Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 26. sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Matjaž Han od 14. ure dalje, dr. Franc Trček in Jerca Korče. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrice in ministre ter vršilko dolžnosti generalne sekretarke Vlade k 1. točki dnevnega reda, varuha človekovih pravic Petra Svetino k 24. točki, namestnika varuha človekovih pravic Miho Horvata ter predstavnika Sodnega sveta k 26. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 26. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 8. oktobra 2021, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik posamezne točke z dnevnega reda oziroma predlogov za širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 26. seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 37. poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslank in poslancev opozicije ter na vprašanje poslanke vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za predstavitev vprašanja na voljo tri minute, predsednik Vlade, ministrice in ministri odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah, če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovor pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave in obrazložitve glasu. Ob tem vas še posebej opozarjam, da je treba takšen predlog izrecno podati in se pri tem osredotočiti le na njegovo obrazložitev, ne pa postopkovnega predloga uporabiti za vsebinsko razpravo v zvezi s postavljenim vprašanjem. V primeru da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu mora predsednik Vlade, ministrica li minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se za danes opravičili: dr. Anže Logar, minister za zunanje zadeve; dr. Helena Jaklitsch, ministrica brez resorja za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodno skupnostjo v sosednjih državah ter med Republiko Slovenijo in Slovenci po svetu; Boštjan Koritnik, minister za javno upravo, do 14. ure; mag. Andrej Šircelj, minister za finance, med 14. in 17. uro; dr. Jože Podgoršek, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, do 14.30 ; Jernej Vrtovec, minister za infrastrukturo, od 14.30 in mag. Andrej Vizjak, minister za okolje in prostor, od 16.30. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade Janez Janša. Prva mu bo poslansko vprašanje postavila mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik Vlade! Na vrata državljank in državljanov glasno, morda še glasneje kot v težkih mesecih epidemije, trka revščina. Ves svet in tudi Slovenija se soočata z velikim porastom cen energije. Ker smo že pošteno zakorakali v kurilno sezono, prihaja vse več opozoril predvsem s strani dobrodelnih organizacij, da si vse več naših državljank in državljanov ne more privoščiti ogrevanja. Že pred epidemijo je bilo takih gospodinjstev preko 32 tisoč. Vaša vlada je dokončno liberalizirala cene naftnih derivatov, zato lahko trgovci vse podražitve prevalijo direktno na potrošnike. Cene goriv rastejo in ponekod že presegajo evro in pol za liter, vlada pa ne ukrepa. Prav tako se obeta znaten porast cen električne energije. Prvi je najavil podražitve za kar 30 % državni Petrol. Poleg cen njegovih produktov raste tudi vrednost njegovih delnic in dobičkov. Vlada prav tako ne ukrepa. In, ja, res smo priča globalnim spremembam, katerim Slovenija ne more ubežati, lahko pa reagira. Ker ima prosti trg seveda tudi svoje omejitve, je pretekli teden Evropska komisija izdala ukrep oziroma sklep, s katerim je opredelila dovoljene oblike pomoči, ki jih države lahko izvedejo v pomoč ljudem – od znižanj dajatev do neposrednih subvencij ogroženim ljudem. Vlada sosednje Hrvaške je na primer že v sredo ukrepala in zamrznila cene naftnih derivatov. Slovenska vlada pa, kot je videti, ne namerava ukrepati. Zanaša se na trg in konkurenco, ki bosta v letošnji zimi po vsem svetu prinesla le podražitve. Minister Vrtovec meni, da smo na varni strani, minister za gospodarstvo, odgovoren za deregulacijo cen goriv, je prepričan, da ni razloga za podražitve. Spoštovani predsednik vlade! Želim vas opozoriti, da smo dobesedno pred cunamijem podražitev na vseh ravneh. Ranljive skupine, ki se že danes komajda prebijajo iz meseca v mesec, med njimi so družine z minimalnimi dohodki, enostarševske družine, upokojenci, so tudi danes v nevzdržnem položaju, so obupani. Evropa se očitno zaveda obsega problema. Odzvala se bo in državam dopustila ukrepe, ki sicer ne bi bili dovoljeni. Druge države sprejemajo ukrepe. Zaradi vsega tega navedenega, vas, spoštovani predsednik vlade, sprašujem: Kaj je doslej storila vaša vlada, da bi ublažila dvige cen energije? Kaj namerava storiti vaša vlada, da bo ljudem pomagala prebroditi cunami dviga cen? Ali boste v proračunu predlagali in rezervirali sredstva za pomoč ljudem, ki si ne morejo privoščiti dviga cen energije, goriv in kuriv? Hvala lepa za odgovore.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje, ki je relevantno. Kot ste rekli, se cel svet ukvarja z posledicami dvigovanja cen energije. Še posebej v Evropi imamo pred očmi situacijo, ki je nastopila v letih 2008–2009, deloma tudi že prej, čeprav na tiste znake ni nihče resno reagiral, ko so cene energije letele v nebo in ko so se te podražitve prelile tudi v višje cene vseh tistih izdelkov, ki so pač odvisni od porabe energije v njihovi proizvodnji. Zaenkrat nam domača in evropska znanost zagotavlja, da pred nami ni takšnega vala, da gre pri teh dvigih za sezonske učinke. Ali temu verjamemo ali ne, je seveda druga stvar. Dejstvo pa je, da je ena od reakcij na epidemijo, ko se je, po domače rečeno, tako v Evropi kot Združenih državah natisnilo veliko denarja, Kitajska to itak že skozi dela, ustvarilo neravnovesje med ponudbo in povpraševanjem in trg to tako ali drugače izravna. Vedno v tem postopku izravnave ceno plačamo potrošniki. Kakšno je stanje v Sloveniji. Po državah članicah Evropske unije, s čimer se sedaj ukvarjamo intenzivno, ker je pred nami Evropski svet, ker bo to ena od ključnih tem, je situacija različna. So države, kjer so se jim iztekle pogodbe za dobavo plina, elektrike, nove pogodbe, ki so jih dobili, pa so dvakrat, trikrat, štirikrat večje. In to je seveda zelo resen učinek. V Sloveniji tega še nimamo. Nobenemu distributerju se velike pogodbe, ki se sklepajo za daljše časovno obdobje, še niso iztekle. Ta podražitev elektrike, ki si jo je privoščil Petrol, Petrol predstavlja pa 10 % ponudbe, je neupravičena. Ta podražitev je neupravičena, to je špekulativna zadeva. Koliko ima vlada tukaj inštrumentov, je drugo vprašanje, glede na to, kakšne so strukture v Petrolu. Dejstvo pa je, da je šlo tukaj za ukrep, ki je predpostavljal, da se bo nekje zgodilo, se pa še ni zgodilo. Vlada je to obravnavala. To, kar je v naši moči, bomo naredili. Kot že rečeno, ima ta ponudnik 10 odstotkov trga, in vsi tisti, ki nabavljajo elektriko pri ponudniku, ki je neupravičeno dvignil ceno, imajo veliko drugih ponudnikov, ki te cene niso dvignili. Jaz zato svetujem vsem potrošnikom, da to naredijo, naj spremenijo ponudnika, kar bo tudi lekcija za tiste, ki špekulirajo. Kar se tiče cen nafte, ne vem, če se prav spomnim, leta 2014 je bil liter bencina evro pa pol, v Sloveniji smo imeli reguliran trg. Regulirani trg pomeni, da je pač vlada določala marže. Marže predstavljajo 8 odstotkov cene bencina. To se pravi, lahko to reguliraš, kakor hočeš, bistvenega učinka tukaj ni, glede na to da cena bencina in nafte na črpalkah sledi cenam surove nafte na trgu in ta je šla sedaj preko 80 dolarjev za sodček. Še ne tako dolgo nazaj je bila pa 30 ali celo manj, in to se vedno prelije v končne cene. Ali bo vlada ukrepala? Vlada bo ukrepala. Na prejšnji seji smo obravnavali možne ukrepe, ki jih lahko sprejmemo. Ta teden je to tudi na dnevnem redu Evropskega sveta. Naslednji teden je naš minister sklical ministre, ki so pristojni za energijo v okviru Evropske unije. Ukrepali bomo tako na nacionalni kot na evropski ravni v okviru toolboxa, ki ga je predstavila Evropska komisija, ki ste ga omenili.
Hvala lepa. Mag. Muršič zahtevate dopolnitev odgovora?
Hvala lepa za obrazložitev, kjer ste pač povzeli stanje, ki je. Navedli ste sicer zelo malo konkretnih rešitev. Sicer ste navedli, da se boste dogovarjali, vendar rešitve potrebujejo ljudje tudi sedaj. Predvsem jih potrebujejo naši ljudje, tisti, ki so že danes na robu revščine. Prepozno ukrepanje vlade pa lahko v dani situaciji potisne ljudi v brezizhoden položaj. Predsednik Vlade, izbira med hrano in ogrevanjem, ki postaja za mnoge slovenske družine realna dilema, res terja takojšnje ukrepanje. Gre za ukrepanje v smeri jasnih in s številkami ovrednotenih ukrepov, da bodo ljudje pred televizijskimi ekrani vedeli že danes, koliko si vsaj približno lahko obetajo državne pomoči, ko bodo zimske mesece plačevali visoke položnice za gretje, in v smeri sprejemanja ukrepov za nižje davčne obdavčitve dobrin, povezanih tako z energenti in električno energijo, sicer ste navedli, da gre za špekulativni dvig cene pri Petrolu – upam, da tega ne bomo deležni – prav tako, da se bo vlada zoperstavila morebitnim, kot ste rekli, špekulativnim dvigom cen električne energije in ostalih dobrin, še posebej, če gre za podjetja, ki smo jih navedli, z lastniškim deležem države. Zato še enkrat sprašujem: Kakšne ukrepe od te vlade lahko pričakujemo, preden pride do katastrofalnih posledic za naše državljanke in državljane? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo.
Vlada bo sprejela vse tiste ukrepe, ki so v okviru skupnega evropskega trga dovoljeni ali pa ki bodo dovoljeni – ne vemo še, kakšni bodo, glede na to, da sta pred nami dva pomembna sestanka, ki sem jih prej omenjal – in ki bodo v Sloveniji potrebni, vključno s tem, da recimo del teh špekulacij zatremo s ponovim reguliranjem marž. Recimo tukaj je isti ponudnik, če sem prav obveščen, dvignil marže na kurilno olje za še enkrat. To je majhen odstotek v ceni, v končni ceni litra kurilnega olja, je pa neupravičeno, ker se nič takega zgodilo, da bi trg ali da bi stroškovni izračun zahteval dvig takih marž. Gre spet, če ta podatek drži, ki sem ga prej dobil, za špekulativni poseg. In proti temu imamo sredstva. Ampak to bo spremenilo ceno nafte, ceno kurilnega olja za končnega ponudnika relativno malo, ker je to majhen delež v končni ceni. Glavni delež cene je cena osnovne surovine, se pravi surove nafte. In na to, verjetno verjamete, ne moremo vplivati. Drugi takšen ukrep je energetski vavčer za gospodinjstva, ki so ogrožena. To je ena od možnosti, ki jih navaja tudi Evropska komisija. Tudi v to smer pripravljamo rešitev. So še nekateri drugi, za kar vlada nima pristojnosti, verjetno bomo prišli z njimi pred vas v Državni zbor in upam, da bomo dobili vašo podporo zanje.
Hvala lepa. Mag. Muršič, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala lepa. Predsednik vlade je že navedel, da v bistvu bodo prišli pred Državni zbor. Ampak ker si Socialni demokrati ne želimo, da bi predolgo Slovenija čakala ob veliki energetski krizi in bi bila med članicami Evropske unije med zadnjimi, ki bo delila neslavna mesta po učinkovitosti in kvaliteti pomoči ljudem v gospodarstvu, si želimo, da bi to čim prej prišlo. 20 držav Evropske unije je že ukrepalo. Slovenija žal v tem trenutku še ni. Ampak vidim, da ste na pravi poti. Absolutno si pa ne želim, da bi se nadaljevalo tako, da se ne bi pomagalo ljudem, kajti zelo pomembno je uspešno okrevanje gospodarstva. In če bo dvig cen, potem tudi gospodarstvo ne bo moglo tako konkretno okrevati po epidemiji. Vsekakor se mi zdi zelo zelo pomembno, da o tej tematiki govorimo na naslednji seji. Zato zahtevam takojšnjo razpravo in naprošam ob tej priložnosti Državni zbor, poslanke in poslance, kar je tudi predsednik Vlade povedal, da enostavno bi bila primerna razprava nemudoma o dani problematiki, kajti naši ljudje potrebujejo rešitve zdaj in takoj. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 20. oktobra, v okviru glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje predsedniku vlade postavil Luka Mesec.
Hvala lepa. En lep pozdrav. Gospod Janša, v Sloveniji je desetletja veljal nepisan dogovor med politiko, policijo in družbo nasploh, da je pravica do protesta osnovna demokratična pravica, ki se je ne zatira s silo. Solzivca, vodnih topov in palic na ulicah nismo videli nikoli, ne leta 1972, ko so protestirali študentje, ne leta 1988, ko so bili protesti zaradi vas na Roški, takrat ni nihče šprical z vodnimi topovi in solzivcem, ne kasneje ob protestih proti Natu, zasedbi filofaksa ali pa konec koncev, ko so vaši vsak dan protestirali pred sodiščem. Nikoli. Zato najbrž razumete, čeprav se marsikomu upravičeno zdi, da živite v nekakšnem slonokoščenem stolpu s Twitterjem, da so prizori, ki ste jih uprizorili prejšnji teden v Ljubljani, medtem ko ste bili sami na Brdu z evropsko politično elito, šokirali Slovenijo, ne glede na to, a se z vsebino protestov strinjamo ali ne. Kot kakšen Neron ste, tudi sami ste pisali o tem neslavnem rimskem cesarju, ovili Ljubljano v oblak dima, jo zaplinili s 400 kanistri solzivca, vodni top pa je tamle po Slovenski ulici streljal že ob petih popoldan povsod naokrog, ne glede na to, ali so se ljudje udeležili protestov ali ne. Dovolj informacij v javnosti je, gospod Janša, da vemo, da to ni bila strokovna odločitev policije, ampak politična odločitev, za katero stojijo vaši ljudje – Hojs, Mahnič, Olaj, po novih informacijah tudi bivši generalni sekretar SDS Prebilič in Kangler. Se pravi, vrh vaše stranke je kar iz operativnega štaba policije dal komando, da je treba proteste streti s silo, ne glede na to, da ni bilo na tisti točki nobenih izgredov. To ni samo zavržno, to je tudi protizakonito. Je pa ta torek lepo razgalil način vašega vladanja. Za jezo protestnikov, gospod Janša, ste odgovorni vi. Vi ste pogoj PCT uveljavljali, kot ste ga, vi ste se odločili pred dvema letoma, da boste epidemijo uporabljali kot nekakšno dimno zavezo za prevzemanje ali pa rušenje državnega aparata in policije, vi ste na vodilna mesta za upravljanje epidemije postavili ljudi, ki govorijo bistroumnosti tipa, »danes umirajo tisti, ki do zdaj niso«. To je dejanska izjava dr. Kreka. Vi ste spodbujali cepljenje s cepivom Janssen, kot je danes dokončno prišlo ven, s strani ministra Poklukarja, medtem ko so cepilno najuspešnejše države že zdavnaj prešle na cepiva mRNA. In vi že leta širite teorije zarot, rušite zaupanje v medije, inštitucije in tako naprej. In zdaj ste dobil ta bumerang nazaj. Zato me zanima, gospod Janša: Kako, razen s svojim odstopom, nameravate pripomoči, da se Slovenija ne bo znašla v začaranem krogu nasilja, kakršnega smo videli predprejšnji in predpredprejšnji teden? Ali se vam ne zdi, da ste v zadnjih dveh letih to družbo že dovolj sprli, razmajali, da bi bil čas, da greste in da gremo na volitve?
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Glejte, spoštovani gospod poslanec, jaz zagotovo ne bi sedel tukaj in odgovarjal na vaše vprašanje, če ne bi vi, potem ko ste omogočili eno vlado po zadnjih volitvah, vrgli puške v koruzo še pred gospodom Šarcem. Nekdo drug bi sedel tukaj in bi verjetno on bil kriv za vse. To glede odgovornosti. Kar se tiče spirale nasilja. V Sloveniji ni spirale nasilja, je pa spirala dviga okužb. Od tistega slavnega protesta, mislim, da je bil to 5. oktober, Slovenija beleži najhitrejšo rast okužb v Evropi in po novem pritisk na bolniške postelje in na intenzivne oddelke. Verjetno lahko pričakujemo v naslednjem tednu še višje kroge te spirale. O tem zdaj govorimo. Slovenija je pred tem, da zaradi neodgovornega obnašanja, ki ga zagotovo nista povzročili policija ali pa vlada, bomo ponovno prisiljeni uvajati ukrepe, ki ne bodo ukrepi PCT, ampak bodo ukrepi, ki bodo ponovno zapirali javno življenje in gospodarstvo, povzročali dodatno škodo, zavirali okrevanje po epidemiji in povzročali nove smrti. Naš delež precepljenosti je premajhen, da bi karkoli od tega, kar se pojavlja v Facebook znanstveni sferi, naredili, se pravi, da bi enostavno ukrepe PCT spremenili v priporočila, čeprav ob teh reakcijah sodišč, Ustavnega sodišča, nekaterih pooblaščencev in tako naprej v javnosti nastaja vtis, da so ti odloki itak samo priporočila, in to dodatno pospešuje spiralo okužb. Danes lahko še postavljate poslansko vprašanje in se sprenevedate. Čez en mesec, glede na to, kaj se napoveduje, bomo imeli popolnoma drugačne skrbi, vključno z vami.
Hvala lepa. Luka Mesec, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Najprej bom pokomentiral neodgovorno obnašanje. Glejte, prvi, ki se ne odgovorno obnaša v tej državi, ste vi. Jaz se ne spomnim nobenega drugega evropskega premierja, ki bi se na tak način, kot ste vi prejšnji teden tisto delegacijo Evropskega parlamenta pospremili v Sloveniji, obnašal do tujih državnikov, politikov ali pa vrha EU. Nobenega. Neodgovorno je, gospod Janša, kot sem že prej rekel, da ste krizo začeli že na začetku izkoriščati za prevzemanje oblasti. Neodgovorno je, da ste na najodgovornejša mesta za upravljanje s krizo nastavljali ljudi, kot so dr. Krek, ali pa da promocijo cepljenja vodi gospod Kadič. Neodgovorno je, da ste kupovali vsem na očeh hitre teste od nekih kriptomilijonarjev, kriptoprevarantov, pardon. Neodgovorno je, da ste vsem na očeh večkrat eklatantno kršili sklepe sodišč. Neodgovorno je, da ste med krizo izstradali STA kot glavni medij v državi. In neodgovorno je, da s svojim obnašanjem dajete zgled celotni ministrski ekipi, kako lahko vlada naenkrat dobesedno se roga ljudem prek Twitterja vsak dan. In sedaj se čudite, da vam nihče ne verjame in da se okužbe širijo. Poglejte, včeraj, če se ne motim, oziroma v soboto je bilo tisoč 800 novih okužb, pa ni bilo nobenega protesta. Te okužbe se ne dogajajo na protestih, gospod Janša, ampak se dogajajo po krajih, ki jih vaša vlada s spodletelo strategijo cepljenja ni sposobna zaščititi. Pojdite malo okoli pa poglejte, kdo pogoj PCT, ki ste ga predpisali pred tremi tedni, še preverja. To so ključna vprašanja. In, ja, mene tudi skrbi, da nas bo bolela glava. Bolela nas bo še dolgo, pa ne samo zaradi epidemije, ampak zaradi sesutega zaupanja [[izklop mikrofona]]
Predsednik Vlade, imate besedo za dopolnitev odgovora.
To ni bilo vprašanje. Vprašanje se je glasilo: Zakaj vlada vlada z nasiljem? Zakaj epidemijo izkoriščamo za to, da bi si pridobili oblast? Vlada po definiciji ima oblast. Ni treba izkoriščati nečesa za to, da bi si pridobila oblast. To je legitimna oblast, ki jo vlada izvaja v skladu z ustavo. In kar se nasilja tiče, še to, spoštovani gospod poslanec, prej sem dobil podatek, da je bilo ob teh tako imenovanih nenasilnih protestih poškodovanih 40 policistov pa nekaj lažje poškodovanih izgrednikov, kot smo zasledili v medijih. Ko te številke postavimo pred sabo, je popolnoma jasno, kdo izvaja nasilje. Popolnoma jasno je, kdo izvaja tukaj nasilje. In kar se protestov tiče še to. Ko so vztrajniki protestirali pred sodiščem, takrat ko sem bil jaz protiustavno v zaporu in mi je bil odvzet mandat, so bili vsi tisti protesti prijavljeni, nihče ni oviral prometa, nobenega nasilja ni bilo, vse je potekalo v skladu z zakonom. In nobene epidemije ni bilo. Sedaj so to neprijavljeni protesti, zbirajo se na križiščih in polovica Ljubljančanov potem ne more do vrtca po otroke, ne more iz službe, ne more normalno živeti ob tistih dneh. Provocira se na veliko. Predvsem pa tisto, kar je najhujše in o čemer ste pokazali, da pojma nimate, je širjenje okužb. Mimogrede, na vseh dogodkih, na katerih sem bil jaz v času, odkar sistem PCT velja, se je to striktno preverjalo. Tudi na najvišjih srečanjih na evropski ravni se to preverja. Ponekod celo tako, da ni dovolj, da si cepljen, se moraš se testirati. Jaz sem se verjetno v zadnjem letu testiral večkrat kot vi vsi skupaj tukaj. Striktno se to preverja. Spirala okužb se pokaže najprej čez sedem dni, največ čez deset dni, nekaj manj potem čez 14 dni. Seštejte te dneve in boste videli, kdaj se je to začelo širiti. Razne odločbe sodišč, kako se nekoga niti ne sme kaznovati, če ne spoštuje odlokov o obveznem nošenju mask in tako naprej, so zagotovo bistveno prispevale k temu, da se to ne spoštuje. Jaz vem, da boste vi rekli, da je vsega vlada kriva. Poglejte, na koncu bo vseeno. Če bomo zaradi tega morali zniževati napoved gospodarske rasti, imeti manj denarja v proračunu, potem tudi energetskih vavčerjev za tiste, ki so najbolj ogroženi ob dvigovanju cen energije, ne bo.
Luka Mesec, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala lepa. Mislim, da je premier nazorno pokazal s svojo trditvijo »vlada ima oblast«, da ne razume, da je ta oblast omejena z zakoni. Vlada nima popolne oblasti, gospod Janša. Vlada nima oblasti, da če se odloči, lahko izčrpa enega od glavnih medijev v državi finančno, niti nima oblasti, da se protizakonito odloči, da bo nasilno strla proteste. Zakon je zelo jasen. Najprej se morajo pojaviti kršitve, potem policija mora kršitelje opozoriti in šele po opozorilu lahko uporabi prisilna sredstva. Za tisti protest zadnjič vemo, da nič od tega ni bilo, je pa prišla komanda od Hojsa, Mahniča in ostalih, direktno iz operativnega štaba policije, da je treba proteste nasilno streti. In zato, gospod Janša, imamo 40 poškodovanih policistov. Zaradi te komande. Kot je Ali Žerdin lepo napisal v zadnji Sobotni prilogi, problem, ki ga imamo, je ta, da je vaša vlada zašla iz polja legalnosti. Če nek državljan krši zakon na ulici, to ni noben problem. Za to poskrbi policija. Državljana se oglobi oziroma sankcionira, sodeč po zakonu, za njegovo kršitev. Če pa iz zakona zapelje vlada, kot je zapeljala vaša vlada, pa imamo problem, ker državljani nimamo vzvoda, s katerim bi lahko vlado, ki krši zakone, postavili pred roko pravice. In v tem je problem, gospod Janša. Vi ustvarjate državo, kjer imamo prvo- in drugorazredne. Vi se obnašate, kot da živite nad zakoni, ostali so pa podvrženi nekim vašim samovoljnim ukrepom, ki pogosto niti ne prestanejo testa legalnosti na sodiščih. Zato smo v tej zmedi, ki jo imamo, vaš odziv pa je nasilje. Zato sem rekel, da se je treba pogovoriti o nasilju. Ker ste pokazali, da znate vladati samo še na silo in s silo. Ampak tako ne bo šlo. Brez skrbi, volitve, hočete, nočete, bodo kmalu. Me skrbi, da se boste tudi ob predaji oblasti obnašali tako, kot se je kakšen vaš kolega v tujini. Ampak da do tega ne pride, predlagam, da se pogovorimo v Državnem zboru o tem, kje so zakonske meje vsakokratne vlade, ker očitno premier tega nikakor ne razume in nikoli ne bo razumel.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 20. oktobra, v okviru glasovanj. Naslednja ima poslansko vprašanje mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala. Lep pozdrav, spoštovane kolegice in kolegi, predsednik Vlade! Okolje in skrb zanj je eno od bistvenih vprašanj, ko govorimo o naši prihodnosti. Zadnji referendum o Zakonu o vodah je pokazal, da se ljudje ob takšnih vprašanjih, ko gre za okolje in prihodnost, zelo angažirajo, kar je konec koncev seveda tudi prav. Veliko je vprašanj, veliko je izzivov, naloga politike pa je, da najdemo odgovore na izzive, ki so pred nami. Slovenija v tem obdobju predseduje Evropski uniji oziroma Svetu Evropske unije. Zato me zanima: Katere so tiste vsebine ali katere so tiste rešitve, ki jih je Slovenija kot predsedujoča država že dala na mizo oziroma kaj vam bo do konca leta še uspelo narediti na področju okolja? Za stranko SAB sta okolje in bolj čista prihodnost pomembni temi. Pa ne od danes ali pa od včeraj, ampak smo že leta 2016 vložili predlog za spremembo ustave, da se voda zapiše v ustavo kot pravica vseh. Nam je uspelo, smo ponosni na to. Seveda je pa treba zakonodajni okvir pripraviti do tega, da bo ta določba tudi spoštovana. Zato me najprej zanima: Zakaj teh predlaganih rešitev še ni na mizi – leto in pol je bilo časa – oziroma do kdaj to nameravate narediti? In kot drugi del vprašanja, v SAB smo pripravili in vložili predlog zakona, ki bo prepovedal uporabo plastike za enkratno uporabo. Zanima me vaše stališče, stališče vlade. Prav bi bilo, da pri okolijskih temah pri pogovoru o prihodnosti najdemo skupen jezik in takšen zakon skupaj podpremo. Zato me zanima: Ali lahko pri podpori temu zakonu pričakujemo tudi podporo koalicije?
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Najprej glede okolijskih tem na evropski in globalni ravni. V tem času, od kar Slovenija vodi Svet Evropske unije, je bil dosežen dogovor med Svetom in Evropskim parlamentom za spremembo Aarhuške uredbe, ki je eden od temeljnih aktov za odgovorno upravljanje z okoljem. Tukaj je tudi usklajeno stališče Evropske unije v tem času do Konvencije Združenih narodov o vodah. V tem času se vsi ukvarjamo s pripravami na konferenco COP26 v Glasgowu, kar bo poseben izziv predvsem zaradi teme, ki smo jo obravnavali v prvem poslanskem vprašanju, se pravi dvigovanje cen energije, in nismo še usklajeni. Trudimo se za uskladitev Uredbe o baterijah in odpadnih baterijah, kar je eden od večjih okolijskih problemov, in mislim, da bomo uspešni. Kar se tiče pravice do čiste pitne vode, imate prav, samo s tem, da se je to zapisalo v ustavo, je vode natančno toliko, kot jo je bilo, in je ravno tako pitna, kot je bila prej. Se pa sedaj veliko dogaja na tem, da se čista pitna voda zagotovi prebivalstvu cele Slovenije. V pripravi je predlog zakona o gospodarskih javnih službah varstva okolja, ki ureja oskrbo prebivalstva s pitno vodo. Ta zakon bo pravočasno na vaših klopeh, tak, da bo lahko sprejet do konca mandata. Dela se sprememba oziroma dopolnitev Uredbe o oskrbi s pitno vodo in Uredbe o metodologiji za oblikovanje cen storitev obveznih občinskih gospodarskih javnih služb varstva okolja. Prejšnji mesec smo poslali v javno obravnavo operativni program oskrbe s pitno vodo za obdobje 2022–2027. Ta predlog je tudi usklajen s smernicami Evropske unije in OECD. Ministrstvo za okolje in prostor pripravlja noveliran načrt upravljanja voda za naslednje petletno obdobje pa tudi program ukrepov upravljanja voda. Naslednji mesec, se pravi najkasneje novembra bo posredovan v javno obravnavo. Ta program predstavlja tak strateški pristop k oblikovanju osnove za dodatno zaščito naših vodnih virov. Tukaj tudi normativa sama po sebi še nič bistveno ne spremeni, zato je poleg normative dejavnosti v zadnjem letu in pol Ministrstvo za okolje in prostor izrazito pospešilo investicije s področja vodooskrbe. Te bodo dejansko omogočile izvajanje ustavne pravice občanov v številnih regijah. Iz programa dogovora za razvoj regij, ki je delna osnova za razporejanje sredstev, je v izvajanju 10 dodatnih projektov. Naj omenim samo projekta B in C v Pomurju, vodooskrba na območju zgornje Save, to je krvavški vodov. Ta investicija bo bistveno izboljšalo kvaliteto vode na širšem območju Kranja in okoliških občin. Med odobrenim projektom je tudi brkinski vodovod, ki predstavlja izjemno pomembno investicijo v sklopu zagotavljanja vodooskrbe na območju slovenske Istre in kraškega zaledja. Hkrati je v pripravi državni načrt za zagotovitev dodatnega vodnega vira, ki bo edini dolgoročno lahko zagotovil oskrbo te regije, gre pa za okrog 100 tisoč prebivalcev, kar doslej ni bilo rešeno. In seveda prvič v zgodovini Slovenije smo iz načrta za okrevanje in odpornost namenili tudi 70 milijonov evrov za investicije v manjšo vodovodna omrežja, kar doslej ni bilo možno. Kar se tiče vašega zakona o prepovedi dajanja plastičnih proizvodov za enkratno uporabo na trg, je to problematiko Vlada že uredila z uredbo, ne nasprotujemo pa temu, da se ta problematika uredi tudi na zakonski ravni, zato tudi zakonu nismo nasprotovali oziroma zdaj, ko je dopolnjen, ima tudi našo podporo.
Hvala lepa. Mag. Bratušek, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Prav. Bom rekla, najlepša hvala tudi za to javno zavezo, da boste ta zakon o prepovedi plastike za enkratno uporabo podprli. Kot sem že povedala, so okoljske teme tiste, ki so za SAB pomembne. Niso pomembne samo za SAB, pomembne so tudi za ljudi ali pa predvsem za ljudi in našo prihodnost. V SAB si želimo, da bi tudi v bližnji prihodnosti še našli točke ali pa vsebine, ki smo jih sposobni pripraviti in sposobni podpreti, da bo naša prihodnost boljša. Konec koncev je, kot sem že povedala, to tudi naša skupna politična odgovornost. Se bom pa še enkrat navezana na vprašanje glede vode oziroma zakonodajnih rešitev, povezanih z vodo, če se da še nekoliko bolj definirati. Roki so res kratki, če to želimo sprejeti še v tem mandatu. Do kdaj lahko pričakujemo zakone? Jaz mislim, da so trije ključni zakoni, ki bi morali biti zaradi spremembe ustave sprejeti.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo.
Poglejte, vsi zakoni bodo posredovani v državnozborsko obravnavo pravočasno, se pravi, da bo lahko postopek, tudi reden, zaključen do konca tega mandata. Tukaj sta december ali eventualno januar zadnja roka, če gre za zakone po rednem postopku. Še pred zakoni pa je treba doreči operativni program oskrbe s pitno vodo za naslednjih pet let. Ta je v javni obravnavi od septembra naprej. Jaz vabim vse, da sodelujete pri tej javni obravnavi in da na koncu ta operativni program tudi čim prej sprejmemo.
Hvala lepa. Mag. Bratušek, imate zahtevo za postopkovni predlog.
Kot smo tudi iz odgovora predsednika Vlade slišali, gre za veliko tem, ogromno vsebin, ogromno projektov, pomembno vsebino, okolje, prihodnost, tako da jaz predlagam, da o tem odgovoru oziroma vprašanju opravimo razpravo v Državnem zboru.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 20. oktobra, v okviru glasovanj. Naslednja kot zadnja bo poslansko vprašanje predsedniku Vlade postavila Monika Gregorčič.
Dober dan. Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, predvsem pa spoštovani predsednik Vlade! Republika Slovenija je s 1. julijem prevzela eno svojih najpomembnejših nalog. Gre za projekt predsedovanja Svetu Evropske unije, kar pomeni, da smo nedavno že zakorakali v drugo polovico tega predsedovanja. S koncem leta se bo tako zaokrožilo delo tria, v katerem sodelujemo z Nemčijo in Portugalsko, ki ga je v veliki meri, v pretežni meri nekako zaznamovala pandemija covida-19. Zato so tudi logično vse ostale vsebinske prioritete nekako potekale v senci pandemičnih okoliščin in blaženja njihovih posledic. Ravno zato so tudi prioritete našega predsedovanja v prvi vrsti osredotočene na odpornost, in sicer v širšem pomenu besede. V mislih imam seveda v prvi vrsti odpornost na zdravstvene krize, potem pa posledično tudi na gospodarske, kibernetske in širše družbene krize oziroma izzive. Za Stranko modernega centra je še posebej pozitivno, da Republiki Sloveniji glede gospodarskega okrevanja po pandemiji kaže zelo dobro. Po dveh ustavitvah javnega življenja in posledično žal tudi ustavitvi nekaterih gospodarskih dejavnosti smo s pomočjo prave kombinacije ekspanzivne evropske denarne politike in domače fiskalne politike med najbolj ekonomsko uspešnimi državami. Naša gospodarska rast je zelo nadpovprečna in imamo izjemno nizko brezposelnost. Tako se potrjuje ali utrjuje prepričanje, da je kriza lahko tudi priložnost, priložnost za pogled v prihodnost, v razvoj, v prehod v napredne, modernejše, digitalne in zelene tehnologije. Med ostale ključne prioritete predsedovanja pa smo si zadali tudi varno Evropsko unijo kot unijo evropskega načina življenja, vladavine prava, enakih meril za vse, s polno delujočim šengenskim sistemom, s prenovo pakta o migracijah in azilu in s sposobnostjo zagotavljati varnost in stabilnost tudi v svoji soseščini. Ker se zelo dobro zavedamo tudi zaradi zgodovinskih okoliščin nestabilnosti regije Zahodnega Balkana, posebno pozornost namenjamo tem državam, njihovi evropski prihodnosti in verodostojnemu nadaljevanju širitvenega procesa. Če kaj, vemo, da te države nujno potrebujejo evropsko perspektivo, zato smo pred kratkim gostili tudi vrh EU-Zahodni Balkan. Spoštovani predsednik, sprašujem: Kakšna je vaša ocena tega vrha, pogovorov in končnega dogovora? Vljudno vas prosim tudi za neko vašo širšo oceno prve polovice predsedovanja in vaš pogled na načrtovanje druge polovice tega procesa. Hvala.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Ja, hvala lepa. Ko sem prihajal sem, je nekdo rekel, da je voditeljica ene od strank včeraj izjavila, kako se Sloveniji jemljejo dosjeji iz predsedovanja. Moram reči, jaz bi bil vesel, če bi se to zgodilo, ampak se to ne dogaja. Dosjeji se nam dajajo oziroma so se mnogi preložili na nas, glede na to da je predsedovanje Svetu Evropske unije v času našega semestra v bistvu prvo predsedovanje po izbruhu epidemije, ki poteka operativno, v celem kosu, po celi agendi, brez tega da bi zaradi epidemije ali pa z izgovorom, da gre za epidemijo, prelagali to za naprej. Iz prejšnjih predsedovanj je bilo na ta semester preloženo zelo veliko dosjejev, zelo veliko dosjejev. In se moramo ukvarjati, mislim da s 50 % več tem, kot bi se sicer. Je pa to predsedovanje, kot že rečeno, operativno, brez izgovorov, večina srečanj in usklajevanj je fizičnih. Vsi vemo, da je bistveno lažje nekaj preložiti na naslednje predsedstvo, če se niti ne usedeš skupaj za mizo. Tako da je to velik napor. Slovencev nas je približno toliko po številu, kot imajo Francozi ali pa Nemci administracije, moramo pa opraviti enako delo. Tako da hvala vsem, ki v okviru javne uprave ali sicer sodelujejo pri tem projektu, ker gre za izjemno velik dodaten napor, ki, mimogrede, ni nič kaj dodatno nagrajen. Kar se tiče poudarkov. Glede zadnjega srečanja med Evropskim svetom in voditelji držav Zahodnega Balkana lahko rečem, da je, čeprav se bo mogoče to zdelo komu paradoksalno, naš največji uspeh to, da smo besedo širitev sploh pripeljali nazaj v zaključni dokument, ker prej te besede v dokumentih zadnjih deset let praktično ni bilo več. Govorilo se je o evropski perspektivi, kar lahko pomeni karkoli, vse te države so že v Evropi, imajo evropsko perspektivo, ne bodo šle v Ameriko ali pa v Azijo, in se je tudi preko terminologije skušalo zadevo popolnoma razvodeniti. Roko na srce, znotraj Evropske unije imamo delitev duhov, kar se tiče širitve. Večina držav je naklonjena širitvi, je pa nekaj držav, ki, če sem zelo grob, njihovi voditelji mislijo, da so ljudje iz držav, ki čakajo neskončno na članstvo v Evropski uniji, poceni delovna sila. In dlje časa so oni poceni delovna sila, dlje se jim izplača širitev zadrževati – če hočete, da gremo čisto v bistvo. Nekateri to tudi odkrito povedo za zaprtimi vrati. Ta razprava, ki se je odvila na Brdu, se je dotaknila tudi tega, kar se sicer javno ne izgovarja. Mogoče je to pripomoglo k temu, da je zaveza o širitvi ponovno prišla v zaključni dokument. Nismo pa uspeli s časovnico. Slovenija je predlagala, da je ta širitev tako ali drugače opravljena v prihodnji dekadi, se pravi prihodnjih desetih letih, kar je možno. Vse reforme je možno izvesti v tem času. Če pogledamo, kaj smo mi morali narediti v desetih letih ali druge države, ki so šle z nami v EU leta 2004. Žal pa za to ni soglasja. Je pa bila velika večina in na tem delamo naprej. V drugi polovici imamo na dnevnem redu veliko tem, ampak vse te teme so, kot se to velikokrat zgodi, zdaj zasenčene z rastjo cen energije, kar spreminja dnevne rede. Tako se ukvarjamo z nečim, kar ni bilo v načrtu niti ko smo delali program tria skupaj z Nemčijo ali Portugalsko, niti ko smo spomladi delali posebej natančno naš program, ker takrat tega nihče ni napovedoval.
Hvala lepa. Predsedniku Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. V skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na poslanska vprašanja, postavljena na 24. in 25. seji Državnega zbora. Minister za zunanje zadeve dr. Anže Logar bi moral odgovoriti na vprašanje mag. Andreja Rajha v zvezi z aktivnostmi za uresničevanje arbitražne odločbe med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško, vendar je danes odsoten. Poslanca sprašujem, če vztraja pri ustnem odgovoru ali morda želi pisni odgovor ministra. Mag. Rajh, imate besedo.
Hvala lepa. Glede na to da gre za zelo pomembno vprašanje in da so dobrososedski odnosi ključnega pomena za nadaljnji razvoj odnosov in da gre za zelo pomembno vprašanje, želim na to svoje vprašanje dobiti ustni odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister bo na vprašanje ustno odgovoril na naslednji seji zbora. Minister za infrastrukturo Jernej Vrtovec bo odgovoril na vprašanji Vojka Starovića, najprej v zvezi z delovanjem letalskega centra Maribor. Minister, imate besedo.
Lepa hvala za postavljeno vprašanje. V skladu z Zakonom o letalstvu določi obratovalni čas javnega letališča upravljavec javnega letališča po predhodni uskladitvi z odborom uporabnikov, zlasti tudi z Javno agencijo za civilno letalstvo Republike Slovenije in tudi z izvajalci služb na letališču. Ker do navedenega dogovora v tem času takrat ni prišlo, sem kot minister na podlagi drugega 162. člena Zakona o letalstvu obratovalni čas za poletno prometno obdobje določil z odločbo. Pri izdaji te odločbe smo upoštevali stališče uporabnikov in hkrati tudi možnosti delovanja vseh obvezno prisotnih letaliških služb, se pravi v skladu tudi z mednarodnimi akti, kaj vse pripada zraven, da je letališče lahko odprto. Kasneje je sicer prišlo do dogovora, tako da od 1. 8. 2021 velja obratovalni čas od ponedeljka do nedelje v trajanju 9 ur dnevno, in sicer od 9. do 18. ure po lokalnem času. Na splošno pa dodajam, da mora tako upravljavec Letališča Edvarda Rusjana Maribor, tako imenovani DRI, d. o. o., ki je v državni lasti, kot minister, pristojen za infrastrukturo, v primeru določitve obratovalnega časa z odločbo upoštevati, in to je bistveno, res vse objektivne kadrovske zmožnosti tako upravljavca letališča kot vseh potrebnih prisotnih služb na letališču. To so službe, kot so na primer služba varovanja, gasilska služba, naj to poudarim, služba nadzora zračnega prometa, torej kontrola zračnega prometa v Sloveniji, policija, carinska služba in tako dalje. Predvsem pa je treba vzeti tudi v obzir vse stroške, ki nastajajo za državni proračun. Tako tudi sami že tudi v svojem poslanskem vprašanju navajate. Drži, promet v komercialnem zračnem prevozu je zelo nizek. To drži. Ne glede na to, se mi zavedamo, da ima Republika Slovenija poleg komercialne letalske dejavnosti veliko vlogo tudi nekomercialna dejavnost splošnega letalstva, ki vključuje letalsko dejavnost zasebne, športne in tudi ljubiteljske narave. Ob upoštevanju vseh teh treh ključnih elementov smo tudi v preteklosti in bomo tudi v bodoče na ministrstvu iskali vse možnosti, ki bodo dopuščale čim daljše obratovanje letališča za vse uporabnike. Želim povedati, da to zahteva dodatna finančna sredstva. Tedensko imamo pogovore, na kakšen način zagotoviti, da bi lahko bilo letališče dlje časa obratovano. Zlasti smo se s tem soočili v poletnih mesecih, ko je šlo za nekaj posegov za zaščito pred točo in s tem v zvezi tudi povezano vzletanje in pristajanje omenjenega podjetja, ki izvaja to storitev, ampak smo v okviru tega časa vse uskladili. Poleg tega če pride do določene najave izven teh devetih ur, se seveda vse uredi. Če mi dobimo nek čarter, ki bi rad prišel v Maribor, in je to najava, se v roku enega dne uredi prihod tega čarterja, s tem da je na letališču poskrbljeno za vso varnost, gasilce, službo za nadzor zračnega prometa, policijo in tako dalje.
Hvala lepa. Kolega Starović, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Glejte, spoštovani minister, zdaj bom povedal čisto iz prakse. Jaz sem v letalstvu več kot 50 let. Vodil sem tudi prvo letališče in ga zgradil, ki je bilo odprto za mednarodni javni zračni promet – to je Aerodrom Portorož – še v času Jugoslavije, ko je kontrola spadala pod vojsko. Uspel sem spremeniti zakon, urediti predpise, da je tako majhno letališče sploh bilo usposobljeno. Na tem letališču, na istem letališču, ko smo imel tudi zaradi racionalnosti omejen delovni čas, je športno letališče delovalo posebej, in to brez problemov, ker kot športno letališče, kot športna dejavnost, ne rabi ne kontrole, ne nič drugega, ker se leti lahko samo takrat, ko je zračni prostor vidljiv, kadar ni nobene ovire. Po 70. členu Ustave je jasno, da je tudi zračni prostor javno dobro, ki ga imamo vsi pravico uporabljati pod enakimi pogoji in mora biti to omogočeno. Letališče Maribor, športno letališče, ki je bilo pred letališčem in po pogodbi odstopa del svojega prostora za javno letališče, ima vso lastno infrastrukturo in ni nobenih tehničnih ovir razen administrativnih. Zato je moje vprašanje, gospod minister: Kaj boste storili, da se bo lahko ta dejavnost, ki je večja na športnem letališču kot javnem, normalno odvijala? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Velik del rešitev pričakujemo z zaključkom javnega razpisa, ki ga zdaj pripravljamo za koncesionarja in koncesijo. Takrat se bo v veliki meri ta zgodba, ki se vleče že zadnjih 10 let, končala. Drugače pa smo mi tudi s športnim društvom redno v kontaktih in redno v stikih, zakaj do tega prihaja in kakšne so tudi naše možnosti oziroma možnosti DRI. Vi veste, da je upravljavec zadnja tri leta DRI, ki je v stoprocentni državni lasti. Redno imamo z njimi pogovore, ker je ključno, in vsi si tega želimo, da je letališče, zlasti tudi ta športni del, čim dlje časa v obratovanju. Ampak jaz mislim, da do konca leta z objavo samega razpisa za koncesionarja bi lahko prišli do rešitev.
Hvala lepa. Kolega Starović, želite besedo? Imate postopkovni predlog.
Poglejte, nisem zadovoljen z odgovorom. Mislim, da smo mi sledili neke evropske predpise brez kakšne kritike, nič si nismo prilagajali in se ne znamo prilagajati. Stvari rešujemo administrativno. Nobene ovire ni, da bi športno letališče normalno obratovalo. To omejevanje uporabe zračnega prostora je pri nas v Sloveniji preseglo vse mere. Podporočnik iz vojske lahko zapiše, da se zapre nek zračni prostor zaradi tega, ker pač leti en njihov helikopter. Zato predlagam, zelo pomembna zadeva je, kaj je javno dobro. In zračni prosto je javno dobro. Predlagam, da Državni zbor spregovori in razpravlja o svobodni uporabi zračnega prostora in preprečevanju prekomernega in nepotrebnega omejevanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 20. oktobra, v okviru glasovanj. Za ministra za infrastrukturo imamo v tem sklopu še eno vprašanje, in sicer mag. Andrej Rajh ga bo postavil v zvezi s Termoelektrarno Šoštanj. Se opravičujem, minister ima besedo za odgovor, potem pa dopolnitev vprašanja, če bo do nje prišlo.
Najlepša hvala. Zelo pomembno, resno pomembno vprašanje ne samo zaradi tega, ker se pogovarjamo o TEŠ, ampak se hkrati pogovarjamo tudi na podlagi teh vprašanj o energetski neodvisnosti Republike Slovenije. Prvič. Kakšno rast cen električne energije lahko v enem letu pričakujejo slovenski državljani? Poglejte, cene električne energije čez eno leto pač ni mogoče napovedovati. Že predsednik vlade je podal prej odgovor glede tega. Vi veste, da cene električne energije se ustvarjajo na trgu, da je to borza. Slovenija je najbolj odvisna zlasti od dveh borz, ena je v Budimpešti, druga je v Leipzigu. In tam se oblikujejo cene električne energije. Drugo pa je, ko govorimo o energetski neodvisnosti Slovenije. Slovenija je razdeljena na tretjine. Eno tretjino električne energije proizvedemo oziroma jo zagotavlja tudi Termoelektrarna Šoštanj. In okoli tega poteka v zadnjem času res veliko dialoga. Na ceno bodo na trgu čez eno leto vplivali ponudba, po drugi strani spet vremenski pogoji, zlasti zaradi hidro, zaradi vetra in tako naprej, torej sezonske razmere, in še ena pomembna stvar, zlasti v odnosu do TEŠ stroški CO2 kuponov, ki so se v zadnjem letu povečali z 20 evrov na 64 evrov. Sedaj so se nekako ustalili na 64 evrov, ampak nihče ne zna napovedati, če bodo šli lahko do konca leta na 100 evrov. In to je ta trenutek tista boleča zgodba, ko je težko napovedati, kakšna bo cena električne energije. Za samo končno ceno za odjemalce so pomembni še vsi prispevki, omrežnina, trošarina in potem DDV. Veste, da je na položnici približno tretjina stroška električne energije. Kar lahko rečem ta trenutek, da je treba to spremljati in s tem so povezani lahko potem tudi ukrepi Vlade Republike Slovenije za zajezitev rasti cen električne energije. Drugo vprašanje. Kaj bo z energetsko varnostjo in samooskrbo? Z energetsko varnostjo, če ste mislili na zanesljivost oskrbe z energijo v Sloveniji, mene to res ne skrbi. Glede samooskrbe pa moramo v Sloveniji razumeti, da smo del notranjega trga EU in domačim proizvodom ne smemo dajati prednostnega položaja, če ni konkurenčna na trgu. En ekonomist je zadnjič dejal, da dajmo to, kar mi imamo, zamejiti in nič več ne bomo dali tega v tujino. Tako enostavno, kot je ta ekonomist dejal, to ne gre. Razvoj našega energetskega sistema je vezan na razvoj tudi v okviru same energetske unije. Naša naloga, gospod Rajh, je zlasti to, da zagotovimo prehod na cenovno dostopen, varen, konkurenčen, zanesljiv in tudi trajnostni energetski sistem. Mi izvajamo vse aktivnost za temeljito prenovo tudi energetske zakonodaje. Sprejeli smo tukaj v parlamentu zakon o učinkoviti rabi energije, tudi zakon o spodbujanju rabe obnovljivih virov. Oba zakona sta podlaga za spodbujanje izvajanja ukrepov za učinkovito rabo energije in spodbujanje rabe obnovljivih virov energije, s katerim želimo v največji meri zagotoviti izkoriščanje domačih energetskih potencialov. S tem bomo mi naredili največ za energetsko neodvisnost. Ne samo kot Slovenija, ampak tudi kot Evropa, da izkoristimo vetrni potencial, da izkoristimo hidropotencial na spodnji Savi, da bi zgradili še Mokrice čim, pa še na srednji Savi. Se pravi, da imamo tri nove projekte, tri nove hidroelektrarne. Ampak tudi obnovljivi viri energije bodo mnogo premalo. Če pomislimo, da lahko 2033 TEŠ ugasnemo, bo mnogo premalo in treba bo zgraditi drugi blok nuklearne elektrarne v Krškem. Zato smo tudi mi izdali energetsko dovoljenje, da se lahko začnejo vsi postopki. To še ni dokončna odločitev za drugi blok, ampak vsi postopki. Drugi blok nuklearne elektrarne v Krškem, skupaj z obnovljivimi viri energije je odgovor na to, kje pridobiti manko TEŠ, ki ga bo treba zapreti, kar je dejstvo. Premoga ne bomo mogli kopati, ker je to vedno dražje in tako naprej. Stečaj TEŠ. Poglejte, če bi prišlo do stečaja družbe TEŠ, bi to imelo velik vpliv na večino zaposlenih v TEŠ, zaposleni v Premogovniku Velenje bodo še nekaj časa morali izvajati vsa dela. Zaradi tega pripravljamo nacionalno strategijo za izstop iz premoga in na podlagi te nacionalne strategije se tudi potem pripravlja sam zakon. Bistveno pa je, da naredimo pravičen prehod. To je ključnega pomena. Glede ciljev iz obnovljivih virov energije. Drži, mi teh ciljev ne dosegamo, zato bo treba dokupiti zeleno energijo iz tujine. Žal. Želim pa si, da smo ambiciozni in da lahko ta manko nadoknadimo kasneje.
Hvala lepa. Mag. Rajh, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Spoštovani minister, veliko vprašanj sem postavil in tudi veliko odgovor ste povedali, ki so zelo vsebinski. Jaz bi se želel tudi dotakniti ene teme v tem smislu, da glede na to, da bomo zaprli v enem doglednem času termoelektrarno, da tudi nekatere države v EU ne načrtujejo novih proizvodnih zmogljivosti iz jedrske energije, ni povsem jasno, na kakšen način bodo določene države zagotavljale pasovno oskrbo z virom električne energije, torej eno pasovno oskrbo, ne to, ki je odvisna ali ki zavisi predvsem od vremenskih pogojev. Seveda se področje energetike sooča s številnimi izzivi. Vsi si želimo predvsem varno, zanesljivo in cenovno ugodno oskrbo z električno energijo in zanašanje na lastne vire je zato pomembna prioriteta. Jaz bi v smislu regulacije cen in posega države na trg z električno energijo opomnil, da je Francija regulirala v tem času, ko so cene narastle, njihov dvig. Verjetno bi v tem smislu, glede na to da državljani jamčimo za obveznosti elektrogospodarstva z državnim poroštvom, neko podobno zadevo sprejeli tudi mi v državnem zboru ali pa bi sprejela vlada.
Gospod minister, imate besedo, če želite še dopolniti odgovor.
Gledesamih ukrepov za rast električne energije, ki v zadnjih mesecih še vedno raste, da ne govorimo o plinu. Razlogov, zakaj je do tega prišlo, je absolutno več. Med drugim so tudi vremenski pogoji. Vi veste, kakšno je ta trenutek delovanje hidroelektrarn v Avstriji in da imajo ogromno težav, ker je bilo zelo sušno obdobje. Glede obnovljivih virov energije. To zagotavlja tisto največjo in ključno stabilnost, zagotovo dolgoročno. Mi imamo sprejet NEPN. In v njem imamo tudi zapisano cilje. Eden izmed ciljev je, da bo sektor še vedno v pretežni meri temeljil na uporabi mešanice primarnih virov iz Slovenije, predvsem OVE in jedrske energije, pri čemer smo se zavezali, da bo proizvodnja iz OVE, iz obnovljivih virov energije, v letu 2030 dosegla 43 %. Naj povem, da je Danska danes na 60 %. Ampak pozor, njihova cena električne energije je za 2,5 krat večja, kot je v Republiki Slovenije. Se pravi, zeleno ja, se strinjamo, ampak to tudi stane mnogo več. Zaradi tega mi tudi vedno poudarjamo hkrati kombinacijo z nuklearno elektrarno. To naj poudarim. Tukaj prihajajo tudi nove tehnologije. Mi smo izdali energetsko dovoljenje za najboljšo tehnologijo, kar jih je možnih. Obstajajo pa tudi nove tehnologije, tako imenovani mali modularni reaktorji, ki se razvijajo v Združenih državah Amerike pa tudi drugod po svetu. Jaz mislim, da bo to naredilo tudi nek preboj za energetsko neodvisnost Evrope in tudi Slovenije. Če bi bila Evropa bolj energetsko neodvisna, kar se tiče plina, ampak tu nimamo resursov, potem bi to krizo danes lažje prebrodili. kot je. Zlasti cene zdaj poganja gor plin. In vi veste, da se vedno več in da je tudi Nemčija recimo razglasila, da bo plin prehodni element za proizvodnjo električne energije za naslednjih nekaj desetletij. In to botruje k višjim cenam električne energije. Glede same regulacije, kar pa je bilo ključno podvprašanje. Jaz sem načeloma proti regulacijam. Ima pa država tukaj še mnogo drugih instrumentov, da rast te cene zameji. Tukaj je tudi nabor vseh ukrepov, ki jih je predlagala Evropska komisija, teh naborov je tam 6, 7, in o tem bomo tudi mi debatirali, če bo prišlo do res drastičnega porasta. Ta trenutek se morate zavedati, da položnica na Petrolu se je recimo od tiste tretjine, ki je višja na račun električne energije, podražila za okrog 2 do 3 evre. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Mag. Rajh, imate besedo za postopkovni predlog.
Imam postopkovni predlog. Debata in vprašanja so zelo pomembna in zahtevna. Jaz zato želim tudi na podlagi tega, kar je spoštovani minister povedal, da v Državnem zboru opravimo razpravo, saj moramo biti pripravljeni na te stvari, preden se zgodijo, ne moremo samo čakati. Zato prosim, da o tem razpravljamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 20. oktobra, v okviru glasovanj. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev, prvi krog. Tina Heferle bo postavila vprašanje ministru za pravosodju, Marjanu Dikaučiču.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Lep pozdrav, gospod minister! Veseli me, da ste si danes vzeli čas in prišli v to hišo. Veseli me predvsem, malo šalo na stran, da niste čisto pozabili našega hišnega naslova, glede na to da ste malokrat tukaj. Moje vprašanje se nanaša na temo, ki smo jo obravnavali na Odboru za pravosodje prejšnji četrtek, in sicer smo obravnavali enega ključnih dokumentov vaše vlade, to je proračuna Ministrstva za pravosodje. Jaz upam, da ste si to razpravo ogledali. Pa ne toliko razpravo nas poslancev, če vas že to ne zanima, ampak predvsem razpravo, ki jo je imel predsednik Sodnega sveta. V razpravi je bilo opozorjeno, da Vlada Republike Slovenije, kar se tiče financiranja Vrhovnega sodišča, ni prisluhnila njihovim dobronamernim pripombam in naprosilom za več sredstev. Ravno nasprotno, integralna sredstva za leto 2022 je Vlada Republike Slovenije enostransko znižala Vrhovnemu sodišču. Prav tako so bili takšnega manevra deležni na Sodnem svetu, ko ste tudi enostransko znižali sredstva, brez da bi jih kakorkoli obvestili ali jih vključili morebiti v pogovore glede teh sredstev. Pa naj omenim, med drugim so recimo na Sodnem svetu zahtevali sredstva za dodatni dve zaposlitvi, utemeljevali so, da bi tako bili bolj učinkoviti pri svojem delu, pa ste prošnjo spregledali oziroma je namerno niste upoštevali. Na drugi strani pa ta ista vlada tudi z vami, gospod minister, naredi vse, kar je potrebno, za dodatnih novih 600 zaposlitev v državni upravi. Po besedah predsednika Sodnega sveta gre pri tovrstnem enostranskem krčenju, rezanju finančnih sredstev tako pomembnih institucij, kot sta Vrhovno sodišče in Sodni svet, za, citiram: »Resno ogrožanje izvajanja sodne oblasti v naši državi.« Verjetno se strinjava, gospod minister, da finančna odvisnost je ogrožena, ko gre za enostransko krčenje sredstev s strani Vlade. V bistvu to pomeni posredno vtikanje izvršilne veje oblasti v sodno. Podobna zgodba se dogaja pri STA. Jaz vas danes sprašujem: Ali se podobnega manevra kot pri STA, torej finančnega izčrpavanja, poslužujete tudi pri sodstvu? Pa ne nam kratiti časa z navedbami o investicijah v prostore in opremo pravosodnih organov. Prosim, odgovorite mi natančno na moje vprašanje.
Hvala lepa. Minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovana poslanka, gospa Heferle! Najlepša hvala za vaše vprašanje. Seveda se tudi vašemu vabilu vedno odzovem, če je le mogoče, če nisem odsoten. Kot članica Odbora za pravosodje ste se že natančno seznanili tako s Predlogom sprememb proračuna za leto 2022 kot tudi s Predlogom proračuna za leto 2023. Kot je bilo že predstavljeno na odboru, bom tukaj še enkrat ponovil, sta proračuna Ministrstva za pravosodje za prihodnji dve leti res najvišja do sedaj, saj z upoštevanjem vseh tipov sredstev v letu 2022 je ta proračun v višini skoraj 122 milijonov, v letu 2023 pa cca 120 milijonov. Najvišja sta seveda predvsem na račun investicij, ki jih ministrstvo za pravosodje izvaja na eni strani za potrebe zaporskega sistema, kjer vodi investicijo novogradnje moškega zapora na Dobrunjah in adaptacijo ter delno novogradnjo ženskega zapora na Igu, na drugi strani pa seveda za potrebe pravosodnih organov. Pri teh načrtovanih investicijah v prostore, ki jih uporabljajo pravosodni organi, moram jasno izpostaviti, da smo prav na področju investicij in investicijskega vzdrževanja teh pravosodnih organov glede na pretekla leta praktično sredstva na tem mestu celo podvojili in jih bomo tako v naslednjem letu, torej v letu 2022, namenili za izboljšanje delovnih pogojev, in to predvsem sodstva. Tako bomo približno 11 milijonov evrov namenili za investicije in investicijska vzdrževalna dela, in sicer celostno energetsko prenovo sodne stavbe v Brežicah, skupaj z izvedbo dvigala, ki bo omogočalo dostop gibalno oviranim osebam, za katere je načrtovano cca 3 milijone evrov, nato bo obnova sodne stavbe na Jesenicah, kjer bo prav tako izvedena energetska prenova in pa dvigala, prav tako bo nabavljena tudi nova oprema in ta investicija bo vredna ca 3,7 milijona evrov. Nato bomo začeli z energetsko obnovo in izvedbo dvigala za gibalno ovirane osebe tudi na sodni stavbi v Kranju. Ta finančna realizacija je v višini 1 milijona evrov. Približno toliko je v letu 2022 namenjenih tudi za energetsko prenovo sodne stavbe v Novem mestu. Poleg tega bomo dokončali še investicijsko-vzdrževalna dela na Tavčarjevi v Ljubljani, sanirali objekt Okrajnega sodišča v Lendavi, zamenjali vodovodne inštalacije in dotrajane sanitarije v sodni stavbi v Mariboru in tako naprej, da ne bom zdaj vsega našteval. zraven pa seveda nadaljevali tudi s prenovo voznega parka, ki ga imajo pravosodni organi. Eden pomembnejših uspehov je tudi zagotovitev sredstev v prihodnjih proračunih za ponovno oživitev projekta nove sodne stavbe v Ljubljani, na kar sodstvo sicer opozarja že najmanj 10 let, pa nobena vlada do danes ni dejansko zagotovila sredstev za ta namen. Mi v proračunu načrtujemo za leto 2022 cca 2,4 milijona evrov, skupaj je torej 13 milijonov evrov namenjenih v glavnem sodstvu. Poleg tega iz evropskih sredstev sodstvu zagotavljamo tudi enega boljših sistemov za videokonferenčno podporo njihovim procesom. Iz načrta za okrevanje in odpornost smo tako uspeli zagotoviti dodatnih 12 in pol milijona evrov, ki trenutno še niso niti prikazani v proračunu ministrstva niti v proračunu pravosodnih organov, od tega samo za projekte sodstva cca 8,6. Pri pripravi proračunov za prihodnji dve leti je vlada dala prednost tudi zagotavljanju sredstev za ukrepe, ki so primerni za obvladovanje tveganj, ki so povezana z epidemijo [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, jaz predlagam, gospa poslanka je zelo določno povedala v svojem poslanskem vprašanju, kaj je ne zanima. Moram reči, da smo slišali samo tisto, to je investicije v pravosodju. Tako da verjamem, da bo zdaj beseda za dopolnitev odgovora, in prosim, da se držimo postavljenega vprašanja. Kolegica Heferle, izvolite.
Seveda imam zahtevo za dopolnitev odgovora, ker svojega odgovora nisem dobila. Spoštovani gospod minister, vodovodne inštalacije, jaz upam, da se strinjava, da ne prispevajo k neodvisni in samostojni sodni instituciji oziroma ne prispevajo k neodvisnosti sodstva v naši državi. Prispeva pa k odvisnosti sodstva dejstvo, da si vlada dovoli enostransko nižati proračunska sredstva za leto 2022. In o tem sem vas jaz spraševala. Ne zanimajo me investicije v infrastrukturo in opremo. Eksplicitno sem vas prosila, da mi ne kratite mojega časa s temi odgovori, ampak mi, prosim, povejte: Zakaj ob rekordnem, po vašem, proračunu, rekli ste skoraj 122 milijonov evrov za pravosodje, ne morete nameniti ob prošnjah, ob obrazložitvah, ob pojasnilih Vrhovnega sodišča in Sodnega sveta, da rabijo ta dodatna sredstva, pičlih nekaj več kot 7 milijonov evrov? Ob rekordnem proračunu, kot ste se pohvalili, 122 milijonov evrov ne morete zagotoviti pičlih nekaj dodatnih evrov za Vrhovno sodišče, da ga ne bo treba več vaši vladi zmerjati s krivosodjem. Na eni strani imamo po vaše neučinkovito sodstvo, na drugi strani pa, ko vam črno na belem pokažejo, kje rabijo dodatna sredstva, da bo njihovo delo še bolj učinkovito, jim rečete ne. Zato mi, prosim, odgovorite, gospod minister: Ali se poslužujete enakih manevrskih dejanj kot pri STA, ko finančno izčrpavate institucije, ki potrebujejo za svoje učinkovito, neodvisno delovanje vaš denar oziroma naš denar, evre? Prosim, odgovorite mi v zvezi z Vrhovnim sodiščem in v zvezi s Sodnim svetom in ne o investicijah v vodovod.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Ti zaključki, ki ste jih podali, da si vlada s posegi v proračun želi podrediti sodstvo, so dejansko popolnoma napačni. Če kaj, potem ravno proračun prikazuje obratno sliko. Z dvigom sredstev omogočamo pravosodnim organom in pa predvsem sodstvu bistveno boljše pogoje za delo, kot so jih imeli v preteklosti. Predlog sprememb proračuna za leto 2022, ki je trenutno v obravnavi pred zainteresiranimi odbori, res znižuje sredstva pravosodnim organom, torej Vrhovnemu sodišču, Sodnemu svetu, Vrhovnemu državnemu tožilstvu in Državnemu odvetništvu glede na finančne načrte, ki so jih ti pravosodni deležniki usklajevali z Ministrstvom za finance v poletnih mesecih. Vendar je pa predlog proračuna za leto 2023 ostal na ravni, za katero so se vsi prej omenjeni tudi dogovorili. Na tem mestu naj poudarim, da so omenjeni pravosodni organi samostojni proračunski uporabniki in se kot taki glede proračunskih sredstev tudi samostojno dogovarjajo s pristojnim Ministrstvom za finance. Se pa kot minister za pravosodje čutim dolžnega, da pri tem dialogu, ki je prinesel manj sredstev za leto 2022, pomagam in si bom seveda z vsemi vpletenimi tudi prizadeval za evalvacijo ocene stanja, da pridemo do nekih morebitnih rešitev. Hvala.
Hvala lepa. Kolegica Heferle, beseda za postopkovni predlog.
Seveda imam postopkovni predlog, da se o tej temi finančnega izčrpavanja pravosodnih organov sodstva opravi splošna razprava v Državnem zboru, kljub temu da bo morebiti takrat že proračun sprejet. Gospod minister, vi ali ne razumete ali pa nočete razumeti, boljši vodovodni sistem, kot ste prej zelo veselo navedli to investicijo ne vem kje že, ja, to pa ni tisti pogoj dela, ki bo zagotavljal našemu pravosodnemu sistemu, da bo le-ta bolj samostojen, neodvisen in neučinkovit. Jaz upam, da se tukaj strinjava in da gre res samo za nespretno izmikanje z vaše strani. Res upam, da ne gre za nerazumevanje. Rekli ste, rekordni proračun. Ja, seveda, zato pa vam pravimo, gre za par fičnikov evrov, ki jih Vrhovno sodišče še kako potrebuje in tudi Sodni svet jih še kako potrebuje. Pokazala sem vam na primeru, na eni strani prošnja za dodatni dve zaposlitvi na Sodnem svetu, na drugi strani pa Vlada uredi vse potrebno za novih 600 zaposlitev v državni upravi. Če to ni sprenevedanje in če to ni nek modus operandi, ki si ga vi, po tiho sicer, utrjujete, in to je finančno izčrpavati vse institucije, ki vam niso pogodu, na eni strani imamo STA, na drugi strani imamo zdaj še sodne institucije, ki jih itak označujete za krivosodje, kadar vam tako paše. Če to ni očiten modus operandi, potem ne vem, kaj je. Gospod minister, pravite, da si boste prizadevali za ne vem kakšen dialog med deležniki. Ja, kje ste bili pa do zdaj, ko je vlada enostransko, po tiho, za hrbtom znižala integralna sredstva Vrhovnemu sodišču in Sodnemu svetu za leto 2022? Kje ste bili pa do sedaj s svojim dialogom? Pa vemo, da se bo za leto 2023, ko ste rekli, da tam pa ostajajo sredstva enaka, verjetno v prihodnosti še sprejel kakšen rebalans proračuna, tako kot ga sprejemamo zdaj. In zdaj v rebalansu znižujete sredstva. Vi zagotovo niste tak pravosodni minister, kot bi ga naša država, naše pravosodje potrebovalo. Glede na vse te indice, da načrtno finančno izčrpavate sodne organe, je še kako potrebno, da se v tej hiši, v hiši demokracije opravi splošna razprava na to temo.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 20. oktobra, v okviru glasovanj. Mag. Marko Koprivc bo postavil poslansko vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku.
Hvala lepa, spoštovani predsednik, za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Gospod Počivalšek, kot minister, celo več vlad doslej, in kot podpredsednik aktualne vlade ste prvi odgovorni, da Slovenija več nima v veljavi modela za omejevanje cen pogonskih goriv in kurilnega olja. Zagovarjali ste namreč, da sprostitev omejitev ne bo povišala cen in da bo konkurenca opravila svoje delo. Tukaj imam vašo izjavo izpred dobrega leta, s septembra 2020. Dejali ste, citiram: »Zdaj je najugodnejši trenutek za liberalizacijo cen, saj bo imel dvig marž trgovcev, ki so bile sedaj omejene, majhen vpliv na zvišanje maloprodajnih cen.« Od takrat sta se, minister, ceni bencina in dizla zvišali za 33 % 44 % odstotkov v enem letu. Danes smo soočeni z velikanskimi podražitvami goriv pa tudi kurilnega olja. Močno se dražijo tudi druge dobrine, kot sta električna energija in hrana. Veljavni zakon o kontroli cen vam kot resornemu ministru nalaga spremljati stanje in predlagati ukrepe, če so potrebni. In mislim, da že vsi alarmi zvonijo. Glede na izjemne skoke cen energentov, ki že povzročajo globalno krizo, ljudem pa onemogočajo ogrevati stanovanje in polniti rezervoarje, vas, minister, sprašujem: Ali se strinjate, da je bila sprostitev cen naftnih derivatov napaka in škodljiva predvsem za potrošnike? Jaz verjamem, da je za kapital ali pa za Petrol to pozitiven ukrep, ampak dokazalo pa se je, da trg pač ne deluje v korist potrošnikov. In tukaj bi morala seveda vstopit država, tista, ki pomaga. Ali boste predlagali nove ukrepe za omejitev potrošniških cen goriv? Na kakšnih strokovnih podlagah utemeljujete svoje odločitve in svojo izjavo izpred dobrega leta dni? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Spoštovani gospod poslanec mag. Marko Koprivc, spoštovani Državni zbor! Hvala za vprašanje. Danes cene nafte na svetovnih trgih dosegajo rekordno visoke vrednosti. Razlog je splošna napetost na trgu energentov. Cene nafte tako niso veliko oddaljene od svojih rekordnih vrednosti. No, ampak ker mešate jabolka in hruške, vam moram povedati, da je cena naftnih derivatov sestavljena iz 3 delov v grobem, da boste lažje razumeli: iz cene nafte na svetovnem trgu, iz trošarin poenostavljeno, ki jih damo s strani naše države, in pa iz marže trgovcev. Naftni derivati so bili liberalizirani v treh korakih, 2016 kurilno olje in pa 95-oktanski bencin, potem v naslednjem koraku še za časa prejšnje vlade liberalizacija na avtocestne križe. In to, o čemer vi govorite, je pa liberalizacija cen na ostalem delu, izven avtocestnega križa, in sicer nafte in pa 95-oktanskega bencina. Mi smo liberalizirali samo marže, ki vplivajo 6 do 7 % na ceno. Danes so cene naftnih derivatov na trgu take, kot so bile leta 2018 in 2019, padle so za časa covidne krize enormno, tako kot so tudi zdaj zrasle enormno. Tako da se sicer ne spuščam v špekulativni pristop Petrola v vmesnem času, ampak tukaj v tem trenutku ni potrebnih nobenih alarmantnih zadev. Na ministrstvu po zakonu delamo spremljamo maržne politike, ki so se je lotili naftni distributerji. In če bomo tukaj zaznali odklone, bomo regulirali cene naftnih derivatov tudi naprej. Do trenutka liberalizacije smo bili edina članica Evropske unije, ki je imela reguliran trg naftnih derivatov – še vedno govorimo o marži. Cena nafte na svetovnih trgih pa vpliva 40 %. In to je razlog za to, da so te cene v tem trenutku porasle in se vrnile na ravni iz leta 2018 in pa 2019. Mi lahko sicer določimo limitirane cene tudi za to, kar vi pravite, vendar bomo imeli situacije, kot v prejšnji državi, ko smo imeli določene cene, pa ni bilo blaga. Skratka, da zaključim v tem prvem delu, Vlada bo po potrebi, če bo potrebno po analizi marž naftnih trgovcev, spet sprejela odločitev o začasnem reguliranju marž, ne moremo si pa privoščiti vplivati in tudi nimamo vzvodov na cene naftnih derivatov, ki so rezultat cene surove nafte na svetovnem trgu. Odločitev za liberalizacijo – mislim, da ste me to vprašali – pač ocenjujem, da je bila še vedno pravilna. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Koprivc, imate besedo za zahtevo za dopolnitev.
Hvala lepa za besedo. Gospod Počivalšek, kot prvo mislim, da je ta vaš pokroviteljski odnos do poslancev v tej hiši popolnoma neprimeren. Seveda vsi vemo, da se govori o maržah goriv in ne o cenah v celoti, ampak ravno ta sprostitev marž je dvignila cene konec koncev. In še eno stvar vam povem, gospod Počivalšek, lepo prosim, ne relativizirajte problema, ne relativizirajte problema! Povprečnost se je tank v zadnjem letu dvignil, govorimo za nek povprečen avto, za 25 do 30 evrov to ni malo, oprostite. Za tiste, ki se dnevno vozijo v službo od oddaljenih krajev, ob tem, da vemo, da vlada ni naredila nič za javni problem, za izboljšanje javnega prometa, je pač to ogromno. Lepo prosim, ne govorite, da je vse v redu in da ni časa za paniko. Čas je za velik alarm in problem je, da ta vlada tudi po tem, ko je ugotovila, da je naredila napako z liberalizacijo, ni naredila nič. Nič niste naredili. Poglejte primer Hrvaške, naše sosede, oni so pač zaustavili možnost rasti cen. Mi nismo naredili nič. Vi samo govorite, da ko bo potrebno, se bo pa začelo razmišljati o tem, kaj se bo naredilo. Poglejte, rinemo v energetsko revščino. Ta liberalizacija je glavni vzrok, da se to dogaja. Jaz vas prosim, gospod minister, da poveste: Kako in kdaj konkretno nameravate ukrepati, ker zvonijo res že vsi alarmi?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo, za dopolnitev odgovora.
Spoštovani gospod poslanec, z največjim spoštovanjem, mislim, da sem dokazal, da vas spoštujem, kljub temu da s svojimi trditvami zavajate in delate nepotreben nemir na področju, kjer ga še ni potrebno imeti. Vlada ima možnost regulirati cene marž po zakonu in bo to po potrebni tudi storila. V tem trenutku so cene na nivoju iz leta 2018 in 2019. Če se bodo zadeve v tej smeri nadaljevale, bomo po tej možnosti tudi posegli. Ne bomo pa naredili koraka, s katerim bi prišli v situacijo, da na trgu sploh ne bomo imeli energentov. Pri energentih imamo tri različne zadeve, in sicer pri dveh ne vplivamo na osnovne cene, pri plinu in pa pri cenah surove nafte. Malo lažja situacija glede reguliranja in vplivanja je pri cenah električne energije, kjer je 85 % približno, kolikor je rabimo, proizvedemo doma iz vseh treh virov. Če sem še enkrat nazaj na cenah naftnih derivatov, bomo lahko korigirali ali pa regulirali cene marž že v kratkem, vendar bomo to naredili na osnovi natančne analize. V tem trenutku so pa cene goriv še vedno na približno isti osnovi, kot so bile leta 2018 in 2019. Vmes pa so, zaradi covida, zaradi velikega padca povpraševanja in padca osnovnih cen surove nafte na svetovnem trgu tudi padle tako, kot so sedaj zrastle. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Koprivc, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala lepa. Gospod Počivalšek, vi se res delate norca iz državljank in državljanov. Ravnokar sem vam pokazal dokazljivo, za koliko so cene v zadnjih letih zvišale, cene goriv. In vi govorite, da ni nobenega problema in da je treba čakati in pustiti, da ljudje do onemoglosti plačujejo tudi do skoraj 50 % več za cene energentov in goriv. Oprostite, jaz pa mislim obratno, da zvonijo že vsi alarmi v tej državi, da ta vlada tudi pri teh neideoloških vprašanjih dokazuje, da ima državljanke in državljane dobesedno za svoje talce. Nujno je, da se o tej zadevi pogovorimo na naslednji seji. Podobno vprašanje je kolegica Bojana Muršič vprašala že predsednika Vlade, ampak tudi predsednik Vlade nekih konkretnih odgovorov ni dal. Sicer je govoril o nekih energetskih vavčerjih, ampak konkretnih odgovorov ni dal, je pa sedaj gospod Počivalšek potrdil, da je zagovornik liberalizacije cen goriv kljub temu, da je dokazljivo ravno na tem področju, da je liberalizacija škodljiva za državljanke in državljane in deluje v korist kapitala. Enako lahko rečemo tudi za področje stanovanjske politike, kjer je liberalizacija pokazala, kam smo prišli – do tega, da imamo stanovanja vredna po 7 tisoč in več evrov na kvadratni meter, ki si jih lahko kupujejo samo bogataši in kapitalisti, ljudje pa nimajo kje živeti. Enako se dogaja pri gorivih. Morda je zdaj začetek postopka, bo pa zadeva šla naprej. Kot je bilo slišati, Vlada ne bo naredila zaenkrat še nič, ker ni krize. To, da se je dvignilo gorivo za 40 % v zadnjem letu, je nekaj povsem normalnega. Ko bo pa gospoda na vladi ugotovila, da je pa morda smiselno ukrepati, bo pa ukrepala. Takrat bo pa rekla, da je kriva opozicija ali pa ne vem kdo, sodstvo, mediji, ker delujejo proti vladi, in da zaradi tega rešitev ni več. To je pač vaša pogodba, gospod Počivalšek. Sram vas je lahko, da tako politiko zagovarjate in da vztrajate in vzdržujete vlado Janeza Janše kljub temu, da so volivke in volivci vas volili zaradi nečesa drugega. Hvala lepa.
Poglejte, dajmo se držati postopkovnega predloga in obrazložitve postopkovnega predloga. Ne razširjati tega časa, ki ga imate na voljo. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 20. oktobra, v okviru glasovanj. Naslednja bo poslansko vprašanje postavila Anja Bah Žibert, in sicer ministru brez resorja, pristojnemu za razvoj in EU kohezijsko politiko, Zvonku Černaču.
Predsednik, hvala lepa za besedo. Me veseli, da ste tudi predhodnika opozoril, sicer bi jaz sama dala postopkovni predlog, ker se mi pa zdi, da neke stvari gredo res predaleč. Spoštovani minister, celotni svet se sooča z zdravstveno krizo in posledično seveda tudi s številnimi težavami. Mi v Sloveniji nenehno poslušamo in gledamo zavajanja prevladujočih medijev v sozvočju z levo politično sceno, kako težko je v Sloveniji. Zdaj slišim, da so ljudje lačni, vse povrsti že zebe, ampak številke, ki jih beleži Slovenija, so pa drugačne in številke ne lažejo. Lahko smo populisti in grozimo in tako naprej, ampak številke so dejstvo. Dovolite, da jih vsaj nekaj naštejem. Povprečnine občin rastejo. Dvignili smo jih najprej iz 628, sedaj 645, kar zopet pomeni velik prihodek za lokalne skupnosti. Slovenija beleži najvišji odstotek zaposlenosti v EU, kar 3-odstoten. Gospodarska rast 6,3 %. Slovenija, to bi moral moj predhodnik slišati, beleži eno najnižjih stopenj revščine v EU. Najnižjih, spoštovani. Smo najbolj varna država v EU. In končno, imamo in izvajamo številne investicije. V zdravstvo bomo nekako vložili okoli 2 milijardi, 116 milijonov v šole in vrtce. Dogaja se na področju infrastrukture, pravzaprav so gradbišča na vseh koncih Slovenije. Skratka, na celotnem področju Slovenije se dela. Seveda pa to tudi s pomočjo evropskih sredstev, kar pa je zelo pomembno. In tukaj je vse skupaj tisto, kar tvori napredek Slovenije: boljša kakovost življenja, blaginja za vse. Vas pa, spoštovani minister prosim, da poveste, ker to dejansko v medijih slišimo premalokrat: Kaj je tisto, kar bi veljalo v tem črpanju evropskih sredstev izpostaviti in se bo poznalo na življenju ljudi? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje. Lep pozdrav vsem prisotnim, kolegu ministru, podpredsedniku Vlade! Kot veste, se je sedanja finančna perspektiva 2014–2020 začela izvajati pred osmimi leti. V finančnem smislu pa šele dve leti oziroma tri leta kasneje, leta 2016, ko je Slovenija počrpala prve 4 % sredstev, se pravi, od razpoložljivih preko 3 milijard evrov 116 milijonov evrov v letu 2016. Nekaj mesecev pred prisego sedanje vlade smo oziroma ste v Državnem zboru mesečno obravnavali zaskrbljujoče podatke o slabem črpanju sredstev iz evropskih skladov o nedelujočem informacijskem sistemu in podobno. Do marca lani je bila odobrena peščica projektov iz dogovorov za razvoj regij, kjer gre v glavnem za pomembne infrastrukturne projekte na lokalnih območjih, torej v občinah za vodovode, kanalizacijo, prometno infrastrukturo in ostale konkretne projekte. Tako je bil do marca lani od 72 projektov na področju vodovodov in kanalizacij odobren samo en projekt, zdaj pa se približujemo zaključevanju odobritev projektov na tem področju. Na področju oskrbe starejših smo bili priča številnim študijam. V času dveh mandatov, ko so ministrstvo, pristojno za oskrbo starejših, vodili Socialni demokrati ni bila pridobljena niti ena nova postelja v državni mreži domov za starejše, zdaj pa so temu področju namenjena sredstva, ki se merijo v desetinah milijonov evrov, predvsem iz pobude REACT–EU, torej dodatno izpogajanih sredstev v okviru sedanje finančne perspektive. Podobno na področju zdravstva, stanovanjske oskrbe. Vlada je letos spomladi potrdila dolgoročni poslovni načrt Stanovanjskega sklada Republike Slovenije, petletni načrt, v okviru katerega je predvidenih 5 tisoč novih neprofitnih najemnih stanovanj. In v teh dneh in v teh tednih in mesecih se zaključuje nekaj 100 stanovanj tako v Ljubljani kot v Mariboru in številnih drugih okoljih širom Republike Slovenije. In kakšno je stanje danes glede izvajanja perspektive? Ne le, da so dodeljena vsa razpoložljiva sredstva, zaradi pospešitve projektov pa tudi zaradi novih potreb, povezanih s pandemijo covida, smo globoko v overcommitmentu. Dodeljenih je okrog 3 milijarde 500 milijonov evrov sredstev, en del tega zaradi tega, da smo na varni strani, drugi del v enem manjšem delu pa bo verjetno ob zaključku potrebno servisirati ali iz državnih sredstev, sredstev državnega proračuna zato, da bodo vsi projekti, ki so bili v zadnjem letu in pol zagnani, tudi izvedeni, ali pa iz sredstev iz naslednje finančne perspektive tam, kjer bo to mogoče. Torej sredstva bodo počrpana več kot v celoti. Naj povem še, da smo ob nastopu mandata te vlade beležili 36-odstotno realizacijo izplačil glede na obseg razpoložljivih sredstev, danes presegamo 63-odstotno realizacijo, do konca leta bomo dosegli okrog 70-odstotno realizacijo izplačil sredstev iz evropskih skladov. Ali če to prevedem v številke, v prvih šestih letih finančne perspektive, torej do leta 2020, je ta realizacija znašala v šestih letih približno milijardo 100 milijonov evrov, v zadnjih dveh letih, torej v času mandata te vlade, pa ravno toliko. Torej trikrat hitreje so se sredstva v teh zadnjih dveh letih črpala, kot v predhodnem obdobju. Uspešno bodo porabljena tudi tista, ki so bila dodatno izpogajana v okviru pobude REACT–EU 21. julija lani, ki jih namenjamo predvsem gospodarstvu, torej predvsem tistim dejavnostim, ki so bile najbolj prizadete v pandemiji, turizmu, gostinstvu, potem zdravstvu, kjer bo v kratkem se začela gradnja prenove matične stavbe Univerzitetnega kliničnega centra Ljubljana in celovita prenova, kjer namenjamo okrog 50 milijonov sredstev, številne negovalne bolnišnice po državi, Maribor pred kratkim, sledi Murska Sobota, Novo mesto in tako naprej, prenove obstoječih bolnic v različnih krajih po Sloveniji, potem področju oskrbe starejših, kjer je namenjenih za izboljšanje obstoječih kapacitet in pridobitev ustreznih kapacitet 93 milijonov evrov izobraževanju, kjer gre predvsem za nove informacijske tehnologije, in seveda tudi številnim drugim področjem. V tem obdobju so bila podprta tudi številna druga področja, ki so povezana tudi s situacijo, ki se zdaj dogaja. Recimo za energetske prenove zasebnih stavb je bilo namenjenih nekaj milijonov evrov sredstev, približno 10 tisoč evrov na upravičenca, s ciljem, da se izboljšajo razmere oziroma zmanjša tako imenovana energetska revščina. Okrepljena so bila vlaganja v javni potniški promet – kot veste, imajo dijaki in študentje celoletno vozovnico za 200 evrov za vse vožnje širom po Sloveniji in upokojenci tako v Ljubljani kot v Mariboru gratis mestni potniški promet. Za naprej seveda so načrti še bolj ambiciozni. Slovenija ima v naslednjih 10 letih znatna sredstva na razpolago. Potrebno jih je pametno izkoristiti na območju celotne države.
Hvala lepa. Kolegica Bah Žibert, imate besedo.
Hvala lepa, minister, za odgovor. Predvsem sem vesela, ker ste izpostavili tudi sredstva za tako imenovano zmanjšanje energetske revščine in pa sredstva, ki gredo tudi v javni prevoz. Namreč, predhodnik je manipuliral ravno s tem, kako se na teh področjih nič ne dela in dogaja. Me pa resno nekaj zanima. Poglejte, pred vašim nastopom funkcije ministra za razvoj in EU kohezijsko politiko smo pravzaprav kar nekaj let poslušali izgovore, zakaj beležimo tako slabe rezultate v črpanju sredstev. Danes ste tudi povedali, da je bilo okrog 36 %, preden ste vi prišli, potem ste pa dejansko z vašo ekipo te rezultate za enkrat povečali. Ali je šlo pravzaprav res samo za nesposobnost predhodnikov ali nekdo dobesedno ni želel, da bi se evropska sredstva izkoristila, ker bi bil potem nadzor tudi večji, kako se te zadeve uporabljajo in izrabljajo, ko gre za gradnjo? Kajti vemo, da smo velikokrat priča tudi različnim zgodbam, ko govorimo o razni kraji javnega denarja itn. V tem drugem delu me zanima vaš pogled: Ali je šlo izključno za nesposobnost ali je tudi strah, da se preverjajo ostala sredstva, kam pravzaprav denar gre, sploh glede na to, da imamo nekatere projekte izjemno drage ali pa najdražje na svetu?
Minister, imate besedo za dopolnitev odgovora
Hvala lepa tudi za to dodatno vprašanje. Jaz mislim, da je šlo na eni strani za premajhno učinkovitost, premajhno koordinacijo, tudi za nesposobnost v enem delu, če želite. Šlo je za to, da je bil velik del tega kohezijskega denarja namenjen množici tako imenovanih mehkih projektov. Te usmeritve so bile v enem delu spremenjene, predvsem pa bodo spremenjene za naslednje sedemletno finančno obdobje. Služba Vlade za razvoj in evropsko kohezijsko politiko je samo organ upravljanja, ključna pri izvajanju so ministrstva, ki so posredniška telesa. Vsa ministrstva, ki so vpeta v izvajanje evropske kohezijske politike, so v zadnjem letu dni in pol naredila velikanske premike naprej, predvsem na področju, ki sem jih že omenil, infrastrukture, na področju oskrbe starejših, na področju zdravstva in ostalih področjih, kjer gre za konkretne investicije, za konkretne naložbe, za sredstva, ki so namenjena za izboljšanje blaginje ljudi in ki omogočajo izboljšanje infrastrukturne opremljenosti tako družbene infrastrukturne opremljenosti kot komunalne infrastrukturne opremljenosti. Ključna je bila koordinacija in pospešek na posameznih ministrstvih in seveda zavedanje, kaj želimo s temi sredstvi tako v tem obdobju kot v naslednjem sedemletnem oziroma desetletnem obdobju do leta 2030 narediti. Pred nami so konkretni projekti, konkretni programi, konkretne naložbe, ki gredo v prid ljudem. Večkrat to povem in bom ponovil še enkrat, kljub temu, da gre za nepovratna sredstva, gre za denar, ki prihaja od ljudi preko davkov, prispevkov na različne drugačne načine, zaradi tega je treba imeti vedno pred očmi dejstvo, da se mora ta denar ljudem na različne načine tudi vračati in pri tem je potrebno vedno gledati od evra navzgor proti milijonom in milijardam in ne obratno od milijard navzdol. In te odločitve, ki naj bi bile sprejete za prihodnje obdobje, gredo v tej smeri. Odločitve, ki so bile sprejete v potrjenjem načrtu za okrevanje in odpornost, gredo v tej smeri. Pred nami so v naslednjih letih številne naložbe. Od nas vseh je odvisno ali bomo ta čas, ki je pred mami, izkoristili. Dosti lažje in dosti več bomo naredili, če bomo vsi skupaj pri tem sodelovali in se vsaj pri izvajanih projektov ne delili na opozicijo in koalicijo. Gre za skupen pristop, za sodelovanje s ciljem doseganja čim večjih rezultatov in s ciljem maksimalnega izkoristka sredstev, ki jih imamo na voljo. En del teh sredstev bo gotovo namenjen tudi v podporo blaženju posameznih socialnih stisk ljudi, to smo počeli tudi v preteklosti in bomo počeli toliko bolj tudi v prihodnje, in seveda naslavljanje izzivov, ki so pred nami zaradi dražitve posameznih energentov in vseh ostalih posledic, ki jih je ta hitra gospodarska rast na drugi strani tudi povzročila. Skratka, pred nami je doba velikih naložb, velikih investicij in verjamem, da bomo uspešno naložili vsak evro.
Hvala lepa. Miha Kordiš bo postavil poslansko vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju.
Hvala za besedo, predsedujoči. Ministrstvo za delo je pred poletjem v javno razpravo za zgolj 14 dni poslalo paket štirih zakonov s področja sociale in dela in jim nadelo ime mini socialna reforma. Po navedbah taistega ministrstva lahko ugotovimo, da bo ta vaša mini socialna reforma poslabšala položaj več kot 2 tisoč gospodinjstvom. Prej bi za to lahko govorili o mini protisocialni reformi, ki pa ni prav nič mini za tiste delavske družine, ki se jih bo dotaknila. Med spremembami najdemo ukinitev dodatka za delovno aktivnost oziroma njegovo preoblikovanje, pa zmanjšanje izrednih socialnih pomoči in zmanjšanje otroškega dodatka nekaterim družinam. Seveda v Levici nasprotujemo vsakršnim posegom v socialno zakonodajo, ki bi pomenila poslabšanje materialnega položaja posameznikov in družin, ki so soočena z revščino. Še toliko bolj to velja za čas po vrhu epidemije covida-19, ko se materialne razlike med državljankami in državljani poglabljajo. Ljudem žuga draginja tako z rastočimi cenami energentov kot z rastočimi cenami hrane. No, mladi se pa že tako soočajo z notoričnim pomanjkanjem javnih neprofitnih stanovanj in jih tare ta draginja že kakšno desetletje. Glede na to, da so to spremembe, ki jih predlaga Ministrstvo za delo, torej ministrstvo, ki bi moralo biti prvi branik delavskih pravic in socialne blaginje tistih najranljivejših, najrevnejših, je absolutno nesprejemljiva ne le vsebina te mini socialne reforme, marveč tudi, da je bila v javno razpravo ta mini socialna reforma postavljena samo za 14 dni. O njej se ni pogovarjalo s predstavniki delavcev, tudi sodelovanje strokovne javnosti pri pripravi teh predpisov bi moralo trajati med 30 in 60 dni, ne pa da je bilo zamejeno na 14 dni. Nikakor namreč ne gre za manjše popravke zakonodaje, kot nam želi predajati ministrstvo kot predlagatelj, ampak prav nasprotno – te vaše spremembe, gospod minister, pomenijo velik poseg v socialne pravice prebivalk in prebivalcev, zlasti tistih, ki jih bo to tangiralo. Zanima me naslednje: Ali se zakoni v paketu te reforme razlikujejo od tistih, ki smo jih videli v razpravi? Če da, kje so te razlike? Kdaj bo Vlada razpravljala o tem vašem paketu oziroma kdaj predvidevate, da bo sprejet na Vladi? Ste morda odstopili od predlogov, ki znižujejo socialno varnost prebivalcev? Koliko gospodinjstev bi izgubilo socialno pomoč oziroma se jim bo ta zmanjšala? Koliko gospodinjstev bo izgubilo pravico do izrednih socialnih pomoči? Koliko predvidevate, da se bo zmanjšal otroški dodatek oziroma koliko otrokom? In zanima me, če po aktualnih predlogih še vedno drži, da bi se položaj poslabšal 2 tisoč [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Najlepša hvala, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani gospod poslanec Kordiš, res hvala za to vaše vprašanje, da imam priložnost ponovno povedati nekaj o ključnih ciljih in ocenjenih socialnih učinkih paketa štirih zakonov. Naj moj odgovor najprej umestim v en širši kontekst. Med koronakrizo smo reagirali hitro in masovno in te naše odločitve danes rezultirajo v precejšnji in stalni gospodarski rasti. Tako nizke brezposelnosti oziroma tako visoke zaposlenosti, kot jo imamo danes, nismo imeli od leta 2008, navkljub še vedno prisotnemu virusu. Ljudem smo zagotovili ustreznejše plačilo za opravljeno delo, dvignili smo minimalno plačo v začetku letošnjega leta. Z izobraževanji in usposabljanji krepimo kompetence in veščine zaposlenih ter iskalcev zaposlitve. Okrepili smo družinsko politiko in olajšali finančne stiske družin. Omogočili smo brezplačen vrtec za drugega otroka, če sta v vrtcu oba, ter brezpogojno brezplačen vrtec za vsakega naslednjega otroka. In z našimi štirimi predlogi zakonov, ki jih omenjate, zasledujemo štiri ključne cilje. Prvič, postopna ločitev družinske in socialne politike – to pomeni, da bo vsaka od njiju lahko bolj pregledna, bolje ciljanja in posledično bolj učinkovita. Ena najpogostejših in najbolj rednih pripomb pri kakršnikoli obravnavi zakonov s tega področja, tudi Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, je namreč, da je to področje zakonsko popolnoma nepregledno, nerazumljivo, tudi prava ukim osebam nerazumljivo. Nadalje bomo s to zakonodajo poenostavili postopke odločanja o letnih pravicah iz javnih sredstev, učinkovito bomo izdajali informativne izračune in razbremenili zaposlene na centrih za socialno delo. Omogočili bomo večjo socialno varnost upravičencem do varstvenega dodatka. Spremenili bomo spodbude za delo. Spremenili bomo določbe glede izplačila denarne socialne pomoči. Namreč, v primeru, ko starši ne zagotovijo, da je otrok prisoten pri pouku v osnovnošolskem izobraževanju, predlagamo izplačilo denarne socialne pomoči v naravi, kar bo spodbuda tudi staršem in signal, da je izobraževanje osnovnošolskih otrok temelj, ki mu ga je treba zagotoviti. Zagotovili bomo ustrezne pomoči posameznikom in družinam, ki se soočajo s finančnimi težavami. Predvidene ocene učinkov naših štirih zakonov, predvsem pa novele Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev in pa novel Zakona o socialno varstvenih prejemkih, so pa ravno nasprotne od tega, kar ste vi predstavili. Po naših analizah bo s predlogom novele Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev višji otroški dodatek prejelo približno 3 tisoč 400 družin, to je, 1,76 % družin. Zaradi umika premoženja in umika vštevanja otroškega dodatka kot dohodek bo na boljšem vsaj 8 tisoč dijakov oziroma študentov, tisoč 100 novih, višjo državno štipendijo bo prejelo okoli 7 tisoč 100 štipendistov. Zaradi neupoštevanja študentskega dela in kadrovske štipendije bo dodatno na boljšem vsaj 9 tisoč dijakov oziroma študentov, tisoč 807 novih. Višjo državno štipendijo, kot sem omenil, bo prejelo okoli 7 tisoč 100 štipendistov. Pri subvenciji vrtca, torej pri letni pravici, bo na boljšem za eden dohodkovni razred okoli 2 tisoč družin. Ob tem, da dodatek za delovno aktivnost spreminjamo iz subvencije v olajšavo, ker verjamemo, da so olajšave večja spodbuda, bolj pravične, manj je pri olajšavah možnosti raznih drugačnih interpretacij, zlorab in tako naprej.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Gospod minister, zastavil sem vam šest zelo preprostih faktičnih vprašanj, za odgovor ste imeli na voljo 5 minut, v teh 5 minutah niste odgovorili niti na eno samo samcato vprašanje. Najprej ste se hvalisali z neko evalvacijo ukrepov v razmerah epidemije covida-19, ki lahko zdrži, bolj verjetno pa ne, nadaljevali ste z minimalno plačo, ki ste jo dvignili po zakonu, ki ga je skozi Državni zbor spravila Levica, in še dvignili ste jo na najnižjo možno raven ne na najvišjo. Govorili ste o delovnih mestih in gospodarski rasti, ki se nikakor ne prevaja avtomatično v reševanje revščine in tako naprej. Dokumentacijo, ki ste jo poslali v javno razpravo gospod minister kot mini socialno reformo, smo v Levici pogledali, ampak z njo se poenostavlja nič kaj dosti ne, se pa v njej poglablja represija nad reveži,. Zato ponavljam vprašanje in se tokrat nadejam dejanskega odgovora in ne da citirate dokument, ki so vam ga napisali strokovni sodelavci na ministrstvu. Ali so zakoni v paketu tako imenovani mini socialne reforme razlikujejo od tistih, ki so bili v javni razpravi? Če ja, kje so razlike? Kdaj bo Vlada razpravljala o vašem paketu mini socialne reforme oziroma kdaj predvidevate, da bo to na Vladi sprejeto? In če ste morda odstopili od predlogov, ki znižujejo socialno varnost prebivalcev? Glede na to, kaj se navedli, zgolj domnevam, da ne. Koliko gospodinjstev bi po aktualnem predlogu izgubilo socialno pomoč ali pa bi se jim ta zmanjšala? Koliko gospodinjstev ali oseb bo izgubilo pravico do izrednih socialnih pomoči? Koliko otrokom, predvidevate, bi se zmanjšal otroški dodatek? Ali po aktualnih predlogih še vedno drži, da bi se položaj poslabšal 2 tisoč 88 gospodinjstev, kakršna je bila številka, ki se jo je lahko zasledilo v predlogih, ki so prišli v javno razpravo?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani poslanec Kordiš! V začetku svojega odgovora na vaše vprašanje sem omenil, da so predvidene socialne posledice te zakonodaje ravno nasprotne od teh, ki ste jih v svojih vprašanjih sugerirali. Torej, glavni, ključni cilj te zakonodaje je postopna ločitev družinske in socialne politike, in sicer zato, da bo lahko ena in druga bolj učinkovita, bolje ciljana in da bomo z njo dosegali rezultate. Rezultati pa morajo iti v smer, da preko ukrepov družinske politike podpremo družine, preko ukrepov socialne politike podpremo najranljivejše, še posebej starejše samske ženske, potem ljudi, ki so v finančno šibkejši situaciji, in nenazadnje z ukrepi za trg dela spodbuditi, pomagati, motivirati osebe, ki so v evidenci brezposelnih, da bodo vstopile na trg dela in prevzele odgovornost za svoje življenje. Naj še enkrat ponovim številke, ki sem jih navedel in so tudi odgovor na vaša vprašanja. Dve noveli se ključno dotikata področja vašega vprašanja. In sicer novela Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, s pomočjo te novele bo višji otroški dodatek prejelo približno 3 tisoč 400 družin, kar je 1,76 % vseh družin. Zaradi umika premoženja in vštevanja otroškega dodatka kot dohodek bo na boljšem vsaj 8 tisoč dijakov oziroma študentov, od tega tisoč 100 novih prejemnikov državne štipendije, tisoč 100 novih, višjo državno štipendijo pa bo prejelo več kot 7 tisoč štipendistov. Zaradi neupoštevanja študentskega dela in kadrovske štipendije v dohodek družine bo dodatno na boljšem vsaj 9 tisoč dijakov in študentov, tisoč 807 novih. Pri subvenciji vrtca bo na boljšem za en dohodkovni razred okoli 2 tisoč družin. Preoblikovanje dodatka za delovno aktivnost iz subvencije v olajšavo pa verjamemo, da bo bolj učinkovito, saj subvencija daje veliko manj možnosti nadzora in preprečitve zlorabe take subvencije. Olajšava je veliko bolj pravična do vseh, ki jo koristijo. Višjo subvencijo najemnine bo prejelo približno 5 tisoč upravičencev. 138 upravičencev bo upravičenih do subvencije najemnine na novo, zaradi določitve teh novih dohodkovnih razredov za odmero državne štipendije pa bo državno štipendijo na novo pridobilo približno 10 tisoč 500 dijakov in študentov. In še veliko je pozitivnih učinkov, socialnih učinkov te predlagane zakonodaje.
Hvala lepa. Gospod poslanec imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Želim razpravo o odgovoru ministra Cigler Kralja na moje vprašanje iz preprostega razloga, da v dveh ločenih intervencijah ni uspel odgovoriti niti na eno samo. Iz opomnika, ki so mu ga pripravili njegovi strokovni sodelavci, je citiral hvalisanje njihove protisocialne reforme s tem, da znotraj reform izvaja redistribucijo od revežev k bogatim, recimo, po novem bodo upravičenci do štipendij tudi v gospodinjstvih, ki prejemajo 4 tisoč evrov neto dohodka. Za slovenske razmere bogatašem dajejo štipendije, medtem pa v gradivu, ki je prišlo v javno razpravo, lahko razberemo, da bi se položaj poslabšal 2 tisoč 88 gospodinjstvom. Vaše lastno gradivo, ki ste ga poslali v javno razpravo, gospod minister. Ne le, da imamo očitno opraviti s socialno reformo, ki je antirobinhoodovska, superhikovska − jemlje revnim in daje bogatim. Sodeč iz deficita odgovorov na moja vprašanja, ki so bila zelo preprosta, jo je očitno spisal tudi minister, ki je opravilno nesposoben. In seveda se mora Državni zbor o tem dvojem pogovoriti na obeh točkah, o opravilni sposobnosti oziroma nesposobnosti ministra in o mini socialni reformi, ki ni prav nič mini, v točkah, kjer bo delovne ljudi dejansko prizadela. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 20. oktobra 2021, v okviru glasovanj. Maša Kociper bo postavila vprašanje ministru za pravosodje Marjanu Dikaučiču. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Gospod minister, pozdravljeni. Na vas, kot je bilo napovedano, naslavljam vprašanje v zvezi s smiselnostjo in izpolnjevanjem pogoja PCT na naših sodiščih. Kot ste že seznanjeni, glede na pismo Odvetniške zbornice in vse ostalo, kar se je dogajalo, uveljavitev PCT pogoja na sodiščih v praksi predstavlja velike probleme in pomeni lahko tudi odstop od uresničevanja ustavne pravice do sodnega varstva. Namreč zahteva, da udeleženci v postopkih na sodišču izpolnjujejo pogoj PCT, je seveda za nekatere, tiste, ki si ne želijo udeležiti postopkov, zelo priročna. Mi imamo na sodišču mnoge kazenske postopke, kjer imamo v postopkih obdolžence, in tudi civilne postopke, kjer se zlasti tožene stranke ne želijo udeleževati obravnav, ker to ni v njihovem interesu, imamo tudi različne priče, v katerih interesu ni, da pridejo na sodišče, in seveda to, da ne izpolnjujejo pogojev PCT, je za njih lahko priročen izgovor, da se obravnave na sodišču ne udeležijo. In potem, ko se seveda takih postopkov ne udeležijo, pride do preložitev sodnih obravnav, do preložitve postopkov, v nekaterih primerih, kot konkretno obvešča tudi Odvetniška zbornica, sodišče preloži zadevo celo za daljši čas, in v končnem primeru lahko pride celo do onemogočanja izvajanja sodne oblasti in do zastaranja. Skratka, kot ministra za pravosodje vas v praksi zelo pogosto ne zaznamo, sploh ne občutimo, da ste minister, tukaj pa je področje, kjer bi po mojem mnenju morali zelo zelo odločno stopiti na stran pravosodja, ki ga zastopate, in pri Vladi izposlovati, da se ta pogoj ne uporablja. Zato ker ga, kot rečeno, stranke zlorabljajo in ker lahko pride do zelo negativnih posledic. Da je ta pogoj nesmiseln in da je treba tukaj ravnati drugače, je poleg Odvetniške zbornice Slovenije opozorila tudi stroka, se pravi nekateri predsedniki sodišč in pa tudi Sodni svet. Jaz vem, da ste se vi postavili na neko stališče, na neko tolmačenje, ampak tukaj bi bilo edino na mestu spremeniti to uredbo in zahtevati izjemo glede na specifiko delovanja sodnih organov. Zanima me: Kaj nameravate še narediti v zvezi z odpravo pogoja PCT na naših sodiščih? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana poslanka, hvala lepa za vaše vprašanje. Naj uvodoma poudarim, da tudi sam kot neko ključno nujnost izpostavim, da pač strankam sodnih postopkov morata biti zagotovljeni ustavni pravici do sodnega varstva in pa do pravnega sredstva. In v zvezi z odlokom o izpolnjevanju pogoja prebolevnosti, cepljenja in testiranja za zajezitev širjenja okužb z koronavirusom, ki ga tudi omenjate v vašem vprašanju, je treba povedati, da je bilo Ministrstvo za pravosodje obveščeno o teh konkretnih težavah, ki jih pač izvajanje odloka v praksi pomeni za udeležence sodnih postopkov in pa tudi za uresničevanje ustavne pravice do sodnega varstva. Neizpolnjevanje pogoja PCT namreč lahko predstavlja tudi izgovor za neudeležbo v sodnem postopku predvsem tistih strank, ki za tek samega postopka na sodišču niso zainteresirane, kot so na primer osumljenci, obdolženci v kazenskih postopkih, bodisi tožene stranke v civilnih postopkih in podobno. In že sicer, naj izpostavim, je pač zaradi epidemije prišlo do določenega zastoja v sodnih postopkih in tudi njihovega časovnega podaljšanja zaradi neizpolnjevanja pogoja PCT morda pri, recimo, samo eni stranki, pa se potem morajo te glavne obravnave prelagati ali, ne vem, zaradi zamenjave senatov celo pričeti znova. Vse to lahko seveda v skrajni posledici privede celo do onemogočanja izvajanja sodne oblasti na koncu. Zato sem ravno v namen razjasnitve odprtih vprašanj v zvezi z razlago in pa izvajanjem odloka 27. septembra na ministrstvu sklical sestanek, na katerem so bili prisotni predsednik Vrhovnega sodišča Republike Slovenije, Ministrstvo za pravosodje in pa minister za zdravje skupaj s svojimi sodelavci. Na sestanku smo torej opredelili odprta vprašanja, nakazali možne rešitve in se dejansko tudi dogovorili za učinkovito nadaljnjo komunikacijo pri reševanju tega problema, ki se pač pojavlja. Po sestanku je nato Ministrstvo za pravosodje praktično še isti dan, seveda skupaj z izjemno tvornim sodelovanjem Ministrstva za zdravje, ki je v skladu z Zakonom o državni upravi tudi pristojno za razlago odloka, ugotovilo, da je treba že veljavni odlok razlagati ustavnoskladno na način, da torej stranke, udeleženci in pa drugi sodelujoči v sodnih postopkih v smislu odloka niso uporabniki storitev niti niso udeleženi ali prisotni pri izvajanju dejavnosti ali v okoljih v Republiki Sloveniji. Gre namreč za izvajanje oblastnih nalog države. Ugotovljeno je prav tako bilo, da je pri poslovanju sodišč pomembna tudi tista določba odloka, v skladu s katero osebe, ki pridejo na sodišče v funkciji izvrševanja svojega dela ali poklica, kot je na primer odvetnik ali pa pravosodni policist, ta PCT pogoj izpolnjuje, če se presejalno testiran s hitrim antigenskim testom, ki se izvaja enkrat tedensko v enakih presledkih. O vsem tem je ministrstvo tudi s posebnim dopisom naslednji dan, 28. septembra, seznanilo Vrhovno sodišče, Okrožno sodišče v Ljubljani, Vrhovno državno tožilstvo, Državno odvetništvo, Sodni svet, Državnotožilski svet, Odvetniško zbornico, Notarsko zbornico, Zbornico upraviteljev, Zbornico izvršiteljev pa tudi Strokovni svet za sodno izvedenstvo, cenilstvo in tolmačenje. In kot minister za pravosodje, sem prepričan, da se s takšno razlago odloka, ob zasledovanju cilja in pa namena sprejetega odloka, omogoča učinkovito izvajanje sodne oblasti, vodenje sodnih postopkov in dostop strankam do sodišč, obenem pa se zagotavlja tudi spoštovanje načela enake obravnave pri zasledovanju izpolnjevanja pogojev [[izklop mikrofona]]
Žal, čas se je iztekel. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, gospod minister. Meni je zelo všeč, da ste v svojem odgovoru ponovili vse dileme in še podkrepili to, kar se v praksi dogaja zaradi izpolnjevanja tega pogoja, kakšni problemi nastajajo. Ampak to, da ste na nekem sestanku podali razlago, kot vidite, ni dovolj. Kolikor sem seznanjena, problemi še naprej ostajajo. In za tiste deležnike, na nekatere ste opozorili tudi sami, ki nikakor nimajo interesa, da se postopki proti njim nadaljujejo, za njih taka razlaga ni dovolj. Že tako obstaja v javnosti, očitno tudi na tem področju, kot je opozoril Sodni svet, veliko pomislekov v zvezi s tem, da se s podzakonskimi akti urejajo določena vprašanja. In če mislite, da ste vi s tem, ko ste sprejeli neko razlago, ta problem rešili, ga niste. Tudi Vrhovno sodišče, kolikor razumem, vaši razlagi ne sledi in so sprejeli neko drugo razlago, da bo sam sodnik v konkretnih primerih določal, ali je potrebno spoštovati to določbo ali ne. Skratka, treba bi bilo spremenit uredbo in določit izjemo, tako kot so določene druge izjeme. To bi bilo treba naredit takoj, zaradi tega, ker že nastajajo težave. Tako, kot ste sami povedali, lahko pride v nekaterih primerih celo do zamenjav senata in bo treba začeti z postopkom od začetka, lahko pride do zastaranja in tako naprej. Sprašujem vas torej konkretno: Ali mislite kot odgovorni za resor pravosodja in za njegovo učinkovito delovanje predlagati spremembo uredbe in določiti prav posebej izjemo za sodišča? Očitno ta razlaga, ki ste jo na nekem sestanku sprejeli, ne deluje in nima v praksi takih posledic, kot bi jih morala imeti.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Zagotovo je potreba, smo pač v situaciji, kakršna je, da je prisoten ta koronavirus, in mi moramo najti neko ravnovesje na eni strani glede varovanja zdravja in na drugi strani glede učinkovitega izvajanja sodne oblasti. In jaz menim, da je s tem, kar smo se dogovorili, to nekako uravnovešeno, torej da se zagotavlja tako varovanje zdravja ljudi kakor tudi izvajanje sodne oblasti. Teoretično se lahko zgodi, kot sem tudi jaz omenil, tudi vi ste omenili, da lahko pride celo do tega, da se mora ponovno začeti postopek. Ampak do sedaj v praksi takšnih primerov nismo imeli.
Hvala lepa. Želite besedo?
Tega odgovora [[…]]Ja, želim, ja.
Okej.
Tega odgovora ne razumem, da v praksi takšnih primerov nismo imeli. Primeri so v praksi, problemi so, v praksi nastajajo. V dopisu Odvetniške zbornice ste imeli konkretno napisano 5, 6 primerov, kaj se v praksi dogaja. In še enkrat opozarjam, to, da sprejmete na nekem sestanku neko stališče, kjer se vsi vključeni dogovorite oziroma nakažete možne rešitve in se dogovorite o učinkovitih nadaljnjih komunikacijah, to ni nič. Vi kot resorni minister za pravosodje morate zagotoviti, da bo pravosodje delovalo učinkovito. Tudi glede na opozorilo Sodnega sveta, s kakšnimi akti se lahko posega v delovanje sodišč, je najmanj, kar bi morali spremeniti, odlok. Spremeniti odlok in določiti izjeme. To, da ste vi na nekem sestanku neko razlago dali, to za ljudi ni dovolj. Oni se pač sklicujejo na to, da to ni ustrezen akt, da akt tega ne ureja in tako naprej. In seveda jim prav pride, da se sojenju izognejo. Jaz apeliram na vas, da ta odlok spremenite. In seveda predlagam v okviru poslovniških možnosti, da se o tem vprašanju, kako v pogojih covida vendar zagotoviti, da se normalno uresničujejo pravice do sodnega varstva in dostop uveljavljanja in zaščita pravic v sodnih postopkih, opravi razprava v Državnem zboru in da se tukaj pogovorimo, kako najti sredino med pravico do zdravja, ki pripada tudi sodnikom in ostalemu sodnemu osebju, in do te pomembne pravice do uveljavljanja pravic v sodnih postopkih in do sodnega varstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 20. oktobra 2021, v okviru glasovanj. Janja Sluga bo postavila vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Očitno bo celoten današnji dan nekako zaznamovan z zelo pomembno temo, to je povišanje cen energentov. Glede na to, da ima to povišanje v resnici učinke na vse državljanke in državljane, na gospodarstvo, na gospodinjstva in tako naprej, sama menim, da je tako tudi prav. 1. oktobra je poteklo eno leto, odkar je ta Vlada sprostila cene energentov. Če se spominjam takratnega obdobja, moram reči, da smo bili takrat v bistvu poslanci postavljeni pred gotovo izvršena dejstva in deležni obljub, da se seveda ne bodo povišale cene bencina, da bodo te še celo nižje in tako naprej. Vendarle pa cene kažejo naslednje stanje: 1. oktobra leta 2020 smo na bencinskih črpalkah lahko točili gorivo za približno 1 evro, danes bomo pa kmalu že na stanju, ko se bomo lahko pogovarjali o 50-odstotni podražitvi. V tem trenutku je cena 95-oktanskega bencina 1,33 evra, dizla pa 1,44 evra. Zakaj je to pomembno? Zato ker že poznamo prakso iz preteklosti, ko so se na ta račun začele dvigovati cene za končnega potrošnika tudi za druge dobrine. Ko smo prišli v nek začaran krog, ko se ne pogovarjamo samo o učinku na gospodinjstva, ki si ravnokar prizadevajo opomoči po covidni krizi, ampak se pogovarjamo tudi o učinku na gospodarstvo. In ko govorimo o gospodarstvu, govorimo v 99 % o majhnih in srednjih podjetij, ki bodo takšne podražitve, kot so napovedane, recimo za poslovne odjemalce kar za 30 %, za gospodinjstva 20, oboje je ogromno. Vi kot pristojni minister za gospodarstvo bi se morali prvenstveno seveda s tem ukvarjati in dati jasne odgovore, kaj bo ta vlada naredila, da do teh povišanj ne pride oziroma, da jih ublaži.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala za vprašanje. Spoštovani Državni zbor! Hvala za to, da govorimo o tej pomembni temi za potrošnike in za gospodarstvo. Seveda kot minister za gospodarski razvoj in tehnologijo nisem pristojen za področje energetike oziroma za stanje na trgu energentov, vendar pa je problematika visokih cen energentov še kako posredno in neposredno povezana z gospodarstvom, zato si želimo tvorno prispevati k ustreznim rešitvam. Enako pa imam pristojnost, možnost, dolžnost regulacije trga, kadar je to smotrno. Kot veste, do dviga cen energentov je prišlo na svetovni ravni ne le v Sloveniji. In cene nafte na svetovnih trgih se bližajo absolutnemu rekordu. Posledično je prišlo do dviga cen tudi na področju naftnih derivatov v Sloveniji. Vendar moram kljub vsemu povedati še enkrat, da cene naftnih derivatov niso bile sproščene lani, bile so sproščene v treh delih, in sicer leta 2016, 98-oktanski bencin in pa plinsko-kurilno olje, v naslednji stopnji, v prejšnji vladi, cene naftnih derivatov na avtocestnem križu in lani še zadnji del izven avtocestnega križa. To bi želel, da vedno jasno in glasno znova povemo. Drugič, če govorimo najprej o naftnih derivatih, je cena sestavljena iz treh delov: iz cene na svetovnem trgu, cene oziroma dodatka, ki ga predstavljajo trošarine in razne uredbe, ki smo jih sprejeli v zvezi z zelenim prehodom, in pa tretjič, iz marže trgovcem. In mi smo deregulirali samo marže trgovcem. Cena nafte na svetovnem trgu vpliva na končno ceno preko 40 %, cena marže, ki je deregulirana, pa samo 7 do 8 %. Povedati je potrebno, da gre za specifičen pojav dviga cen, da se je potrebno vzdržati prehitrih, nesorazmernih in dolgoročno škodljivih posegov v delovanje trga energentov. Vlada je v četrtek že obravnavala celovito informacijo o tej problematiki, preverjali smo nabor sprejemljivih ukrepov, ki bi jih na kratek rok uspešno lahko izvedli in pomagali gospodarstvu in državljanom, okvire za te posege pa je predhodno že pripravila tudi Evropska komisija. Tudi danes se nadaljuje dogovori v smeri pravilnega ukrepanja. Vezano na aktualno dogajanje bomo zato tudi tokrat ustrezno reagirali z usklajenimi ukrepi. Učinkovito želimo pomagati gospodarstvu in potrošnikom tako, kot smo v času epidemije covid. Lahko rečem, da je Slovenija v splošno dobri kondiciji in to potrjujejo tudi statistike, zato optimistično verjamem, da bomo našli ustrezne ukrepe. Seveda pa je potrebno vedeti, da lahko na različnih področjih energentov različno ukrepamo. Imamo v grobem tri vrste energentov. Pri plinu, ki je v celoti iz uvoza, ne moremo vplivati na končne cene. Lahko zamrznemo, limitiramo ceno pa potem energenta ne bomo imeli. Pri elektriki je situacija kljub vsemu lažja, čeprav ne tako enostavna, 85 % vsega, kar potrebujemo, proizvedemo sami iz vseh treh različnih virov premoga, nuklearnega dela, vode, vendar polovico tega izvozimo in verjamem, da bomo tukaj najlažje ukrepali, če bo potrebno, pa upam, da ne bo, na dolgi rok. In tretjič, pri cenah naftnih derivatov lahko vplivamo z regulacijo samo na 6 do 7 % cene. Še enkrat ponavljam. Mi bomo in smo v zaključni fazi analize po sprostitvi cen naftnih derivatov, kolikor je ta marža vplivala, in bomo brezkompromisno tudi nazaj uvedli regulirano računanje marže. Vendar to ni ključna rešitev. Pogledati moramo naprej in najti rešitve, ki bodo dolgoročne in s katerimi bomo na eni strani omogočili potrošnikom, da bodo lažje prebrodili to krizo, na drugi strani pa gospodarstvo, da bo lahko naprej konkurenčno poslovalo.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Kot veste − no, ne vem, če veste −, prejšnji teden je na Bledu potekal zelo zanimiv dogodek in na tem dogodku je gospod Fatih Birol iz Mednarodne agencije za energijo zelo podrobno razložil vzroke za dvig cen energentov. In ti vzroki so bistveno širši in bistveno zahtevnejši, kot ste sedaj razlagali. Zakaj? Govoril je o treh vzrokih. Govoril je o veliki gospodarski rasti, ki je globalno v tem trenutku nekje pri 6 %, od tega v veliki večini na fosilnih govorih. Govoril je o drugem vzroku, ki so ekstremne vremenske razmere, in o tretjem, ko prihaja do prekinitev v dobavi. Če podrobno pogledamo vse te tri vzroke, lahko ugotovimo − kaj? Da ti vzroki jutri ne bodo prenehali, ampak da bodo ostali na dolgi rok. Kar pomeni na dolgi rok tveganje za še več dvigovanja cen energentov. Ostale države, na primer Španija, Francija, Grčija, Italija, že sprejemajo ukrepe in s tem ščitijo tako ljudi kot gospodarstvo. Največja napaka te epidemije je bila slaba komunikacija in ta napaka se sedaj v tem primeru ponavlja. Zakaj? Zato ker ljudje nimajo informacije, kaj boste naredili. Pozivam vas, da javno, glasno in jasno poveste, kateri ukrepi bodo in da ljudje in gospodarstvo, kar je vaše področje, kot sem rekla v 99 odstotkih mala in srednja podjetja, ki bodo najbolj prizadeta, kaj lahko od vas pričakujejo.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Še enkrat, da je poleg analize in predstavitve trenutnega stanja na trgu EU in na slovenskem trgu z energenti rdeča nit vsega opozorilo, da se bo potrebno vzdržati nesorazmernim in dolgoročno škodljivim posegom delovanja trga energentov skladno z evropskimi načeli za delovanje notranjega trga z energijo. To pomeni, da je tudi pri nas oskrba z energijo, elektriko, zemeljskim plinom in gorivom tržna dejavnost. Na to temo bo vrh Evropske unije v tem tednu. Mi pripravljamo ukrepe, ne bomo ničesar prejudicirali, lahko pa jasno in glasno povem, da ne bomo pustili na cedilu ne potrošnikov v maloprodajnem smislu ne potrošnikov v tem gospodarskem smislu. Rad bi pa še enkrat poudaril, da je najlažje posegati z reguliranjem cen na način, kot se je to počelo v prejšnji državi − določimo najvišje cene energentov in na drugi strani ostanemo brez vseh teh dobrin za širok malopotrošniški del in za samo gospodarstvo. Temu se želimo in bomo izognili. Bomo pa sprejeli ustrezne ukrepe in jih tudi hitro implementirali. V vsakem primeru pa bomo ravnali skladno s praksami, s katerimi so se tega problema lotile oziroma se bodo lotile tudi ostale države članice Evropske unije. Lahko pa rečem, da v tem trenutku kljub vsemu moramo poleg vzrokov, o katerih ste govorili, govoriti tudi, v veliki meri, o špekulativnem pristopu tistih, ki obvladujejo energente. In na dva energenta od teh treh, ki ste jih omenili, v tem trenutku država Slovenija, razen na vpliv marže trgovcev, ki to pri nas distribuirajo, ne more vplivati, plin in naftni derivati. Lažja je situacija, pa kljub vsemu težka, na področju elektrike. Jaz verjamem, da bomo v primeru, da bo prišlo do dviga le-te z ustreznimi ukrepi to tudi naslovili na način, da ne bo posledic. V tem trenutku so pa v ospredju špekulacije in v praksi na konec koncev teh drastičnih premikov še ni. In tudi pri naftnih derivatih, o katerih govorite, so cene na nivoju iz leta 2018 in 2019. Če primerjate cene z obdobjem covida, ko je povpraševanje drastično padlo, pa to tudi drži. Ampak danes so cene naftnih derivatov na bencinskih črpalkah na nivoju 2018, 2019. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Jaz bom seveda, gospod podpredsednik, izkoristila ta postopkovni predlog. Sicer zakaj? Zaradi tega, ker v odgovoru ministra, ko se sklicuje na to, da je Evropska komisija opozorila na to, da se je potrebno vzdržati nekih ukrepov, dolgoročnih ukrepov s poseganjem na trg, seveda ne pove, da je Evropska komisija tudi navedla kratkoročne in srednjeročne ukrepe, ki so možni in so možni že ta trenutek in jih druge države že sprejemajo, tako kot sem rekla: Španija, Francija, Grčija, Italija in tako naprej. Evropska komisija je že zelo jasno predlagala tej vladi nabor ukrepov, med njimi navaja vavčerje, delna plačila računov, začasen zamik plačil računa, ciljno zmanjšanje davčnih stopenj, varovala proti izključitvi iz omrežja za tiste, ki ne bodo zmogli plačati, in pa državne pomoči za podjetja. Tudi srednjeročni nabor ukrepov nam je Evropska komisija že posredovala. Ne morem pa pristati na to, da se minister sklicuje samo na 8-odstotkovno maržo, ki naj ne bi imela vpliva na ceno, če pa je zelo jasno, da komisija predlaga tudi druge ukrepe. In zelo jasno je bilo tudi pred letom dni, ko ste minister obljubljali, da se cene ne bodo dvignile in da boste nemudoma ukrepali, če se bodo. Cene so zrasle bistveno. Ljudje tega več ne zmorejo, tudi če se sklicujete na to, da so na nivoju, kot so v ostalih evropskih državah, plače teh ljudi niso na nivoju, kot so v ostalih evropskih državah, niso. In to se že danes ljudem pozna. In poznalo se bo v prihodnosti še bolj. In če bomo samo na splošno govorili, vlada bo ukrepala, vlada bo ukrepala, pa tega ljudje ne občutijo in ne vedo in se na to ne morejo zanesti, je potem to zopet – kaj? Strašenje ljudi in prelomljene obljube.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 20. oktobra 2021, v okviru glasovanj. Mojca Žnidarič bo postavila vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu ter ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Spoštovana ministra gospod Jernej Vrtovec in mag. Andrej Vizjak! Pred slabim letom sem že postavila ustno poslansko vprašanje na to tematiko in upala, da bo zadnje pred gradnjo naše težko pričakovane dve desetletji čakajoče in nujno potrebne cestne povezave Ormož–Hajdina. Takrat smo optimistično pričakovali, da bomo predvidoma v mesecu maju letos zasadili prvo lopato. A očitno je vmes spet prišlo do dodatnih zapletov in gradbeno dovoljenje za drugi odsek Gorišnica–Markovci še vedno ni izdano. Pred nekaj meseci sem na spletni strani Darsa zasledila, da je bila objavljena odločitev o priznanju sposobnosti trem od šestih ponudnikov oziroma prijaviteljev za gradnjo te ceste. Slišala pa sem tudi, da je prišlo do določenih pritožb. Glede na to, da se aktivnosti na terenu še vedno niso začele, me zanima sledeče: Kdaj lahko pričakujemo pridobitev gradbenega dovoljenja za odsek Gorišnica−Markovci? Gradbeno dovoljenje za prvi odsek Ormož−Gorišnica velja namreč že od leta 2007. Kakšni so vzroki za daljše pridobivanje tega gradbenega dovoljenja, za katerega vemo, da poteka po integralnem postopku? Kako daleč je postopek za izbor izvajalca gradnje odseka od Ormoža do Markovcev? Kdaj bo dokončno izbran izvajalec te gradnje? Kdaj bo začetek gradnje teh dveh odsekov? Kako deluje delovna skupina, ki dela na umeščanju trase te ceste okrog Ptuja? Ali so že izbrane tiste tri variante tras, ki bodo šle v nadaljnji postopek presoje? Zagotovo ste seznanjeni, da lokalna skupnost odločno nasprotuje trasi S4, to je trasi, zaradi katere se je pred več kot 10 leti gradnja te ceste popolnoma ustavila. Kdaj se pričakuje umestitev tega dela trase, ki je nujen, da se bomo lahko prebivalci Spodnjega Podravja priključili na avtocestno omrežje? Prosim.
Hvala lepa. Kateri bo prvi? Gospod minister Vrtovec, izvolite.
Najlepša hvala za vprašanje, gospa Žnidarič. Dars si že dalj časa prizadeva pridobiti gradbeno dovoljenje za gradnjo odseka Gorišnica−Ormož, drži. Pridobljeno je že gradbeno dovoljenje od Ormoža do Gorišnice. S tem, da veste, da so tam zapleteni postopki in da se nasprotuje tudi gradbenemu dovoljenju na tem prvem delu te trase. Upravni postopki izdaje dovoljenja in ključnih ostalih dokumentov, ki so pač predpogoj za njegovo izdajo, so pač v pristojnosti Ministrstva za okolje in prostor in verjamem, da bo minister Vizjak potem na to odgovoril. V zadnjem času je pa bilo žal izdano negativno mnenje s področja varstva narave v okviru samega integralnega postopka izdaje gradbenega dovoljenja, kar je postopke še dodatno otežilo. In ključni vzroki za težave pri pridobivanju upravnih dovoljenj in soglasij so na področju izključno varstva okolja in ohranjanja narave. In moram reči, da žal kljub vsem dosedanjim prizadevanjem gradbeno dovoljenje še ni pridobljeno. Ključno odprta problematika pa se v bistvu še celo širi, kot sem že dejal, na prvi del Ormož−Gorišnica, za katerega je bilo v preteklosti že izdano gradbeno dovoljenje. Kje tiči problem? Problem je v ptičih, ki naj bi jih nova hitra cesta ogrožala. Kakor jaz vem, je Dars naredil vse potrebne študije, jih tudi predložil Zavodu za varstvo narave, ampak kljub temu je bilo to še vedno, kot kaže, neuspešno. Postopek izbire izvajalca zaradi tega, ker smo želeli postopek čim bolj vzporedno voditi pridobivanju gradbenega dovoljenja, je Dars sam razpis že objavil in je ta trenutek v fazi priznanja sposobnosti, kar predstavlja v bistvu prvo fazo postopka izbire izvajalca. Lahko rečem, da s temi postopki ta trenutek samo čakamo, zaradi tega, ker je realen začetek gradnje teh dveh odsekov res izključno vezan na pridobitev gradbenega dovoljenja in ne toliko na sam razpis. Razpis bo zelo hitro končan. Je neka pritožba, ampak v tem oziru ni relevantna. Mene bolj kot to, kdaj lahko razpis pripeljemo do konca, skrbi gradbeno dovoljenje. Kar se tiče variante S4, delovno skupino in postopek priprave in sprejema DPN vodi MOP. Mi skupaj z investitorjem Darsom v tem postopku sodelujemo. Problematika delovanja skupine, katere žal še ni bilo mogoče preseči, je zlasti res v določitvi samih variant, ki bodo podrobno proučene tudi v sami študiji variant. Mi z Darsom ocenjujemo, da varianta trase v severnem koridorju, ki je bila v preteklosti že enkrat prepoznana kot potencialno primerna, ne more biti izločena iz nadaljnjega vrednotenja brez obširnejše strokovne presoje vseh relevantnih kriterijev v okviru študije variant. Ne govorimo več o S4 varianti, ampak o optimizirani S4 varianti, o čemer smo se z Darsom pa tudi z lokalno skupnostjo že pogovarjali. Se pravi, gre za nek nov okvir okrog tega. Vse južne variante dobo izločene, tam je Natura in ni mogoče, ampak recimo tudi S4, ki je optimizirana, je še vedno mogoča zato, ker je cenovno najbolj ugodna v primerjavi s S5, ampak govorimo optimizirana in v soglasju z lokalno skupnostjo.
Hvala lepa. Gospod minister Vizjak, imate besedo. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana, postopek izdaje integralnega gradbenega dovoljenja za odsek glavne ceste prvega reda Markovci–Gorišnica je v teku. Pridobljena so mnenja mnenjedajalcev in pridobljeno je, na žalost, tudi negativno mnenje Zavoda za varstvo narave. Pri tem projektu se srečujemo z eno pogosto situacijo v Republiki Sloveniji, ko imamo najmanj štirikotnik, na eni strani seveda investitorja Direkcijo za infrastrukturo, po drugi strani civilne iniciative, ki gledajo na neke svoje pravne koristi oziroma na svoje interese, in potem imamo lokalne skupnosti, ki imajo spet neke svoje interese, in potem imamo seveda tukaj še mnenjedajalce, zlasti Zavod za varstvo narave, ki ima tudi svoje omejitve. Na žalost na tem konkretnem odseku kompromisa še ni doseženega. Zdaj pričakujemo, da bo investitor dopolnil dokumentacijo z zahtevami iz navedenega mnenja Zavoda za varstvo narave. Delovna skupina pa tudi ne more presekat tega gordijskega vozla, ker je enako razpeta med vse te deležnike, ki sem jih naštel.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve, za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala obema za te nespodbudne informacije. Saj sama projekt spremljam tudi že kar nekaj let, več kot 5 let. Moram reči, da sem imela občutek oziroma imam občutek, da tokrat res Vlada, ministrstva, DARS, vsi skupaj delamo z roko v roki, ampak sedaj se je pa našel ta zavod za varstvo narave in ljudje ne moremo razumeti, ker vsi vedo, 20 let se borimo za to cesto in gradbeno dovoljenje, kot ste rekli, za prvi odsek je izdano od leta 2007 in velja. Jaz sem preverjala to že v prejšnjem mandatu, to velja zato, ker se je gradnja tam začela, in ne moremo razumeti, da zdaj se posega še v ta prvi del. Pa nismo Ormožani in ne Središčani in tisti, ki zelo težko čakamo na to cesto, proti naravi. Vi morate vedeti, da imamo v Ormožu več kot 50 hektarjev naravnega rezervata lagun. Te lagune so Občina Ormož in bivši lastniki tovarne sladkorja podarili ptičarjem in tam je res lep rezervat ptic. Zato vsi skupaj ne razumemo, da nam pa Zavod za varstvo narave zdaj dejansko nagaja, ker gre ta cesta pa ob robu, mogoče gre nekaj metrov skozi Naturo, ob tem, ko se jim je toliko dalo tam. Občina Središče ob Dravi ureja krajinski part celotno ob Dravi. Vsi skupaj delujejo z roko v roki s tem zavodom za varstvo narave. Zato župani Spodnjega Podravja tudi zahtevajo čim prejšnji sestanek z ministrstvom in Zavodom za varstvo narave. In upam vseeno, da je še možen nek kompromis, ker to ni življenje, tam spodaj, nekje daleč za repom, več kot 2 uri do Ljubljane. Hvala.
Hvala lepa. Ministra, imata besedo za odgovor. Minister Vizjak, izvolite.
Zavod za varstvo narave je tudi v skladu s habitatno direktivo osrednja nacionalna inštitucija, katerega mnenje ne more povozit nihče, niti jaz kot minister, niti parlament, niti Ustavno sodišče. To je samostojen strokovni organ, ki na podlagi določenih strokovnih podlag izda mnenje. Ali se s tem mnenje strinjam ali ne, je seveda to drugo vprašanje. Mogoče imam topel nasvet, glede na to, da imam s takimi in podobnimi situacijami tudi kar nekaj osebnih izkušenj, da velja vztrajati in priti zadevi tudi strokovno do dna. Zato bi jaz predlagal, če je ta varianta, ki je zdaj pravzaprav bila predmet presoje Zavoda za varstvo narave, in če je kljub temu mnenju možno izpolnit njihove zahteve iz tega mnenja, je potrebno it v tej smeri ne glede na to, če gre trasa ceste čez Naturo, se da ob ustrezni prevladi druge javne koristi nad javno koristjo ohranjanja narave in z ustreznimi izravnalnimi ukrepi najti rešitev in kompromis. Tako da bi jaz predlagal nekoliko intenzivnejše delo na tej strokovni ravni pri tehtanju in izpolnjevanju zahtev zavoda. Možno se je pa tudi vračati na neke nove variante, neke nove zadeve, ampak vse to po moji oceni samo podaljšuje postopke. Tako da bo na koncu dneva treba najti dogovor in iz Ministrstva za okolje in prostor smo se še kako pripravljeni iti neko mediacijo med investitorjem in zavodom v smislu dosege pozitivnega mnenja k temu.
Hvala lepa. Jani Ivanuša bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Lep pozdrav ostalim ministrom, še posebej gospodu Podgoršku in vsem ostalim prisotnim v dvorani! Kar sem slišal malo prej o cesti krog Ormoža, me je skoraj šlagiralo, ampak dobro, to ni tema mojega vprašanja, moje vprašanje je čisto drugo. Zadnje leto in pol je bilo kaotično na vseh področjih. Pravijo, ko ima hudič mlade, jih ima veliko. Zadnje leto v Sloveniji nekako potrjuje ta pregovor. Ne samo, da nas je zadel covid, tudi kmetje in ljudje na podeželju so bili prevečkrat na udaru. Že nekaj let se soočamo z različnimi naravnimi vplivi, ki na takšen ali drugačen način uničujejo kmetijske pridelke. Tudi letošnje leto ni bilo nič kaj drugačno. Aprila je marsikomu narava uničila pridelke in posledično možnost prepotrebnega zaslužka. Pohvalno je, da se je oškodovanim z Zakonom o ukrepih za odpravo posledic pozebe v kmetijski proizvodnji med 5. in 9. aprilom 2021 omogočilo, da si vsaj delno povrnejo škodo. Naj spomnim, da smo tudi na matičnem odboru za kmetijstvo obravnavali ta interventni zakon in ga tudi soglasno podprli. Prebivalci Ormoža, predvidevam, da tudi vsepovsod drugod po Sloveniji, so te dni celo dobili obrazec za prijavo škode, ker je prav tako za pohvaliti, a vendar se je tu vseeno malce zalomilo. Namreč zahtevana so dokazila o poškodovanosti zaradi pozebe v obliki slik cenilnih listov zavarovalnic. Mogoče je res navada v mestih, da se slika vse mogoče in se daje na splet, pri nas na kmetih pa ravno ni tako. Ko nastane težava, jo rešujemo, posledično redkokateri kmet poslika nastalo škodo. Tega se nikoli ni počelo, zahtevalo. Če bi vedeli, da je to potrebno, bi si mogoče res kdo vzel čas tudi za to. Prav tako marsikdo nima urejenega zavarovanja, zato tudi škode ne more dokazovati s cenilnim listom. Če so me prav seznanili, Uredba o metodologiji za ocenjevanje škode v svojem 45. členu predvideva komisijo, ki oceni škodo. Ne sam interventni zakon ne sami ukrepi in povezani zakoni ne predvidevajo, da se v kmetijstvu dokazuje škodo s slikami in cenilnimi listi. Zato me zanima: Ali je v omenjenih obrazcih prišlo do napake? Ali je bilo v tem času sprejeto kakšno dopolnilo, da je treba škodo dokazovati na omenjeni način? Če ne, ali obstaja kakšen poseben razlog, da morajo oškodovanci škodo dokazovati na takšen način? Če ja, kako naj to škodo občani danes to dokazujejo? Verjamem, da je bil interventni zakon sprejet z namenom pomagati, a trenutno vsaj na ormoškem okrožju prinaša več preglavic in slabe volje kot česarkoli drugega. Prosim za odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovani poslanci in poslanke, kolegi ministri! Vprašanje, ki ste ga zastavili, je aktualno še posebej v teh dneh, ko se zaključuje obdobje, ko je potrebno oddati vlogo s popisom škode, ki je nastala v letošnjem letu zaradi pozebe. Tudi sam se pridružujem mnenju, da smo verjetno v enem najhujšem obdobju za področje kmetijstva v zadnjem letu in pol v vsej zgodovini slovenskega kmetijstva, kot kaže, pa težav še ni konec, in to je ena od težav, ki je v letošnjem letu ujela slovenske kmete. Naj dodam, da imate pri vprašanju povsem prav. Nič se ni spremenilo od zadnjih let v tem delu in tudi naš interventni zakon ne zahteva posebnih dokazil, slikovnega materiala, slik v smislu dokazovanja. Ravno tako ne predvideva obveznega prilaganja zapisnikov o oceni škod s strani zavarovalnice. Zato je z Upravo za zaščito in reševanje, ki je pristojna za izdelavo škode – torej ne MKGP, ampak Uprava za zaščito in reševanje – dogovorjeno, da bodo vse vloge, četudi ne bodo imele predlaganih prilog, enako obravnavane. Torej, zagotovljeno je, da tudi vloge, ki ne bodo imele slikovnega materiala in zapisnika zavarovalnice, ne bodo zavržene in bodo vse vnesene v tako imenovani obrazec AJDA za oceno in potem bodo občinske komisije skupaj z Upravo za zaščito in reševanje naredile dokončen popis škode, ki je nastala zaradi pozebe v začetku aprila letošnjega leta, in na podlagi tega bomo tudi, zahvaljujoč sprejetemu interventnemu zakonu, lahko razdelili predvidena finančna sredstva v pomoč tistim, ki so utrpeli največjo škodo. Na tem predtiskanem obrazcu je to predlagano kot priloga k sami vlogi, pa vendarle ti manjkajoči podatki ne bodo razlog za kakršnokoli zavrnitev. Torej, kmetije, kmetijska gospodarstva naj izpolnijo ta predtiskani obrazec, naj ga pošljejo nazaj, četudi teh dokazil nimajo, ker potem je naloga občinskih komisij skupaj z Upravo za zaščito in reševanje za dokončen popis, in kot sem dejal, to ne bo razlog za zavrnitev nobene vloge. Morebitno slikovno gradivo, če ga je kdo pripravljal – se strinjam, da to ni navada na kmetijah, povsem se strinjam s tem – pa vendarle ta morebitna slika, če jo kdo ima, zagotavlja večjo varnost za samo kmetijsko gospodarstvo. Ampak še enkrat ponavljam, to ne bo razlog za zavrnitev vlog.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Hvala ministru za spodbudne odgovore v zvezi s tem obrazcem oziroma za prijavo škode. Vseeno se mi še eno dodatno vprašanje postavlja, kajti za zakon je bilo v Uradnem listu predvideno, da bi s 60-dnevnim rokom zapadel 5. septembra tega leta, v prijavah s 60 dnevnim rokom. Potem pa so dobili 1. 10., jaz imam en takšen obrazec, upravičenci obrazec za prijavo škode zaradi posledic pozebe v tekoči kmetijski proizvodnji. Zanima me, kako to, da je zdaj komaj 1. 10. ta obrazec, zakaj to ni bilo mogoče že septembra? Ne vem. Meni je to nejasno, ti datumi nam ne gredo skupaj. To me najbolj zanima, kako to. Kajti marsikdo, če se ni prijavil na uradni strani prek spleta ali pa kakorkoli, je pa zdaj vseeno dobil obrazec v roke. Tako da tukaj mi ne gre skupaj. Kot da sta dva dela tega razpisa za prijavo. Toliko. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa tudi za to vprašanje. Vedno se dela popis škode v času ob spravilu pridelka. Kar pomeni, da bi bil glede na to, da je večina škode nastala v sadjarstvu, 1. 9. prezgoden termin za dejanski popis škode, medtem ko smo oceno škode delali praktično že nekaj dni po pozebi v sredini aprila. Tudi sam sem imel priložnost na terenu osebno videti posledice letošnje pozebe. Tekom letošnjega leta nam je tudi Kmetijsko gozdarska zbornica vedno znova pošiljala malo bolj točne ocene, ker vendarle narava odreagira včasih po svoje. Zlasti v večjem delu, ne govorim o vsem, ampak v večjem delu vinogradniškega sektorja je, kot kaže, v letošnjem letu zelo zanimiva letina, ker je pozeba ravno toliko zmanjšala pridelke, da bomo imeli izjemno kvaliteto. In pri vinogradnikih – govorim v povprečju, zagotovo so pa lege, ki so bile bistveno bolj prizadete in bodo ravno tako deležne pomoči – na nekih povprečnih vinogradniških legah, tudi informacije s strani vinogradnikov govorijo o tem, je škoda manjša, kot smo jo pričakovali takoj v aprilu po pozebi. Torej, prijava se vedno dela, ko naredimo spravilo pridelka. Takrat se dejanska škoda vidi, ne govorimo več o oceni, ampak o popisu škode in zato ti postopki tečejo toliko časa. V letih, ki so bila pred nami, na podlagi katerih smo pripravljali ta interventni zakon, so postopali po povsem enaki časovnici in tudi tokrat bomo mi naredili vse, da bo izplačilo tistega nadomestila, ki je predvideno, čim prej. Ampak se bojim, da pred aprilom naslednjega leta ne bo, ker je potrebno celoten krog zavrteti in imeti dejansko na mizi vse podatke o dejanski škodi.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat, predsedujoči. Hvala minister za ta dodatni odgovor. Zdaj mi je popolnoma razumljivo, kako in kaj. Seveda je pa zanimivo tudi dejstvo, tako kot ste sami navedli, da bo komaj v drugem četrtletju 2022 izplačilo vsem upravičencem. To pa mi je jasno. Imam priložnost, da se opravi razprava na to temo, ne samo na to temo, mogoče še o širši zadevi glede katastrof, ki se dogajajo, in pozeb, ki so bile v preteklih letih nanizane ena za drugo, da se opravi širša razprava. Čeprav ne verjamem, da bo do nje prišlo, ampak vseeno izkoriščam to možnost. Hvala lepa za odgovore.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 20. oktobra 2021, v okviru glasovanj. Mag. Dejan Kaloh bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala lepa. Tudi gospodu ministru hvala za odgovornost do poslanskih vprašanj, saj vemo, da ima že nadaljnje obveznosti, ki jih je tudi najavili, zato bom res ekspeditiven in hiter. Spoštovani minister, na ministrstvu, ki ga vodite, pospešeno izvajate aktivnosti za umeščanje tudi tako dolgo pričakovane železniške trase med Mariborom in Ljubljano. Začeli ste izdelovati strokovne podlage, temu bo seveda potem sledil predlog za umestitev v prostor. Cilj pa je samo en – da se nam Štajercem, ki delamo v Ljubljani, gre za eno veliko skupino ljudi, ta potovalni čas skrajša nekje na 55 minut, kar pomeni neko konkurenčnost potovanja z avtomobilom. Nedavno, mislim, da prejšnji teden, ste tudi dejali, da so določeni nastavki v tej smeri že narejeni. Zato me, spoštovani minister, zanima: Ali je bila pobuda za umeščanje železniške trase med Mariborom in Ljubljano v prostor dejansko že podana? Kdaj lahko midva, spoštovani minister, realno pričakujeva, da se bova recimo usedla na mariborski železniški postaji v vlak in se pripeljala do Ljubljane v slabi uri, ali že imate mogoče kakšno časovnico? Seveda po nekem najbolj optimističnem scenariju, da bo umeščanje v prostor teklo tekoče in da bo tudi gradnja hitra in učinkovita. Spoštovani minister, hvala za vaš odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala. Mi smo tudi pripravili temeljito analizo, vizijo razvoja železniškega prometa. V tej viziji je tudi Ljubljana–Maribor 55 minut. Naslednje leto v začetku leta bomo na podlagi strokovnih podlag, ki se zdaj izvajajo, uvrstili to progo v samo umeščanje v prostor in potem, to morate pa vedeti, recimo Ljubljana–Kranj se umešča sedem let, Ljubljana–Kamnik šest let. Tako da ta trenutek nimam odgovora, koliko časa se umešča Ljubljana–Maribor, računam pa, da bi se lahko leta 2031, 2030 na primer zapeljali po tej progi. Kajti ne gre za čisto novo progo, ampak gre za novo progo na posameznih odsekih. Je pa res bistveno, da pridemo od okrepljenega železniškega prometa na tej relaciji, zaradi tega ker če želimo doseči vse podnebne cilje in tako naprej, je nujno, da se ljudje iz Maribora, Celja, s Ptuja in tako dalje odločijo za prihod do Ljubljane z vlakom, ne pa več z osebnim avtomobilom. 55 minut je realna zgodba. Kar je več, se je brez zveze pogovarjati, zaradi tega ker vlaki dosegajo dovoljšne hitrosti in tako naprej. Cilj pa je še to, da mi dosegamo tudi tako imenovane taktne vlake, se pravi na 15 minut s čim večjimi hitrostmi in ki se manjkrat ustavijo. Zaradi tega imamo urejena postajališča »park and ride«, da se ljudje usedejo, pustijo tam svoj avtomobil in imajo potem vlak za svojo pisarno in tako dalje. Zadnjič smo bili na primer v Litiji – to je četrta najbolj obljudena železniška postaja v Sloveniji, da ne bo pomote, zelo veliko ljudi se v Zasavju odloča za prevoz z vlakom v Ljubljano – in veste, tam spominja železniška infrastruktura res na muzej na prostem, je pa to na tem istem koridorju. To železniško infrastrukturo je res potrebno spremeniti, zaradi tega da bo ljudem bolj prijazna, da bo ekonomična, zlasti pa hitrejša. Torej, Ljubljana–Maribor 55 minut v roku 10 let je optimističen scenarij, je pa vse odvisno od umeščanja v prostor ter od ostalih zahtev, ki so ob tem. Tukaj gre za specifičnost trase in morate se zavedati, da bo recimo ogromno dialoga tudi z različnimi civilnimi iniciativami, drugimi interesi, zavodi za varstvo narave in vse, kar spada zraven. Veliko truda po treba vložiti, da bi lahko to stvar pripeljali v 10 letih do konca. Hvala za vaše vprašanje.
Hvala lepa. Gremo naprej. Edvard Paulič bo predstavil vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju, ki je odstoten do 17. ure, ter ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Gostinstvo in turizem sta zagotovo dve panogi, ki sta bili v času epidemije med najbolj prizadetimi. Vlada je sicer sprejela določene ukrepe, ki so bili bolj ali manj učinkoviti. V LMŠ smo praktično pri vseh zakonih PKP opozarjali, da so nekateri ukrepi premalo specifični. Tu mislim predvsem na potrebo po tem, da bi se ukrepe ločilo na panoge, ki so zaprte z odloki Vlade, in tiste, ki so lahko v času epidemije delovale. Kot omenjeno, gostinstvo in turizem sta bila večidel epidemije z vladnimi odloki zaprta. Enako smo opozarjali ob uvedbi turističnih bonov. Ta ukrep ni pomagal vsem enako, ampak pretežno turističnim krajem in tistim pravnim osebam, ki so nudile oziroma nudijo nočitve oziroma nočitve z zajtrkom. Dejstvo je, da je imel od tega ukrepa posredno korist samo del gostinske panoge. Če pogledamo nazaj, lahko ugotovimo, da so se po izdaji turističnih bonov cene nastanitev kar precej podražile, in tudi to je eden od negativnih učinkov teh bonov. Dejstvo je, da postaja za tuje turiste glede na te zadnje podražitve Slovenija manj atraktivna. Obrtna zbornica Slovenije je pred kratkim izvedla anketo o stanju na področju gostinstva in so ugotovili, da je od začetka preverjanja pogoja PCT promet upadel večini oziroma 92 % gostincev. Večini je upadel za od 30 do 50 %, 38 % pa jih razmišlja o odpuščanju zaposlenih. Skratka, jaz to razumem kot nek apel gostinske panoge k temu, da jim država priskoči na pomoč. Zato sprašujem oba ministra oziroma ministra za gospodarstvo: Ali Vlada razmišlja o začasnem znižanju stopnje DDV za področje gostinstva, morebiti pa tudi turizma?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani gospod poslanec Edvard Paulič, spoštovani državni zbor, predsedujoči! Hvala za vprašanje. V zadnjih dveh letih sta gostinstvo in turizem utrpela največji izpad prihodkov. Država je od začetka epidemije reagirala hitro. Z osmimi paketi pomoči in dodatnim interventnim zakonom za turizem, gostinstvo smo spodbudili preživetje in zagon turizma po prvem in drugem valu epidemije ter ohranili številna delovna mesta. V turizem je bila investirana 1 milijarda evrov državne pomoči, skoraj ena tretjina od vsega, kar je gospodarstvo dobilo. Brez teh ukrepov bi bilo stanje še veliko slabše in verjamem, da smo turizmu izdatno pomagali. Pomagali smo na dveh ravneh. In sicer pri ohranjanju delovnih mest, kjer smo subvencionirali čakanje na delo, skrajšani delovni čas, nadomestila za karantene, mesečne temeljne dohodke in povračila fiksnih stroškov. Pri tej postavki bom povedal, da je bilo v povračilo fiksnih stroškov, lahko tudi za ostale, vloženih 109 milijonov evrov – bom povedal kasneje, zakaj tukaj to omenjam – letni regres in še drugo. Pri spodbujanju potrošnje s turističnimi boni smo na nek način povečali koriščenje storitev. Ocene so različne, mi smo se za bone odločili zato, ker smo želeli, da turistično gospodarstvo dela, ne da mu dajemo denar za to, da ne dela. Seveda pa je bilo potrebno in še vedno je za to, da gostje pridejo k vam, vložiti neka sredstva, se potruditi za to, da se boni izkoristijo pri vas. Sekcija za gostinstvo in turizem Obrtno-podjetniške zbornice je že podala pobudo, da bi se za gostinske storitve uporabljala posebna, nižja stopnja DDV. Menimo – pa bom tudi razložil, zakaj – da bi bil tak poseg neenakomeren in ne bi prinesel takojšnjega učinka. Mi smo se v dilemi, ali narediti to, kar so naredili naši severni sosedje, in začasno znižati DDV ali pokrivati fiksne stroške podjetjem, odločili za to drugo. Zato sem prej omenil, da smo s fiksnimi stroški podjetjem omogočili pokritje zgodbe iz istega naslova. V gostinstvu in turizmu se od dobav, strežbe hrane obračunava in plačuje DDV po 9,5-procentni stopnji, od strežbe pijač pa po splošni 22-procentni stopnji. Za turistične nastanitve se obračunava in plačuje DDV po nižji, 9,5-procentni stopnji, prav tako so z nižjo stopnjo 9,5 že sedaj obdavčene tudi nekatere druge turistične storitve – prevozi oseb, njihove osebne prtljage, vstopnine za razstave, gledališča, muzeje, ogled naravnih znamenitosti, kinematografske in glasbene prireditve, cirkusi, sejmi, zabaviščni parki, živalski vrtovi, podobne kulturne prireditve ter športne prireditve, uporaba športnih objektov. Znižanje turističnih, gostinskih storitev na posebno znižano 5-procentno stopnjo je težko utemeljiti ob tem, da so dobave namenjene zadovoljevanju osnovnih življenjskih potreb končnih potrošnikov – hrana, dobava, voda, zdravila, medicinski pripomočki, obdavčene so z 9,5-procentno stopnjo. Vpliv znižane stopnje DDV na dejansko znižanje cen ter posledično na dvig potrošnje je zelo negotov, zato še enkrat povem, da smo se v dilemi med tem, za katero pot se odločiti, odločili za delno pokrivanje fiksnih stroškov, v katerega je bilo investiranih 109,4 milijona evrov. Ne moremo pa ene zgodbe pokrivati dvakrat. To je ključni razlog, da smo se odločili za to, kar sem povedal. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. V tujini se je poleg Avstrije, ki ste jo omenili, za ta ukrep odločilo osem evropskih držav. V Nemčiji bodo recimo ta ukrep podaljšali do konca leta 2022. Vi ste omenili, da ste se odločali med ukrepom povračila fiksnih stroškov ali ukrepom znižanja DDV, dejstvo je, da v tujini imajo oba ukrepa hkrati. To, na kar sem pa jaz tudi že prej v uvodnem delu opozarjal, je to, da so bili ukrepi enaki za vse. Vi ste omenili ukrep fiksnih stroškov – seveda ste ga ponudili, ampak vsem, ne glede na to, ali so bili zaprti ali so lahko delovali. In to je to, na kar jaz opozarjam, da so ukrepi premalo selektivni, premalo targetirani. Dejstvo je, da bi pri znižanju DDV šlo za ukrep, ki ne bi vodil v povišanje cen, kot je recimo bilo v primeru turističnih bonov. Cene bi zelo verjetno sicer ostale enake za potrošnike, bi pa gostincem ostalo več denarja za pokrivanje svojih stroškov. Zato bi vas tudi glede na zadnjo anketo gostinske sekcije prosil, da razmislite, ponovno razmislite, morda preverite, kako se je ta ukrep prijel v tujini, da ponovno razmislite o znižanju DDV ali pa o kakršnemkoli drugem ukrepu, ki bi pripomogel gostinski panogi.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za dopolnjeno vprašanje. Še enkrat moram povedati, da sta gostinstvo in turizem dobila največji prispevek od vsega slovenskega gospodarstva, prek 1 milijardo evrov, da smo se odločili za delno pokrivanje fiksnih stroškov, in mislimo, da smo s temi ukrepi, ki sta jih bila deležna gostinstvo in turizem, prispevali k temu, da so podjetja in delovna mesta ostala. Drži pa, da nismo naslovili treh problemov. O tem sem povedal veliko tudi na Dnevih slovenskega turizma pred dnevi – da imamo v pripravi ukrep, s katerim želimo nasloviti tri področja, ki jih teh osem PKP in interventni zakon niso naslovili. To pa so: problematika mestnih hotelov, receptivne agencije, se pravi agencije, ki pripeljejo goste v Slovenijo, ker so bile zaradi tega, ker je bil prehod meja zaprt, najbolj prizadete, in industrija srečanj. Njih nameravamo nasloviti ali pa reševanje tega problema s posebnim paketom pomoči v okviru razpisa Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala. Moram reči, minister, da sem prijetno presenečen, da boste ponudili pomoč še tem trem področjem, ki so vsekakor potrebna pomoči in jih dosedanji ukrepi niso dovolj naslovili. Vseeno bi se oprl na to anketo Obrtne zbornice Slovenije. Anketa je bila izvedena med kar nekaj podjetji s področja gostinstva. Če sem vas jaz prav razumel, na področju gostinstva ne planirate nobenih dodatnih ukrepov. Še enkrat bom ponovil, da 38 % gostincev razmišlja o odpuščanju zaposlenih. Najmanj, kar je, bi si želel, da se v Državnem zboru na to temo, pa morda tudi širše na temo turizma, opravi splošna razprava. Predsedujoči, predlagam, da se v skladu s poslovniškimi določili ta razprava opravi na naslednji seji.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 20. oktobra 2021, v okviru glasovanj. Mag. Meira Hot bo postavila vprašanje ministru za zdravje Janezu Poklukarju. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Vlada Republike Slovenije je očitno sprejela zelo posplošeno, in kot kažejo razmere skrajno škodljivo tezo, da se mora slovensko zdravstvo za čas epidemije ukvarjati samo s covidom, vse ostalo pa lahko počaka. Že tako velik manko pravočasne zdravstvene obravnave naših državljank in državljanov se je s tem spremenil v katastrofo brez primere. Ta katastrofa ne načenja samo pravic naših državljank in državljanov do pravočasne in kakovostne zdravstvene oskrbe, ogroža njihova življenja, jim povzroča bolečine in travme, posledično priča o nedopustnih zgodbah ljudi, ki so na robu obupa. Kot so bili in ostajajo obupani starši štiriletnega dečka, ki je na celjski urgenci v opeklinah, v neznosnih bolečinah 40 minut čakal na ustrezno obravnavo, ker ga zdravniki niso želeli sprejeti brez negativnega covid testa. Gre za neopravičljivo ravnanje pristojnih in opravičilo žal ni dovolj, ker je pričevanj ljudi, da ne pridejo do zdravnika, da jim telefoni po večdesetkratnih poskusih klicev v zdravstvene ustanove zvonijo v prazno, preveč. Če povzamem. Priti do pravočasne zdravstvene obravnave je danes v Sloveniji postalo malodane loterija, ne pa pravica, za katero iz lastnih žepov prispevamo vsi državljanke in državljani. In posledice, gospod minister? Verjetno si niti ne želimo predstavljati, kakšna – in ne pretiravam, če rečem tako – apokalipsa nas čaka po epidemiji covida. Govori se že o epidemiji raka in ostalih kroničnih bolezni. Dejstvo, o katerem je danes slišati tako mimogrede, pa se s tem očitno še ne ukvarjate, je, da se Slovenija sooča z vse preveč primeri neodkritega oziroma žal prepozno odkritega raka. Samo v prvem valu epidemije je bila postavljena skoraj tretjina diagnoz raka manj kot sicer. Če bolniki pridejo do zdravnika, ko je bolezen že napredovala in se zdravljenje raka prične z zamudo, se zmanjšajo tako možnosti za preživetje kot tudi kakovost njihovega življenja. Da ne govorimo o tem, kako nevzdržno dolgo morajo bolni ljudje čakati na preglede in operacije. 117 tisoč ljudi čaka v vrsti za diagnostiko, poseg ali operacijo. Leto in pol čakanja na revmatološki pregled, več kot pol leta za prvi pregled pri kardiologu, eno leto za operacijo kolena in kolka in dve leti za operacijo hrbtenice. Glede na vse navedeno vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Kako se je lahko zgodilo, da štiriletni deček ni bil deležen takojšnje obravnave na urgenci? Kaj se bo storilo, da se takšni primeri ne bodo več dogajali? Kje je zdravstvena reforma? S katerimi sistemskimi rešitvami boste reševali katastrofalne razmere v zdravstvu, saj je več kot očitno, da se naš sistem sesuva pred našimi očmi? Ali je ključni razlog za nevzdržne čakalne dobe pomanjkanje zdravnikov in medicinskih sester ali so po vašem mnenju razlogi drugje? S katerimi konkretnimi ukrepi boste mlade zdravnike zadržali v Sloveniji? Kdaj lahko medicinske sestre pričakujejo povečanje plač? Kako boste izboljšali organizacijo in upravljanje v slovenskih bolnišnicah?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Gospod podpredsednik, najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovana gospa mag. Meira Hot! Najlepša hvala za ta vprašanja, vsa so še kako pereča v današnjih dneh, potem ko je po 20 mesecih boja z epidemijo le-ta razgalila vse slabosti slovenskega zdravstvenega in tudi širšega družbenega sistema. Lahko govorim v svojem imenu in lahko vam povem, da odkar sem minister, poudarjam, da nismo ministrstvo za epidemijo, ampak smo ministrstvo za zdravje, ravno iz tega naslova, kot ste povedali, kajti velika večina primerov v zdravstvu so še vedno primeri, ki potrebujejo klasično vsakodnevno zdravljenje, kot smo ga poznali pred epidemijo. Res pa je, da vsi resursi, ki jih potrebujemo za ustrezno obravnavo covidnih pacientov, seveda terjajo tudi svoje prerazporeditve, kadre in infrastrukture, da to lahko zagotavljamo. Kar se tiče primera v Celju, je strokovni nadzor pokazal, da deček ni bil obravnavan po protokolu bolnišnice, po predpisanih dogovorih, in skladno s tem so stekli tudi vsi postopki. Vsak državljan, ki potrebuje zdravljenje, mora biti obravnavan skladno s protokolom. Kar se tiče ukrepov za zamejitev epidemij, ki niso vezane zgolj na covid, ampak kot ste rekli, epidemija raka in tudi ostale, si v res najširšem možnem obsegu prizadevamo izvajati vse programe. Tako razen v začetku prvega vala ves čas izvajamo Zoro, Svit in Doro. Pri vsem je spodbudno, da smo v letošnjem letu opravili enak obseg pregledov kot pred epidemijo, res pa je, da je v tem času še vedno število na novo ugotovljenih rakov za 10 % manjše, kot je bilo leta 2019. Kar se tiče ostalih ukrepov, je seveda jasno, da z razporejanjem resursov, ki jih imamo v zdravstvu, ne moremo v celoti opravljati tistega, kar smo opravljali pred epidemijo, zato so se nam čakalne dobe na omenjenih področjih, ki ste jih našteli, podaljšale. Ne boste verjeli, jaz sem bil prvi minister, ki se je sestal z zastopniki pacientovih pravic, s katerimi smo se skupaj pogovarjali o rešitvah, pa imajo nekateri od njih že 12 let mandat. V nadaljevanju smo, kot veste, skupaj, s pomočjo Državnega zbora tudi v okviru interventnih ukrepov prišli do nacionalnega razpisa za skrajševanje čakalnih vrst. Ta je ne nazadnje, kot so že poročali mediji, razgalil določene anomalije, ki jih je treba odpraviti in izboljšati, zato smo že pričeli z aktivnostmi za izboljšanje na področju podatkov o čakajočih in čakalnih dobah v centralnem sistemu e-naročanja. Zakon o interventnih ukrepih je omogočil tudi prerazporeditev programov v tekočem letu med izvajalci, zato da izkoristimo vse vire oziroma resurse, ki jih imamo. Hkrati je ta isti zakon naslavljal tudi ukrepe na področju kadrov, kajti veste, da bodo imeli specializanti, ki bodo v letošnjem in naslednjem letu pristopili k specializaciji družinske medicine, višje plačilo kot sicer, hkrati pa je v tem zakonu tudi 30 specializacij iz klinične psihologije in 400 kadrovskih štipendij, se pravi vsako leto po 100 novih. Hkrati smo v tem obdobju ustanovili tudi Svet za duševno zdravje. Do danes se je sestal dvakrat. Nazadnje je obravnaval akcijski načrt za izvajanje resolucije o nacionalnem programu duševnega zdravja za obdobje 2021–2023. Cilj je, da ga do konca novembra tudi damo v potrditev Vladi. Hkrati se pripravlja tudi strategija razvoja osnovne oziroma primarne zdravstvene dejavnosti do leta 2031. Tukaj smo tudi skupaj s Svetovno zdravstveno organizacijo pred dnevi sedeli, pripravljamo ustrezno podlago, da naredimo premike. Toliko zaenkrat, morda pa bom še v nadaljevanju. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, gospod minister, za odgovor. Kljub temu mislim, da se nisva dotaknila prave srži problema. Naštela sem vam že, koliko ljudi čaka v vrsti za diagnostiko, absolutno mislim, da tega ne bodo rešili posamezni interventni zakoni, tu gre za bolj kompleksen problem, potrebno bo res organizacijsko spremeniti delovanje našega sistema. Enostavno se dogaja veliko absurdov. Veliko absurdov, ki so vezani na epidemijo covida in zaradi katerih toliko ljudi ostaja z neodkritimi boleznimi raka. V naši poslanki skupini imamo primer kolegice, katere eden izmed staršev je v 10 dnevih od diagnoze žal odšel, 10 dni od diagnoze do smrti. 10 dni, zato ker se ni pravočasno diagnosticiralo. Težava je v tem, da mi razlagamo ljudem, širi se na primer po spletnih omrežjih veliko obvestil zdravnikov, da so de facto zdravi ljudje tisti, ki so dobrodošli pri zdravniku, bolni naj ostanejo doma, da ne širijo potencialnega virusa. Kar vam želim povedati, je to, da anomalije, kakršna je bila v celjski bolnišnici, da štiriletnega otroka pustiš čakati, ker mora narediti prej test – jaz si kot odrasla oseba ne predstavljam, kako naj čakam pet minut, ker nimam testa, če sem hudo opečena, ne pa kot otrok. Težava je ravno v tem, da enostavno zdaj zaradi nekih birokratskih ovir, pa kljub temu da pravite, da je bil protokol drugačen, prihaja v praksi do izjemnih anomalij, do neodkritih bolezni. Zdi se mi, kot da enostavno ustvarjamo vsak dan večji kaos, namesto da bi se težave sistemsko reševale. Omenili ste glede duševnega zdravja, da se dogajajo sestanki, posvetovalne skupine in tako dalje, mi pa beremo, kako se izjemno vsak dan poglabljajo stiske in duševno zdravje mladih, kako ni prave pomoči, kako nam res sledita po epidemiji covida epidemija raka, epidemija duševnih stisk. Tu se mi zdi, da ne rešujemo srži težav. Zdi se mi, da je vsak dan slabše, in me zanima, kaj bomo tu naredili.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Zahvaljujem se za dopolnjeno vprašanje. Kar se tiče napotitev, da naj ljudje ostanejo doma, če zbolijo, to je veljalo lansko leto v drugem valu. Že od začetka leta velja, da mora vsak, ki ima sum oziroma simptome, ki kažejo na eventualno bolezen, nemudoma pristopiti k zdravniku, da se bolezen potrdi in da se ustrezno obravnava. Tisto, kar je treba povedati, je, bolje kot bomo obvladovali epidemijo, več rezerv in resursov bomo imeli v zdravstvu za ostalo. Zato moj apel vsem, da skupaj pristopimo k obvladovanju epidemije in na ta način omogočimo, da bo zdravstvo res lahko opravljalo svoje poslanstvo. To ni odvisno zgolj od ministra za zdravje niti od poslancev tukaj, ampak od celotne družbe. Kar se tiče raka, je pri raku potrebno poudariti, da v teh dneh pripravljamo načrte za razširitev onkološke dejavnosti v vzhodnem delu Slovenije in planiramo novo oziroma pomembno dograditev onkološke klinike Univerzitetnega kliničnega centra Maribor, kar bo tudi v tem delu Slovenije pomembno nadgradilo te resurse. Kar se tiče duševnih stisk, smo v letošnjem letu povečali tako število postelj za otroke na pedopsihiatriji kot tudi centre za duševno zdravje otrok in mladostnikov. Tisto, kar je pomembno, je, da bomo vse probleme v zdravstvu lahko naslavljali in reševali samo skupaj. Epidemija je ta trenutek tisto, kar nosimo v zdravstvu v nahrbtniku s seboj poleg vsega, kar imamo dnevno na svojem pladnju že od prej. Tukaj moja zahvala vsem zdravstvenim delavcem in vsem v zdravstvu, ki si maksimalno prizadevajo, da tudi v teh težkih trenutkih, kajti ta agonija traja zdaj že 20 mesecev, zmorejo in še vedno vztrajajo. Tudi iz tega razloga sem kot prvi minister v zgodovini predlagal odprtje kolektivne pogodbe in spet z moje pozicije iskrena zahvala sindikatom za konstruktiven dialog, ki ga vodimo v tem času. Verjamem, da smo prišli daleč, in želim si, da zmoremo tudi moč, da pridemo do končnega koraka in to zaključimo in našim medicinskim sestram omogočimo boljše plače, tako kot si tudi zaslužijo. Toliko zaenkrat. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Absolutno menim, da potrebujemo splošno razpravo o problematiki, ki smo jo danes naslovili. Dejstvo je, da kljub tem odgovorom do pravega odgovora, kako bomo v resnici rešili problematiko, ki jo omenjamo, nismo prišli. Ne, da se opravičujem, ampak danes beremo, da je politika odločila na primer glede cepiva Janssen in ne stroka, da vas je stroka opozorila, da je potrebno spremeniti odlok glede tega, da lahko dobiš covidno potrdilo na dan cepljenja z Janssenom, za razliko od drugih cepiv. To vam dajem kot primer, kako napačno se v tej državi rešuje in naslavlja vprašanje epidemije. Ne moremo skupaj obvladovati epidemije, če na vsakem koraku ta vlada dela poteze, ki v resnici poglabljajo nezaupanje do vašega reševanja epidemije. Ne moremo na ta način delovati. Namesto da se v resnici obvladuje epidemija s strokovnimi prijemi, se obvladuje s sprejemanjem odlokov, ne z zakonom, z izključevanjem Državnega zbora. Na drugi strani se širijo nediagnosticirane bolezni, širijo se bolezni med ljudmi, ki ne pridejo do pravih diagnoz, širi se kaos, ne naslavlja se prave problematike. Namesto da bi se poslušalo stroko, ki vas je recimo že avgusta opozorila, da je potrebno odlok spremeniti, se to ni zgodilo. Zgodi se nato katastrofalna izguba in žrtev mlade punce. Seveda se potem nezaupanje med državljankami in državljani poglobi. Govorimo spet o enem primeru, ki ga lahko razširimo na vse pore reševanja te epidemije. Zato je seveda potrebno obvladovati epidemijo, da bi se vsaj en korak naprej v zdravstvu naredil, ampak dejstvo je, da na ta način, kakor sedanja vlada to rešuje, žal ne bomo prišli do rezultatov. Ker se vidi, ker po 20 mesecih nismo naredili pravega koraka naprej, kvečjemu nazaj, kvečjemu nam zdravstveni sistem pred očmi razpada in to je absolutno nedopustno. Zato je potrebno opraviti širšo razpravo v Državnem zboru in priti do neke prave zdravstvene reforme, ki bo nudila našim državljankam in državljanom v resnici neko javno in kakovostno zdravstvo, tisto, kar bi moralo biti neodjemljiva pravica nas vseh. V skladu s poslovnikom podajam postopkovni predlog za razpravo o odgovoru. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 20. oktobra 2021, v okviru glasovanj. Jožef Lenart bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav vsem gostom z ministrstev, spoštovani minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano gospod Podgoršek! Moje vprašanje je v zvezi z razvojem in raziskavo semen, pa tudi o usodi in upravljanju Selekcijsko-poskusnega centra Ptuj, ki deluje pod okriljem Semenarne Ljubljana. Slovenska semena odlikujejo kakovost, prehranska vrednost in genska prilagojenost na slovensko prst in podnebje. Kadar je pod vprašajem tako imenovano narodno bogastvo, kot so avtohtone vrste, slovenska semena, kot je torej ohranitev avtohtonih slovenskih semen, je potrebno biti še posebej previden in delati z njimi kot dober gospodar, naša semena pa morajo seveda ostati v naših rokah. Gre za obrat Semenarne, v katerem se ukvarjajo z ohranjanjem rastlinskih genskih virov in semenarjenjem lokalnih sort kmetijskih rastlin, ki so za prehransko varnost naše države izrednega pomena, pa tudi s tako imenovanim žlahtnjenjem. Selekcijsko-poskusni center Ptuj je za državo strateško pomemben, a prenos s Semenarne Ljubljana na državo oziroma na tretjo osebo poteka predolgo. Te naše avtohtone vrste zelenjave, stročnic, žitaric, drugih so poleg drugih dobrin pomembne za preživetje Slovencev. Tako da z vseh strani Slovenci in še posebej slovenski kmetje in zelenjadarji izražajo zaskrbljenost, kaj bo s Selekcijsko-poskusnim centrom Semenarne – to je lepo vidno tudi iz številnih člankov, iz medijev, tudi z družbenih omrežij – kdo bo postal novi upravljavec SPC Ptuj. Znano je tudi to, da imamo v neposredni bližini SPC Ptuj dober know-how in vso potrebno strokovno, kadrovsko strukturo s strani Kmetijsko gozdarskega zavoda Ptuj, ki bi ga z veseljem prevzel v upravljanje. To bi bila po mojem odlična priložnost za razvoj in rast SPC ter s tem za podravsko in slovensko kmetijstvo. Zanima me torej: Kje smo trenutno pri reševanju problema usode in upravljanja Selekcijsko-poskusnega centra Ptuj? Predvsem bi morali prevladati zdrav kmečki razum, lokalni interes in regijska povezava, da bi se selekcijski center tudi vnaprej dobro razvijal, delal v korist kmetijstva in kmetovalcev. Zraven tega pa bi, če štejemo bližino upravljavca, z vso potrebno tehnologijo lahko tak center deloval z izrazito manjšimi stroški, kot če bi ga upravljali z drugega konca Slovenije.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovani poslanci in poslanke! Nedvomno je semenarstvo ena od strateških nalog vsake države, tudi Republike Slovenije. V Sloveniji imamo na voljo obsežno zbirko rastlinskih genskih virov. V nobenem primeru, si upam zatrditi, da ni ogrožen obstoj slovenskih avtohtonih rastlinskih vrst, starih rastlinskih vrst in tako naprej. Torej ni ogrožen genetski material, kajti imamo gensko banko, ki skrbi za obnavljanje in skrbi za te genske vire. Rastlinske genske vire ohranjamo v okviru javne službe, tako imenovane rastlinske genske banke. Javno službo imamo za tri glavna področja – poljedelstvo, hmeljarstvo in vrtnarstvo. S samim žlahtnjenjem se v Republiki Sloveniji ukvarjajo tako posamezniki kot tudi zasebna podjetja oziroma raziskovalne inštitucije – Kmetijski inštitut, Biotehniška fakulteta, Fakulteta za kmetijstvo in biosistemske vede v Mariboru, Inštitut za hmeljarstvo in pivovarstvo in tudi nekateri drugi. S tega zornega kota sem prepričan, da je znanja o žlahtnjenju v Sloveniji na razpolago precej. V ta namen za javne službe v rastlinski pridelavi, posebej s poudarkom na semenarstvu, namenjamo letno okoli 600 tisoč evrov za selekcijo, žlahtnjenje novih sort, za uvajanje novih sort, introdukcijo sort, nove tehnologije in deloma tudi koordinacijo. S tega zornega kota te javne službe potekajo v Republiki Sloveniji že desetletja in na nek način mislim, da tudi upravičujejo svoj namen iz tega naslova javnih služb, ki se pa še posebej podpirajo od leta 2014 naprej, nastajajo nove sorte v Sloveniji, požlahtnjene nove sorte in tudi hibridi, recimo pri zelju, torej nastaja nov genetski material, primeren za slovenske pridelovalne razmere. Če se dotaknemo bolj konkretno SPC Ptuj. Tudi sam sem z veliko zaskrbljenostjo spremljal v preteklosti dogajanja okrog Semenarne Ljubljana. Danes nas verjetno tisti, ki so prodali Semenarno Ljubljana drugim, opozarjajo, da smo s tem prodali tudi SPC Ptuj, torej Selekcijsko-poskusni center kot del Semenarne Ljubljana. Semenarna Ljubljana je bila v rokah slovenskih kmetov, slovenskih zadružnikov in so jo prodali prek Deželne banke, to je nesporno dejstvo. Zato sem bil tudi sam izjemno zaskrbljen ob tem dogajanju, ki se je tukaj odvijalo. Ampak vendarle, ker vemo, da je Selekcijsko-poskusni center pomemben tako z vidika znanja, opreme, asortimenta kot žlahtnjenja, že kar nekaj časa izvajamo številne napore za to, da ga vendarle prenesemo v državno upravljanje, last, zato da bomo lahko s tem tudi upravljali. V tem trenutku se pripravljajo pravne podlage, zato da bo lahko Selekcijsko-poskusni center skladno s sklepom Vlade prešel na SDH, potem pa verjetno na enega od upravljavcev. Imamo več možnih upravljavcev, pa vendarle, če ga želimo prenesti v upravljanje, tudi v last, ga lahko po zdajšnjem tudi mojem poznavanju zakonodaje prenesemo v last samo na inštitucijo, ki je v državni lasti. Tukaj vemo, da Kmetijsko gozdarski zavod Ptuj ni v državni lasti, ustanovitelj Kmetijsko gozdarskega zavoda Ptuj je Kmetijsko gozdarska zbornica Slovenije kot nevladna organizacija, enako kot tudi ustanovitelj vseh ostalih kmetijsko-gozdarskih zavodov po vsej Sloveniji. Ta pravna podlaga je nenaklonjena temu načinu prenosa, pa vendarle govorimo o trenutni pravni podlagi, zato zaenkrat še ne bi zaključeval, na kakšen način se bo rešila končna podoba Selekcijsko-poskusnega centra. Zame in za Vlado je pomembno, da se čim prej prenese na SDH. Računamo, da bomo do 20. decembra, ko je zadnji rok pri podaljšanju dogovorjenega časa tudi s Semenarno Ljubljana, vendarle realizirali.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Kratek bom. Reči moram, da se oba z ministrom zavedava naše samooskrbe. Verjamem, da minister mora in poskuša delovati nevtralno. Vsekakor se mora tukaj zagotoviti pravna podlaga. Če je ni, potem je ni. Ampak še enkrat. Če bi sedaj recimo v Selekcijsko-poskusnem centru Ptuj, kjer je okoli 5 tisoč 400 najkakovostnejših semen, od tega veliko avtohtonih vrst in tako naprej, dejansko imeli upravljavca, ne vem, bom rekel na pamet, z drugega konca Slovenije ali iz bližine, če smo sami lastniki teh semen, pomeni, da dejansko tudi zagotavljamo samooskrbo in imamo možnosti za pridelovanje lastne hrane. Tole je ena in ena. Potem druga zadeva. Če imamo samo raziskovalni in razvojni center kot SPC, ali imamo tudi neposredno povezavo z deležniki, torej s kmeti in zelenjadarji, poljedelci, pridelovalci slovenske hrane? Mislim, da bi bil nek plus, če bi bil tudi upravljavec z istega konca, seveda bi tudi tako lahko racionalizirali stroške delovanja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Poskušal bom zelo na kratko odgovoriti, podati tudi naš pogled. Nedvomno drži, da zgolj javna služba v delu Selekcijsko-poskusnega centra Ptuj za žlahtnjenje in tako naprej verjetno ne bi pokrila vseh stroškov tega dela. Zato sem prepričan, da bo, kdorkoli bo končni upravljavec Selekcijsko-poskusnega centra Ptuj, moral izvajati tudi drugo tržno dejavnost, torej prodajati semena. Z zornega kota ministra še enkrat, za kogarkoli, ki bo upravljal s tem, bo pogoj tudi to, da obvladuje, zna, pozna, izvaja tudi nalogo genske banke slovenskih avtohtonih sort, ki jih mimogrede ni nekaj tisoč, ampak jih je nekaj deset kot avtohtonih, ostale so tržne sorte. Ampak vendarle te tržne sorte na koncu pomenijo tudi tržni del SPC na Ptuju in zato jih je potrebno vključiti v sam poslovni načrt. Sam sem imel priložnost videti nekaj različnih poslovnih načrtov, ki so zainteresirani za ta del, in praktično vsi v tem delu vključujejo tudi to tržno dejavnost. Tako da tam bo na Selekcijsko-poskusnem centru zagotovo prišlo do kombinacije izvajanja javne službe za tisti del, ki ga želimo kot Republika Slovenija izvajati prek javne službe, zavarovati, in tržne dejavnosti, ki jo bo pa ponudnik izvajal zaradi samega stabilnega finančnega položaja.
Hvala lepa. Gremo naprej. Marko Bandelli bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku. Gospoda poslanca ni. Naslednji je na vrsti Nik Prebil, ki bo postavil vprašanje ministru za notranje zadeve Alešu Hojsu. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Oba ministra, kolegice in kolegi! Minister, danes imam pravzaprav zelo konkretno vprašanje in vas tudi prosim za zelo jasen odgovor. Praktično od nastopa vaše funkcije na vas letijo očitki o politizaciji policije, osebnem vplivanju na odločitve in na ideološko-politično usmerjanje. To ne nazadnje poudarjajo sindikati, strokovnjaki s policijskega področja, javnost in tudi mi v opoziciji. Jaz sicer menim, da upravičeno, saj javno zaupanje v policijo še nikoli ni bilo na tako nizki ravni, kot je sedaj. Tukaj imam graf, to so podatki s strani policije. V času vašega mandata, torej ko vi vodite to institucijo, policiji povsem zaupa zgolj še 10 % državljank in državljanov v naši državi. Verjetno k temu doprinesejo tudi vaši včasih nepotrebni komentarji pa zmerjanje policistov z mevžami, ne nazadnje zmerjanje naroda, se opravičujem, s svinjami, vaš nepreklicni odstop in tudi nenormalno kadrovsko poseganje z zvestimi kadri SDS v vodstvo policije. Vsega ne bi našteval. Verjetno je pa tukaj v ospredju tudi dejstvo, da je med vsemi tremi, če rečem, večjimi protesti policija na trenutke delovala nekako zmedeno, protesti so uhajali izpod nadzora. Enkrat ste celo vi še podkurili zadevo s prisotnostjo na ulici. Vemo pa tudi, minister, da vi redno hodite na OKC med protesti. Predvsem me zanima: Kaj so na OKC z vami počeli državni sekretar Mahnič in oba vaša državna sekretarja? Vi sicer pravite, da ste zgolj opazovalec, da ste tam tiho in ne dajete navodil. Vsaj tako ste enkrat na odboru rekli, me pa res zanima, kaj je ta omenjeni zborček počel na OKC, glede na to, da takšna prisotnost med protestom, ko bi morala biti policija zbrana in strokovno usmerjana, najverjetneje ovira delo policije. Kot sem rekel, nekako se zdi, da policija enkrat ukrepa izredno ostro – 400 plinskih nabojev s solzivcem pa vodni top, danes slišimo, da je bila policija celo vnaprej okrepljena s sredstvi s strani Slovenske vojske, kar priča o nekih indicih – in spet drugič policija ukrepa mileje, brez solzivca in zadevo vsaj na videz obvladuje. Jaz bi rekel, da je to zaradi nekakšnega političnega vmešavanja v takšne situacije. Jasno vas sprašujem: Ali vi, minister, na OKC osebno podajate navodila, kako naj policija deluje, ali ta navodila poveste generalnemu direktorju policije in potem to orkestrira on, da ni tako očitno, da ste vi tisti, ki organizira delo policije na protestih? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani gospod poslanec, moram reči, da je že v tem vprašanju, ki ste ga postavili, kar cela vrsta neumnosti, zato bom šel od ene do druge. Najprej naj rečem, da jaz na OKC 5. 10. nisem bil, verjetno so vas napačno informirali. Imamo OKC, po državi je vzpostavljenih več OKC. Eden od njih je seveda tudi v Ljubljani, ta se imenuje v celotni izvedbi Operativno-komunikacijski center, je tamle na Prešernovi cesti in jaz 5. 10. na OKC nisem bil. To je prva neumnost, ki ste jo povedali. Druga neumnost, ki ste jo povedali, ali pa vprašanje, je, da ste rekli, da je ta četica prišla na OKC. Ta četica ni mogla priti na OKC, ker je del te četice, kot jo vi slabšalno ali pa pravzaprav ponižujoče imenujete – o direktorju policije, državnih sekretarjih, ministru, človeku, ki je v Kabinetu predsednika Vlade zadolžen za nacionalno varnost, vi govorite kot o četici. Sam sem bil ob 19.15 tega dne na CVZ, to je Centru za varovanje in zaščito. Če ste pozabili, je bil tistega dne v Republiki Sloveniji organiziran vrh Evropske unije z Zahodnim Balkanom. Torej že dolgo časa v tej državi ni bilo tako visokega obiska in ena od zelo pomembnih zadev, ki jih je seveda izvedla policija, in to uspešno izvedla policija, še enkrat gre policiji vse priznanje, je seveda varovanje tega vrha. Razumem, da je to vam morda nelagodno ali pa se ob uspešnem posredovanju policije počutite na nek način nelagodno, ker bi gotovo bil vaš triumf ali ne vem, kako naj temu rečem, še mnogo mnogo večji, če policija tega ne bi izvedla uspešno in bi lahko skupaj v spregi z MSM mediji, se pravi z mainstream mediji, poročali o tem, kako niti zavarovati tega vrha ne znamo. Kdo je od teh strokovnjakov, ki govorijo o tem, da se nekdo politično vpleta ali pa tako naprej, jaz tega ne vem. Od strokovnjakov ki so vam blizu, če se ne motim, so vam celo pomagali tudi pri pisanju vaših programov, gospod Miroslav Žaberl. Da bom čisto konkreten. To je gospod, ki je bil zaposlen na Policiji, vodil je direktorat za nadzor policije in on je avtor tega famoznega 9. člena, ki govori o tem, kaj in kako lahko policija v izjemnih dogodkih zavaruje oziroma kako lahko dodatno omeji gibanje. Ni on avtor tega člena, ta člen je bil že prej, ampak je pa avtor tistega dela, ki govori o tem, kdo nad tem opravi nadzor. On je avtor, ki je zapisal, da direktor policije na podlagi ugotovljenih dejstev ali pa sumov odredi neodvisno komisijo. Torej, on je to napisal v zakon, tam lahko preberete Miroslav Žaberl, njegovi komentarji, in ta isti človek potem pride na televizijo in govori, da taka komisija pravzaprav ni čisto objektivna. Mislim, da si bodo Slovenci lahko sami ustvarili mnenje, ali je to res strokovnjak ali pa je to politikant, ki je trenutno v penziji pa bi se rad postavil na eno ali pa drugo stran, seveda ne na drugo, ampak na eno stran, torej na stran aktualne opozicije. Tretja neumnost, ki ste jo povedali, ki ste jo tudi očitno prebrali iz mainstream medijev o tem popoldnevu, je ta, da smo dobili – kako ste že rekli? – pirotehnična ali ne vem kakšna sredstva s strani vojske. To je nova neumnost, ki ste jo zdaj povzeli. Priporočam, da vseh neumnosti, ki jih novinarji povedo, ne povzemate čisto tako pristransko ali pa brez neke presoje. Bi pa rekel takole. Mi smo se okrog teh protestov oziroma tega znašli v zadnjih 14 dnevih v taki kopici laži, da je to prav neverjetno. Poglejte si zadnjo Tarčo pa boste videli tam kolega iz stranke SD, ki je, mislim da, v prvih 15 minutah štirikrat ali petkrat povedal, da je policija prve ukaze o uporabi vodnega topa in plinskih sredstev dala ob 15.30, pazite, 15.30, in da smo tam bili že v OKC nekateri ali pa mnogi od te četice, ki ste jo vi imenovali. Kaj sem tam delal, bom pa glede na to, da se mi izteka čas, povedal, če me boste še kaj naprej vprašali v drugem delu odgovora.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Seveda. Minister, kot ste ugotovili sami, mi niste odgovorili na tisto, kar sem vas spraševal. Jaz vas nisem spraševal o nikakršnem gospodu Žaberlu ali kako se gospod piše, sem vas pa jasno spraševal, kaj na teh centrih počnete in ali podajate usmeritve policiji. Namreč, nekako se kažejo indici – kolikor mi je jasno tudi na preiskovalni komisiji in tudi KNOVS naj bi to ugotavljal danes na nadzoru na policiji – da ste vi kot minister, oba vaša državna sekretarja in državni sekretar v Kabinetu predsednika Vlade neposredno posegli v odločitve policije. Govorili ste o varovanju vrha na Brdu, kar tudi ni bilo moje vprašanje, pa vseeno pojdiva še sem. Kako je potem mogoče, da se je med protestniki znašla delegacija oziroma konvoj z varovano osebo oziroma vozilo s spremstvom? Ker tudi v Državni zbor prihajajo informacije, da je takrat državni sekretar v Kabinetu predsednika Vlade gospod Mahnič jasno zahteval, da mora policija ostreje in močno ukrepati proti množici, ki je obkolila to delegacijo. Tako da, minister, jaz ne poudarjam tukaj nekih informacij s strani mainstream medijev, želim pa, da na vprašanja jasno odgovorite in zadevo ali potrdite ali zanikate, potem pa se bomo pogovarjali naprej. In še prej, ker ste želeli nekako v svojem izvajanju pokazati, češ da smo vsi veseli in ploskamo, ko se kaj zgodi, vam bom tukaj povedal to, kar sem vam že povedal na odboru. Tako sam kot tudi v LMŠ jasno obsojamo in smo takoj obsodili vsakršno nasilje, ki se zgodi, mislim pa, da vam kot ministru ni treba poudarjati tega, da je protest ustavna pravica ljudi in ga seveda izražajo zaradi padca javnega mnenja in zaupanja v policijo, ki sem ga omenjal na začetku. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec, sem prav vesel, da ste dali to dopolnitev. To, kar vi mene zdaj sprašujete, je bilo eno od mojih vprašanj tam. Točno to. Kaj sem počel na CVZ? Eno od mojih vprašanj je bilo to, ob 9.15, kako se je lahko zgodilo, da je bila ena od delegacij s strani protestnikov obkoljena. Legitimno vprašanje. Povedali so mi, zakaj se je to zgodilo, povedali so, da so morali pač to delegacijo preusmeriti. K sreči ni bilo s tem v zvezi nobenih posledic in to je bilo eno od mojih vprašanj. Drugo od mojih vprašanj tam je bilo, kako je mogoče, da policija na CVZ za zelo pomembno informacijo, na enem od ekranov je bilo to videti, uporablja posnetke Vladimirja Voduška. Si predstavljate? Vodušek hodi po Ljubljani, slika, slika množico in to je ena od vstopnih informacij policije. Za mene precej nenavadno. Jaz sem rekel: »Poslušajte, a vi ne morete najti nekoga, ki bi to tudi snemal?« Morda – tega takrat nisem rekel – se da gor še znak od RTV, da jih ne bodo pretepali, tako kot je že pred meseci povedal Ličina, pa bi dobivali te slike s strani policije neposredno v operativno-komunikacijski center. Tretja stvar, ki sem jo tam povedal, je bilo seveda absolutno priznanje vsemu tistemu, kar so takrat na OKC naredili. Ura je bila 19.15, 19.30, torej je stvar šla k zaključku, razen nekaj izgrednikov, ki so po Ljubljani razbijali potem še, mislim da, do kakšne 21. ure, potrebno je bilo tem ljudem, ki so tam preživeli celo popoldne, operativno vodili te akcije, uspešno vodili te akcije, izraziti čestitke. Podobna vprašanja ali pa podobne pohvale sem imel decidirane. Mislim, da smo zdajle odgovorili tudi poslancu gospodu Nemcu, kdaj sem svoje obiske na centrih izvajal, torej po dnevih, z zasedbami, kdo vse je tam bil. Na vsako tako vprašanje lahko odgovorim kadarkoli. Lahko pa jasno povem, da nikoli nisem nobenih usmeritev policiji dajal. Razen tistih, razen tistih, ki jih dajem skladno z zakonom v obliki pisnih usmeritev. Te pa imajo svojo zaporedno številko, datum izdaje, tekočo številko in tako naprej. Vse te stvari so javne, jih lahko dobite kadarkoli, ni nikakršnega problema. Kar se pa tiče tega, kar ste rekli, da je komisija danes nekaj ugotovila, bom pa tudi jaz zelo vesel, če mi boste to lahko pokazali, ker jaz teh informacij, ki ste jih vi govorili, nimam. Jaz sem videl danes sporočilo komisije predsednika gospoda Matjaža Nemca, kjer so ugotovili zgolj to, da pozivajo Varuha človekovih pravic, da naredi neko preiskavo. Nič od tega, kar ste govorili, jaz nisem videl. Razen če imate vi kakšne druge podatke. Ampak v tistem, kar je bilo javno predstavljeno, pa teh informacij, ki ste jih vi povedali, ni.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Minister, tudi vam hvala za odgovore, čeprav vseeno ne v popolni celoti. Preden preidem k svojemu postopkovnemu predlogu, mi vseeno dovolite en res kratek komentar. Da bi prišla do celotnega bistva, bi verjetno govorila kar nekaj časa. Tudi vaša zadnja manipulacija, da sem povedal nekaj, kar je ugotovil KNOVS, ne drži. Jasno sem povedal, da naj bi KNOVS nekaj ugotovil, kaj je KNOVS tam ugotovil, seveda ne vem, ker mora načeloma te nadzore KNOVS opravljati v tajnosti, in upam, da tudi jih. Je pa predsednik KNOVS vsaj na Twitterju podal informacijo, tisto, kar on po svojih pristojnostih seveda lahko, da so bile kršitve ugotovljene in da jih bodo preusmerili k Varuhu človekovih pravic. To je tisto, kar je dejstvo. Minister, jasno ste odgovorili, da nikoli niste dajali usmeritev na teh centrih. Hvala za vaš odgovor. Upam, da je resničen, verjetno se bo to ugotavljalo tudi v okviru preiskovalne komisije. Bi pa morda samo še eno stvar. Različne informacije se pojavljajo, enkrat, da ste bili tam, ko je bilo protestov konec, drugič, da ste bili na teh centrih ali da so bili vaši državni sekretarji med samimi protesti. To je kontradiktorno s tem, kar ste govorili. Če bi, če ne vi, državni sekretar ali pa morda nek drug državni sekretar, torej tisti, ki je pristojen v Kabinetu predsednika Vlade, vplival kakorkoli na odločitve oziroma dajal usmeritve policiji, gre za nekako politično vodeno intervencijo, kar priča o kršitvi ustrezne zakonodaje, ki jo imamo danes, in gre za prekoračitev pooblastil po zakonu. Želim si, da Državni zbor ne samo v okviru vprašanja, kako policija deluje pod trenutnim vodstvom, ampak tudi vprašanja, ko govorimo o izrazitem in pomembnem padcu zaupanja javnosti v institucijo, kot je slovenska Policija, opravi javno razpravo, morda tudi z določenimi usmeritvami oziroma priporočili, kako naj politika v bodoče deluje v skladu s slovensko Policijo. Upam, da bo to zaupanje morda nekoč prišlo vsaj na tisto raven, ki je bila, preden ste, spoštovani minister, vi zasedli to mesto. Zato naprošam, da v skladu s poslovnikom Državni zbor o tem opravi razpravo. Hvala.
Hvala lepa. Državni zbor bo o vašem predlogu odločil v sredo v okviru glasovanj. Zdaj pa nadaljujemo. Gospod Samo Bevk bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku ter ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Ministra, ki sta pristojna za lovstvo in varstvo narave, sprašujem v zvezi s strategijo upravljanja z rjavim medvedom ter škodo, ki so jo povzročili štirje medvedi z uničenjem dveh čebelnjakov v obrobnih ulicah mesta Idrija ter pred tem tudi v krajevni skupnosti Kanomlja. V zadnjih letih so bili s strani Upravnega sodišča ustavljeni vsi strokovno odrejeni odstreli rjavega medveda. Vse od pomladi letos se v Idriji pojavljajo medvedi, nihče pa do sedaj še ni pojasnil, kako bi jih lahko iz mesta umaknili. Število rjavih medvedov se je v zadnjih nekaj letih v Sloveniji povzpelo na več kot tisoč. V območje rjavega medveda je na podlagi zastarele, več kot 20 let stare strategije upravljanja uvrščeno celotno mesto Idrija oziroma celotni levi breg reke Idrijce. Gre za zastarelo strategijo, ki bi jo morali že zdavnaj novelirati. Lovske družine imajo zaklenjene roke, tolminski zavod za gozdove pa nima več nobenih pristojnosti pri predlaganju ukrepov za gospodarjenje z divjimi zvermi, ukrepov, ki bi se morali začeti izvajati s 1. oktobrom, pa ni. Lovske družine od pristojnih organov in agencij na svoje predloge ne dobijo odgovorov. Upravno sodišče je namreč ustavilo vse odredbe za odstrel rjavega medveda s strani naravovarstvenih organizacij, čeprav je cilj obstoječe strategije, da bi v Sloveniji lahko upravljali s populacijo do 800 medvedov. Zato oba pristojna ministra sprašujem: Kdaj bo pripravljena nova strategija upravljanja z rjavim medvedom, ki bo nadomestila več kot 20 let staro, zastarelo strategijo? Kdaj bo z območja varovanja rjavega medveda izvzeto mesto Idrija? Kaj bosta ministra storila, da se zavaruje območje mesta Idrija in da bosta s tem preprečila nadaljnjo škodo na premoženju prebivalcev mesta in storila nekaj za njihovo varnost, saj je od središča mesta do ogroženih obrobnih ulic slabe pol ure hoda? Ministroma se že vnaprej zahvaljujem za njuna odgovora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kdo želi besedo prvi? Gospod Vizjak, izvolite.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za vaše vprašanje. Na prvo vprašanje je odgovor zelo enostaven. Strategija je že pripravljena. Predlog strategije upravljanja rjavega medveda v Sloveniji za obdobje 2021–2030 je v medresorskem usklajevanju. Skratka, tekst je že pripravljen in je v usklajevanju za sprejetje na Vladi in jaz prognoziram, da bo to v nekaj tednih tudi sprejeto. Hkrati je v tej proceduri tudi akcijski načrt za upravljanje rjavega medveda za petletno obdobje, 2021–2025. Verjamem, da bo tudi ta akt kmalu sprejet. Rjavi medved je zavarovana živalska vrsta na celotnem območju Republike Slovenije in urbana območja niso izvzeta. Takšno razumevanje je potrdila tudi sodba Evropskega sodišča v podobni zadevi. Kaj lahko naredimo? Prvič. V okviru letošnjega formalnega Sveta za okolje v Luksemburgu sem predlagal dvema hrvaškima ministroma, da zaradi ugodnega stanja v Sloveniji in na Hrvaškem izvzamemo rjavega medveda iz tako imenovane zavarovane vrste in bi upravljali z medvedom podobno kot z ostalimi živalskimi vrstami, ki niso zaščitene po habitatni direktivi. To je možno narediti takrat, kadar je vrsta v ugodnem stanju, in medved se je v zadnjem obdobju, to potrjujejo vse statistike, prelevil v vrsto v ugodnem stanju. Vendar ta procedura pred evropskimi organi še ne more steči, gre torej za odločitev evropskih institucij in mi bomo naredili vse, da bo to tako. Kaj lahko naredimo zdaj v primeru nastanka resne škode ali ogrožanja zdravja? Možen je odvzem takega medveda, za kar se predhodno izda dovoljenje. V primeru nastanka neke ogroženosti se to stori s klicem na številki 112 in 113 in MOP takrat izda ustno odločbo za odstrel rjavega medveda. Zdaj pa še statistika. Na območju mesta Idrija v mesecih september in oktober, to je do 14. 10. 2021, na MOP nismo prejeli nobenega klica na številko 112 in 113 v zvezi z ogrožanjem življenja in zdravja. Smo pa v času od 1. 9. do 14. 10. prejeli dva zahtevka za povračilo škode, ki jo je povzročil rjavi medved, in sicer v obeh primerih gre za čebelnjak. V takih primerih se škoda tudi povrne.
Hvala lepa. Dr. Podgoršek, izvolite.
Glede na to, da je minister, pristojen za to področje, praktično odgovoril na vsa ključna vprašanja, bi dodal samo eno misel. Naše ministrstvo v okviru ukrepov Programa razvoja podeželja za pomoč pri varovanju pašnih živali pred velikimi zvermi izvaja tudi številne druge aktivnosti, od ureditev ograj do zapiranja črede kot ukrep KOPOP, kmetijsko-okolijski ukrep, do uporabe pastirskih psov. Pri tem govorimo samo o varovanju tako imenovanih rejnih pašnih živali, ne pa o varovanju ljudi. Te aktivnosti ne rešujejo problematike sobivanja človeka z velikimi zvermi. Naj pa dodam še misel, da se tudi sam kot minister v času predsedovanja s številnimi ostalimi ministri pogovarjam in iščemo rešitve in se rešitve tudi z našega zornega kota nakazujejo v isti smeri, kot je že minister omenjal. Tudi midva z ministrom praktično ob vseh priložnostih naslavljava to isto vprašanje na vseh teh mednarodnih parketih. Lahko smo zmerni optimisti, da bomo tudi v tem delu lahko to spremembo, ki jo je minister Vizjak že omenil, izvedli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Bevk, imate zahtevo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa za oba odgovora. V veljavni, zastareli strategiji piše, da v Sloveniji živi od 450 do 500 medvedov, dejansko pa strokovnjaki pravijo, da jih je že več kot tisoč. Danes dopoldne mi je kolega Predrag Baković pokazal videoposnetek medveda, ki se sprehaja sredi blokovskega naselja v Kočevju. V članku novinarke Primorskih novic Saše Dragoš pa lahko preberemo, bom kar citiral: »Ljudje v Idriji in širši okolici so pripovedovali, da srečujejo medvedko z mladičema. Kamere, ki so jih namestili domačini ob razdejan čebelnjak v Skirci oziroma v Ulici zmage v Idriji, pa so posnele medvedko in tri od spomladi precej zrasle medvede. Medvedje, ki so se vrnili ob razdejani čebelnjak, se niso zmenili ne za hrup, ki so ga namensko povzročali stanovalci bližnje hiše, ne za lajež sicer skrbno priklenjenega psa. To je ljudi dodatno šokiralo. Eno od strokovnih priporočil ob sprehajanju po poteh na območju rjavih medvedov v izogib trku z njimi je namreč glasno pogovarjanje ali kakršnokoli drugo povzročanje hrupa.« Pa še nekaj mogoče za gospoda ministra Podgorška. Z zavoda za gozdove, ki je pristojen za to področje, tolminskega namreč, je strokovnjak povedal, takole, navajam: »Vedno sem bil za strpno, a smiselno gospodarjenje z medvedi. Vse manj me upoštevajo,« pravi, »ukrepov in odstrela, niti rednega, ki bi se moral začeti s 1. oktobrom, pa ni. Vse niti se stekajo v državno gospodarjenje z medvedi,« je dejal uslužbenec zavoda. Zato me zanima še, kaj boste storili v tem primeru in kaj pomeni zmerni optimizem za rešitev na evropskem nivoju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo za odgovor je želel minister Vizjak. Izvolite.
Spoštovani poslanec, jaz si delim z vami skrb, pa tudi s prebivalci različnih krajev, še posebej na Kočevskem, glede pojavljanja medveda tudi v urbanih naseljih. Zato, še enkrat, smo začeli tudi na Ministrstvu za okolje in prostor v mojem mandatu s tako imenovanimi ustnimi odločbami, in če pride do ogrožanja, je odstrel takoj. Ne govorimo zdaj o skupinskem odstrelu. In seveda smo s tem presekali neko prakso, ko se je predhodno začela izdajati odločba in so nevladne organizacije na to atakirale in rezultat je bil takšen, da se je lahko škoda ali pa ta medved pojavljal in nihče ni ukrepal. Torej, na področju hipnega odreagiranja na neke pojave, kjer se ogroža zdravje in premoženje ljudi, imamo odgovor. Res je, da smo poskušali v preteklosti tudi s skupinskimi odločbami odstrela, kar pa je Upravno sodišče razveljavilo. Rešitev je torej samo ta, ki sem jo že omenil – da prek somislečih držav v Evropi, kjer je stanje medveda ugodno, to se pravi, kjer se je vrsta v zadnjem obdobju okrepila in številčno že presega mejne, še sprejemljive okvire, preide ta vrsta iz enega aneksa v drug aneks, kar pomeni, da se vrsta regulira tako, kot se regulira za ostale vrste divjadi, ne vem, srnjad, divje prašiče in podobno. Skratka, da ni več zaščitena vrsta po uredbi, zaradi česar poseg v njo praktično ni mogoč na podlagi nekega gojitvenega načrta. To je edina rešitev in to pobudo smo že začeli. Pričakujemo seveda več somišljenikov med državami članicami. In potem je stvar spremembe habitata in direktive oziroma te priloge in rešitev potem bistveno bistveno bližje. To je mišljeno pod tem zmernim optimizmom.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate še besedo.
Hvala lepa. Seveda bo upravljanje z zavarovanimi vrstami možno takrat, ko bo to dovoljeno. In v tem trenutku imamo to težavo in samo povem iz izkušenj iz leta 2019, ko smo takrat na našem ministrstvu v nekaj dneh, čez vikend napisali tisti tako imenovani interventni zakon za uravnavanje populacije medvedov in volkov v tistem letu, ker so delali izjemno škodo tudi na kmetijskih objektih, živalih in na kmetijah. Moram reči, da takrat nismo z odvzemom posegli v populacijo, ampak delamo v prirast. In potem je bilo tudi zadnje leto, ko smo lahko v večjem obsegu upravljali z medvedom. V tem trenutku imamo, kot je že minister omenjal, velike težave s tem generalnim upravljanjem, ker je treba spremeniti statusni del samega medveda. In zato tudi Zavod za gozdove v tem trenutku, kljub morda drugače mislečim, nima praktično nobenega mehanizma za poseganje v populacije medveda.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Na vrsti je gospod Jože Lenart. Postavil bo vprašanje ministru za zdravje gospodu Janezu Poklukarju. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister, dejansko gre za nadaljevanje mojih temeljnih vprašanj za področje zdravstva, seveda danes na osnovi nekih novih dejstev. V desetletnem obdobju ste z zakonom zagotovili 2 milijardi investicij v zdravstvo, seveda niste pa zagotovili realnega vira, vsaj po našem mnenju. Sprašujem: Ali bodo samo investicije rešile problematiko v zdravstvu? Na katere stavite oziroma v kakšni meri? V kakšni meri po vašem predvidevanju vpliva nagrajevanje na odhod zdravnikov in medicinskega osebja v tujino in pa v druge dejavnosti? Kam postavljate problem slabe organizacije v zdravstvu, ki se seveda trenutno kaže in povzroča nezadovoljstvo zaposlenih in posledično s tem tudi odhajanja v tujino in v druge dejavnosti? Z investicijami razvito, modernizirano zdravstvo vsekakor posredno vpliva na kakovost zdravljenja. Kolikšen pa je ta vpliv na samo produktivnost storitev in s tem skrajševanje čakalnih vrst, je pa seveda drugo vprašanje. Zato, spoštovani minister, je pomembno, da sta 2 milijardi evrov v desetletju racionalno uporabljeni. Ali je pri vas jasna strategija ali so samo želje? Nekako dvomim v to. Zakaj? Če smo dan pred sprejetjem zakona o investicijah v zdravstvo sredstva za primarno raven s 50 milijonov povečali kar za štirikrat na 200 milijonov, in to na naš predlog oziroma naš amandma oziroma amandma opozicijskih strank, me zato malo skrbi. V gospodarstvu seveda velja ekonomsko pravilo, preden načrtuješ velike investicije, ki se seveda morajo povrniti, drugače te jutri ni več na trgu, moraš najprej pripraviti celovit poslovni načrt z vsemi možnimi znotraj izkoriščenimi resursi, ki so na voljo; in to za obdobje celotnega vračanja investicijskih tujih virov. Vsekakor pa je pri tem pomembno, da morajo biti ta porabljena sredstva vezana na rast BDP in seveda realne vire proračuna Republike Slovenije. Spoštovani minister, 2 milijardi investicij brez preveritve organizacije zdravstva in seveda notranjih rezerv, brez končno postavljene mreže po standardih in normativih, ki je temelj spremljanja produktivnosti in izkoriščenosti opreme. Brez postavitve učinkovitega informacijskega sistema, vezanega na hrbtenico centralnega registra podatkov o pacientih v okviru eZdravja, kjer že deluje eNapotnica. Zelo daleč pa smo od povezave na stotine parcialnih informacijskih sistemov, ki ne omogočajo celovite preglednosti in seveda povzročajo neracionalno trošenje javnega denarja za izvajalce informacijske podpore, kot smo ji bili priča v zadnjih mesecih tudi na Onkološkem inštitutu. Nikakor ne boste rešili slovenskega zdravstva, če bomo stavili samo na investicije. Tako bomo državljanke in državljane le zadolžili, ciljev pa ne bomo dosegli. Zato prosim za vaše odgovore: Kaj boste na tem področju naredili [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani gospod Jože Lenart! Najlepša hvala za to pomembno vprašanje in za nadaljevanje diskusije oziroma niza vprašanj, ki ste jih zastavili že prejšnji mesec. Dejstvo je, da če hočemo imeti vzdržno zdravstvo leta 2031, potrebujemo zadostno število ustrezno usposobljenega kadra, ustrezno organizacijo ter ustrezno in zadostno infrastrukturo. Zakon, ki ste ga omenjali, je samo eden od sistemskih ukrepov, ki vodi k vzdržnemu zdravstvenemu sistemu leta 2031. Kakšno je stanje infrastrukture in aparatur? Verjemite mi, da vam lahko povem iz prve roke, saj leta delujem po teh bolnišnicah. In tudi si želim, da pridemo na nivo, kot si ga slovenski državljani in državljanke zaslužijo. Je pa res, da do sedaj država ni praviloma toliko vlagala v infrastrukturo primarnega nivoja. In prav je – in tukaj moja zahvala poslankam in poslancem –, da se je naredil napor in dodatno šlo v razmislek in skupno pripravo in sprejetje zakona, za katerega verjamem, da daje pomembno dodatne temelje in podlago za uspešno delovanje primarnega nivoja tudi leta 2031, saj imamo na primarnem nivoju ravno toliko izzivov kot kje drugje v našem zdravstvu. Kar se tiče nagrajevanja kot razlage za odhod iz slovenskega zdravstva, kot sem že večkrat tudi povedal, na podlagi anket, ki jih delamo pri zdravstvenem in tudi nezdravstvenem kadru, ki odhaja iz slovenskega zdravstva, je plačilo seveda na tretjem mestu. Na prvem mestu so kot razlog za odhod primerni delovni pogoji, kot drugo organizacija in organizacijska klima znotraj zdravstvenega zavoda. Tukaj nas čaka še pomembno in težko delo, se strinjam s povedanim. In ko smo že pri plačah, mislim, da imamo ta trenutek s predstavniki sindikatov na področju zdravstvene nege izredno visok nivo kulturnega dialoga v iskanju konsenza, da za zaposlene v zdravstveni negi najdemo najboljšo rešitev v tem trenutku. Seveda pa bo treba v nadaljevanju širše sistemsko urediti tudi to poglavje. Kar se tiče standardov in normativov, seveda lahko obžalujem, da jih danes še nimamo na nacionalnem nivoju sprejetih kot takih. Nenazadnje je nedavno Računsko sodišče povedalo, kako se pravilno pride do standardov in normativov. In z vsemi standardi in normativi, ki jih imamo ta trenutek na mizi, gremo po tej poti. Praviloma 26. oktobra bo Zdravstveni svet kot zadnja instanca pred ministrom oziroma najvišji posvetovalni strokovni organ ministra obravnaval standarde in normative farmacevtov. In vesel sem, da smo prišli s prvimi do tja, in verjamem, da bodo po tej poti nadaljevali tudi vsi ostali. Kar se tiče centralizirane informacijske podpore, res je, da tukaj rabimo velik napor, da vse te prej omenjene stotine manjših informacijskih aplikacij na terenu povežemo v en sistem, kjer bo odločevalec lahko v realnem času prišel do realnih podatkov in se na podlagi tega odločil. Danes številne podatke, z izjemo podatkov, ki jih potrebujemo o epidemiji, ki so se razvili med epidemijo, dobivamo z zamikom, z zamikom. In je pravočasno odločanje zaradi tega še toliko težje. Toliko zaenkrat. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Dopolnitev vprašanja ima gospod Jože Lenart. Izvolite.
Hvala za prvi del odgovorov. Mislim, da je to tudi dobro za javnost, kar ste povedali. Bi pa želel še dodatno, da mi obrazložite. Da je z organizacijo v zdravstvu nekaj zelo hudo narobe, mi kažejo tudi naslednja dejstva. Utemeljujem to na podlagi več poročil in popravljalnih ukrepov Računskega sodišča v zadnjih 15 letih. V letu 2015 je bila opravljena revizija UKC za obdobje 2007–2014. Ugotovitve so bile zaskrbljujoče in dani so bili popravljalni ukrepi, v začetku leta 2018 pa je porevizija za to poročilo nato pogojno dala pozitivno poročilo. O tem sva sicer že govorila. Ampak na podlagi mojega poslanskega vprašanja decembra 2020 s tega področja sem dobil s strani predsednika Vlade Janeza Janše, ki je bil takrat v funkciji ministra za zdravje, zaskrbljujoč odgovor, in sicer ko revizorji Računskega sodišča zaprejo vrata, so se popravljalni ukrepi, številne evidence prenehale voditi. In še bolj zaskrbljujoče, predsednik Vlade ugotavlja, da posamezni zdravstveni zavodi evidenc sploh nimajo interesa voditi. To piše v tem odgovoru, je jasno. Kam bomo prišli, spoštovani minister, da dovolimo, da se nam to dogaja? Kaj se dogaja na ministrstvu, da takole pometejo pod preprogo? Ali kot minister tudi nimate vpliva na javne zavode, da vam ne sledijo? Tukaj imam seveda še dva svežnja poročila Računskega sodišča, in sicer glede prihajanja odstopa zdravnikov na trg, je tudi zaskrbljujoče, in seveda ureditev javne službe in razmejevanje na ostale dejavnosti javnih zavodov. Prav tako smo v mesecu avgustu in septembru v medijih lahko slišali tudi nekaj alarmantnih informacij o ugotovitvah informacijskega strokovnjaka na Onkološkem inštitutu, in tudi tu se je zadeva ustavila. Tudi vi imate svoj oddelek na tem področju, ljudi in tudi javni zavodi imajo strokovnjake notranje revizije. Zakaj se tu ne naredi več? Zakaj smo neučinkoviti? Zakaj tega ne znamo za državljanke in državljane premakniti, da bo večje zaupanje na tem področju; tudi v vas, spoštovani minister?
Hvala lepa. Minister Poklukar, izvolite. Imate besedo.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovani poslanke in poslanci, spoštovani gospod Jože Lenart! Res je, da si ves čas svojega delovanja v zdravstvu skladno z vzgojo, ki sem jo dobil od staršev, prizadevam delati transparentno in korektno ter v skladu s tem tudi ne samo izvajati javnih razpisov, temveč tudi voditi in postavljati organizacije v vseh teh zavodih, kjer sem bil. Številni dodatni napori so potrebni, tako kot ste povedali, da bomo poti, ki so bile že začete, nadaljevali. In ta trenutek je nadzor nad dragimi aparaturami nujen, ne samo nad njihovo prisotnostjo, ampak tudi nad njihovo uporabo. In skladno s tem seveda lahko načrtno pristopimo k učinkovitejši organizaciji ne samo zdravstva, ampak tudi odpravljanja čakalnih vrst. Brez učinkovite notranje revizije, tako kot ste povedali, tudi ni za pričakovati učinkovitejših oziroma boljših, posodobljenih procesov znotraj organizacij oziroma zavodov za boljše poslovanje. In sledenje kakovosti v zdravstvu je eden od ključnih momentov, ki ga je treba nadaljevati, zato da bomo prišli do organizacije, do upravljanja in do zaupanja na področju zdravstva, kot ste ga nakazali oziroma kot si ga Slovenci želijo oziroma ga pričakujejo od menedžerjev, od zaposlenih v zdravstvu. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Spoštovani minister, že sama današnja razprava na postavljeno vprašanje kaže na to, da je treba na tem področju pogledati globlje. Da moramo poleg investicij, ki so seveda potrebne, da ne bo nesporazuma, pred tem še temeljito preveriti, kaj lahko naredimo sami na obstoječem sistemu, da bomo bolj učinkoviti in s tem prihranili ter prihranke usmerili v ciljne namene, kjer so potrebni. Da končno postavimo zdravstveno mrežo po standardih in normativih in na tej podlagi seveda spremljamo realno produktivnost zdravstvenih timov po vseh zdravstvenih zavodih in seveda področjih dela. Da bomo lahko spremljali izkoriščenost opreme, ali preobremenjenost, ali pa pomanjkanje opreme. Da razbremenimo zdravstvene delavce in na koncu koncev, da bomo z boljšo organizacijo lahko skrajšali čakalne vrste, da bodo ljudje prišli do zdravstvenih storitev, tako kot je treba. Prepričan sem, da bomo s takšnim pristopom tudi lažje planirali investicije v zdravstvu oziroma jih namenili v prava področja. Zato moramo imeti vsi poslanci interes, da s tem vprašanjem dosežemo širšo razpravo, skupaj s stroko seveda, na eni od prihodnjih sej. In mislim, da mora biti to naš skupni interes in tudi vaš, spoštovani minister.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Sedaj pa ima besedo gospod Boris Doblekar. Postavil bo vprašanje prav tako ministru za zdravje gospodu Janezu Poklukarju. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani gospod minister Poklukar! Treba je pač ugotoviti in tudi vsak dan gledamo, kakšno je trenutno stanje s covid bolniki, kako je pri nas v Sloveniji, za razliko od držav, kjer so stvari nekako že spravili v red, kjer so s precepljenostjo tudi dosegli, da ljudje več ne umirajo, da se ne polnijo intenzivne enote po bolnišnicah in da lahko – kar poslušamo tukaj od opozicije vsak dan – zdravstvo dela in diha tudi za ostale paciente, ne samo za covidne. Nekje imamo po 5 tisoč testov na dan, približno, hitrih, pa potem še ostalih, da se ugotovi, kdo je pozitiven. Potem imamo v bolnišnicah okoli 400, 450 ljudi, ki zasedajo mesta. Potem imamo okoli 120 oseb na intenzivni negi, okoli 120 se giblje ta številka, vsak dan nekaj umrlih – 3, 4, 5, 6. Ampak opozicija ali pa influencerji po Facebooku se s tem ne obremenjujejo, koliko ljudi na dan umre, koliko ljudi je intubiranih na intenzivnih negah in kako trpi medicinsko osebje. To jih ne zanima. Zanima jih pa mogoče en odmeven primer, ki se zgodi, in ga potem mediji napihujejo do onemoglosti in do nezavesti. Treba je tudi povedati, da se tukaj dogaja različna politizacija in zloraba bolezni covida-19 v različnih medijih, tudi v samih razpravah v Državnem zboru pa še kje. Mene zanima: Koliko je bilo doslej že covid pacientov v bolnišnicah? Koliko od njih jih je bilo na intenzivni negi? Kakšni so bili doslej stroški zdravljenja in na kakšen način se ti stroški pokrivajo, da se jasno, točno ve, kdo vse to plačuje? Ali gre to iz zdravstvene blagajne, ali gre to iz proračuna, ali plača kdo tudi kaj sam? In zanima me: Koliko je bilo doslej covidnih bolnikov intubiranih in v umetni komi? In kaj to pomeni za te bolnike, ki so v umetni komi in intubirani, torej prisilno priklopljeni na zrak, da lahko dihajo in da lahko ostanejo morda celo živi po tej težki, zapleteni bolezni? Vemo pa, da imajo tudi potem po intubaciji in po umetnem predihavanju, tudi ko pridejo k sebi, ko ponavadi shujšajo za 30, 40 kilogramov, težke težke probleme še dolgo dolgo kasneje. In vse to spet potem stane in stane in stane. Mi se pa še kar hecamo in nismo resni, smo neprecepljeni in vsak dan imamo več bolnikov. Hvala za odgovore, spoštovani minister.
Hvala lepa. Gospod minister, beseda je vaša. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Gospod Boris Doblekar, najlepša hvala za ta vprašanja. Ko govorimo o epidemiji, je seveda treba ponovno ključno izpostaviti. Epidemija ni problem zdravstva. Epidemija je družbeni problem. Zdravstvo je tisto, ki se sooča najintenzivneje s posledicami epidemije. Ko govorimo o obolelih, pogosto v teh poročilih manjkajo številke tistih, ki imajo tako imenovani long covid, ta je predvsem pri mlajših, in pa tudi bolniki, otroci, ki zbolevajo s sistemskim vnetnim odgovorom. Vsakodnevno seveda imamo te bolnike. Obravnavajo se v specialističnih ambulantah infekcijske klinike Univerzitetničinega kliničnega centra Ljubljana in Maribor. Po drugi strani pa imamo tudi vsakodnevno med 30 in 50 bolnikov na telemedicini, kjer jih strokovnjaki preko telemedicinske informacijske podpore spremljajo in vodijo v domačem okolju, kajti gre praviloma za rizične bolnike, ki pa ta trenutek niso toliko ogroženi, da bi potrebovali bolnišnično zdravljenje. Res je, v teh dneh je opravljenih nekje med 5 tisoč in 7 tisoč PCR-testov za potrjevanje okužbe s covidom-19, medtem ko je s hitrimi antigenskimi testi opravljenih 20 do 30 tisoč testov dnevno. Do sedaj smo imeli v Sloveniji s PCR-testiranjem potrjenih okoli 310 tisoč okužb s covidom-19. V 12 bolnišnicah je ta trenutek približno 400 hospitaliziranih bolnikov in 122 jih je v enoti intenzivne terapije. Od teh 122 v enoti intenzivne terapije jih je približno 70 % intubiranih, se pravi v umetni komi, in umetno predihavanih. Manjši procent – govorimo o številkah od 1 do 5 – pa jih je tudi na tako imenovanem ECMO, se pravi zunajtelesnem obtoku, s katerim ohranjamo te najtežje bolnike pri življenju, kot tudi predihavanje ni dovolj. Do 15. oktobra smo hospitalizirali 20 tisoč 183 pacientov zaradi covida-19 in 3 tisoč 222 jih je bilo hospitaliziranih v enotah intenzivne nege oziroma terapije, 16 tisoč 961 pa na covidnih oddelkih. Samo neposredno zdravljenje covidnih bolnikov je v letu 2020 znašalo 130,4 milijona evrov, v letošnjem letu pa 73,2 milijona evrov. To so direktni oziroma neposredni stroški samega zdravljenja. Potem pa, kot veste, imamo še ostale stroške, kot so stroški cepiv in pa cepljenja, ki presegajo 30 milijonov evrov, potem stroški PCR-testov so bili konec avgusta približno 30 milijonov evrov, hitrih antigenskih testov 49 milijonov evrov, stroški dodatkov več kot 300 milijonov evrov. Skupaj dosežemo blizu 650 milijonov evrov kumulativno vseh stroškov v zdravstvu, vezano na covid-19. Epidemija ne sme biti podlaga za razkol v družbi. Epidemija nas mora povezovati. In samo s skupnim pristopom bomo obvladali epidemijo, bomo obvladali številke, bomo razbremenili zdravstvo, ki bo lahko opravilo vse tisto, kar ga čaka še iz časa pred epidemijo. Hvala.
Hvala, gospod minister. Gospod Doblekar, imate zahtevo za dopolnitev. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani minister, za vse te odgovore. Nekateri odgovori, moram reči, ali pa kar vsi so zelo zaskrbljujoči, predvsem ko govorimo o teh številkah, ko govorimo, koliko stane zdravljenje, ko govorimo o tem, kakšne posledice pušča ta težka bolezen na ljudeh, in ko govorimo tudi o tem, ko vsak dan lahko poslušamo, kako trpi zdravstveno osebje. Najbolj seveda v tistih bolnišnicah, kjer imajo covidne oddelke, predvsem pa tudi vidimo, kako je v zdravstvenih domovih, kjer teh oddelkov ni, so pa oddelki za testiranje, za cepljenje; in seveda kup različnih omejitev, da lahko pacienti sploh pridejo do svojih storitev bodisi pri samem naročanju bodisi pri tem, da se oglasijo v ambulanti. Jaz verjamem, da se vi v zdravstvenih ustanovah, vključno z vami, minister, na vse kriplje trudite. To tudi lahko vsi vidimo, ampak to seveda mediji premalo poudarjajo, premalo o tem tukaj govorimo, da se trudite, da delate dneve in noči, da puščate zdravje, zato da lahko nekomu povrnete zdravje. Po drugi strani pa vidimo, da se pa politika, določeni mediji in vplivneži po Facebooku in po Instagramu delajo dobesedno norca iz vsega tega. In jaz bi vas še dodatno vprašal: Koliko mislite, da bo še stalo to zdravljenje? Če ne bomo postali resni kot družba in če ne bomo doumeli, da je potrebno cepljenje, da se je treba zaščititi, kakšne bodo še številke, če to kje predvidevate? Koliko nas bo to davkoplačevalce še stalo? In koliko bi stala ta cepiva, če bi bili že precepljeni, da bi cepili teh 10, 15, 20 % ljudi, kolikor bi jih bilo treba še cepiti? To razmerje me še zanima, da bi morda ljudem to kaj koristilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Ko govorimo o obvladovanju epidemije, naj še enkrat poudarim, da je cepljenje najpomembnejši javnozdravstveni ukrep, ki pomaga h končanju oziroma zajezitvi epidemije in preprečuje širjenje ter s tem tudi možnost eventualne nove variante virusa. Kajti vse, na čemer gradimo zdajšnje razmišljanje, seveda temelji na tem, da nove različice ne bo in da bodo cepiva in imunost, pridobljena s prebolevnostjo, učinkovita. Če se nam zgodi v vmesnem času pri tem virusu kaj novega, kakšna nova varianta, smo na začetku zgodbe. In tega si noben ne želi. In zato še enkrat moj poziv vsem prebivalkam in prebivalcem, da pristopijo k cepljenju. Po podatkih, ki sem jih dobil od direktorja Nacionalnega inštituta za javno zdravje gospoda Kreka, smo v Sloveniji polno cepljeni pri starejših od 18 let približno 63-odstotno, ko govorimo o primerjavi z drugimi državami, vsi izpostavljajo seveda precepljenost odrasle populacije, se pravi starejši od 18 let. In tukaj zaostajamo dobrih 10 odstotnih točk za povprečjem Evrope in zato je potreben dodaten napor. Hkrati s tem, ko to dosežemo, verjamem, da bomo lahko ukrepe sproščali, ne pa razmišljali o eventualni grožnji, ki jo v teh dneh prinaša nov zagon epidemije. In to epidemijo bomo obvladali samo ob izvajanju ukrepa CPT, se pravi cepljen, prebolel; T pa kot podlaga za to, da si kupimo čas, da se ustrezno v tem času precepimo in hkrati tudi da iz verige okužb čim hitreje umaknemo zbolele. Kar se tiče epidemije. Epidemija je, še enkrat, družben problem, zato poziv vsem – ne glede na politično opredeljenost, ne glede na barvo kože, ne glede na veroizpoved, tukaj smo na istem, virus ne izbira. In moja prošnja, da čim prej s cepljenjem zaključimo to agonijo. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Gospod Željko Cigler bo postavil vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite.
Predsedujoča, hvala za besedo. Gospa ministrica, kolegice in kolegi! Študijsko novo leto se je za študente iz tretjih držav začelo zelo z grenkim priokusom, namreč sprememba Zakona o tujcih je zaostrila pogoje za pridobivanje dovoljenj za začasno prebivanje. Nekoč je bilo dovolj za te tuje študente, da so imeli pisno zagotovilo od staršev o zagotovljenih sredstvih za preživljanje, danes morajo izkazovati vnaprej zagotovljena sredstva za preživljanje v vrednosti minimalnega dohodka v Sloveniji mesečno, kar letno znese okoli 5 tisoč evrov. Gospa ministrica, sprašujem: Koliko študentov iz tretjih držav se je v letošnjem študijskem letu prvič vpisalo na študijske programe v Sloveniji? In prosim za navedbo podatkov na ravni posameznih univerz za letošnje študijsko leto. Prav tako bi prosil za podatke o vpisu za obdobje preteklih pet let prav tako na ravni posameznih univerz. Vem, da mi tega ne boste verjetno mogli zdaj dati, lahko se pa pisno vaš odgovor dopolni. In kot drugo sprašujem: Koliko študentov iz tretjih držav, ki so izpolnjevali pogoje za napredovanje v višji letnik, vpisa zdaj po novem ni moglo več opraviti? Če zastavim vprašanje drugače: Kolikšen je osip študentov, ki so že pričeli študij v Sloveniji, so uspešno zaključili letnik in se niso zdaj mogli zaradi novih pogojev vpisati v višji letnik? Pri tem me zanima število vpisanih študentov iz tretjih držav v drugi, tretji in četrti letnik dodiplomskega študija oziroma v prvi in drugi letnik podiplomskega. Zanimajo me podatki po posameznih univerzah za letošnje študijsko leto in za preteklih pet let. Namreč tudi sam sem bil zraven, ko se je v Celju ustanavljala Fakulteta za logistiko, v kratkem bomo govorili še o ustanavljanju novih visokošolskih študijskih programov. In prav dejstvo je, da s temi programi smo želeli izobraževati tudi študente iz tujine, ker je izobraževanje na terciarnem nivoju v Sloveniji le priznana zadeva. In me prav zanima: Zakaj Slovenija zapira svoja vrata? Kaj želimo počistiti? Komu je to namen? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala, gospa podpredsednica. Spoštovani poslanec Cigler, hvala lepa za vprašanje! Naj najprej rečem, da si želim in da tudi iz informacij, ki jih imam, vem, da se je študijsko leto začelo uspešno, dobro, zelo pozitivno za veliko večino naših študentk in študentov, profesoric in profesorjev, prav tako tudi za tuje študente. V letošnjem študijskem letu v primerjavi z zadnjimi petimi leti, za kar sprašujete, vpisujemo največje število tujih študentov do sedaj na slovenskih univerzah, tako javnih kot tudi samostojnih visokošolskih zavodih. Pa še ni niti končan vpis, ker ta datum sedaj imamo, to, kar vam bom postregla zdaj s številkami na dan 17. oktobra, vpis pa še teče zaradi izrednih primerov, zdravniških razlogov, študentov s posebnimi potrebami, zaradi pritožb. Realen datum bo verjetno znan nekje po prvonovembrskih počitnicah. Prvič vpisanih študentov iz tretjih držav v študijskem letu 2021/2022 za vse tri stopnje študija ta trenutek je 2 tisoč 327. Od tega jih je največ na Univerzi v Ljubljani, in sicer tisoč 15, potem 490 v ostalih visokošolskih zavodih, 463 – Univerza v Mariboru in 359 na Univerzi na Primorskem. Pregled petletnega obdobja nakazuje, kot sem že omenila, stalno rast. Če smo imeli tisoč 444 študentov v letu 2017 do, kot rečeno, aktualnega podatka, ki še ni končni, v letošnjem letu. Potem je treba pogledati tudi različne ravni študija, na katerega se vpisujejo študenti iz tujine, se pravi tuji študenti. Univerzitetni, visokošolski strokovni študij, kot rečeno, ta informacija, ki ji potem damo še visokošolske strokovne programe, to leto zaenkrat znaša 3 tisoč 336, lansko leto 2 tisoč 880, predlansko leto 2 tisoč 390, 2018/2019 – tisoč 868, 2017/2018 – tisoč 541. Na magistrskem enovitem ali magistrskem študiju skupaj je letos vpisanih, kot rečeno, na dan 17. oktobra tisoč 507, lansko leto tisoč 418, 2019/2020 – tisoč 199, 2018/2019 – 968, 2017/2018 – 826. Na doktorskem študiju, če gremo pa zdaj od 2017/2018 naprej, se pravi študijsko leto 2017/2018 – skupaj je vseh 281, naslednje študijsko leto 295, pa potem 355, 387 lani in letos ta trenutek 393. In ko vse to skupaj seštejemo, potem lahko vidite, da je razlika kar visoka, v šolskem letu 2017/2018 vse te 3 ravni skupaj vpisanih v Sloveniji – 2 tisoč 648 tujih študentov, naslednje leto 3 tisoč 131, pa potem 3 tisoč 944, pa potem 4 tisoč 685 in stanje, kot rečeno, 17. 10. letos – 5 tisoč 235. Nekaj informacij oziroma pojasnil bi kljub vsemu vam še v tem prvem krogu odgovora želela dati. Ta novela Zakona o tujcih pravzaprav ni nič drugačna od tega, kakršen je tudi tovrsten primerljiv zakon v vseh državah Evropske unije, ker pravzaprav smo samo v našo lastno zakonodajo prenesli Direktivo EU 2016/801, ki narekuje pogoje za vstop in prebivanje državljanov tretjih držav za namene raziskovanja, študija, opravljanja pripravništva, prostovoljnega dela, programov izmenjave učencev ali izobraževalnih projektov in dela varušk au pair. Kar pomeni, da v tej direktivi je jasno navedeno, na kakšen način, pod kakšnimi pogoji in s kakšnimi oblikami je to pač možno. In ti pogoji pravzaprav so več ali manj že veljali pred uveljavitvijo same novele.
Hvala lepa, ministrica. Čas se vam je iztekel. Gospod Željko Cigler, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Ministrica, hvala za odgovor. Jaz bi rad samo povedal tole, da v Sloveniji smo zaostrili pogoje dostopa do študija za študente iz tretjih držav. Saj nam boste dali te številke. Upam, da jih bom tudi osebno prejel. Težko se sklicujemo pri teh zaostritvah do tujcev na direktive EU, to po moje ne stoji. In drugič, številke, ki ste nam jih zdaj navedli, saj so zelo lepe, vendar samo dejstvo ostaja, je fakt – otežil se je praktično dostop do študija v Sloveniji. Gospa ministrica, vi niste komentirali, prav tako pa niste nasprotovali, ko se je sprejemal vladni predlog zakona o tujcih, ki je to naredil. In jaz še vedno mislim – bomo po številkah videli, kako je –, da je postavil v Sloveniji nepopravljive in dolgoročne posledice za razvoj visokega šolstva v Sloveniji. Veliko škodo, predvsem to je pa bistvo, bo naredil tujim študentom, ki študirajo oziroma bi želeli študirati v Sloveniji. Mnogi, ki so do določene stopnje prišli, verjetno svojega študija ne bodo mogli dokončati in je bila njihova izobraževalna pot grobo prekinjena zaradi tega zakona. Kakorkoli to olepšamo, to so dejstva. Zato, gospa ministrica, sprašujem vas sledeče: Kako kot ministrica, pristojna za izobraževanje, humanitarka jasno, družboslovka, komentirate nov zaostren pogoj dokazovanja zadostnih sredstev za preživljanje s strani tujih študentov? Ker to gotovo ne vpliva kvalitetno ali pa pozitivno na njihovo možnost študija, ker v preteklosti težav s tujimi študenti ni bilo. Vem še iz časov mojega študija, da se je ogromno tujih študentov, ki so pri nas študirali, prav tako za denar zaposlovalo preko študentskega servisa ali pa so na kakšne druge načine pridobivali sredstva za to, da so pošteno plačali račune gostoljubni Sloveniji. A je še danes Slovenija gostoljubna? Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Vsekakor je še danes Slovenija zelo gostoljubna in si tudi želi tujih študentov, ker je to vedno ena zelo pomembna kvaliteta v visokošolskem izobraževalnem procesu; tudi to, da grejo naši študentje za nekaj časa v tujino. Tudi na podlagi podatkov, ki sem vam jih prikazala in vam jih bomo na vašo željo tudi pisno posredovali – celostno in skozi leta in po posamezni univerzi –, mi v resnici težav s tujimi študenti nimamo. Še celo več, ta številka vsako leto lepo raste in tudi prav je tako. Je pa dejstvo – in to, kar odpirate kot morebitni problem – pač spoštovanje pravne države. Na ta način pravzaprav smo vpeljali zavezujočo direktivo Evropske unije v naš nacionalni prostor. Če je to neka dilema, potem je odgovor tukaj v spoštovanju pravne države. Kar se pa tiče samih tujih študentov in našega, slovenskega visokošolskega izobraževalnega sistema, pa zanesljivo z vami delim oceno, da je prepotreben modernizacije. Namreč slovenski visokošolski prostor ni naklonjen tujim študentom v tem smislu, da ne zagotavlja izvajanja osnovnega izobraževalnega procesa tudi v tujem jeziku. In vsi tuji študenti, ki pridejo k nam, imajo posebne, samo angleške izvedbe predmetov, kar seveda ne pomeni nujno, da so potem skupaj v skupinah s slovenskimi študenti. In to je v času internacionalizacije in pa globalizacije sveta nekaj, kar pravzaprav je prej cokla v razvoju pa tudi v izobraževalni vzgoji naših mladih generacij kot pa kaj drugega. Mogoče še ena informacija, ker imam še čas, da vam postrežem še s tem podatkom. Tisto, na kar smo tudi zelo pozorni, in verjamem, da so tudi na ravni posameznih univerz, je podatek, da je osip tujih študentov iz prvega v drugi letnik izjemno visok, kar nekje praktično 50 % tujih študentov ne napreduje v višji letnik iz prvega v drugi letnik. To je podatek, ki ga imam za leto 2018/2019. Recimo potem v tretji letnik in pa naprej iz drugega v tretji letnik je pa ta odstotek napredovanja že 83-odstoten. Tudi ta informacija nam v luči vašega vprašanja lahko kar marsikaj sporoča. Kar pomeni, da absolutno Slovenija je in mora ostati odprta za tuje študente, spoštovati mora pravno državo in pravila, ki veljajo v tem kontekstu. In tako bomo tudi delali še naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Cigler, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Moj postopkovni predlog je, da Državni zbor opravi razpravo o tem za izobraževanje pomembnem in tudi koristnem problemu, predvsem s stališča tega, da se ne zapirajo vrata tujim študentom na podlagi nikakršnih kriterijev, ki so po moje za sodobno Evropo nesprejemljivi, za študente iz tretjih držav. Kar se tiče pa osipa, spoštovana gospa ministrica, mislim, da ta osip ni kaj dosti drugačen tudi pri naših študentih, ali mogoče celo večji. Takšne so te stvari. Dejstvo pa, še enkrat pravim, da to je koristna izmenjava kultur, skupnega druženja, znanja, ki se medsebojno tukaj prenaša. Tudi ogromno naših študentov študira tudi v tretjih državah, ne samo v Evropski uniji, in mislim, da so tam dobrodošli in deležni podpor s strani države. Zato mislim, da bi Slovenija tudi morala gojiti en tak dosti prijazen, odprt pogled, odnos do tega vprašanja. Seveda hvala pa vam za odgovor.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 20. oktobra 2021, v okviru glasovanj. Sedaj pa ima besedo gospa Lidija Divjak Mirnik. Postavila bo vprašanje ministru za zdravje gospodu Janezu Poklukarju. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav, spoštovani gospod minister, ministrica! Moje današnje vprašanje se glasi takole. Kot veste, imamo jutri na seji drugo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lekarniški dejavnosti. Zakon je šel na odboru skozi takšen, kot je bil predlagan, vendar sta potem koalicijski partnerici SDS in NSi vložili amandma in utemeljujeta prepoved vertikalne povezave javno–javno z naslednjimi argumenti. Prvič, s strokovno neodvisnostjo farmacevtov, katerih temeljno vodilo je skrb za zdravje posameznika ter varovanje javnega zdravja. Drugič, minimaliziranje ekonomskega vpliva na strokovne odločitve farmacevtov ter delovanje izvajalcev lekarniške dejavnosti v skladu s strokovnimi in etičnimi normami. In tretjič, regulacija lekarniške dejavnosti z namenom ureditve področja nedovoljenih povezav, ki bi lahko preko lastniških deležev vplivala na ekonomsko poslovanje. NSi in SDS torej navajata, da bi lahko prišlo do vplivanja na farmacevta, katero zdravilo naj izda, oziroma nasprotja interesov zgolj zato, ker je Farmadent v občinski lasti. Seveda je to en velik za lase privlečen argument, da ne rečem blef, ker vsi vemo, da je zdravnik tisti, ki napiše neko zdravilo, izda ga pa farmacevt glede na to, kaj na tistem listku piše. Zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Prvič, ali vam je znano, da sponzorirane kongrese obiskujejo predvsem zdravniki in ne farmacevti, zaposleni v nekih lekarnah? Drugič, kolikokrat ste bili vi kot zdravnik in vaša državna sekretarka Alenka Forte na takšnih sponzoriranih kongresih s strani veletrgovcev v javni lasti, torej vsaj Farmadenta oziroma LL Grosista? Tretjič, kolikokrat ste bili vi od vaše prve zaposlitve naprej na sponzoriranih kongresih s strani proizvajalcev zdravil? Četrtič, kolikokrat je bila vaša državna sekretarka na takšnih sponzoriranih kongresih s strani proizvajalcev zdravil? In petič, zakaj vi in vaša državna sekretarka Alenka Forte podpirate privatizacijo družbe Farmadent, ki je v tem trenutku v 100-odstotni občinski lasti? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovani poslanke in poslanci! Spoštovana poslanka Lidija Divjak Mirnik! Zakon o lekarniški dejavnosti 1 (ZDL-1) je zakonodajalec sprejel pred cirka petimi leti ter na prvo mesto postavil kakovostno, varno in učinkovito zagotavljanje preskrbe pacienta z zdravili in s tem javni interes in nepridobitno dejavnost in ustvarjanje dobička. V času epidemije niti za trenutek ni bilo postavljen dvom v to, ali bodo naše lekarne uspele za naše prebivalke in prebivalce zagotoviti ustrezna zdravila. Zato z moje strani iskrena zahvala vsem v lekarnah za ta angažma in opravljeno delo, kajti večji del uspešnosti zdravljenja oziroma zdravstva zavisi ravno od trdne mreže lekarn. Zakonske omejitve v ZLD-1 so namenjene zagotavljanju strokovne integritete zaposlenih in strokovno neodvisnemu upravljanju lekarniške dejavnosti v dobrobit pacienta. K regulaciji lekarniške dejavnosti sodijo tudi splošne omejitve za izvajalce lekarniške dejavnosti, določene v 26. členu Zakona o lekarniški dejavnosti 1. Glede tako imenovanih vertikalnih povezav in njihove primernosti veljavne ureditve je odločalo tudi Ustavno sodišče, ki je menilo, da je trenutno veljavna ureditev v skladu z Ustavo. Kot veste, je v Državnem zboru skupina poslank in poslancev vložila predlog novele. Prvopodpisani pa je bil gospod mag. Dušan Verbič. Z 31. 12. 2021 se izteče zakonsko določen rok, do katerega morajo izvajalci lekarniške dejavnosti, ki na dan uveljavitve Zakona o lekarniški dejavnosti 1 niso izpolnjevali pogojev iz 26. člena, uskladiti svojo dejavnost. Navedeno v praksi pomeni, da bi, kot ste povedali, morala lastništvo LL Grosist in Farmadent urediti na način, da ni več lastnik javni lekarniški zavod. Jaz verjamem, da obstajajo številne potrebe po spremembah Zakona o lekarniški dejavnosti, saj je od njegove uveljavitve, kot sem rekel, preteklo že približno 5 let, tako da imamo na ministrstvu tudi že imenovano delovno skupino, ki pripravlja predlog sprememb tega zakona. Katera ureditev je primerna? Jaz verjamem, da bo sprejel Državni zbor kot zakonodajalec, s tem tudi seveda povedal, kako je prav. Lahko da imamo različne poglede na ureditev, pa vendar je prav, da pove večina, kako meni, da bo v bodoče urejeno to področje. Kajti vse, kar delamo, moramo pač delati po demokratičnih načelih, in vemo, kaj to pomeni. Po drugi strani pa bi vseeno izkoristil priložnost in morda naslovil, da se omogoči tudi manjšim občinam, da imajo lekarne tam, kjer jih še nimajo, ne glede na število prebivalcev in oddaljenost od prejšnje lekarne, če imajo v občini tudi izvajalca zdravstvene dejavnosti na primarnem nivoju. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Lidija Divjak Mirnik, imate zahtevo za dopolnitev.
Hvala lepa za besedo. Gospod minister, saj vse lepo in prav. Vse to, kar ste mi povedali, jaz pravzaprav vem, hvala sicer za to obnovo še enkrat. Odgovorili pa mi niste niti na eno od mojih petih zelo konkretnih vprašanj. Jih bom ponovila. Torej sprašujem vas: Ali vam je znano, da sponzorirane kongrese obiskujejo predvsem zdravniki in ne farmacevti, ki so zaposleni v lekarnah? Drugič, kolikokrat ste bili vi kot zdravnik in vaša državna sekretarka Forte na sponzoriranih kongresih s strani veletrgovcev v javni lasti? Tretjič, kolikokrat ste bili od vaše prve zaposlitve naprej na sponzoriranih kongresih s strani proizvajalcev zdravil? Kolikokrat je bila na takšnih sponzoriranih kongresih gospa državna sekretarka Forte? In zakaj vi in vaša državna sekretarka podpirate privatizacijo družbe Farmadent? Farmadent so v več kot 50 letih njegovega razvoja z odrekanjem in požrtvovalnim delom ustvarile generacije in generacije farmacevtov in seveda tudi ostalih zaposlenih, ki so delovali v sistemu oskrbe z zdravili na področju Maribora in severovzhodne Slovenije. V Mariboru se je del infrastrukture zdajšnjega UKC Maribor gradil tudi s samoprispevki, na podoben način se je z odrekanjem gradil tudi sistem lekarn, iz katerega je potem ta Farmadent izšel. In torej ne razumem, zakaj bi ga morali sedaj privatizirati. Zakaj vi in vaše ministrstvo zapostavljate javnega lastnika, torej Mestno občino Maribor in ostale okoliške občine, in favorizirate privatnega, skoraj zanesljivo tujega lastnika, ki seveda nekje drugje plačuje davke? Zakaj je torej javni lastnik po vašem manj vreden od privatnega tujega lastnika? To vas sprašujem in vljudno prosim za odgovor.
Hvala lepa. Gospod Poklukar, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovani poslanke in poslanci, spoštovana gospa Lidija Divjak Mirnik. Hvala za to dopolnitev vprašanja. Kar se tiče udeleževanja kongresov s strani zdravstvenih delavcev, eksplicitno zdravnikov, natančnih podatkov nimam in vam na to ne morem odgovoriti. Niti vam, vezano na to, ne morem odgovoriti o svojih ali pa udeležbah koga drugega na Ministrstvu za zdravje. Kar se tiče zakona, ki je ta trenutek v veljavi, nisem imel nič zraven, ko se je sprejemal. Pa vendar je že pet let veljaven, zato ni nobene potrebe po slabi volji in iskanju sedaj krivca, zakaj je to tako, kot je. Kar se tiče favoriziranja. Še enkrat, imamo dobro dostopno in delujočo javno mrežo lekarn, ki jo dopolnjujejo koncesionarji. Imamo več kot 300 lekarn, okoli 70 koncesionarjev in mreža je več kot dobra in verjamem, da jo je treba nadgraditi. Nikoli nikjer nisem favoriziral privatizacije, tako da so bile morda moje besede napačno povzete ali razumljene. Je pa res, da rešimo na ustrezen način tudi naša dva javna veletrgovca, kajti reševanje ta trenutek seveda je potrebno, se lahko strinjam z vami. Lahko pa to v naslednjem trenutku, v korakih, ki jih ta trenutek morda nekateri ne vidimo, pomeni splošno uveljavitev tega pravila za vse. In verjamem, da bo takrat težje vzdrževati javno mrežo. Ta bojazen obstaja, ampak to je zgolj bojazen. Morda takrat ponovna sprememba zakona, bomo videli. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Lidija Divjak Mirnik, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Ja, seveda imam postopkovni predlog, in sicer da o odgovoru gospoda ministra na kakšni izmed naslednjih sej spregovorimo. Definitivno se bo to že zgodilo tudi jutri na drugem branju. Gospod minister, govorite, da niste favorizirali privatizacije, jaz vam lahko povem, kaj je očitala vaša državna sekretarka zadnjič na odboru nam poslancem, češ da branimo interese občine in torej nekega zasebnega. Skratka, jaz bi vljudno prosila, da se mogoče še pred jutrišnjo razpravo s svojo državno sekretarko malce pogovorite, za začetek naj gospa sploh prebere zakon, ki ga bomo jutri obravnavali, ker zadnjič ga evidentno ni prebrala, preden je prišla sem odgovarjat na naša vprašanja. Ona namreč govori o tem, da bo onemogočena strokovna integriteta zaposlenih in strokovna neodvisnost upravljanja lekarniške dejavnosti v dobrobit pacientov, če bo Farmadent ostal v občinski lasti. In potemtakem jo lahko vprašamo samo, ali je potem boljše, da je v lasti tuje multinacionalke. Potem bo pa ta strokovnost večja, ali kako? Skratka, verjetno bo tudi za jutrišnjo sejo treba malce več argumentov k strokovnosti pripeljati. Jaz si ne želim, da jutri spet poslušam državno sekretarko, ki govori z jezikom tuje multinacionalke tukaj in ne zagovarja javnega interesa. Ker namreč nobeden, ki je na javni funkciji, ne more zagovarjati tega, da se veletrgovec, ki je v tem trenutku v stoodstotni občinski lasti, mariborska občina ima večino, plus okoliške, da se tak veletrgovec proda tuji multinacionalki. Tega ne more zagovarjati nihče, ki zaseda službo državnega sekretarja na ministrstvu. Če pa to počne, potem je pa na zelo zelo napačnem delovnem mestu. Zato bi vas vljudno prosila, da mogoče uskladita ta vaša mnenja. In vljudno bi vas prosila tudi, da nam poveste – jaz verjamem, da se vi v tem trenutku ne morete spomniti natančnih odgovorov, kolikokrat ste bili na teh sponzoriranih kongresih –, bi pa želela jutri izvedeti, kolikokrat je bila gospa dotična državna sekretarka na takšnih kongresih glede na to, kako zvesto zagovarja multinacionalke v tuji lasti, ker verjetno ima za to nek interes. Domnevam, lahko se motim, zato bi želela seveda te odgovore imeti, da ne bo ostalo kaj neodgovorjenega. Jaz se z vami tudi strinjam, da bo mogoče treba reševati te stvari še kako drugače, tudi v tistih manjših občinah pa kje so lekarne. Mimogrede, mariborske lekarne imajo v občini Lovrenc na Pohorju svojo lekarno, ki dela izgubo, evidentno. Ampak ker so v javni mreži, seveda to izgubo pokrivajo z drugimi lekarnami oziroma z dobičkom iz drugih lekarn. Zato se mi zdi skrajno neodgovorno od vas in od državne sekretarke, da podpirate [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Zmanjkalo vam je časa, smo pa razumeli vaš postopkovni predlog. Državni zbor bo o njem odločal v sredo v okviru glasovanj. Sedaj pa ima besedo gospod Boštjan Koražija. Postavil bo vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, najlepša hvala za besedo. Učne težave so v bistvu res zelo zapleten in trdovraten pojav in po mnenju mnogih strokovnjakov, sploh na področju šolstva, je šolska neuspešnost eden najtežje rešljivih problemov. In tega se žal tudi vsi, ki se ukvarjajo strokovno s temi težavami in problemi, zelo dobro zavedajo. Epidemija covida-19 je tudi na področju stisk učencev prinesla dodatne težave. Rad bi izpostavil predvsem povezavo med osebnimi in duševnimi stiskami in učnimi težavami učencev in dijakov. Vsi vemo, da v osnovni šoli so učitelji dolžni zagotoviti in tudi vključevati učenke in učence v dodatne oblike prilagojenega programa, medtem ko pa je na področju srednjih in poklicnih šol zadeva malo bolj zapletena in zakomplicirana, saj je učna pomoč vezana na ekonomsko sposobnost staršev. In tu je dejansko tudi največji problem te dodatne pomoči, ki bi jo morali zagotavljati vsem učenkam in učencem, dijakom in dijakinjam ter študentom in študentkam. Sedaj mene osebno zanima, gospa ministrica, postavljam vam vprašanje: Ali ste glede tega predvideli kakšne spremembe pri učni pomoči v smeri povečanega financiranja dopolnilnega pouka v osnovnih šolah? Ker vemo, zadnje čase sem ogromno na terenu in se pogovarjam s starši, z osnovnošolci in dejansko tukaj je res največji manko oziroma tudi največji problem, ki se je zgodil zaradi tega šolanja na daljavo oziroma šole na daljavo same kot take. Potem drugo vprašanje pa je: Ali ste razmišljali tudi o uvedbi državno financiranega dopolnilnega pouka tudi za srednje in poklicne šole, vsaj recimo za neko omejeno časovno obdobje? Na primer dve ali tri ali mogoče celo več let po koncu teh izrednih razmer epidemije covida-19, ker očitno bo treba na tem področju res ogromno narediti in tudi pripraviti čim boljše strategije v smislu tega, da bodo učenci res prišli do tega znanja oziroma do razumevanja znanja, ki ga želijo pridobiti oziroma ga pridobivajo. Zanima me: Ali ste predvideli kakšne finančne pomoči v smislu dopolnilnega pouka? Ali že imate tudi na ministrstvu za izobraževanje tudi kakšno strategijo glede tega postcovid časa, ki nam bo vsem povzročal kar veliko težav? Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani poslanec Koražija, sprašujete pravzaprav o enem od najbolj zahtevnih, najbolj občutljivih strokovnih vprašanj vzgojno-izobraževalnega procesa, s katerim se na nek način skrbno soočamo in nanj reagiramo že kar vrsto let. Lahko rečem, da imamo kar eno tako stabilno institucionalizirano mrežo pomoči tistim učencem, tistim dijakom, ki težko dosegajo standarde znanja oziroma ki imajo učne težave. Oni imajo pravico do kontinuirane pomoči. Še pred začetkom postopka usmerjanja lahko to pravico ali pa oblike pomoči, glede na zahtevnost in potrebe, v štirih različnih oblikah dobijo; bodisi skozi individualno pomoč učitelja samega, dopolnilni pouk, pouk v času podaljšanega bivanja, notranja diferenciacija, individualizacija, učni pripomočki, podaljšan čas dela recimo. Potem druga oblika je pomoč šolske svetovalne službe: diagnostika, svetovanje učencem, staršem, učitelju, vodenje. Tretja oblika je individualna in skupinska pomoč. To je v obliki recimo dela v manjših skupinah, prilagoditve metod in oblik dela, učnih tehničnih pripomočkov, vodenja in evalviranja. Četrta oblika pa so tudi mnenja in pomoč zunanje strokovne ustanove, na primer pedopsihiatrični dispanzerji, otrokov osebni zdravnik, svetovalni centri, razvojne ambulante, svetovanje otroku, staršem, šoli v obliki neposredne strokovne pomoči. In potem sledi lahko tudi predlog za usmeritev. Z usmeritvijo potem v program vzgoje in izobraževanja s prilagojenim izvajanjem in z dodatno strokovno pomočjo pa lahko otrok na podlagi mnenja komisije za usmerjanje potem pridobi prilagoditve, in sicer tri vrste dodatne strokovne pomoči. To je učna pomoč, pomoč za premagovanje primanjkljajev, ovir oziroma motenj ter svetovalna storitev. Zakaj sedaj to zelo nazorno ali pa specifično izpostavljam? Zato, da vam prikažem, kako res kompleksen in tudi strokovno zahteven je odziv na različne oblike pomoči, ki jo pričakujejo, ki jo potrebujejo učenci z učnimi težavami; in kako zelo je to v prvi vrsti pravzaprav strokovno vprašanje, ki ga nesporno prepozna najprej učitelj na tej individualni ravni in potem na podlagi tega sledi proces usmerjanja v eno od teh omenjenih oblik. Tisto, kar vam lahko tudi skozi statistične podatke povem, je, da je tako na ravni osnovnih šol kot tudi srednjih šol teh potem različnih ukrepov pa tudi število usmerjenih učencev, dijakov iz leta v leto več. Tudi v času pred epidemijo je pravzaprav to nek pojav, ki je najverjetneje strokovno vezan tudi na spremembe, kompleksnost družbe, družbenih razmerij, v katerih živimo. Tisto, kar je ključno, je pa seveda to, da po eni strani imamo ukrepe v obliki strokovne pomoči, po drugi strani pa tudi ukrepe, o katerih sprašujete, se pravi podporo izvajalcem oziroma odločevalcem pri tem, da prepoznava in tudi finančno podpira takšne ukrepe. Lahko vam zagotavljam, da to počnemo ves čas, v času tega mandata še prav posebej, z dodatno pozornostjo in pa občutljivostjo. Ta trenutek se zaključuje tudi celovita evalvacijska študija o posledicah in predlogih po epidemiji z vidika okrevanja in ukrepov, ki so potrebni. Mogoče še kakšen detajl več potem v drugem sklopu odgovora in pojasnil.
Hvala lepa. Gospod Koražija, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Saj kot je že gospa ministrica zelo dobro ugotovila, to je zadeva, ki je že obstajala pred korona časom. Dejansko je samo ta korona čas oziroma čas epidemije covida-19 te zadeve še bolj poglobil in jih dejansko tudi še bolj razgalil v smislu stroke. Ne vem, saj danes ste vendar bili seznanjeni, gospa ministrica, s to ustavno odločbo, kjer so ustavni sodniki presojali ustavnost Zakona o začasnih ukrepih za omilitev in odpravo posledic COVID-19, ki je bil sprejet oktobra lanskega leta. Sodišče je sklenilo, da je v bistvu ta zakon v neskladju z Ustavo, in sicer 104. člen omenjenega zakona, ki pooblašča ministrico za izobraževanje, da lahko odredi izobraževanje na daljavo tudi v osnovnih šolah in vzgojno-izobraževalnih zavodih za otroke s posebnimi potrebami. Vseeno bi mogoče tudi želel, ker so pač zadeve kar precej povezane, tudi glede te učne pomoči in te stvari, ta odločba se v bistvu nanaša sploh na ta 104. člen. Gre za to, da se zaščiti otroke s posebnimi potrebami. In dejansko žal vam je bilo dodeljeno preširoko polje glede samega zakonskega okvirja. Še enkrat vas bom prosil, če lahko komentirate to ustavno odločbo. Obenem pa bi tudi prosil, če imate pripravljen tudi kakšen širši nabor sistemskih rešitev tudi v smislu ljudi, ki so prijavljeni na zavodu za zaposlovanje, saj bi bili pripravljeni tudi nuditi kakšno dodatno šolsko pomoč oziroma strokovno pomoč. Žal pa je dostikrat tudi tako, da niso pedagoški delavci v smislu izobrazbe, ampak obvladajo določena znanja. Če mi lahko še v tej smeri objasnite stvari. Hvala.
Hvala lepa. Ministrica, izvolite.
Hvala lepa. Še enkrat bi res želela izpostaviti, da se v tem primeru na polju vzgoje in izobraževanja pogovarjamo o najbolj ranljivi skupini otrok, učencev, dijakov, tudi potem študentov. In da poleg te elementarne stroke, ki je pedagoška stroka, potrebujemo tudi pomoč drugih strok. V delo s temi otroki so vedno povezane tudi stroke tako imenovanih svetovalnih služb, ki jih imamo, to je treba priznati, v naši državi v omejenem obsegu. Potrebovali bi jih več, posebej v tem času, pa ne samo na polju vzgoje in izobraževanja, to na splošno sedaj opazujemo. Vendar pa je hkrati s tem treba res posebej opozoriti, da gre za tako zahtevna vprašanja in stiske tudi, ki v resnici terjajo izrazito izrazito strokoven pristop in odziv. In šele takrat v resnici lahko pomagamo tem otrokom, najsibo to na polju izobraževanja ali na polju čisto osebnostnega razvoja. In zato je treba biti res izjemno izjemno pazljiv pri tem. Mi bomo naredili vse za to, da bomo podpirali vse tiste spet strokovne ukrepe, ki bodo predlagani s strani strokovnjakov, ki sedaj delajo evalvacijo in tudi predloge v prihodnje. Ne smemo pa prehitro nedodelano ali pa všečno iskati nekih rešitev, za katere se bo izkazalo potem, da bodo celo lahko kontraproduktivne. In ko me sedaj sprašujete o aktualni odločitvi Ustavnega sodišča. Jaz vam bom še enkrat povedala. Ko smo mi v nepoznanem času, v zahtevnih razmerah, ko se ni govorilo samo o vprašanju varovanja zdravja, ampak pravzaprav življenja in smrti, iskali najbolj varno in optimalno rešitev za izobraževanje vseh naših otrok, še posebej pa teh skupin, smo seveda tehtali predvsem najprej pravico do zdravja, do življenja. In v tej povezavi najbolj optimalen način izobraževanja zanje, za katerega smo vedeli, da obstaja, samo morali smo ga poiskati, hkrati pa res zaščiti življenja teh otrok. In takšen je bil odziv pri covidu in takšen je v teh skupinah dnevni odziv ne glede na to, ali imamo covid ali ne. Mi moramo tukajle ti dve temeljni stroki tehtati, ko iščemo najbolj optimalne načine, da jim pomagamo in da jih izobrazimo. Hvala lepa.
Gospod Koražija, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Ja, saj je gospa ministrica zdaj na koncu tudi zelo dobro povzela, govorimo o tistih najšibkejših in najranljivejših v naši družbi, obenem pa tudi govorimo o njihovi in naši prihodnosti. Zato predlagam, da se o odgovoru ministrice v Državnem zboru opravi širša razprava. Ker mislim, glede na to, kar je prej omenila, da bi bilo prav, da se stvari še dodatno strokovno dodelajo oziroma tudi razširijo, je prav, da se stvari tudi na tej ravni, se pravi na državnozborski ravni strokovno dodelajo in uredijo. In obenem je pa tudi, v bistvu bi morala biti zmeraj naša naloga tukaj v Državnem zboru, da omogočimo stroki, da najde rešitve. Politika je pa morala biti zmeraj in vedno samo kot nek support oziroma tudi pomoč pri teh zadevah. In kot rečeno, predlagam, da se opravi širša razprava. Hvala.
Hvala lepa. Tudi o vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Sedaj pa ima besedo mag. Andrej Rajh. Postavil bo vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju ter ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana ministra, imam dejansko vprašanje za dve področji. Eno področje, ki je v bistvu SDH, ki upravlja s podjetji, je pod okriljem Ministrstva za finance. In za posledice, ki jih lahko ima ta energetska kriza na gospodarstvo, zato tudi naslavljam na ministra za gospodarstvo. Vemo, da je varna, zanesljiva in cenovno ugodna oskrba geostrateškega pomena za vsako državo, za blaginjo prebivalcev in gospodarstva. In vemo, da je trg v Sloveniji liberaliziran, to pomeni, da država vanj ne posega in da morajo ponudniki nekako splavati s tržnimi razmerami. Letos smo medtem priča izraziti do sedaj nevideni rasti cen energentov, posebej zemeljskega plina in električne energije. Ker je kar nekaj teh podjetij, ki se ukvarjajo z maloprodajo energentov, v državni lasti, me pravzaprav zanima: Kakšna je strategija upravljanja teh podjetij? Ali imajo v svoji strategiji zapisano, da morajo sklepati take pogodbe, ki izničijo taka cenovna tveganja, kot smo jim sedaj priča? Ker namreč sedaj vidimo, da na eni strani imajo ta podjetja, torej ti trgovci z energenti, s svojimi odjemalci sklenjene dolgoročne pogodbe; na drugi strani pa imajo z dobavitelji, torej proizvajalci električne energije, sklenjene kratkoročne pogodbe. In zaradi tega prihaja tudi do teh tveganj, kot smo jim sedaj priča na trgu. In seveda daje to nekako slutiti, da ta podjetja teh tveganj ne obvladujejo. In zato je tudi vprašanje: Ali oddelki v teh firmah to obvladujejo? Ali nadzorni sveti, v katerih ima predstavnike tudi država, te zadeve kontrolirajo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospoda ministra, kdo želi prvi besedo? Gospod Šircelj, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Na kratko oziroma v polovičnem času, ki mi je namenjen, prvič, danes lahko govorimo o spremembah cen na področju energetike. Težko govorimo o energetski krizi. Mislim, da beseda kriza ima nek negativen prizvok. Je pa res, da te spremembe cen lahko vplivajo tudi naprej, če trajajo predolgo. Tukaj so ocene Evrope, da naj bi se v prvi polovici leta 2022, v prvem četrtletju, te cene ustalile. Trg ni liberalen, liberalna je marža, če govorite o naftnih derivatih. Tukaj ne [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] No, ampak trg je liberaliziran na področju naftnih derivatov. Marža je liberalizirana. Drugače pa je tako kot v vseh državah. Letos, če govorimo o strategiji, ugotovili ste, da imajo za večino dolgoročne pogodbe. Jaz teh dolgoročnih pogodb ne poznam in jih tudi ne morem poznati, ker so seveda v določenih primerih tudi pogodbena tajnost. Mislim, da gre tukaj zelo veliko, če govorim pri elektriki in napovedih, za neke špekulacije, ki so preuranjene. Dejansko se elektrika v Sloveniji še ni nič ali pa se ni podražila. S tega zornega kota mislim, da bo tako ostalo tudi nekaj časa naprej. Po drugi strani imajo uporabniki elektrike možnost, da izberejo najugodnejšega ponudnika. V takih trenutkih vsekakor pride to še bolj do izraza. Neke napovedi in tako naprej so špekulativne, po moje nepotrebne in s tega zornega kota mislim, da na področju elektrike ne bi smelo priti do bistvenih sprememb. Je pa res, da vsekakor vlada pripravlja na področju celotne energetike kratkoročne ukrepe, da se zaščitijo tisti najobčutljivejši prebivalci, če bi do tega prišlo. Zaenkrat do tega še ni prišlo. Tudi ne vem, če bo prišlo. Srednjeročne ukrepe tudi na ravni Evropske unije, kjer se predvideva tudi ustanovitev nekega evropskega sklada; in dolgoročno, to pa je, da je Slovenija, tako kot Evropa, manj odvisna od dobaviteljev in je bolj samozadostna, se pravi da proizvaja večino energije v Sloveniji. Hvala.
Hvala lepa. Minister Počivalšek, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec mag. Andrej Rajh, spoštovani Državni zbor! Hvala za vprašanje tudi z moje strani. Kot minister za gospodarski razvoj in tehnologijo sicer nisem pristojen za področje energetike oziroma za stanje na trgu električne energije in zemeljskega plina, vendar pa je problematika visokih cen energentov še kako posredno in neposredno povezana z gospodarstvom, zato si želim tvorno prispevati k ustreznim rešitvam. Kot veste, je do dviga cen energentov prišlo na svetovni ravni, zaradi tega za povišanje cen energentov ne moremo kriviti zgolj vodstva slovenskih energetskih podjetij, kot tudi ni mogoče za to nadzornim svetom očitati, da niso ustrezno nadzirali poslovanja teh podjetij. Vlada tu nima neposrednega vzvoda, saj ta podjetja delajo samostojno in neodvisno. Seveda pa je vlada v četrtek že obravnavala celovito informacijo o tej problematiki. Preverjali smo nabor najbolj sprejemljivih ukrepov, ki bi na kratek rok uspešno pomagali gospodarstvu in državljanom. In tudi danes se nadaljujejo sestanki, da se oblikuje nabor konkretnih ukrepov za blažitev trenutne cenovne krize na trgu energentov. Prepričan sem, da bomo s pravimi ukrepi poskrbeli, da se bodo v čim manjši meri občutile trenutne posledice cenovnih anomalij na svetovnih energetskih trgih, tako kot nam je to uspelo tudi pri epidemiji covida-19, kar nam priznavajo tudi širše in izven Slovenije. Verjamem, da bomo pri analizi situacije potegnili ustrezne ukrepe. Treba se je pa zavedati, da imamo tri energente in da nimamo enakih možnosti pri vseh treh energentih, da potegnemo poteze, zato ker so vsaj pri dveh zadeve vezane na svetovne cene.
Hvala lepa. Mag. Andrej Rajh, imate zahtevo za dopolnitev. Izvolite.
Hvala lepa za izčrpne odgovore. Bi pa samo v tem smislu nadaljeval svojo razpravo. Evropska komisija je ob nastopu epidemije covida-19 opozorila na možnost anomalij na trgu in tudi na možnost sovražnih prevzemov. Torej lahko se tudi v tej luči zgodi, da pa bo kakšno tuje podjetje imelo zakupljene poceni energente in bo z njim penetriralo na trg in seveda prevzelo odjemalce. Ko govorimo o mobilnosti oziroma tudi ti pozivi, naj gredo odjemalci k ugodnejšemu ponudniku, ti so seveda v normalnih okoliščinah normalni in logični. Vendar pa me je strah – ker gre očitno za eno anomalijo na trgu –, da te anomalije na globalnem trgu, na katerem ima Slovenija zelo majhen, skoraj neznaten delež, lahko imajo posledice tudi za kakšne sovražne prevzeme. In v tem smislu bi to pomenilo sovražni prevzem potrošnikov in bi v tej luči tudi apeliral, da se te zadeve preverijo. Meni je jasno, da mi zdaj vi na to vprašanje ali pa te pomisleke ne morete odgovoriti, pa bi zato tudi želel in ta trenutek podal predlog, da se o tej moji temi razpravlja na eni od naslednjih sej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Bomo vaš predlog za razpravo upoštevali. Najprej pa dam besedo še obema ministroma za dodatne odgovore. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz zdaj tukaj nekega velikega strahu ne vidim, ker, prvič, do sovražnih prevzemov ne pride čez noč, vsekakor pa ne v našem pravnem okviru. To je prvo. Jaz tudi ne vem, kaj mislite pod izrazom sovražni prevzem, ker vsak prevzem ni sovražen, to je pravni tęrmin, ki govori o tem. S tega zornega kota ni težave. In naslednja zadeva, hvala sicer za opozorilo, ampak mi imamo vseeno strategijo upravljanja državnega premoženja, v kateri je tudi navedeno, katerih družb, katerih podjetij pravzaprav ni možno prevzemati, če so strateškega pomena. S tega vidika je seveda treba biti v smislu prevzema celote oziroma večinskega deleža. Vsekakor gledamo tudi na to; oziroma ne mi, ampak SDH. In vsekakor je na mestu predvsem neka smela politika, smela politika, ki ne bo povzročala pričakovanj dvigovanj cen. To je največji problem. Danes vsi recimo govorimo o dvigovanju cen elektrike, pa se ta še ni ali pa se ni dvignila; in tudi ne vemo, kako bo. Tukaj je ustvarjanje pričakovanj, tudi inflacijskih pričakovanj in tako naprej. To je danes vsekakor ne samo tukaj, ampak tudi v Evropi eden izmed pomembnih problemov, ki ga moramo tudi rešiti. Seveda na podlagi ustrezne komunikacije in mislim, da to tudi delamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Počivalšek, izvolite.
Hvala. Jaz mislim, da ima večina naših energetskodistributerskih podjetij zakupljene zadeve za vsaj neko obdobje, na drugi strani tudi večja podjetja. Ne moremo pa pomagati tistim, ki so špekulirali. Ampak mislim, da še večje špekulacije se dogajajo na samem trgu teh treh energentov.
Hvala lepa. Glede na to, da smo postopkovni predlog že prejeli, bomo o njem odločali prav tako v sredo v okviru glasovanj. Sedaj pa nadaljujemo z vprašanji. Gospa Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospodu Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Vsaka država članica Evropske unije oziroma podpisnica Konvencije o izterjavi preživninskih zahtevkov v tujini, imenuje posredovalni in sprejemni organ, na katerega se lahko obrnejo preživninski upravičenci s svojimi zahtevki v zvezi z izterjavo neplačane preživnine. V Sloveniji nastopa v vlogi posredovalnega organa med preživninskim upravičencem in zavezancem Javni štipendijski, razvojni, invalidski in preživninski sklad Republike Slovenije. Sklad torej sodeluje pri izterjavah v tujini ali iz tujine, to je v primerih, ko preživninski upravičenec prebiva na ozemlju ene od držav članic Evropske unije oziroma podpisnice konvencije, preživninski zavezanec pa prebiva oziroma ima premoženje ali pridobiva dohodke na ozemlju druge države članice Evropske unije oziroma podpisnice konvencije. V zvezi s tem vas sprašujem: Koliko primerov izterjave iz tujine Sklad obravnava letno v času od nastanka tega instituta? Prosim za podatke za vsako leto posebej. Kakšen je postopek mednarodne izterjave, potem ko družinski upravičenec, ki ne prejema preživnine, posreduje Skladu sodbo, v kateri je določena preživnina? Prosim za podroben opis postopka in dokazil, s katerimi mora upravičenec razpolagati, da mu lahko Sklad nudi pravno pomoč pri izterjavi preživnine iz tujine. Zanima me tudi: Koliko je uspešnih izterjav iz tujine, koliko deloma uspešnih in koliko v celoti uspešnih? Prosim za podatke za vsako leto posebej za obdobje od nastanka tega instituta. Na kakšen način urejajo izterjavo neplačane preživnine upravičenci, ki prebivajo na ozemlju države, ki pa ni članica Evropske unije ali podpisnica konvencije, in kadar prebiva na ozemlju države, ki ni članica Evropske unije ali podpisnica konvencije, preživninski zavezanec oziroma dolžnik? Hvala za vaše odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Hvala lepa, gospa poslanka Violeta Tomić za to vprašanje! Moram reči, da bi veliko lažje in obširno pisno na to odgovoril, ker je izjemno obsežna tematika, pa bom poskusil zdaj v tem kratko odmerjenem času čim bolj celovito odgovoriti na vaša vprašanja. Sklad, ki ste ga omenili, je osrednji posredovalni in sprejemni organ in kot tak sprejema zahtevke o reševanju tujih osrednjih organov. Pred 1. aprilom 2017 so te naloge opravljale zunanje enote Državnega pravobranilstva in v primerih, ko preživninski zavezanec prebiva v Sloveniji, nima rubljivih sredstev ter tako vloženi predlog za izvršbo ne bi bil uspešen, Sklad skuša z njimi skleniti izvensodno izterjavo za prostovoljno vračilo dolga. Sklad je tako 31. marca 2017 prevzel v reševanje 322 zadev od Ministrstva za delo, od tega 106 zahtev prejetih iz tujine in 214 zahtev, kjer je bil zahtevek poslan v reševanje v tujino. Prav tako je ministrstvo odstopilo dve zadevi s splošnimi vprašanji strank grede postopka izterjave preživnine iz tujine. Na dan 1. april 2017 je Sklad od Državnega pravobranilstva, sedaj Državnega odvetništva, prejel 82 izvršilnih zadev za 75 dolžnikov. Na dan 30. september 2021 Sklad vodi 149 zahtev, ki jih je prejel v reševanje od tujega osrednjega organa; največ iz Avstrije 48, Bosne in Hercegovine 39, Srbije 14 in Hrvaške 13. Drugič. Sklad kot posredovalni organ svetuje zakonitim zastopnikom, upnikom glede postopka vložitve zahtevka za izterjavo preživnine iz tujine. Pripravlja sezname, potrebne dokumentacije, ki jo dostavi upnik Skladu, prav tako pridobiva dokumentacijo od sodišč, CSD-jev, upravnih enot. Sklad stalno spremlja reševanje zahtevkov v tujini, tujemu osrednjemu organu pošilja obrazložitve veljavne zakonodaje v Republiki Sloveniji, saj se izterjava v tujini vrši po notranji zakonodaji države prejemnice, vendar pa je potrebno upoštevati tudi veljavno zakonodajo države, v kateri je bila izdana sodna odločba o določitvi preživnine. Torej na podlagi prejete sodne odločbe, s katero je bila določena preživnina, oziroma dogovora CSD in glede na to, v katero državo želi zakoniti zastopnik ali upravičenec poslati zahtevek za izterjavo, mora Sklad najprej ugotoviti, po kateri zakonodaji se bo zahtevek vložil, in nato se pripravi ustrezen seznam dokumentacije, ki jo mora stranka dostaviti Skladu – to je pa po uredbi Sveta evropskih skupnosti številka 4/2009 –: original ali prepis pravnomočne izvršljive sodne odločbe, s katero je bila določena preživnina, in to stranka pridobi na okrožnem sodišču, ki je listino tudi izdalo. Na istem okrožnem sodišču stranka zaprosi, da ji sodišče izda izvleček sodne odločbe na obrazcih, ki so predpisani. Čese zahtevek pošilja v Nemčijo, je po nemški zakonodaji pogoj za začetek izvršilnega postopka dokazilo o sodelovanju preživninskega zavezanca pri določitvi preživnine in da je izdano sodno odločbo tudi prejel. Zahteva se dodatna dokumentacija, ki jo stranka pridobi od okrožnega sodišča, predvsem prepis kopije zapisnika v glavni obravnavi z vidnimi podpisi strank v postopku, kopija dokazil, vročilnic, vabilo zavezanca na glavno obravnavo, kopija dokazil vročilnic o vročitvi sodne odločbe zavezancu, po možnosti sklep o določitvi začasnega zastopnika za sprejem pisanj in druge. Se opravičujem, imam težave danes z glasom. Listine morajo biti uradno prevedene preko sodnega tolmača v nemški jezik. Če je bila sklenjena sodna poravnava pri centru za socialno delo, se prosi za originalen ali prepis dogovora s klavzulama o pravnomočnosti, izvršljivosti in izvleček dogovora, za vsakega upravičenca posebej potrdilo o vseh uskladitvah preživnine. Za vsakega upravičenca posebej se izpolni tabela dolga na predloženem obrazcu, izpolnjen obrazec, zahtevek za izterjavo preživnine na obrazcih, fotokopija bančne kartice, izpolnjeno podpisano soglasje za posredovanje osebnih podatkov v tujino na priloženih oziroma predpisanih obrazcih. Upam, da bom imel še v nadaljevanju možnost nadaljevati, ker je kar nekaj tega še. Hvala.
Spoštovani minister, ker popolnoma razumem vaše težave z glasom [[…]]
Hvala lepa, gospod minister. Gospa Tomić, gospa Tomić ali dovolite, da tudi jaz opravim svoje delo? Hvala. Gospod minister, hvala lepa za odgovor. Gospa Tomić, imate zahtevo za dopolnitev. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Ja, bila sem hitra. Spoštovani minister, ker popolnoma razumem vaše težave z glasom, kajti tudi jaz sem jih prejšnji teden imela zaradi bojnega strupa, ki so ga mešali v solzivec in tisto vodo, ki so jo špricali po centru Ljubljane, kar me je stalo kar dobrih skoraj dveh tednov glasu, vas ne bom več mučila z dopolnitvijo vprašanja, ampak bom prosila, da mi pisno, ker so stvari, ki me zanimajo, zelo natančne in izčrpne pa vse to, kar sem vam zastavila kot vprašanje, posredujete pač pisno in bom tudi zadovoljna. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Lahko se odzovete na to.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Hvala, gospa poslanka, za razumevanje. Bomo pisno odgovorili na vaše vprašanje in bomo, mislim da, najboljše drug drugemu pomagali. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Gospa Nataša Sukič je na vrsti. Postavila bo vprašanje ministru za zdravje gospodu Janezu Poklukarju. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Lep pozdrav, spoštovani minister! Poglejte, ne gre se slepiti. Vlada že veš čas krize kaže dejansko popolno nesposobnost obvladovanja epidemije, zato smo pri vrhu tistih držav, kjer je smrtnost zaradi covida-19 najvišja, in zato smo med državami, ki so imele šole zaprte najdlje. S katastrofalnim delovanjem je Vlada na žalost nadaljevala tudi v primeru PCT pogoja. Namreč, Vlada ni šla proč od vektorskih cepiv, Vlada ni upoštevala stroke; še več, ni upoštevala niti znanstvenih dognanj. Kako si sicer razložiti vašo avgustovsko spremembo odloka, da ste mimo priporočil stroke predpisali, da cepljenje z Janssenom prejme evropsko covidno potrdilo na dan cepljenja, pri vseh drugih cepivih pa na dan cepljenja z drugim odmerkom. To je popolnoma absurdno in v nasprotju s stroko. Kot da cepivo deluje nemudoma, ko ga injiciraš v telo. Niste poslušali NIJZ, ki je 31. avgusta predlagal, da se to določilo popravi, in sicer za cepljenje s Pfizerjevim cepivom se uradno izpolni status zaščitene osebe teden dni po drugem odmerku, z drugimi cepivi pa 14 dni po cepljenju; torej tudi pri Janssenu 14 dni po cepljenju. Iz NIJZ so poskusili znova, predlagali so ponovno popravek odloka, pa jih ponovno niste upoštevali. In današnje informacije iz medijev to samo potrjujejo – potrjujejo, da ste delovali v nasprotju s priporočili stroke. Zato kot minister dejansko nosite objektivno odgovornost za svoje ravnanje in bi v vsaki normalni državi morali odstopiti. Kar se samega PCT pogoja tiče, je dejstvo, da je ta nujno zlo v situaciji, ki bi se ji lahko izognili, če bi Vlada z državljani komunicirala na ustrezen in strokoven način. Dejstvo je, da se pogoji ves čas epidemije spreminjajo prepogosto, da se ljudje posledično na njih ne navadijo in jih zato nekateri tudi ne spoštujejo. Kot je dejstvo, da vladne kampanje za cepljenje praktično ni, čeprav bi to morala biti prioriteta. Na vsakem vogalu bi morali brati o pozitivnih učinkih cepiv, o družbeni koristnosti, o solidarnosti, strokovnjaki bi morali biti na voljo ljudem 24 ur vsak dan v tednu za kakršnakoli vprašanja. Cepljenje bi morala biti aktualna tema v delovnih kolektivih podjetij, pisarnah in tako naprej. Skratka, popolnoma ste zavozili. Nato pravite, če se ne boste cepili, potem bo pač PCT pogoj; nato se gredo ljudje cepit in se jim reče, okej, če vzamete Janssen, vam PCT velja že naslednji dan, pa samo enkrat se morate cepiti, pri tem pa ne upoštevate stroke, ne poveste nič o tveganjih ali o tem, kdaj cepivo ponuja zaščito. To je zavajanje in to je malomarnost. Za to stanje ni nihče drug objektivno kriv kot vi, spoštovani minister, zato morate odstopiti. Zanima me: Ali boste to naredili? Boste odstopili? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite. Imate besedo.
Podpredsednica, najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanec! Spoštovana gospa Nataša Sukič, najlepša hvala za postavljeno vprašanje. Ko govorimo o cepljenju in obvladovanju epidemije, ves čas pristajam na pozitivno komunikacijo in na širjenje zavedanja, da je epidemija družbeni problem ne pa problem posameznika, niti vlade ali kogarkoli drugega. Zato še enkrat poziv vsem: epidemijo bomo zmogli samo skupaj. Kar se tiče izvajanja cepljenja, naj seveda povem, da se cepljenje izvaja od 27. decembra 2020, da je v državi zagotovljenega dovolj cepiva in da cepivo ščiti pred težjim potekom bolezni. Kar se tiče ukrepov za čim večjo dostopnost cepljenja in seveda ključnemu načelu, se pravi čim širši dostopnosti cepljenja, je sledilo niz ukrepov, kot so odprti cepilni centri. Najprej smo imeli sezname, potem odprte cepilne centre, potem cepljenje v ambulantah družinskih zdravnikov, cepljenje na domu za ranljive skupine, mobilne ekipe na najrazličnejših lokacijah, potem tudi cepljenje v bolnišnicah za tiste, ki so hospitalizirani, in tiste, ki prihajajo na preglede. Od začetka poletja, ko je dovolj cepiv oziroma od konca pomladi je tudi možnost izbire cepiva. Potem zagotavljanje cepljenja za zaposlene v gospodarstvu, skladno z dogovori z vsemi pristojnimi zbornicami in seveda posameznimi podjetji, kjer smo aktivno z medicino dela, prometa in športa izvajali to cepljenje. Potem je bila aktivirana najširša lokalna skupnost, župani in pa civilna družba, da na prav vseh nivojih pridemo do vsakega posameznika, do vsakega občana in mu karseda približamo cepljenje. In hkrati tudi izvajanje pravila PCT ter uporabo covidnega potrdila. Kar se tiče cepljenosti, precepljenosti, moramo vedeti, da leta 2019 smo proti gripi imeli cepljenih dobrih 6 procentov ljudi. Ko so se ljudje cepili proti gripi, so dobili v roke kartonček z datumom cepljenja in je to veljalo od tistega dne naprej. Ko govorimo o današnjih številkah, vemo, da smo presegli 60 procentov precepljenosti pri populaciji, starejši od 18 let, in ravno to je dokaz, kako učinkovito se s cepljenjem proti covidu obvladuje epidemija, kajti vemo, da danes epidemijo bistveno bolje, skladno s precepljenostjo, obvladujemo kot pred letom dni. Seveda izvajamo tudi protokol CPT, cepljen, prebolel, testiran, s tem da s testiranjem iz verige okužb najhitreje določamo tiste, dobimo tiste, ki so zboleli, in jih kar se da hitro odstranimo, da zamejujemo širjenje okužb. Po drugi strani pa epidemije testiranje ne zaključuje, pač pa jo pomaga usmerjati oziroma zamejevati, medtem ko cepljenje in preboleli tukaj aktivno prispevajo, kajti danes bi bilo na začetku epidemije, če se nam pojavi nova varianta virusa, na katero cepiva ali pa prebolevniki ne bi imeli zadostne oziroma enake odpornosti. Višja precepljenost v določenih občinah je seveda rezultat dobre lokalne organizacije in proaktivnosti na lokalnem nivoju. Vsekakor pa bomo se v nadaljevanju skoncentrirali na tiste dele družbe, ki zaostajajo. Seveda to so posamezna lokalna okolja, potem tukaj aktivacija seveda pride v poštev tudi nevladnih organizacij in pa širše civilne družbe. Hvala zaenkrat.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate zahtevo za dopolnitev. Izvolite.
Ja, hvala lepa. Spoštovani minister, niste mi odgovorili na ključne zadeve. Nič mi niste povedali, zakaj niste upoštevali stroke pri tem, ko ste zavozili z Janssenom, kar je zelo velika tragedija. Nič niste odgovorili, ali sprejemate objektivno odgovornost, nič ne vemo o tem, zakaj ljudem niste nič razložili ves ta čas in jim zares prisluhnili, zakaj niste poslušali stroke. In če že nimate toliko dostojanstva, da bi odstopili, čeprav sem vas do danes imela na najvišjem nivoju od vseh ministrov, moram reči, najbolj sem vas spoštovala v celem ministrskem zboru, potem stopite vsaj korak nazaj in omogočite brezplačno testiranje za vse in premislite, kako bi ljudem pokazali, da je cepljenje prava odločitev. Pomislite na vse revne, revne upokojence, brezposelne, prekarce, študente, delavce na minimalki. Ti ljudje niso niti malo krivi za konfuznost in nesposobnost Vlade pri njenem komuniciranju glede covida, komuniciranju, ki jih bolj straši kot kaj drugega, in se mnogi zaradi tega pravzaprav ne cepijo. In ti ljudje so preveč revni, da bi plačevali drage teste. Zanima me: Ali jih res želite socialno izolirati, izključiti iz družbe? Če pa to vse skupaj ne gre, spoštovani minister, vas ponovno pozivam, odstopite, pokažite dostojanstvo, ker do zdaj ste ga najbolj izkazovali od vseh, in pustite, da to delo opravi kdo, ki je bolj sposoben od vas. Konec koncev, za življenja gre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, se želite odzvati? [[Da.]]
Podpredsednica, najlepša hvala za besedo. Gospa Sukič, najlepša hvala za dopolnjeno vprašanje oziroma za to, da ste me opomnili, da ga dopolnim. Kot človek in kot zdravnik seveda absolutno obžalujem vsako smrt, ki je kakorkoli povezana z medicinsko aktivnostjo oziroma z medicinskim okoljem. Dejstvo je, da se kot minister vedno odločam po svoji najboljši vesti, in verjamem, da sem se tudi tukaj. Vedno se trudim spoštovati in slediti stroki. Ko govorimo o omenjenem odloku, ki sem ga že večkrat pojasnil, zakaj je tolmačenje drugačno, kot ga hočete prikazati, je dejstvo, da je šlo za administrativen ukrep, ki enači uporabo digitalnega covidnega potrdila s kartončkom, ki ga nekdo dobi ob cepljenju. Kajti na kartončku ne piše, kdaj nekdo pridobi na podlagi kartončka imunost oziroma status prebolelosti in neživljenjsko je pričakovati, da bodo to vsi širom po Sloveniji, ki izvajajo CPT, to tudi vedeli. Ne morem si kaj, da bom rekel, da sem globoko pretresen kot človek, da politiziramo o smrti posameznika. Želel bi si, da to umaknete iz političnih razprav. Kajti verjamem, da bodo strokovne analize in pregledi, ki bodo, pokazali, kaj vse se je v resnici dogajalo in kako je prav. Kar se tiče cepljenja z Janssenom. Vsako enovalentno cepivo, se pravi cepivo, s katerim se cepimo enkrat ,v primerjavi s tistim, kjer se cepimo dvakrat, je bolj mikavno iz istih razlogov, ne glede na to, kdaj nastopi veljavnost digitalnega covidnega potrdila. Vedno je razlika en mesec. Tako ta argument seveda nikakor ne zdrži. Zahvaljujem se za ponovno pobudo o brezplačnem testiranju. O njej bomo razmislili. Naj pa povem, da se bom še naprej trudil, razmišljal o vsem skupaj in tudi počakal na dokončne rezultate in po svoji vesti opravljal vlogo ministra. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Sukič, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Najlepša hvala. Seveda, postopkovno predlagam, da v Državnem zboru opravimo to ključno zelo pomembno razpravo. Namreč, spoštovani minister omenja, jaz nisem omenjala smrti tega dekleta, omenjala sem dejstvo, da v tej državi ni bilo opozorjeno, da se z Janssenom ne smejo cepiti mlajši od 40 let; to, kar so v drugih državah sprejeli. Da ni bilo upoštevano mnenje stroke, na to sem opozorila. Tako da mi minister seveda ni zares odgovoril, zakaj ni upošteval priporočil NIJZ. Dvakrat so bila posredovana v njegov kabinet. Zato je seveda ta razprava ključna. Že uvodoma sem pa nakazala, da so bili ukrepi Vlade v spopadu z epidemijo ves čas neuglašeni, neusklajeni in polni nasprotij. To je tisto, kar je zmedlo ljudi. Namesto da bi Vlada poskušala dobiti zaupanje in spoštovanje ljudi, tako da bi pri ukrepih v prvi vrsti stali strokovnjaki in ne politiki, in da bi v vsakem trenutku poskušala uveljaviti politiko konsenza, ta vlada pač na žalost deluje na način razdvajanja in generiranja konfliktov. To ni samo minister kriv, to je pravzaprav odnos te vlade kot take. Mogoče je ta minister za to še najmanj kriv, kar pa se v situaciji, v kakršni smo, seveda, izkazuje za fatalno. Tudi ukrepi, kot je promocija cepljenja, so bili, recimo, izpeljani nedomišljeno, zato tako slaba precepljenost. Slovenija je pač na repu Evrope, ne gre se slepiti. To so dejstva. Tudi pri anticepilstvu bi bilo treba biti, recimo, zelo previden. Če imamo eni druge, recimo, za zaslepljence in bedake, se bo razcep v družbi samo poglabljal. Zato je ključen dialog, ključna je mirna argumentacija in ključno je sprotno in transparentno informiranje ljudi, tudi ko gre kaj zelo narobe, kot je bil ta nedavni primer. V Evropski uniji je, recimo, proti covidu-19 z vsemi odmerki trenutno cepljenih okoli 74 odstotkov odrasle populacije, v kar 17 državah je polno cepljenih vsaj 70 odstotkov prebivalstva. Slovenija je pa, mislim, da s 55,7 odstotka, morda je danes kakšen odstotek več, polno cepljenih med slabšimi. Za nami je zgolj pet držav. Recimo, več kot 90-odstotni delež precepljenost imajo Portugalska, Malta, Islandija, Irska in Danska. Slovenija pa pač [[…]]Za nami so samo Slovaška, Latvija, Hrvaška, Romunija in Bolgarija. In to je slabo. In zato se moramo o tem pogovoriti. V mislih imam še neke druge ukrepe, ki jih bom v poslanski pobudi kmalu naslovila na vas. Hvala lepa.
Hvala lepa. Res je ključen dialog. Storite kaj v tej smeri. Sicer pa bomo o vašem predlogu odločali jutri oziroma v sredo v okviru glasovanj. Besedo ima Primož Siter, ki bo postavil vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Hvala za besedo. Dober večer, spoštovani minister za kulturo, ki pokriva tudi resor medijev, zato naslavljam na njega naslednje vprašanje. Ukom oziroma uradni podatki Ukoma govorijo o 8 milijonih evrov letnega proračunskega denarja, ki ga država namenja za oglaševanje svojih storitev. Ministrstva potem ta denar porabljajo za oglasne kampanje različnih stvari, na primer služenja vojaškega roka v Slovenski vojski, pa promocijo cepljenja, gozdov in hrane in tako naprej in tako naprej. Tukaj ni ničesar problematičnega. Na več mestih pa je opaziti, da se ta denar razporeja nesmotrno – tukaj pridemo do problema –, v nasprotju z nekimi strokovnimi smernicami zdrave oglaševalske logike in stroke, da rečem, ter z očitno strankarsko noto. Tukaj sta NSi in SDS v glavnem protagonista teh političnih propagandističnih akcij. V sosednji Avstriji, recimo, imamo nedavni primer dogajanja okrog zveznega kanclerja Sebastiana Kurza, ki je zaradi podobnih razkritij odstopil, ker je s pomočjo oglaševalskih pogodb, državnih oglaševalskih pogodb, kupoval medijsko priljubljenost, prirejal javnomnenjske ankete in tako naprej oziroma rezultate le-teh. In Kurz je potem odstopil. Pri nas je pa stvar drugačna, tukaj pa pridem neposredno do ministrovega resorja. Gre seveda za vprašanje svobode medijev, gre za vprašanje svobode izražanja, potencialno koruptivnega delovanja z namenom obvodnega, da rečem, financiranja političnih strank preko povezanih oseb, neprofitnih zavodov ali celo strankarskih lastniških povezav v zasebnih družbah. Vlada na ta način torej z javnimi sredstvi podpira izjemno problematične medijske prakse strankarskih medijev – tukaj seveda tradicionalno prednjači Nova24, pa iskreni.net in domovina.je in tako naprej –, torej medijev, ki jih je tudi več tujih virov prepoznalo kot povezance z neonacistično propagando pa širjenjem nestrpnosti proti spolnim in etničnim manjšinam, z rasizmom, ksenofobijo in skratka samimi slabimi novicami. Minister, na tej točki imam v bistvu v povezavi s tem naslednjih nekaj vprašanj: Kako poteka nadzor? Kakšne so sankcije? Na kakšen način bo Vlada Republike Slovenije prenehala s temi nesramnimi praksami? Kdo sploh je, ki na ministrstvih odloča o razporejanju javnih sredstev v strankarska glasila? Je to sam minister ali je to nek strokovni kader? Kdo bo odgovarjal za katastrofalno izpeljane oglaševalske kampanje? Svetovalnica recimo, cepimose.si, za kampanjo e-vinjet recimo tudi [[…]] Ta pa sploh nesmotrno troši javna sredstva in tudi druge, ki spodbujajo razdor v družbi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Takole bi odgovoril gospodu. Ustno vprašanje, ki mi ga je gospod postavil, mi je bilo posredovano v petek popoldne, je naslednje: »Na 26. redni seji Državnega zbora vam bom postavil ustno poslansko vprašanje v zvezi z vladnimi strankarskimi oglaševanji na račun javnih sredstev.« Samo to. Zdaj je gospod postavil vprašanje, ki traja tri minute. Recimo, to pomeni, reci in piši, 16, 17 vrstic. Prosil bi, če bi mi dal tako vprašanje prej v petek popoldne, ko je treba vprašanje do 12. ure pravzaprav poslati, in bi seveda dal ustrezen kvalificiran odgovor. A mislim, da še vedno nepopoln, kajti Ministrstvo za kulturo za to, kar ga sprašujete, pravzaprav ni pristojno. Zlasti pa ne more odgovoriti na trditve, kot jih je gospod Siter rekel, da gre za nekakšne nesramne prakse. Če jih še enkrat taksativno našteje in seveda, če jih pove kot neposlanec, da ga bodo tisti, o katerih govori, tožili, ker tukaj ima imuniteto, pa lahko govori, kar hoče. Pač tako je. Glejte, Ministrstvo za kulturo ne ureja posebej vprašanj v zvezi z oglaševanjem. Zato seveda ni pristojno za načrtovanje in izvajanje splošne promocije dejavnosti države, Ministrstvo za kulturo ni odgovorno. To delajo podjetja sama, tako kot delajo. Tudi če so v državni lasti, se nima nihče pravice v njih vtikati. Edini predsednik Vlade, ki je ločevanje gospodarstva in izvršilne oblasti seveda prekršil, je bil njihov kompanjon v tisti, ne vem, kako se reče, tisti združbi – Lok. To je bil gospod Marjana Šarec leta 2018, ki je dejansko svetoval, bi človek rekel, ukazal podjetjem, kateri lahko oglašujejo, kateri ne. Jaz v teh zadevah pravzaprav nisem pristojen, nimam nobene vloge pri tem in tudi vam ne morem postreči z odgovori, ki insinuirajo, da gre za nesramne prakse. To se morate obrniti na primerne druge organe in potem boste dobili. Na Ministrstvu za kulturo vemo, da glede medijev obstaja seveda medijski sklad, ki vsako leto razdeli med medije določena sredstva. O tem odločajo ljudje, ki imajo vse kvalifikacije, torej več kot vsi prej skupaj, tako da to bi bil v zvezi s tem moj odgovor. Bi pa prosil, da drugič date bolj natančen, jasen odgovor, ker drugače to smatram samo, če že govorimo o propagandi, za vašo samopromocijo, da se zdi, kot da vi veliko stvari poznate in kako dobro zagrabite, recimo, nekega ministra za roge, čeprav minister za to sploh ni pristojen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Siter, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod Simoniti, mi tukaj že leto in pol opozarjamo na točno te stvari. Ta stvar ni nova, vprašanje pretakanja javnega denarja na strankarska glasila, predvsem v lasti Slovenske demokratske stranke in NSi, je nekaj, kar je stalnica, spremlja vašo vlado že ves čas. Nagovarjam pa vas tukaj zato, ker Ministrstvo za kulturo bi moralo biti v vseh normalnih okoliščinah tisti, da rečem, pes čuvaj medijskega prostora, ki bi moral zagotavljati, da je vsaj nekim smernicam osnovne medijske higiene zadoščeno. In odgovore pa tako imate, vidim, da jih lahko stresete iz rokava. Tukaj je problematično več stvari, ki sem jih naštel. Dejstvo je pa tudi, da smo pred časom lahko brali v poročilu Sveta Evrope, da Slovenija ne stori dovolj za preprečevanje korupcije v državni upravi, in tukaj imamo ta problem suma korupcije, delovanja več ministrstev. Zanima me: Kaj boste vi v zaščiti medijske krajine na tem področju storili? Ne rabite biti advokat svojih ministrskih kolegov, morate pa biti advokat higiene v medijski krajini. Podvprašanje: Se vam zdi sploh primerno, da Slovenija kot predsedujoča Svetu Evropske unije javni denar namenja za strankarsko povezane, propagandistične portale, ki nad vsem še širijo sovraštvo in nestrpnost? To pa mislim, da je vprašanje, ki človeku, svetovljanskega tipa vašega formata, ne bi smelo predstavljati problema.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Kompliment na koncu je nepotreben, ker imava različne poglede na to in tudi besedo svetovljanstvo, sem prepričan, da razumeva drugače, zato je treba vendarle neko znanje in nek širši pogled v svet. Ampak dobro, to je zdaj pač različni domet, to so miselni svetovi, v katerih verjetno tukaj ni primerno, da diskutiramo, imamo pa vsak svoje mnenje, zato se teh komplimentov drugič zadržite, zlasti do ministra, do katerega izraža vaša stranka tudi veliko sovraštva nenazadnje. Te besede o higieni pa so neprimerne tako kot marsikatera beseda. Glede na to, kdo je odgovoren za te zadeve, seveda obstaja Inšpektorat za kulturo in medije, obstaja Agencija za varstvo konkurence in podobne stvari, pa Akos in druge institucije, na katere bi bilo dobro, da naslovite ta vprašanja. Zadnjič se je na Odboru za kulturo govorilo o medijih, pa ste demonstrirali obstrukcijo, ste imeli veliko možnost, da bi lahko povedali svoje. Pa še slišali vsa ta podtikanja. Glede oglaševanje je pa tako. Oglašujejo podjetja samostojno, oglašujejo tudi, če hočete, v desne časopise. Sedaj vi veste, ne vem, da so to strankarska glasila in tako naprej. Prav! To je pač vaše videnje, ampak ta podjetja vsa oglašujejo tudi v drugih. In če so mediji na prostem trgu, je pravilno, da se borijo za delež oglaševanja in podjetja po lastni presoji to dajejo. Bi bili pa verjetno presenečeni, koliko so, recimo, dajali v preteklosti tistim medijem, za katere vi mislite, da so neodvisni in samostojni, pa niso in so navadna politična tretjerazredna levičarska trobila, medtem ko so bili tako imenovani desni mediji, ki so v manjšini, zelo prikrajšani. Tudi sedaj. Torej sam teh podatkov nimam, sem mislil, da boste vi natančno postregli s številkami, ampak jih nimate očitno, ampak samo očitate nekaj, pa malo veste. Torej, kako bi rekel, prosto delajo podjetja in dajejo različnim, kako bi rekel, medijem določena sredstva za oglaševanje in s tem merijo tudi njihovo uspešnost. Jaz za oglaševanje nisem človek, ki bi se na to spoznal, verjetno podjetja sama po lastnem premisleku dajejo denar in izmerijo potem učinke, kako se jim to splača. To je v njihovi lastni presoji, država se v to ne vtika. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Siter, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. V tem primeru država daje denar. Problematične prakse financiranja strankarskih glasil z javnim denarjem torej z mehanizmom državnih oglaševalskih pogodb, kjer se vsako leto obrne več milijonov, 8 milijonov po podatkih Ukoma, s katerim se potem financira tudi neonacistične propagandistične prakse in drugo nestrpnost, osebno vidim kot enega resnejših problemov, na katerega pa v slovenskem političnem prostoru kar ne najdemo odgovora. Tega seveda ne smete, minister, dopustiti. Problem je, ker se s takimi propagandističnimi praksami normalizira neonacizem, druge nestrpnosti, in problem je v tem, da so tukaj Nova24 in drugi SDS, torej vaši strankarski, portali glavni. Na drugi strani so še vaša sestrska stranka NSi, Zavod Iskreni in domovina.je in tako naprej. V primeru več ministrstev vidimo, da gre veliko javnega denarja za financiranje strankarskih ideologij ravno iz proračuna, vpletena so pa potem celo evropska sredstva. Zato, spoštovani podpredsednik, pozivam Državni zbor k razpravi, ker se moramo opredeliti do tega protipravnega početja, ki že prej, kot rečeno, poleg svobodne medijske krajine nažira tudi svobodo izražanja, odpira eno široko polje malverzacije z javnim denarjem in krade tako rekoč vsem prebivalkam in prebivalcem Republike Slovenije. In to seveda z namenom financiranja medijskega širjenja sovraštva in nestrpnosti, kar je pa še posebej nedopustno. Gre torej za prakso, spoštovane poslanke in poslanci, ki je omejena na dve vladajoči politični stranki, koristi takega početja gredo izključno v njihove žepe, s čimer si v lastno korist potem kupujeta propagandistično poročanje za javni denar. Zato, kot rečeno, podajam zahtevo, da Državni zbor opravi na naslednji seji razpravo glede te vse bolj in bolj problematične tematike. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kar zadeva neonacistične oznake, mislim, da bi to morali dobiti po kakšnem kriteriju, ne samo po kriteriju stranke Levica. Tudi ni prav, da se iz javnih sredstev financirajo neokomunistični mediji. Tudi take imate, najbrž, če gre to za nadaljevanje nekih politik. Ta zadeva glede protipravnosti – o temu odloča sodišče. [[oglašanje iz dvorane]] Bom dal, seveda bom dal. Sedaj pa: o vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Postopkovno Violeta Tomić. Izvolite.
Postopkovno je, da je nezaslišano, da komentirate poslanska vprašanja. Tega do sedaj še nismo doživeli. Seveda vi uvajate neko popolnoma novo prakso. Vaši poslanci zelo napadajo nas, kadar vodimo seje, za neprimerno manjše napake, bom rekla, vi to počnete namerno. Vi komentirate, kadar so stališča poslanskih skupin. To, da bi pa doživeli, da predsedujoči komentira poslansko vprašanje, je pa popolni precedens. In lepo vas prosim, da prenehate s tako prakso, ki je res nedopustna. Hvala.
Hvala lepa. Kolegica, preden na kogarkoli naslovite kakršenkoli očitek, izvedite malo postopka introspekcije, malo pogleda vase, in analizirajte svoje delo. Jaz bom svoje. Gospod Primož Siter, izvolite. Besedo imate za postopkovni predlog.
Dva postopkovna predloga. Najprej to, kar je letelo na kolegico Violeto Tomić. Postavila vam je popolnoma v skladu s poslovnikom postopkovni predlog, na katerega ste odgovorili z očitkom, osebno diskreditacijo, za kar bi bilo edino smiselno opravičilo. Druga stvar pa je to. Govoril sem v svojem poslanskem vprašanju o dejstvih; o dejstvih, do katerih so prišli izvrstni slovenski raziskovalni novinarji in so medijske projekte SDS povezali z javno deklariranimi neonacističnimi skupinami. Neonacizem je dejstvo, dejstvo današnje družbe in tukaj [[…]]
Postopkovni predlog, prosim, ne razprave.
je prisotno in treba ga je nasloviti. Minister za kulturo pa je pristojen za te medijske eskapade, tudi neonacizma, v Sloveniji. Moje poslansko vprašanje je bilo vsebinsko popolnoma na mestu, popolnoma brez poslovniške in postopkovne pristojnosti pa je bil vaš poseg v njegovo vsebino. Hvala.
Spoštovani kolega Siter, kar zadeva poslovnik, etični kodeks in ustavo, bi morali biti z vašimi vprašanji, razpravami in še vsem ostalim, kar sodi v to dvorano, spoštljivi, ne žaljivi. Tega v svojem poslanskem vprašanju kolegu ministru niste upoštevali. In tudi za ostale, ki delamo v tej hiši, pač veljajo isti kriteriji. Preberite si svoje podlage, na katerih bi moralo temeljiti vaše delo, pa potem lahko govorimo naprej o tem, kaj ima kdo prav in kdo nima prav. Postopkovno, Violeta Tomić. Izvolite.
Predsedujoči, zdaj pa jaz pričakujem od vas, da konkretno navedete, v čem je kolega Siter v svojem poslanskem vprašanju bil žaljiv do ministra. Bil je zelo korekten, govoril je dejstva, ki so znana in so jih tudi raziskovalni novinarji nabrali. Kaj vas osebno žali v tem, da tako divje reagirate, je pa tudi [[…]]Če govorimo o neonacizmu v Sloveniji, ki obstaja, in to vas osebno prizadene, to govori več o vas kot o nas samih. Nikjer nismo bili žaljivi in, z vsem dolžnim spoštovanjem, predsedujoči, pričakujem od vas, da navedete konkretno, kaj vas je užalilo, kje smo kršili etični kodeks ali pa poslovnik tega državnega zbora. Lahko se tudi pisno pripravite, ker bomo pač predsednika Državnega zbora morali opozoriti na ta precedens vtikanja v poslansko vprašanje nekega poslanca. Prosim, konkretno povejte, kaj vas tako žali pri poslanskem vprašanju Primoža Siterja, ki je bilo zelo korektno in na podlagi preverljivih dejstev. Hvala.
Kolegica, jaz se nisem, da vas kar opozorim, vtikal v nobeno poslansko vprašanje, v noben del poslanskega vprašanja Siterja. V noben del. Pustil sem mu razpravo v prvem vprašanju, v drugem vprašanju in pri postopkovnem predlogu. Tako bodite pri svojih navajanjih precizni. Sploh ga nisem prekinjal. Opozoril sem pa na nekatere stvari, ki niso korektne. In če boste prebrali tole knjižico, preberite si 8. člen vašega etičnega kodeksa, pa boste ugotovili, da to ni bilo tako. Protipravnosti ne ugotavljajo novinarji, ugotavlja sodišče – to bi se že lahko naučili –, kar zadeva ustavnost Ustavno sodišče. Kar zadeva pa etiketiranje, mimogrede, jaz sem tudi član pač neke stranke, ampak nimamo veze z neonacizmom. Jaz nimam. In tudi teh težav nimam nobenih v zvezi s tem. Zato predlagam, no, da se držite določenih stvari in stvari ne podtikate. Zdaj bomo pa tole razpravo prekinili, kar zadeva postopkovne predloge, in nadaljujemo s poslanskimi vprašanji. Mag. Bojana Muršič bo postavila vprašanje ministru za javno upravo Boštjanu Koritniku. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovana kolega, spoštovani kolegici, spoštovani minister! Moram malo zajeti sapo, ker v bistvu tole je bilo ravno, kar se je zdajle dogajalo, povsem nepotrebno, ampak gremo dalje.
Lahko počakamo minuto, če želite.
Nadaljevala bom s svojim poslanskim vprašanjem spoštovanemu ministru. V Sloveniji danes deluje 212 občin, od tega jih 11 ima status mestne občine. Zadnji dve občini, ki sta bili ustanovljeni, sta bili leta 2011. To sta bili občina Ankaran in občina Mirna. Po 10 letih so se spet pojavile ideje in želje po ustanavljanju novih, in nekaj teh idej je bilo na Gorenjskem. Iz Mestne občine Kranj naj bi se odcepilo nekaj naselij v novo občino Golnik, prav tako pa bi se naj dve naselji odcepili iz Občine Radovljica, na Štajerskem pa bi se naj iz Mestne občine Maribor odcepil Malečnik. Že ob ideji za ustanovitev nove občine Kokrica - Predoslje ste podali oceno, da je mreža slovenskih občin zelo razvejana in da je reforma lokalne samouprave zaključena, razen če gre za ustanovitev nove občine z združitvijo dveh ali več v eno novo. Glede na to, da pa je v Državnem zboru že predlog za razpis referenduma o ustanovitvi občine Golnik z izločitvijo dela Mestne občine Kranj v novo občino Golnik in ste glede referenduma že podali mnenje, vas, spoštovani minister, na tem mestu sprašujem: Ali ste še vedno mnenja, da je mreža slovenskih občin zelo razvejana in da je reforma lokalne samouprave zaključena? Pod drugo bi vas vprašala: Kakšne dodatne ukrepe boste predlagali Vladi, da se poveča zanimanje predvsem teh majhnih občin v smeri združevanja občin v eno večjo? Vemo, da v bistvu manjše občine enostavno ne zmorejo opravljati vseh nalog, kajti občine imajo visoke stroške. Tako da na tem mestu želim od vas odgovore. Hvala lepa zaenkrat.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala, predsedujoči. Najlepša hvala in lep pozdrav sicer tudi vsem spoštovanim poslankam in poslancem! Vprašanje, bi rekel, je zelo relevantno. Sicer bi uvodoma opozoril, da je bila Vlada Republike Slovenije predlagateljica ustanovitve občin samo ob reformi lokalne samouprave leta 1994, pozneje nikoli več, tako da so predlogi za ustanovitev občin v bistvu praviloma nastajali v Državnem zboru Republike Slovenije. Tako bi rekel, da mogoče ima vprašanje več naslovnikov, bi pa vseeno pojasnil to, kar ste izpostavili, torej svoje stališče do teritorialne komponente slovenske lokalne samouprave. Glede prvega vprašanja, ali je ta mreža občin zelo razvejana in reforma zaključena. Vlada v koalicijski pogodbi nima zavez, ki bi se nanašale na teritorialno reorganizacijo slovenskih občin, tako da kot minister, pristojen za lokalno samoupravo, tudi nisem predlagal nobenih ukrepov ali sprememb. Ocenjujem pa sam, da je teritorialna reforma slovenske lokalne samouprave zaključena. Naša prvenstvena naloga je doslej bila, da občinam, ki so že ustanovljene, se pravi tistim, ki so sedaj tukaj in zdaj, omogočimo normalno delovanje. Na eni strani smo to dosegli z dvigom povprečnine, najprej takoj po nastopu vlade, potem pa še dvakrat ob pripravi proračunov, tako da se je povprečnina za občino v tem mandatu dvignila za 60 evrov, s čimer smo občinam zagotovili ustrezne finančne pogoje za delovanje v zaostrenih pogojih covida in za nadaljnji razvoj. Na drugi strani smo konec lanskega leta s sprejemom zakona o finančni reorganizaciji, torej Zakona o finančni razbremenitvi občin, občinam zmanjšali stroške za približno 70 milijonov, 73 milijonov evrov letno. Je pa dejstvo, da je Slovenija geografsko zelo raznolika država, tako da ustanovitev občin s približno podobnim teritorijem in številom prebivalcev preprosto ni mogoča; pač to onemogočijo reke, alpske doline ali gorske verige. Tako zakonodaja, upoštevajoč to vsestransko raznolikost slovenskih občin, omogoča več različnih načinov medobčinskega sodelovanja z namenom racionalizacije in kakovostnejšega delovanja občin. Na eni strani občine tesno sodelujejo z ustanavljanjem skupnih javnih zavodov in javnih podjetij, skozi razvojne svete izvajajo regionalne projekte. Na drugi strani jih pa dodatno spodbujamo tudi k temu sodelovanju s skupnimi občinskimi upravami, s konkretnim sofinanciranjem njihovega delovanja. Samo v letošnjem letu je 6 milijonov evrov namenjenih za te skupne občinske uprave na različnih področjih. Glede dodatnih ukrepov; veljavna zakonodaja ravno to, kar sem ravnokar omenil, že vsebuje – spodbujevalne ukrepe, ki občinam ali pa bi občinam, ki bi nastale iz več manjših v večjo, pomenilo pomembno finančno spodbudo. Zakon o financiranju občin s sistemom primerne porabe daje občinam z več prebivalci naravno prednost, ker je utež v izračunu primerne porabe, torej prebivalci pomenijo 61 odstotkov celotnega zneska. Druga finančna spodbuda je pa določba 27. člena tega zakona, ki občini, nastalih iz dveh ali več manjših, določa dodatna sredstva iz državnega proračuna za tri naslednja leta po združitvi. Tako da več kot se občin združi, višji je odstotek teh dodatnih sredstev novi občini. Za konec bi spomnil še tudi, da postopek ustanovitve morebitne nove občine, kar je poslankam in poslancem bolje znano kot lahko meni osebno, najprej poteka v Državnem zboru to, kar smo sedaj videli, z vložitvijo predloga odloka o izvedbi referenduma na določenem območju, kjer naj bi nastala ta nova občina. Potem Državni zbor pridobi mnenje Vlade in pa občin in se Vlada opredeljuje, kot ste pravilno že sami opozorili, izključno o izpolnjevanju pogojev za ustanovitev občine, torej kot jih določa zakon. Če so ti pogoji za ustanovitev izpolnjeni, potem Državni zbor razpiše posvetovalni referendum, s katerim ugotovi voljo ljudi na tem območju. In če ugotovi, da je volja v prid takšni ustanovitvi, pač sprejme zakon o njeni ustanovitvi, določi ime območja in pa sedež. Hvala.
Hvala lepa. Še nadaljujemo? Izvolite, imate besedo [[…]]
Hvala lepa za vaš odgovor. Se opravičujem, spoštovani podpredsednik, da sem vskočila v besedo. Zahvaljujem se vam za ta del odgovora. Se pravi, vaše mnenje, da je mreža slovenskih občin zelo razvejana in da je reforma lokalne samouprave zaključena, še vedno drži, kar me veseli na koncu koncev. Kajti, vsaka občina, ki bo na novo ustanovljena, bo potrebovala poleg prihodkov tudi veliko odhodkov. Seveda pa tudi rabi svoj prostor, prav tako opremo, računalniško strojno opremo, pa na koncu koncev so tudi ti kadri, ki so izjemno pomembni, kar v bistvu povzroča bistveno več stroškov, kot pa potem nekako lahko tudi občina pričakuje. Prav tako imajo nove občine lahko težave tudi s pridobivanjem sredstev za investicije. Pa verjamem, da bi se nekatere občine lahko tudi iz tega razloga razvijale, ampak to bo pokazal čas. Absolutno pa se v zadnjem času pojavlja vse več teh nalog za delovanje skupne občinske uprave, kajti le tako občine lahko zagotavljajo oziroma so lahko bolj učinkovite pri izvajanju nalog. Tudi s tega vidika je potem znižanje stroškov za posamezno občino izjemno pomembno. Zato me mogoče na tem mestu še zanima: Ali v bodoče nameravate za skupno opravljanje nalog občinske uprave še kaj dodati na področju, recimo, informatizacije, kjer bi se pač lahko naloge združevale? In ja, absolutno bilo je dobrodošlo to, kar smo naredili v tem državnem zboru, da smo znižali stroške za občine. To je že bila pobuda prejšnjega ministra, ki smo jo potem v tej vladi tudi realizirali. To me veseli, kajti občine imajo več investicijskega potenciala za izvajanje in to je dobrodošlo. In srčno upam, da bomo tudi skupno opravljanje nalog občinske uprave povečali v tem delu nalog. Tako vas na tem mestu prosim še za dopolnilni odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imete besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. V bistvu se strinjam z vsem, kar ste povedali. In ne le to, mi smo pripravili predlog spremembe Zakona o financiranju občin. Mislim, da je na poti na Vlado, kjer bi uvedli še dodatno nalogo za skupne občinske uprave, ravno informatiko oziroma storitve s področja informacijske tehnologije, kar ima večplastno pozitiven učinek. Eno je, da manjše občine morda ne bi v celoti izkoristile, recimo, tak kader, hkrati ga pa težje pridobijo za samo eno občino. Tako gremo v smeri, da omogočimo dodatno sofinanciranje, da spodbudimo ne le digitalno preobrazbo občinam, ampak tudi omogočimo, da lažje pridejo do tega kadra in predvsem do znanja in posledic za občanke in občane. To je to, kar ste omenili glede investicijskega potenciala občin. Tisto, kar javno, odkar sem na tej poziciji, poudarjam, je, da na lokalnem nivoju ni tako pomembna politika levo, desno ali kje vmes, ampak je bistveno samo, da je narejeno. Torej, sosed vpraša samo, ali je cesta zgrajena, ali je vodovod narejen. Tako smo mi s tem vodilom šli, smo razbremenili občine tako administrativno, to je morda še pomembneje kot finančno. Strinjam se, ta projekt Zakona o finančni razbremenitvi občin je bil projekt vsaj dveh ministrov, če ne več. Je pa to prvi zakon, mi imamo nekako na mizi pogovore še o drugih zakonih, aktih, ki so nalagali občinam neke dodatne naloge, pa jim za to ni bilo nič povrnjeno. Kot rečeno, vsak evro v občinah se trikrat pogleda, obrne in ima nek multiplikativen učinek, za katerega delamo že ves mandat. Tako da, hvala.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? Hvala. Poslanec Boris Doblekar bo postavil vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovana ministrica, spoštovani kolega in kolegice! Imam pripravljeno oziroma sem postavil že vnaprej seveda, danes pričakujem odgovore, ministrici za šolstvo o neki temi, za katero sem dobil kar nekaj prošenj, da povprašam, konec koncev pa tudi mene osebno zanimajo določene zadeve. Odgovore za te stvari je pa zelo, zelo težko kjerkoli sploh dobiti. Mene zanima: Kako je z udejstvovanjem univerzitetnih profesorjev, predvsem kar se tiče sodelovanja z mediji oziroma z njihovim udejstvovanjem v zvezi s komentiranjem določenih zadev, izražanjem njihovega mnenja? Predvsem me tudi zanima: Ali medijske hiše vabijo profesorje na razna soočenja, ali za potrebe komentiranja določenih zadev direktno fakultete, ali si izbirajo profesorje same? Po kakšnem ključu se fakultete odločajo za izbor svojih zaposlenih za javni denar za dajanje izjav za javnost in pa komentiranje? Zanima me tudi: Ali pri tem fakulteta oziroma delodajalec teh profesorjev prevzame odgovornost za izrečene besede teh profesorjev oziroma zaposlenih na fakulteti, ki jih izrekajo predvsem na javnih medijih, bodisi televiziji ali radiu, in pa seveda tudi v določenih tiskanih medijih? In v nadaljevanju: Ali fakultete oziroma njihovi zaposleni za tovrstno udejstvovanje prejmejo morebitne honorarje? Ali so za to tudi plačani oziroma kakorkoli nagrajeni? In če so: V kakšnih višinah? Vem, da so že pred časom ljudje želeli informacijo s strani javnega servisa RTV, koliko denarja je namenjenega za te honorarje, za goste komentatorje. Vendar tega odgovora RTV zaenkrat ni podal. Tudi sam bom postavil poslansko vprašanje naslednjič RTV-ju, upam, da ga bom dobil. Skratka, rad bi odgovore na ta vprašanja, ker me to zelo zanima. Ker dostikrat se zgodi, da ti profesorji so zelo ozko politično profilirani in pridejo podajat predvsem eno stran in predvsem zagovarjajo samo eno stran.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite. Imate besedo za odgovor.
Najlepša hvala, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani poslanec Doblekar, odgovorila vam bom, kolikor je v moji moči. Žal se bojim, da ne v ministrski pristojnosti, malo bom pa kljub vsemu nekaj temeljnih načel izpostavila pa omenila mogoče tudi na enem delu z vidika svoje osnovne profesije univerzitetne profesorice in izkušnje. To, kar odpirate v vašem poslanskem vprašanju, razumem kot odpiranje razprave o temeljnih ustavnih pravicah. Eno je pravica do svobode govora in izražanja svojega mnenja, drugo pa je seveda tudi ustavna pravica, povezana z avtonomijo univerze. Neposredno na vaše poslansko vprašanje oziroma podvprašanja Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport nima neke pristojnosti, pravzaprav tudi v luči vseh omenjenih ustavnih pravic ne sme imeti nekega posega ali pa neke delovne obveze, ker bi to pomenilo poseg v, kot rečeno, tako strokovno avtonomijo univerzitetnih profesorjev in hkrati tudi njihovega prostega izražanja mnenja. Je pa res nekaj. Res pa je, da ko univerzitetni profesorji nastopajo v funkciji znanstvenikov, akademikov, raziskovalcev, da se seveda pa pričakuje, da tam po svoji etiki pa tudi kulturi izpostavljajo te vidike informacij, ocen in tudi dejstev, in da ti niso nujno pravzaprav tudi odraz tega, kar oni kot osebe, kot posamezniki skozi to svojo možnost, priložnost izražanja svojega osebnega mnenja mislijo. To je velikokrat potrebno ločiti. Namreč, raziskovalno delo, akademsko delo je osnovano na podlagi zelo, recimo temu, rigorozne metodološke podstati in pravil. Ta izhajajo iz preprostega pravila, da je potrebno za svoje raziskovalno delo pridobiti konkretne objektivne podatke, vire informacij, dejstva in jih predstaviti ter na podlagi tega in pa tudi enega teoretskega ogrodja potem interpretirati, pojasnjevati in pristopati z vidika ene akademske kulture, katere poslanstvo je, da podaja neke konstruktivne rešitve, predloge, ukrepe, ki so prav na teh dejstvih, na teh podatkih osnovani. To pa seveda ne pomeni izražanja svojega osebnega političnega mnenja ali pa preferenc. V tem drugem primeru se seveda lahko posameznik, ki je tudi univerzitetni profesor, akademik oglaša – in je tudi prav tako –, vendar je pa treba ločiti med tema dvema funkcijama. V primeru, ko se svojega mnenja loteva na podlagi tega prvega, se pravi metodološko-raziskovalno-akademskega pristopa, potem podaja svoje mnenje kot strokovnjak, kot znanstvenik. V tem drugem primeru, ki je prav tako legitimno in tudi ustavno, pa seveda poda svojo osebno politično mnenje in tukaj je potrebno razlikovati. Ja, ko človek posluša, spremlja načine, kako se pač posamezniki v medijih odzivajo, včasih lahko v resnici dobi občutek, da te vloge nekako niso povsem jasne. Ampak to je potem že stvar javnosti in, kot rečeno, tudi ene kulture vsakega posameznika, kako in kaj. To drugo vprašanje, kako kdo plačuje, kako vabi in tako naprej, pa spet zadeva čisto uredniške politike vsakega posameznega medija, kjer spet ministrstvo nima in tudi ne sme imeti nikakršne interventne vloge.
Hvala lepa. Kolega Doblekar, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovana ministrica, hvala za odgovore. Vendar kljub temu, mene ni toliko zanimalo zdaj, ali profesorji lahko gredo ali ne. Mene je konkretno zanimalo, ali gredo v svojem imenu ali gredo v imenu fakultete. Konec koncev so to javni delavci, plačani za javni denar. To me je zanimalo. Če pogledamo kakšno oddajo, kakršnokoli, ko vidiš, slišiš te profesorje, ko morda nekje na začetku, kot ste rekli, iz svojega znanja, izkušenj, izobrazbe in tako naprej povedo določene zadeve, pokomentirajo, nakar pa potem seveda nadaljujejo predvsem s politiko. Jaz to opažam, pa ni važno zdaj, kateri je medij. Če smo samo zadnjič pogledali oddajo Tarča, na primer. Tam sta bila prisotna, mislim da, najmanj dva taka profesorja, ko ni bilo o kakršnikoli stroki skorajda nič, ampak zgolj samo neka gola politika. Meni se zdi to kot zloraba profesorske stroke v politične namene. Tudi ko poslušamo kakšne novice, recimo na Radiu Ognjišče ob treh, ko slišiš normalne novice nekje – glede na to, da sem sam v tem vsak dan –, slišiš tisto, kar je, kar si sam videl od komentiranja določenih profesorjev, potem ob pol štirih poslušaš na RTV Slovenija, je to popolnoma čisto druga zgodba. Slišiš popolnoma izkrivljene informacije. Predvsem me zanima: Ali ti profesorji potem tudi odgovarjajo kot samostojne osebe ali je to za to odgovorna tudi fakulteta glede na to, da so javni delavci, plačani z javnim denarjem? Še vedno seveda me zelo žalosti, da pa se ne ve: Ali dobivajo za to tudi honorar ali ne, ali ga dobijo oni ali fakultete? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Pravzaprav to, kar sprašujete, je na mestu. To je vprašanje, ki se vsakemu gledalcu po neki naravni poti pojavi. Ker postaneš na neki točki, ko se takšne situacije zgodijo, kot jih zdaj omenjate, kot poslušalec postaneš zmeden, koga zdaj poslušaš; ali poslušaš nekoga v funkciji znanstvenika raziskovalca, ki operira z dejstvi, ali poslušaš prav tako legitimno nekoga, ki pač predaja svoje osebno mnenje, in nekako ves čas živi mogoče celo v konfliktu sam s seboj, kdo je zdaj, koga on predstavlja. Ampak to je stvar, ki jo pravzaprav gledalec, ki jo javnost sama pri sebi nekako naslovi, razčisti, tako kot jo mora tudi takšen posameznik sam s seboj, s svojo lastno integriteto. Tukaj je moj temeljni odgovor na vaše vprašanje. Ne bomo mogli z nekimi sistemi regulacije, nadzora. Tudi ni prav, ker kot rečeno, imamo tukajle ustavne kategorije, ampak pravzaprav tukajle mora posameznik sam s seboj opraviti, s svojo lastno integriteto, če želite, z lastnim odnosom samega do sebe in v končni fazi tudi do svoje lastne profesije. Verjemite mi, da priznani profesorji, ki so študirali veliko v tujini, v mednarodnem okolju, ki tam tudi veliko in intenzivno delajo, ne bodo takšnega odnosa imeli sami do sebe. Tako je velikokrat zelo pomembno, mogoče tudi takrat, ko je človek malo v dvomih, da gre in se majčkeno pozanima, malo pogleda, kakšne so pa v resnici reference raziskovalne, znanstvene vsakega posameznika; posebej tam, kjer je v kakšni dilemi, v kakšnem dvomu. Kar se pa tiče samih tako imenovanih politik ali pa pravil, ki jih imajo znotraj univerze oziroma posamezne fakultete pri tem, ali in na kakšen način morajo njihovi zaposleni dobiti ali pa ne dobiti soglasja za medijsko pojavnost, to je pravzaprav vprašanje te njihove interne notranje ureditve. Lahko vam z vidika lastne izkušnje povem, kadar sem bila v tej funkciji, praviloma nisem potrebovala nikogar vprašati, nisem potrebovala nikakršnega soglasja, šlo je za stvar lastne integritete, in tudi nikoli v življenju nisem dobila nikakršnega plačila za kakršnokoli strokovno pojavljanje v medijih. Ne vem pa, ali to drži povsod, to pa, kot rečeno, je vprašanje bodisi za fakultete in tudi za medije in njihove uredniške politike.
Hvala lepa. Poslanka Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani minister, za vas imam vprašanje glede na to, da je februarja 2021 Furs objavil Brošuro o dohodku iz dejavnosti, ki vpeljuje obveznost prištevanja subvencioniranih prispevkov za socialno varnost k prihodkom. Nova obveznost je povzročila veliko negotovosti med samozaposlenimi, ustvarjalci v kulturi, kakor tudi med podjetniki, saj pomeni obdavčitev subvencioniranih prispevkov za socialno varnost samozaposlenih v kulturi, torej prispevkov, ki jih na podlagi pridobljene pravice iz naslova statusa samozaposlenega v kulturi plačuje država. Pomenilo bi, da morajo samozaposleni v kulturi s pravico do kritja prispevkov za socialno varnost iz proračuna na ta prispevek plačati še dobrih 200 evrov davka. Ta poteza Fursa ni v skladu z Zakonom o dohodnini, ki v devetem stavku 20. člena jasno določa, da so subvencionirani prispevki, če so plačani s strani države ali lokalne skupnosti, oproščeni dohodnine. Furs je nato po posredovanju kulturniških NVO-jev za davčno leto 2020 spremenil metodo, po kateri se oproščeni prispevki za socialno varnost lahko v davčnih obračunih samozaposlenih za leto 2020 izvzemajo iz davčnega obračuna. V obračunu jih je treba sicer še vedno prišteti med prihodke, vendar jih je možno vpisati pod točko 2.6; se pravi, izvzem prihodkov zaradi predhodno nepriznanih odhodkov, ter s tem razbremeniti davka. Zato me zanima: Od kod zahteva Fursa po prištevanju subvencioniranih prispevkov prihodkom? Zakaj je Furs spremenil smernice za obravnavo prispevkov? Mednje sodijo tudi subvencionirani prispevki, ki jih kulturnikom plačuje Ministrstvo za kulturo. Zaradi protestov iz krogov samozaposlenih kulturnih delavcev je Furs za davčno leto 2020 spremenil stališče, po katerem se oproščeni prispevki za socialno varnost lahko v davčnih obračunih samozaposlenih za leto 2020 izvzemajo iz davčnega obračuna in šele na reakcijo NVO-jev je torej Furs navodilo umaknil, ampak le za leto 2020. Za letos in za naprej naj bi veljala nova navodila. Zanima me: Kako je s tem in kakšna so ta nova navodila? Ker je rešitev bila le začasna, sprašujem: Kako boste to trajno urediti in zagotovili tudi v prihodnje na način, ki ne bo poslabšal že tako slabega položaja samozaposlenih kulturnikov? Hvala za vaše odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje, spoštovana poslanka. Kot ste že sami omenili, je Finančna uprava spremenila mnenje in sedaj se prispevki ne vštevajo v davčno osnovo, kar pomeni, da je zadeva – in mislim, da sem na to že odgovarjal enkrat – urejena in ne vidim nobenega razloga in nimam nobenih indicev, da bi Finančna uprava to svoje mnenje kakorkoli spremenila. Res je, da so številni prispevki plačani s strani države kulturnikom, in sicer država plača prispevke okoli 2 tisoč 400 kulturnikom, kar na leto znese 11 milijonov evrov. Ti prispevki sedaj ne bodo šli v davčno osnovo in ne bodo obdavčeni. Tukaj moram seveda opozoriti na to, da so te osebe, ki dobijo plačane prispevke, ki jih je, kot sem rekel, 2 tisoč 400, dejansko plačane s strani denarja, ki ga plačajo kulturnikom ostali davkoplačevalci. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala. Govorila sva zdaj o letu 2020. Mislim, da je jasno, da je potrebno sistemsko poskrbeti za izvzem subvencioniranih prispevkov iz obdavčitve. Urejanje administrativnih postopkov za samozaposlene v kulturi se ne sme izvajati na način, ki samozaposlene kulturnike oškoduje. Zato me res zanima: Kako boste trajno odpravili tovrstno nezakonito obdavčenje? Praviloma se morajo predpisi sprejemati pred koncem davčnega leta: Ali lahko zagotovite, da normiranci ne bodo obvezani plačati dodatnega davka od subvencioniranih prispevkov za socialno varnost, torej od prihodkov, ki jih na svoj račun sploh niso prejeli? In tukaj naj vas opozorim, da je ogrožen tudi cenzus, kajti samozaposleni v kulturi ima cenzus, ki ga ne sme preseči, in lahko izgubi kompletno plačilo prispevkov, če se to upošteva. Zato me zanima: Ali lahko zagotovite, da bodo normiranci enakopravno obravnavani s samozaposlenimi, ki ugotavljajo davčno osnovo na podlagi dejanskih stroškov in ki subvencionirane prispevke za socialno varnost v obrazcu lahko izvzamejo iz obdavčitve? Ali boste poskrbeli, da bodo subvencionirani prispevki za socialno varnost postali vidni v seštevku skupnih prihodkov, kajti v sedanji ureditvi ostajajo skriti? Te spremembe so nujne, so pač stvar vašega resorja, zato me res zanima, če boste to uredili in to veliko skrb in strah samozaposlenih v kulturi odstranili. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana poslanka, za dopolnitev vprašanja. Sami ste tudi že omenili 9. točko 20. člena Zakona o dohodnini, ki določa oprostitev plačila prispevkov za socialno varnost, ki jih plačuje za njih Slovenija ali samoupravna lokalna skupnost. Tako da ureditev je zdaj tudi urejena, se pravi, zadeva je urejena. Še enkrat, nimam nobenih indicev, da bi bila karkoli spremenjena in tudi, da bi Furs kakorkoli to spreminjal, kar pomeni, da tistih 2 tisoč 400 kulturnih delavcev, ki jim plačuje te prispevke država z denarjem ostalih davkoplačevalcev, ne bodo obdavčeni.
Hvala lepa. Zaključujem. To se pravi, ministricam in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam 1. točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v sredo, 20. oktobra 2021, ko bo Državni zbor v okviru glasovanj odločal o predlaganih sklepih. Prekinjam tudi 26. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Vsem želim lahko noč in pa varno pot domov.