa drugo nego još jedna bankarska podvala koju nam trenutna Vlada želi prodati kao neki spin da će nešto navodno učiniti u korist građana. I cijelo to vrijeme ista ta Vlada i mediji pod njezinom kontrolom govore omalovažavaju sve ono što Živi zid govori, ismijavaju nas, govore da smo cirkusanti, a sada se vidi tko su cirkusanti, sada se vidi tko je govorio cijelo vrijeme istinu. Govorili smo i ponavljamo, ne može se surađivati sa HDZ-om, ni sa SDP-om. Na ovakav način se problemi neće riješiti. Hrvatska tone i mi na tome ustrajemo i danas smo ponosni na sve ono što smo govorili. Sada se pogledajte u ogledalo i recite sami sebi tko zaslužuje kritiku, tko je bio u pravu? Pogledajte što ste učinili u kakvu ste nas bijedu doveli svojim neodgovornim ponašanjem?
Hvala. Budući da jedan dio zastupnika na sjednicama odbora i budući da nas je doista vrlo malo u dvorani, a mislim da je ova tema za građane dosta važna ja ću proglasiti stanku do 15,00 sati. U 15,00 sati se vidimo na nastavku sjednice. Hvala vam lijepo. STANKA U 13,15 SATI. Hvala vam lijepo. Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda. Riječ je o: - Prijedlog zakona o subvencioniranju stambenih kredita, prvo čitanje, P.Z. br. 126; Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Izvolite ministre. Ministar graditeljstva i prostornog uređenja, gospodin Lovro Kuščević.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege saborske zastupnice i zastupnici, kolegice i kolege iz Ministarstva graditeljstva i prostornoga uređenja. Evo ga, pred vama je Prijedlog zakona o subvencioniranju kredita sa Konačnim prijedlogom Zakona. Naime, uvidjevši situaciju da sve veći broj mladih hrvatskih obitelji teško rješava svoje prvo stambeno pitanje zbog cijena nekretnina, zbog stanja na tržištu. Mi smo se odlučili uvesti ovaj zakon gdje bi uveli jednu mjeru na koji način bi potaknuli i pomogli rješavanje stambenog pitanja mladim obiteljima. Naime, sa ovim prijedlogom zakona se predviđa da se osobama mlađim od 45 godina omogući stjecanje prve nekretnine ili kupnja druge nekretnine, veće nekretnine radi potreba proširenja obitelji. Prema ovom prijedlogu zakona država će sufinancirati 50% rate kredita prve četiri godine otplate. Također smo uveli jednu ja bih rekao i malu pronatalitetnu mjeru, naime ukoliko u tom roku sufinanciranja obitelj dobije dijete ili posvoji dijete tada će se rok za svako to dijete produžiti za dodatne dvije godine. Evo uveli smo još jednu, ja bih rekao, socijalnu mjeru, ukoliko je podnositelj zahtjeva ili član obitelji invalid više od 50% tada će se rok sufinanciranja produžiti za još jednu godinu. Maksimalna cijena nekretnine koja se može kupiti je 1500 eura po metru kvadratnom, odnosno u ukupnom iznosu maksimalno 100 tisuća eura. Naravno da su prihvatljivi i veći iznosi, međutim sufinancirati će se samo do ovog iznosa kojeg sam sada upravo kazao. Evo, mogu istaknuti da smo uveli kriterij da se mogu kupiti dakle novi stanovi, nove kuće, međutim i rabljeni stanovi i rabljene kuće kao i da će se odobriti sufinanciranje kredita za izgradnju kuće ukoliko podnositelj zahtjeva, na dan podnošenja zahtjeva ima valjani akt za gradnju i vlasništvo ili pravo građena na zemljištu na kojem želi graditi. Zašto smo to uveli? Naime postoje, naročito u manjim sredinama u RH područja u kojima nema novih stanova na tržištu, gdje nema stanogradnje. Pa evo da ne bismo na taj način prisiljavali mlade iz mog Brača, Iloka, Like ili ne znam gdje da moraju nužno preseliti u veliki grad i kupiti stan ipak da mogu kupiti rabljeni stan, rabljenu kuću u svom području, u svom prebivalištu, odnosno graditi novu kuću. Također na taj način potičemo, ja bih kazao urbanu regeneraciju jer ćemo brownfield nekretnine, dakle stare kuće, zahvaljujući ovom, očekujemo da će se obnoviti i naravno neće se nužno koristiti novi prostor za novu gradnju već će se obnavljati i postojeće nekretnine. Očekujemo da će ovaj zakon polučiti dobre efekte. Mislimo realizirati otprilike 1500 kredita, 1500 što stanova, što kuća. Evo to ćemo vidjeti kada se zatvori cijela procedura. Procedura bi trebala ići na sljedeći način, nakon što Hrvatski sabor usvoji ovaj zakon tada bi APN, Agencija za promet nekretnina koja je pod direktnom upravom ministarstva raspisala poziv hrvatskim bankama. Tu smo stavili da hrvatske banke mogu maksimalnu kamatu ponuditi 3,75% upravo zato da bismo evo, da bismo spriječili nekakvo lihvarenje, nekakve velike kamate. Nakon što APN odobri, tj. odabere, sklopi ugovore sa određenim bankama koji će ispuniti uvjete, tada će se raspisati poziv, naši sugrađani će dati zahtjeve i mi ćemo zahtjeve odobravati. Evo, mislim da ovaj zakon sadrži, kao što sam i u uvodu rekao i pronatalitetnu politiku, stambene mjere, evo i socijalne mjere. Sasvim sigurno će doprinijeti i rastu hrvatskog gospodarstva kroz rast građanskog sektora jer očekujemo i prodaju i novu gradnju. Onaj koji proda stanove, očekujemo da će graditi nove stanove. Tako da držimo mi u Ministarstvu i u Vladi RH kako se radi o dobrom prijedlogu zakona. Predlažemo da ga prihvatite a ja i moje stručne službe stojimo na raspolaganju za sva daljnja pojašnjenja. Hvala vam lijepa.
Hvala vama. Imamo 4 replike na vaše izlaganje. Prva replika zastupnik Dražen Bošnjaković.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre, ovo je vrlo snažna mjera i ovaj zakon doista kako bih rekao digao bih obje ruke za njega. Jer glavni problem našeg društva je doista demografska politika, iz godine u godinu sve nas je manje. I ako budemo bez ljudi ja ne znam tko će proizvest BDP, ne znam tko će napravit proračun iz kojeg je moguće plaćat mirovine. Dakle, ne znam kako ukoliko tom problemu ne pristupimo na jedan doista dobar način. Ovaj zakon ukoliko bude popraćen u proračunu sa značajnim iznosom u svakom slučaju jedna vrlo snažna i vrlo jaka mjera da se ta situacija popravi, da se mladim ljudima omogući, znači da lakše kupe stanove, sagrade kuće, kupe kuće ili tako nešto. Posebno me veseli ovaj bonitet koji ste dali, znači ljudima kada dobiju dijete ili posvoje dijete da im se zapravo produžava rok sufinanciranja. I ovdje bih htio zapravo da do drugog čitanja zakon ide u redovnoj proceduri što je isto jako dobro, znači da razmislite o svemu što ćemo mi ovdje danas reći, da promislite do drugog čitanja da možda takav bonitet date i onima koji kupuju kuću, koji kupuju imanje ili grade kuću, želi napravit imanje u ovim krajevima Hrvatske koji su zapravo depopularizirani. Cijeli zapravo je spektar područja u Hrvatskoj gdje su ljudi iselili, gdje su ljudi otišli, gdje postoje kuće, postoji određena infrastruktura i potrebno je tamo udahnut nekakav život. Ljudi koji bi se odlučili tamo vratiti, koji bi odlučili tamo zasnovat život mislim da im također trebamo pomoći u tome, jer neće to puno proračun. Tamo su i kuće i zemlja zapravo jeftinije nego na drugim područjima. Stoga evo ovo je čisto prijedlog da razmislite do drugog čitanja, mislim da bi to bilo jednako jaka i dobra mjera.
Hvala vam. Sljedeća replika, zastupnik Marin Škibola.
Hvala poštovana potpredsjednice Sabora. Evo u ime mladih ljudi moram reći da ovaj zakon zapravo u suštini pogoduje bankama. Znači o čemu se tu radi? Radi se o tome da će se stvarati proračunski deficit u korist profita banaka. Znači mi cijelo vrijeme vidimo od početka ovog saziva Sabora kroz poreznu reformu da se provode politike Međunarodnog monetarnog fonda. Jer prije ove mjere bila je mjera da postoji olakšica na kupnju prve nekretnine, međutim sada se nastoji zamazati oči mladim ljudima i mladim obiteljima, da će oni imati koristi od ove mjere. Ali prva kritika je ta što se ona odnosi samo na 1000 ljudi i to se može čak protumačiti kao jedna diskriminacija. Šta je sa ostalim mladim obiteljima? A druga stvar je ta što će se dogoditi nakon tih 4 godine. Da li ste pazili na regulaciju kamatnog rizika, da li ste pazili na regulaciju valutnog rizika, da li znate da može doći za četiri godine do strašnih nemilih scena deložacija i još većeg egzodusa mladih ljudi nego što je to sada.
Hvala vam. Sljedeća replika zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre gospodine Kuščević, posebno mi je drago što ste vi došli braniti ovaj zakon, vrlo je važan zakon. Ono što me sad već smeta zašto ne odgovarate na replike? Nije mi jasno [[Upadica Opačić: Na kraju će.]] Na kraju ćete odgovoriti. Vezano i ono što sam vidio u prijedlogu javne rasprave inače zakon je dobar, treba ga podržati. Međutim, ako vratimo priču na Slavoniju onda mi zapravo u ovom zakonskom prijedlogu smeta to što, reći ću na svom primjeru. Kad sam išao graditi kuću, onda sam došao u banku pa su mi rekli, da ali vi morate imati nekakav instrument osiguranja osim prosjeka plaće. Ja sam tada radio u školi. Pa sam rekao šta je to instrument osiguranja? Pa morate založit kuću. Ja kažem gospođo jel' vi mene zezate? Ja da imam kuću ja ne bih došao kod vas. Mislim shvaćate? Uzmimo primjer mladog čovjeka u Slavoniji koji kupi staru kuću, koju će rušiti. On je zapravo kupio plac sa starom kućom u kojoj trenutno živi dok ne napravi novu. Mislim da bi to, vi ovdje samo spominjete, mislim da u članku, članak sad ga ne mogu naći ovdje gdje navodite koje sve mora dati dokumentaciju. Uglavnom se spominje prodaja postojeće kuće kao dokaz da se ide u kupovinu nove. Mislim da bi u zakonu trebalo ugraditi taj dio, znači izgradnje kuće na zemljištu na kojem postoji već kuća u kojoj obitelji žive. Ne znam jesam li dobro to pojasnio. Hvala.
Hvala vama. I još jedna replika, zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa predsjedavajuća. Ministre 40% na 4 godine subvencioniranja, da ali ako kredit se digne na 20 godina, znači 4 godine će se subvencionirati. Ako se digne na 5 godina ili na 4 godine također netko tko ima veće prihode, tj. plaću i mogućnost znači njemu će biti subvencionirano 40% cijeloga kredita. Da li ste gledali na tu možda, na taj aspekt da netko tko je znači u povoljnijoj poziciji da može dignuti veći kredit ili da banka mu može omogućiti veći kredit, da u biti će u cijelosti biti omogućeno da mu se vrati cijeli kredit 40% ili će ako netko na 20 godina digne kredit, znači samo 4 godine će mu se prvi put subvencionirati jer je točno definirano kriterij da svima koji znači budu podigli kredit kroz ovu subvenciju, da će svima biti isto znači po pitanju otplate subvencije. Hvala lijepo.
Hvala vama. Evo sad dajemo priliku ministru da odgovori na sve replike koje su bile, molim vas.
Evo kolegice i kolege saborski zastupnici, hvala vam na primjedbama, sugestijama evo konstruktivnim. Prvo bih se referirao na kolegu Bošnjakovića. Dakle, da u proračunu su osigurana sredstva 17 milijuna i 500 tisuća kuna za 2017. godinu zato jer krećemo tek od polovice te godine. Očekujemo 6, 7 mjeseci kad Hrvatski sabor usvoji zakon da će ići poziv a za iduće godine 35 milijuna kuna svaku godinu u projekcije proračuna je već predviđeno, de populizirana područja. Dobro treba o tome razmisliti, ali zato smo upravo uveli činjenicu da ne mora biti novi stan, da može biti rabljeni i da može biti kupnja tj. izgradnja. Dakle, dobra primjedba. Hvala vam lijepa. Pogodovanje bankama, naravno da nema govora o pogodovanju bankama, zato smo i limitirali tu kamatnu stopu, čak smo u zakon stavili da može maksimalno nakon prestanka sufinanciranja iduće dvije godine smo zamrznuli kamatnu stopu da ne može banka dizati nego na maksimalno 10% dignut od ove, maksimalno 10%, a kasnije već to ugovorni odnos banke i klijenta reguliraju neki drugi propisi na što mi ne možemo utjecati. Ali evo činjenica je da je za vrijeme pet, šest godina unatrag za vrijeme provedbe ovog zakona dok je bio ministar kolega Bačić, preko dvije tisuće stanova je ušlo u ovaj program, a samo pet ih je ovršeno, samo, puno je i tih pet ali evo to ipak govori o nekakvim skoro pa promilima da je to ipak jedna dobra stvar i nisu se dogodile te ovrhe i deložacije. I gospodin Miro Bulj, dakle ne može ga dignuti na pet godina jer minimalno je 15 godina, znači ne može se dogoditi da će neko uzeti na pet godina i da će mu onda država sufinancirati … velik iznos jer je minimalno pet godina. Evo hvala vam lijepa.
Hvala vama. Prelazimo na raspravu u ime, prije toga pitam imali li netko u ime odbora kao izvjestitelj? Ukoliko ne, prelazimo na rasprave u ime kluba. Prvi klub je klub Živi zid i SNAGA-e zastupnik Goran Aleksić.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Uvaženi ministre, članovi ministarstva, uvaženi zastupnici i zastupnice. Ovaj zakon možemo gledati kao dobar i kao manje dobar, međutim ono o čemu bih ja ovdje htio govoriti jesu neki prijedlozi kako da zakon bude bolji. Ja sam naišao ovdje nakon svojih rasprava na razumijevanje i na pohvale da sam vrlo konstruktivan, međutim do sada sva ta moja konstruktivnost nije imala nikakve efekte jer ništa od onog mog konstruktivnog za što me se hvali nije bilo prihvaćeno do sada, pa se nadam da će možda u budućnosti nešto od toga konstruktivnog biti i prihvaćeno. Pa evo, budući da sam inženjer po zvanju, bit ću konstruktivan ponovo jer konstruktivnost je moje samoživotno opredjeljenje. Dakle što bi se moglo popraviti s ovim zakonom? Model koji je predložen da se plaća pola rate prve četiri godine ima jedno bitno ograničenje, a to ograničenje se odnosi na minimalni rok otplate koji je 15 godina. To je ograničenje uvedeno upravo zbog toga da ne bi bilo manipuliranja i da ne bi netko tko ima dobra primanja uzeo kredit na pet godina pa mu onda država tako reći pola kredita otplati u tih pet godina. I to je uredu, u tom slučaju ako bi se primijenio samo takav model uistinu bi trebalo ograničiti minimalni rok otplate na 15 godina i na više. Međutim postoji i drugi model koji je Udruga Franak već predložila Ministarstvu graditeljstva, osobno sam bio na sastanku s predstavnicima Udruge Franak u Ministarstvu graditeljstva i predložili smo svoj model koji je nešto drugačiji. U razgovoru smo zaključili da ne bi bilo dobro da se taj naš model zamijeni ovaj postojeći model, međutim moglo bi se naložiti da banka mora predložiti dva modela financiranja kredita dužniku. A taj drugi model bi bio takav da se prve četiri godine ne otplaćuje ne sufinancira pola rate, nego da se otplaćuje kompletna kamata. Dakle, umjesto da se sufinancira na način da se otplaćuje pola rate prve četiri godine bi se otplaćivala kompletna kamata. Bitna je razlika tu i za državu jer država ima u tom slučaju manji trošak. O čemu se radi? usporedit ću jedan kredit od 750 tisuća kuna po modelu Udruge Franak i po modelu koji je u zakonu. Ako bi se model Udruge Franak koji nema ograničenje roka otplate, minimalnog roka ograničenja, ako bi se primijenio taj model recimo na kredit od pet godina u iznosu od 750 tisuća kuna, trošak države bio bi 75 tisuća kuna. Ako bi se taj model primijenio na kredit od deset godina, trošak države bio bi 90 tisuća kuna jer to su kamate na deset godina s kamatom od 3,75%. Ukoliko bi se za isti takav kredit od 750 tisuća kuna primijenio ovaj model koji je u prijedlogu zakona, trošak države na 15 godina iznosi 130 tisuća kuna. Dakle, trošak države po modelu Udruge Franak u kratkoročnijim kreditima je manji nego trošak države u slučaju kredita na 15 godina rok otplate. Dakle, predlažem stoga i to ćemo dati između dva čitanja i u pismenom obliku da se predloži dva modela. Jedan model da bude ovaj koji je već u zakonu i da je on ograničen na minimalni rok otplate od 15 godina, a drugi model da bude da država otplaćuje kamatu i tu onda nema ograničenja roka otplate. Tu bi se onda mogao dići kredit i na pet i na deset godina i oni ljudi koji su kreditno sposobniji dizali bi takve kredite jer je to njima isplativije, jer im je u tom slučaju manja cijena kredita, a za državu je to opet isplativije jer je manji trošak. Na taj način bismo mogli čak povećati i broj ljudi koji mogu podići takve kredite jer bi bio manji trošak države. To ćemo pismeno predložiti. Druga stvar koju predlažem, jest da se obavezno mora ponuditi i otplata u jednakim anuitetima i otplata u promjenjivim anuitetima. Popularno to se zove otplata o anuitetima i u ratama. Banke do sada nikad nisu dobile obavezu da kod nuđenja kredite moraju ponuditi oba modela otplate kredita. A oba modela otplate kredita su moguća, dopuštena i bilo bi potrebno bankama dati obavezu da moraju predložiti oba modela otplate kredita svojim dužnicima, a jedino kreditna sposobnost odnosno nesposobnost nekog dužnika onda može biti ograničenje koje mu neće dopustiti da podigne kredit s otplatom u ratama. Jer kao što se zna onaj tko zna, tko razumije te stvari, otplata u ratama je takva da se iz početka otplaćuje više, a kasnije manje. Međutim u ratama je uvijek prisutan jednaki dio glavnice za otplatu. Na taj način bez obzira kako se kamata mijenja otplata dijela glavnice ostaje ista. Takav način otplate naravno mogu podnijeti samo oni dužnici koji su kreditno sposobni. Međutim, treba dati obavezu banci da svakako mora ponuditi ta dva načina otplate kredita. Sljedeća stvar koja je zanimljiva je ovih tisuću ljudi koji će dobiti kredite gdje je jedini kriterij tko će prije. Taj kriterij tko će prije mi se baš i ne sviđa. Kriteriji bi morali biti možda malo transparentniji i jasniji i trebalo bi ipak da prednost imaju ljudi koji su slabijeg financijskog stanja pa im ovakav model otplate omogućuju da dignu kredite i da dođu do svoje nekretnine na lakši način, s manje troška i uz pomoć države. Znači možda bi valjalo razmisliti da se taj način otplate, taj način nuđenja kredita za prvih 1000 ljudi promijeni i da se uvedu nekakvi kriteriji, socijalni kriteriji naravno. Dakle, nemam što puno širiti temu, ja ću predložiti Ministarstvu graditeljstva određene dopune ovoga zakona, smatram da su te dopune kvalitetne, da su one dobre i za državu i za dužnike i da one mogu doprinijeti da zakon bude u kompletu kvalitetniji. Evo toliko sam htio reći, zahvaljujem i nadam se da će moja konstrukcija ovaj put uroditi plodom.
Hvala lijepo. Nekoliko replika. Prva je zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo uvažena potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Kolega Aleksić, vi ste u uvodnom dijelu vašeg izlaganja govorili o konstruktivnim prijedlozima. Ja vam zaista želim da vaši konstruktivni prijedlozi se saslušaju i da uđu u prijedlog zakona i koristim ovu priliku, uvijek je dobro da je zakon u dva čitanja iz jednostavnog razloga što predlagač onda u prvom čitanju može čuti sve primjedbe koje su bile u Hrvatskom saboru i dopuniti do drugog čitanja. Jednako tako ste se opredijelili za stav da je riječ o jednom zakonu koji je u principu dobar. Ja moram priznati da ja osobno o stambenoj politici mislim drugačije nego što je prijedlog ovog zakona iz jednostavnog razloga što kada pitate mlade ljude, mladi ljudi pogotovo iza toga što je uveden porez na nekretnine će se prije opredijeliti za nekakav vid podstanarstva nego za kupnju nekretnine. I zbog toga me zanima vaš stav jer mi na ovaj način mladim ljudima kažemo uzmite kredit, zadužite se kod banaka i kupujte ponovno nekretninu. Čini mi se da ovo nije baš dobar moment za to sve zajedno ali apsolutno vladajući imaju pravo imati svoju stambenu politiku koja se može razlikovati od neke druge stambene politike. Obzirom da ste vi se jako zalagali za problem dakle i otplate kredita i krediti koji su bili u francima a ovdje je riječ i o zakonu kao što ste dobro rekli koji će moći konzumirati otprilike između 1000 i 1500 obitelji i na odboru ja sam malo kasnila pa ne znam da li je ministar ovdje ponovio, ponovio rečenicu za one koji su kreditno sposobni. Da je netko kreditno sposoban i ne bi imao potrebe odlaziti van, između ostalog to je još jedan razlog zašto ljudi odlaze van, pa tu ima niz, niz nedoumica pa me baš zanima vaš stav, vi ste ga izrekli da ovaj zakon podržavate ali u odnosu na vaša iskustva koju ste imali sa otplatom kredita i ljudima koji su se vama obračali. Hvala.
Hvala vam. Kolega Aleksić, odgovor na repliku.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Pa u pravu ste, ja sam i rekao u uvodnom dijelu da zakon i je dobar i nije dobar. Budući da je zakon takav kakav jest moje je da predložim da zakon bude bolji i ja u tom smjeru sam imao svoje izlaganje i imati ću u tom smjeru i prijedloge. Naravno da bi trebalo, ustvari riješiti neke probleme kroz Zakon o potrošačkom kreditiranju prije svega i kroz ovaj novi zakon koji se priprema Zakon o stambenom potrošačkom kreditiranju. Ta dva zakona bi trebala donijeti nekakve bitne razlike u odnosu na ovo kako se danas kreditiraju stanovnici i tek tima dvama zakonima mogu se donijeti stvarne kvalitetne promjene u načinu kreditiranja. Jer mi do dana današnjega nemamo riješen problem ulaznih naknada koje treba zabraniti, izlaznih naknada koje treba zabraniti, koje nemaju uopće temelja u bankarskom poslovanju jer oni imaju svoje radnike koji rade svoje poslove bez obzira ima li kredita ili nema, dakle oni nemaju dodatne troškove zbog toga što se dižu krediti, zbog toga ulazne i izlazne naknade moraju biti zabranjene. Onda rekao sam već, mora biti i obavezna ponuda anuiteta i rata pa u skladu sa kreditnom sposobnošću netko će podići kredit sa otplatom u ratama. Dalje treba zabraniti sve valutne klauzule osim eura jer jedina valutna klauzula koja ima veze sa kunom jest euro jer HNB štiti tečaj kune u odnosu na euro, dok ne štiti tečaj kune u odnosu na druge valute. Dakle ima tu niz detalja koji se mogu mijenjati i koji se moraju mijenjati a između ostalog treba zaštiti i dužnike u postojećim kreditima jer banke i dan danas nezakonito manipuliraju kamatnim stopama. Ja sam predložio i HDZ-u i MOST-u i SDP-u jedan zakon kojim će se riješiti fiksne kamatne marže. I upravo danas Udruga FRANAK ima jednu pressicu u vezi s time o čemu ćemo čuti sljedećih dana.
Hvala vam. Sljedeća replika zastupnik Maro Kristić.
Poštovani kolega Aleksić, svakako mislim da je vaš prijedlog hvale vrijedan i da ga treba razmotriti jer na taj način kao što ste i sami rekli omogućujemo i onima koji su na jedan određeni način bolje financijske sposobnosti odnosno mogu osigurati sebi te kreditne aranžmane i vraćanje rata u kraćim rokovima da što prije otplate svoje kredite i ne uđu u neku, u jednu vrstu dužničkog ropstva koje traje neko duže vrijeme. Također govorili ste o pravilniku koji bi odnosno o kriterijima za dodjelu ovih kredita jer ostaje samo onaj kriterij tko prije, je li, tko prije djevojci djevojka njegova. Smatram da je itekako važno da povjerenstvo koje će raditi na dodjeli ovih kredita odnosno subvencija radi po jednom jasnom pravilniku koji će biti javno objavljen. Ne mora taj pravilnik imati samo neke socijalne kriterije i možda trebamo uključiti i neka deficitarna zanimanja itd., o tome svakako treba raspraviti. I mislim da rasprave danas u sabornici upravo moramo voditi u tom smjeru da pojasnimo ovaj zakonski prijedlog koji je iznimno dobar i kvalitetan ali sigurno ima puno prostora za unapređenje. Hvala.
Hvala vama. Odgovor na repliku.
Svakako slažem se sa vama zastupniče Kristiću i predlažem da i vi također predložite svoje ideje između ova dva čitanja i ja vjerujem da nema nikakvih zapreka da se dobre ideje proguraju i da se dobre ideje prihvate. Ovo što sam ja iznio mislim da je vrlo realno i da je moguće i da stoga nema razloga da se ne prihvati. Jer mi kad smo imali onaj sastanak u Ministarstvu graditeljstva onda smo mi predlagali da naš model bude umjesto ovog postojećeg modela. A na sastanku smo zaključili u razgovoru, da ne bi bilo dobro da taj model zamijeni postojeći model, nego bi u stvari bilo dobro da postoje oba modela. Pa tako moguća su puno bolja rješenja i vjerujem da postoji način da svi skupa zajedno radimo na tim rješenjima, a ne da se stalno sukobljavamo oko toga je li nešto dobro ili nije dobro. Zakon je tu na stolu i kakav jest treba ga poboljšati.
Hvala. Sljedeća replika, zastupnik Marin Škibola.
Hvala poštovana potpredsjednice Sabora. Gospodine Aleksić, dobro ste rekli vi imate konstruktivnih prijedloga međutim na kraju ispada da vas iz HDZ-a i MOST-a samo tapšaju po ramenu. Ali ni jedan od tih vaših prijedloga do sada nisu usvojili. Međutim, vi ste stručnjak za temu švicarskog franka, pa me zanima da li smatrate da ovaj zakon omogućuje novu aferu aprecijacije švicarskog franka, a vezano za vašu konstataciju da su potrebni kriteriji za 1000 ljudi koji će dobiti pravo na subvencije kredita. Mislim da nisu potrebni nikakvi kriteriji, zato što je to jedna obična navlakuša mladih ljudi na dužničko ropstvo spram banaka što smo vidjeli i do danas.
Odgovor na repliku.
Kolega Škibola, ja razumijem da vi morate malo reklamirati nekakvo protivljenje nekim stvarima ali jednostavno zakon je na stolu i zbog toga je potrebno taj zakon poboljšati. Jer ovakvim načinom gdje ćemo samo kritizirati nećemo stići nigdje. Naravno, za sad svi moji prijedlozi, niti jedan moj prijedlog za sad nije prošao. Međutim, ja sam ipak neke barijere probio, tako da sam uspio da moji prijedlozi koje sam do sad imao dođu na stolove i MOST-u i HDZ-u i HNB-u. HNB u ovom trenutku radi simulaciju jednog prijedloga mog zakona. O toj simulaciji ćemo razgovarati vjerojatno sljedeći tjedan sa guvernerom Vujčićem i njegovim suradnicima. Održana je tematska sjednica na temu nezakonitih manipuliranja kamatnim stopama. Odbori trebaju donijeti određene zaključke, pa i Sabor će morati donijeti određene zaključke. Dakle, ja ne mogu reći da sam ja potpuno nezadovoljan suradnjom sa MOST-om i HDZ-om. Ja sam tom suradnjom za sad zadovoljan i očekujem da se ove godine nešto od te suradnje i realizira u konkretnom materijalnom smislu. Ukoliko se ne realizira tijekom ove godine baš ništa materijalno, ukoliko se ništa ne materijalizira u tom slučaju ja više neću moći surađivati niti s MOST-om, niti sa HDZ-om kao što surađujem danas.
Hvala. Sljedeća replika zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa predsjedavajuća. Zastupniče Aleksić, kazali ste kriterij tko brže da predlaže ministar. Ja mislim da vas je ministar dobro čuo i da do drugoga čitanja treba razmisliti jel' to tko brže podsjeća na obračun revolveraša. Znači, tko brže potekne pištolj, kao da je … [[Govornik se ne razumije.]] trebao postojati. Ja mislim da ste dobro primijetili do drugog čitanja da bi ministar trebao kriterije socijalne, naravno i članove obitelji, socijalni kriterij i razne druge kriterije koji bi tribali, znači bar donekle definirati transparentnost dodjeljivanja ove subvencije kod kredita. I ja mislim da je to od vas pun pogodak u sridu. Ali stvarno ovo … [[Govornik se ne razumije.]] sistem revolveraški tko prije. Tko će to kontrolirati? Kako će to službenici znati tko je prije predao? Koji su kontrolni mehanizmi u provedbi? A nekakvi kriteriji koji ne bi bili … [[Govornik se ne razumije.]] revolveraški, puno bi bili ja mislim značajniji. Tu vas podržajem i ja mislim da će ministar ovaj vaš prijedlog uvažiti. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Kolega Bulj u pravu ste, to baš izgleda kao dvoboj kod O.k. Corrala. Međutim, nije problem samo u toj brzini, nego je problem u tome što vjerojatno postoji jedan broj ljudi koji bi htjeli takve kredite a da neće uopće na vrijeme niti znati da imaju na to pravo jer ljudi se slabo informiraju. Ljudi ukoliko nisu direktno u kontaktu sa nekakvim udrugama, političarima itd. ponekad i ne znaju koja prava imaju. Pa znamo slučajeve da ljudi čak ovdje u Saboru ima zastupnika koji nisu napravili konverziju CHF kredita. Zanimljivo, ima takvih ljudi u Saboru tako da kriteriji moraju postojati, a ne ono tko je brži. Jer kad idemo na taj način tko je brži, onda uvijek postoji sumnja da osim toga tko je brži postoji ona tko je bliže vatri. Tako da kriteriji moraju postojati.
Hvala lijepo. Prije nego krenemo na sljedeću raspravu u ime kluba, na našoj galeriji možemo pozdraviti gospodina njegovu ekselenciju Urbana Alina, predsjednika Parlamenta Kraljevine Švedske sa članovima izaslanstva koji borave u službenom posjetu Republici Hrvatskoj. Molim vas da ih pozdravite pljeskom. [[Pljesak.]] Možemo nastaviti dalje sa našom raspravom. U ime MOST-a nezavisnih lista zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo na početku ću odmah reći da će MOST, klub MOST-a podržati ovaj prijedlog zakona. U samom, u prvoj točki u općim odredbama članku 1. piše da ovaj zakon, „ovim se zakonom u svrhu poticanja demografske obnove društva, urbane regeneracije naselja, te smanjenja iseljavanja mladih obitelji i pomoći građanima uređuje subvencioniranje stambenih kredita“ Dakle, ovaj zakon je sebi uzeo prilično veliku ulogu i zadaću. Nisam naime previše siguran da će su u ovom svemu uspjeti, ali svaki poticaj, ali svaki korak ka tom cilju treba podržati i zato će i klub MOST-a to podržati. I čestitam vama ministre zakon je dobro odrađen. E sad postoji niz pitanja i dobro je da je ovo prvo čitanje, da na neka pitanja možda i odgovorite, možda smo mi i ja osobno kao zastupnik stvari krivo razumio pa vas evo bit će danas prilike da nam to i pojasnite. U svakom prijedlogu zakona stoje posljedice koje će proisteći iz tog zakona. Čini mi se da su ova pitanja koja su ovdje postavljena se više vežu na tome što zakon može uzrokovati, ne koje posljedice će proisteći nego što će on uzrokovati. Prvo pitanje koje se nameće, što će biti sa osobama koje dođu u situaciju da više ne mogu otplaćivati kredit, kakve su zapravo posljedice, hoće li morati vraćati onaj dio koji je subvencioniran, što će se dogoditi? I ako se neko odluči, govorim ovdje o 15 godina, ako se neko odluči da kredit plati prije tog isteka, dakle ako ima ugovor s bankom ako se on odluči pa kaže ja sada želim nakon četvrte godine ostatak kredita platiti u cijelosti, hoće li to biti moguće i kako će se to pravno riješiti? I još jedno pitanje koje se nameće kada govorimo ovdje će država subvencionirati polovicu rate kredita, kada korisnik bude od poslovne banke tražio kredit, što će ulaziti u njegovu kreditnu sposobnost? Hoće li taj poticaj države povećati njemu kreditnu sposobnost ili će se samo procjenjivati njegova kreditna sposobnost, a ovo će se uzimati kao da neće niti dobiti? Vidio sam ovdje u javnoj raspravi da su mnogi istakli kako je ovaj zakon koji ide u korist bogatijih na uštrb onih siromašnijih. Ne bi se tako moglo reći, međutim mislim da je ono pitanje koje sam postavio u replici, vidio sam da je u javnoj raspravi odgovor na te primjedbe Vlada rekla da se prihvaćaju, vezano za izgradnju kuća. To je jako bitno jer se na taj način nosim osim rješavanja stambenog pitanja potiče i građevinski sektor dakle jer na taj način se uplaćuje porez na dodanu vrijednost prilikom izgradnje i to je jedan dio koji je dobar. Neki su od korisnika pitali za retroaktivnu primjenu zakona, dakle oni koji su možda prije godinu ili možda u kraćem vremenu počeli raditi, hoće li oni imati od toga kakve koristi i da li je moguće uopće to. Bilo je ovdje pitanja postavljenih i ja osobno se pitam kad govorimo o tisuću tih, neko ih naziva sretnika, možda bi bio bolji model da se zapreme svi zahtjevi za tu godinu pa da se onda na temelju broja zahtjeva procijeni pa ako ih ima 1300 pa neka se nešto malo smanje sredstva, ako su sredstva zadana ta 17,5 milijuna kuna mislim za ovu godinu, da dobiju onda svi manje, ne znam nekakav pravedniji model. Da ne bude stvarno onako da kao što je bilo u prošlosti slučajeva oko onih kvota i tako da na pošti u pola noći budu odjedanput zaprimljeni mnogi zahtjevi. Na kraju ono što mi se čini najbitnije u cijeloj priči, a to je vezano uz produženje roka subvencioniranja onih obitelji koje u tom periodu kojima se rodi dijete ili koji dijete posvoje. Negdje mi je ovako matematika ako govorimo o 15 godina kaže da ona obitelj koja bi uzela ovakav kredit i koja bi recimo u tom periodu, naravno ovdje se sada postavlja pitanje vjerojatno ako osoba uzme kredit i četiri godine država subvencionira nakon prvog rođenog djeteta se rok produžuje još dvije godine, znači on sada ima šest godina. Ali se ne računa da će on idućih šest godina dobiti iduće dijete, nego je fiksno vezano uz te četiri godine. Kada bi bilo tako da se njemu produžava rok on bi teoretski u 15 godina koje je predviđeno zakonom obitelj mogla dobiti šestoro djece, mislim da to treba dozvoliti. Mislim dozvoliti, pa to bi bilo zapravo velika sreća. Shvaćate, ako bi se taj rok produljivao znači ima četiri godine, a nakon prvog djeteta šest godina subvencioniranja, nakon idućeg osam godina pa u idućih osam godina. Evo to je čito ovako čisto matematički. Ono što je malo zasmetalo ne bih rekao kao šalu, ali u samom obrazloženju zakona znate ekonomisti su računali pa mi upao ovaj iznos 6,66% trebalo je zaokružiti na 6,67. Nije baš dobro, nadam se da neće ova malo nezgodna brojka nadam se da neće … ovaj zakon. Doista vjerujem da će ovaj zakon prilike u drugom čitanju da ga poboljšamo još, da će doista pomoći mladim ljudima, a kažem na osnovu ovoga što je sam zakonodavac u uvodnom dijelu naglasio ima ozbiljnu zadaću, nadam se da će uspjeti pomoć doista mladim obiteljima da ostanu ovdje, da zasnuju svoj dom jer doista je veliki problem svakodnevno nam ljudi odlaze i situacija se neće promijeniti ako nešto ne učinimo. I na kraju još jedanput naglašavam da će klub MOST-a podržati ovaj zakonski prijedlog. Hvala.
Hvala vama. Prva replika zastupnica Anka Mrak TAritaš.
Hvala lijepa uvažena potpredsjednice Sabora. Ja ću malo sporije govoriti da kolega Žagar može doći do mjesta. Dakle jasan stav je podržavanje zakona, ja sam tu malo replicirala vezano uz zaista uvodno što ste rekli, a to je i dalje ste raspravljali o tome potpomaganje demografije. Ovo je jedan zakon za koji su se vladajući odlučili, rekli su imat ćemo Zakon o subvencioniranju kredita, omogućiti tisuću obitelji odnosno oni koji su kreditno sposobni da na taj način riješe svoje stambeno pitanje i dat ćemo im mogućnost i država će im subvencionirati kredit, a onda iza toga ćemo vidjeti što će biti. To je jasan zakon, tehnički pristojno napravljen nekakve poboljšice, no međutim je stvar suštine. Hrvatska i vi iz kraja iz kojeg dolazite imate prilike vidjeti da se mlade obitelji iseljavaju. Kada mlade obitelji pitate zašto se oni iseljavaju nikad odgovor nije zato što ne možemo riješiti svoje stambeno pitanje. Odgovor je zato što nemamo posla ili želimo imati bolji posao. Kada mlade obitelji pitate kako želite šta vidite uopće u rješavanju stambenog pitanja onda oni kažu to nam nije nikakav problem. u obitelji ima dosta nekretnina nešto ćemo naslijediti, obzirom na to da od 1.1. imamo porez na nekretnine neće roditelji to prodavat, mi ćemo to naslijediti prema tome to nam neće biti problem, ali problem nam je posao. Da je … zakona došao jedan drugi zakon koji je omogućio na određeni način otvaranje novih radnih mjesta a onda posljedica ovo, to bi sve zajedno imalo smisla. Na ovaj način rješavamo jednim, stavljamo jednu sitnu kockicu a da sagledavamo cijeli puzzle. Dakle, stambeno pitanje je samo jedan dio, prva i osnovna stvar je posao. Da je došao jedan zakon gdje smo ove novce iskoristili za nova radna mjesta, onda bi to imalo smisla, mi ih sada zapravo iskorištavamo samo za jedan dio koji neće riješiti demografiju. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Uvažena kolegice Mrak-Taritaš. S vama se moram složiti u većini toga što ste rekli, naravno radna mjesta su prva, ugovori otvaraju radna mjesta. I to čak i nije predmet ovog zakona i s vama se slažem da ovaj zakon je malo prevelike zadaće sebi postavio jer neće to pitanje riješiti. Kada je u pitanju Slavonija, doista je tako. Evo u moju ulicu da dođe neki poduzetan čovjek iz zapadne Europe, iz bilo koje zemlje, vjerujte da može iz džepa izvaditi novac i kupiti cijelu ulicu. Može. Kuća koja se prodavala za 100 tisuća eura sada je možete kupiti za 25 tisuća eura, možda i za manje. To je kuća kompletno namještena sa klimatizacijom, sa centralnim grijanjem, kuća katnica koja ima lokal, ta je kuća evo u mom mjestu. Nitko je neće kupiti, da ju netko da, možda se s vama slažem, da je netko da za badava ljudi neće, od čega će živjeti? Prije svega su radna mjesta. Poduzetnička zona u Slatini zove se Trnovača, simbolično ime ima, doista u njoj raste trnje. Mi smo do prve autoceste udaljeni 100km, dakle nešto se treba učiniti prije svega na gospodarskom planu. A ono što ljudi, ljudi najviše zamjeraju, to se, kada pričamo sa poduzetnicima i tu se s vama slažem, kažu ljudi pa dajte jedanput, imate li vi strategije, gdje su te strategije. Evo, mislim ne možemo mi sada, ministar Kuščević je tu, on brani ovaj zakon, O.K. A je li taj zakon dio neke strategije, opće strategije? I te strategije onda treba ako postoje, treba ih svi se držati, sva resorna ministarstva. Zgodno je bilo kada je Karamarko rekao 1000 eura za svako dijete. Ja sam mislio pa ovaj čovjek, gle ovaj, pa to ne može izgubiti izgore, kako će ako 1000 eura daje svakom djetetu. Ali to nije strategija, to su samo neke poruke koje zgodno zvuče. Da na kraju zaključim, s vama se slažem oko većine ali imamo li sada prostora da kažemo ne možemo, nećemo ni podržati ovaj zakon? Treba ga podržati. Treba ga podržati jer ide prema nečemu što je bolje. Hvala.
Hvala. Sljedeći je zastupnik Marko Vučetić.
Kolega Žagar, slažem se s vama u onom dijelu u kojem kažete da ovaj prijedlog zakona nije i ne bi smio biti u funkciji samo održanja države koja uostalom je izlišna u današnjem globalnom svijetu sa mnogim globalizirajućim idejama jer uloga države kao suverena nad ljudskim ekonomskim i svim ostalim pravima građana danas slavi. Ovaj zakon je više govor usmjerenja ove Vlade da preuzima jedan socioekonomski model kojim skrbi o svojim građanima. Mi ne skrbimo sad samo o demografiji jer bi to bio govor jedne države koja se boji nekakve kataklizme i zbog straha od nekog budućeg kobnog događaja drži u pokornosti sadašnje građane. Ovaj prijedlog zakona kojim se sufinanciraju stambeni krediti su u funkciji skrbi građana i odsustva nekakve naracije kojim ćemo govoriti o nekakvom nadolazećem a nikad došlom uspjehu. Ovo je zakon koji je utemeljen u realitetu a naš realitet je da počnemo skrbiti o građanima i o populaciji koju danas držimo ranjivom s nadom da će se iz tog realiteta izroditi i bolja budućnost. Evo zahvaljujem.
Hvala. Odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Vučetiću, dakle hvala vam na ovoj replici, ja sam već prije rekao a vi ste profesor filozofije i svaka vaša replika je dosta, ne samo kažem retorički dobra i teško je nekad, teško mi je pokupiti sve ono što vi želite reći ali kada govorite, dvije stvari su mi tu upečatljive. Dakle govorimo o ulozi države. Mi smo naravno pristupajući EU se odrekli dijela suvereniteta. Mi neprestano dobivamo packe. Mi kada želimo pomoći našem čovjeku, našem proizvodu onda dobijemo packe od EU jer to ne smijemo raditi jer je tržište postalo svetinja. Globalizacije, mi smo u tome, gledajte mi koristimo izdašne fondove EU, svi su oni usmjereni zapravo prema zajednicama. I u tim zajednicama se zapravo izgubio čovjek. Zbog većine smo žrtvovali jedinku. A kada pogledamo sve pravne akte, sve Ustave, svih država, razvijenih država čovjeka se tretira kao polazište svega. Ljudska prava su nešto što se stavlja iznad svega. No, s obzirom da mi nismo čopor vukova, mi smo ljudsko društvo i jasno je da je prva i osnovna uloga države da skrbi o svim građanima, tu se s vama potpuno slažem. Ako će ovaj zakon i u budućnosti, ako neće već odmah, oko budućnosti pomoći nekome da bolje i kvalitetnije živi onda ga svakako treba podržati. Hvala.
Hvala. I zadnja replika zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa uvažena potpredsjednice. Zastupniče Žagar, ovim zakonom je moguće da dođe i do povećanja radnih mjesta, možda građevina, nešto pokrene se. I ovaj zakon ima naravno pozitivnu namjeru da potiče naše ljude da ostanu, poglavito mladi na ovim područjima. Međutim, spomenuli ste u jednom trenutku maloprije strategije. Koliko je sredstava, novaca, državnih, lokalnih potrošeno na strategije koje su neostvarive. Ja mislim da smo mogli napraviti objekata, zgrada, kuća da bi moglo živjeti 16 milijuna stanovnika u Hrvatskoj. Znači, na promašene strategije. Nije da u Hrvatskoj nema strategija nego ima previše strategija koje su neprovedive. To je od lokalne razine, regionalne do države vrlo lako provjerljivo koliko je strategija napravljeno, koliko se o strategijama priča ali su neprovedive, lipo su napisane ali su neprovedive. Kažete, vrlo bitan je ovaj, to je kolega Aleksić malo prije govorio što ste i vi sada spominjali, znači način dodjele subvencioniranih ovih kredita. Znači oni moraju biti, ne smiju biti kao što je recimo dodjeljivane kvote za obnovljive izvore energije minut do ponoći stranim investitorima, a ne našim građanima koji su imali solare na svojim kućama. Znači, vrlo bitan je taj kriterij koji mora biti transparentan da se ne bi dogodilo kao kod ovih izvora ovih obnovljivih energiju. Znači, vrlo pozitivan je zakon. Ali je pitanje koliko u Hrvatskoj danas imamo praznih nekretnina u nerazvijenim krajevima koji se urušavaju i koliko će ovaj zakon u biti donijeti da se ovo sve skupa u društvu razvija i da naši mladi opstanu. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Hvala. Poštovani kolega Bulj, dakle u ovom dijelu u kojem je uvršteno u zakon i mogućnost izgradnje nekretnina pa i taj zakon će doprinijeti, dakle poticanju razvoja gospodarstva. Evo građevinskom sektoru nadam se da će nešto se onda i događati. Što se tiče strategija ja se sa vama ne bih složio. Mi imamo puno jako dobrih strategija ali su one žrtve često puta dnevne politike, dakle ili promjene vlasti pa onda ako je to netko prije predvidio onda se to ova iduća Vlada neće provoditi. Evo primjer Virovitičke bolnice. Jučer sam o njoj govorio. Tamo ravnateljica terorizira građane, svoje djelatnike što su se usudili na Facebooku lajkati. Tamo je bio projekat, znači potpisan, objavljena javna nabava za opremanje operacijskih sala, svega 30 milijuna kuna i to je nakon Vlade Zorana Milanovića to je iduća Vlada zaustavila. Konkretno ministar Nakić, zaustavio je taj projekt. Sad je ponovno taj projekt opet on ide, čak je još i proširen. Ali ne treba to raditi. Ne treba dobre stvari zaustavljati samo s promjenom političkih odnosa. Evo još ću vas sad jednu stvar pitati možda netko ne znam kolege mojih godina i malo stariji se toga sjećaju. Znate zašto se još pamti Stipe Šuvar? Pa on je nešto napravio u području odgoja i obrazovanja neovisno o tome ja mislio jel' to dobro što je on radio ili nije radio. Znači, kad se mijenjao onaj sustav obrazovanja školstva. Po tome je poznata ta Šuvarova reforma. Dakle, mi sad, a mi kad gledamo unazad nekakvih 10, 15, 20 godina mi zapravo nemamo nešto što bi rekli to je napravljeno. Ja više pamtim ministricu Vokić koja je bila dobra ministrica obrazovanja, nego neke druge ljude samo zato što je znala iz kojeg zapravo kruga dolazi i što zastupa. Znači, nama je jako bitno da ono što na papiru u strategijama piše da se provodi i da se konačno počnu provoditi reforme, onda će i ovaj zakon imati više smisla.
Hvala. Prelazimo na sljedeći klub. U ime kluba Promijenimo Hrvatsku Ivan Lovrinović.
Hvala gospođo potpredsjednice, uvaženi gospodine ministre sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovani građani koji slušate našu raspravu. Ne može niti biti protiv jedne ideje da se pomogne posebno mladim ljudima u demografskoj situaciji kakva je, a koja je loša, a to znači da se mladim ljudima omogući normalan razvoj da obitelj ima gdje stanovati. To je cilj svake organizirane zemlje i društva i zaista mislim da nema nitko tko ne bi podržao ovakve namjere. Međutim, uvijek se postavlja pitanje modela kako do toga dolazimo i ja ponovo ponavljam stranka Promijenimo Hrvatsku podupire napore Vlade da se mladim ljudima, obiteljima pomogne stjecanje njihovog doma, stana ili izgradnja kuće. Ali gospodo, sad ću pokazati kao ekonomist na dva primjera da ovo operativno nije dobar model. I već sada pozivam gospodina ministra, da sjednemo, dobro je da je ovo prvo čitanje, da usporedimo brojke, da sačuvamo dobru namjeru da se vodi računa u uvjetima koliko ima djece jedno, dvoje, troje, da se dakle i tu, to pozdravljam da se, dakle ta tablica, skala kamatnih stopa i subvencija i primijeni, odnosno stimulira i za to. Međutim što znači izraz subvencionirati, subvencije? Subvencioniranje i subvencija nikada nisu u interesu niti prihvatljive, niti primamljive privatnim kreditorima. Oni žele poslovati pod komercijalnim uvjetima, pa ono što je subvencionirano oni moraju negdje nadoknaditi. E upravo ću ja o tome govoriti. Dakle, ukoliko imamo oči i uši i uvažavamo argumente, onda uvažimo argumente, a ne dakle mislim da ovdje nitko ne smije razgovarati o ovako važnim pitanjima na ideološki navijački način. Pa evo dakle dva primjera. Riječ je o kreditu od 750 000 kuna na 20 godina i imamo dva modela. Jedan je uz 6% godišnje koliko otprilike sad možete dobiti 5 i pol, 6 ali ja sam uzeo 6% na 20 godina. To je 240 rata, mjesečni anuitet bi bio 5373 kune. I ukupno bi se moralo otplatiti milijun i 289 tisuća 520 kuna. Ako u drugom modelu uzmemo isti kredit od 750 tisuća kuna na 20 godina uz 2% tada bi mjesečni anuitet bio 3794 kune, pa prema tome razlika između ukupnog kamatnog opterećenja u prvom slučaju 6% i uz 2% bila bi 372960 kuna. E sad, netko će reći pa vidiš ti si pametan, ali daj ti nama objasni kako ćemo financirati ove kredite uz 2%? Mislim lako se razbacivat. E sad ja ponavljam priču. Ako ćemo nešto subvencionirat subvencionirajmo kamatnu stopu, a za to nije zainteresiran privatni sektor odnosno banke. Ovo mora bit državni projekt gospodo. Demografska obnova ne može ići bez potpore financijske, a financijska potpora mora biti sustavno organizirana što znači da se državne institucije, a to su HNB, Ministarstvo financira, HBOR ili možda HPB povežu u ovaj model rješavanja kako bi mladim ljudima ovi krediti bili povoljniji. I da kažem sada u izračunu koji sam napravio, država bi u četiri godine 50% plaćala kamate sama, to nam je rečeno i to izgleda vrlo prihvatljivo čujte, ali mladi ljudi koji nisu ekonomisti oni ne gledaju dalje. Nakon četiri godine, pa kaže ministar još tri godine ćemo bankama zabranit da dižu kamatne stope to je sedam godina. A gospodo šta će biti sa onih 13 godina do 20 godina, hoće li kamatna stopa možda narast na 10% jer je promjenjiva? Kada izračunamo koliko opterećenje na 20 godina anuitet uz kamatnu stopu od 2% i glavnicu 750 tisuća kuna, mi vidimo da ovo rješenje koje nudim ja odnosno stranka Promijenimo Hrvatsku, usporedimo efekte subvencionirane četiri godine 50% i odobravanje istog kredita uz 2% u startu ovaj naš model štedi ljudima 244 tisuće kuna. I malo prije zastupnik Škibola doslovno reče, ja ću iskoristiti jednu kolokvijalnu riječ, da ovo zaista liči na navlakušu. Malo grubo zvuči ali gospodo ovo su brojke, neka me neko uvjeri da je drugačije. Ali ima jedna banka u Hrvatskoj koja se zove HBOR. Što ona obnavlja i razvija? Ako govorimo o demografiji jeli možda to područje koje ona treba potpomagati i razvijati, par excellence važno područje. Pa zašto je nitko ne uključuje u ovo, to trebaju odgovoriti ljudi koji su na vlasti. Dakle, ako se mladim ljudima želi pomoći, a tu treba uključiti ne samo novogradnju nego što je ovdje rečeno, zaista ja se slažem s tim i nekretnine diljem Hrvatske jer ljudi iz ruralnih područja imaju već izgrađene objekte, a to treba pomoći. Ali ja ovdje želim upozoriti građane, a rekao sam zaista što mislim usprkos dobrim namjerama koje ja podupirem, da ovaj model krije u sebi rizike i ja kao ozbiljan čovjek moram s ovog mjesta upozoriti da ovaj model nosi značajne rizike. Tako su u nekom prethodnom razdoblju pozivali isto ljude, ne samo mlade nego i druge, što su oni govorili, evo vidite imate kredite vezane uz švicarski franak i ti krediti imaju najnižu kamatnu stopu, pa su stotine tisuća ljudi bile zavijene u crno. Naravno nije ovo ista stvar da se razumijemo, ja ovdje nemam namjeru minirati ovaj projekt u samom početku, ali ja želim da govorimo argumentima. Koji su mogući rizici? Mogući rizici su da nakon četiri odnosno plus tri godine sedam godina dođe do promjene kamatne stope koja više nije fiksna, ona je promjenjiva. Ne možete utjecati na privatne banke da kažete ne smijete ostatak mijenjati. Pa u tom kontekstu da skratim, što mi odnosno stranka Promijenimo Hrvatsku predlaže ministru i Vladi i za drugo čitanje, najprije da se sjedne da usporedimo brojke, želimo svi pomoć. Mi predlažemo da ovi krediti moraju biti isključivo kunski, zaboravite valutnu klauzulu. Ne želim više, da me neko krivo ne shvati, pomagati i ne želim da iko mora osnivati neke nove udruge za zaštitu od valutnog rizika pa će se boriti pet, deset godina. Ovaj subvencionirani kredit mora imati fiksnu kamatnu stopu, fiksnu od početka do kraja najviše 2%, a po broju djece od jednog, dvoje, troje on čak može biti od 0,5 do 2% znači napravimo tu skalu. Kako ćemo to osigurati, omogućiti opet se postavlja pitanje? Pa ja ponavljam, ovakvu privilegiranu kamatnu stopu od 2% može se osigurati samo uz suradnju Ministarstva financija, Vlade, države, HNB-a i banke hoće li to biti HBOR ili HPB o tom, po tom. Dakle mislim i imam argumente koje sugeriram u ime stranke da popravimo ovaj model, on ima dobru namjeru ali ako bi ostao ovakav kako je predložen, nosi značajne rizike. I zato izbjegnimo to dok je zaista vrijeme. Ponavljam, ne može se to provoditi isključivo u privatnom sektoru jer oni nisu zainteresirani i ja razumijem jer svako brani svoj privatni interes na tržištu. Ovo nisu komercijalni uvjeti i ne mogu biti, a ako nisu onda mora se ponuditi model koji će biti održiv. Nude li negdje drugdje u drugim zemljama ovako uz 2%? Kako da ne, pa odite u Sloveniju, pa kako su oni osigurali? Na način kao što sam ja objasnio. U Italiju, Austriju, Njemačku isto gospodo. Nemojte da nas zavaravaju pričama o rizičnosti i zbog čega mora rasti kamatna marža. Neka oni koji govore dođu ovdje objasniti ili na znanstvenom skupu potvrde svoje teze. I na kraju da spomenem još nešto što je vrlo važno gospodine ministre, imamo u gradu Zagrebu u jednom Potemkinovom selu koje se zove Sopnica-Jelkovac nitko ne zna koliko tamo ima neprodanih stanova, vidite. Zamislite, u glavnom gradu u 21. stoljeću nitko ne zna šta je prodano a što nije, nije podnesen izvještaj. Ali se pretpostavlja da je oko 600 stanova prazno, prazno. Ali znate što još? Grad Zagreb iz proračuna plaća Holdingu koji je osnovao svaki mjesec naknade ne samo za stanove nego i za garaže i za poslovne prostore preko 3 milijuna eura, znači oko 22, 25 milijuna kuna, pa pomnožite to sa 10 godina. To je u tim napuštenim stanovima? Zrak, mravi, komarci. Zašto ne razgovaramo i o tome? Evo da završim. Stojimo na raspolaganju kao stranka i naš ekspertni tim i evo ponovno se obraćam javnosti da ipak ostane da na vrijeme upozoravamo da ako ovaj model bude do kraja tvrdoglavo zastupan da će ljudi koji budu uzimali kredite na ovaj način biti izloženi značajnim rizicima. Hvala.
Hvala vama. Prva replika zastupnik Marko Vučetić.
Kolega Lovrinović, moram pohvaliti ovaj vaš drugi dio rasprave u kojem se sa svojim znanjima nudite kako bi se ovaj zakon poboljšao ali moram i kritizirati onaj prvi dio u kojem ste govorili o ideološkim načinima i o navlakušama. Uistinu je moguće da se radi o navlakuši svaki put kada se pokušava predimenzionirati neki problem pa to predimenzioniranje možemo vidjeti i onda kada je nešto što je u svojoj osnovi samo ponuda hrvatskim građanima kada se promatra na način nekakve mogućnosti da oni zađu u područje apsolutne neslobode sljedećih 30 ili ne znam koliko godina. O tome se ovdje ne radi. Radi se o jednoj mjeri koja je uistinu na razini ponude hrvatskim građanima i koja dotiče samo jedan dio ili jedan segment naših egzistencija a ne ukupni. Tako da sve ove političke i, koje dolaze sa razine političkog diskursa upozorenja trebamo staviti u zagrade. A ovo što ste govorili kao ekonomski stručnjak svakako treba uzeti u obzir i vidjeti je li moguće ugraditi u konačni prijedlog zakona i hoće li to poboljšati ovu zakonsku ponudu našim građanima. A uistinu o ovom navlakušama političkim ne bih govorio i puno mi je opasnije da zađemo na platformu jedne takve navlakuše, da svaki zakon promatramo gotovo na razini državnog terorizma u odnosu na građane. Niti jedan zakon to nije jer niti jedan zakon neće uspjeti povlastiti i niti podvlastiti hrvatske građane.
Hvala. Odgovor na repliku.
Poštovani gospodine Vučetiću, ne bih se osvrtao na vašu kritiku tzv. mog ideološkog pristupa jer ja sam koliko sam vidio ovdje jedini koji je brojkama ovdje govorio pa molim i druge zastupnike da tako govore. Ako netko ima brojkama, želi opovrgnuti ovo što sam rekao, izvolite, ovdje smo svi, imamo mogućnosti i pravo da razgovaramo. Razumijem i vas kao članak MOST-a a time i vladajuće koalicije koju želite poduprijeti, pa i ja sam rekao da podupirem namjeru i ideju ali vi možda bolje od mene znate da nekada put u pakao može biti popločen najboljim namjerama. Vi kao filozof to sigurno znate. Prema tome branimo ciljeve, ideje, namjeru ali nemojmo zaboravljati ove brojke koje su kod nas u ekonomiji krute, realne, hladne i od toga ne možemo jednostavno pobjeći. Hvala.
Hvala. Sljedeći je zastupnik Ivica Mišić.
Hvala potpredsjednice Sabora. Kolega Lovrinoviću, ja kao poduzetnik sam uvijek sumnjičav kada je u pitanju da mi netko pomogne. Smatram da ovi krediti koji su sada, trebaju se dodijeliti za tisuću ljudi, nije to pomoć. To nije strategija. Po mom razmišljanju je strategija ako država napravi kredite od 0,5 koje ste spomenuli do 2% u kunskim vrijednostima, ne da bude vezano za neke vanjske valute smatram strategijom. Onda će se sami građani i mladi ljudi odlučiti da uzmu to jer će znati šta ih čeka sljedećih 20 godina. Ako se desi inflacija oni su povoljnost, ako se ne desi oni znaju sve. Ovo je pitanje kakva je to subvencija poslije 4 godine. Šta će se desiti poslije 4 godine? Koliko će kamate podići se poslije 4 godine? Ja smatram kao poduzetnik, nikada takav kredit ne bih uzeo, je li ako je čovjek strateg onda mora razmišljati šta ćemo to mi sutra, šta će se desiti, Vlada će doći, inflacija će doći. Vidjeli smo švicarske franke 350 tisuća ljudi je ovršeno. Za mene i po mom razmišljanju ne može biti pogodnosti za 1000 ljudi već treba za tisuće ljudi dati kredite od 0,5 do 2% i oni će se sami, pošto su obrazovani mladi ljudi odlučiti u kunama i znati će da će sigurno imati ratu od 2 tisuće, 5 tisuća, nije bitno i znati će šta ih čeka 20 godina. Ovako, ti ljudi nikada neće znati poslije 5 godina šta se može desiti, u kakvom stanju idemo, kažemo nemamo, zašto nemamo novaca, od Narodne banke zašto to na vrijeme nije radila a da ne pričamo evo, jutros ste spomenuli na dobit ni jedna strana tvrtka nije platila ništa Hrvatskoj državi a da ne pričamo koliko je poreza neplaćeno u ovoj državi i naravno da smo uvijek u problemu. Hvala.
Hvala. Sljedeća je zastupnica Anka Mrak-Taritaš. A pardon, odgovor na repliku, ispričavam se.
Evo uvaženi kolega Mišić, vidite, 4 godine bi bio po ovom modelu zaštićen čovjek mladi čovjek, dakle jer mu država subvencionira 50% kamatnog opterećenja. Nakon četiri godine pa do dvadesete godine, nakon četvrte pa do dvadesete godine on je izložen samovolji kreditora. Kamatna stopa može biti šest, deset i tko zna koliko posto. U međuvremenu čovjek može ostati bez posla, mogu se pogoršati ekonomske prilike u zemlji i sve tako dalje. Kreditor će se znati zaštititi od tih ekonomskih teškoća koje dolaze, međutim druga strana nema alate kako da se zaštititi. I ja ponovo ponavljam ovdje i pozivam ako je ovoj Vladi stalo da nešto napravi dobro i da se pohvali, onda nek' napravi dobar model. Ja ću ga prvi podržati, uistinu ali neka je to održivo, neka brojke pokažu da je to održivo. A riječ subvencionirano kao što sam rekao ne može doći sa komercijalnog, privatnog tržišta, nego mora prije svega doći u aranžmanu države, Središnje banke i prije svega domaćih banaka, isključivo kunski krediti. Nemojte više uzimati nikad kredite vezene uz valutnu klauzulu. Ako netko govori da morate, a ja razumijem i banke. Ja sam o tome govorio, ja želim braniti i banke. Zašto banke odobravaju kredite uz valutnu klauzulu? Zato što im Hrvatska narodna banka već 20 godina ne odobrava kredite u kunama. Oni moraju uvoziti devizne kredite, prodavati iz Hrvatskoj narodnoj banci, a onda se štititi od valutnog rizika. zato ova zemlja i njeno gospodarstvo između ostalo propada.
Molim vas možemo li odraditi još dvije replike pa da vam onda dam stanku? Tako je hitno. Hvala vam. Završili smo sa raspravama koje su bile vezane na stanku. Molim sada da nastavimo sa replikama. Sljedeći je bio zastupnik Boris Lalovac na izlaganje zastupnika Ivana Lovrinovića.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega, mislim da je vaša rasprava bila dosta dobro fokusirana, vrlo konstruktivna i pogotovo u onome dijelu gdje ste rekli da bi se ovakav način subvencioniranja stambenih kredita trebao ovaj zakon bi se trebalo odnositi, odnosno da bi trebalo pisati u zakonu da se to odnosi samo na kunske kredite. Mislim da je to vrlo važno. Zašto? Broj 1 zato što novac daje Hrvatska Vlada, znači daje se iz hrvatskog proračuna, govorimo u kunama. Tako da ne bi, da ne bi slučajno se dogodilo kada bi se to financiralo da ne bi na tečajne razlike zapravo otišlo nekakvo podmirivanje rate jer znamo da svaki mjesec, ovisno o kretanju tečaja ovisi koliko će netko platiti glavnicu ili ne. I to je jako bitno, tako da znamo da financiranje u kunama i da Hrvatska država to potiče i na ovaj način. Pa neka se onda banke natječu tko će dati jeftinije kune. Da ne bi bilo upravo kada imate, ako 3,75, govorimo u kunama i ako na to dajete određenu subvenciju onda ima nekakvog smisla cjelokupni ovaj zakon. I zato mislim da je išla u dobrome smjeru. Ja ću isto također o tome nešto govoriti da se ako već ima onakvu priliku da se favorizira kuna. A također je vrlo važno reći ono što ste rekli obračun kredita po 2% i po 6% pa da vidimo koji su utjecaji, vidimo vi ste izračunali da negdje čak 50 tisuća eura zapravo je cijena određenog stana ako se nešto financira po 2% ili pod 6. Tako da već kada dajemo u tom dijelu da svakako ograničimo banke. Vidim da je tu ministar pokušao ograničiti sa tom određenom kamatnom stopom ali dajmo, i to je dobro, ali dajmo da onda ti krediti budu u kunama i onda će to biti i još jedan korak u unapređenju ovoga zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Lalovac. Evo nije bilo tako davno kada ste bili ministar financija, a ja u ime udruge FRANAK jer sam bio savjetnik, kada smo razgovarali upravo o ljudima koji su upali u teške probleme jer im je netko prije 7, 10-ak godina govorio ovo su povoljni krediti. Pa ste vidjeli kako je sve nas boljela glava posebno one ljude koji su bili zahvaćeni takvim kreditima. Pa kada će, pozdravljam ovu vašu podršku i ovo što ste iznijeli i drago mi je da se o tome sve više govori, da jedina valuta u kojoj će se odobravati krediti domaćim ljudima za kupovinu domaće robe u ovom slučaju stanova bude isključivo kuna. Pa moramo li mi, pa dokle ćemo morati još voditi rasprave oko toga da je kuna zakonsko i definitivno sredstvo plaćanja u ovoj zemlji? Ovdje najviše državne institucije krše suverenitet Republike Hrvatske, izražavaju se u eurima, zadužuju se u eurima, u valutnoj klauzuli, a kuna se baca u stranu. I jedna od ključnih stvari koje su me animirale da uđem u politiku, osnujem stranku i jednostavno da napravimo koaliciju jest vraćanje monetarnog suvereniteta Republici Hrvatskoj. Ništa mi nećemo bez toga riješiti i drago mi je da SDP, ja se nadam da ovo nije vaše usamljeno mišljenje unutar SDP-a. Drago mi je da SDP podupire, znači isto traži da se krediti stambeni isključivo odobravaju u kunama. To je moramo reafirmirati našu valutu, a bit će mi drago ako podržite i fiksnu kamatnu stopu od 2%. E to je prava subvencija. Ako to se riješi, usvoji ministar, onda možemo reći nemojte nam pomagati. Onda će i ljudi reći nemojte nam pomagati molim vas. Ovo je najbolji način i onda nitko neće ni jednog političara moći morati vući za ruku da traži vezu. Hvala.
Hvala vam. Sljedeća replika, zastupnik Branko Grčić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Lovrinović, manje-više potpisujem ovo što ste vi govorili, ali bih se htio samo još vratiti priču na jedan ključni problem kod ovog cijelog projekta. Dakle, on je jednokratan, toga smo svi svjesni. Dakle, on je ograničen na isključivo 1000 ljudi odnosno obitelji u Hrvatskoj. Pa to je program jednog većeg grada u Hrvatskoj, to nije program Vlade, na to želim upozorit. Postavljam pitanje što je sa desecima tisuća drugih obitelji koji neće kroz ovaj program uopće moći ništa dobiti. Postavljam pitanje zašto smo ukinuli olakšicu neoporezivanja kupnje stana za mlade obitelji ako je prva nekretnina u pitanju? Zašto smo to ukinuli? A sada, to je vrijedilo za sve, u tome je poanta. A sada idemo na samo 1000 obitelji. Tu je problem ovog programa i problem je što je on jednokratan, što nema za dvije, tri godine nove ture od 1000 ljudi, pa za 2 godine opet 1000 ljudi itd. itd. Znači na taj način ste morali pokazati volju da pomognete većem broju obitelji u Hrvatskoj? Ja vas podsjećam, 1000 ljudi je, 1000 ljudi je dvije obitelji po jednom gradu ili općini u Hrvatskoj uključujući i grad Zagreb. Dakle, na 800 tisuća stanovnika dvojica će dobiti po tom ključu kredit ovaj subvencionirani. To je minorna mjera, ona nije dovoljna. To želim reći. A ova olakšica koja je bila, dakle 4% na 100 tisuća eura je 4000 eura za sve mlade obitelji koje kupuju prvi put stan. I tu je ključ bio potpore. Zašto smo to ukinuli? Nismo smjeli to ukinuti. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku.
Poštovani kolega Grčić, evo slažem se sa vašim prijedlogom, mislim da je on dobar i da bi predlagatelj to trebao zaista uzeti u obzir da ovo ne bude jednokratna akcija, nego da bude kontinuirana. Mislim da je to dobra ideja. Ali hajmo postaviti još jednu tezu i mislim da ćete se složiti sa mnom. Pa pogledajte, ako je tisuću ljudi, tisuću mladih obitelji 750 000 kuna, jel'? Nek' traži svaka za svoju nekretninu to je 750 milijuna kuna. Zašto nitko ne pokrene zahtjev, a ja ga evo pokrećem da oporezujemo banke u Hrvatskoj konačno, jer to su jedine institucije koje ne plaćaju porez i da na taj način prikupimo novac. U tom slučaju možemo kredite, pa neću reći da se mogu u cijelosti odobrit da se ne mora vraćat ni glavnica. Ali možemo napraviti takve povoljne solucije koje će biti u službi demografske obnove. Ovo je očito pokušaj da nađemo najbolje rješenje i ponovo ponavljam ono što sam rekao. Prihvaćam i potvrđujem i slažem se sa vašom idejom da ovo bude stalna varijanta nuđenja povoljnih kredita mladim obiteljima, da bude isključivo u kunama, fiksna kamatna stopa od 2%, da se rangira. Znači da ta kamatna stopa bude još niža za svako sljedeće dijete, jer je najvažnija stvar u ovoj našoj Hrvatskoj lijepoj demografska obnova. Bez toga nema ništa. Ako želimo uistinu provesti ozbiljno taj demografski preporod, onda je ovo najvažnije ulaganje koje može netko napraviti u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Prelazimo na raspravu u ime kluba, kluba HDZ-a zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava Prijedlog zakona o subvencioniranju stambenih kredita. Pozdravljamo i to što je on u prvom čitanju, tako da sve ono što budemo iznijeli u rasprave, prijedloge i sugestije do drugog čitanja može ministar, odnosno Vlada razmotriti, onda eventualno i usvojiti. Kako što i u samom obrazloženju zakona piše, a kako je u svom uvodnom izlaganju rekao gospodin ministar ovo je socijalna i demografska mjera upućena i usmjerena prema ljudima koji nemaju riješeno stambeno pitanje, koji su stari do 45 godina i omogućuje im se sa mjerama državne politike kroz subvencioniranje da mogu riješiti stambeno pitanje. No prije nego što nekoliko riječi kažem o tom dijelu, s obzirom da je predlagatelj ove mjere ipak ministar graditeljstva prostornog uređenja, ja ne bih iz vida ispustio i onu mjeru koja se odnosi na poticanje stanogradnje zbog toga što će ove mjere doprinijeti bržoj prodaji stanova, to nije sporno jer imamo iskustva od prije šest godina pa onda jasno će to doprinijeti i novoj stanogradnji, a time i poticanju građevinarstva. Inače kada govorimo o građevinarstvu onda želim reći da je građevinarstvo kao malo koja djelatnost u Hrvatskoj stradala za vrijeme krize. Kada vi danas uspoređujete broj zaposlenih u građevinarstvu sa brojem prije krize, onda ćete vidjeti da je izgubljeno 50 tisuća radnih mjesta odnosno 2008. u hrvatskom građevinarstvu je bilo zaposleno 140 tisuća zaposlenih, danas ih nema 90 tisuća. Svakako da veliki dio su veliki broj od tog broja zaposlenih, veliki dio od toga broja zaposlenih je bio uključen u visokogradnju, a to je bilo vrijeme vrlo intenzivne izgradnje stambene izgradnje u Hrvatskoj koja je onda jasno posljedično zbog razloga gospodarske krize zastala. Tako da ovu mjeru promatram i u kontekstu poticanja građevinarstva, a kada se potiče građevinarstvo onda su niz drugih djelatnosti koje sudjeluju u izgradnji i opremanju stanova. Nije kada govorim o ovome zanemariti činjenicu da će sredstva koja dobije od države osoba, građanin koja uzme kredit po ovom projektu kroz četiri godine dobiti od države sredstva koja mu omogućuju opremanje stana. Dakle kada vi izračunate da je to negdje oko desetak posto će iznosa za koji se kredit digne biti vraćeno od iznosa koji se podigne krediti biti korisniku kredita vraćeno kroz subvenciju četiri godine, kada se to izračuna onda je taj iznos otprilike onoliki koliko je potrebno da bi se taj stan opremio s namještajem i svim onim što je nužno da mladi čovjek koji se zadužio da bi uzeo i kupio stan, riješio svoje stambeno pitanje onda mu država kroz ovu mjeru omogućava da on praktično osigura sredstva za opremanje stana i to je vrlo važno. Ono što se slažem sa brojnim mojim prethodnicima, a to je danja mogućnost subvencioniranja razmišljanja o još nekim mjerama koje bi poboljšale ovaj kredit. Ali ono što treba reći to je da ne možemo segmentirano promatrati poticanje stambene izgradnje i stambenu politiku kroz ovaj zakon. Ovaj zakon nije jedini. U ovom trenutku iz državnog proračuna se izdvaja za stambenu izgradnju oko 300 milijuna kuna. Kao što smo čuli od ministra za ovih tisuću kredita koji bi se izdali prema ovom zakonu, to je onda otprilike oko 17,5 milijuna kuna godišnje odnosno negdje oko 75 milijuna kuna u četiri godine ako ne bi nastavili i do godine. Ja apeliram gospodine ministre da mi ovom mjerom nastavimo i iduće godine pa da iduće godine još bude 17,5 odnosno dogodine bi to bilo 35 milijuna kuna u državnom proračunu itd., itd. tako da bi kroz četiri godine bi se ako bi samo dvije godine trajao ovaj zakon, a ja bih želio da on bude trajan, onda bi za četiri godine odnosno za pet godina trebalo iz državnog proračuna izdvojiti negdje oko 150 milijuna kuna da bi se proveo ovaj zakon za najmanje dvije godine. Ali kažem ja mislim da bi bilo dobro da se s tim nastavi kao mjera jer vjerujte nema niti jednog zakona koji je u kratkom vremenu polučio uspjeh kao što će ovaj zakon i kao što je zakon koji je bio na snazi prije šest godina. Reći ću vam usporedbu, poticajna stanogradnja kao projekt koji je nastao 2002. godine u proteklih 15 godina u tom projektu gdje smo uključili vrlo veliki broj institucija, bile su to jedinice lokalne samouprave, bilo da je to APN, ministarstvo itd., itd. prodano je šest tisuća stanova. Dakle šest tisuća stanova je prodano u cijelom projektu POS-a u 15 godina. To je negdje oko 400 stanova godišnje. Veliki POS na kojemu moramo angažirati ogromna sredstva, na kojemu se angažiraju jedinice lokalne samouprave, javna poduzeća itd. vi ste kroz 15 godina prodali ili u tom je sustavu riješeno šest tisuća stanova. U zakonu koji je prethodio ovom zakonu na koji se ovaj zakon oslonio praktično u dvije godine 2,5 tisuće stanova, a koštalo je manje. A da ne kažem da je POS getoizacija jer vi u POS-u morate uzeti stan tamo gdje je on sagrađen, vi ne možete birati. Ne može mladi čovjek ako želi kupiti stan po POSu u Zagrebu nego vjerojatno ići na Sopnicu-Jekovec ili neku drugu ili na Lanište ne znam gdje postoji ta POSova zgrada. Prema ovom zakonu vi možete kupiti stan i kuću na Braču kako je malo prije rekao ministar i kod mene na Korčuli i u Iloku i u Zagrebu i u Varaždinu i još vam je bolja kvalitetnija mjera koja vam omogućuje da riješite svoje stambeno pitanje. Prema tome, ja želim reći nisam niti protiv POS-a, ali za to ne treba gledati ovaj zakon segmentirano kao da je on jedina mjera u Hrvatskoj. Postoji treća mjera, možda najbolja od svih, to je mjera stambene štednje. Ja zamjeram, to sam zamjerao kada sam bio oporbeni zastupnik vladi SDP-a zbog toga što je drastično smanjila državni poticaj na stambenu štednju. Mi smo 2011. godine za poticanje stambene štednje, a stambena štednja je u zemljama Srednje Europe, državama kojima i mi pripadamo jedna od najvažnijih mjera za poticanje stambene gradnje, za rješavanje stambenog pitanja. I to je projekt u kojemu su najniže kamate. Uz to što su kamate najniže još i država daje svoje poticaje na štednju. Prema tome, kada vi promatrate te tri mjere a to je ovaj zakon, kada još promatrate i POS, dakle poticanu stanogradnju i kada promatrate stambenu štednju onda je to u Hrvatskoj 300 milijuna kuna iz proračuna. To nisu mala sredstva. To nisu mala sredstva ali kada promatramo koliko mjera ima onda mislimo da uglavnom kada je u pitanju rješavanje stambenog pitanja naši mladi sugrađani imaju dobar izbor. Ali prvenstveno i prethodno pitanje, da bi netko ušao u ovaj projekt, da bi netko ušao u ovaj projekt, da bi netko ušao u projekt POS-a, to je podizanje kredita. A da bi podignuo kredit on mora biti zaposlen. Prema tome, ne možemo promatrati ovu mjeru i u potpunosti izdvojenu od drugih mjera Vlade, koje Vlada provodi na poticanju zapošljavanja u Hrvatskoj. Preduvjet da bi netko ušao u ovaj projekt mora imati ugovor o radu na neodređeno vrijeme. Zato bih gospodine ministre kada s obzirom na činjenicu da smo u pravnom smislu na tržištu, da ničiji posao nije 100% siguran, da razmislite do drugog čitanja i o činjenici da za vrijeme trajanja ove mjere od 4 godine država jamči ukoliko on ostane, ukoliko korisnik kredita ostane bez posla da mu država plaća kamate. To nije veliki iznos ali evo razmislite o tome, je li to moguće. Možda bi ta mjera smanjila još malo efektivnu kamatnu stopu i jer bi banci bilo zajamčeno ukoliko korisnik kredita da će na te 4 godine plaćati samo kamatu dok se korisnik kredita ne nađe nekakav drugi posao i dok ne riješi mogućnost kako i na koji način plaćati ovu svoju ratu koja je predviđena. Dakle, u svakom slučaju podržavamo ovaj zakon. Posebno ga podržavamo u dijelu u kojem je on proširen. On je proširen na gradnju kuća. To je za ruralne prostore ili prostore gdje nema intenzivne izgradnje stambenih, višestambenih jedinica itekako dobro. To je posebno dobro, kažem tamo gdje takvih mogućnosti kupnje stanova nema da ljudima koji žive tamo odakle i dolaze, gdje su rođeni da mogu ići u ovaj projekt da im se osiguraju sredstva, subvencionira gradnja njihovih zgrada, to je jako dobro i to itekako podržavam. Dobro je i podržavam to što je razlika u odnosu na prvi zakon, što je smanjen broj godina, smanjen broj godina sa 20 na 15, minimalni broj godina koliko mora biti rok trajanja kredita jer to na određeni način još čini subvenciju i većom. I većom jer su jasno kada je manji otplatni rok onda su rate veće a onda jasno i subvencija države je veća za taj dio. Prema tome i to podržavam i mislim da je, da je zakon dobar, on se može nadograditi, čuli smo još nekoliko ovdje vrlo korisnik sugestija i primjedaba ali ono što bi bilo dobro, bilo bi dobro da taj zakon potraje i ne traje samo jednu ili dvije godine jer ćete vidjeti čim se objavi javni poziv od strane APN-a prema bankama da će se banke javiti. Da nakon toga kada se i objavi javni poziv da će ići prema bankama zahtjevi za korištenje subvencioniranih kredita od strane APN-a, toga će biti vrlo brzo i mislim da će se, da će možda već i u ovoj godini, u ovoj godini ministarstvo moći preraspodijeliti sredstva tako da ne bude smo 17,500 koliko je predviđeno nego da bude značajno više jer bi na taj način brojnim našim mladim sugrađanima omogućili rješavanje jednog od najvažnijih pitanja a to je pitanje vlastitog stana. Hvala.
Hvala vama. Imamo nekoliko replika na vaše izlaganje. Prva je zastupnik Branko Grčić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Znači na tragu ove priče koju sam malo prije pričao, vi ste kolega Bačiću u jednom trenutku rekli da bi ovo moglo dignuti građevinski sektor. Znači ovo je toliko mali projekt uz poštovanje tisuću obitelji koje će profitirati iz ovog programa. Ono što nisam malo prije rekao, dakle uz okidanje ovoga, olakšice, poreza na promet za prvu nekretninu koja je prema ovoj računici na 100 tisuća eura košta 4 tisuće eura, dakle toliki je veći trošak za sve mlade obitelji koje kupuju prvu nekretninu. 4 tisuće eura moraju dati više ili čak 5 da nije došlo do smanjenja stope u odnosu na ono što je bilo prije 1.1.2017. Imamo još jedan problem a to je najava poreza na nekretnine koja ide od 1.1.2018. godine gdje na sve nove nekretnine a pretpostavljamo da vi govorite, kada govorite o gradnji govorite o novim nekretninama za te mlade ljude da će oni na tu novu nekretninu 50% veći porez na nekretnine plaćati od onih koji eventualno kupuju staru, stariju nekretninu. Dakle koeficijent 1 pada na 0,8 za stare nekretnine i raste na 1,2 za nove nekretnine. Prema tome 1,2 kroz 0,8 je 1,5 odnosno 50% veći porez u odnosu na stare nekretnine. Dakle dva tereta nova za te mlade obitelji. To nije bilo nužno. I mi ćemo sigurno ovdje imati priliku, ja se nadam, govoriti još na temu poreza na nekretnine koji nije ono što je najavljeno i to moramo uzeti u obzir i u okviru ovog programa. Hvala.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Grčić, ja nisam shvatio da li se ti zalažete danas ili se ne zalažete za porez na nekretnine. Čini mi se dok ste bili u Vladi da ste podržavali donošenje poreza na promet nekretnina. Čini mi se dok ste bili u Vladi da ste podržavali donošenje poreza na promet nekretnina. Mi tvrdimo, ova Vlada tvrdi da porez na promet nekretnina bit će praktično zamjena za komunalnu naknadu i da će na toj razini i biti visina poreza na nekretnine za jednu nekretninu, dakle za jednu nekretninu. Što se tiče pak poreza na promet nekretnina koji je ukinjen on je s jedne strane i smanjen. Stopa je smanjena sa pet na četiri posto, ali s druge strane upravo i kroz ovu mjeru itekako će vlasnik, budući vlasnik stana od strane države dobiti nadomjestak zato što mu je uveden porez na promet nekretnina. Ali nije baš malo 1000 stanova. Ja mislim da je, ja znam kad je zakon 2011. donesen da je tada u Hrvatskoj bilo negdje oko 8000 neprodanih stanova, 8000 neprodanih stanova. Ne znam točan podatak. Ja mislim da ga je objavila Hrvatska gospodarska komora ili ga je HUP objavio koliko je danas neprodanih stanova u Hrvatskoj, ali 1000 neprodanih stanova će se sigurno, će smanjiti fond neprodanih stanova u Hrvatskoj i potaknuti u određenoj mjeri novu stambenu gradnju.
Hvala. Sljedeća replika Tomislav Lipošćak.
Poštovana potpredsjednice, gospodine ministre, kolega Bačiću. Pa odmah na početku zapravo moram reći da pozdravljam ovakav zakonski prijedlog. U prvom redu iz perspektive mladih obitelji i onih obitelji koji se nalaze pred, zapravo pred samim zasnivanjem obitelji. Ovakvim se zakonskim prijedlogom uz povoljnu efektivnu kamatnu stopu zapravo omogućuje i sufinanciranje polovine iznosa anuiteta u prve četiri godine otplate kredita, također uz dodatnu mogućnost produženja roka subvencioniranja ovisno o broju djece ili stupnju invaliditeta. Naravno da smo svi svjesni da ne postoji pojedinačno zakonsko rješenje, odnosno nekakvi čarobni štapić kojim bismo mogli riješiti u prvom redu goruće probleme demografije, odnosno iseljavanja. Međutim, vidimo da uz već pokrenute i najavljene mjere kako Vlade, tako i određenih ministarstava u prvom redu demografije i rada i mirovinskog sustava ovo je zapravo samo jedan dio mozaika koliko smo shvatili, odnosno slagalice koja se postepeno slaže, a sve u vidu prevladavanja tih negativnih trendova iseljavanja i socijale. Pomoć pri otplati kredita od, u ovom slučaju najmanje 7% nije zanemariva i kako sam i sam bio u ovakvoj situaciji vjerujte mi ovakve subvencije vrlo često mogu biti onaj mali žuti uteg na vagi kako znamo reći koje će prevagnuti kod mladih obitelji koje žele ostati u svojim sredinama, u svojim selima, u svojim općinama da tu ostanu, zasnuju obitelj i krenu u izgradnju ili kupnju prve nekretnine osobito u onim prvim godinama koje su najosjetljivije baš zbog proširenja obitelji ili opremanja kuće, stana i slično. I na kraju da zaključim, ova sredstva od 17 i pol milijuna kuna za 2017. godinu ni u kom slučaju ne trebamo gledati kao proračunski trošak. Znači, njih trebamo gledati kao zalog i ulog za bolje sutra uz naravno mogućnost pravilne i poštene preraspodjele tih sredstava, eventualne kriterije, te naravno mogućnost povećavanja tih sredstava ako je moguće u budućnosti. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Potpisujem sve što ste rekli kolega Lipošćak. Slažem se sa vama da ovo ne treba promatrati kao trošak. Dapače, ovo je jedna od poticajnih mjera za demografsku obnovu Hrvatske s jedne strane, s druge strane kao što je rekao i ministar socijalna mjera. Vjerujem da bi ministar i Vlada, ali i svi mi zajedno bili sretni kad bi se još povećao taj iznos sa 17 i pol milijuna kuna i kada bi se gro tih sredstava uputio prema izgradnji novih kuća u Hrvatskoj, čak manje nego prema stambenoj izgradnji jer bi to značilo da je ipak veliki dio sredstava upućen na prostore izvan velikih gradova, velikih središta gdje je u stvari i najveći broj neprodanih stanova. Tako da je u tom dijelu ova mjera koja govori o poticanju i subvencioniranju stambenih kredita za izgradnju novih kuća još itekako dobro došla. I u tom smislu se itekako slažem sa vama. Hvala.
Sljedeća replika zastupnik Ivica Mišić.
Hvala potpredsjednice Sabora. Kolega Bačiću, malo prije ste rekli da država mora misliti na poduzetnike graditeljstva. Ja bih ovako rekao, država ne treba misliti, država treba samo uvesti jedan pravilnik i strategiju i poštivanje i odnosa građevinskih firmi i svih drugih firmi u državi da se napravi red. Ja smatram ovo sad što je bilo graditeljstvo ovih godina da je to bilo uskok graditeljstvo, nazvao bih ga uskok jer su uskočili u graditeljstvo, ali nisu graditelji pravi. Pa su istina porušili neke zdrave firme koje su mogle raditi u Hrvatskoj. Međutim, mi sve idemo nešto na brzinu, a ne strateški napraviti nešto što je dobro. Druga stvar, pitanje je da li ovim zakonom ako određujemo samo 1000 kredita ne idemo opet na ruku bankama koje već imaju neprodane stanove, pa da se ti stanovi ne bi prodali i pomogli opet bankama što smatram o.k. ali ne s tim kamatama što smo malo prije i profesor Lovrinović je rekao od 0,5 do 2% u kunskim kreditima. I treća stvar, ako već hoćemo učiniti uslugu za prvu nekretninu trebamo porez od prve nekretnine ukinuti kao što je nekada bilo. To je već usluga prvokupa i nikakve druge povoljnosti mislim da ne bi ni trebale biti, s tim da bi se kamate u kunama dali od 0,5 do 0,2 i time ste već pomogli tisuću, na tisuće mladih ljudi koji su bez stanova i koji bi ostajali ovdje. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Mišić, kad sam govorio o stanju u građevinarstvu, o broju zaposlenih onda sam se osvrnuo na 2008. godinu, dakle onu prekriznu godinu kada je ipak čini mi se veliki dio, ne čini mi se, nego sam siguran veliki dio zaposlenika u građevinarstvu bio angažiran u niskogradnji, te je bilo vrijeme intenzivne izgradnje cestogradnje u Hrvatskoj koja je onda stala. I slažem se sa vama kako ste vi to nazvali uskočko graditeljstvo. Naime, veliki dio tvrtki koje su bile angažirane u niskogradnji praktično su završile u stečaju. I brojni zaposlenici koji su bili u niskogradnji koji su sada ostali bez posla ili su otišli van Hrvatske, neki su završili u ovome što ste vi nazvali u osnivanju brojnih tvrtki koje su onda došle na tržište i na određeni način uneredilo tržište. Ali kao što graditeljstvo prvo prepoznaje krizu, graditeljstvo je ono koje prvo iz krize izlazi. Kada biste sada pogledali da je 2016. godine, mislim da još nije DZS dao točne podatke, ali prema podacima za prvih šest mjeseci 32% je u 2016. godini 32% više izdanih odobrenja za građenje nego u 2015. godini u istom vremenu. Ja mislim prema preliminarnim pokazateljima da je za cijelu 2016. oko 22% više izdanih građevinskih dozvola nego što ih je izdano 2015. godine. Prema tome, kao što građevinarstvo prvo ulazi u krizu ono iz nje prvo izlazi i uvjeren sam da će upravo toliki broj izdanih odobrenja za građenje za sobom povući i povećanje broja zaposlenih u građevinarstvu. A ponavljam, ja držim da je ova mjera jadna kap, nije kap nego jedan doprinos toj revitalizaciji hrvatskog građevinarstva. A potpuno se s vama slažem da je potrebno urediti da ne dođe do ovog što ste vi rekli praktično do tog crnog tržišta.
Hvala. Sljedeća zastupnica Ljubica Lukačić.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolega Bačić ja se slažem u potpunosti sa vašom raspravom i sa svim što ste vi naveli pa i sa nekim prijedlozima koje ste naveli u svrhu poboljšanja ovog zakona do drugoga čitanja. Obzirom da je svrha ovog zakona da se on donosi radi prevladavanja nepovoljnog stanja i pomoći građanima, ja moram izraziti osobito zadovoljstvo da se njime osobama s invaliditetom omogućava pet godina subvencioniranja kredita, dakle ne kao ostalim građanima četiri godine. I jedino što bih ovdje mogla reći jednako tako u svrhu poboljšanja ove odredbe iz članka 12., a to je da mislim, a moram reći i na inicijativu osoba s invaliditetom koje su već pročitale ovaj zakon pa su rekli da je to važno da to kažem, da bi se ova odredba mogla dodatno poboljšati otprilike jednako kao što je i odredba članka 13. koja se odnosi na dodatno sufinanciranje. Dakle, ako se u roku četiri godine dogodi invaliditet u obitelji koja je strašna stvar, rekla bih rođenje je veselje, a invaliditet baš i nije i mislim da je izuzetno potrebno onda dodatno pomoći takvim obiteljima ili korisnicima kredita. Hvala vam.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Slažem se kolegice Lukačić. Ja mislim da je na vaš prijedlog, da ste vi predlagatelj odredbe članka 13. ako se ne varam, gdje je osobama s invaliditetom omogućeno da im subvencija traje još jednu godinu i to je doista za pozdraviti. Vi i u Saboru svakodnevno predlažete mjere koje doprinose poboljšanju kvalitete života osoba s invaliditetom. U tom smislu gospodine ministre nije drugo čitanje nego je prvo čitanje, nema amandmana, ali ovo što je kolegica Ljubica rekla i povukla analogiju sa odredbom koja omogućuje povećanje broja djece za vrijeme trajanja subvencije, što ne bi vjerojatno nitko htio nego to je sigurno, ali da se na taj način ukaže još jedan dodatan iskorak koji bi išao za olakšavanje životnih uvjeta osobama s invaliditetom. I na tom tragu možda bi bilo dobro da se u drugom čitanju zakona pojasni što to znači povećanje broja djece u obitelji u kom razdoblju i da li je uopće ograničen broj djece. Ja nisam do kraja iščitao točno, vjerojatno vi imate rješenje za to i kasnije ćete to možda i obrazložiti. Hvala.
Hvala. Sljedeća zastupnica Grozdana Perić.
Poštovana potpredsjednice. Poštovani kolega Bačić. Evo kao što ste rekli ovo je jedna od mjera ove Vlade kojom se želi potaknuti zbrinjavanje i omogućavanje mladim obiteljima da dođu do stambenog prostora i to je ono što u okvirima moramo shvatiti ovih proračunskih mogućnosti je ovo bilo moguće napraviti u ovom periodu, a to je tih 17,5 milijuna kuna. Međutim ono što bih ja istaknula, a više puta se spominje, to je ukidanje ove olakšice od 4% poreza na promet nekretnina i mislim da se to tako drastično ne smije i doslovno tumačiti od strane nekih kolega. Naime, ako uzmemo u obzir da je 100 tisuća eura vrijednost ovog objekta onda bi ta olakšica bila svega 4 tisuće eura 4%. S obzirom da je ovdje 6,66% ukupnog iznosa kredita kojim se na ovaj način pomaže toj mladoj obitelji to je već u nominalnom iznosu više, a to je 6.660 eura skoro 7 tisuća eura što je više nego da se primijenila ova olakšica od poreza na promet nekretnina od 4%. Dakle mi imamo razlog zašto ovu mjeru promovirati i podržati u odnosu na ono prethodno razdoblje. Isto tako u samom zakonu ono je zanimljivo da je ograničena vrijednost nekretnine do 1.500 eura, znači snimanjem situacije na terenu je prosječna cijena je 1100 eura i na ovaj način se ograničava zapravo divljanje cijena i rast cijena nekretnina koja bi se dogodila u slučaju da se to nije dogodilo. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovana kolegice Perić, slažem se s vama da je ovo više nego kompenzacija. Samo još jedan dodatak. Naime, ja nisam bankar, nisam niti ekonomist, inženjer sam. Ja mislim da ovih 6,60 se ne odnosi na izvornu, odnosno podignuti kredit, to je puno više, ono se odnosi na ukupan iznos koji dužnik treba vratiti. Tako da, ja sam, ja znam da je u onom zakonu na koji je ovaj zakon naslonjen, na 100 tisuća eura to je bilo 14%. Ja, možda će to kasnije predstavnici ministarstva ili ministar reći, nije to 6,60 nego čini mi se da je to 11 ili 12%. Dakle, tri puta više će se kroz ovaj zakon dobiti, odnosno biti subvencionirano osobi koja je uzela kredit nego što mu je praktično izmjenama poreza umanjeno odnosno napravljen mu je rashod od 4% na vrijednost nekretnine. Prema tome, nije samo 6,6 nego čini mi se da je to negdje oko 11 ili 12% će sredstava u odnosu na podignuti kredit. A ili 6,60 na cjelokupni iznos kojega mora dužnik vratiti banci.
Hvala. I još jedna replika Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Uvaženi zastupniče gospodine Bačić, pozdravljam prijedlog ovoga zakona gdje se prije svega omogućuje građanima da po povoljnim uvjetima riješe svoje stambeno pitanje. Posebno pozdravljam ovu mjeru u cilju poticanja demografske obnove da se produžuje rok subvencioniranja kredita za svako rođeno dijete na naredne dvije godine, posebno za krajeve gdje se iseljava puno stanovnika kao što je Slavonija. Evo ja ću napomenuti jedan podatak za moju Brodsko-posavsku županiju. U prošloj godini je 330 učenika upisano manje u osnovnim školama, tu su izuzeti gradovi Slavonski Brod, znači i grad Nova Gradiška samo škole gdje je osnivač Brodsko-posavska županija. A u srednjim školama je to 841 učenik. Naravno da pozdravljam svaku mjeru pa i ovu gdje će se omogućiti opstanak i ostanak mladih posebice mjere evo koje su u ovom prijedlogu zakona a koje se tiču ruralnih područja i područja Slavonije gdje evo, već sam napomenula svakim danom iseljava sve više i više mladih osoba.
Hvala. Odgovor na repliku. Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolegice Maksimčuk hvala vam jer nešto sam htio reći u ime kluba i zaboravio sam reći a to sam pisao dok sam slušao izlaganja prije mene. Naime, ovim zakonom je utvrđena maksimalna efektivna kamatna stopa 3,75. Bilo je, i bilo je straha po meni bezrazložnog tijekom rasprave jutros izneseno kako će nakon 4 godine kamatna stopa onda skočiti i da može bitno porasti. Naime, ne može. Zašto? Zato što je zakon ograničen da nakon 4 godine može maksimalno 10% visine kamatne stope odnosno na 3,75 može 0,375, dakle nakon 4 godine može maksimalan stopa biti 4,13, 4,13, dakle to još uvijek je prihvatljiva kamata, bilo bi bolje da je puno manja ali ona ne može ni skočiti. Inače ja vam moram reći da osobe koje su podigli kredit prema zakonu iz 2011. godine danas imaju kamatnu stopu 2,92%, 2,92%, dakle prema zakonu koji je bio na snazi. I ja sam uvjeren da će se kroz realizaciju ovog zakona ako se ništa bitno na tržištu, na financijskom tržištu ne izmijeni da se neće povećati kamatna stopa a tim više što je ona ograničena ovim zakonom. To je važno reći. Dakle ovim zakonom je ona ograničena ona ne može ići preko 4,13. Tako da je, u tom dijelu će banke na to pristati jer će se javiti na javni poziv. Ona banka koja … [[Govornik se ne razumije.]] javi na javni poziv, koja će oglasiti APN prihvaća uvjete ovog zakona i ne može onda nakon 8 godina reći e sada se promijenilo stanje na tržištu, Hrvatska je rizična država, sada ćemo ići na 8%. Ne može jer ti si se 2017. godine obvezao na kamatnu stopu od 3,75 koja nakon 4 godine može samo rasti još 0,375. I to sam htio reći samo nisam u ime kluba to sam ispustio. Hvala.
Hvala. Sljedeći klub je Klub zastupnika SDSS-a, zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se potpredsjednice Hrvatskoga sabora, gospodine ministre sa suradnicima. Ja ću reći stav SDSS-a o ovome prijedlogu Zakona o subvencioniranju stambenih kredita. I naravno nisam financijski stručnjak kao kolege koje su vrlo kompetentno razgovarale o financijskim aspektima ovoga zakona i neću ulaziti u rizik te zone ali ću govoriti, pokušati govoriti sa pozicija kluba koji ima određena iskustva jer predstavlja populaciju koja je vrlo loše prošla u provođenju stambene politike proteklih godina prema kojima je bila jedna konzistentna politika da im se treba oduzeti stanovi, odnosno oduzeti stanovi bivšim nositeljima stanarskog prava. I o tome ću nešto kasnije govoriti. I upravo i zbog toga osjećaja straha i osjećaja ostanka bez stana kao životnog egzistencijalnog prostora mi podržavamo ovaj koncept. Podržavamo svaku ideju koja kaže da treba razgovarati o jačanju stambene politike jer svaka država, moderna država ili manje moderna država koja želi da se približi građanima a ne nekakvim prvenstveno korporativnim kapitalima itd., nego dakle građanima mora imati vrlo razvijenu socijalnu, zdravstvenu politiku, obrazovnu politiku i stambenu politiku. To su nekakvi elementi prema kojima država manifestira odnos prema svojim građanima. Dakle, u ciljevima je predlagatelj ovdje definirao, a ciljevi su jasno sasvim realni, objektivni, konkretni i pošteni zaustaviti iseljavanje, povećati demografski natalitet. E sad, kada bi ovo bila čarobna formula da Osječana ne bi bilo više u Dublinu nego na korzu u Osijeku, onda bi ovo bila izvanredna čarobna formula. Međutim, moje viđenje, odnosno naše viđenje stambene politike je takvo i mislimo da stambena politika je samo refleksija mnogih faktora u društvu. Između ostaloga prije svega refleksija dobre ili loše radne politike, jer vi ne možete očekivati da će netko konzumirati mogućnosti subvencioniranja iz ovog zakonskog prijedloga ukoliko nema posao, ukoliko je taj posao definiran kao rad na određeno vrijeme, pa mu se svaka tri mjeseca prekida radni odnos. Jasno da on ne može onda biti interesantan za banku, nije bonitetan. I jasno da u takvim situacijama kad mladi ljudi rade i to što rade, rade na način da nemaju redovitu plaću ili da im poslodavac plaća minimum a ono ispod minimuma mu daje na crno. Dakle, to nisu pretpostavke sa kojima se može konzumirati ova zakonska povlastica. Zato i kažem da realna politika stabilna na koju vi želite utjecati vrlo dobro sa ovim zakonskim prijedlozima će biti predinspodirana sa nizom drugih stvari u društvu koje naravno nije vaša zona djelovanja ministarstva. Elementi koje ste ovdje predložili poput trajanja ove beneficije na četiri godine, kamatna stopa 3,75, polovina rate otplaćuje država itd. Bonus od jedne godine za invalide preko 50% ili za svako rođeno dijete bonus od dvije godine su stvar koju mi možemo podržati, vrlo dobro osmišljen jedan koncept. I mi ga podržavamo, ali ću ja ovdje ipak reći nekoliko naših razmišljanja vezano za sam model. Mi mislimo prije svega da su diskutabilni kao što su neke kolege to na početku i rekli, sami kriteriji kako će se konzumirati ta povlastica subvencioniranja kredita od strane korisnika. Kriteriji su ovdje postavljeni jasno. Dob je 45 godina maksimalna. Mladi bračni parovi, samci. Valjda se time želi stimulirati činjenica da će ako dobiju stan onda će valjda i lakše naći partnera ili ne znam i da se ne smije imati nekretnina u vlasništvu osim jedne nekretnine koja se mora prodati ukoliko se želi kupit veća nekretnina. To govorim zbog javnosti da bi znala otprilike koji su kriteriji i tu sad po nama nastaje jedan vakuum koji trebate vi doraditi. Dakle, metodologija kako se dolazi u konkurenciji kako se dolazi do pozicije da bude, da ta subvencija bude odobrena nije dorečena. Kolege su rekli da je to princip tko prije djevojci njegova djevojka, jer start je od onog trenutka kad se objavi u javnim glasilima početak trajanja otvorenog natječaja. I ukoliko je to tako onda to nije dobro. Takva brza prijava ne ovisi o kvaliteti čovjeka nego, odnosno korisnika toga kredita, nego će favorizirati po našem mišljenju one komitente, one zainteresirane mlade ljude zainteresirane za kupovinu stana koji će taj posao lakše riješiti sa bankom. Dakle, oni koji imaju atraktivniju nekretninu, koja je za banku atraktivnija u smislu stavljanja hipoteke kao garancija otplate. Oni koji imaju jači bonitet u smislu da imaju atraktivni posao ako se radi o korisniku koji radi u državnoj službi, koji ima osiguran posao. On će sigurno biti za banku interesantniji čak nego i saborski zastupnici. Da kažem da mi kao zastupnici teško možemo dobiti stambeni kredit jer radimo na određeno vrijeme. Poslije isteka mandata banka vama, s vama neće razgovarati. Ali ukoliko sam recimo nekakav činovnik u javnom sustavu ja sam za banku interesantan. Prema tome i tko prije riješi sve te, ukupno riješi te papire taj će prije doći na red. Dakle, podnijet će i on će biti favoriziran na nekakav način. I mislimo da taj kriterij treba možda na neki način pojačati i očekujemo da ministar svojim pravilnikom tu nekakvu prazninu i popuni. Isto tako, imamo činjenicu da je limit za subvencioniranje kupovine nekretnine na kredit do 100 hiljada eura. Dakle, ako netko kupi nekretninu preko 100 hiljada eura onda taj dio mu se ne subvencionira. E sad se postavlja pitanje opet mislim da će takav kupac biti interesantniji za banku, da će on biti od strane banke favoriziran, kreditora biti favoriziran jer nije banci svejedno da li ćete vi dići kredit za nekakvu garsonijeru ili ćete dići za neku nekretninu koja ima tržišnu vrijednost 200 hiljada eura. I postavlja se uopće jedno socijalno pitanje, da li ljudima koji su se odlučili da kupe nekretninu preko 100 hiljada eura treba ova vrsta subvencije? Ja mislim realno da ne treba. Netko tko ima hrabrosti, koji ima posla, koji ima nekakvu, koji ima tako siguran posao, dobro plaćen posao, koji može vraćati investiciju kredita od 150 hiljada eura mislim da ne treba stavljati u ovu kategoriju subvencioniranja. Ona treba da bude socijalna kategorija i stimulativna kategorija za one kupce koji su do ne znam nekakvih srednjih vrijednosti poput dvosobnog stana od 50 hiljada eura. To je naš, to je naše mišljenje. Sljedeća stvar koju želim ukazati jeste faktor financiranja cijelog ovog projekta. Već su ovdje kolege rekle, ja ću ponoviti. Mi smo imali jednu izvanrednu mjeru koja je bila trajnog karaktera, bila je mjera oslobađanja od poreza na prvu nekretninu. Izračunato je da je očekivani prihod države sa dakle ukidanjem te mjere oslobađanja od poreza na prvu nekretninu, država bi zaradila negdje oko 115 milijuna kuna. Ovim zakonom kojim mi sad želimo subvencionirati hiljadu stambenih jedinica država ulaže u taj cijeli projekat 17 i pol milijuna kuna. Dakle, mi smo definitivno jednu trajnu mjeru koja je imala jedan stimulativni, trajni karakter zamijenili sa jednokratnom mjerom koja će u fiskalnom, nekakvom financijskom smislu je znatno bagatelnija, znatno manja, imat će manje učinke. Zato je prijedlog naš da se sredstva koja su prihodovana upravo od ove trajne mjere koja se uprihoduju time što smo ukinuli porez na prvu nekretninu i stvorili nekakvu masu od stotinjak milijuna kuna da se ta sredstva onda trajno ulože i u ovu mjeru u ovaj zakonski prijedlog i da onda ovo subvencioniranje ne bude jednokratna stvar nego da bude jedan trajni posao, a to onda po nama ima nekakvu logiku. Za nekakvu našu komparaciju treba reći da je prihod od poreza na kupovinu od ovih tisuću stambenih jedinica država će jer će se morati platiti porez pošto nema oslobađanja od poreza, država će zaraditi novih 90 milijuna kuna, a ponavljam opet u cijelu ovu stvar je investirala 17,5 milijuna kuna. Dakle ovom mjeru će država u financijskom smislu zaraditi, a između ostaloga nema tu šta kriti, šalje se ovog trenutka i vrlo interesantna predizborna poruka. Treća stvar koju bih ja želio da ovdje kažem koja je nama ostala sa jednim upitnikom jeste vrlo bitna, cijeli posao vodi APN, Agencija za promet nekretnina i to je jedan krupan posao koji ovom zakonom mi njima dajemo, oni trebaju voditi sve te poslove, oni trebaju procjenjivati ugovor, da prate izvršenje tih ugovora, načine plaćanja itd. i postavlja se pitanje da li APN ovog trenutka kapacitiran da radi taj posao, da provede ovaj zakon. S obzirom na činjenicu da je ovdje mogu reći da APN radi dakle otkupljuje nekretnine po nalogu Državnog ureda za stambeno zbrinjavanje i mi imamo podatak da još uvijek negdje oko tri tisuće stambenih jedinica APN nije otkupio. Postavljam pitanje kako će raditi APN još dodatni posao od praćenja ovih nekakvih novih tisuću kreditnih aranžmana. Ja mislim da APN ovog trenutka nije kapacitiran za takav posao. I konačno nešto o stambenoj politici bih rekao, dakle ovo je dobra mjera ali po nama je na neki način ona vatrogasna, nju bi trebalo dakle stambenu politiku bi osim POS-a i stambene štednje trebalo upotpuniti sa još nekakvim dugoročnijim mjerama ako želimo imati jednu ozbiljnu razvojnu stambenu politiku. Ja ću samo napomenuti neki ozbiljni političari su svojevremeno govorili da stambena politika iz bivšeg sistema je nakazna, ali ja ću ovdje podsjetiti da je u tom periodu RH takvom stambenom politikom izgradila 393.242 društvena stana i da je tada postojala jedna paradigma, jedna koncepcija da svaki građanin ima krov nad glavom. To je suština stambene politike države koja ima viziju u svemu tome. Ti naravno stanovi su otkupljeni, otkupljeni su kakvi su propisi tad bili po 10 do 15% tržišne vrijednosti u dugoročne obroke otplate uz mnoge popuste itd. A ugledni profesor Bežovan je napravio jednu statistiku gdje je rekao da je '91. godine iz te kategorije stanova otkupljeno negdje oko 250 tisuća stanova što je ukupno 63% stambenog fonda, a 2004. je otkupljeno 317.831 tzv. društveni stan. Dakle to je jedna masa koju je trebalo na neki način stvoriti. Zašto ja to govorim? Govorim zato što postoji kategorija ljudi bivših nositelja stanarskog prava koji danas 2017. godine nisu riješili činjenicu otkupa tih stanova. Nisu riješili zbog toga što im to nije omogućeno, a nisu riješili ni zbog toga što je cijena koja im je sada ponuđena vrlo visoka. Dakle etalonska vrijednost otkupa tih stanova se kreće negdje oko 900 eura po kvadratnom metru. Dakle oni bi morali za stan od 50 kvadrata dati negdje oko 45 tisuća eura. Danas ljudi bivši nositelji stanarskog prava koji traže da otkupe taj stan pod tim uvjetima ga mogu otkupiti sa svim bonusima, umanjenjima itd. ta etalonska vrijednost se spušta na nekakvih 650 do 500 eura što je danas i što je još uvijek vrlo velika cijena s obzirom da su ti ljudi neki čak i nisu izlazili iz svog stana cijeli svoj život, s obzirom da su oni taj stan gradili na način što je nekada postojala štednja, dakle tada su ga isfinancirali i sada ponovo te iste ljude teretimo i tražimo od njih da po ovako velikoj etalonskoj cijeni otkupe stanove. Dakle i to je stvar koja nije dobra. I zato bih ja sugerirao ministru jer to je isključivo kompetencija vašeg ministarstva da razmisli o tome da se ovaj etalonska vrijednost korigira i da omogućimo da u nekakvom brzom periodu ti ljudi dođu u priliku da otkupe stanove jer ću vam reći da ima takvih još negdje oko 2.760 zahtjeva. Najviše ih ima naravno u gradu Zagrebu pa ih onda ima u Splitsko-dalmatinskoj županiji, Zadarskoj 260 i Karlovačkoj 400 itd. dakle 2.760 takvih slučajeva bi trebali riješiti. Zato ja postavljam pitanje da li je pored svega posla koje radi APN moguće da APN radi kvalitetno i ovaj posao koji će dobiti sada sa ovim zakonskim rješenjem? I završit ću samo, dakle RH u svom privatnom vlasništvu po nekim podacima ima ovog trenutka oko milijun 225 stambenih jedinica, zaštićenih najmoprimaca oko 49 tisuća i podstanara 12 tisuća i po broju stambenih jedinica u svom vlasništvu RH je među prvim zemljama u EU, znači po činjenici privatnog vlasništva, što je vrlo dobro, dakle vrlo dobar pokazatelj. Mi ćemo ispred kluba SDSS-a podržati ovaj vaš zakonski prijedlog.
Hvala vam. Imamo dvije replike na vaše izlaganje. Prva je zastupnica Sabina Glasovac.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolega Horvat, izvrsno ste detektirali cijelu pozadinsku priču iza prijedloga ovoga zakona u činjenici koju ste naveli, a to je da je država uvođenjem oporezivanja prve nekretnine od 4% koja je do sada bila na snazi zaradila na mladim obiteljima i pojedincima koji ulaze u kupnju prve nekretnine 115 milijun kuna, a kada je ukidala tu povlasticu koju su imale mlade obitelji i pojedinci, onda je rekla da će kompenzirati tu štetu koja je učinjena upravo prijedlogom novoga zakona. Međutim, sada vidimo da se ne kompenzira ta šteta nego da država kroz ovo pomaganje odnosno subvencioniranje kupnje prve nekretnine vraća mladim obiteljima i pojedincima tek 17,5 milijuna kuna. Postavlja se pitanje zbog čega država nije smogla snage i umjesto ovih 1000 obitelji i pojedinaca zapravo vratila ono što im pripada pa smo danas mogli razgovarati o ovim povlaštenim mjerama za 6500 obitelji. Slažem se potpuno s vama da su kriteriji poprilično nejasni, da nije jasno kako će se utvrđivati lista prvenstva. I nikako ne bih voljela da se ova mjera zloupotrebljava i da onu tezu koju smo imali svojevremeno o 200 bogatih obitelji dobijemo kroz ovaj slučaj tisuću po nekim čudnim ili nedovoljno jasno propisanim kriterijima odabranih obitelji koje će imati sreću da im država pomaže u kupnji stana. A s druge strane je, vidjeli smo koliko obitelji i pojedinaca oštećeno, puno veći baze od ovih tisuću kojima je oduzeta mogućnost da koriste povlasticu i da budu oslobođeni plaćanja poreza na kupnju prve nekretnine. Puno je ovdje nepoznanica. Ja sam, apeliram i ovim putem na predlagatelje zakona da do drugog čitanja dobro promisle o svemu a ponajviše o tome da vrate ono što je uzeto i da ova mjera obuhvati puno, puno veći bazen od tisuću, tisuću … [[Govornik se ne razumije.]]
Odgovor na repliku.
Uvažena kolegice potpuno se slažem sa vašim tezama. Dakle ja sam ovdje rekao da su kriteriji dosta nejasni i očekujem da će predlagatelj, dakle nema razloga da to ne uradi, uzeti u obzir ove naše sve sugestije i da će još jedanput pročešljati način i definirati svojim aktima, dakle ne ovim zakonom, može se to uraditi i pravilnikom ovaj način koji će davati veću sigurnost ljudima, da će postojati nekakav socijalni kriterij pri odabiru, pri prvenstvu, odabir za subvencioniranje. Dakle, da ovi ljudi koji su spremni kupiti nekretninu vrijednu preko 100 hiljada eura a koji imaju pravo po ovom zakonu apsolutno da konkuriraju i čak da budu prvi na listi pošto su prvi podnijeli zahtjev da oni ne budu u tom prvom redu. Dakle da se prioritet stavi stvarno na one objekte koje mladi ljudi realno mogu kupiti. Ne možete očekivati da mladi čovjek kupi nekretninu od 100 hiljada eura ako nema za život itd. i boji se osnovati porodicu zbog neizvjesnosti, neizvjesnog posla itd.. Dakle ovi limitirani, ponavljam ponovno preko 100 hiljada eura se može desiti da otac u krupnom biznisu ima dvoje djece i kaže slušaj, ajde svako od vas će kupiti stan i država će vam to subvencionirati, što je sasvim legitimno prema ovom zakonskom rješenju ali se postavlja pitanje da li je zakonodavac htio da postigne upravo to ili je htio da omogući mladim ljudima koji maksimalno mogu kupiti dvosoban stan da im onda pri tome pomogne. Dakle u tom smislu sam ja dobronamjerno samo predlagatelju sugerirao da cijelu tu stvar još malo pretrese. Inače koncept pomoći na ovakav način za mene je potpuno prihvatljiv.
Hvala. I Branko Grčić, još jedna replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Dakle, evo htio bih samo ponoviti, zahvaljujem i kolegi Horvatu što je još jednom to vrlo slikovito rekao, dakle ono što sam ja prethodno konstatirao. Dakle za ovih 1000 mladih obitelji temeljem ovog zakona jednokratno i sasvim selektivno se planira upotrijebiti 17,5 milijuna kuna subvencije na godišnjoj razini. A prema određenim projekcijama ukidanje olakšice za porez na promet nekretnina zapravo znači dodatni prihod za državu preko 100 milijuna kuna. I to je ono što želim još jednom podvući. Dakle, ovim modelom sasvim ograničeno i selektivno profitirati će ili dobiti nešto 1000 obitelji a tisuće drugih hrvatskih mladih obitelji neće niti imati priliku pristupiti tim subvencijama a usto će i imati ovu štetu da tako kažem od najmanje 4 tisuće eura na 100 tisuća eura kredita odnosno vrijednosti stana zbog ukidanja olakšice poreza na promet nekretnina. I to je suština cijele ove priče da Vlada nije konzistentno ušla u rješavanje ovog problema a svaki potez koji ide u tom pravcu je dapače poželjan i trebamo ga svi podržati. Ali na ovaj način ne. Ako idete toliko selektivno onda zaista i ovo što je sad kolega Horvat rekao u odgovoru na repliku onda morate uvesti dodatne kriterije. Ako je ovakva situacija, ako se ide ovako usko onda socijalni kriteriji moraju dominirati u ovom programu. Njih u ovom trenutku nema. I ja vas molim da do drugog čitanja nešto na tome napravite.
Hvala. Odgovor na repliku.
Pa uvaženi kolega Grčić, dakle podaci, ja vjerujem da su ispravni, govore da je ukidanjem poreza na prvu nekretninu se oprihoduje, stvorila se jedna masa sredstava od nekakvim 115 milijuna kuna. Kada smo razgovarali o ukidanju upravo tog, raspravljali o ukidanju te mjere nije tada bila javno rečena projekcija da će to biti toliko ozbiljan novac, rečeno je da će to biti manji novac, da je to gotovo beznačajna pomoć onima koji kupuju nekretninu i beznačajna zarada za državu. Vidimo da to nije tako beznačajna zarada. I naš upravo jeste prijedlog da ta sredstva koja su, koje je država oprihodovala time što nije ukinula, nije oslobodila od plaćanja poreza prvu nekretninu preusmjeri upravo u izvršenje ovog zakona. Tako da ova mjera subvencioniranja ne bude jednokratna mjera po ovom zakonu jer ona je koncipirana tako da se ona konzumira nakon kupovine hiljadu stanova odnosno plasiranja hiljadu kredita. Iza toga po onom sistemu gledamo reklame, do isteka zaliha. Dakle neka to ne bude do isteka zaliha, do isteka sredstava nego da to bude jedna trajna mjera koja će se financirati iz ovog dijela sredstava koje je država uprihodovala time što je ukinula oporezivanje prve nekretnine. I mislim da to ima nekakve logike i mislim da onda i ova vaša, ovaj vaš prijedlog će onda dobiti jednu pravu formu koju ste vi vjerujem sami željeli da dobije. Dakle, da ova privremena mjera iz vašeg zakonskog prijedloga subvencioniranja polovine rata da kredit bude trajna mjera, a ona se može financirati iz ovih sredstava kojih sam rekao, a koje država sad namiče od naplate poreza na promet prve nekretnine. Hvala vam.
Hvala. Sljedeći klub je HNS, HSU zastupnica Božica Makar.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani predstavnici Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja. Mi u HNS-u uvijek se načelno protivimo kratkoročnim mjerama, a upravo se ovdje radi o kratkoročnoj mjeri jer ona prestaje važiti 2021. godine. Limitirana su sredstva, 1000 kredita je procijenjeno da će biti u tom periodu. Smatramo da smo imali dobru mjeru kad je bilo oslobađanje od plaćanja poreza na nekretnine. Ona je obuhvaćala daleko širi krug ljudi. Međutim, ovdje je procijenjeno od vladajućih da se ide u izradu novog zakona, da se treba pomoći, da ona nije bila dovoljna i da nije stimulirala mlade da ostaju u Hrvatskoj. I kao glavni razlog navodi se da je to upravo jedna od značajnih demografskih mjera. Mi smatramo da nije to tako, jer zamislite sad tko odlazi iz Hrvatske? Odlaze oni koji nemaju zaposlenje, čije su plaće tako male da ne mogu pokrivati svoje osnovne životne potrebe, da nemaju za zasnivanje obitelji i oni odlaze. Da li će oni moći kupiti stan ili kuću uz ovakve uvjete? Neće sigurno. I ono što još tu imamo kome se ovdje pogoduje? Pogoduje se bankama, jer se striktno veli kredit, subvencioniranje kredita. Ne navodi se neka druga mjera, neka druga pomoć, nego kredita. Znači, prvi i osnovni uvjet oni koji imaju dobra, sigurna primanja ti će moći podići kredit, pomoći će država, banke da dobe svoje kamate a oni svi ostali koji su navedeni da upravo zbog njih radimo ovaj zakon i da dajemo taj prijedlog zakona o subvencioniranju stambenih kredita oni od toga neće imati puno ili ništa. I opet se vraćamo na ono što je to vlasništvo. Što je to vlasništvo nekretnine koju ovdje stimuliramo i što ističemo? Evo kolega Horvat je naveo da smo mi prvi u Hrvatskoj po vlasništvu nekretnina, a upravo uvođenjem poreza na nekretnine naglašavali smo da smo stvarno specifični i da je štednja naših građana bila u nekretninama ne u novcu, ne u obveznicama, ne u dionicama nego u nekretninama. I mi sad uvodimo oporezivanje tih nekretnina i tu imamo sasvim jednu drugu priču da bi ovdje upravo stimulirali vlasništvo kao jedini oblik zadržavanja tih mladih ljudi tu na našem području. Dakle, ne govorimo da će to biti izgradnja stanova iz određenog fonda, pa najam tih stanova ili neki drugi prihvatljiviji način, nego upravo stimuliramo vlasništvo. I ako već želimo ovaj zakon, ako želimo pomoći tim mladim ljudima da riješe svoje stambeno pitanje govorimo najviše i o ruralnim područjima, govorimo o tome gdje ima na stotine praznih kuća. Pa između ostalog ima i praznih kuća od roditelja koje se nasljeđuju, međutim za te objekte neće se moći koristiti ovi krediti. Dakle, za to da ako netko naslijedi tu kuću da se može vratiti, da može promijeniti krov, da može urediti zidove, da može kuću dovesti u stanje da u njoj može stanovati. Jer u članku 7. piše da subvencioniranje kredita koje građanin uzima od kreditne institucije za kupnju stana ili kuće, odnosno gradnju kuće radi rješavanja stambenog pitanja. Dakle, ovdje se ne smatra da netko rješava svoje stambeno pitanje ako nasljeđuje derutnu kuću i u kojoj ne može stanovati ali uz određeni iznos on je može privesti da bude podobna za stanovanje. Dakle, predlažem ako već idemo rješavati taj problem da onda uzmemo one stambene kredite kao što ih definiraju banke, jer banke isto imaju i smatraju da stambeni kredit i kredit koji služi za uređenje kuće a ne samo za kupnju kuće ili stana ili izgradnju. Hvala lijepa.
Hvala vama. Kolega Bunjac, izvolite.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Uvažene kolegice i kolege, nastavljamo sa radom plenarne sjednice. Replika, uvaženi kolega, profesor Branko Grčić. Izvolite.
Hvala uvaženi gospodine potpredsjedniče Sabora. Pa ovaj put jedna tehnička primjedba, ne znam da li sam u pravu čak. Kolegica malo prije u svom obraćanju je rekla da ova zakon zapravo završava svoju funkciju 2021., tako je napisano negdje u prijelaznim odredbama. Međutim, pitam se, dakle ovo je čisto retoričko pitanje za vas, zakon bi morao bit na snazi dok god se isplaćuje iz proračuna neka subvencija. Inače ne znam kako će se u proračunu rezervirati sredstva ako se ta sredstva neće vezati na određeni zakon. A 2021. definitivno zakon ne može prekinuti sa svojim važenjem jer će isplate biti '18., '19., '20., '21. pa onda još za dijete jedno, dijete drugo, za invalide dodatno itd., itd.. Prema tome, morate malo to sigurno korigirati sa tehničkog aspekta to ne stoji. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Grčiću. Replika je bila na izlaganje kolegice Makar. Budući da kolegice nema prelazimo dalje na raspravu. U ime Kluba zastupnika Socijal-demokratske partije, uvaženi kolega Boris Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice iz ministarstva graditeljstva. Evo danas smo dosta govorili o pitanju stambene politike i načina rješavanja kroz određena zakonska rješenja. Tako da bih ja nekako probao nekako sažeti danas dosta otvorenih pitanja. Svi smo mi tu da podržimo nekakve mjere koje će spriječiti, spriječiti odljev mladih ljudi u inozemstvo i koji će spriječiti daljnje iseljavanje, poboljšati natalitet. I onda se sada postavlja pitanje da li je samo ovaj jedina mjera će za to biti dovoljna. Ne sumnjamo u dobre namjere Vlade da kroz ovaj zakon to pokušaju ostvariti. Ja ću samo ovdje nekoliko pitanja koje smo i danas se ovdje zapravo čulo i kroz same replike i kroz izlaganja svojih kolega je pitanje kriterija. To je ono što danas nas sve ovdje dosta mučilo po pitanju kriterija, koji, po kojim uvjetima može dobiti ovakav oblik subvencioniranog kredita i odnosno dobre određene pomoći od strane države i da li je to na jedan jasan i transparentan način predstavljeno ili idemo nekako definiralo se da toliko sredstava ima u proračunu. Pa to, koliko sam ovdje razumio to je 17,5 milijuna ali polugodišnje, znači ovdje ukoliko govorimo o godišnjem iznosu oko negdje 35 milijuna kuna, znači u tom nekakvom razdoblju negdje 130, 140 milijuna kuna i postavlja se pitanje da li je to dovoljno da bi se zaustavio jedan proces iseljavanja i da li će na takav način ovaj dio stambene politike zaustaviti taj dio. Znamo da se i kroz druge zakone odnosno i kroz druga područja definira polazim od stambene politike, znamo da je to i o Zakonu o stambenim štedionicama gdje također država negdje oko 50 milijuna kuna godišnje subvencionira oblik stambene štednje i oblik, na takav način, takav način i štednje, takav način rješavanja stambenog pitanja. Pa su tu tzv. POS-ovi stanovi, pa sada ovaj oblik financiranja, subvencioniranja tih stambenih kredita. Tako da ovdje na i kroz zakone a i na tržištu postoje različiti oblici stimuliranja ali prvenstveno vlasništva. I to je ono ovdje otvoreno pitanje a znamo da nam sljedeće godine dolazi porez na nekretnine, znamo da će to biti izvor prihoda lokalne zajednice. Znamo da smo i prije nekoliko mjeseci mijenjali i poreznu politiku gdje su se ukidale određene olakšice za prvu nekretninu. I tako, dosta se o tome priča. Znamo da i cijene tržišta stanova u Hrvatskoj su 2005., '04., do 2008. napuhale taj balon. I zapravo da je Hrvatska imala krizu, nije imala krizu bankarsku krizu kao što su imale SAD, kao što je imala Velika Britanija nego je imala krizu napuhanog balona, nekretninskog balona gdje su svi zapravo u tome dijelu sudjelovali, banke i financirali i da su cijene tržišta nekretnina vrtoglavo rasle i da jednostavno cjelokupni sustav koji je to trebao financirati jednostavno nije bio podoban za to financiranje. I kada se dogodila prva kriza, ova šestogodišnja recesija u kojoj smo bili, zapravo da je bila prvenstveno posljedica cjenovnog balona koji smo imali u tržištu nekretnina i gdje građani ne samo da su imali u tržištu nekretnina i gdje građani ne samo da su imali valutni rizik, kamatni rizik nego su imali i rizik pada vrijednosti nekretnina. Postoje određene studije relevantnih institucija koje zapravo govore s obzirom na dohodak koji imaju građani određene zemlje koliko bi se trebale kretati te cijene nekretnina. I kada su analizirali Hrvatsku vidjeli su da se zapravo nalazimo u jednom području vrlo visoke precijenjenosti nekretnina. Znači, ovdje se govori negdje oko 1100 eura po metru kvadratnom u uvodu, negdje od 1500 na Jadranu i tako na različitim dijelovima, u Zagrebu negdje 2000. Međutim, ta studija je pokazala za zemlje dohotka kao što je Hrvatska da jednostavno stanovništvo nema tolikog svog dohotka da može otplaćivati tako visoku cijenu nekretnine da bi rješavala svoje određeno stambeno pitanje. Pa su nas negdje svrstali da bi nekakva realna tržišna cijena nekretnina u Hrvatskoj, da bi s obzirom na dohodak koji ostvarujemo, s obzirom na dohodak koji imamo velika većina građana, a znamo da je prosječan dohodak u Republici Hrvatskoj nije 5500 ili da je to određena aritmetička sredina koja pokazuje zapravo, ne pokazuje baš pravu sliku dohotka u Hrvatskoj, nego da je to puno niže. I to su oni podaci iz Porezne uprave koji su pokazali da skoro 70, 80% ljudi u Hrvatskoj što se tiče njihovog dohotka se nalaze negdje, do negdje tri i pol do četiri tisuće kuna. I kada uzmete cijenu nekretnina, a da bi rješavali određeno stambeno pitanje neki izračuni su bili da bi negdje od 800 do 900 eura po kvadratu u Hrvatskoj bila nekakva cijena gdje bi se kada se to upari sa dohotkom, da bi to negdje bilo, moglo biti izdržljivo za građane da uredno otplaćuju svoje stanove. I zamislite, ovdje danas govorimo o 1500, znači duplo više nego što je procjena da hrvatski dohodak, prosječnog hrvatskog građanina može to otplaćivati. I onda je normalno da Vlada, a tu nisu uključeni rizici, valutni rizici kao što je bio valutni rizik švicarskog franka. Nije uključen čak ni kamatni rizik što je vrlo dobro ovdje plastično prikazao kolega Lovrinović šta znači ako financirate svoju stambenu nekretninu sa 2% kamate, šta znači ako sa 6% i pogotovo ako je to u različitoj valuti. I cjelokupni rizici poslovanja, to smo više puta govorili, cjelokupni rizici stambene politike u Republici Hrvatskoj i valutni rizik i kamatni rizik i rizik pada vrijednosti nekretnina jer vama zapravo je ta nekretnina jedina služi kao određeni koleteral. Jer kada tu nekretninu ne možete jednostavno vratiti, banka vam je računa po vrlo nižoj toj cijeni zapravo se nalazi na građanima. Nalazi se, znači svi rizici upravljanja koju bi zapravo banke trebale financirati, cjelokupna i bankarski sustav i monetarna politika nalazi se na teret građana, a mi pokušavamo određenim interventnim mjerama a ovo je jedna od tih mjera utjecati da bi se ta određena stambena politika dovela na nekakvu ravnotežu iznivelirati. Znači da će biti vrlo teško i ovim zakonom, iako kažem ne sumnjam u intenciju Vlade da se bavi tim pitanjima. Ukoliko istinski ne rješavamo ova pitanja, a to su prava pitanja tržišta nekretnina kako se to financiralo, pod kojim uvjetima. I gledajte, to je jednostavno tako bilo. Znači nismo nešto naslijedili da smo mi to izmislili. Tako je to postojalo i u Sjedinjenim Američkim Državama u Velikoj Britaniji, brojnim europskim zemljama kada se to dvije tisuće tamo treće, četvrte počelo graditi, počelo financirati građevinari su jako puno i napravili tih nekretnina. Velika je bila pomama za stanovima, bankari su formirali takve modele koji su mislili da su održivi, ali se pokazalo kod prve krize da ti modeli nisu održivi. To se pokazalo. I onda je ponovno Vlada morala intervenirati, ne samo Zakonom o švicarskom franku, nego i drugim zakonima Vlada je morala intervenirati. Tako da ovo pitanje vlasništva, a znamo da je Hrvatska negdje preko 90% da volimo imati određene nekretnine, da je to jednostavno naša tradicija. I treba se početi otvarati pitanje tržišta najma što je ovdje kolegica Mrak-Taritaš zapravo počela govoriti. Znači, puno šire pitanje treba gledati nego samo određeni ovaj dio zakona koji po meni kažem vam otvoreno odrađene su vrlo korektno pogotovo što se tiče kamatne stope da ste limitirali negdje na 3,75. Ali kao što je rekao kolega, bilo bi dobro da se taj dio fiksira. Zašto? Jer ako znamo, a to često nam govore i bankarski i iz HNB-a da je cijena, dugo vremena cijena nije mogla biti niska zato što se kao eto država skupo zaduživala. To je dugo bila mantra koja se pojavljivala u javnosti. Ne može se dati građanima jeftinije, ali eto država se zadužuje po 6, 7%. Evo nedavno je bio kolega ministar Marić obavio transakciju vezano za euro obveznice. Nikad jeftinije zaduživanje što se tiče države, negdje od 2 do 2 i pol posto. I sad se postavlja pitanje kako te kamatne stope što su cijelo vrijeme govorili da je tu uključen rizik države ne padaju kamatne stope pogotovo na stambena pitanja, pogotovo ako znamo da najveći dio novaca koji se zapravo u bankama koji se nalazi kao izvor plasmana su zapravo štednja hrvatskih građana na kojih se plaća od 0,5, od 0 do 0,5% kamatne stope. Znači i u ovome slučaju ako je kamata 3,75 kao eto banke će izaći u vrlo, kao u povoljno krenuti prema građanima oni na tome sigurno imaju maržu od 300 svojih poena, odnosno negdje 3% zato što su izvori vrlo niski. Tako da na ovome pitanju se postavlja pitanje definiranja i same kamatne stope, a ovdje smo zapravo kolege iz SNAGA-e su definirali što je to kamatna stopa i na koji način se ona formira i da li će na ovaj način se postavila određena granica. Međutim, mislim da tu ima puno više prostora da ova kamatna stopa ima prostora i mora biti fiksna, minimalno znači fiksna mora biti, mora biti hrvatska kuna to smo govorili. Jer ako Vlada financira sa kunama, sufinancira ovakve projekte oni bi trebali biti kunski, pa da tu pokažemo na taj način da se i nacionalna valuta na taj način favorizira. Ovdje se otvorilo pitanje, regionalno pitanje ovakvih stambenih nekretnina i financiranje velikog broja hrvatskih građana koji ne žive hajmo reći samo u Zagrebu. I tu bi trebalo otvoriti određeno pitanje da li financirati. Kažem vam kod ovih kriterija, ne znam dvije ili tri nekretnine koje se nalaze u Slavoniji ili nekakvim drugim područjima ili financirati jednu nekretninu od 1500 eura koja se nalazi u Zagrebu. Tako da mislim da bi ovi dodatni kriteriji, da li će oni definirati se kroz pravilnik ili određenih podjela toga novca koji slažemo se da će dobro doći onome koji krene u određeni dio stambene politike, ali kriteriji su ovdje jako bitni. Znači nije ovdje upitna ni određeni dio novaca, kamatna stopa, određeni dio ročnosti u tom dijelu pogotovo ako ćemo definirati da su ona kunska i da je ona fiksna, međutim kod definiranja kriterija i regionalna prisutnost smatram da je više kada se pokušava vidjeti odakle najviše dijela mladih ljudi odlazi, odlazi upravo iz Slavonije ili iz tih određenih područja koja nisu dovoljno razvijeni. Tako da tehnički uz ova pitanja što je i moj kolega Grčić definirao vezano za ukidanje olakšice također je jedno određeno pitanje koje se vidim ovim sad pokušava kompenzirati, međutim šire je pitanje stambene politike i politike definiranja opstanka je puno šire pitanje, a ne definiranje samo kroz ovakve zakone jel smatramo, a kažem to su i studije pokazale da duplo veću cijenu nekretnine za stambena pitanja plaćamo nego što bi to trebalo po našem dohotku tako da ovakve određene intervencije će biti kratkotrajne. Postavlja se također pitanje neiskorištenih nekretnina i neiskorištenog velikog broja opticaja nekretnina koje se nalaze u bankarskim bilancama. Dugo vremena bankari su govorili da oni u svojim bilancama nemaju veliki udio nekretnina, a kasnije se ispostavilo da je bilo jako puno i nedovršenih stanova i stanova koji nisu puštali na tržište zato što jednostavno nisu htjeli ispod određene razine cijene izlaziti s tim nekretninama na tržište, a tu je u konačnici pitanje i HNB-a koja je dugo vremena znamo od 2009. godine i njihovom politikom rezervacija na te određene nekretnine taj balon je dugo vremena ostajao napuhan. Tek kada su dodatnim intervencijama HNB-a na rezervacije na određeni dio nekretnina taj dio balona će se pomalo ispuhivati. Tako da su realno stanje stvari na tržištu nekretnina smatramo da bi se trebalo smiriti, da se trebaju definirati koje su to stvarne cijene i zaštititi građene. Ne samo kroz valutni rizik, kamatni rizik, rizik pada vrijednosti nekretnina nego da se otvori i pitanje najma, da sufinanciramo i najam jer na taj način se definira i mobilnost mladih ljudi jeli vlasništvo u konačnici, a vidjet ćete sljedeće godine kada dođe porez na nekretnine vlasništvo će postati teret, zato što ćete morati plaćati u tome dijelu dodatne izvore i ukoliko ne budete imali dovoljno pokrića za tu nekretninu također se može stvoriti određeni problemi. Znači što se tiče tehnički zakona i namjere smatramo da je to korektno, međutim što se tiče kriterija svakako se nadamo do drugoga čitanja da će Vlada malo bolje pojasniti na kojim načinima će netko dobivati taj novac, da ne bude ono najbrži prst pa prvih tisuću koji dobije, a ovi koji kasnije nisu uspjeli realizirati ta svoja da jednostavno gledaju taj pitanje. I ono uvijek za šta se zalažemo je da se ide puno šire, da se ide sistemskim pitanjem pa rađe možda određenim poreznim olakšicama kada imate stan da imate poreznu olakšicu na kamate pa da vam taj dio služi to je prije bilo da vam taj dio porezne olakšice služi kada plaćate na stambenu pa da se koristi za sve građane u Hrvatskoj, a ne samo za ovih tisuću. Tako da više smo za nekakva cjelovita rješenja pogotovo da je ovo pitanje stambene politike definiraju više zakona i ovo će biti jedan dodatni zakon koji nažalost bojim se da neće rješavati probleme odlaska zato što suštinski ne rješava probleme, a to je vrlo visoka cijena još uvijek cijena kvadrata u Hrvatskoj s obzirom na razinu dohotka koji hrvatski građani ostvaruju. Znači do drugog čitanja ukoliko se ovi kriteriji poboljšaju razmislit ćemo, za sada smo suzdržani isključivo zbog načina i transparentnosti kako će se ovaj zakon primjenjivati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Borisu Lalovcu na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika, prva se za repliku javila uvažena potpredsjednica Hrvatskog sabora gospođa Milanka Opačić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Lalovac govorili ste o tome da je potrebna sustavna politika u stamenom zbrinjavanju, a ukoliko želimo doista u demografskom smislu nešto napraviti žao mi je što je ova Vlada odustala od projekta najma stanova jer je on bi puno povoljniji za naše građane, posebno one koji su niske platežne moći. Moje pitanje, ako imate dvoje ljudi koji imaju minimalnu plaću, kako će vraćati ovu ratu kredita? Nikako. Nakon četiri godine ti ljudi nemaju šanse više vratiti kredit. Prema tome, ako je ovaj zakon namijenjen za one koji su platežno sposobni, onda nismo baš napravili puno i nismo dobro ciljali. S druge strane govorilo se danas ovdje i vi ste spominjali prostore na kojima se ljudi pojačano iseljavaju, dakle Slavonija, Lika prostori koji su nam poluprazni, moje pitanje je zbog čega bi neko išao zadužiti se kreditom da bi kupio kuću u Lici ili u Slavoniji? Niti ima posla i ako ga dobije to je mizerna plaća. Dakle ono što moramo raditi to je rješavati problem u paketu, mora se osmisliti i širenje nekakvih gospodarskih aktivnosti, otvaranje radnih mjesta da bi ljudi imali prvu predispoziciju da bi uopće žele otići tamo. Pa ne odlaze Slavonci i Ličani zbog toga što im eto tako baš mi se ne da živjet tamo. Nije, odlaze zato što nemaju posla i koji ga imaju primaju nažalost niske plaće, primaju minimalce. To je ono na čemu moramo raditi inače će ovaj zakon doista postati samo problem i teret ljudima. Stanovi koji su napravljeni prvi u Zagrebu za vrijeme mandata naše vlade koje je vodila ministrica Mrak Taritaš su nažalost prodani u zadnjih sedam, osam mjeseci što je bilo pogrešno. Dakle to su stanovi koji su mogli koristiti za najam, tako je bilo namijenjeno. Ukoliko ljudi imaju poslije mogućnosti mogli su te stanove otkupiti, ali kada ih ovako gurate u kredit u zaduženje gdje nakon četiri godine ostaju ustvari bez obzira na istu kamatu. I ja imam kredit 20 godina za kuću 7% kamate i još uvijek ga nisam otplatila 3,5 tisuće kuna rata. Ja vas pitam kako će to otplaćivati netko tko ima još jedanput ću reći 2.600 toliko primi na ruke onaj ko prima minimalnu plaću. Zar ti ljudi nemaju pravo na svoju obitelj?
Zahvaljujem uvaženoj potpredsjednici Hrvatskog sabora gospođi Milanki Opačić na replici. Odgovor uvaženi kolega Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepa kolega potpredsjedniče. Pa evo da dobro ste definirali, odnosno objasnili da ljudi koji imaju nizak dohodak a nažalost vrlo veliki broj hrvatskih građana ne može uopće doći do onoga prosjeka plaće koji je prema izračunu Državnog zavoda za statistiku u Hrvatskoj i na omjer njihovog dohotka i opterećenja na njihovu plaću u odnosu na cijenu kvadrata da je vrlo visoka. I ovdje nismo, znači onaj koji je riješio svoje stambeno pitanje kroz ovaj zakon, znači on je morao zadovoljiti kreditne uvjete mimo ove subvencije, je li tako? Znači on će doći u banku, banka će mu reći, on će dati svoje isplatne listiće, on će mu reći, da ti zadovoljavaš kredit da možeš dobiti stan, e onda na to dobiva određenu stimulaciju i subvenciju. Šta se oni koji uopće ne mogu pristupiti i ne mogu uopće riješiti svoje elementarno pitanje, a smatramo da vlasništvo pogotovo u budućnosti zato što će doći i porez na nekretnine, zato što zapravo i razvijene zemlje, Njemačka, Švicarska bježe iz vlasništva, bježe iz vlasništva. Ako vidite Švicarska čini mi se da samo 30 do 4'% nekretnina im se nalazi u vlasništvu. Nijemci 50 o 60%, jedina smo mi i Rumunjska preko 90%, jedino smo mi i Rumunjska preko 90%. Jer onda taj dio opterećuje ne samo i održavanje sustava. Onda imamo, kasnije šta imamo problem? Imamo problem održavanja same te nekretnine nakon 10, 15 godina a pogotovo ako znamo da su cijene nekretnina nažalost napuhane, nažalost napuhane su s obzirom na razinu dohotka koji hrvatski građani ostvaruju. I ovakve kratkoročne mjere nažalost neće dati onaj efekt koji Vlada očekuje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lalovcu na odgovoru na repliku. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Uvaženi kolega Lalovac, pa nije mi jasno kakav je to Vlada koja tobože nudi subvencioniranje kredita drugima a sama nije u stanju nije vratiti svoje. Uporno se prikriva stvarno stanje deficita, govori se o ne znam 1%, 0,5%, govori se da je deficit najmanji u povijesti a istina je takva da ogromne količine kredita preko 35 milijardi kuna dolaze na naplatu i da ih država nema otkuda podmiriti i da će se morati dizati za te ogromne cifre. Cijela politika ove Vlade kao i ovaj prijedlog pokazuje da Vlada nema sustavno sistematsko rješenje. Da Vlada svim problemima pristupa kao vatrogasac koji vidi požar a ne kao mudri graditelj koji zida kuću na tvrdoj stijeni. Nažalost sudbina ove Vlade je ista kao što je i sudbina ovog zakona a to je propast i za nju i za naše građane. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na replici. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Nenad Stazić. Izvolite.
Dakle govorite o demografiji a i Vlada predstavljajući ovaj zakon govori da je ovo jedna od demografskih mjera. Kada god se govori o demografiji ja mislim da se onda besmisleno politizira. HDZ je optuživao Vladu Zorana Milanovića zbog iseljavanja, iseljavanje je za vrijeme ove Vlade još i povećano. HDZ je najavljivao hiljadu eura za svako novorođeno dijete kao demografsku mjeru, ništa od toga, čisto politikanstvo. Ja sam sam za svaku pomoć mladim obiteljima ali mislim da bi tu trebala biti postignuta dva cilja, što veći obuhvat i što pravednije. Pravedno je bilo u vrijeme kada je postojala porezna olakšica. Zašto? Jer je ona anonimna. Tko god je išao u kupovinu prvog stana od mladih obitelji, recimo od stana od 100 hiljada eura, porez je bio 5%, njemu je Vlada oprostila 5 tisuća eura, pomogla mu je sa 5 tisuća eura. Tko god to bio. Sada će to biti ograničeno na 1000 ljudi po principu utrke za zemlju na Divljem zapadu. Pa tko prvi dođe i zabode zastavicu to je njegovo. I to je nejasno, netransparentno i to je ono što mene smeta. Obuhvat je premali i neće biti povjerenja. I kada netko dobije, recimo nećak gospodina Brkića, svi će reći da je to zašto što je gospodin Brkić intervenirao. A nije, ne mora biti. Ne mora biti. Mi smo mala zemlja. Ali roditi će se sumnja i tu sumnju će biti teško izbrisati. Prema tome, ta, najgore u ovome zakonu je taj mali obuhvat, od svega 1000 ljudi a ne znamo po kojem kriteriju. Da li je to onaj koji se prvi javio, ali tko će to meni garantirati da se tu nije netko prošvercao preko veze? I zato odustajanje od poreske olakšice i uvođenje ovoga je korak unazad u transparentnosti i u povjerenju u sustav.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Nenadu Staziću na replici. I odgovor uvaženi kolega Lalovac, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Stazić, pa da, kada smo govorili o kriterijima i odnosno kako će se kasnije nadzirati, pazite u članku 31. kaže APN jednom godišnje podnosi Vladi RH izvješće o provedbi ovoga zakona. Šta znači da … [[Govornik se ne razumije.]] Vladi? Pa ovaj Sabor je zapravo donio ovaj zakon, zašto to ne bi imali vrlo jasno i transparentno da se APN, ovo izvješće od 140 milijuna kuna dodijeljenih sredstava ne raspravlja u Saboru. I imate vrlo jasno imena i prezimena onih koji su dobili taj određeni novac jer to nije mali novac, to je 140 milijuna kuna poreznih obveznika, novca. I zašto se APN Hrvatskom saboru, da sastavi izvješće, kaže ovo je tih 1000 ljudi kojim država daje pola mjesečne rate, plaćene, to nije malo, to nije malo, jer znamo danas da ljudi na tržištu još uvijek imaju kamatne stope koje su više od 5% a ovi će imati kamatnu stopu od 3,75 pa na to će dobiti subvenciju, znači imati će puno niže uvjete. I ne vidim razloga da kada je Vlada definirala takav odnos sa bankama, Hrvatskom saboru podnese izvješće i kaže, ovo je tih tisuću mladih ljudi, znanstvenika, profesora, liječnika i ovih i onih, imaju pravo vrlo jasno da kažu jer se radi o javnom novcu kojima se financira njihova obveza i tu ne bi trebalo biti nikakvog, zapravo nikakvog kasnije špekuliranja. I na taj način bi se izbjeglo da se na ovakav način stvaraju određene sumnje da li je netko dobio ili nije dobio određeni, ispod nekakvih kriterija. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lalovcu na odgovru. Sljedeći se za raspravu javio uvaženi kolega Saša Đujić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa ovo je na prvi pogled jedna jako dobra ideja i jedna dobra stvar za mlade obitelji. I ja bih volio kad bi u tu ideju mogao vjerovati, ali nekako malo sam sumnjičav prema njoj, a reći ću i zbog čega. Ja bih vjerovao da je ovo sustavno vođenje politike i da je ovo planski rađeno od ove Vlade, da je recimo prilikom traženja povjerenja Vladi ovoj sada već mogu skoro pa bivšoj Vladi bez podrške prije nekih pet mjeseci gospodin premijer u programu rada Vlade naveo da će se ići u ovom pravcu i da će ova mjera biti predložena Hrvatskom saboru. Međutim, to nije bilo tako. Tamo je bilo samo čitav niz drugih mjera prema mladim obiteljima, a nije bilo ovoga. I šta se dogodilo? Znači da vratim malo nazad vrijeme na prije dva, tri mjeseca. Dakle, prilikom rasprave o poreznoj reformi u ovome Domu kada smo mi iz redova opozicije, svi kolege ovdje ukazali na uvođenje poreza na prvu nekretninu u poreznoj reformi u iznosu od 5%, odnosno 4 jer se smanjio cijeli porez, onda je preko noći u toku ove rasprave pušten balon kao Vlada ide sa nekakvom novom mjerom subvencije kredita mladim obiteljima. Ta mjera uopće nije bila pripremljena. Na prvom sljedećem aktualcu u ovom Domu pitali smo premijera koga će ona obuhvaćat, šta će bit, koliki će bit iznosi. Nije znao odgovor, zato što je ovo rađeno kao vatrogasna mjera da nadomjesti medijski negativnu reakciju prema mladim obiteljima uvođenjem poreza na prvu nekretninu. A koje su konkretne zamjerke meni na ovu, na prijedlog ovog zakona to je sljedeće. Dakle, prvo ova mjera obuhvaća mlade obitelji i to pokazuje sad recimo zašto to nije sustavna politika, politika s glavom i repom koju vodi ova Vlada a to je da ova mjera obuhvaća mlade obitelji do 45 godina starosti. E sad, ako vam je ovdje kriterij 45 godina starosti zašto ste prilikom stručnog osposobljavanja za mlade ljude stavili granicu 30 godina. Znači, prijedlozi zakona i odluka koje donosi ova Vlada su kontradiktorne jedne drugima. Znači kada imamo subvencioniranje kupovine nekretnina onda je granica mladih 45, a kada imamo stručno osposobljavanje mladih onda je granica 30. Druga stvar, ograničenje iznosa sredstava u proračunu govori upravo ovo što kažu kolege. Ovo je mjera određena na samo, usmjerena ka samo određenom broju mladih obitelji u Hrvatskoj, dok je oporezivanje prve nekretnine bilo jednako za sve. Druga stvar, 30% subvencija će se vratiti već kroz porez na prvu nekretninu koju mlade obitelji moraju platiti. 30000 kuna ako je kredit od 100 tisuća eura, 30 tisuća kuna se vraća u proračun kroz oporezivanje. Druga stvar, ne bojim se ja ovo što su rekli kolega Stazić i Lalovac i što se ovdje govori da će to bit samo 1000 mladih obitelji. Na žalost mi u Hrvatskoj danas nemamo 1000 mladih obitelji koje mogu dobit kredit na 10 ili 30 godina od hrvatskih banaka. Nemamo ih. Tu će bit jako mali broj onih koji će ovo moći koristiti jednostavno zato što mladi ljudi u Hrvatskoj na žalost nemaju, nisu kreditno sposobni jer imaju male plaće, jer nemaju posla i to nije demografska mjera, ovo. Demografska mjera je ljudima dati posao, a onda će lako doći i ostale stvari. Što će mladi čovjek, muž i žena recimo koji rade za ukupno 5000 kuna ne mogu dobiti kredit. Što će njima sad subvencija Vlade. Da im subvencionirate 80% kad to ne mogu koristiti. To je loše. Druga stvar, nesigurnost koju ste uveli sa ovim. Peti mjesec je, pet mjeseci tržište nekretnina trpi, jer od nove godine mlade obitelji ne kupuju stanove, jer čekaju ovaj zakon koji ste najavili u 12 mjesecu. Njega nema. Ovo je prvo čitanje. To pokazuje da niste spremni, jer smo niz zakona u ovome Domu donesli po hitnom postupku. Ovo da ste pripremili prije 8 mjeseci i ovo bi bilo po hitnom postupku. Mladi ljudi recimo koji bi možda danas kupili prvu nekretninu, u 12 mjesecu kad ste uveli porez su odustali od kupovine jer znaju da dolazi porez od 1.1. Čekaju ovu nekakvu nadomjest koje nema. Znači mi već 5 mjeseci nemamo alternativu za porezno rasterećenje koje je bilo i to sam govorio i kod porezne reforme kad se ova priča pojavila. Da ste vi donesli ovaj zakon, pa onda uveli porez na prvu nekretninu, ja bih vjerovao da vi radite planski, sustavno i da želite pomoći mladim obiteljima. Ali ne, vi sve radite vatrogasno. Plane vam požar, onda uzmete pola kante vode pa to polijevate i to je to. I ovo nije dobro. Koja je poruka danas odavde mladim ljudima? Da čekaju još dva, tri, pet, šest mjeseci, da čekaju hoće Vlada pasti za 15 dana pa hoćemo ići na nove izbore, pa hoće se formirat nova većina ponovo do početka druge godine. Šta će mladi ljudi? Godinu dana čekaju i stoje ovdje jer ne mogu kupovat stanove jer ste ih vi zakočili. To je neodgovorno ponašanje ove Vlade i to je neodgovoran pristup cijelom ovom političkim procesima i kao takva će ova Vlada i završiti. Završit će tako da će past i propast, a nastradat će mladi ljudi, mlade obitelji i građani će to opet morati platiti. Evo hvala vam lijepo i nadam se da će se do drugog čitanja nešto popraviti pa ću onda opet razmislit o podršci, a za sad sam ukratko želio samo iznest stvari sa kojima se ne slažem u ovom prijedlogu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Saši Đujiću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Pernar, izvolite.
Poštovani kolega Đujić, Vlada ovom mjerom stvara privid da ona pomaže mladim obiteljima. Međutim, upravo je ova Vlada uvela porez na promet na prvu nekretninu, upravo je ova Vlada od 1.1. iduće godine uvela i porez na nekretnine, građevinsku rentu i sto drugih nameta. I sada tobože kaže mi ćemo pomoći vama koji ste mladi, ali ako dignete kredit, a ako ne dignete kredit onda za vas pomoći nema. I ova mjera zapravo jedini koji eventualno može imati korist od nje su banke. Međutim, centralno pitanje je sljedeće. Ako banka prilikom izdavanja kredita stvara samo glavnicu a ne i kamatu, a novac se stvar isključivo uzimanjem kredita na koji način će ljudi vratit kamate na te kredite. Odgovor je nikako što znači da niti država nije u stanju vratit svoje kredite, niti ima viška novca sa kojima bi vraćala tuđe kamate. Može eventualno samo dizati nove kredite i rasprodavat imovinu kao što HDZ kontinuirano radi, oni su poznati stručnjaci za privatizaciju i s druge strane građena koji dignu kredite, što njih čeka? Zašto to ne građanima ne kažu što ih čeka? Čeka ih ovrha ako zakasne s jednom ratom kredita, ljudožderske ovrhe, čeka iz deložacija. Obitelj Gajski iz Bednje 4.5. čeka deložacija, to je politika HDZ-a, a bajke o subvencioniranju kredita to ja ne znam tko uopće može u to vjerovati. A kolega drugi je dobro spomenuo, imali ste vi kaže iz HDZ-a i onu mjeru od tisuću eura za novo dijete, ma to je sve jedna tvornica laži koja dolazi iz redova jedne nevjerodostojne i u biti neozbiljne i cirkusantske stranke zvane HDZ. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na replici. Odgovor uvaženi kolega Đujić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Pernar upravo tako ovaj prijedlog zakona je bacanje magle u oči jer upravo djela govore drukčije. Ova Vlada je uvela porez na prvu nekretninu, ova Vlada je redefinirala stručno osposobljavanje mladih tako da ga je ograničila i smanjila broj mladih ljudi koji to mogu koristiti, promašeno obećanje tisuću eura za prvo dijete, izostavljeni su povećanjem plaća mladim ljudima poreznom reformom koja je upravo povećala plaće najbogatijima, a najsiromašnijima i upravo mladima koji rade za minimalne plaće ili mladim inženjerima obrazovanima čija je prosječna plaća u Hrvatskoj šest tisuća kuna njima porezna reforma nije donesla ništa. Ja se ne bojim da mladi neće moć vraćat ove kredite zato što nažalost nema mladih ljudi u Hrvatskoj koji su uopće kreditno sposobni jer nemaju posla pa ih neće moći ni dizat. Evo toliko, pa možda je to sreća u nesreći u ovom trenutku. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Đujiću na odgovoru na repliku. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja se divim ovim mladim ljudima koji su govorili prije mene, ja znam da Hrvatska ide u pravome smjeru da ima na čijim leđima ćemo ostaviti sav teret naše domovine i da će oni sigurno kvalitetno izmisliti izlaz iz ove naše teške situacije, iznjedrit će sva rješenja. Gospodine Đujiću, vi ste mlad čovjek, a i vaš kolega Pernar koji vam je replicirao. Ja ne znam iz kojeg vi realnog sektora dolazite, šta ste vi radili u svome životu, šta ste napravili do sada, koliko imate radnog staža, koja su vaša iskustva. Kada se okrenete i kažete iza svog života ovo je moja kuća, ovo je moje, ovo sam ja napravio, ovo je to ono šta sam ja stvori, to je osnovno. A kada se sjetim jednog vašeg iz bivše vaše vlade, a uostalom kako ćemo bilo šta pokrenuti kada pola vaših ljudi još uvijek sjedi kao zamjenici u svim našim u ovoj našoj Vladi. Nismo uopće počistili teren kada smo došli nismo nikog smijenili jer ne date. Ne možemo krenuti naprijed jel nam visite kao balast na nogama, ne možemo nikako se pokrenit a da ne zapnemo na nekoga od vas koji je još u sustavu i koji koči napredak da ne idemo naprijed. Ja znam kako biste vi to proveli da dođete na vlast, jednim rezom i gotovo. A sjetit ću se Jakovine samo vašeg ministra koji je opustošio hrvatske šume sa svojim prijateljem onim Pavelićem kako li se već preziva. Taj Jakovina je doveo do toga da u Strošincima je kubik drva 200 kuna, a svugdje okolo prodaje se po 30 kuna u neke reciklaže u ne znam šta. Taj isti je opustošio sve tamo što se dalo u poljoprivredi. Jel to vlada i rješenje problema koje ste vi zagovarali mladi kolega?
Zahvaljujem uvaženom kolegi Culeju, ja bih vas zaista molio uvaženi kolega Culej da ne ulazimo u raspravama u kompetencije i u iskustvo bilo koga od saborskih zastupnika i zastupnica nego da se držimo teme razgovora. Hvala lijepa. Odgovor uvaženi kolega Đujić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Nije problem, meni je drago kada kolega Culej ili bilo ko uđe u moje kompetencije recimo osobno jer ljudi koji imaju kompetencije onda se toga ne srame. Znate kolega Culej, ja imam danas nekakvih deset godina radnog staža, ušao sam u Hrvatski sabor prije pet godina sa pet godina radnog staža i sa deset godina radnog iskustva. Malo ste fulali ja jesam mlad i mlad čovjek u politici i možda to nije uobičajeno ali vidite ja sam radio u realnom sektoru, ako vas zanima mogu vam dostaviti svoj životopis i radnu knjižicu pa možete to provjeriti, ja nažalost dijelim stvarnost hrvatskih građana. Ja znam kako je to raditi za plaću, znam kako je to zaradit plaću, znam kako je to raditi tri, četiri mjeseca i tri, četiri mjeseca ne dobit plaću od jednog gazde mikrogazde na lokalnoj razini koji recimo kupi novi auto, a radnicima nije dao plaću četiri mjeseca ja to znam nažalost, ali to sam iskusio u svom do sad mladom ali radno bogatom životu. Tako da kolega Culej našli ste krivu adresu. I to sam radio u struci, radio sam u ugostiteljstvu, nisam dužan porez nikome, uredno sam podmirivao svoje obaveze. Radim u ovoj zemlje, dijete sam hrvatskog branitelja, vidite, moj otac je vaš kolega, časnik Hrvatske vojske, natporučnik tako da nemam tih mrlja koje vi često pokazujete. A kada govorite o ovom čišćenju, ako niste uspjeli smijeniti ljude iz bivše vlade onda ste i vi sada potvrdili da vi u biti od početka nemate većinu u ovoj Vladi odnosno da ova Vlada nema od početka većinu ako ne može ništa mijenjati. I onda bi bilo korektno da ste nam odmah rekli na početku nemamo većine nego ste nas tu još farbali tu premijer Plenković predlaže ministre koji nemaju podršku i ne mogu ništa napraviti. Pa vi ste sada rekli da niste mogli ništa napraviti šest mjeseci. Tako da ne znam, evo ja apeliram na vas da vi u svojoj stranci kažete dajte više priznajte, nemamo većini idemo na nove izbore i završimo tu agoniju hrvatskog naroda. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Đujiću. Drago mi je da smo ovaj odgovor na repliku potrošili na temu o kojoj danas raspravljamo. Prelazimo na sljedeću raspravu pojedinačnu, javio se uvaženi kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege. Pred nama je danas Zakon o subvencioniranju stambenih kredita za mlade koji ima lijepo ime, ima lijepu formu ali ima isprazni sadržaj. Naime, ovdje se radi o tome da je država od 1.1.2017. godine odlučila tim istim mladim obiteljima naplaćivati 4% poreza prilikom kupnje nove nekretnine što su prije toga bili oslobođeni. Da im država namjerava od 1.1.2018. godine naplaćivati građevinsku rentu i porez na nekretninu. Ne samo njima nego i svim drugim građanima i da sada zbog nekakve grižnje savjesti jedan dio novca koji im uzima im želi vratiti. To vam je otprilike logika, evo ja vam dam 100 eura a vi meni 100 kuna. Znači u biti daje se manje nego što se uzme. A najgore je međutim to što ova država, navodna kompetentna Vlada uporno ne uspijeva smisliti ništa pametnije nego prodavati građanima po 100 put za redom bankarske proizvode i zaduživati građane. To je sve što ova Vlada zna. Ona im dakle nudi nekakvu subvenciju kamate na 4 odnosno na 6 godina, ovisno od toga hoće li mlade obitelji imati djecu a nakon toga će im uzeti 3, 4 puta više ponovno nego što im je dala. Htio bih malo objasniti slijedom ove rasprave metodologiju kojom se služe banke, odnosno banka koja nudi građanima kredite banaka. Naime, ljudi su prije 5 tisuća godina živjeli u prapovijesti bez ikakve tehnologije i poznavali su samo svoje dnevne potrebe, što ću danas jesti, gdje ću spavati, kako ću preživjeti. U zadnjih 5 godina dogodio se strahoviti tehnološki napredak ali ljudska svijest, sociološka svijest nije se puno pomaknula unaprijed unazad zadnjih 5 tisuća godina. I ljudi često još i dan danas, većina njih shvaćaju samo svoje dnevne potrebe. To vrlo spretno koriste banke i korporacije da ljudima ponude sitne darove kako bi potpisali zaduživanja, bilo da im nude tri mjeseca besplatnog interneta i telefoniranja dok potpisuju pretplate za Internet i telefone, bilo dok im poklanjaju privjeske ili 100 kuna na kartici dok uzimaju kartice kreditnih kuća, bilo da im daju subvencije na kamate što sada imamo priliku vidjeti ili ih oslobađaju troškova naknade kredita jer ljudi ne uspijevaju shvatiti njihovu strategiju odnosno ne znaju dugoročno planirati svoj život. A kako bi ga i znali kada to ne zna čak ni sama Hrvatska država? Pa dajte zamislite da mi kao, mi smo valjda jedina članica EU koja nema zavod za strateško planiranje. Mi nemamo pojma što želimo za godinu dana a kamoli što želimo za 30 godina. I sada se građanima kaže, evo imati ćete 4 godine subvenciju a kredit će vam trajati 30 godina i nakon 4 godine još 26 godina, praktički doživotno morati ćete otplaćivati kredite. Tu smo priču već gledali u vrijeme Ive Sanadera. Što je on sve obećavao građanima? Osloboditi ćemo vas poreza, vraćati ćemo vam porez kada uzmete prvi stan, davati ćemo vam ovakve olakšice, onakve olakšice. Pogledajte kakve danas imamo situacije sa tim istim kreditima, sve te olakšice su ukinute i stekle su, građani moraju davati cijelu plaću da ne bi bili izbačeni iz kuća ali nažalost mnogi su na redu za izbacivanje ili su već izbačeni. Isto to će se dogoditi i sa ovim kreditima koje sada nudite. Lijepo je imati 30 godina, biti pun snage, biti mlad, ali ti isti koji sada uzmu kredite sa 30 ili 35 godina, što će sa 55, sa 60 godina, ako slučajno ostanu bez posla pa ih više nitko ponovno neće htjeti zaposliti, ako slučajno izgube zdravlje? Izbacivati će ih na ulicu. Isto kao što sada izbacuju one naivce koji su u doba Ive Sanadera 2005. i 2006. kupovali stanove na kredite sa olakšicama uz državne poticaje i ne znam što. Ova ideja je dakle promašena ideja, ona radi ponovno u korist banaka, ona ide za time da naše građane dodatno zaduži, ona ide za time da se broj ovrha i blokada poveća i što je najgore od svega broj deložacija, u državi u kojoj imamo desetine tisuća praznih stanova, desetine tisuća praznih kuća, gdje se u Slavoniji prodaju kuće po 200 eura po kvadratu. Bilo bi puno bolje da država stavi te nekretnine u funkciju, prije svega one koji su u državnom vlasništvu ili da omogući građanima da se nasele uz državne poticaje u te kuće pa da onda ako će u njima živjeti određeni broj godina 5, 10 ili 15 svejedno dopustiti tim istim mladim obiteljima da tu nekretninu uživaju i kao svoje vlasništvo. To bi bilo recimo jedno od rješenja koje bi svakako bilo više u funkciji i demografske obnove i gospodarske obnove i društvene obnove nego što je ova jednokratna mjera koja kao što će se pokazati će nanijeti daleko više štete hrvatskim građanima nego koristi. Pozivam Vladu, pozivam ministarstvo da pronađe neka pametnija rješenja a ne dakle da radi ponovno u korist banaka, da radi ponovno na zaduživanju građana. Ova mjera, vidjeti ćete, sva sreća evo radi gospođa i fonogram, sjetiti ćete neće postići željeni efekt, ona će nažalost uzrokovati nove tragedije mladih hrvatskih obitelji koje će te mjere koristiti. Naravno ja znam da vi u biti sve promatrate te probleme potpuno odvojeni od naroda, ali između ostaloga evo pokušajte barem razgovarati sa ljudima koji će možda te kredite uzeti. Evo rekli ste da će ih biti 1000. Kako će to izgledati? Na koji način će tih 1000? Ja sam čuo da će neki već šatore podignuti tamo pred ministarstvom, da će se valjda ljudi tući da bi dobili tu neku mjeru, tu neku subvenciju. Zašto samo tisuću? Zašto ova država nema neka veća sredstva? Zašto taj porez od 4% ne iskoristite da bi možda obuhvatili veći broj korisnika. Ali ponavljam čak da to u stvarnosti i uspijete mjera, dakle neće postići svoj željeni cilj. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Branimiru Bunjcu na ovoj raspravi. Imamo dvije replike. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Pernar, izvolite.
Predsjedavajući pa sjećam se svojedobno mljekar Ivan Hađasija iz Šimljana kraj Bjelovara država ga je potaknula da otvori mljekarsku farmu, država mu je rekla digni kredit mi ćemo te subvencionirati, mi ćemo ti pomoći. I kad je digao kredit za svoju farmu država ga je predstavljala kao ogledni primjer poduzetnika koji diže kredite da bi ušao u posao. Da, da, Ivan Hađasija iz Šimljana kraj Bjelovara. I šta se dogodilo? Krenuo je ministar Bajs kad je krenuo za kampanju prošle lokalne izbore sa njegove farme je krenuo obilazit tu županiju. I znate li kako je Ivan Hađasija mljekar završio? Koji je bio konačni rezultat te politike poticanja ljudi da ulaze u kredite? Znate koji? Raznio se čovjek bombom. Koliko vas je bilo na sprovodu koji ste ga gurali u kredit? Niti jedan dame i gospodo. Evo vam drugi primjer. U utorak sam bio na dražbi Ivice Medvedevca iz Pušće. Čovjek je ušao i isto na poticaj države oni to zovu nekakvi operativni programi. Uzeo je kredit da napravi svinjogojsku farmu. Da dame i gospodo, na poticaj države. A znate kakav je osjećaj kad sa čovjekom dođete zajedno u prostoriju, s jedne strane sjedi predstavnik PBZ-a, s druge strane on, kaže dražba ide dalje. To je sudbina seljaka koji su dizali kredite. I što se sad događa? Vidjeli ste da seljaci više nisu toliko naivni koliko su bili, da više ne puše vaše priče o dizanju kredita i da ih ne žele uzimati jer vidite kamo to vodi. U suicid i deložaciju. I sada nakon što ste upropastili njih gospodo iz HDZ-a želite ove mlade ljude ni krive ni dužne uvući u kredite s tobožnjim subvencijama. Ista priča, isti akteri. Nadam se da neće biti isti rezultati, da neće završit priča o deložacijama i suicidima. Ali budući da je vaš premijer Plenković lagao da će zaštititi jedinu nekretninu od ovrhe, a neće iako je to govorio u kampanji bojim se kako će ova priča vaša završiti. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru. Ja bih vas zaista molio uvaženi kolega da birate riječi kojima se obraćate u Hrvatskom državnom saboru i da ne koristite riječi koje nisu primjerene ovom Domu. Odgovor uvaženi kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Pernar, evo vi ste jedan mladi čovjek, vjerojatno ćete zasnovat obitelj. Imate 31 godinu i zamislite sada da ovoliko koliko ste proživjeli do sada isto toliko morate još dalje plaćati neki stambeni kredit 30 godina, znači praktički cijeli svoj život još jedan morate plaćati kredit. Što će biti nakon 4 godine ili eventualno tih 6? Objašnjava li to predlagatelj zakona građanima. Prema izvješću HNB-a koji smo dobili svi na stol sljedeće godine će se kamate podizati za 2% te promjenjive kamate. Na kredit koji ima 3% povećanje kamate za 2% iznosi 66% povećanje kamata. Za kamatu koja iznosi 3% ako se poveća na 5 rate kredita će biti veće za 700 do 1000 kuna. Kamate su vezane uz euro i bori libor. Oni se danas nalaze na povijesno niskim razinama. Potpuno je jasno da će te kamate rasti. Ako građanin uzme 100 tisuća eura kredita koliko maksimalno može, pa dok plati 4% poreza, pa dok plati solemnizaciju, pa dok plati trošak obrade kredita, pa dok plati procjenu kuće što će mu uopće ostati. On će već u startu izgubiti 6, 7 ili 8 tisuća eura. Pa kasnije kroz te kamate. Nakon 5, 6 godina probudit će se u noćnoj mori, shvatit će da mu ostatak plaće nije dovoljan ni za osnovnu egzistenciju, a da se pred njim nalazi još 23 ili 24 godine otplate kredita praktički sve do onog dana do kad ne ode u mirovinu. Takvi krediti nisu na dobrobit mladih ljudi, takvi krediti samo i jedino su na dobrobit banaka i to stranih naravno.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjcu na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Marko Vučetić. Izvolite.
Iako nije tema ove rasprave, ali držim da ne bi smjelo, da preko toga ne bi smjeli prijeći olako spomenuli ste da je ljudska svijest nepromijenjena od početka vremena što dakako da nije istina i to nas uvodi u jedan mogući fatalistički svijet koji onda primjenjujemo na sve zakone i sve političke aktivnosti pa uključujući i aktivnost ovog zakona. Ljudska svijest je itekako promjenjiva. Uputit ću vas samo na jednog teoretičara Maxa Schelera koji je govorio o tome da u svijetu koegzistiraju mnoge svijesti. Jedna je primjerice ona antičke Grčke u kojoj čovjek vjeruje da do besmrtnosti dolazi umskom aktivnošću, druga je židovsko-kršćanska koja vjeruje da je čovjek nastao voljom bogova. Treća je ona koja vjeruje da je čovjek biće koje je podložno mnogim instinktima do ovih današnjih u kojim pokušavamo razumski urediti svijet i stvarnost. I ovaj zakon je pokušaj da razumski uredimo svijet i stvarnost, a ako razumski priđemo ovom zakonu, ovaj zakon ne izriče nalog nekome da je dužan dignuti kredit. Ovdje se radi o ponudi, radi se opet ponavljam o jednoj ponudi našim obiteljima i našim građanima. Zakon ne daje nalog i ne propisuje da će hrvatski državljani, hrvatski građani su dužni neizostavno postupiti po ovom zakonu i ući u kreditno opterećenja, oni to nisu. I ja se slažem s vama ukoliko ste u izlaganju htjeli reći da politike mogu biti one koje će zakonima homogenizirati, ali da se unutar politike može razviti i hegemonijska svijest. Tome smo svjedoci gotovo svakodnevno, ali to ne bi smjelo utjecati na racionalnost naše prosudbe ovog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marku Vučetiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Kolega Vučetić, nisam rekao da ljudska svijest nije napredovala nego da ljudska svijest nije pratila tehnološki razvoj, znači tehnologija se razvijala brže nego ljudska svijest. Međutim kada ste već otišli toliko daleko dopustite mi da vam ispričam samo jednu kratku anegdotu, a ta je kada je Pablo Picasso najpoznatiji slikar 20. stoljeća posjetio špilje sa prethistorijskim crtežima Altamiru i Lascauxo i ustvrdio, nismo napredovali. Znači on je jednostavno promatrajući, suočavajući se sa životom koji je postojao nekad u biti vidio da nema nekih temeljnih promjena u ljudskim vještinama odnosno u ljudskom djelovanju. Banke smišljaju proizvode, banke su poput kockarnica, one dvije, tri godine smišljaju te tzv. proizvode u kojima vi uvijek gubite. Vi ne možete doći u banku i kako bi rekli kolokvijalno prevariti banku. Ona uvijek će prevariti vas, ona ima stručnjake, ona ima pravnike, ona ima iskustvo i ona samo vreba građane da ih baci u dužničko ropstvo i da im uzme sve što god imaju. Nažalost, građani nemaju takvu logistiku kao što imaju banke niti bi uopće morali imati takvu logistiku jer nije njihov posao da proučavaju sve moguće zakone i financijske tokove, ali zato tu postoji država kao regulator, postoje njezine institucije, postoji ovaj Sabor, postoji HNB, postoji Ministarstvo financija, pa evo ako hoćete Ministarstvo graditeljstva koje bi trebalo građanima jednostavno ponuditi poštena rješenja ili jednostavno im ne nuditi ništa. Ovdje ja ne znam vjerojatno i u samom ministarstvu možda ima ljudi koji misle da je to dobro, pa bi se i oni možda trebali informirati o nekakvim dugoročnim posljedicama svojih tijela. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bunjcu na odgovoru. Sljedeći se za raspravu u ime kluba Promijenimo Hrvatsku za završnu riječ u ime kluba javio uvaženi kolega Marin Škibola. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Vlada novim prijedlogom zakona koji se odnosi na subvencioniranje kredita mladim obiteljima i svima do 45 godina nastoji potaknuti demografsku obnovu, međutim iz Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja, kao i iz Ministarstva za demografiju, obitelj i mlade i socijalnu politiku zaboravljaju napomenuti da bi ovakva mjera dugoročno mlade obitelji vrlo lako mogla uvesti u dužničko ropstvo iz kojeg će se jako teško izvući. Naime, mjera subvencioniranja kredita je ograničena samo na četiri godine, a u iznimnim situacijama ukoliko se obitelj poveća rođenjem ili posvojenjem djeteta dodatno još dvije godine. Članak 9. ovog prijedloga zakona navodi „subvencioniranje kredita se odobrava za kredit čiji iznos ne prelazi 100 tisuća eura u kunskoj protuvrijednosti prema srednjem deviznom tečaju HNB-a na dan isplate kredita i čiji rok otplate nije kraći od 15 godina“. Postavlja se pitanje, što nakon završetka roka od četiri godine subvencioniranja? Tada se mlade obitelji nalaze prepuštene same sebi i u otplati kredita sigurno dulje od 11 godina. Osjećam se dužnim reagirati i upozoriti sve mlade obitelji da se ne daju navući na te kredite jer bi vrlo brzo nakon isteka subvencija mogli gledati nemile scene deložacija iz jedinog doma. Po meni i po mom sudu ova nova vladina mjera je samo naizgled pronatalitetna i pozitivna, ali dugoročno i realno radi se o populističkoj mjeri koja pogoduje najviše bankarskim kartelima koji su i onako opljačkali već naš narod. Nitko ne spominje da će banke, a ne mladi biti najveći dobitnici iz ovog zakona jer će porasti potražnja za kreditima s jedne strane, a s druge strane država će povećati proračunski deficit u korist profita inozemnih banaka. I na kraju priče izgleda da se u Hrvatskoj uvijek najviše štedi na radnicima, srednjem sloju, a banke i njihove vlasnike sve vlade ovih 20 godina snabdijevaju državnim novcem da li direktno ili indirektno. Mjera čiji je prvotni cilj bio poticanje demografske obnove dugoročno će biti depopulacijska mjera koja će još više povećati broj ovrha i deložacija, te eksponencijalno umnožiti profite bankara. Veliki broj ljudi zanima zašto se postavlja rok otplate na najmanje 15 godina. Radi se o nepotrebnom izlaganju kamatnim rizicima, a također nisu prepisane regulacije nad kamatnim fluktuacijama. Sa bankama je dogovoreno da se samo u vrijeme subvencije kamata ne bude veća od 3,75%, a što onda nakon. Jeli to zaista zaštita naših građana? Hoćete li opet izazvati ovim zakonom aferu švicarski franak, a svi znamo kako je završio švicarski franak, aprecijacijom. Veliki broj ljudi nema uopće novčana primanja, te nisu kreditno sposobni za kupnju stana na kredit. Mi u Hrvatskoj imamo eksploziju deložacije i blokada računa. Otimačinu od strane kreditnih institucija ali nitko ne spominje oporezivanje banaka. Mnogo bolje je rješenje da država ponudi stanove u državnom vlasništvu po povoljnijim uvjetima odnosno jedinice lokalne samouprave a ne da pogodujemo bankama proračunskim novcem koji će na kraju i na posljetku one prenijeti bankama majkama. Postavlja se pitanje što kada se ispuni kvota od tisuću kredita, što je sa drugim ljudima koji nisu uspjeli upasti u tu kvotu. U tom smislu Vlada stvara privid da je tih prvih 100 koji uspiju upasti u tu kvotu da su oni dobitnici. I ako će na posljetku ispasti da su prevareni i nasamareni a može se otvoriti i pitanje financijske diskriminacije jer ovaj zakon ne obuhvaća cijeli narod …/Govornik se isključio./…
Zahvaljujem uvaženom kolegi Marinu Škiboli na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Škibola, da jasno da su krediti kod nas u Hrvatskoj problem. Svi koji su do sada digli kredite su došli u problem. I ovo što ste vi rekli i ovim mladim ljudima kojima se … [[Govornik se ne razumije.]] kredit 3,7% i upitnik koliko će kasnije biti kamata. To isto vuče u jedan problem u jednu neizvjesnost. Zašto? Mi smo neuređeno društvo. U uređenim društvima nije problem kredit jer su stabilne države, stabilne valute, zaposlenje sigurno, kod nas je apsolutno sve nesigurno. Prema tome, naš narod nije ni navikao dizati kredite u svojoj povijesti i zato imamo 80% u nekretnina u vlasništvu bez kredita. Ali što se dešava dalje. Evo sada će uvesti poreze na nekretnine pa će isto taj naš narod morati plaćati porez na nekretnine. To je jedan drugi vid oporezivanja istih ljudi koji su se svojim trudom borili napraviti i imati svoju nekretninu bez opterećenja. I poslije toga opet će doći u problem gdje će ljudi stavljati te svoje nekretnine u koje kakve kredite i na kraju će gubiti kao što ovih 350 tisuća ovršenih ljudi imaju problem. Znači za koju godinu imati ćemo ih sigurno 500 tisuća ako budemo nastavili s politikom ovako, ako ne dajemo kredite u kunama i najviše kamate od 0,5 do 2% o čemu smo već razgovarali. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mišiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Škibola. Izvolite.
Hvala kolega Mišić na ovoj replici. Mene iskreno zanima kako će glasati most kada dođe ovaj zakon na dnevni red je vidimo da se dešavaju te špekulacije oko preslagivanja Vlade. A ovo što ste vi rekli, to je činjenica, Hrvatskoj trebaju radikalne mjere, radikalne mjere koje će poboljšati uvjete da mladi ostaju u ovoj zemlji. A to sigurno nisu navlačenja na kredite, da oni uđu u dužničko ropstvo i onda da budu robovi nekih kreditnih institucija koje u opće nije briga za ovu državu nego je njima u interesu zaduživati kako građane ove države tako i samu državu. I šta onda? Onda ih ucjenjuju, onda im kažu vi morate uvesti porez na nekretnine, vi morate privatizirati ove javne resurse, one javne resurse itd., itd.. Hrvatskoj treba jedna suverenistička politika, Hrvatskoj trebaju državni političari koji neće padati pod ucjene tih financijskih institucija, da li se radi o međunarodnom monetarnom fondu, da li se radi o privatnim bankama, one nisu država i ne mogu biti.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Škiboli na ovom odgovoru. I imamo u ime predlagatelja završna riječ uvažena državna tajnica gospođa Katica Prpić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane saborske zastupnice, poštovani saborski zastupnici. Evo dozvolite mi da u ovom trenutku stvarno vam se zahvalim na ovako puno uloženom trudu i radu na doista cijeli niz konkretnih i sugestivnih primjedbi koje smo pozorno slušali, koje ćemo obraditi do drugog čitanja i koje ćemo i ugraditi u prijedlog zakona. No svi ste svjesni da sa jednim zakonom ne mogu se riješiti sva pitanja predlagatelja i stvarno želio da budu poticajne mjere ali jedan zakon nikada nije donesao odgovor na sva pitanja. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem uvaženoj državnoj tajnici gospođi Katici Prpić. Imamo jednu repliku. Uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Gospođo Prpić vi kažete da ni jedan zakon nije dao odgovore na sva pitanja, međutim ja ću vam odgovoriti u istom stilu. Ovaj zakon ne da ne odgovara na ključna pitanja nego otvara i mnoga druga a ključno je pitanje što će biti s tim ljudima koji će dizati te kredite na poticaj države jednom kada ih neće moći vratiti? Na to pitanje odgovor vaše Vlade, HDZ-ove je ovrha i deložacija. To je vaš odgovor na to pitanje. A vi samo postavljate pitanje, odgovore ne dajete gospođo. Odgovore ne dajete, deložacije su program HDZ-ove Vlade. Sjećam se kada je u predizbornoj kampanji gospodin Plenković, vaš premijer govorio da će njihova Vlada, HDZ-ova zaštiti jedinu nekretninu od ovrhe. Neki su mu vjerovali. I znate kako su završili? Čekaju, žive u iščekivanju deložacije a neki, za neke je to iščekivanje preteško gospođo. Čovjek u Sesvetama neki dan se objesio čekajući deložaciju. Jeste li vi svjesni uopće što se događa? Jeste vi svjesni kamo krediti vode ljude? Jeste vi svjesni kamo država koja diže kredite, koja ne vraća gdje takva država završava? Je li vas uopće to briga? Jeste li ikada razmišljali o tome ili živite kao … [[Govornik se ne razumije.]] žena u jednom dvorcu lišena stvarnosti, u iluziji da je sve super, da BDP raste, da Hrvatska raste a narod se nalazi gospođo draga na rubu ponora, na rubu ponora. Vas to uopće nije briga. Vas to uopće nije briga, to je žalosno. Na centralno pitanje kako vratiti novac za otplatu kamate ako on ne postoji budući da sav novac nastaje isključivo kao kredit vi odgovora nemate. Vi ne da nemate odgovora od kud će ti ljudi vraćat kredite, vi nemate odgovore niti od kud će država njih subvencionirati, od kojeg novca. Vi taj novac nemate [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] Radite račun bez krčmara. Vodite cijelu zemlju u propast. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Ivanu Pernaru na ovoj replici. Sa ovime zaključujem raspravu. Zahvaljujem predstavnicima predlagatelja iz Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja, državnoj tajnici gospođi Katici Prpić, pomoćniku ministra gospodinu Danijelu Žamboki i voditeljici odjela u ministarstvu gospođi Ružici Mandić. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se steknu uvjeti. Sa ovom točkom dnevnog reda smo završili sa radom današnje plenarne sjednice. Sutra nastavljamo sa radom u 9,30 ujutro sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog zakona o ograničavanju uporabe duhanskih i srodnih proizvoda. Zahvaljujem i ugodan ostatak dana. Hvala lijepo. SJEDNICA PREKINUTA U 16,10 SATI.
Sljedeći je prijedlog zakona o subvencioniranju stambenih kredita, prvo čitanje, P.Z. br. 126., predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o subvencioniranju stambenih kredita. 2. Sve primjedbe i prijedlozi iz rasprave biti će dostavljeni predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona. Molim uključite se i glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je sa 98 glasova za, 11 suzdržanih i 4 protiv donesen zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Molio bih saborske zastupnike da zauzmu svoja mjesta. Poštovane zastupnice i zastupnici, nastavljamo s radom sjednice. Zastupnik Aleksić.