Всім доброго дня, шановні народні депутати! Я прошу займати місця. Шановні колеги, у зв’язку з вчорашнім прийняттям рішення Конституційного Суду хотів би зазначити, що визначальними на ранковому пленарному засіданні Верховної Ради України є дані письмової реєстрації народних депутатів України, які зараз мені будуть надані. Проте, я просив би зареєструватися додатково в електронній системі „Рада”. [[10:02:58]] В залі зареєстровано 447 народних депутатів України. Я хотів би звернутися до всіх народних депутатів України пройти сьогодні письмово реєстрацію за столами реєстрації задля того, щоб був підтверджений юридичний факт наявності народного депутата України в залі пленарних засідань українського парламенту. Шановні колеги, ранкове пленарне засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. У зв’язку з винесенням Конституційним Судом України рішення від 1 квітня 2008 року, хотів би зазначити, що Постанова Верховної Ради України від 16 березня 2006 року №3547-4 визнана такою, що не відповідає Конституції України, та вона втратила свою чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України. Таким чином, український парламент відповідно до Конституції України керується наступними статтями Конституції України: стаття 82 Конституції України, яка визначає правомочність українського парламенту. У зв’язку з тим, що парламент обраний, дві третіх є в залі, таким чином питання щодо дієздатності та правоздатності українського парламенту навіть не може стояти на порядку денному. Друге – це стаття 88 Конституції України, яка визначає повноваження Голови Верховної Ради України щодо організації забезпечення роботи Верховної Ради України. Голова Верховної Ради України обраний і буде виконувати свої відповідні повноваження. Наступне – це стаття 91 Конституції України, яка визначає порядок прийняття рішень Верховною Радою України, а саме – половина від її конституційного складу; І на останок, це стаття 8 Конституції України, яка зазначає про те, що норми Конституції є нормами прямої дії. З огляду на це, шановні колеги, до моменту законодавчого врегулювання питання щодо організації порядку роботи Верховної Ради України відповідно до рішення Конституційного Суду, а саме – до прийняття Закону України „Про Регламент Верховної Ради України” в першу і саму основну чергу український парламент буде користуватися і керуватися нормами української Конституції, які є нормами прямої дії і які зазначають чітко, що рішення Конституційного Суду не вплинуло на право і на дієздатність Верховної Ради України як єдиного органу, законодавчого органу в українській державі. Що стосується подальшого порядку роботи, хотів би зазначити, що нам треба прийняти організаційні рішення щодо того, як прийняти Закон України „Про Регламент Верховної Ради” і яким чином парламенту виключно організаційно працювати протягом часу, доколи Верховна Рада України розгляне в першому і другому читанні і в цілому відповідний Закон „Про Регламент Верховної Ради України”. Учора у нас була дискусія з цього приводу, і я просив би Олександра Сергійовича Єфремова, голову регламентного комітету, проінформувати парламент про шляхи вирішення цієї ситуації. Прошу, Олександр Сергійович.
Уважаемые коллеги, учитывая то, что решение, которое мы должны принять, оно должно быть юридически выверено и мы не должны допустить никаких неточностей, есть предложение сделать сейчас получасовой перерыв, для того чтобы еще раз юристы посмотрели все тонкости того документа, который был за ночь подготовлен, и через полчаса вернуться в зал на рассмотрение данного вопроса.
Я думаю, що це мудре рішення. Я просив би керівників фракцій і, Олександр Сергійович, вас, і, відповідно, основних членів регламентного комітету зайти до мене в кабінет, щоб ми зараз протягом 15-20 хвилин поставили крапку в нормопроектувальній техніці по даній постанові. Дякую.
Я хочу вам коротке повідомлення зробити. В нас, на превеликий жаль, політика по-українські, коли вчора ввечері про все домовилися і підписали проект постанови про відповідний тимчасовий регламент, сьогодні вранці, в силу того, що кожен має претензію на власну геніальність і авторство, на превеликий жаль, не прийшли до згоди в частині голосування цієї постанови. Але процес, практично, завершений, зараз голова комітету – Єфремов просить членів регламентного комітету на третьому поверсі зустрітися для того, щоб затвердити рішення, яке запропоновано керівниками фракцій. О 12:30 розпочинаємо пленарне засідання за будь-яких обставин.
які знаходяться в різних місцях українського парламенту, зайти в зал парламенту для прийняття рішення щодо подальшої роботи Верховної Ради України. Шановні колеги, продовжуємо ранкове пленарне засідання Верховної Ради України. Завершилися засідання Комітету з питань Регламенту. Я запрошую голову комітету Єфремова на трибуну, щоб поінформувати, про яке рішення йшлося і які будуть пропозиції народним депутатам України.
Уважаемые коллеги, в результате длительного обсуждения вопросов на регламентном комитете, затем на Погоджувальной раде, затем опять на регламентном комитете предлагается для вашего рассмотрения следующий порядок выхода из ситуации, которая сложилась после решения Конституционного суда. Абсолютное большинство членов регламентного комитета пришли к заключению, что логично было бы поставить и рассмотреть сегодня первым закон под номером 2204. Он очень простой, все вы его. он у вас есть на руках и он не носит какой-то, ну, такой сильной нагрузки, хотя можно его по-разному оценивать. И затем рассмотреть постановления по утверждению временного Регламента, который подготовил Арсений Петрович, и у вас оно тоже есть на руках. По-моему, под номером 2338. 2338. Именно в такой последовательности. Это нам дает возможность отреагировать на решение Конституционного Суда и продолжить дальнейшую работу Верховного Совета, и открыть путь для того, чтобы в дальнейшем, еще подискутировав на юридической почве, принять правильное решение по дальнейшему утверждению нашего основного закона, по которому мы работаем в Верховном Совете. Спасибо. Я готов ответить на вопросы.
Хто хоче задати запитання голові Комітету з питань Регламенту? Так як Регламент не діє, так що будемо давати слово, як в старі добрі часи. Будь ласка, Зварич, Ключковський. Після цього – Кендзьор і після цього – Кармазін. Я переключусь потім. Поки що з лівої частини почнемо.
Шановний доповідачу, законопроект, який ви пропонуєте, ви посилаєтеся на нормативно-правовий акт, який носить назву „Регламент Верховної Ради України”. Натомість відповідно до рішення Конституційного Суду є встановлено, що Регламент Верховної Ради України може бути прийнятий виключно законом. Тобто такого нормативно-правового акту, на який ви посилаєтеся у своєму проекті закону, немає в природі. Крім того, я би просив, щоб ви також дали відповідь на таке дуже просте питання. Чи ви знаєте хоч один закон, який складається з одного рядка і який таку абракадабру зумів створити, що посилається на три окремі закони. Бо в одному рядку ви посилаєтеся на три окремі закони. А саме: на Закон про статус, на Закон про комітети і на Закон про тимчасові спеціальні і слідчі комісії. І це все вам вдалося зробити в одому рядку. І ви пропонуєте ось це назвати закон. Не видається вам, що це є до певної міри лицемірство?
Уважаемый Роман Михайлович, мне просто отвечать на вторую часть вашего вопроса. Я бы не был столь категоричен в оценке деятельности, в том числе и интеллектуальной, наших коллег. Потому что тот закон, который предлагается, он подписан всеми представителями фракций без исключений. И моей фамилии там нет, поэтому мне легко об этом говорить. Поэтому, я бы не переходил на оскорбительный тон по отношению к своим коллегам. А что касается по законодательной базе, то вы знаете, принимаются различные законы, в том числе и с двух пунктов, вы это не хуже меня знаете. Что касается первого вопроса, он чисто профессиональный. В законе, который предлагается принять не стоит норма как Регламент принимается, в рамках закона, который нас обязал сделать Конституционный Суд или в какой-то другой ипостаси. Поэтому сегодня этот вопрос он, может быть, трактоваться, что Регламент может приниматься в рамках закона.
Ключковський, будь ласка.
Дякую. Юрій Ключковський, "Наша Україна - Народна Самооборона". Шановний колего! Скажіть, будь ласка, як узгоджується у вашій пропозиції два запропоновані вами кроки: спочатку – прийняти закон за яким порядок діяльності Верховної Ради визначається документом, який називається Регламент, а після того приймати інший документ, який називається тимчасовий Регламент. Чи не здається вам, що прийняття такого закону унеможливлює прийняття тимчасового Регламенту?
Я отвечаю на этот вопрос. Во-первых, в законе, который предлагается принять, там оговаривается не только Регламентом, а выписаны все процедуры, которые предусмотрены в Конституции, и которую в результате, должен выполнять Верховный Совет, и мы руководствоваться как депутаты в своей работе. Это первое. Теперь, что касается по второму вопросу, вы знаете, что мы предлагали принять не временный, а принять Регламент работы Верховного Совета, но именно исходя из того, что сказали вы и сказал ранее Роман Михайлович Зварыч, мы пошли на то, что в данной ситуации как временную переходную норму, для того, чтобы выполнить решение Конституционного Суда все-таки принять временный Регламент. И дальше дать поручение соответствующее комитету, в течениеопределенного времени разработать либо на базе закона, либо на базе другого документа соответствующий Регламент, который, я думаю, через две недели будет внесен в зал и предложен вам на утверждение.
В кого ще є запитання? Кармазін.
Юрій Кармазін. Партія захисників Вітчизни, Блок „Наша Україна – Народна Самооборона”. Шановний доповідачу! Я уважно відслідкував ті ваші пропозиції, хочу сказати з великим задоволенням, що на кінець-то моя точка зору перемогла, я завжди казав, що Закон про Регламент має бути, а цей Регламент неконституційний. Слава богу, визнав його Конституційний Суд зараз не конституційним, підніміть мої виступи, побачите. Але я пропоную, що не можна зараз ставити, такий закон приймати, треба цей регламент, який вносить Голова Верховної Ради, обізвати тимчасовий Регламент Верховної Ради на період до прийняття і набрання чинності Закону „Про Регламент Верховної Ради”, щоб ми написали, на який час він діє, і тут же записати в цій постанові, щоб ми зразу ж розробити, подали впродовж двох тижнів, прийняли в першому читанні і зразу доопрацювали. І там же, чи не вважаєте ви за потрібне, описати діяльність опозиції, не надавати окремий закон про опозицію і так далі, а тут же все це перебачити, в законі про.
Уважаемый Юрий Анатольевич, практически все то, что вы сказали, оно предусмотрено в дальнейшей работе и, более того, в регламенте уже выписан соответствующий блок, который может быть предложен для рассмотрения в следующей варианте регламента по оппозиции. И это решение уже тоже принято соответствующее. Поэтому нам предстоит дальнейшая работа по усовершенствованию данного документа чисто профессиональная, чисто юридическая работа. Что же касается принятие двух документов, то вы прекрасно понимаете, что нам нужно было найти компромисс, на основании которого бы все согласились принять это решение. Вот в результате того, что мы предлагаем, практически, в рамках комитета было единодушное мнение, что сегодня необходимо поступить таким вот образом. Я возможно с чем-то тоже не соглашаюсь в какой-то ипостаси, но в рамках достижения компромисса на сегодняшний день по принятию решения, я бы все-таки пошел на тот вариант, который предлагает регламентный комитет.
Кендзьор.
Ярослав Кендзьор, Народний рух України, фракція «Наша Україна – Народна Самооборона». Олександре Сергійовичу, чи не здається вам, що навіть у цьому тимчасовому варіанті Регламенту варто було б у другій статті, в якій йдеться про місце проведення та мови ведення засідань Верховної Ради або вилучити четвертий пункт, в якому говориться, що „промовець, який не володіє державною мовою, може виступати іншою мовою, переклад його виступу державною мовою у разі необхідності забезпечує апарат Верховної Ради”. Або вилучити, або зняти слово „у разі необхідності”. Тобто є Конституція, давайте будемо уже стосуватися певних положень. Дякую.
Шановний колего, дякую вам. Мене делегували сюди мої виборці. І мої виборці у своїй більшості розмовляють російською мовою. Я дуже з великою повагою відношуся до своїх виборців, тому теж стараюсь, розмовляю тією мовою, якою мене розуміють. І я також стараюсь вивчати і українську мову. І якщо б я більшу частину свого віку проводив в українськомовній середі, то, я думаю, що я б не набагато за гірше від вашого, розмовляв би українською мовою. Дякую.
Чечетов.
Уважаемый Александр Сергеевич, судя по той тональности и по тому сарказму, с которым наши уважаемые юристы Роман Зварич и господин Ключковский задавали вопросы, видно, чьи лоббистские политические уши торчат за решением Конституционного Суда. Поэтому я предлагаю, для того, чтобы ввести парламент в конструктивное русло, поставить на голосование то компромиссное, правильное решение комитета, которое озвучивал Александр Сергеевич, проголосовать и приступить непосредственно к повестке дня. Спасибо.
Колега Зарубінський, потім колега Бондик.
Дякую. Шановний Олександре Сергійовичу, я дуже просив би, щоб ви повторили те, що сьогодні вранці казав Арсеній Петрович, що робота Верховної Ради є законною, не зважаючи на всілякі кон’юнктурні рішення замовленні, що ми діємо на підставі основного закону, Конституції, тому все нормально. Ми маємо зараз просто впорядкувати технічно внутрішній наш Регламент. І тому, вам не здається, що ця дискусія, яка відбулася викристалізувала те питання, яке влаштовує всіх, яке дійсно не контроверсійним, бо контроверсію хочуть нам нав’язати рішення Конституційного Суду, ви ж це прекрасно розумієте. І воно полягає в тому, що Верховна Рада має прийняти тимчасовий Регламент. В такому разі, він не предметом для обговорення і висновків ні Конституційного Суду, ні когось іншого і визначити термін, місяць для підготовки остаточного варіанту Регламенту, з цим би всі погодились. Дуже дякую.
Уважаемые коллеги, я полностью подтверждаю то, что сказал на утреннем заседании Арсений Петрович, более того, я позволю нам всем напомнить, что Верховный Совет с 1992 по 2004 год 12 лет работал по временному Регламенту здесь в зале. И я еще раз подчеркиваю насколько не простой вопрос, изменение в Регламент, или, тем более, написание нового Регламента. Почему в Регламентном комитете столь серьезно подходили к данному вопросу, потому что все, что касается изменения одного пункта в Регламенте он ведет за собой целую связь изменений, которые необходимо будет произвести. А, что касается легитимности действия Верховного Совета, то он не в коей мере не может быть поставлен под сомнение, потому что мы руководствуемся, прежде всего Конституцией нашего государства. Спасибо.
Бондик, будь ласка.
Шановний Олександре Сергійовичу.
Після Бондика – Шкіль.
Ви знаєте, я сьогодні доречно відмітив шановний спікер Арсеній Петрович Яценюк, що в Україні діє згідно Конституції верховенство права, а не верховенство закону, це я нагадую. Тому, ви знаєте, оце подання, не потрібно відволікати багато часу на оцю дискусія, дійсно, хтось розглянув і комусь було вигідна руйнація парламентаризму в Україні, розглянули застаріле подання і мова йшла там всього-на-всього про запити народних депутатів, а Конституційний Суд вийшов за рамки повноважень і ми знаємо, яка йде боротьба між Адміністрацією Президента і Конституційним Судом, тому я предлагаю зосередитись на вашій пропозиції, що ми повинні приймати не закон, а постанову. Це наше право. І працювати по постанові. Хай вона буде тимчасова, ну ні в якому разі не закон. Бо ви ж згадайте, що закон, він повинен бути підписаний Президентом. А де гарантії, що він його підпише? Дякую.
Принимая данное компромиссное решение, мы сделали более широкую, коридор. Мы оставили поле деятельности для нас, для парламентариев, для принятия дальнейшего решения и в одну, и в другую сторону. И в зависимости от того, что будет наработано и какое мнение в конечном итоге будет превалировать здесь, в зале, то решение и будет принято. Либо постанова, либо закон. Спасибо.
Колега Шкіль, будь ласка.
Дякую, Арсеній Петрович. Ну, я хотів би по першому нагадати, що поставити під сумнів діяльність парламенту не може ніхто. Парламент діє. І єдине, що нам доводиться зараз витрачати практично півдня на те, щоби вияснити, що ж ми маємо зробити після рішення Конституційного Суду. То я ще хочу нагадати, що Конституційний Суд в своїй діяльності також мотивується тимчасовим регламентом, також тимчасовим регламентом. Тому ми як законодавці маємо пам’ятати і також, може, розглянемо питання про закон щодо цього регламенту. Але, тим не менше, я хотів би до іншого. Я хотів би, щоб ми поставили крапку в дискусії. Звичайно, ми не маємо права темпорально розмежувати, місяць давати на підготовку закону про регламент, тиждень. До того часу, поки не буде прийнятий закон про регламент, діє тимчасове положення, або тимчасовий регламент. І я хотів би, щоб голова регламентного комітету це підтвердив і наголосив. Тільки в такому випадку ми знімемо дискусію і перейдемо до нормальної, конструктивної роботи. І над законом про регламент, і над іншими законами. Дякую.
Спасибо большое. Именно эта поправка уже внесена и Арсений Петрович тоже ее согласовал как автор данного законопроекта. И там сроки работы от временного регламента до постоянного, они не указываются. То время, которое нам будет необходимо для того, чтобы принять соответствующий документ, оно должно быть, определяться не на бумаге, а в действительности, в работе. Теперь, что касается по отношению и определению действий Конституционного Суда. Мне кажется, мы как законодатели должны с уважением относиться ко всем ветвям власти, которая есть в нашем государстве. И если мы наделили право Конституционного Суда принимать окончательное решение, мы прежде всего должны показывать пример, выполнять это решение, а затем с законодательной точки зрения находить решение по выходу из ситуации. Спасибо.
Гриневецький Сергій Рафаїлович, Білорус Олег Григорович і Князевич, і завершуємо обговорення.
Дякую. Шановний Арсене Петровичу, я хотів би нагадати, що Конституційний Суд був сформований відповідно до Регламенту Верховної Ради, 212 стаття, коли виписано процедуру прийняття присяги конституційно. Але є рішення Конституційного Суду. Ми повинні його виконувати. У мене є пропозиція – спочатку поставити на голосування рішення про тимчасовий регламент, а потім повернутися до запропонованого проекту Олександром Сергійовичем. Дякую.
Я бы не поддерживал это решение, потому что в логике обсуждаемых действий, и, поверте, мы этому вопросу уделили большое внимание на заседании регламентного комитета. Необходимо рассматривать именно в начале принимать закон, а затем уже на основании этого закона принимать соответствующее постановление. И потом, если Президент подпишет этот закон, значит, у нас будут одни действия. Если Президент заветирует этот закон, у нас могут быть другие действия. Но логика рассмотрения вопроса должно быть в таком порядке, как я сказал. Спасибо.
Былорус Олег Григорович.
Шановні колеги, протягом 3, 4, 5 і 6 скликань вже 10 років ми чуємо в цій залі про те, що Регламент повинен стати законом. Нарешті нам Конституційний Суд прийняв вердикт, ми його перебороти не можемо. У мене питання до голови комітету таке. Ми маємо Регламент. Він має статус постанови. А чи не можна його протягом тижня розглянути і прийняти як закон. Що такого там треба міняти в ньому, щоби розтягувати надовго цю гармонь. Давайте швиденько приймемо його чи сьогодні, чи на цьому тижні як закон і будемо працювати.
Уважаемый Олег Григорович, я тоже поддержал бы вашу точку зрения, но я думаю, что с этим не согласятся целый ряд наших коллег, которые подготовили альтернативные законопроекты, и они сегодня находятся на рассмотрении в регламентном комитете Верховного Совета. Плюс к этому, у нас лежат десятки, если не сотни, поправок к Регламенту. Мы рассмотрели 57 из них, которые не носят какую-то политическую направленность, и утвердили, и предлагаем Верховному Совету в следующем Регламенте именно эти поправки учесть. Также есть разработанные вопросы, связанные с оппозицией – то, что здесь говорил уже Кармазин сегодня, они тоже рассмотрены. Если зал согласится вот в этом аспекте рассмотреть данный вопрос, то это потребует минимального времени для того, чтобы это все консолидировать и предоставить в зал, как документ, как закон.
Князевич.
Дякую. Шановний пане Голово, шановні колеги, воістину народна мудрість про те, що поки грім не вдарить, мужик не перехреститься, воцарилась сьогодні в українському парламенті, бо добре, що ми вже, нарешті, спохватилися і говоримо про те, що конституційне судочинство, яке визначено Законом „Про Конституційний Суд”, є далеко від досконалості. Бо, справді, у 1996 році, коли приймався цей закон, не можна було врахувати всі реалії, в тому числі ті, які передбачені зараз змінами до Конституції. Але, на превеликий жаль, коли Президент України зініціював питання щодо необхідності внесення змін до Закону „Про Конституційний Суд”, то профільний комітет силами опозиції відхилив цей законопроект і відіслав його на доопрацювання. Хоча було би, як за основу, взяти і доопрацювати, у тому числі весь закон. Тут не треба бути просто фальшивими і не дотримуватися подвійних стандартів, бо нічого Конституційний Суд не порушував, він не виходив за свою компетенцію, він може це зробити, якщо вбачає, що інше положення документу, який оскаржується, суперечить Конституції. Що стосується тимчасового положення. Якщо ми навіть його зараз, сьогодні приймемо, то дуже хотілося б, щоб воно не було у нас постійним. Тому ми все ж таки пропонували повернутися до того, що у нас.
Вы знаете, коллеги, первая часть вопроса меня не касается, это касается другого комитета. Что касается решения Конституционного Суда, это очень спорная точка зрения, я не хотел бы, чтобы мы ее в зале комментировали. Это непубличные комментарии. А мы профессионально должны разобраться, вообще-то может ли одна структура рассказывать другой, каким порядком ей необходимо работать. Я думаю, что такими полномочиями сегодня не наделены в государстве никто, и, не дай Бог, кто-то будет наделен. Но это моя лично точка зрения. Спасибо.
Дякую, Олександр Сергійович. Шановні колеги, є пропозиція завершити виступи і перейти до предметної роботи. Перше, що хотілось би зазначити: у зв’язку з тим, що Конституційний Суд України визнав неконституційною постанову в цілому, то формально-юридично відновлюється дія Регламенту Верховної Ради України, який був прийнятий у 1994 році. Це так, до слова. Таким чином, у зв’язку з тим, що постанова визнана неконституційною в цілому, а саме цією постановою скасовувалась дія Регламенту оцього, тоненького, 94-го року, тому якщо у когось там будуть думки про те, що зараз парламент діє без Регламенту, то я хотів би їх розвіяти. Парламент діє на підставі Регламенту 1994 року. Це - перший постулат. Друге, що стосується порядку проходження відповідних законопроектів. Є два підходи: перший підхід – це проголосувати зараз 2338, це – Постанова Верховної Ради про затвердження Тимчасового регламенту Верховної Ради України, саме тимчасового. В першій статті цієї постанови зазначається, що до законодавчого врегулювання питань організації та порядку діяльності Верховної Ради України затверджується Тимчасовий регламент Верховної Ради. Другим пунктом дається доручення комітету Верховної Ради, є пропозиція терміни прибрати, щодо того, щоб розробити відповідний Закон про Регламент Верховної Ради. Що ми таким рішенням отримуємо? Перше: ми легітимізуємо виключно внутрішні організаційні процедури діяльності парламенту, які нічого не мають з правосуб’єктністю і дієздатністю українського парламенту, от нічого не мають спільного. Тобто чи є цей документ, чи немає цього документу, парламент право і дієздатний і може приймати, і зобов’язаний, всі закони з усіма наслідками, які виходять з цього. Другий законопроект – це 2204. Я повинен висловити тільки власну позицію з цього законопроекту. Я знаю позицію Олександра Сергійовича, але вчитайтеся, що в цьому законі написано. Ну хіба може парламент приймати закон про організацію власної діяльності із 4-х строчок. Ну це правове невігластво і правовий нігілізм. Ну, мені складно навіть коментувати такі законопроекти. Більше того, вчитайтеся в цей закон. Що тут написано? „Організація і порядок діяльності Верховної Ради України встановлюється.” А тепер перечислюю, чим встановлюється: Конституція – раз, Законом України „Про статус народних депутатів України” – два, „Про комітети Верховної Ради” – три, „Про тимчасові слідчі комісії” – чотири і Регламентом. А що робити ще з десятьма. з декількома десятками законів, які мають відсилочні норми і які також мають пряме відношення до діяльності Верховної Ради, почитаючи з Закону „Про міліцію” і закінчуючи Законом „Про прокуратуру” і всім іншим. Тобто, ми як, ідем умисно на обмеження повноважень українського парламенту? Таким чином, що я пропоную? Цей закон навряд чи вирішить, а точніше нічого не вирішить. Будь ласка, Олександр Сергійович, репліка.
Спасибо, Арсений Петрович. Я просто хотел бы ответить на ваш вопрос, потому что мы вели – надеюсь, профессионально – дискуссию с этого вопроса. Те законы и еще десятки других, которые вы не перечислили, Верховный Совет их должен просто выполнять. А в своей деятельности там перечислены законы, которые перечислены в Конституции и которыми мы должны руководствоваться. Поэтому они и появились в этом документе. Спасибо.
Дуже довільне, Олександр Сергійович, тлумачення цього закону. Надзвичайно довільне! Тому якщо й приймати цей закон, то туди треба добавляти „та іншими законами України”. Тоді є хоч якась юридична логіка про що йдеться. З огляду на це що я пропоную, колеги? Щоб був якийсь компроміс, в Закон України „Про організацію і порядок діяльності Верховної Ради” треба додати слова „та іншими законами України”. Нема заперечень проти цього? Нема. Значить, давайте так. Поставимо на голосування про включення в порядок денний поки що законопроекту 2204. Зараз я дам, Юрій Богданович. Про включення в порядок денний законопроекту 2204. Прошу голосувати. [[12:59:46]] За-380 Такий законопроект включений в порядок денний. Будь ласка, Юрій Ключковський. Прошу, покажіть по фракціях.
Шановні колеги, давайте уважно вчитаємося в текст цього законопроекту. Тут міститься посилання на Закон України „Про тимчасові спеціальні і тимчасові слідчі комісії Верховної Ради України”. Це закон не набрав чинності. Я питаюся: що ми хочемо зробити? Ось новоприйнятим законом надати чинність законові, який відповідно до Конституції не вступив в силу? Це також юридична чистота і юридична грамотність? Давайте думати про той клубок проблем, який ми створимо цим законом. І після того ще питаємося, які будуть дії Президента наступні?
Хто ще хоче висловитись? Сас, будь ласка, Сергій Володимирович.
Дякую. Шановний Арсеній Петрович, ну, перш ніж перейти до питання, що стосується закону, я хотів відреагувати на репліку Юрія Богдановича Ключковського. В законопроекті не написано про Закон України про спеціальні чи слідчі комісії, а написано, що питання організації і порядок діяльності встановлюються Конституцією, законами України: про статус народного депутата, про комітети, про тимчасові – тобто немає посилання на конкретний законопроект. Тому, я думаю, Юрій Богданович таке посилання не є коректним. Арсеній Петрович, є рішення Комітету з питань Регламенту, який на своєму засіданні прийняв рішення про те, щоб внести і пропонувати підтримати цей законопроект на засіданні Верховної Ради. Що стосується вашої пропозиції - іншими законами, - ну, в принципі, як один з авторів законопроекту я цьому не заперечую. Дякую за увагу.
Олександр Єфремов.
Спасибо, Арсений Петрович. Сергей Владимирович здесь сказал, что он не возражает против внесения іншими законами. Арсений Петрович, вы должны конкретизировать, где вносится іншими законами.
Перед словом „та Регламентом”.
Правильно, с этим мы соглашаемся. Спасибо.
Слава Богу. Сергій Володимирович, єдиний коментар, що, при всій повазі до регламентного комітету, регламентний комітет не може і не буде підміняти волю всього українського парламенту. Ми цінуємо вашу пропозицію, але парламент визначиться: чи приймати, чи не приймати. Тому ми поставимо на голосування, звичайно, вашу пропозицію обов’язково. Колеги, тепер, що стосується відповідного закону, давайте ще раз я його зачитаю під стенограму, щоб потім не було запитань: „Закон України „Про організацію і порядок діяльності Верховної Ради України”. Верховна Рада України постановляє: Перше. Організація і порядок діяльності Верховної Ради України встановлюється Конституцією України, законами України: „Про статус народних депутатів України”, „Про комітети Верховної Ради України”, „Про тимчасові спеціальні і тимчасові слідчі комісії Верховної Ради України”, [[кома]] іншими законами України та Регламентом Верховної Ради України, [[крапка]] Друге. Цей Закон набирає чинності з дня його опублікування”. Питання: чи підемо ми на зустріч і виключимо слова про тимчасові спеціальні і слідчі комісії Верховної Ради? ІЗ ЗАЛУ.Нет.
Не хочете? Добре. В Конституції дійсно є така норма, я не пригадую 89-та, здається, передбачає і там пряма норма є. Тому ми, власне кажучи, не порушуємо Конституцію, а йдемо слово в слово в рамках Конституції. Таким чином, колеги, я пропоную прийняти Закон 2204 в редакції, яка щойно зачитана Головою Верховної Ради в цілому. Бо в нас зараз першого, другого нема, тобто закон перше, друге читання і в цілому і перейти до тимчасового Регламенту. [[Ш у м у з а л і]] [[13:04:04]] За-359 Рішення прийнято. Прошу показати по фракціям, хоча доля закону, як на мене, формально-юридично вже зрозуміла. Тому, якщо це – компроміс, ну, нехай буде для того, щоб прийняти тимчасовий Регламент. Тепер, колеги, пропонується Постанова Верховної Ради про деякі питання нормативно-правового забезпечення порядку роботи Верховної Ради України, реєстраційний номер 2338. Повністю в цій редакції, яка у вас на руках за виключенням в другому абзаці слів: „протягом місяця”. Все інше – прошу голосувати. Прошу голосувати. [[13:04:54]] За-386 Шановні народні депутати, хочу вас привітати з тим, що парламент і надалі працює в межах чинного законодавства України. [[О п л е с к и]] Прошу показати по фракціям. У кого є запитання? Переходимо до розгляду питань порядку денного. Формально-юридично за Регламентом. До речі, ми Регламент прийняли в тій же редакції, який він був у нас чинний за виключенням трьох статей – статті 219, які визнані Конституційним судом як такі, що суперечать Конституції. Тобто, ми ще і виконали рішення Конституційного суду. Що стосується порядку денного, то зараз в нас повинні бути виступи, оголошення заяв і повідомлень від депутатських фракцій. Прошу записуватися. Прошу, Партія регіонів, Ілляшов Григорій Олексійович. Олександр Сергійович, ви будете виступати? Ілляшов виступає? Лавринович Олександр Володимирович.
Шановний Арсеній Петрович, шановні колеги! Ви бачите, як сьогодні ми скільки часу ми витратили на вирішення ситуації, яка виникла після певного виклику, якій був скерований на адресу українського парламенту. Я хочу сьогодні зазначити, що в Україні ми спостерігаємо методичне продовження наступу на право і законність. І ми бачимо, яким чином сьогодні ухвалюються рішення як в Конституційному суді, так і щодо Конституційного суду. Ми розуміємо, що, можливо, ефективно працюючий парламент і справедливо і ефективно функціонуючий Конституційний суд сьогодні не всім потрібен в Україні. І зрозуміло, що набагато легше ухвалювати і реалізовувати незаконні рішення за відсутності таких поважних інституцій. Я розумію, що комусь біля глави держави хочеться мати в якості обслуги власних бажань всі правоохоронні і судові органи. Сьогодні, коли ми дивимось на рішення, підписані Президентом України, щодо скасування свого указу про призначення судді Конституційного Суду України, виникає відразу питання як щодо юридичної логіки, так і щодо здорового глузду і формальної логіки. Зрозуміло, що можна скасувати що завгодно, навіть свідоцтво про народження. Але спитати: що ж після цього буде? Чи можна вважати, що людини не було взагалі? Що не було правових наслідків від її життя, від її діяльності? Чи, якщо скасовується рішення про призначення на посаду, то після того буде притягнутий до кримінальної відповідальності той, хто витрачав бюджетні кошти на оплату праці того, хто, виявляється, ніколи не призначався. Не дружить наш Президент із законом, а Конституція взагалі йому заважає. Зрозуміло, що потрібна інша, яка б замість верховенства права передбачала б верховенство бажань Віктора Андрійовича. На цьому шляху наявність Конституційного Суду, який час від часу може зіпсувати настрій чи поламати плани, визнавши неконституційними нормами то одного, то іншого закону, та ще й може висловитися не так, як треба, щодо конституційного референдуму, якщо такий захочеться провести. Це є великі обмеження. Ми ж бачили, скажімо, рішення Конституційного Суду від травня минулого року щодо неконституційності положень Закону про судоустрій, яким передбачалося, що Президент не може призначати на адміністративні посади суддів України. Після цього ми бачимо пропозиції Президента у парламенті зараз, які передбачають знову призначення. Ми мали рішення Конституційного Суду, те, що Верховна Рада без подання Президента може звільнити будь-якого з членів Кабінету Міністрів. У першому читанні прийняти зміни до Закону про Кабмін, які передбачають знову, що це звільнення може бути тільки за поданням Президента. Зрозуміло, що хочеться у такій ситуації зробити так, щоб суд був правильним і приймав ті рішення, які потрібно. І якщо рік тому страх перед можливістю винесення Конституційним Судом очевидного рішення щодо неконституційності указів Президента стало причиною атаки на Конституційний Суд і причиною того, що він був заблокований. При цьому кілька суддів піддавалися нестерпному тиску, два з яких не витримали цього і самі написали заяви і припинили свою роботу в Конституційному Суду. Один суддя довів через суди загальної юрисдикції незаконність тих кроків, які були по відношенню до нього зроблені. Сьогодні, готуючись подарувати Україні нову Конституцію від Президента, ставиться під сумнів легітимність цього Конституційного Суду. Бо ж половина цього складу приносила присягу без дотримання однієї з процедурних вимог, яка зазначена в законі про Конституційний Суд. Чи є в цьому провина суддів, чи це питання до Верховної Ради, яка б приводила до присяги, чи протягом чотирьох, п’яти, шести років на це мали зреагувати Президент України, Прем’єр-міністр, голова Верховного Суду, Голова Верховної Ради, які мають бути присутні в сесійній залі? Я думаю, що якщо у пана Президента залишилось нестримне бажання звільнити Сюзанну Станнік, то він має звернути увагу на, підписуючи указ в травні минулого року про звільнення її „за порушення присяги”, він визнав, що присяга була, бо неможливо звільнити за порушення, якщо присяга не була прийнята. Я думаю, з формальною логікою теж варто дружити. І коли суд скасував цей указ він визнав, що порушення прийняття присяги.
Корж, будь ласка, "Блок Юлії Тимошенко". Томенко.
Шановні колеги! Я від імені нашої фракції хотів звернути увагу на не просту ситуацію, яка склалась сьогодні з виконанням бюджету України і це означає з виконанням принципових соціально-економічних програм за які Верховна Рада голосувала. Сьогодні дві дуже важливі державні складові наповнення державного бюджету, які пов’язані з процесом приватизації і з процесом приведення до не корупційної публічної схеми земельних аукціонів, фактично, заблоковані. Ми стурбовані тим, що вчора, коли Президента України не було на території України, появився указ Президента, яким зупинено Постанову Кабінету Міністрів „Про проведення земельних аукціонів”. Незрозуміло, яка логіка Секретаріату Президента, чи вони вважають, що і далі треба розкрадати землю, що і далі треба здійснювати корупційні схеми із землею, чи треба проводити публічні аукціони з продажу землі. Я вам поінформую, що в місті Києві за останній рік було проведено серйозних торгів або серйозних рішень по землі 221 позиція, лише на конкурсних умовах лише 8 позицій і з аукціону одна позиція. Експерти говорять, що мова йде про втрату для київського бюджету більше 10 мільярдів доларів. В мене виникає питання, ми що хочемо, щоб в усій Україні ці мільярди доларів заробляли чиновники чи фірми, пов’язані з чиновниками. Тому я переконаний, що це було хибне рішення і це рішення буде відмінено, і ми зробимо все, щоб в нас земля, як народне багатство, якщо продавалася чи відчужувалася виключно у процесі аукціоні публічним і прозорим шляхом. Так само я переконаний, що в сесійній залі буде розблокований процес приватизації і ми почнемо виконувати, прийняті нашими рішеннями бюджет програми і відповідно не будемо казати пенсіонерам чи вчителям, що нема грошей, бо не виконується програма приватизації. Друга позиція. Від нашої фракції висловлюю стурбованість тим, що очевидно реалізовується сценарій перетворення парламент в якийсь придаток або взагалі ліквідацію парламенту, як інституту. Вчорашнє рішення закарпатського, я перепрошую, Конституційного Суду України стосовно Регламенту України, це рішення очевидно політичне. Я один з тих людей, який звертався до Конституційного Суду і я звертався про обмеження моїх прав, як народного депутата, працювати з депутатськими запитами. Мені Конституційний Суд дав відповідь, що депутатські запити його менше цікавить, а регламент, взагалі, то не закон. Так тоді, якщо ми будемо далі звертатися до Конституційного Суду і говорити, що ми стурбовані ситуацією, там, умовно кажучи, в Черкаській області, а Конституційний Суд буде нам розповідати про Німеччину, то навіщо такий Конституційний Суд? Тому, я думаю, що це предмет розгляду і парламенту, і, можливо, РНБО, що відбувається у нас із Конституційним Судом. Я не є політичним симпатиком членів Конституційного Суду, але якщо ми будемо зараз звільняти членів Конституційного Суду за те, що вони побилися у школі, це погано закінчиться. Тому, тема Конституційного Суду як найвищої інституції судової, це тема, яку повинен під контроль взяти парламент. Від нашої політичної сили хочу сказати, що ми абсолютно переконані, що все, що пов’язано з ухваленням змін до Конституції, це виключно прерогатива парламенту України. Наша фракція була ініціатором створення Тимчасової слідчої комісії і я переконаний, що якщо вдасться, а можливо сьогодні навіть після обіду, ми за те, щоб постанову про створення Тимчасової конституційної комісії ухвалити в сесійній залі і перевести процес змін до Конституції з кулуарів в публічний процес Верховної Ради України. Між іншим, скажу вам, що за соціологічними дослідженнями майже половина громадян України свято вірить, що треба виконувати Конституцію. Це означає, що всі зміни до Конституції повинні ухвалюватися виключно Верховною Радою України. Після цього можливе затвердження на референдумі, але після того, як консенсус знайдений у парламенті. Ініціатива про ухвалення референдуму без парламенту, підтримується за різними дослідженнями від 10 до 20 відсотків. Тому давайте послухаємо і Конституцію, і більшість громадян України, і конституційний процес будемо здійснювати тут. Тому я хотів би звернути увагу всіх посадовців України і сказати про те, що коли ми спільно діємо, є користь від нашої спільної діяльності. І насамкінець, хочу закінчити позитивною інформацією. Ви знаєте, що в цій сесійній залі 425 депутатів підтримали закон про обмеження реклами алкоголю і тютюну. Кабмін його опрацював, Президент вчора підписав і таким чином, ми спільно зробили добру справу. Тому давайте більше робити добрих справ, а не заважати парламенту виконувати свої настанови і виконувати закону України. Дякую.
Гордієнко, фракція комуністів. Цибенко, будь ласка.
Фракція комуністів, перший заступник голови Комітету у справах пенсіонерів, ветеранів та інвалідів та перший заступник голови Ради організації ветеранів України. Шановні колеги! Шановні виборці України! На календарі середина серпня, квітня, вибачаюсь, прикінцевими положеннями Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік” уряд України зобов’язаний внести зміни до Державного бюджету України не пізніше 1 кварталу 2008 року. Уряд вже заявив щодо затвердження програми його діяльності не збирається подавати до Верховної Ради України зміни до державного бюджету, не зважаючи на те, що до цього уряд зобов’язують норми Закону України „Про державний бюджет України на 2008 рік”. Що це означає на практиці? А це означає наступне. З 1 травня 2008 року вступають в дію норми Закону „Про Державний бюджет”, що позбавляють найбільш незахищені верстви населення України, наголошую, передбачених чинним законодавством пільг. По підрахункам фракції комуністів до 80 відсотків ветеранів праці, дітей війни, яких найбільш цинічно використовували на виборах бютівці і нашисти, чорнобильців, військовослужбовців та багато інших категорій будуть позбавлені пільг. Ось так помаранчева коаліція та її уряд „захистили” найбільш знедолені верстви населення. Де межа того цинізму, яким користується помаранчева влада, не подаючи зміни до Державного бюджету України. Принаймні, фракція комуністів це вже не дивує. Ми вкотре просто обурені спробами виконавчої влади залатати дірки у бюджеті за рахунок найбільш знедолених верств населення, насамперед, інвалідів, пенсіонерів та ветеранів. А не дивує на це ось чому, практика обмеження системи існуючих пільг Законом України „Про Державний бюджет України” вперше застосовано урядом Ющенко ще в далекому 2000 році і ця практика сьогодні продовжується. Але нинішня ситуація щодо використання бюджету для урізання, обрізання, секвестрування, - як завгодно це сприймайте, наголошую, передбачених законодавством пільг заслуговує на окрему розмову. Так цинічно, як вчинив діючий помаранчевий уряд, не діяв ще ніхто, навіть напротязі пострадянської України. А мова про те, що уряд і коаліція не лише позбавила 80 процентів найбільш знедолених верств населення передбачених чинним законодавством пільг, але й увага – це новація – позбавив їх можливості оскаржити це рішення у Конституційному Суді України. Сталося це тому, що ці політичні шулери вийняли з діючих законів ті норми, які могли бути предметом розгляду у Конституційному Суді України. Це вже, як у тому прислів’ї, уряд завжди правий, а якщо він не правий, - дивись пункт перший. Воістину, людський розум має межі, а лукавство, а я б до цього додав ще, й підлість людська безмежні. Політичні сили, що нині утворили уряд і коаліцію, цинічно використали голоси ветеранів, пенсіонерів та інвалідів на виборах. А тепер ганебно зреклися їх. Мені вчора довелося прийняти участь у нараді, яка відбувалася в Організації ветеранів України. Ветеранський актив просто вражений, обурений, шокований цинічною неповагою влади до старшого покоління. Зараз в стадії погодження рішення про проведення Організацією ветеранів України акції протесту, дата і форма її проведення буде оголошена додатково. До речі, про необхідність внесення змін до державного бюджету України свідчить також і та ситуація, що зараз, власне кажучи, проводяться виплати по заощадженням, які були зареєстровані ще 7 лютого. Фракція Комуністичної партії України у Верховній Раді України заявляє, що подібні дії по відношенню до старшого покоління є не лише верхом цинізму, але й прямим порушенням Конституції України. І ми докладемо всіх зусиль, щоб захистити найбільш знедолену часть населення України від свавілля влади. Дякую за увагу.
Ярослав Кендзьор „Наша Україна – Народна Самооборона”. В’ячеслав Кириленко.
В’ячеслав Кириленко фракція „Наша Україна-Народна Самооборона”. Шановні колеги, ми хочемо порушити тему, яка може бути порушена після обіду, якщо, принаймні, дві фракції будуть на цьому наполягати. Оскільки ми вважаємо, що це питання, на якому вони наполягають, зовсім не на часі, то необхідно, щоби фракція попередила про це офіційно. Як відомо, зміни до Конституції розробляє Національна конституційна рада на чолі з Президентом України. До склади цієї ради входять представники парламентських фракцій, а також місцевого самоврядування, громадськості, відомі правники і політологи. Її створено саме для того, щоб жодна гілка влади не мали спокуси писати Конституцію під себе. Саме в межах цього загальнонаціонального майданчика кожен політик, науковець чи громадський діяч може обстоювати своє бачення майбутнього Основного закону. Не так давно Партія регіонів відкликала своїх депутатів з Конституційної ради і заявила про потребу створити у Верховній Раді власну Конституційну комісію. Але одна річ, коли такі заяви лунають від партії, яка є опозиційною. І зовсім інша річ, коли те саме заявляє дружня до нас фракція БЮТ і оголошує про намір спільно з регіоналами прийняти відповідну постанову Верховної Ради. У відповідності [[нам не треба оплесків, ми лише висловлюємо свою позицію]]. Виборцям, які підтримують демократичну коаліцію ми хочемо сказати, що у відповідності з пунктом 1.4.2 регламенту коаліції, який є невід’ємною складовою коаліційної угоди, цитую: „коаліція підтримує тільки ті законопроекти та постанови, які пройшли узгодженні в уряді, консенсусом в раді коаліції та відповідають змісту угоди про створення коаліції”. Я повідомляю до будь-якого розгляду питання про створення Тимчасової спеціальної комісії щодо змін до Конституції. Ні в уряді, ні на раді коаліції це питання жодного консенсусу не отримало. Більше того, його обговорення не відбулося. Тому ми вважаємо, що зараз абсолютно не на часі розгляд того питання, яке лише додатково роз’єднає депутатський корпус. Шановні колеги, ми закликаємо всіх нас для початку внести хоча б одну зміну до української Конституції. І коли Конституційний Суд поверне нам свій висновок, якщо він буде позитивний, проголосувати в 300 голосів скасування депутатської недоторканості. І ми тоді взагалі побачимо чи тільки дві фракції виконують свої зобов’язання, взяті перед виборцями, чи може всі фракції, представлені у парламенті. Якщо друге, то значить парламент може подумати про інші зміни до Конституції, тим більше такі, які впливають на зміст повноважень Президента, уряду, парламенту, судової гілки влади і таке інше. У будь-якому випадку фракція „Наша Україна – Народна Самооборона” хоче заявити уже тепер, що які б комбінації не вибудовувалися в цьому залі чи поза ним, ми ніколи і за жодних обставин нікому не дамо ліквідувати посаду всенародно обраного Президента України, оскільки цього не хоче український народ. Тепер наступне. Шановні колеги, і ті, що в коаліції, і ті, що в опозиції, я думаю, що не можна далі зволікати з розглядом законопроекту про внесення змін до Державного бюджету на 2008 рік. Весь парламент ухвалив відповідне рішення про те, що до 1 березня цей документ мусить бути поданий. Ми розуміємо, що демократичний уряд працює у складних обставинах, відчуваючи великий тиск з боку опозиції і таке інше. Але ми переконані, що завтра на засіданні уряду, і як члени коаліції зараз про це говоримо, мусить бути ухвалений проект змін до бюджету на 2008 рік, і завтра ж він мусить бути внесений до парламенту, бо на часі розгляд дуже багатьох злободенних питань: збільшення фінансування програм енергозбереження, збільшення фінансування Збройних Сил для переходу на контрактну основу, введення 20-відсоткової надбавки сільським вчителям, лікарям, бібліотекарям, бюджетникам, як це і передбачено соціальними ініціативами Президента Ющенка, і таке інше. Оце – робота для парламенту, яка об’єднає всі фракції і, безумовно, інші соціальні надбавки, ви праві. Крім того, Арсенію Петровичу, я хотів би від імені нашої фракції звернутись до вас. З вашого дозволу 10 секунд прошу добавити.
Добре.
Я закінчу фразу лише. [[Ш у м у з а л і]] За неперевіреною. Шановні колеги, за неперевіреною інформацією, російський Президент Путін нібито висловився щодо сумнівів про територіальну єдність України. Ми, звичайно, не віримо у неперевірену інформацію, але її треба перевірити. Тому "Наша Україна – Народна Самооборона” просить Голову Верховної Ради офіційно звернутися до Міністерства закордонних справ України, щоб уряд і міністерство скерували запит до Російської Федерації і ми отримали точну відповідь, говорив російський Президент Путін такі слова чи не говорив? Бо якщо говорив, то прихильників системи колективної безпеки НАТО в Україні збільшиться вдвічі. Спасибі.
Дякую, В’ячеслав Анатолійович. Гриневецький Сергій Рафаїлович. Литвин Володимир Михайлович.
Шановні колеги, дивлячись на те, що відбувається в сесійній залі, на те протистояння, яке наростає, мимоволі згадуєш відомі слова: вузьке коло революціонерів, страшенно далекі вони від народу. Це можна сказати, на превеликий жаль, про нас. Усе більш очевидним є той факт, що головна загроза безпеці і незалежності України – українська влада. Неадекватна, некомпетентна, невідповідальна і наскрізь корумпована, влада, яка обернена виключно на себе, живе виключно собою і несамовито бореться за повноваження, народну власність, абсолютно не переймається інтересами держави та пересічних людей. Скрізь, з будь-якої нагоди у нас оголошуються перемоги. Сто днів уряду – шалена перемога. Бухарест, саміт НАТО не менша перемога. Виникає питання – над ким? хто переможений? Народ, Україна однозначно виявилися переможеними. Отаке примушування людей вірити в ілюзії, отакі навіювання вимивають будь-яку перспективу нашого державного самоствердження. Хоча ми про це несамовито весь час говоримо. Треба припинити оспівування себе, коханих, інакше доведеться відспівувати український народ і українську державу. Треба зупинитися поки не пізно, зосередитися, відповідально осмислити що ж відбувається в країні, що ж відбувається в організації влади, що ж відбувається, власне, в нашому колективі – депутатському корпусі 450, коли один проти одного створюємо слідчі комісії і з’ясовуємо безупинно стосунки. Доконаним і очевидним є той факт, і це показав самміт НАТО в Бухаресті, що Україна має велике геостратегічне, геополітичне значення, і саме через це мало таке шалене місце протистояння на псаміті з українського питання. На превеликий жаль, ми не змогли, не вміємо і не скористалися цим шансом, щоб довести переваги України. Бо нас через те виключно розглядають як розмінну монету у геополітичних розкладах. Ми ж усе продовжуємо несамовито демонструвати одне, схоже, вже одвічно притаманне українське прагнення – найти господаря, але обов’язково такого, який би нас почав слухати. Не буде такого господаря. Ми повинні довести здатність України бути самостійною державою. Нарешті слід усвідомити те, що треба дати Україні шанс бути самостійною. У нас як тільки з’являлася спроба і був шанс стати Україні самостійною, ми весь час Україну після короткого періоду кудись притуляли, і Україна весь час програвала. І всім політикам треба повернутися, образно кажучи, в Україну. Я переконаний, що в цьому позитивний є результат псаміту НАТО, який показав, що Україна повинна сама облаштувати країну, за нас ніхто це не зробить. Треба відмовитися від споживацького ставлення до участі України в міжнародних організаціях. Нам треба облаштувати країну, виходячи з інтересів людей, а не зі своїх уявлень того, що людям потрібно. Перефразовуючи слова відомі канцлера Горчакова, давайте скажемо: Україна повинна зосередитися на собі. Для цього треба рішуче відмовитись від практики, яка посилено нав’язується, що Верховна Рада України працювала за викликом. Йдеш на чергове пленарне засідання Верховної Ради і думаєш: яке ще політичне завдання отримають і будуть намагатися реалізувати у Верховній Раді України, що паралізує будь-які домовленості, які ми досягаємо напередодні. Друге, що нам потрібно зробити: відповідально осмислити, в якому стані країна, не у викладі солодких речей, а реально, практично. Відійти від того, щоб свої партійні інтереси видавати за суспільні. Наприклад, всім печуть вибори мера міста Харкова, але ніхто не говорить про те, що не працює Харківський авіаційний завод, те підприємство, яке складало славу України. [[Дозвольте я закінчу]] Яке складало славу України. Чотири місяці люди не отримують зарплату – жодного слова про це поборники харківського клімату позитивного не сказали. Можливо, й треба переобирати мера Харкова, але давайте ж подивимося. Україна належить до семи країн, які проектують, виробляють літаки, а нам кортить підвищити свої шанси перед політичними виборами. Можливо, це треба, але в комплексі потрібно робити. Я вчора за вашим дорученням, Верховної Ради, як і всі ви, приймав людей. 47 людей було на прийомі. Прийшли чорнобильці, які вимагають повернення їх пільг. А запитую: хто проголосував за цей закон? Критикували попередній уряд, які зупинили 45 соціальних законів, а зараз зупинили 102 соціальних законів ціною 105 мільярдів. І ми говоримо, що ми хочемо працювати на результат. Висновок, шановні колеги. Нам потрібно на Верховній Раді України провести розгляд питання, в якому стані соціально-економічному перебуває Україна, заслухати послання Президента, звіт уряд, чи інформацію, як хочете, звіт Національного банку – і прийняти зміни до бюджету, головного економічного закону, такі, які потрібні Україні. Я розумію, що це важко, складно, але треба, мабуть, відмовитися від президентських виборів і почати працювати. Інакше ми будемо говорити про Україну, на превеликий жаль, в минулому часі. Ми за це несемо з вами всіма персональну, я переконаний, персональну відповідальність. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, час на виступи завершився, переходимо до питання про пропозиції щодо проведення парламентських слухань у період до завершення роботи другої сесії Верховної Ради України шостого скликання. Пропозиції у вас на руках, я пропоную це питання без обговорення. Чи є бажання обговорити це питання? Будь ласка. Депутат Мармазов, будь ласка.
Арсений Петрович, мы там, наша специальная комиссия по контролю за приватизацией внесли предложение на июнь месяц заслушать вопрос с проблемой приватизации на современном этапе экономического развития. Ну, дали там пояснение и так далее. Ну, и есть еще второй вопрос, который вносят народные депутаты, это Литвин и Зарубинский: приватизационные сертификаты. Перспектива государственной политики. Ну, мы предлагаем этот вопрос включить, как составная часть в наш вопрос, чтобы уже один, одним вопросом выходить на парламентские слушания по приватизации вообще, а не в частности там по сертификатам, а через месяц уже выходить по проблеме приватизации.
Колеги, в кого? Зарубінський, колега.
Объединить эти вопросы.
Зі всією повагою до колеги Мармазова я думаю, що не можна погодитися з такою пропозицією і ось чому: колега Мармазов пропонує, дійсно, важливе питання, пов’язане з приватизацією на сучасному етапі. Я хочу підкреслити, очевидно, питань, які тут було поставлено, достатньо багато, особливо тих питань, які є актуальними на сьогоднішній день. Ми пропонуємо, „Блок Литвина” пропонує розглянути те питання, яке болить мільйони і десятки мільйонів ошуканих людей в 90-ому році, яких обдурили, яких ошукали, яким сказали, що ви будете мати одну п’ятидесятимільйонну частку, а в дійсності вони не мають нічого. Вони вклали свої сертифікати, вони не мають ніяких дивідендів, а сім мільйонів навіть не вклали ці сертифікати. Це серйозна суспільно-економічна, хочу підкреслити, проблема. Тому, колега Мармазов, погодьтеся з тим, що ми могли б в травні місяці, як це і передбачено, розглянути, точніше, парламентські слухання з цього питання, а потім в червні ви б підсумували.
Є наступна пропозиція, шановні колеги, мова йде про те, що в нас, фактично, вам роздано довідка, яка складається з 30-ти законопроектів. Якщо ми зараз повинні поступати по Регламенту, виключно по Регламенту, то ми повинні голосувати зараз всі тридцять постанов по повній процедурі. Логічно? Логічно. А тому, що той підхід, який запропонував апарат Верховної Ради, мені не зрозумілий. От що з цією довідкою робити? Що, довідку проголосувати? Тому я пропоную наступним чином: зараз питання щодо даного. даних пропозицій відкласти, провести на засіданні Погоджувальної ради ті законопроекти в частині проведення парламентських слухань, які ми узгодимо, і проголосуємо в один день їх на наступному тижні по повному списку все, що буде узгоджено депутатськими фракціями. Підтримується? Дякую. Переходимо до наступного питання порядку денного – це інформація Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради з питань розслідування обставин щодо фактів порушення Конституції України і Законів України у сфері тарифних, майнових відносин харківським міським головою Добкіним та секретарем Харківської міської ради Кернесом Геннадієм Адольфовичем при виконанні ними службових обов’язків. Доповідає голова Тимчасової слідчої комісії Ляшко Олег Валерійович.
Шановний Арсеній Петрович.
Півсекунди, Олег Валерійович. Вибачте, колеги просять з процедури. Я прошу з процедури Мартинюк Адам Іванович і Олександр Сергійович Єфремов і Бондик. І колега Мовчан.
Дякую. Мартинюк, фракція комуністів. Шановний Арсеній Петрович! Ми це. про це питання, ви пригадуєте, говорили на Погоджувальній раді і всі дійшли, як я зрозумів, всі фракції, без винятку, дійшли узгодженої позиції, що варто заслухати звіт Тимчасової спеціальної. слідчої комісії з приводу Харкова, але за однієї умови: якщо відбувалося засідання ТСК, щоб це виступав голова не від свого імені, а доповідав результати того, що зробила і звіт, яки зробила, заслухала Тимчасова слідча комісія. Тому що, на превеликий жаль, ми вже другий раз слухаємо. Ясно, що сьогодні це буде не кінцево. Ми будемо кожного тижня слухати звіти, виступи голови, а не звіт комісії. Тому я хотів би почути, якщо це звіт, результат роботи комісії – немає заперечень, треба слухати. Якщо він затверджений на засіданні комісії.
Єфремов Олександр Сергійович.
Спасибо, Арсений Петрович. Я хотел бы продолжить то, что сказав Адам Иванович. Мы прошлый раз поставили, это не было отчетом комиссии, это была точка зрения одного человека. И мы сейчас выносим этот вопрос, Арсений Петрович, не имея письменного заключения комиссии. Я подчеркиваю, что должно быть письменной заключение комиссии по данному вопросу. И в связи с этим возникает вопрос: почему такое внимание уделяется одной следственной комиссии, и почему мы на сегодняшний день не ставим в повестку дня утверждение тех следственных комиссий, которые прошли комитеты и которые почему-то не подпадают в повестку дня? То, что мы наблюдаем, больше напоминает политическую расправу над руководителем в регионе, а не действительное выяснение положения дел. Спасибо.
Колега Бондик, будь ласка.
Шановний Арсенію Петровичу, я, дійсно, з цих же приводів хотів сказати. Чи ми маємо заслухати проголосоване рішення ТСК, яке уповноважило нашого колегу Ляшка виступити від імені комісії, чи власне звіт самого депутата Ляшка? Бо бачачи те, що нам роздано, я бачу, що це бенефіс Олега Ляшка. І прошу передати слово, бо є документи, Олені Лукаш.
Хто ще хотів виступити? Все, колега? Мовчан, вибачте, Мовчан у нас, а після цього – Лукаш. Все.
Шановний пане Голово, я звертаюся до вас із пропозицією включити до порядку денного у цій сесії парламентські слухання, присвячені виключно мовній політиці в Україні. Справа така, що шість років тому.
Він не по парламентським слуханням, він по тимчасовій комісії по Харкову.
Добре. Я це підтримую стовідсотково. Але ні. Ви випустили цей пункт. Арсенію Петровичу, випустили цей пункт. Шість років минуло з того часу, як пройшли парламентські слухання у цих стінах. Була проголосована відповідна постанова. Я хотів би, щоб ми. і підготовлений закон і цілий блок законів, присвячених мовній сфері. І тому, я просив би, щоб не випустили з поля зору. А щодо слідчої комісії, то, зрозуміла річ, я підтримую стовідсотково.
Будь ласка, Олена Лукаш і звершуємо.
Дякую, Арсеній Петрович! Шановні колеги! Справа в тім, що даний попередній звіт було роздано народним депутатам України, але було приховано, що Харківською міською радою, головою надані заперечення на даний звіт, надані заперечення разом з ухвалами та рішеннями суду. Зараз від нас спробують приховати ці документи і довести, що існують начеб то якісь документи, що підтверджують якусь провину певних осіб, при чому буде це робити одна особа. Особа, я нагадую вам, що в Україні поки що діє принцип презумпції не винуватості. І нагадую вам, що вам надійшли документи, які повністю спростовують ваш звіт. І нагадую вам, що ви, наприклад, намагаєтесь вразити нас інформацією про зловживання пана Добкіна за документом підписаним колишнім мером Шумілкіним. Тому я не маю підстави сьогодні довіряти вашому звіту, не хочу його чути, а пана Голову я прошу зняти це питання з розгляду до висновків колегіального органу комісії. Дякую.
Шановні народні депутати! Шановні колеги! Для того, щоб почути чи було засідання Тимчасової слідчої комісії чи його не було бажано було б надати голові Тимчасової слідчої комісії слово. І після цього, коли голова Тимчасової слідчої комісії поінформує парламент про те в якій формі відбулося це засідання тоді ми обов’язково йому задамо запитання. В силу того, що коли була Погоджувальна рада я сказав, що нас цікавить засідання Тимчасової слідчої комісії. Якщо не буде акта, який підтверджує наявність підписів і засідання Тимчасової слідчої комісії, то не може стояти на порядку денному питання щодо дострокових виборів і ви це знаєте. Тому давайте дамо слово Ляшко і ви йому зможете задати всі запитання з цього приводу. Олег Валерійович, п’ять хвилин. Будь ласка.
Тарас, Тарас! Спокійно. Шановний Арсеній Петрович!
Колеги! Заспокойтесь! Проголосувало вчора засідання Погоджувальної ради, потім ви йому всі питання задасте і відповідно приймемо рішення. Будь ласка, Олег Валерійович, говоріть.
Шановний Арсеній Петрович, ми з вами проголосували Регламент Верховної Ради, на доповідь передбачається, взагалі-то, 10 хвилин, не п’ять, але я думаю, що я вкладуся і в п’ять хвилин. Питання, які ставили шановні колеги, вони трішки випередили мій виступ, і Адам Іванович, і інші, я зокрема, пані Лукаш запрошую до роботи в слідчій комісії, бо вона отримує матеріали, які слідча комісія не має. От вона розповідає про матеріали, які начебто там від харківської мерії надійшли, я особисто цих матеріалів сьогодні не бачив. Я хотів би пояснити, було питання від людей, чи були засідання слідчої комісії. Були засідання слідчої комісії, їх відбулося два засідання, останнє з них 1 квітня 2008 року, з дев’яти членів комісії присутніх було п’ятеро. Називаю по прізвищах, Грицак, який кричить, що його там не було, Ляшко, Катеринчук, Харовський і Гейман, п’ятеро, відсутні були інші чотири члени комісії. На порядку денному було три питання, перше, заслуховування звіту Геймана про поїздку до Харкова, коли там зупиняли метро, друге, заслуховування інформації про надходження матеріалів до слідчої комісії і третє питання, про відкриття громадської приймальні слідчої комісії в місті Харкові. Коли дійшли до другого питання, заслуховування інформації про отримані матеріали, Василь Миколайович взяв табличку, де кожен член комісії розписувався у своїй присутності, викреслив свій підпис, при цьому переговорив із колегою, який не був присутній на засіданні і каже „мене тут немає”. При тому, що був присутній під час обговорення цього питання. Четверо із п’яти присутніх членів комісії і про це оформлений протокол, проголосували за інформацію, яка була сьогодні розповсюджена вам. Питають, про що тут ідеться, а тут чітко написано до шановної пані, яка каже: я не хочу не чути, не бачити. Це при радянській владі колись, ми Булгакова не читали, але засуджуємо, то не перетворюйтеся на отих відомих класиків. Матеріали, інформація, яка викладена в інформації Тимчасової слідчої комісії отримана від управлінь Міністерства внутрішніх справ, Служби безпеки України, Контрольно-ревізійного управління України у Харківській області, прокуратур міста Києва, міста Харкова та Харківської області, від мешканців міста Харкова. Отут викладені матеріали, які отримані саме від цих установ. Жодного факту, є отакенні папки у слідчій комісії, нам апарат поставив сейф двохметрової висоти, де я зберігаю всі ці матеріали. Величезні папки з матеріалами, тут сконцентроване і викладене те, що є у цих папках. Але, про що я хотів сказати? Тобто розмови я неявка представників Партії регіонів на засідання слідчої комісії пояснюється тільки одним, - зірвати кворум, зірвати роботу слідчої комісії. Дай я закінчу, Валерій, потім ти задаси питання. Валерій, дай я закінчу. Дай я закінчу. Валерій, дай я, будь ласка, закінчу, потім ви викладете. Ну, як не збиралася? Валерій, наша комісія збиралася першого квітня. Дайте я закінчу. Будь ласка. Намагання представників Партії регіонів саботувати роботу слідчої комісії по Харкову продиктовано лише одним, зірвати роботу комісії і зробити так, щоб при владі у Харкові продовжували бути люди, які не можуть очолювати Харків. Але, я, шановні колеги, хотів би вам закінчити, я просив би Арсена [[Арсенія]] Петровича сьогодні не заслуховувати інформації слідчої комісії з наступних причин. Я вважаю, що цю інформацію не можна заслуховувати окремо від постанови 22, 28 про призначення дострокових виборів мера Харкова і Харківської міської ради. Ця постанова пройшла у Комітеті з питань.
Дайте завершити.
Ця постанова пройшла у Комітеті з питань місцевого самоврядування, вона отримала позитивний висновок, я вважаю, що потрібно розглянути проект постанови про призначення дострокових виборів і розглянути інформацію слідчих комісій і після цього прийняти рішення про проведення дострокових виборів мера Харкова і Харківської міської ради. Дякую за увагу.
Дякую. Можна, Олег Васильович, можна вас на пів, Олег Валерійович, можна, на півхвилинки для уточнення деяких речей. Шановний Олег Валерійович, скажіть, будь ласка, чи є рішення Тимчасової слідчої комісії оформлено відповідно до вимог закону та Регламенту? Не організаційно-розпорядчі, а рішення комісії?
Арсенію Петровичу, згідно.
Так як доповідав Томенко. От у Томенко було рішення по Києву.
Арсенію Петровичу, ще раз вас інформую. 1 квітня 2008 року відбулося засідання слідчої комісії, було присутніх 5 із 9 членів комісії, після того коли дійшло питання до розгляду інформації, яка надійшла від правоохоронних органів, шановний, чесно кажу, шановний мною колега Василь Миколайович Грицак раптом зорієнтувався, що він у меншості і вирішив зірвати кворум і закреслив свій підпис у відомості про явку. Але він присутній під час розгляду цього питання.
Дякую! Дякую, Олег Валерійович.
І комісія четверо з 5 проголосувала.
Дякую! Дякую. Шановні колеги, будь ласка, 3 хвилин запис на виступи. Після цього, Василь Михайлович, буде репліка. Знов Ляшко Олег Валерійович.
Олег Ляшко, „Блок Юлії Тимошенко”. Я хочу ще раз наголосити, от щоб всі колеги звернули уваги на те, що відбувається в залі. Тобто ще не встиг про щось сказати вже розказують, що ми не хочемо чути. Я вийшов для того, щоб сказати, що треба зняти це питання сьогодні з розгляду, бо немає смислу його розглядати без постанови 2228 про призначення дострокових виборів. Обступили трибуну, ледь не б’ються, мікрофони виривають, нічого казать не можна. Чим викликано все це? Чому не було такої реакції, коли розглядалось питання по Києву? Можливо, відповідь ото дає виступ Володимира Михайловича Литвина, що чому авіаційний завод не працює і всі заводи в Харкові не працюють? Може тому, що там влада така? Тому воно і не працює нічого. І треба поміняти владу, щоб працювало. Але, як багато хто не зацікавлений в цьому залі, щоб міняти цю владу, щоб воно працювало. Бо є інформація про те, що десятки фірми, 300 тисяч квадратних метрів харківської землі
Юрій Кармазін.
Юрій Кармазін. Шановні колеги народні депутати! Очевидно, вам уже всім видно, що потрібен закон, який би називався „Про тимчасові слідчі депутатські комісії парламенту”. Хіба ви цього не бачите, що потрібен такий закон? Хіба ви не бачите, що перед тим, як вносити питання до порядку денного, треба, щоб були роздані документи? В тому числі і рішення комісій, і так далі. Це все має бути. Тому я хотів би, щоб не ставалося так, що одна група, хай це опозиція сьогодні чи якась бізнес-група, бо ця опозиційна група, яка заважала зараз доповідачу взагалі щось сказати, вона мені трошки нагадує бізнес-групу харківську. Я її просто добре знаю, бізнес-групу. Тому, шановні друзі, давайте, щоб цього не було надалі, щоб цього не було надалі, у мене пропозиція до Голови Верховної Ради. Тільки тоді, коли готові документи, ви їх перевірили, - тоді ставте до порядку денного. В іншому випадку не можна ставити. Хоч і нема регламенту
Гриневецький Сергій Рафаїлович, регламент є.
Дякую. Шановний Арсеній Петрович, шановні колеги! Мені здається, що отакі компромісні варіанти, вони тільки створюють більше проблем в роботі Верховної Ради. Тому я хотів би підтримати колегу Кармазіна в тому, що такі питання треба серйозно готувати. І комісія повинна відповідально до цього ставитись. Тим більш, що мова йде про першу столицю незалежної України. А, як відомо, всі революції починались в столицях. Дякую.
Папієв Михайло Миколайович.
Дякую. Прошу передати слово народному депутату Лукаш.
Лукаш.
Дякую. Шановні колеги, я хочу вам напомнить. Нет не одного решения суда, которое бы признавало действия городской власти незаконными. Поэтому рассмотрение вопроса и заслушивание нашего нато-пинкертона без кворума сейчас является явно преждевременным. По существу рассматривания данного вопроса в этом зале Временная следственная комиссия фактически игнорирует конституционные принципы верховенства права и презумпции невиновности. А еще я хочу обратить ваше внимание вот на что. Если мы сейчас будем заслушивать эту плачущую миссис Марпл в тот момент, когда в судах слушаются определенные иски. Какое влияние, по вашему мнению, это окажет на суды, которые рассматривают дела? Это будет ничем иным как явным и не прикрытым давлением на суды, причем со сторонывысшего законодательного органа в лице его оранжевой части. Это не правовой беспредел. Это попирание права и надругательство над законом. Я прошу вас, Арсений Петрович, не готов этот человек выступать, но хочет покрасоваться. Давайте купим зеркало. Давайте купим косметический салон Верховной Раде и будем.
Шановні колеги, формально-юридичнотреба поступити наступним чином: влючити в порядок денний два питання. Перше питання– про звіт Тимчасової слідчої комісії. І друге питання, 2228, після звіту Тимчасової слідчої комісії. І таким чином розглядати це питання в комплекті, те, що, власне кажучи, і просив голова ТСК.Буде рішення ТСК, ми таким чином розглянемо і звіт Тимчасової слідчої комісії і постанову 2228. Тому я пропоную припинити дискусію і проголосувати за включення у порядок денний звіту і постанови 2228 після відповідного звіту ТСК. Прошу голосувати. [[13:56:32]] За-212 Рішення, шановні колеги, не прийнято. З огляду на це, ранкове пленарне засідання Верховної Ради України оголошується закритим. До вечірнього засідання.