Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora gospodine Vladimir Šeks, gospođe i gospodo zastupnici u Hrvatskom saboru, ekselencijo, dame i gospodo! Izuzetno mi je zadovoljstvo obratiti vam se danas u Hrvatskom saboru. [[Pljesak.]] Na vaše i moje zadovoljstvo nastavit ću na njemačkom. Velikom radošću danas kao predsjednik Europskog Parlamenta prvi put preuzimam riječ ispred Parlamenta zemlje kandidatkinje i uskog partnera Europske unije. Već sam višekratno imao priliku posjetiti vašu lijepu zemlju, ali prvi puta sada stupam u Hrvatski sabor, u Hrvatski Parlament. Vaš Parlament ima povijest koja seže u daleku prošlost. Sabor kao što mi je rečeno uz iskonski Alting i Sicilijansku skupštinu spada među najstarije Parlamente u Europi, te je dao svoj pristanak već devetsto dvadeset i pete godine da prvi hrvatski kralj Tomislav preuzme prijestolje. Uz ovu dugu povijest međutim, najdojmljivo je ova tekovina što je Hrvatska u najkraće povijesno razdoblje razvila potpuno parlamentarnu demokratsku instituciju i to ne najmanje u smislu ustavnog predstavljanja nacionalnih manjina u ovom okviru, što predstavlja uzor za cijelu regiju. Vaš Visoki dom živ je znak uspješnog puta u modernu demokraciju, put koji je vaša zemlja posljednjih godina prevalila. Već Solunska deklaracija iz lipnja 2003. naglasila je budućnost zemalja jugoistočne Europe nalazi se u Europskoj uniji. Pa i s gledišta Europskoj Parlamenta nema dvojbe da Hrvatska treba brzo dobiti pripadajuće joj mjesto u ovoj našoj europskoj obitelji. Hrvatska je nedjeljiv dio Europe. Povezuju nas zajednička povijest, zajedničko europsko duhovno ustrojstvo, zajedničko židovsko, kršćansko nasljeđe. Sveti Jeronim, zaštitnik Dalmacije nam je ostavio prvu latinsku verziju Staroga zavjeta koji je preveden s hebrejskog "Vulgatu". Konstantin Veliki koji je primio krštenje kao prvi rimski car potjecao je iz Ilirije. A tijekom stoljeća Rimsko pravo, humanizam, renesansa sve do pripadnosti Austro-Ugarskoj u bitnome su oblikovali kulturu i povijest Hrvatske. Katastrofa dvaju Svjetskih ratova i posljedica za jugoistočnu Europu kao i kraj u, ratu u bivšoj Jugoslaviji doveli su do toga da Hrvatska koja se uvijek nalazila u srcu Europe samo sa zakašnjenjem može pronaći svoje samo po sebi razumljivo mjesto u europskom procesu ujedinjenja. Stoga dopustite mi da na ovom mjestu vama, pred predstavnicima građana i građanki Hrvatske naglasim. Sudbina Hrvatske i Europske unije tijesno je povezana. Naša budućnost u Europi pripada nama zajednički. Zajedno imamo šansu ispraviti greške i propuste povijesti. Radimo zajedno na tome da ispunimo taj zajednički cilj. Prije četiri godine, u veljači 2003. Hrvatska je predala zahtjev za članstvom u Europskoj uniji. Uz suglasnost predsjednika Vlada i država Europske unije za otvorenje pristupnih pregovora u listopadu 2005. započela je prva konkretna faza pregledom zajedničke stečevine. Danas nakon dvije godine već je otvoreno dvanaest poglavlja i pod Portugalskim zasjedanjem treba otvoriti i dodatna poglavlja. Kada sam '79., možda vam zvuči neobično ali to je istina, kada sam '79. izabran zastupnikom Europskog Parlamenta na prvim izravnim izborima nisam se usudio ni sanjati o tome da ću 28. rujna 2007. govoriti pred zastupnicima Hrvatske koji su izabrani na slobodnim i demokratskim izborima, u zemlji koja se velikim angažmanom priprema na pristupanje Europskoj uniji. I dopustite da i razumom a posebno srcem kažem, za me to jedno od čuda naše generacije što danas možemo zajedno živjeti u slobodnoj, demokratskoj Europi. I radujmo se toga svi stalno od srca. Kolegice i kolege! Možete se ponositi time što se u Hrvatskoj nakon povratka demokraciji moglo postići za ljude. . / . Kada je prije pedeset godina u zapadnom dijelu našeg tada podijeljenog kontinenta. Na početku maleni broj europskih država se odlučio za put ujedinjenja kroz gospodarsku suradnju, Hrvatska je bila djelom bivše Jugoslavije. Tek 1990. Hrvatska je stekla nezavisnost, zatim je uslijedio onaj rat sa svim svojim dramatičnim posljedicama. Danas međutim Hrvatska je na pravome putu kako bi do kraja ovog desetljeća mogla ispuniti nadamo se sve obveze za pristupanje. Pristupanje međutim znači da onaj tko traži pristup prihvaća sva pravila i da se drži svih zajedničkih načela Europske unije. To nije uvijek jednostavno. Ostatak puta koji se nalazi pred vama može biti povezan s teškoćama i ne uvijek lakim odlukama. Gospodine predsjedniče, vi ste me izvijestili o tome da ćete danas poslije podne u 15 sati donijeti dvadesetak zakona koji pripremaju put u članstvo u Europskoj uniji. Stoga mislim da je vrlo sretna okolnost što posjeta predsjednika Europskog parlamenta i usvajanje tih dvadesetak zakon se poklapa ovdje danas 28. rujna 2007. Kao predsjednik Europskog parlamenta koji je vrlo pomno pratio vaš proces pristupanja mogu reći da se vaša Vlada proaktivno angažira za skoro pristupanje Europskoj uniji. Već su prihvaćeni i primjenjuju se programi za reforme koje su potrebne za ispunjavanje kopenhaških kriterija. I vi kao zastupnici u Saboru sve više se bavite zakonima koji su temelj Europske unije. Zajedno vi zastupnici činite snažan tim za europsko ujedinjenje. Zajedno kao parlament, Vladu i stanovništvo želim vas ohrabriti da sa angažmanom nastavite taj proces i da se ono što je zapisano u zakonima i primjenjuje u stvarnosti. Zajedno ćete vi i ćemo mi biti uspješni, u to sam uvjeren. Znate da Europski parlament prema Europskom ugovoru mora dati pristanak na svako pristupanje nove države članice. U prošlosti uvijek smo se snažno zalagali za proširenje Europske unije što ćemo i nadalje činiti. Hrvatska se može pouzdati u našu odlučnost i podršku. Svesrdno se nadam da će Europski parlament još za vrijeme moga mandata, dakle prije izbora za Europski parlament u lipnju 2009. dati pristanak i odobriti pristupanje Republike Hrvatske Europskoj uniji. Kako bismo ispunili taj cilj međutim moramo se posebno osvrnuti još na niz pitanja. Europski parlament sa zadovoljstvom utvrđuje brzi napredak kod prihvaćanja važnih pravnih propisa, na primjer u važnim područjima pravosuđa, javne uprave i suzbijanja korupcije. Primjena strategije za reformu pravosuđa će modernizirati pravosuđe i učiniti ga djelotvornijim. Zastoj u predmetima je smanjen još prije ovoga ljeta donesene su daljnje mjere za racionalizaciju sudova. Ne smijemo se plašiti konzekventnih mjera. To ne vrijedi uostalom samo za vas, to vrijedi i za sadašnje države članice Europske unije. I želim spriječiti svaki dojam kako mi u Europskoj uniji smatramo da mi jedini znamo u kojem pravcu treba kretati. I mi imamo zadaće koje moramo ispunjavati. Komisija primjerice nadzire proračune zemalja Europske unije koji su u euro zoni i ako neka članica ima previše dugova bez obzira bila to mala ili velika država onda se ta država opomene. Pa i kao članica Europske unije morate poštivati pravo Europske unije i mora se ravnati prema tome. Dakle, ovo su primjedbe koje nisu usmjerene samo prema vama već i prema nama koji već danas jesmo članice Europske unije. Drage kolegice i kolege, dosadašnji važni koraci moraju se nastaviti i provesti kako bi se ispunio cilj neovisnog, transparentnog i učinkovitog sudstva i tako ojačalo pravnu državu. Znate bolje od mene a ja sam odrastao u demokraciji, u pravnoj državi. Rođen sam u rujnu 1945. nekoliko mjeseci nakon kraja svjetskoga rata. I ako dopustite dodao bih da je moj otac zadnjih dana rata poginuo krajem ožujka, početkom travnja. Nekoliko mjeseci nakon toga ja sam se radio, nikad nisam vidio svoga oca. To je temelj našeg angažmana za Europu, za mir u Europi. Imao sam sreću da odrastem u demokraciji, u pravnoj državi a demokracija nije moguća bez pravne države. Svatko se mora moći obratiti sudu ako smatra da je bilo nepravedno postupano prema njemu. I zato je pravna država tako važna za poredak naših vrijednosti u Europskoj uniji za sve nas. Istodobno, vaša Vlada smatra neobično važnim okončanje političkog utjecaja u javnoj upravi. Zakon o javnoj upravi bio je važan korak u smjeru upravne reforme i želim vas ohrabriti da se energično bavite primjenom tog zakona. U vašem i u interesu je Europske unije da Hrvatska razvije javnu upravu koja se ravna prema obvezi odgovaranja i da uprava bude transparentna i nezavisna. Napredak na tom području primjerice kroz edukaciju pridonijet će podršci Hrvatskoj pri suzbijanju korupcije "oblici privaturum publica curate", brinuti se za opće dobro a ne za privatne stvari. Tako piše iznad vrata Vijećnice u rektorskoj palači u Kneževom dvoru u Dubrovniku. Korupcija se ne može tolerirati, niti ovdje niti u Europskoj uniji a postoji i u sadašnjoj Europskoj uniji. Ne želim da nastane dojam kao korupcije ima samo ovdje. Dakle, korupciju se ne smije prihvaćati. Odgovornost u političkom djelovanju, transparentnost, odgovornost prema pravilima i poštivanje etičkih temeljnih načela neodvojiv su dio poretka koji je prikladan pravnoj državi i demokraciji. Stoga u ime Europskog parlamenta pozdravljam intenziviranje borbe protiv korupcije. Pravni okvir za suzbijanje korupcije je pozitivan. Još prošlog srpnja su proširene kompetencije USKOK-a. Također su pokrenuti konkretni postupci kako bi se utvrdile činjenice u nerazjašnjenim slučajevima. Istražni postupak i uhićenja u vezi sa Fondom za privatizaciju ohrabrujući su znak za odlučnost vaše Vlade i spremnost zemlje da se suoči s tim velikim izazovom. Svi pregovori o pristupanju imaju svoje vrhunce i teške trenutke. Uspješni pregovori tijesno su povezani brzinom reformi, ali za taj uspjeh se mora mnogo raditi. Svaka zemlja mjeri se prema vlastitim napredcima, a ne prema drugim kriterijima. Budući da sam ukazao na to da sam član Europskog parlamenta od '79. znam da ono što se danas očekuje od vas se očekivalo i od svih drugih zemalja pristupnica od '79. – za Grčku, Španjolsku, Portugal, Švedsku, Finsku, Austriju pa i za zemlje 1.1.2004. Estonija, Latvija, Litva, Bugarska, Rumunjska, Češka, Slovačka i sve koje su pristupile. Svi moraju ispuniti iste obveze. Sve ono što se dogodilo u tim godinama kao i sama Europska unija nije svrha sam sebi. Vaše reforme i kriteriji pristupanja Europskoj uniji prije svega služe ljudima, građanima i građankama Hrvatske i Europske unije. One otvaraju zajedničke šanse i put u budućnost. Želim vas ohrabriti da iduće dvije godine iskoristite kako biste brzo priveli kraju proces pristupanja i to sa uspjehom. Znam da cijena za podršku nije uvijek bila ista. Europa i Europska unija se ne shvaća uvijek kao šansa za građane. To vrijedi i za Europsku uniju samu. Stoga vas molim da kao zastupnici, to nam je zajednički cilj prenesete ovu poruku svojim izbornim jedinicama ako to želite i ako budete proveli nužne reforme Europska unija će biti vrata u bolju budućnost Hrvatske. Pristupanje je velika šansa za hrvatsko gospodarstvo, šansa za nova i sigurna radna mjesta, veća pravna sigurnost, pojačat će gospodarstvo i inozemne investicije. Politika se mora brinuti o tome da okvirni uvjeti budu korektni za ljude i gospodarstvo. Bit ćete svjedoci i posljedilnih posljedica. Hrvatsko gospodarstvo se nalazi u dobrom stanju. Rast gospodarski je stalan, a počiva na ambicioznim reformama i velikim privatnim investicijama. Naravno, postoje još područja gdje postoje poteškoće, ali generalni trend je dobar. Dame i gospodo, kolegice i kolege neka ovi pozitivni znakovi vas ohrabre da budete velikodušni i što se tiče pitanja povratka povratnika i prognanika i zastupanja manjina. Postigli ste jasan napredak što se tiče zaštite manjina. Postoji dobar okvir i vidljiv trud da se uključe manjine. A tko je snažan može biti i velikodušan! Snaga zemlje pokazuje se u tome kako se na osnovi trpeljivosti ophodimo manjinama. Što se tiče predstavljanja manjina u političkim tijelima provedeni su nužni koraci u okviru prihvaćanja Ustavnog zakona. Osam predstavnika manjina ovdje u Saboru dokazuju težnju da se izgradi demokracija koja počiva na poštivanju nacionalne i vjerske raznolikosti i tolerancije i to izričito pozdravljam. No, neka to ne bude sve. Proširite ovo nužno zastupanje i preko političke razine na druge razine. U biti stav prema manjinama je i pitanje srca i prihvaćanja drugih ljudi s njihovim dostojanstvom, a svaka osoba ima isto dostojanstvo. Usprkos inicijativa za uključivanja manjina iz prošle godine molim vas da taj odlučujući proces integracije nastavite i što se tiče primjerene zastupljenosti manjine u policiji, javnoj upravi i pravosuđu, te jednakog tretmana u pitanjima vlasništva i gospodarstva. I s obzirom na povratak izbjeglica i prognanika molim Hrvatsku da bude ambiciozna. Razvoj prošlih godina ide željenim pravcem. Konačno sarajevski proces je doveo do dinamike kako bi se mogla razriješiti najosjetljivija socijalna pitanja. Nije lako izgraditi program za smještaj u kratko vrijeme. Europski parlament međutim je uvjeren da bi solidne ponude za smještaj i zapošljavanje stvorile perspektive i ohrabrenje za povratak. U trenutku u području koje je bitno za Hrvatsku i za druge zemlje regije želim izreći u ime Europskog parlamenta potpunu i odlučnu suradnju vaše Vlade i vaše zemlje sa Međunarodnim kaznenim sudom za zločine u bivšoj Jugoslaviji i želim odati priznanje za tu suradnju. Ozbiljno kažem da mi od Međunarodnog kaznenog suda očekujemo da će svi krivci dobiti pravednu kaznu. Općenito, postoje pozitivni pomaci u poštivanju temeljnih ljudskih prava. Tek prošlog tjedna delegacija Pododbora za ljudska prava Europskog parlamenta posjetila je Hrvatsku kako bi se uvjerila u situaciju na licu mjesta. Moji su kolege mi dale vrlo pozitivan fit back što ovdje s radošću potvrđujem. Tim više možemo i pozdraviti činjenicu da trenutačno postoji i pravni okvir koji funkcionira, te odgovarajuća podrška za organizacije civilnog društva. Naime, one igraju isto tako važnu ulogu u jačanju, poštivanju prava manjina i ljudskih prava, te demokratskih sloboda. Raznolikost europskih tradicija naše je bogatstvo. Upravo tu raznolikost moramo poštivati i poticati. Nije moguće ignorirati događaje, zbivanja koja su se odigrala u proteklom desetljeću u ovoj regiji. Kao što je Sjeverna Irska uspjela nadvladati jedno razdoblje koje je dugo trajalo i koje je za Irsku bilo jako teško. I Hrvatska je sa svoje strane poduzela korake koji su ohrabravajući. Nužno je da stalno budemo budni u odnosu na nacionalizam koji bi se mogao ponovno probuditi i na temelju tih iskustava iz prošlosti svugdje u Europi moramo naučiti živjeti tako da se uzajamno poštujemo i toleriramo. To se ne može odigrati preko noći, za to je potrebno vrijeme, potrebne su nam godine, možda čak treba proći i cijela jedna generacija. Ali ukoliko postoji odlučujuća politička volja to je i moguće. Europskoj uniji, drage kolegice i kolege, evo godine obilježavamo 50. obljetnicu od potpisivanja Rimskih ugovora, ugovora o osnivanju naše zajedničke Europe. Došli smo do ovog današnjeg stanja zbog toga što smo nakon stoljeća koji su bili obilježeni ratom izabrali put u kojem pravo predstavlja moć, a ne obrnuto. Uspjeli smo doći do pomirenja, uspostaviti uzajamno poštovanje te krenuti zajedničkim putem u budućnost koji se temelji na suradnji. Ponosni smo na ta postignuća. Ali to još uvijek na znači da smo na kraju našega puta. Ne samo vi već i mi u Europskoj uniji moramo odraditi naše domaće zadaće. Europska unija u brojnim pitanjima ne funkcionira idealno. Ona nije transparentna ili dovoljno demokratska. Ugovornisnice naime ne predstavlja odgovarajuću osnovu za budućnost. I zbog toga je i Europskoj uniji potreba reforma, kako bi Unija u budućnosti bila djelotvornija i usmjerenija na budućnost, te kako bi bila u stanju služiti za dobrobit svih građana Europske unije. A u ovom trenutku već imamo 500 milijuna, skoro 500 milijuna građana koji žive u Europskoj uniji. Naime samo ukoliko se procesi donošenja odluka pojednostave samo ukoliko se poveća učinkovitost naših institucija i ukoliko se poveća djelotvornost, posebice u odnosu na vanjsko-političke mjere moći će osigurati da se taj polet koji postoji u tom projektu ujedinjavanja Europi da se taj polet ne izgubi. Dame i gospodo uvjeren sam da jaka Europska unija predstavlja nešto što je od našeg zajedničkog interesa. To je vizija koju bismo trebali dijeliti, jer i vi ste dio tog zajedničkog europskog projekta, naše zajedničke europske budućnosti. Reforme želimo uspješno provesti, jer ćemo na taj način omogućiti i pristupanje Hrvatske Europskoj uniji. Zajedno s Hrvatskom te njezinih 4 i pol milijuna stanovnika koji će uskoro postati i građani Europske unije zajedno s njima želimo oblikovati našu zajedničku budućnost. Poput Hrvatske i Europska unija se nalazi na raskrsnici. Reforma ugovora ulazi u presudnu fazu te reformirani ugovori još moraju ratificirati sve države članice. Hrvatska s pravom, sa velikom pažnjom prati razvoj tog procesa. I nadam se da će i na summitu koji će se održati 18. i 19. listopada u Lisabonu biti moguće uspostaviti političku suglasnost oko tog reformiranog ugovora. Uz to ja vas u tom smislu molim i za vašu podršku. Ukoliko Hrvatsku usporedimo sa drugim državama jugoistočne Europe moramo reći da je Hrvatska po pitanja pristupanja postupka pridruživanja daleko odmakla u odnosu na te zemlje. To ne predstavlja samo značajan uspjeh već sa sobom donosi odgovornost te obveze. Kao zemlja koja je predvodnik Hrvatska ima važnu ulogu koju mora odigrati u jugoistočnoj Europi. Europska unija se u proteklim godinama jako zauzimala za stabilnost u jugoistočnoj Europi. No danas je to i zadaća Hrvatske. Svom snagom posvetiti se uspostavljanju stabilnosti u regiji te zauzeti se za europsku perspektivu država, susjednih država kako bi jugoistočna Europa dobila legitimno mjesto u zajedničkoj Europskoj uniji, te kako bi zemlje u regiji postale zemlje u kojima vlada mira, koje su uspješne i koje su pouzdani partneri na međunarodnoj razini. U smislu suradnje je puno toga postignuto. Reforma Pakta o stabilnosti u Regionalno vijeće za suradnju odigralo se upravo ovdje u Zagrebu u svibnju ove godine. I bilo mi je jako drago što sam i sam mogao prisustvovati toj konferenciji. Naime, dobri odnosi sa susjednim zemljama presudni su za stabilnost regije. I stoga vas želim ohrabriti u nastojanju da i kod daljnjih otvorenih pitanja u regiji pokušate naći rješenje koje počiva na međunarodnom pravu. Naime, mi smo i pravna zajednica i moć međunarodnog prava te međunarodne suradnje za nas je od prioritetnog značaja. Jugoistočna Europa utjelovljuje upravo onu raznolikost koja je prisutna u Europskoj uniji svakodnevno, koju svakodnevno može vidjeti u Europskoj uniji. Ona se odnosi na naše veliko kulturološko nasljeđe, na raznolikost naših jezika i religija, ali u europskom okviru to može biti ujedno i dobar primjer za interkulturalne i interreligiozni dijalog. Vaš Parlament i parlamenti u ovoj regiji mogu dati svoj doprinos da se u jugoistočnoj Europi promiču vrijednosti poput demokracije, slobode, vladavine prava te solidarnosti preko granica za zajedničko dobro. Dame i gospodo Hrvatska je oduvijek bila dio Europe. Vi ste dio europske obitelji. Pred vama se nalazi zadnji dio puta prema pridruživanju u Europskoj uniji. Hrvatska se nalazi na dobrome putu u smislu potpunog ispunjavanja kopenhaških kriterija. Još imate neke izazove koji su pred vama. Nikada ne smijemo zaboraviti drage kolegice i kolege, i to kažem zaista ozbiljno da ono što nas povezuje u Europi, a to je zaista nešto što je jedinstveno u svijetu i to je nešto svom snagom u političkom smislu moramo braniti, to su upravo one vrijednosti za koje zalažemo, to je ljudsko dostojanstvo, to je i odgovornost čovjeka za sebe i za zajednicu, demokracija, vladavina prava, demokratski poredak, socijalno tržišno gospodarstvo, solidarnost i supsidijarnost. To su naše vrijednosti koje nitko možda u svijetu ne brani toliko koliko mi na našem kontinentu, mi u Europskoj uniji kojoj ćete se uskoro i vi pridružiti kao što se svi tome nadamo. Poznati čuveni hrvatski pjesnik i političar Ivan Mažuranić u svojem je govoru pred Saborom u prosincu 1886. godine rekao: "Vjerujem u Hrvatsku, njezinu prošlost, u njezinu sadašnjost i njezinu budućnost.". U tom smislu vjerujem isto tako u Hrvatsku, budućnost Hrvatske u našoj zajedničkoj europskoj obitelji. Hvala vam. [[Pljesak.]]
Sada prelazimo na raspravu o - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, treće čitanje, P.Z. br. 525. Predlagatelj je Vlada, raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, Ustav, Poslovnik i politički sustav. Državni tajnik središnjeg državnog ureda za upravu, Antun Palarić će dodatno obrazložiti prijedlog, izvolite državni tajniče.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Hrvatska Vlada odlučna je u namjeri da se u sustavu lokalne samouprave uvede neposredni izbor gradonačelnika, općinskih načelnika i župana jer je to ostvarenje jednog od predizbornih obećanja, a vjerujemo da će takav sustav vratiti povjerenje građana u politički sustav zemlje i dodatno ih zainteresirati da na izborima sudjeluju i ostvaruju pravo zajamčeno Ustavom a to je da ostvaruju vlast izborom svojih predstavnika. Zakon o izboru čeka donošenje Zakona o lokalnoj samoupravi kojim bi se uredili međusobni odnosi, taj Zakon je raspravljen do sada u dva čitanja i ne bih ponavljao ono što smo već u dva navrata raspravljali samo ću naglasiti da smo pripremajući Zakon za treće čitanje uvažili u najvećoj mogućoj mjeri primjedbe iz drugog čitanja, dakle najveći spor je bio oko toga kojom većinom bi se odlučivalo na referendumu stoga smo prihvatili da se o razrješenju gradonačelnika koje je predvođeno hrvatskim biračima koji prebivaju na području određene lokalne samouprave odlučuje sukladno Zakonu o referendumu i drugim oblicima građana o obavljanju državne vlasti i lokalne samouprave. Drugo sporno pitanje bilo je pitanje izbora zamjenika gradonačelnika iz redova nacionalnih manjina u onim sredinama gdje je statutom zajamčeno da zamjenik gradonačelnika bude pripadnik nacionalne manjine kako bi se ostvario Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina. Stoga predlažemo da ukoliko na izborima kada se bira gradonačelnik i njegov zamjenik ne bude osigurana zastupljenost ne bude izabran zamjenik gradonačelnika iz reda manjina se tamo gdje je to statutom predviđeno raspišu dopunski izbori na kojima bi samo pripadnici te manjine birali i dakle sami izabrali onoga tko će i predstavljati u izvršnoj vlasti na razini lokalne samouprave. Vjerujemo da je ovaj Zakon sada usklađen i da je on prihvatljiv za ogromnu većinu zastupnika, mi smo ga doista dali na vrijeme, raspravili temeljito i predlažemo da se ga donese u ovom sazivu Sabora kako bi Sabor jasno definirao volju da se promijeni sustav lokalnoj samoupravi, kako bi se u periodu do početka primjene, dakle do stupanja na snagu do 17. svibnja 2009. godine do dana kada će biti održani neposredni izbori, da bi se svi ostali zakoni koji uređuju lokalnu samoupravu mogli uskladiti da se jasno zna što spada u zakonsku nadležnost predstavničkog tijela i što spada u zakonsku nadležnost izvršnog tijela, dakle gradonačelnika i njegovog zamjenika. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav poslovnik i politički sustav, predsjednik Odbora poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora na 90. sjednici održanoj 26. rujna 2007. godine raspravio je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske 13. rujna 2007. godine. Odbor je rečeni Zakon raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 57. poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. Odbor je u raspravi na tekst konačnog prijedloga zakona iznio primjedbe o potrebi preciziranja odredbe članka 8. glede pojma "znatne materijalne štete" i broja birača koja mogu predložiti raspisivanje referenduma o pitanju razrješenja općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana i njihovog zamjenika sukladno ustavnim odredbama, te preciziranje odredbe članka 9. čime bi se osigurala provedba Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Nakon rasprave odbor je jednoglasno sa 7 glasova za predložio Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Kruno Peronja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice predložit će, prihvatit će u cijelosti ovaj Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi, a kao što je samo iz materijala razvidno i prevažnost ovog Zakona je u trećem čitanju u kojemu su analizirane sve dosadašnje primjedbe, prijedlozi, sugestije i vjerujem da je upravo ovaj Zakon o lokalnoj i područnoj samoupravi temeljni zakon koji je uređen sustav lokalne samouprave u Republici Hrvatskoj. Njime su utvrđene ovlasti nadležnosti tijela lokalnih jedinica, njihovi odnosi, odgovornosti, uvođenje sustava neposrednog izbora općinskog načelnika, gradonačelnika i župana te njihovih zamjenika nastala je korjenita promjena sustava lokalne, područne samouprave koja ne utječe samo na izbor nositelja izvršne ovlasti nego i na njihova prava, obveze i odgovornosti. Neposrednim izborom načelnika, gradonačelnika i župana doista se u prvi plan stavilo ljude one koji su prepoznatljivi u svojim sredinama, koji izvršavaju postavljene zadatke, projekte i koji obećanja na izborima i potvrđuju u svome radu. Naravno da bih istaknuo ono što je jako čini mi se i prevažno u ovom Prijedlogu, način kako se provodi izbor, odnosno kako i na koji način prestaje mandat načelniku, gradonačelniku i županu i kao i po sili zakona u prvom redu, a i mogućnost razrješenja koja je vrlo precizno i jasno razradila mehanizam što to znači ako načelnici, gradonačelnici ili župani krše ili ne izvršavaju odluke predstavničkog tijela kada jedinici lokalne, odnosno područne samouprave prouzroče znatnu materijalnu štetu točno su određeni propisani iznosi, postoci kako bi se u primjeni zakon doista mogao na jedan jednostavan način i sasvim razumljiv za sve građane primijeniti i ostvariti. Naime, ovakvim ustrojem lokalne i područne samouprave jača se neposredna odgovornost svih izabranih, ali se nastoji i svim građanima stvoriti odnos da ovisi o njima i o njihovim odlukama razvoj vlastite općine, grada ili županije. Naravno da onaj instrument koji je zapravo i najvažniji, čini mi se i najdemokratskiji jest da se ovdje u ovom slučaju kada se razrješava načelnik, gradonačelnik ili župan da se primijene odredbe Zakona o referendumu i drugim oblicima osobnog sudjelovanja u obavljanju državne vlasti i lokalne i područne samouprave, vrlo precizno, vrlo jasno i institut koji je inače prihvaćen u svim demokratskijim zemljama. Vjerujem da će ovo biti još jedan prilog kako bi se doista stvorio pravi sustav u cijeloj lokalnoj i područnoj samoupravi jer kad se pogleda unatrag onda je razvidan doista da je još u lipnju 2006. predložena izmjena i dopuna Zakona o lokalnoj samoupravi, da je u listopadu 2006. donesen zaključak kojim se prijedlog prihvaća, ali su sve primjedbe obuhvaćene i predložene i dostavljene predlagatelju kako bi doista ovaj Konačni prijedlog Zakona mogao biti prihvaćen u najvišem stupnju koncenzusa. Također i u svibnju 2007. donesen je i zaključak prema kojem se ide u trećem čitanju. Ponovno to ističem jer time se potvrđuje ozbiljnost predlagatelja, ozbiljnost i saborskih zastupnika da u ovom prevažnom predmetu doista naprave ono što je najbolje moguće. Ističem također i zaštita prilikom izbora i nacionalnih manjina, pravo na razmjernu zastupljenost u predstavničkom tijelu, kasnije ugradnjom u statute da se može, da može biti propisano da zamjenik općinskog načelnika, gradonačelnika ili župana mora biti iz redova nacionalnih manjina. Još jedan institut koji je doista razrađen do najsitnijih detalja, a što može biti doista kao jedan uzor i model za ostale navodnike razvijenije dijelove Europe. Iz ovih razloga klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će i prihvatiti ovaj Zakon, Konačni prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Razlog zbog čega mijenjamo i moramo mijenjati postojeći Zakon o lokalnoj i regionalnoj samoupravi je u tome što želimo usvojiti i nakon dugi niz godina nadmudrivanja Zakon o neposrednom biranju općinskih načelnika, gradonačelnika i župana. Nama u Hrvatskoj narodnoj stranci posebno je drago da će se konačno očito glasati i o tom Prijedlogu zakona, a raspravu o njemu završili smo pred godinu dana ako se ne varam, tako da su mnogi već i zaboravili što u njemu piše i tada smo se dogovorili da odgodimo njegovo usvajanje dok ne dobijemo i ovaj Zakon kako bi pomno proučili najteži dio posla regulative, a to je odnos između predstavničkog tijela i neposredno izabranog gradonačelnika, župana i općinskog načelnika. Hrvatska narodna stranka s takvom idejom i prijedlogom u Hrvatski sabor prvi put je došla 2001. godine. Pa smo taj prijedlog ponavljali 2003. godine, pa i 2004., 2005. I dakle konačno 2007. jedna takva ideja približavanja ili davanja još veće ovlasti biračima u Hrvatskoj da neposrednim izborima izaberu svoje čelnike očito će bit prihvaćena. A vjerojatno su i stavovi, sugestije i prijedlozi koji su dolazili i iz europskih institucija ali i drugih stranaka koje surađuju sa hrvatskim političkim strankama također doprinijeli da je i vladajuća većina prihvatila takvu ideju. Ovaj zakon imamo u trećem čitanju što znači da u dva čitanja nije bilo dovoljnog zadovoljstva sa ponuđenim sadržajem. I očekivao sam da će do trećeg čitanja konačno biti popravljena tri najteža problema iz prijedloga zakona. Dva jesu, treći nije, pa mi dozvolite kolegice i kolege, gospodine državni tajniče da vas ponovno upozorim. Ovaj put nećemo davati amandmane na ovaj prijedlog zakona. Nećemo amandmane davati naprosto zato što od toga doista nema koristi, ali dozvolite dakle da ponovno po posljednji put upozorim ako ni ovaj put to neće bit prihvaćeno to samo znači da će novi saziv Parlamenta morat ponovno intervenirat u ovaj zakon. Članak 8. izmjena i dopuna odnosi se na dodavanje novih članaka u zakonu, a koji govori o prestanku mandata neposredno izabranog načelnika, gradonačelnika i župana. I sad pazite koje rješenje predlagatelj nam sada nudi. Članak započinje sljedećom odredbom. Općinskom načelniku, gradonačelniku odnosno županu i njihovom zamjeniku mandat prestaje po sili zakona. I sada se nabrajaju uvjeti ili okolnosti kada mandat prestaje po sili zakona. Danom podnošenja ostavke, danom pravomoćnosti sudske odluke o oduzimanju poslovne sposobnosti, danom pravomoćnosti sudske presude kojom je osuđen na bezuvjetnu kaznu zatvora u trajanju dužem od jednog mjeseca. Ranije je bilo šest mjeseci i ovo skraćivanje pozdravljamo i to je dobro. Danom pravomoćnosti sudske presude kojom je osuđen radi počinjenja kaznenog djela protiv slobode i prava čovjeka i građanina Republike Hrvatske i vrijednosti zaštićenih međunarodnim pravom. Danom odjave prebivališta s područja jedinice, danom prestanka državljanstva i smrću. I to je dobro. Ali stavak 3. pa glasi ovako: "Ako je prestanak mandata općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana nastupio u kalendarskoj godini u kojoj se održavaju redovni izbori neće se raspisivat izvanredni izbori." To je logično da bi izbjegli da u jednoj kalendarskoj godini imamo dva izbora. Međutim, gdje je razlika? Na početku članka veli: "Načelniku, gradonačelniku, županu i njihovom zamjeniku…", a ovdje kaže samo načelniku, gradonačelniku i županu. Da li to znači ova odredba da ako mandat županu iz okolnosti navedenih u ovom članku prestane u izbornoj godini da ga do izbora zamjenjuje njegov zamjenik? Ili ne? Da li ga zamjenjuje njegov zamjenik ili ne? Jel početak članka odnosi se na oba i župana i zamjenika, a stavak 3. govori samo o županu, gradonačelniku i načelniku općine. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, kolega. Ne govori. Govori o tome i zadnji stavak tog članka govori da se izvanredni izbori neće raspisivati ako mandat prestane zamjeniku. I to je moje sljedeće pitanje. Ako na izbore idu u paru dakle, građani će birat župana i njegovog zamjenika. I zamjeniku prestane mandat mjesec dana nakon izbora. Umre čovjek. Ne daj Bože umre. Ili ne daj Bože uhapse ga i zatvore. Dakle, u prvom mjesecu mandata neće biti dopunskih izbora. Ostaje samo župan. Bez svog zamjenika. To ovdje piše. Ali sada se ponovno pitam. Da li u slučaju prestanka mandata župana, gradonačelnika i načelnika općine u izbornoj godini njega zamjenjuje zamjenik koji je na izborima izabran ili ne? Odredbe jasne u tome zakonu nema. Da li treba to pojasniti i napisat, u slučaju prestanka mandata jedan, dva, tri, četiri do redovnih izbora u izbornoj godini dužnost načelnika općine, gradonačelnika i župana preuzima njegov zamjenik. Ili će Vlada imenovat povjerenika. Kolega Peronja, govorili ste maločas za govornicom. Niste o tome ništa rekli. Budite strpljivi da ja završim, molim vas lijepo. Dakle, to je prva odredba koja je…
Nemojte zaboraviti da ima predsjedavajući koji ravna sjednicom. A ovo nije rasprava ovako, nego o nekim … [[Govornik se ne razumije.]]
Gospodine predsjedniče! Ni u primisli mi nije bilo da vas smijenim sa dužnosti predsjednika Sabora niti da vam preuzmem rukovodstvo.
To je upućeno… Za dobro svih i prema svima.
Tako je gospodine predsjedniče. Dakle, ovo je prva dilema i nepotpuno zakonske odredbe koje predlagatelj još uvijek mora dopuniti. Podsjećam kad se i taj riješi problem da ostaje onaj otvoreni problem mogućnosti prestanka mandata zamjenika mjesec, dva nakon izbora. Imamo samo župana bez zamjenika. Da li je to najbolje rješenje ili ne, odredbe su potpuno nejasne? Članak 40.b koji bi se dodavao u zakon konačno je predlagatelj prihvatio rješenjem. Na pitanje opoziva neposredno izabranog čelnika ide sukladno Zakona o referendumu. Stalno smo ponavljali da je i jedini način, jedino moguće rješenje da pitanje odlučivanja birača mora bit sukladno Zakonu o referendumu. Međutim, sada je najedanput izostavljena jedna ključna odredba koje je prije bilo, sad je nama. Ako inicijativu za referendum na koju birači odlučuju da li će se smijeniti župan ili ne podnese predstavničko tijelo, bilo je predviđeno ako birači na referendumu ne smijene župana, dakle nego ga podrže da se raspušta županijska skupština. Jer očito je došlo do situacije i razloga kada više odnosi između neposredno izabranog čelnika i predstavničkog tijela su došli do te mjere da više ne mogu zajedno funkcionirati. I zato su pokrenuli postupak opoziva. Građani su na referendumu rekli ne, županu vjerujemo, gradonačelniku vjerujemo, općinskom načelniku vjerujemo i podržavamo ga. Imali smo rješenje da je tako logično da predstavničko tijelo mora otići. Ovdje je izostala ta odredba što znači da predstavničko tijelo ostaje u sastavu kao što je i bilo. Što to u praksi znači? To tim više što odluku o pokretanju opoziva predstavničko tijelo donaša većinom glasova svih članova, ne dvotrećinskom većinom nego većinom, dakle 50%+1. U trenutku kada se ta inicijativa pojavi i većinom izglasa pokretanje nepovjerenja, to je zapravo poziv za ostavkom, jer ukoliko župan i dobije, gradonačelnik ili načelnik povjerenje na referendumu, njemu spasa više nema jer su mu predstavničko tijelo većinom glasova poručili, ni jedan tvoj prijedlog mi više nećemo izglasati i ti ne možeš funkcionirati niti ćemo ti izglasati proračun, niti ćemo ti izglasati bilo koji prijedlog akta kojega do nas doneseš i ti ćeš morati dati ostavku. Zbog čega sada odustajemo od odredbe, da predstavničko tijelo koje je željelo nekoga smijeniti a građani su rekli ne, mora onda otići. Druga je situacija kada referendum iniciraju i traže birači. Dakle ovakva odredba … [[Ne razumije se.]] da u trenutku kada većinom 50+1 predstavničko tijelo samo pokrene postupak opoziva, da je kriza vlasti koja će biti moguća riješena samo izvanrednim izborima. To je poruka gospodine župane, gospodine gradonačelniče, gospodine načelniče, ni jedna tvoja odluka ovdje više proći neće ma kako god referendum završio. I onda ćemo imati referendum, građani će podržati čelnika, ovi će ga nastaviti bojkotirati, imati ćemo izvanredne izbore. To je jeftinija varijanta i to će sve trajati godinu dana da bi razriješili enigmu koju smo si stvorili. Zbog toga apeliram na predlagatelja da onu odredbu u slučaju da birači na referendumu ne prihvate opoziv da se predstavničko tijelo raspušta, vrati u prijedlog zakona kako bi bilo što kvalitetnije rješenje. I posljednja dilema, članak 25. je novina u tekstu kojega u prvom i drugom čitanju nije bilo i to je dobro da je konačno unijeto mada je naš prijedlog i amandman bio nešto drugačiji. Naime stvorio se problem konstituiranja nakon izbora 2009. i trebalo je razriješiti po kojim pravilima se vrši konstituirajuća sjednica. Jer ovaj zakon može stupiti na snagu najranije 17. svibnja 2009., dakle danom održavanja izbora, a konstituiranje predstavničkog tijela vrši se prema njihovim statutima i poslovnicima. Zakon u sebi ima odredbu da usklađivanje statuta i Poslovnika treba izvršiti najkasnije 90 dana po stupanju na snagu ovog zakona, dakle 90 dana od 17. svibnja 2009. Predlagatelj je gordijski čvor konstituiranja presjekao na način da predlaže da sve odredbe statuta koje govore o izboru i smjeni načelnika, gradonačelnika i župana i tih problema, danom stupanja na snagu više ne vrijede. A što je s poslovnicima i što je sa procesom konstituiranja? Tko saziva konstatirajuću sjednicu, sve po starom, a imamo neposredno izabranog čelnika. Rješenje koje smo ponudili kroz amandmane, predlagatelj nije prihvatio i na ovakav način pokušava popraviti stvar. Došlo se do pola puta. Upozoravam da taj prijedlog nije dat zato da bi otežavali predlagatelju da zakon bude usvojen nego ponudili rješenje da o ovom zakonu pitanje prve konstituirajuće sjednice riješimo zakonom čime bi sigurno izbjegli, a sada pamtite koliko će biti žalbi, pritužbi, sporova na konstituirajućim sjednicama negdje u lipnju 2009. zbog ovakve nejasne odredbe i onda će središnji ured biti zatrpan problemima, pitanjima, upitima, tužbama, pritužbama, presuđivanjima, imati ćemo situaciju da će konstituiranja trajati do kasne jeseni 2009. jer sada ne želimo taj problem prepoznati i riješiti. Hvala lijepa.
Hvala. Za klub HSLS-a, poštovani zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo, poštovani gospodine državni tajniče. Iz ovih posljednjih rečenica kolege Lesara, zapravo želi se pokazati da će kolega Palarić biti vječan i da zapravo čitav niz zakonskih rješenja i ovih prijedloga upravo ide na tome da državni ured i dalje ima posla i da radi. No, činjenica da ovo, da ova naša priča o Zakonu o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, zapravo ima svoju dugu povijest i možemo ovako biti i relativisti pa reći ipak se … [[Ne razumije se.]] kreće jel', ta priča dosta dugo traje i vrlo rano su se zapravo primijetili, čitav niz nedostataka koje bi trebalo popraviti, a mislim da su ovi izbori i ono što se poslije lokalnih zadnjih izbora u svibnju 2005. godine događalo, da su doista bili točka na "i" i da je bilo krajnje vrijeme da se nešto pokuša popraviti. Pa onda jedan od tih rješenja, … [[Ne razumije se.]] je bio i ovaj neposredni izbor od načelnika, općinskog gradonačelnika i župana i smatralo bi se da bi to na neki način moglo povratiti povjerenje u smisao lokalnih izbora, a s druge strane da bi moglo uvesti i neki princip političke stabilnosti na ovoj najnižoj lokalnoj političkoj razini. No, ne bismo mi bili to što jesmo da doista ne počne i ovaj i negativ, i negativna razmišljanja koja eto smo svjedoci već nije ni čudo da se sada stvar odvija i do trećega čitanja i sada se zapravo pokušavamo razriješiti ovu … [[Ne razumije se.]] kruga kako razriješiti ovu situaciju do koje može doći, a to je do neslaganje između tako izabranih čelnika i predstavničkih tijela. I ja moram priznati da budući tu institut neposredno izabranog gradonačelnika, župana odnosno načelnika pozna gotovo cijeli svijet. Mislim da je to zapravo najelegantnije rješenje prepisati iz nekih dobro stabilnih demokratskih zemalja upravo ta rješenja a ne zapravo ovdje da se na neki način nadmećemo i da pokušavamo pokazati kako dobro mislimo a i kažu svijet će propasti upravo iz dobrih ovih razloga. Da li je ova ideja o referendumu da ima smisla ako se odazove preko 50% ukupnog biračkog tijela, a recimo opće je poznato i nije to samo naš trend nego to je i svjetski trend da na lokalne izbore izlazi otprilike tridesetak, 35% biračkoga tijela. Znači, da biste bili izabrani u predstavničko tijelo ili kao gradonačelnik dostatno je tridesetak posto građana, mislim da je u Splitu bilo ispod 30% na zadnjim izborima 2005. godine. U Londonu je to već godinama negdje se kreće oko dvadesetak, 25% građana Londona da izlaze na izbore. A kažem, vjerojatno situacija u Hrvatskoj upravo je tu negdje između 30 i 35%. Onda vi kažete da bi referendum imao, opoziv gradonačelnika je moguć odnosno načelnika i župana ako se na referendum odazove više od 50% biračkog tijela. Opet čini nam se da se to u praksi zapravo je gotovo nemoguće da se dogodi. Znači, dakle prihvaćanjem ovakvog prijedloga zakona mi bismo zapravo zacementirali poziciju direktno izabranoga gradonačelnika i građani ga ne bi moglo smijeniti bez obzira na sve. A s druge strane ono što je bio zapravo cilj nećemo moći osigurati političku stabilnost u gradovima, općinama i županijama. Mi bismo mogli iako jesmo stranka gradonačelnika, imamo veliki broj vaših čelnih ljudi u našoj stranci su između inoga i bili i sada su gradonačelnici. Na neki način mogli bismo zapravo reći da ćemo poduprijeti ovakav prijedlog zakona koji bi im omogućavao gotovo da budu nezamjenjivi ali ipak smatramo da je potrebno biti realniji, omogućiti građanima da opozovu gradonačelnika ako za to postoje valjani i opravdani razlozi. Kažem, ovim prijedlogom čini nam se da je to nemoguće. Stoga smatramo da je potrebno prvo ili smanjiti broj birača potrebnih za valjanost referenduma. Da li je to 33% ili neki drugi o tome bi se moglo razmišljati ali čini mi se da upravo ovaj postotak predlaže udruga gradova, riječ je o svojevrsnom sindikatu gradonačelnika, u svojim amandmanima ili prihvatiti prijedlog koji je naš klub iznio u drugom čitanju a taj se prijedlog sastoji u tome da se opoziv izvede klasičnim sustavom opoziva "recall elaction" jer se na taj način smanjuju ukupni troškovi opoziva referenduma i izbori bi išli paralelno na istome listiću. To je recimo bio naš prijedlog, mislimo da nije bilo nekih većih primjedbi na jedan takav prijedlog. Zatim, najnovije izmjene ovoga prijedloga a to je brisanje odredbe o raspuštanju vijeća u slučaju pada referenduma, direktno i bitno narušavaju političku stabilnost koju želimo uspostaviti direktnim izborom gradonačelnika. Naime, prema ovom novom prijedlogu zakona gradsko vijeće će obično većinom glasova moći pokrenuti referendum za opoziv gradonačelnika a u slučaju pada referenduma gradsko vijeće neće snositi nikakvu odgovornost za jedno takvo bezrazložno pokretanje referenduma i neodgovorno rasipanje novaca odnosno poreznih obveznika određene općine, grada i županije koje su potrebne za provedbu referenduma. Prema tome, gradsko vijeće će baš kao i do sada na svakoj sjednici vijeća moći posve mirno ucjenjivati zapravo gradonačelnika, župana ustvari i načelnika i neki svaki puta zapravo prijetiti referendumom, i na neki način zapravo suprotstaviti se volji građana koji su takvoga čovjeka odnosno načelnika, gradonačelnika ili župana izabrali. Mislimo da to nije dobro rješenje jer doista je za pretpostaviti da će u velikom broju slučajeva odnosi u vijeću biti takvi da zapravo tako izabranih osoba neće imati, ne mora nužno imati većinu u vijeću i zapravo svaki puta i na svakoj sjednici će zapravo otvarati jedno upravo nemoguće, frustrirajuće zapravo situacije da vi za svaki svoj prijedlog pa eto i to da je danas petak biste mogli dobiti negativno mišljenje u vlastitome vijeću. Mislimo da bi ipak bilo dobro da se razmisli a mislim da smo mi to predlagali da se u odluku o referendumu ipak ne može, da je minimalan broj članova vijeća dvije trećine, na neki način upravo zbog toga da onda i ta eventualna većina koja bi mogla biti kontra gradonačelniku ipak bude malo ozbiljnija ali čini mi se da je dvije trećine sasvim dostatno i to već nije baš tako ni jednostavno skupiti ali je upravo ovo što su već, to su već i kolege iz nekih drugih klubova govorili, upravo zbog toga treba i vijećnici ako im ne uspije opoziv također da snose neke konzekvence a ne da se doista svaki puta zapravo da se radi daljnji cirkus od naših predstavničkih tijela kažem što se nažalost smo imali prilike da ovaj postojeći zakon vrlo često je generirao upravo takve situacije pa do one famozne kažem zaštitarske demokracije i svega onoga što se događalo i puno tih ponovljenih izbora što zapravo samo svjedoči o jednom, nimalo o demokratičnosti nego zapravo jednom anarhičnom stanju u našim lokalnim samoupravama. Mislim da je zadnji puta je kolegica Adlešić o tome bila govorila, upravo to čini mi se da je za raspisivanje referenduma potrebno da dvije trećine predsjedničkog tijela da se odluči. Zatim, isto ono što nas pomalo u klubu zabrinjava a to je ovaj pojam štete. Mislim da on nije definiran i niti je poznato tko je mjerodavan za utvrđivanje, je li određena odluka štetna ili nije. Znači, hoće li to u slučaju pokretanja postupka za opoziv gradonačelnika Državna revizija ili Središnji ured za upravu ili Ministarstvo financija utvrđivati da li je učinjena znatna materijalna šteta i kako bi uopće sama ideja instituta opoziva bio opravdan. Nije dobro predstavničkom tijelu prepustiti to upravo diskreciono pravo utvrđivanja pojma štete budući da bi to predstavničko tijelo a to se i dan danas, a možete zamisliti šta bi se tek onda dogovorilo, vrlo često može zlouporabiti u svrhu dnevno političkih potreba, pa je kažem bilo bi vrlo važno da taj pojam štete da se detaljnije elaborira ili da se uopće sama ideja ukloni. Ne znam, vi kada ste prije pet, šest, sedam godina ste bili sretni ako ste neko zemljište mogli prodati ne znam za petnaest, dvadeset eura danas to isto zemljište upravo zbog toga što je tamo nešto izgrađeno vrijedi po 200 i 300 eura po četvornom metru. Onda bi netko mogao ovako ono sa jednom … [[Govornik se ne razumije.]] 1993. ne znam da ste zapravo počinili veliku materijalnu štetu a zapravo uopće zaboravite kontekst kada ste neku odluku donijeli i kako je bilo gospodarsko iznad. … [[Upadica se ne čuje.]] Gotovo nemoguće. Ovdje smo doma. Zatim, i ovdje isto nadalje problematičan je iznos koji se smatra značajnom štetom. Kaže jedan posto proračuna. Normalno to je u Zagrebu. Evo, sad ćemo malo tamo gledati. U Zagrebu je to recimo to su veliki novci jedan posto proračuna. U Osijeku su to veliki novci, u Splitu su to veliki novci. Ali ne znam recimo općina Vrhovine jedan posto čini mi se da iznosi 19000 kuna. To znači ovako rečeno banalno nabavljanje ovih informatičkih pomagala da bi netko to mogao također to košta i vjerojatno više od 19000 kuna da bi netko mogao reći da je načelnik Vrhovina zato što je ne znam potrošio određeni po … [[Govornik se ne razumije.]] ugovoru o djelu za informatičke usluge mogao bi odgovarati. Zato kažem, kada se to ovako dekontekstualizira onda kažem svakako da je uvijek pitanje Zakon velikih i malih brojeva. Ono što svakako kažem jedan posto za Zagreb ili Osijek ili neku drugu županiju ili grad ili općinu koja ima pristojan proračun to može biti i primjereno. Ali kažem, ovako kad to ovako idete ponovno do apsurda onda se pokaže kako stvari postaju karikatura i ne pogađa se bit stvari. Znači, bilo bi možda bolje da netko to jasnije definira da je nepostupanje u skladu s odredbama Zakona o javnoj nabavi ili Ureda o nabavi robe, radova i usluga. To su zapravo zakoni koji rješavaju ovaj problem ove štete pa nema, mislim nema, nije nužno da se i ovaj zakon stavlja ovakve odredbe. Znači, sve u svemu bojimo se i do ovog trećeg čitanja da su ovi neki bitni problemi da ponovno nisu se na pravi način razriješili. Ja nisam za ovo surovo prepisivanje ne znam tuđih zakona. Ali budući kažem doista da to iskustvo o odnosima neposredno izabranog gradonačelnika i predsjedničkih tijela postoji u svijetu i koliko ja znam, a recimo i vi znate i svatko je od vas imao, kontaktirao sa kolegama u Njemačkoj, Austriji, Mađarskoj da to funkcionira i da nema nekih većih problema. Ne vidim razloga zašto mi zapravo uvijek počivamo od ovog negativnog, zapravo aspektiramo zapravo situaciju i a priori zapravo smo svjesni da bi većina mogla stvarati probleme gradonačelniku, načelniku ili županu ako nije iz njihovih redova. Ja sam u šali rekao da doista glasujem, da bi bilo najbolje budući da smo preskočili fazu prosvijećenog apsolutizma, pa mi je kolega Vuljanić dobacio “a zašto prosvijećeni“, ali očito da ovaj koncept Fridricha Velikog i tako prosvijećenih vladara i nije toliko loš. Ali kažem, kako smo činili skokove u našem razvoju, a priroda, a tako i društvo baš i ne tolerira ovako te velike i nepotrebne preskakanje određenih lekcija. Očito da lekcije neke nismo naučili iz povijesti, pa bi možda bilo kažem upravo dobro da još ovim, da predlagatelj usvoji ove neke vrlo, vrlo benigne primjedbe koje bi eto onu nužnu stvar, a to je da se doista uključimo u obitelj europskih demokratskih stabilnih zemalja, društava koja imaju to riješeno. Ne vidim razloga da i Hrvatska eto se već, da se već sedam, osam, devet godina natežemo sa nekim vrlo trivijalnim stvarima i onda uvijek razmišljamo negativno, a ne pozitivno i očito sve činimo da nam lokalna samouprava i područna samouprava i dalje bude izvor političke nestabilnosti, a nikako stabilnosti. Hvala.
Hvala. Klub SDP-a poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Klub SDP-a naravno jeste za to da se zakonom regulira i uvede mogućnost neposrednog izbora načelnika, gradonačelnika, župana i njihovih zamjenika. Međutim, mi smo upozoravali a moramo to i ovaj puta reći i ta upozorenja izložiti zbog svih nas. Takav oblik izbora je mehanizam, sredstvo koji uspostavlja zapravo jedan drugi tip ostvarivanja lokalne samouprave tzv. prezidencijalne ili menagerske lokalne samouprave ovisno opet u kojoj poziciji se nalaze čelnici tako izabrani i u takvoj situaciji nije moguće zanemariti činjenicu vezano za predstavničko tijelo i ovako izabrano izvršno tijelo. Moraju se razriješiti nadležnosti između općinskog vijeća, gradskog vijeća odnosno županijske skupštine i ovako izabrane vlasti s jedne strane i s druge strane mora se razriješiti nositelja prava na lokalnu samoupravu, a to su zapravo građani kojim po našem Ustavu se jamči pravo na lokalnu samoupravu. Mi bi htjeli odmah skrenuti pozornost da po našoj ocjeni ove izmjene i dopune zakona, dakle ne samo ovog nego ovaj paket ne rješavaju ova pitanja. Na žalost ona u sebi sadrže nekoliko rješenja koja su sama po sebi buduće konfliktne točke između predstavničkih tijela i izvršnih tijela i između njih, i jednih i drugih s druge strane i građana s treće strane. I drugo što bismo htjeli naznačiti da u isto vrijeme na mala vrata se uvodi zapravo institut gradonačelnika, župana i načelnika općine kao zapravo tvrdog ili čvrsto biranog gradonačelnika jer su oni nositelji izvršni vlasti, a to znači da oni sve svoje suradnike imenuju i određuju sami bez gradskoga vijeća i svega ostalog. Treće na što želimo posebice skrenuti pozornost jeste da je ponovno ovdje s jedne strane uveden institut arbitrarnosti u korist Vlade Republike Hrvatske koja u datom trenutku može donijeti odluku o raspuštanju, odnosno pardon ne raspuštanju vijeća nego imenovanju povjerenika dok se ne izabere novi. Ali u isto vrijeme zanemaruje se činjenica da pravo na lokalnu samoupravu ne pripada Vladi, nego građanima, a da bi Vlada morala imati jednu drugu funkciju koja u ovom segmentu treba biti ispunjena kroz nadzor i kroz zaštitu zakonitosti i ustavnosti rada lokalne samouprave. Vidite polazeći od svega toga mi smo stvarno u dilemi zapravo kako glasati o ovom zakonu iz jednostavnog razloga što uz ovaj zakon ide još nekoliko zakona koje bi trebali izglasati da se uopće otvori prosto za neposredni izbor gradonačelnika, načelnika i župana odnosno njihovih zamjenika, a s druge strane smo svjesni da zapravo ključni dio problema je ostao nedefiniran, nerazriješen i neuređen. Bojimo se da ako se ovako postavi sustav i ostavi da će on imati jako puno konfliktnih situacija i da ćemo imati nestabilni sustav lokalne samouprave u kojem će stalno biti proturječje interesa između predstavničkog tijela izvršne vlasti, pa i unutar same izvršne vlasti jer nemojte zaboraviti da jeste nositelj izvršne vlasti gradonačelnik, da se po istom postupku bira njegovo zamjenik, ali zamjenik gradonačelnika samo kad je ovaj spriječen ili kad nije u mogućnosti, odnosno kad ga on ovlasti. A u isto vrijeme, ili najčešće će se dešavati situacija da će građani birati iz jedne političke opcije ili programske opcije ako se radi o nezavisnim kandidatima gradonačelnika, a sasvim iz druge zamjenika. Zbog toga se bojimo da bi zapravo trebalo na ovom projektu još puno više raditi. Na to upozoravaju i iskustva. Točna je teza da ima u velikom dijelu zemalja Europe neposrednog izbora gradonačelnika i načelnika. Ali je isto tako točno da primjerice imate u Sloveniji neposredni izbori gradonačelnika i načelnika koji su puno bolje uredili odnose između predstavničkog tijela i izvršnih tijela, a još uvijek, a još uvijek imaju ozbiljnih poteškoća u funkcioniranju između ostaloga zbog različitih interesa koji zastupaju predstavnici građana u Vijeću i izabrani nositelji izvršne vlasti neposrednim putem. Ak se sad svemu tome pridodaju još neka rješenja iz ovog Zakona koji bi trebali glasati, koja zapravo dodatno jačaju poziciju izvršne vlasti i slabe poziciju predstavničkog tijela druge stranke i s treće strane otvaraju prostor za arbitrernost, odnosno Vlade. Onda se postavlja pitanje smijemo li mi pustiti ovaj zakon u praksu. Prvu stvar na koju bismo mi htjeli ponovno skrenuti pozornost, iako smo kod rasprave o tom zakonu već o tome govorili jeste vezano uz članak 4. stavak, odnosno novi članak 35.a gdje se kaže, članovi predstavničkog tijela mogu općinskom načelniku, gradonačelniku, i tako dalje da ne govorim, postaviti pitanje vijećničko. Prvo, to nije više pravo nego mogućnost. Drugo na što valja podsjetiti pravo da u ime građana ostvaruju lokalnu samoupravu ima i predstavničko tijelo. Treće, u tom segmentu treba koristiti analogiju koja je prisutna u Ustavu Republike Hrvatske vezano za Sabor u kojoj se izričito kaže, u stavak 1. članka 85.: "Zastupnici Hrvatskog sabora imaju pravo postavljati Vladi Republike Hrvatske, pojedinim ministrima zastupnička pitanja.". Znate, kad je u pitanju pravo onda ne može se procjenjivati odnosom moći, hoće li se stvoriti uvjeti za mogućnost postavljanja pitanja između ostalog da se u Poslovniku otvori mogućnost da imate aktualni sat u vijeću ili ne, a pogotovo kod pripreme sjednice, kao što će se zapravo takav institut često puta zlorabiti. Drugo na što želimo upozoriti jeste da se time uskraćuje mogućnost predstavničkom tijelu da vrše nadzornu funkciju na rad gradonačelnika, načelnika, vezano između ostalog i za zakonitost rada ili donošenje odluka kojim se krše ili ne izvršavaju odluke predstavničkog tijela, itd., itd., sve do pitanja zaštite interesa samih građana na lokalnoj razini. … [[Govornik se ne razumije.]] je naša primjedba je vezana na činjenicu da je ovdje odjedanputa u članku 6. rečeno: "Izvršno tijelo jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave u općini i općinski načelnik, u gradu gradonačelnik i župan.". Gospodo, izvršno tijelo više nije poglavarstvo. I to, nego samo načelnik, gradonačelnik. Nije čak ni njegov zamjenik iako je biran na isti način i po istom postupku kao i gradonačelnik, nego praktički on ulazi u izvršno tijelo, a sam gradonačelnik će sebi odrediti suradnike koji će to raditi. E sad se postavlja pitanja odnosa kako zapravo predstavničko tijelo može kontrolirati rad svoga tog tijela i takvog izvršnog tijela. Jer u onom segmentu u kojem se regulira položaj vijeća ostaje stari zakon, nepromijenjen. Postavlja se pitanje zapravo čemu to služi. Treća naša primjedba vezano za ovaj konkretni zakon, osim ovoga što smo prethodno izgovorili jeste činjenica da primjerice zamjeniku nećete raspisati nove izbore i birati zamjenika ako je to u godini u kojem mu istječe mandata dok gradonačelnika hoće. Odnosno ako prestane mandat zamjeniku općinskog načelnika, gradonačelnika ili župana neće se raspisati prijevremeni izbori, uopće. A ako u godini onda neće ni za župana. Sad se postavlja pitanje a kako to se neće raspisati za njega ako mu je prestao mandat recimo u prvoj godini, iz bilo kog razloga, čovjek je umro. Ili, ne daj Bože, ili ne znam promijenio prebivalište, nije više u toj jedinici lokalne samouprave, izgubio državljanstvo, odrekao se, otišao, odselio iz Hrvatske, itd., itd. A je on neposredno izabran, je li to volja građana? Po čemu mi kao centralna vlast ex lege u tom segmentu graničili isključivo volju građana, nositelja prava na lokalnu samoupravu? Nije mi jasno. Članak 40.b. Pored ovog pitanja odredivosti ili neodredivosti same štete postavlja se sasvim ozbiljno pitanje. Kad se kaže prijedlog za raspisivanje referenduma o razrješenju općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana i njegovih zamjenika može podnijeti najmanje 1/3 članova predstavničkog tijela. Molim vas uporebite taj stavak članka 40.b sa stavkom 1. članka 40.c. Ovdje se pak kaže da birači upisani u popis birača općine, grada, odnosno županije imaju pravo predstavničkom tijelu predložiti raspisivanje referenduma, itd. Sad ja pitam koliko birača? 5%, 10%, 100%? Ako ovdje ostane zbirna imenica: "birači" onda je očigledno da su to svi. Nije određen uopće opseg. Po čemu to zapravo svi birači moraju dati svoj potpis da hoće pokrenuti pitanje referenduma, odnosno povjerenja općinskom načelniku, gradonačelniku koji će se završiti na referendumu ako donese odluku gradsko vijeće. A u gradskom vijeću je eventualno dosta svega 1/3 to može inicirati. Dakle potpuno, ono što smo mi upozoravali da nije dobro zadnji puta riješeno sad se pokušalo riješiti bolje ali je napravljeno loše. Drugu stvar u vezi s istim ovim člankom 40.b. je vezano uz sljedeći stavak. Ako na referendumu o pitanju stavka 1. ovog članka bude donesena odluka o razrješenju općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana i njegovih zamjenika mandat ti prestaje danom objave rezultata referenduma. A Vlada Republike Hrvatske imenovat će povjerenika Vlade Republike Hrvatske za obavljanje poslove iz nadležnosti općinskog načelnika, gradonačelnika, odnosno župana. Kojim pravom? Zašto? Jel postoji legalno i legitimno izabrano predstavničko tijelo koje su izabrali građani? Zašto to predstavničko tijelo ne bi imenovalo povjerenika, da li iz njihovih redova, izvan njihovih redova, sasvim je svejedno? I istodobno zašto se ovdje ne propiše da su dužni u roku od 60 dana se raspisati i održati novi izbori za gradonačelnika, načelnika? Nema nikakvog smisla. Šta će, šta ima tu Vlada raditi? Ako mi uvedemo … [[Govornik se ne razumije.]] a ako dođemo u pojedinim odnosima u moguće sukobe interesa u tendenciji, a mi ulazimo u reformu lokalne i regionalne samouprave sa daljnjom decentralizacijom, dekoncentracijom, deadministracijom i da ne nabrajam sve šta treba učiniti u tom segmentu između odnosa centralne i lokalne i regionalne vlasti se mogu jačati napetosti. Da li tog momenta mi zapravo stvaramo mogućnost da u bilo kojoj napetoj ili kriznoj situaciji arbitrarni sudija bude Vlada, a ne lokalna i regionalna samouprava i njeni interesi građana. Mi na to vrlo ozbiljno upozoravamo i smatramo da to nije dobro i da to treba riješiti na drugačiji način. Drugo, još nekoliko primjedbi koje bismo htjeli reći. Članak 9. ovdje se kaže u članku 9. novom članku zapravo 41. stavku 2. da ako je statutom i te jedinice lokalne samouprave može biti propisano da jedan od zamjenika iz reda nacionalnih manjina ako naravno u području te jedinice lokalne samouprave živi više predstavnika nacionalnih manjina. Ajte vi meni recite u ovim odnosima kada imamo sva istraživanja koja pokazuju da sada statutima naših općina i gradova i županija nisu razrađene ustavnim zakonom propisana pravila o pravima pripadnika nacionalnih manjina, ma kako će statutom, može, dakle kao mogućnost, kao autonomna volja propisati da će jedni imati jednog od zamjenika. Je li naš interes da provedemo ustavni zakon ili nije? Je li stoji Sabor iza tog ustavnog zakona ili ne? Ako stoji, onda ovdje mora biti napisano mora u statutu biti ugrađeno, odnosno mora se birati jedan iz reda, a statutom to treba razraditi. To je nešto sasvim drugačije i ne bi se smjelo ovako, naravno treba odrediti sada u kojim jedinicama lokalne i regionalne samouprave sukladno ustavnom zakonu kojom većinom, odnosno kojim postotkom zastupljene nacionalne manjine mora se to pitanje razriješiti. Isto tako pitanje ako ne budu izabrani, raspisati će se dopunski izbori onda to treba postaviti sa aspekta koji je vrlo jednostavan. Znate da li je ovdje situacija da će zapravo biti utakmica između stranaka, sada pitam vezano za taj bipolarni sustav koji mi imamo izbora, kod izbora predstavnika nacionalnih manjina, u Saboru biraju predstavnike nacionalnih manjina samo predstavnici nacionalnih manjina u posebnoj izbornoj jedinici, a u našim općinama i gradovima i županijama se biraju vijećnici, dakle njih na tisuće, sa lista političkih stranaka i nezavisnih lista, dakle kao građanska opcija, politička opcija što ima svojih puno prednosti i … a ako ne budu izabrani onda u dopunskim izborima se … E sada da li ćemo tako birati zamjenike ili ćemo ipak nastojati osigurati ovo pitanje na drugačiji način. Imamo i primjedbu na članak 13. vezano za ovo pitanje ili/i vezano za stavak, da li je to milijun kuna naknade ili je to 0,5% vezano za vrijednost nekretnine ili je jedno i drugo. Može se tumačiti i na jedan i drugi način. moralo bi se precizirati, jer jedna je situacija ako je milijun kuna u Zagrebu, a druga je situacija ako je 0,5% u Vrhovinama kada je netko malo prije spomenuo itd. Šta to znači? Te ako je 0,5% u Vrhovinama onda je to malo, ali ako je milijun kuna toga više nema. Znam da je vrijeme, ali vi ne vodite sjednicu kolega. Hvala vam lijepa. Hvala vama gospodine predsjedniče da ste mi omogućili dovršiti.
Što se toga tiče ja bih još vas slušao. Klub zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Izbor načelnika, gradonačelnika, župana ubuduće će biti neposredno i to nije loše. To građani žele, to će dobiti, osobno ja žalim što recimo izbor zastupnika nije neposredan. Ne kažem da je sadašnji Zakon o izboru zastupnika loš, pisala ga je stručna skupina na čelu ako se ne varam gospođe Kasapović. Taj zakon je postao trajan, po njemu su održani izbori 2000., 2003., 2007. Međutim ako Sabor želi imati pun legitimitet, izbori bi trebali biti neposredni. Tek tada bi Sabor došao na svoje i postao jedno stvarno reprezentativno tijelo. No, pustimo sada Sabor. Ovo je zakon o lokalnoj, područnoj (regionalnoj) samoupravi. Ja se slažem da i ovaj zakonski prijedlog je na neki način jačanje lokalne samouprave. možda je bio bolji i od ovog zakona onaj kojega smo imali 1993. kada se jedna polovina vijeća birala neposredno u izbornim jedinicama, a jedna polovina posredno, odnosno s liste. Međutim eto taj model po mom sudu dobar, prerano je Republika Hrvatska napustila i sada uvodimo načelo kojega građani hoće, ali koji se može izroditi i u svoju suprotnost. Na nacionalnoj razini jedan polupredsjednički ustroj kojega smo imali, zamijenili smo ga kako ga ja zovem ovim sadašnjim poluparlamentarnim, a na lokalnoj čisti jedan parlamentarni sustav zamjenjujemo predsjedničkim sustavom. I sada da Hrvati da budem ciničan, eto nisu principijelni. Pitanje međutim decentralizacije s druge strane se ne rješava ovom vrstom akrobacija već se rješava prije svega jednom fiskalnom decentralizacijom, decentralizacijom ovlasti, nadzor i slabljenjem nadzora centralne vlasati nad lokalnom vlašću, a vi ćete se složiti sa mnom da onaj tko ima vlast na državnoj razini taj de facto ima vlast i na lokalnoj razini. O čemu odlučuju naši župani, naši gradonačelnici, naši načelnici? Pa oni nemaju niti ingerencije nad ponašanjem matičara dok jasno sva stvarna vlast koncentrirana je u ljudima koji imaju izborni legitimitet na nacionalnoj razini, koji sjede u Vladi preko puta Hrvatskoga sabora, koji odlučuju i u ponašanju državne uprave i inspekcija, ne znam policije i da ne nabrajam katastre itd., sve ostale institucije. Evo znači to je ono stvarno političko pitanje koje nije imala hrabrosti otvoriti ova politička garnitura. Znači pitanje raspolaganja novcem na lokalnoj razini, ovlastima, jednom riječju pitanjem definiranje te lokalne autonomije. Sam izbor gradonačelnika, načelnika, župana po mom sudu je jedno drugorazredno pitanje. Centralno pitanje je ovo o čemu sam govorio, ali još jedanput ću reći ovaj prijedlog zakona građani podržavaju i razumljivo da će ga podržati i IDS. Jasno da će prednost imati postojeće garniture pred ili na narednim lokalnim izborima. Znači onaj koji je u poziciji gradonačelnika Pule, Rijeke ili Dubrovnika, Zagreba, imati će bitnu prednost u odnosu na sve ostale, ali šta ćemo, tako je, valja ispoštovati volju građana. I ovaj Zakon je na neki način potvrda da će se u ovoj zemlji sve reformirati, osim odnosa centralne lokalne vlasti, sve će se učiniti ali se zemlja bojim neće decentralizirati upravo zbog onoga o čemu sam pričao. Danas, tu negdje odnos lokalne zajednice, centralne vlasti je takav da 85% novaca ide u državni proračun, 15% ako ovdje računamo i Grad Zagreb ostaje lokalnoj samoupravi. Decentralizacija će se međutim, gospodo dogoditi kada jedna trećina svih poreskih sredstava osim onih jasno za mirovine prepustimo lokalnoj samoupravi, znači jedna trećina PDV-a i jedna trećina trošarina vis a vis onoga što je popijeno, odnosno što se popušilo u jednoj županiji i jedna trećina dobiti, jedna trećina poreza na dohodak i jedna trećina carine koji se tiče te županije i jedna trećina doprinosa za zdravstvo ostane lokalnoj samoupravi. Konačno po Ustavu iz 74. lokalna samouprava je raspolagala sa gotovo 50% ubranih tih fiskalnih kapaciteta jedne jedinice i upravo je to razdoblje bilo najdinamičnije razdoblje Republike Hrvatske, kada je s druge strane općina birala i suce, što sigurno vis a vis neovisnosti sudstva nije bilo dobro, ali je bilo bolje od onoga što je radila Pašalićeva komisija kad asu birali i šefa financije, i katastra i šefa narodne obrane i šefa teritorijalne obrane i da ne nabrajam sve dalje. Danas, rekoh malo prije naši načelnici i gradonačelnici naša vijeća, bilo da je riječ o županiji, gradovima i općinama ne mogu utjecati ni na ponašanje matičara. S druge strane moć koja će se sada koncentrirati u rukama prvih ljudi naših gradova, općina, županija biti će velika. Tu moć na neki način treba usmjeravati i nadzirati odnosno jednom riječju kontrolirati, vijeća se ne smiju marginalizirati to je bit. Sabor da budem ciničan i može, kada smo se već doveli u tu situaciju spram izvršne vlasti, ali vijeća se ne mogu marginalizirati. Koji su poslovi vijeća tj. načelnika, gradonačelnika, neću sada čitati ali ovdje ovim člankom 13. definitivno se govori da sve ono što je iznad jedan milijun kuna de facto je u ingerenciji kada je riječ o stjecanju odnosno otuđenje nekretnina ili pokretnina u ingerenciji vijeća. Članak 9. govori o izboru manjinskih gradonačelnika, odnosno predstavnika dogradonačelnika iz redova manjina u našim županijama i gradovima itd., ja mislim da je ovo ponuđeno rješenje na koje je Klub IDS-a prilikom drugog čitanja imao najveće primjedbe sada relativno korektno postavljeno, tu kategoriju građana ni na koji način se ne može marginalizirati. Pitanje je ono o čemu su svi govorili prije mene i koliko puta se u nečijem mandatu se može pokrenuti referendum, to bi također trebalo regulirati daleko preciznije. Mislim da je gospodin Kramarić isto tako ispravno primijetio i apostrofirao da se raspisivanje referenduma ne bi smelo odvijati jednom običnom, znači kvalificiranom većinom 50% plus jedan mandat, već 2/3 većinom. Vi jako dobro znate kako se mandati u našim vijećima, bilo općinskim, gradskim, županijskim kupuju, kako se ta vijeća prodaju, kako se tim vijećima trguje, kako se ponekad za te mandate ljude ucjenjuje, na primjer to je bio onaj Osječki famozni slučaj, ako glasate za nas dati ćemo vam priliku da zamijenite bubreg i da ne nabrajam sve dalje. Što je isto tako kada je riječ o referendumu tih manjinskih predstavnika koji će biti u ulozi zamjenika župana ili gradonačelnika, načelnika, ili obrnuto u onim sredinama gdje je više predstavnika manjina, mislim znači na građane hrvatske nacionalnosti. Sve u svemu mi ćemo tek vidjeti koliko je ovo za Hrvatsku dobar zakon ali apsolutno ga valja usvojiti. Ako referendum s druge strane ne prođe, a pokrene ga Vijeće onda posljedice bi morale biti i po to vijeće bilo županije, grada, općine, ono bi trebalo snositi određene posljedice pa i krajnja konzekvenca trebalo bi biti raspuštanje kako se ne bi ne daj Bože sa tim ovlastima neosnovano poigravao, jasno, ako je inicijativa građana to je druga stvar. Jednom riječju kada je riječ o povjerenju na referendumu tu ne smije biti igre prema bilo kome, treba se izboriti za odgovornost a ne dati pravo bilo kakvom politikantstvu. Niti se vijeće smije poigravati sa gradonačelnikom, županom, načelnikom niti se smije izvršna vlast koja se uličava o županu, gradonačelniku, načelniku poigravati sa tim vijećem. Primjedba je, netko ju je istaknuo malo prije, i sloboda odlučivanja do tih 1 milijun kuna, čini mi se da to na neki način može voditi blokadi funkcioniranja lokalne samouprave, ali još jedanput ponavljam pokazat će vrijeme svoje što će to konkretno značiti. Rekoh Klub IDS-a će glasati na ovaj zakon ali ponavljam još jedanput najbolji model kojega je Hrvatska poznavala kada je riječ o izboru predstavnika lokalne samouprave imali smo 93. kada se jedna polovina mandata biralo neposredno u izbornim jedinicama a jedna polovina sa liste. Za kraj kao što se netko prije mene upitao, zašto jedan ovakav zakon o izboru načelnika, gradonačelnika, župana jednostavno ne prepišemo od Nijemaca, Austrijanaca, Slovenaca zašto to ne prepišemo iz pravne stečevine onih zemalja gdje takvi modeli egzistiraju stoljećima. Dobro Slovenija nije tu možda najbolji primjer ali oni čini mi se tamo 92. ili 93. godine neposredno biraju svoje načelnike i gradonačelnike. Ja se osobno bojim da ćemo u narednih 5 godina od izbora lokalnih čelnika 2008. do 2012. ili 13. do onih narednih izbora jedan ovakav Zakon morati mijenjati 5, možda 10 puta jer će zapravo život determinirati čitav niz situacija na koje mi u ovom času ne možemo odgovoriti, na žalost ne možemo ih niti predvidjeti ili simulirati. Bit ovog Zakona još jedanput je neposredan izbor načelnika, gradonačelnika, župana, međutim, ja se iskreno nadam da ćemo relativno skoro dobiti i zakon koji će redefinirati odnose u ovlastima i raspolaganju postojećim sredstvima jer ovako kako je danas Republika Hrvatska ustrojena to zasigurno nije perspektivno ni po državu, ni po naše županije, ni po naše gradove, ni po naše općine. Za kraj, razumljivo još jedanput ću reći po treći put, podržat ćemo ovaj Zakon, građani žele da svoje predstavnike neposredno biraju, ali ponavljam stvarno pitanje ovog političkog trenutka nije kako ćemo birati županije, načelnike i gradonačelnike, već sa koliko sredstava i ovlasti će raspolagati lokalna samouprava.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Kajin je netočno ustvrdio da su općine 80-tih godina birale suce i sve one koje je pobrojao itd. To su radili komiteti, komiteti saveza komunista. Kolega to je jasno, to je bio totalitarni sustav u kojem su komiteti bili ti koji su odlučivali o životu i o smrti. Kadija te tuži, kadija te sudi. Kakve općine? Koje općine? Vi pokušavate mijenjati ovdje povijest.
Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Za klub Hrvatske stranke prava kao i za većinu hrvatskih građana nije sporno to da trebamo ići na neposredan izbor načelnika, gradonačelnika, župana i njihovih zamjenika. Također nije sporno to da se treba precizno urediti zakonski odnos između neposredno izabranih gradonačelnika, načelnika i župana s jedne strane, predstavničkog tijela s druge strane i samih građana s treće strane. I normalno da to treba regulirati zakonski, ali kad se govori o zakonskom reguliranju onda je trebalo svakako koristiti iskustva svih onih koji imaju takav sustav zemalja Europske unije drugih zemalja. Ovo je treće čitanje ovoga Zakona, Konačnoga prijedloga, ali na žalost i dalje je postoji dosta prijepora, postoji puno nedoumica jer nije uvažavan, nisu uvažavani prijedlozi koje smo mi ovdje iznosili i u prvome i u drugome čitanju da se simuliraju mogući sve situacije koje se kao takve mogu pojaviti i da se na takav način predvide zakonska rješenja kako i na koji način iz tih spornih situacija izaći. To na žalost niste napravili, dali smo vam note, ali smo dobili jednu falš izvedbu, falš kompoziciju koja bi se trebala primijeniti 17. svibnja 2009. godine. Budite sigurni da ovo, ako se i danas donese ovaj Konačni prijedlog idući saziv, 6. saziv Sabora će morati izmijeniti i dopuniti ukoliko se želi ići na neposredni izbor načelnika, gradonačelnika, župana i njihovih zamjenika, jer i dalje postoje ti prijepori. Žao nam je što niste prihvatili naš prijedlog da se omogući testiranje ovih zakonskih odredaba u općinama i gradovima u kojima već je, odnosno u kojima će biti mogući izvanredni izbori, tako da imamo i praktična rješenja, jer ako idemo u nešto, a nismo do kraja isimulirali i ako to želimo staviti u primjenu 17. svibnja 2009. godine i ako mnoge stvari prepuštamo općinama, gradovima i županijama da svojim institutima i općim aktima urede, a oni to neće urediti, jer neće urediti cjelovito, a opet takve stvari ne rješavao u zakonu, šta smo napravili? Možemo doći još u goru situaciju, a kažem ima dovoljno vremena, treba omogućiti simulaciju primjene zakonskih odredaba u općinama i gradovima gdje bi eventualno će biti izvanredni izbori tako da se dobije i s te strane jedno pravo iskustvo kako i na koji način zakonske odredbe, kad se budu odnosili za cijelu državu, kako i na koji način primijeniti. Na žalost i dalje postoji onaj dio bitnih prijepora odnos između neposredno izabranog čelnika predstavničkog tijela. Imamo situacija da imamo šerifa dan danas koji su načelnici općina, gradonačelnici koji u biti se ponašaju i uzimaju veće ovlasti nego što će imati po ovim zakonskim odredbama. Kako definirati sve te odnose i slučajeve da ne zaduži svoju sredinu koju će zavarati i biti neposredno izabran, a s druge strane imamo predstavničko tijelo koje kao takvo bi moralo biti taj dio brane da on ne zadužuje, odnosno da ne napravi ono za što nije dobio kao neposredno izabran mandat od građana koji su ga birali. S druge strane varijanta će biti normalna i vjerojatno realna varijanta da će predstavničko tijelo kao takvo imati drugi sastav, znači druga opcija koja možda ne podržava neposredno izabranog čelnika i da će ona nastojati u svim situacijama ići na taj dio da njega razriješi, da ga smijeni i nema tih ovdje odredbi da se ta pravila ponašanja, jer znamo tko donosi recimo proračun. Proračun će donositi predstavničko tijelo. On predlaže, ali je on u svome programu neposredno izabran dao što, kako i na koji način misli napraviti, ali predstavničko tijelo ne želi, želi ga smijeniti i ono u proračunu kad donosi proračun mijenja stavke. Jesmo tu šta riješili? Nismo ništa riješili, a to su te najbitnije stvari. Da ne govorimo o ovima drugim odredbama o kojima je govorio i kolega Arlović, i Kajin, i Lesar, znači raznoraznim situacijama koje će se u praksi događati i ponavljati. Prema tome, ovo o čemu mi raspravljamo danas sigurno neće kao takvo nikad biti primjenjivano, jer idući saziv Sabora ako bude odgovoran morat će to izmijeniti, morat će sve te odnose neposredno urediti. Znači raspravljamo o nečemu što nikad u biti ne vjerujem da će ikad biti u primjeni ovaj tekst koji ovdje imamo. Nema teorije da će tako nešto biti u primjeni, jer kažem postoji toliko prijepora. Ja sam iznio par tih prijepora najkrupnijih. Kolege su ostale iznijele, ali nema se valjanoga odgovora. Zašto niste stavili cijelo poglavlje oko konstituiranja novih predstavničkih tijela nakon 17. … [[Govornik se ne razumije.]] 2009. godine, jer znamo da neće općine, gradovi, ni dan danas nisu uskladili sve svoje opće akte i statute sa zakonskim, sa odredbama zakona koje su doneseni u Hrvatskome saboru. I što se tu može napraviti? Ništa. Znamo kako djeluje i Središnji državni ured za upravu. Jedanput postupa ovako, drugi put onako. Onda Upravni sud isto tako jedanput ovako, drugi put onako. U nekima će, ako nije održavane sjednice kako je predviđeno zakonom ići na raspuštanje, u drugima će reći, eto nije to to, nećemo onemogućavati razvoj lokalne samouprave. I prema tome mislim da ovo što ćemo danas ako se i donese, nikad to u primjeni neće biti. Zbog toga gospodine predsjedniče, da ne bi se bavili stvarima koje nikad neće biti u primjeni, znači ponavljam zahtjev da ne bi tražio riječ kluba Hrvatske stranke prava, da nakon skandalozne i sramotne presude Haškog suda u predmetu suđenja ratnim zločincima Šljivančaninu, Mršiću i Radiću kojim je Haški tribunal pokazao svoje pravo lice te ponizio poginule hrvatske branitelje, obitelji poginulih, zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja, hrvatske ratne vojne invalide iz Domovinskog rata, hrvatske branitelje i cijelu Hrvatsku otvorimo raspravu u srijedu. U srijedu da u Hrvatskome saboru ne razgovaramo o temama koje nikoga ne interesira
Kolega Kovačević! Završite raspravu…
Ja vam to ponavljam. Znači…
Završite raspravu.
U srijedu da krenemo sa raspravom o … [[Govornik se ne razumije.]] suradnji…
Hvala lijepo. Oduzimam riječ. Hvala lijepo. Gotovo.
I o suspenziji daljnje primjene. To imate obvezu kao čovjek.
Gotovo. Znate šta. Držite se reda. Izvolite na svoje mjesto.
Izvolite postupiti po…
Izvolite na svoje mjesto i držite se reda. Nemojte mi prijetiti i ucjenjivati. Klub zastupnica nacionalnih manjina… Gospodine Kovačević! Držite se reda. Nemojte u ovom Domu stvarati nered, prijetiti, ucjenjivati i nasilno uzimati riječ i nasilno govoriti. Izvolite zastupnik Furio Radin, klub nacionalnih manjina!
Hvala lijepa. Klub nacionalnih manjina u pogledu Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj odnosno regionalnoj samoupravi prilikom drugog čitanja imao je nekoliko primjedbi koje su se uglavnom ticale na gradonačelnika, pripadnika, na zamjenika gradonačelnika, pripadnika nacionalnih manjina. Čitajući sada ove prijedloge koje su ovdje u trećem čitanju zapravo moram doć' do zaključka da možda ili mi nismo bili previše jasni ili se nismo razumjeli do kraja u drugom čitanju. Jer vidim ovdje su iznijete neke promjene i neke naše sugestije su prihvaćene. One se tiču toga da ako ne bude prihvaćen, ako ne bude izabran drugi gradonačelnik, dogradonačelnik iz redova nacionalnih manjina da se onda ide opet na izbore gdje će ga birati sami pripadnici nacionalnih manjina. I to je u redu. Samo nije u redu u članku 9. drugi stavak jer on zapravo više stvari pokvari nego rješava. Pogledajte. On glasi tako: "U jedinicama lokalne odnosno područne (regionalne) samouprave u kojima pripadnici nacionalnih manjina imaju pravo na razmjernu zastupljenost u predstavničkom tijelu jedinice lokalne i područne samouprave Statutom te jedinice lokalne i područne samouprave može biti propisano da zamjenik općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana mora biti iz redova nacionalnih manjina." Ovdje se stvara zapravo dva, zapravo stvaraju se novi problemi. I to ćemo, tu su, ima dva nova problema. Jedan je onaj, jedan novi problem je, se tiče svih onih dogradonačelnika u Istarskim općinama i gradovima i u županiji koji su tamo ne zbog razmjerne zastupljenosti, ne zbog toga što ima toliki postotak u ovom slučaju Talijana u Istri, nego zbog toga što je to propisano Statutom. A zapravo iz ovoga bi rezultiralo sada da samo ako imaš dovoljan postotak to može biti propisano Statutom. Znači, oni bi otpali. Gospodine Palarić! Moramo, mi ćemo dat, sad ćemo ići napisati amandman brzo u kojem se mora valorizirati ono što je danas prisutno u Statutima. A u Statutima mi imamo zamjenike gradonačelnika ne zbog toga što nas ima puno nego zbog toga što imamo takve političke dogovore u Istri i zato što se uvažava naša autohtonost i zato ih imamo i to je propisano Statutom, pa makar imali manji postotak nego što je propisano zakonom. Znači, u ovom slučaju ako se prihvati tako zapravo 70% zamjenika gradonačelnika Talijana u Istri sa sljedećim izborima neće više postojati. Drugi problem koji se stvara je tamo gdje doista imaš pravo, onda se tu ne mora, nego se može. A oko ovoga može gospodine Palarić, mi smo već dovoljno govorili u ovom Saboru u Ustavnom zakonu. Svaki put kada u nekom zakonu ili Ustavu u Hrvatskoj piše "može" ovaj Parlament to tumači da "ne mora". I nama je toga dosta. Ili će pisat da je to tako ili nije tako. Da može biti tako, to znači da je to samo volja većine u određenom trenutku. Znači tu imamo dva problema. Mi ćemo vam dati sada amandmane. Ako ovi amandmani neće bit usvojeni, klub nacionalnih manjina neće glasati o ovom zakonu.
Poštovana zastupnica Biserka Perman. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Vlade! Ja ću u svoj raspravi nastojati biti što je moguće kraća, pa ću se osvrnuti samo na dva odnosno tri detalja. Naime, osim što je u ovom zakonu odnosno u ovom prijedlogu opisan izbor i eventualno razrješenje nije jasno što će čelnik raditi i koje će on ovlasti i odgovornosti imati. Mislim da je to daleko važnije od samog izbora i razrješenja. Nadalje što mi se čini izuzetno važno. Izbačene su odredbe o tome, o posljedicama koje snosi predstavničko tijelo ukoliko referendum ne uspije, a koje je prije toga raspisalo. Naime, novi članak 40.b kaže da predstavničko tijelo može raspisati referendum između ostalog i kad čelnik proizvede znatnu materijalnu štetu što podrazumijeva štetu od 1% proračuna odnosno 500 hiljada kuna. Neće li troškovi neuspjelog referenduma biti i veći od tih granica. Nije li i to znatna materijalna šteta, a onda ide sada po najnovijem prijedlogu bez posljedica. Teoretski, tijekom mandata predstavničko tijelo može raspisati tri referenduma. Dakle, potrošiti u nekim manjim jedinicama gotovo cijeli proračun i nikom ništa. Već je više prethodnika reklo ali mislim da je bitno ponoviti da ovaj zakon potiče latentni sukob predstavničkog tijela i izvršne vlasti na lokalnoj razini a to znači i arbitriranje centralne vlasti što nikako ne bi smio biti slučaj. Zakon također govori o izboru drugog zamjenika iz redova nacionalnih manjina ako je to statutom jedinice lokalne samouprave propisano. No, nije predviđen slučaj da gradonačelnik bude pripadnik nacionalne manjine koji je izabran na redovnim izborima, što je teoretski moguće. Što u tom slučaju sa zamjenikom? Hoće li se birati još i zamjenik iz redova nacionalnih manjina, to nigdje nije određeno. Također, u istoj odredbi odnosno članku postoji kao mogućnost, dakle može da statutom jedinice lokalne samouprave bude propisano da zamjenik čelnika bude pripadnik nacionalne manjine, no nije rečeno da to bude obveza dakle da mora biti pripadnik nacionalne manjine, pa po nekoj logici radi smanjenja troškova i pojednostavljenja procedure unutar same jedinice lokalne samouprave najbolje bi im bilo da takve odredbe uopće ne stavljaju u statute pa ne bi imali problema sa izborom drugog zamjenika. Mislim da bi zakon trebao služiti da bi jednoznačno propisao određena pravila funkcioniranja društva pa tako i jedinica lokalne samouprave a ne da u njemu stoji da nešto može što znači da i ne mora odnosno ne bi smio davati mogućnosti hoću neću. U obrazloženju konačnog prijedloga u Glavi VI. Govori o prijedlozima i mišljenjima koja nisu prihvaćena s obrazloženjem. Naglašavam ovo s obrazloženjem. Tako primjerice piše da raniji amandmani na članak 9. nisu prihvaćeni jer novo predloženo rješenje bolje. Također piše da nisu prihvaćeni moji amandmani. Dobro, u redu. Ali nijednim slovom nije obrazloženo zašto su predložena rješenja bolja i isto tako kao ni zašto nisu prihvaćeni moji amandmani, dakle niti jednim jedinim slovom. Čini mi se da je to opet jedna bahatost predlagatelja kao i mnogo puta do sada, jednostavno ignorirati nešto, nećemo i nikome ništa, zašto ni zbog čega. Također, još na kraju prije nego što završim jedna dilema. Nije mi iz ovog prijedloga jasno idu li čelnik i zamjenik u paketu u slučaju da referendum o nepovjerenju uspije i kada idu u paketu i u kojim slučajevima. Naime, čini mi se da to nije baš previše jasno riješeno. Evo, zbog svih ovih detalja ja ne mogu dati svoj glas za ovakav Konačni prijedlog Zakona o jedinicama lokalne i područje samouprave. Hvala lijepo.
Hvala. Završni osvrt zamjenik Središnjeg ureda državnog tajnika Zdenko Matičić. Ništa. Zaključujem raspravu. I treći, konačno treći iz ove serije ovih zakona. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika HNS-a i Klub zastupnika Nacionalnih manjina. Klub zastupnika HNS-a, amandman 1.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman 2, također kluba HNS-a.
Ne prihvaćamo. Mi smo za treće čitanje odustali od prijedloga da se u slučaju izglasavanja razrješenje gradonačelnika raspušta predstavničko tijelo. Morati ćemo se navikavati na kohabitaciju ukoliko u Hrvatskoj bude različite opcije i konflikti između gradonačelnika neposredno izabranog i predstavničkog tijela.
Zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Izglasali smo i konačno u ovu državu uveli neposredni izbor načelnika općina, gradonačelnika i župana. Ovo je izmjena zakona koji ga provodi. U prva dva čitanja u zakonu je bila odredba ako predstavničko tijelo traži referendum o nepovjerenju svom čelniku, a građani na referendumu odbiju njega smijeniti, da se mora raspustiti predstavničko tijelo. U trećem čitanju te odredbe u zakonu nema, a moj amandman glasi da to vratimo. Gospodine državni tajniče ni odbijanjem amandmana ne uvodite mogućnost kohabitacije nego arbitriranje Vlade koja će tada imenovati povjerenika, jer predstavničko tijelo koje je tražilo referendum i nije uspjelo, svakog čelnika će blokirati i neće moći funkcionirati. Tada stupate na scenu vi u ime Vlade i imenujete povjerenika. Da bi to spriječili, ovaj amandman traži raspuštanje. Dakle, vi ste argumentaciju protiv amandmana krivo dali. On je zapravo bio u korist ovog amandmana. Tražim glasanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman Kluba zastupnika nacionalnih manjina.
Prihvaćamo.
Prihvaćen amandman. Postaje sastavni dio zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Sa 88 za, 28 protiv, 2 suzdržana donesen predloženi zakon. Sad idemo na nastavak rasprave o predviđenim točkama dnevnoga reda. - Konačni prijedlog Zakona o kvaliteti zdravstvene zaštite, drugo čitanje, P.Z.E. br. 735 Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, rad, socijalnu politiku, zdravstvo, europske integracije. Hitni postupak. Ministar zdravstva i socijalne skrbi Neven Ljubičić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.