Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje, začenjam 61. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega in drugega odstavka 58. člena ter drugega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne more udeležiti naslednja poslanka in poslanci: Mojca Žnidarič do 19. ure, Marijan Pojbič, Samo Bevk do 14. ure in dr. Franc Trček do 13. ure. Na sejo sem vabil kandidata za novega predsednika Vlade Karla Viktorja Erjavca in predsednika Vlade Janeza Ivana Janšo k 1. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 61. izredne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 12. februarja 2021, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predloga za umik točke z dnevnega reda seje ali za širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 61. izredne seje zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – PREDLOG ZA IZVOLITEV NOVEGA PREDSEDNIKA VLADE REPUBLIKE SLOVENIJE. Na podlagi 116. člena Ustave Republike Slovenije in 254. ter 255. člena Poslovnika Državnega zbora je skupina 11 poslank in poslancev s prvopodpisanim Branetom Golubovićem predlagala Državnemu zboru, da za novega predsednika Vlade Republike Slovenije izvoli Karla Viktorja Erjavca in s tem izglasuje nezaupnico Vladi Republike Slovenije. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem besedo predstavniku predlagatelja Branetu Goluboviću.
Spoštovani državljanke in državljani, poslanke in poslanci, predsednik Vlade, kandidat za predsednika Vlade, ministrski zbor in vsi prisotni! »Iskreno sodelovanje ne more zrasti na polju, prežetem s humusom nenehnih zaničevanj in porogljivosti, diskretizacij in laži, sovraštva in žalitev, ustvarjanja izrednih razmer in netenja strahu. Pri takem nesodelovanju ne gre za izključevanje ene politike, politike SDS, temveč gre za civilizacijsko normo, odgovornost do ljudi, do države.« To so stavki, kolegice in kolegi, ki sem jih izrekel 3. marca lani ob odločanju o aktualnem predsedniku Vlade. Vprašal sem se, ali bo znal in zmogel videti onkraj svojih prepričanj ali pa bo, nasprotno, kljub nenehnemu poudarjanju pomembnosti sodelovanja in vključevanja, nadaljeval delitve ter nespoštovanje drugače mislečih. Dopustil sem možnost, da se je spremenil, a hkrati podvomil, da je postal državnik, torej moder, strpen, spoštljiv in vključljiv. Takrat smo se odločili in vam zelo jasno povedali, da nas ne bo zraven pri rušenju državnih institucij, ker to predstavlja rušenje države. Da nas ne bo zraven, če boste barantali s človekovimi pravicami, z neodvisnostjo medijev in sodstvom; če boste ogrožali javno dobro, javne storitve in naravo; da nas ne bo zraven, če boste slabili gospodarstvo, socialno državo ali stabilnost javnih financ. Vse to in še več počnete, predsednik Vlade, s svojo SDS danes. Žal. Epidemija za takšno početje ne more in ne sme biti izgovor, zato sta današnja razprava in glasovanje o nezaupnici predsedniku Vlade logična posledica skoraj enoletnega zavestnega spornega delovanja vlade SDS in rušenja temeljnih postulatov naše države. Kako ta vlada ne spoštuje naše države, Ustave in demokratičnih procesov, kaže tudi zasmehovanje in zaničevanje konstruktivne nezaupnice enega od ustavnih orodij opozicije s strani predsednika Vlade in dveh njenih podpredsednikov. Govorili so o brezupnici in še čem. Zasmehovanja, blatenja in diskretizacije pa so deželni tudi vsi, ki argumentirano kritizirajo delo Vlade in opozarjajo na kršenje pravnega reda. A to nas ne sme presenetiti, to je način dela skrajne desnice, to pri vladi SDS in njeni podpornici NSi ni nič novega. Spoštovane poslanke in poslanci pred nami je preprosto vprašanje, ki pa zadeva prav vsakega v naši državi. V njem ni nič, čemur bi se lahko posmehovali. Gre za resno vprašanje, pri katerim bi se moral vsakdo zamisliti vprašanje, pri katerem moramo poslanke in poslanci še posebej paziti, da nas ne zavedejo lastni ali strankarski interesi. Pri glasovanju nas mora voditi odgovornost do ljudi, ki so nas na volitvah pooblastili, da v imenu vseh njih, tudi tistih, ki nas niso volili, ki se niso udeležili volitev, upravljamo s to državo. Gre za vprašanje prihodnosti naše države ali, kot je rekel kandidat za novega predsednika Vlade gospod Karl Erjavec, gre za vprašanje, v kakšni državi si želimo živeti. Ali želimo res živeti v državi po meri SDS, ki pred našimi očmi in pod krinko reševanja epidemije ruši temeljne demokratične enote tako, da z zlorabo ključnih institucij in z avtokratskimi prijemi korak za korakom prevzema vse družbene podsisteme, redefinira ustavne norme, neti razdor in uničuje naš mednarodni položaj? Cilj SDS je jasen: ugrabiti demokratične procese, demokratične institucije in državo ter zamrzniti ustavo, najvišji akt soglasja v neki skupnosti. Brez spoštovanja ustave nam ostane samo še brezpravnost, oblastniška samovolja, avtoritarna država in družba brez prihodnosti. Ali pa želimo živeti v demokratični državi, za katero smo se državljani Slovenije zavzeli na plebiscitu pred 30 leti; državi, ki smo jo gradili na temeljih svobode govora in političnega delovanja, neodvisnosti medijev in pravosodja, varovanja človekovih pravic in enakosti pred zakonom, solidarnosti, socialne kohezivnosti in okolijske občutljivosti, strpnost in kulture. Spoštovane državljanke in državljani! V petih opozicijskih strankah LMŠ, SD, Levica, SAB in Desus smo vložili konstruktivno nezaupnico, s katero danes poskušamo ustaviti vlado Janeza Janše. Zakaj? Ker od prevzema oblasti marca 2020 sistematično krši temeljna načela ustavne ureditve, kot so delitev oblasti, spoštovanje neodvisnih ustanov in svobode medijev, ker je z nepremišljenimi potezami ogrozila ugled Slovenije v Evropski uniji in zunanjepolitični položaj Slovenije v mednarodni skupnosti. Ker se Vlada pod njegovim vodstvom ni znala učinkovito spopasti z epidemijo covid-19 in njenimi posledicami ter je Slovenijo privedla v vrh tragične svetovne lestvice umrlih in okuženih. Če navedem samo nekatere skrajne primere početja vlade SDS od marca 2020 vse do danes. Vztrajno in sistematično načenja temelje ustavne ločitve med posameznimi vejami oblastmi, da bi zavarovala interese stranke SDS. Spomnimo se nedopustnega in tudi nezakonitega vmešavanja predsednika Vlade in tudi notranjega ministra v pravosodje, tožilstvo in tudi Ustavno sodišče. Vlada SDS zavestno ignorira ustavni red v državi. Vsi se še spomnimo ravnanja predsednika Vlade ob nepreklicnem odstopu ministra za notranje zadeve, ko se je predsednik Vlade norčeval z neodprtjem kuverte in ignoriral Državni zbor in s tem je bil kršen tudi 115. člen Ustave Republike Slovenije. In mimogrede, minister Hojs še vedno zaseda ta položaj. Vlada SDS si sistematično prizadeva finančno ošibiti, razgraditi in podrediti javno televizijo in radio, Slovensko tiskovno agencijo in vse druge medije, ki jih SDS nima pod neposrednim kapitalskim nadzorom. Načrtno in s strankarskimi kadri brez referenc ali z zelo slabimi referencami prevzema vodenje neodvisnih ustanov z namenom pridobiti vpliv in koristi za SDS in seveda tudi njene ljudi. Govorimo o policiji, NPU, Finančni upravi, Statističnemu uradu, Uradu za preprečevanje pranja denarja, obveščevalno-varnostih službah in še kom. Samo za ponazoritev, katere ljudi se nastavlja na pomembne funkcije. Državni sekretar v Kabinetu predsednika Vlade za nacionalno varnost, generalni direktor policije, direktor Sove – to so ljudje, kjer smo lahko zasledili, da so sledili na Twitterju in retvitali skrajna evropska gibanja. Vlada SDS razgrajuje in spodkopava javno šolstvo, zdravstvo in kulturne institucije. Pod krinko boja proti epidemiji si je prisvojila številne pristojnosti, ki presegajo ustavnopravni položaj vlade. Še vedno je policijska ura v tej državi, imeli smo zelo dolgo zaprte občinske meje, dejansko ta vlada zaradi strahu vlada z dekreti. Svojim ministrom in drugim funkcionarjem dopušča kršenje lastnih pravil in odlokov v času epidemije ter s tem deli državljane na prvo- in drugorazredne. Sama zadnja dva primera: odprtje gostilne za tako imenovani sestanek ministra Počivalška in zavrnitev oziroma preverjanje ministra Hojsa v svojem zasebnem času, ali hrvaški policisti opravljajo delo, ki jim ga je naložila hrvaška vlada. Z nepreglednim in spornim ravnanjem vlada SDS povečuje tveganja za korupcijo. Sumljivi nakupi neuporabnih ventilatorjev in mask, elektronsko cestninjenje in zadnji primer – hitri testi. Poleg naštetega pa se vlada SDS čez poletje ni pripravila na drugi val epidemije, kar je imelo za posledico neučinkovito upravljanje z epidemijo covid-19. V tem je treba iskati glavne razloge za dramatično visok smrtni davek, predvsem med najstarejšimi, in preveliko število okuženih ter vsaj štirimesečno zaprtje države. Če naštejemo samo nekaj napak vlade SDS: prepozno, kaotično in stihijsko ukrepanje ter nejasna in grozeča komunikacija; pogosto spreminjanje navodil, ki niso bila niti jasna niti utemeljena, velikokrat nelogična; nezadostna pripravljenost domov za starejše na drugi val epidemije; neprimerno in pretirano ukrepanje na področju šolstva. Ni analizirala niti poskušala razumeti, kje in zakaj se epidemija najhitreje širi, ter zaradi tega spregledala prava žarišča okužb in sprejemala napačne ukrepe, ki niso omejevali širjenja virusa. Ni sprejela ukrepov, s katerimi bi v večji meri spodbudila delo od doma. Ni sprejela ukrepov, s katerimi bi vsi okuženi, ne glede na to, kje so se okužili, imeli stoodstotno bolniško. Sprejela je nedomišljene in napačne odločitve glede izdajanja karantenskih odločb. Ni sprejela učinkovite, hitre in zadostne pomoči za podjetja in obrtnike, ki so imeli ali še imajo po odloku Vlade zaprto svojo dejavnost ali zaradi epidemije okrnjeno poslovanje in nižje prihodke. Poleg tega pa vlada SDS pred javnostjo skriva načrt okrevanja in odpornosti, za katerega bo sredstva namenila Evropska unije in je temeljni razvojni dokument za izhod iz krize, ki bi se moral pripravljati v javnosti, s sodelovanjem z javnostjo in z različno stroko. Načrtno potiska vlada SDS Slovenijo v druščino najbolj spornih članic EU, ki ne spoštujejo vladavine prava, pravic manjšin, enakopravnosti spolov in spolnih usmeritev. Dopušča retoriko nestrpnosti, ksenofobije, homofobije, sovraštva in laži ter diskretizacijo vseh, ki so kritični do Vlade. Zaradi vsega naštetega, in tega je še bistveno več, je sedaj zadnji čas za konstruktivno nezaupnico. Ne gre za oblast ali politični prestiž, gre za demokratičen pokus končati škodljivo vlado in praksami te vlade in v družbo vrniti normalnost, stabilnost, strpnost, solidarnost, optimizem in svobodo. Vse to smo nedolgo nazaj že imeli. Zadnji čas je za novo vladno ekipo, ki se bo zavedala, da je država zaradi ljudi in ne obratno ter da je naloga vladajoče politike v imenu vseh državljank in državljanov upravljati z državo. Vladno ekipo, ki bo resnično verjela, da so ključ za reševanje epidemije ljudje, s katerimi je treba ustrezno komunicirati, jih imeti za partnerje in graditi na medsebojnem zaupanju in solidarnosti. Vladno ekipo, ki ima alternativni program na področju reševanja epidemije in zdravstva, razvoja zelene in digitalne preobrazbe ter solidarnosti. Spoštovani kolegice in kolegi! Karl Erjavec je kandidat, ki je dokazal, da se zaveda nevarnosti skrajne politike SDS in se je tej politiki skupaj s stranko Desus tudi odločno uprl. Dokazal je, da razume pomen demokratičnih vrednot in njihove zaščite, je izkušen politik, dolgoletni predsednik parlamentarne stranke in večkratni minister, ima vse potrebne kompetence, da skupaj z naprednimi in zmernimi silami dobi priložnost za vodenje vlade do rednih volitev. Kolegice in kolegi, spoštovane prebivalke in prebivalci! Slabo leto se je bliskovito zavrtelo, v njem pa se nabralo zgrešenih politik za cel mandat. V tem času je Vlada sprejemala najpomembnejše odločitve rokohitrsko, brez analiz, dialoga in ob spoštovanju načela: deli in vladaj. Na trenutke se je zdelo, da poskuša Vlada sprejeti toliko slabih odločitev, da bodo postale del vsakdana in jim širša javnost, volivci in mediji ne bodo več posvečali pozornosti. Samovoljno in brez resnega dialoga, tudi z izigravanjem javnosti, se je vodila politika SDS, ki celo koalicijskim partnerjem ni dovolila sodelovati pri nekaterih pomembnih odločitvah. Vladajoča stranka je kljub nasprotovanju koalicijskih partnerjev nadaljevala z ideološkim in kulturnim bojem, s čimer je namesto iskanja rešitev med državljanke in državljane vnašala še večji nemir in nepotrebne razprtije. Poleg sprejemanja spornih in nepremišljenih odločitev ministrov iz vrst vladajoče stranke smo bili priča tudi poniževanju, norčevanju in zaničevanju državljank in državljanov ter stalnemu pritisku na neodvisno delovanje medijev. Čeprav se morda tako sliši, pa zadnji trije odstavki, ki sem jih povedal, niso bili napisani v zadnjih dneh, tednih ali mesecih. Navajal sem stavke, ki ji je predstavnik opozicije v tej dvorani izrekel pred 8 leti, 27. februarja 2013, ko so poslanke in poslanci izglasovali konstruktivno nezaupnico Janezu Janši. Tudi takrat je bila v državi kriza, gospodarska, finančna, socialna, ki se je iz meseca v mesec poglabljala. Janez Janša je njeno reševanje izpustil iz rok, namesto da bi iskal ustrezne rešitve, kar bi storil vsak državnik, vsak dober krizni menedžer, strateg, se je vlada SDS raje posvečala spreminjanju ustroja države in vzpostavitvi avtokratske vladavine po okusu SDS. Posledice zgrešenih in škodljivih odločitev te vlade so bile grozljive in so se sanirale še vrsto let. Na srečo mu leta 2013 ni uspelo, njegovo vlado so zamenjali tako opozicijski kot koalicijski poslanci in poslanke. Takrat so znali pokazati pogum in odgovornost do države. Zakaj preprosto ne bi ponovili potez izpred osmih let, ko se je v Državnem zboru kljub hudi krizi v državi našla zadostna večina, ki je znala in zmogla radikalni politiki izreči odločen »ne«? Danes vemo, da so 27. februarja 2013 poslanke in poslanci opozicije in dela koalicije ravnali pravilno. Bomo sposobni zbrati modrost, nekateri pa tudi pogum, in glasovati za zamenjavo vlade? Nas bo dovolj na pravi strani zgodovine? [[smeh]] Na strani demokratične Slovenije? Bomo videli, bomo videli, če boste prevzeli glasovnice, če ne boste obstruirali enega od temeljev, temeljnih orodij opozicije, ki je zapisano tudi v Ustavi. Danes imamo zadnjo priložnost, da državo zaščitimo pred brezobzirno in skrajno politiko, ki ne spoštuje ustave in temeljnih demokratičnih vrednot, ki ruši neodvisnost državnih institucij in baranta s človekovimi pravicami, se norčuje iz ljudi, opozicije in stroke. Sami v opoziciji tega ne moremo narediti, saj nas je premalo. Si pa želimo, da bi v tej dvorani danes prevladali tisti, ki vedo, da je treba za zaščito naše ustavne ureditve, naše države, našega načina življenja dati na stran parcialne interese ter glasovati za ljudi, za državo, za svobodo, solidarnost, človekove pravice in blaginjo vseh. Glasovati za normalno sedanjost in prihodnost. Zgodovina se ponavlja, kolegice in kolegi. Želim si, da se vsi skupaj spomnimo, da je bil takratni padec vlade Janeza Janše kljub težkemu in zahtevnemu času in časom, ki so sledili, za razvoj Slovenije pozitiven dogodek. Popravnega izpita v tem mandatu ne bo več. Naj še zaključim s citatom škotskega liberalnega demokrata, s katerim sem 3. marca ob izvolitvi mandatarja zaključil svoj nastop: »Če v boju za vrednote izgubiš oblast, ti ostane samo spoštovanje in upanje, da ti naslednjič uspe. Če pa v boju za oblast izgubiš vrednote, ti ne ostane nič.« Sam dodajam, naj danes zmagajo demokratične vrednote in pogum pred parcialnimi interesi in zatonom demokracije.
Hvala lepa. Besedo dajem kandidatu za novega predsednika vlade Karlu Viktorju Erjavcu, da v skladu s 3. odstavkom 255. člena Poslovnika Državnega zbora predstavi programske zasnove vlade.
Hvala lepa. Spoštovane državljanke in državljani, predsednik Vlade, ministrski zbor, spoštovani predstavniki in predstavnice ljudstva, ki v tem hramu demokracije zastopate voljo vseh slovenskih državljank in državljanov, ki v njihovem imenu odločate ter predstavljate našo Slovenijo doma in v svetu. Dovolite mi, da vam povem, zakaj mislim, da mora konstruktivna nezaupnica uspeti. Vlagatelji konstruktivne nezaupnice želimo oblikovati novo vlado, katere cilj je zaustavitev denormalizacije države. Vlagatelji ne zaupamo aktualni vladi, zato želimo ustaviti nespoštovanje temeljnih ustavnih načel, ustaviti potiskanje Slovenije v skupino držav, ki imajo težave s spoštovanjem vladavine prava, ter ustaviti neučinkovit spopad Vlade zoper pandemijo covid-19. V naši parlamentarni zgodovini je vlaganje konstruktivne nezaupnice zelo redko, je prej izjema kot pravilo. Konstruktivna nezaupnica je tokrat vložena zlasti zato, ker smo se znašli v prelomnem trenutku za prihodnost naše države. Državljani se soočamo z najnevarnejšo pandemijo v zadnjih stotih letih in hkrati s poskusi aktualne vlade, da uveljavi tako imenovano avtoritarno demokracijo. Danes, 15. februarja 2021, torej v letu, ko praznujemo 30 let naše države, se boste izvoljeni predstavniki ljudstva odločali med avtoritarno Slovenijo in normalno, ustavno, demokratično Slovenijo. Vaš glas bo povedal, ali ste za Slovenijo populizma, v kateri se zanemarja vladavina prava, zanemarja spoštovanje človekovih pravic in spoštovanje neodvisnih ustavnih institucij, zatira svoboda medijev in avtonomnost univerze ter ne spoštuje stroke in znanstvenih dognanj, ali pa se boste, spoštovani poslanke in poslanci, odločili za ustavno, demokratično Slovenijo, v kateri se spoštujejo splošno sprejete vrednote, ki so določene z našo ustavo. Spoštovani predstavniki ljudstva, danes ne odločate o Karlu Viktorju Erjavcu. Danes odločate o tem, ali boste dopustili, da bo aktualna vlada še naprej slabila demokratične pridobitve, ki smo jih zgradili v zadnjih 30 letih. O tem boste danes glasovali v tem hramu demokracije, in to v imenu vseh tistih, ki so vam zaupali to pomembno poslanstvo odločanje o prihodnosti Slovenije. Državljani hočejo normalno Slovenijo, hočejo dobro vodeno in dobro upravljano Slovenijo. Zato se skupaj vprašajmo, ali je to, kar se danes dogaja v Sloveniji, normalno. Po 11 mesecih delovanja aktualne vlade, ki je bila na začetku celo večinska, jasno vidimo, da Vlada ne zasleduje glavnega cilja blagostanja državljanov niti ne uresničuje koalicijske pogodbe v dobro vseh državljanov, temveč je vse podrejeno spreminjanju države v avtoritarno demokracijo. Kje se to danes najbolj vidi? Pri ukrepih v boju proti epidemiji covid-19, ki pogosto nimajo strokovne podlage, ampak so čisto politikantsko kalkuliranje. Z zapiranjem ljudi v občinske meje, policijsko uro in zaprtjem izobraževalnih ustanov, ki je najdaljše v Evropi, je Vlada namenoma posegla v pomembne neodtujljive pravice in svoboščine ljudi. Strokovnjaki glasno opozarjajo, da ti ukrepi nimajo pozitivnih učinkov. Seveda nimajo, saj aktualna vlada pod vodstvom SDS z njimi zasleduje nek drug, zanjo najpomembnejši programski cilj, to je vzpostavitev druge republike. Te teze si nisem izmislil jaz in ni samo moja ugotovitev, temveč tako ugotavlja tudi nekaj najbolj uglednih časopisov, kot sta The New York Times in Le Monde. Avtoritarna politika, ki jo izvaja predsednik Vlade, ne cilja na utrjevanje ustavnih neodvisnih institucij, tudi ne v krepitev svobode medijev ter učinkovito ukrepanje v pandemiji, temveč nasprotno, rahlja po ustavi neodvisne institucije, si podreja medije in sprejema take epidemiološke ukrepe, ki omogočajo uresničevanje ozkih ideoloških strankarskih ciljev. Vse to dogajanje nima samo političnih posledic, temveč tudi globoke pravne in družbene posledice. V državi zato vladata negotovost in strah. Državljani ne vedo, kakšne ukrepe lahko pričakujejo naslednji dan. Državljane je strah za njihove službe, za izobrazbo njihovih otrok. Ta vlada poglablja negotovost in strah pri državljanih tudi zato, ker glede pandemije covid-19 nima dobrih rešitev. Številne epidemiološke statistike potrjujejo, da smo med najslabšimi državami na svetu v boju proti pandemiji covid-19 kljub izjemni požrtvovalnosti zdravstvenega in drugega osebja, tudi kljub temu da imamo dokaj dobro razvit zdravstveni sistem v svetovnem merilu. To stanje pa ne čudi, saj je vse pomembne odločitve sprejemal predsednik Vlade, pogosto mimo mnenj nekdanjega ministra za zdravje in mimo stroke. Vlada ni le neučinkovita, za povrh je še nedosledna pri izvajanju lastnih ukrepov, ko enkrat odpira določene dejavnosti in jih v nekaj dnevih zopet zapira in to brez analize in brez upoštevanja stroke. Še huje, celo lastni ministri jih ne spoštujejo – ne bom navajal primerov, ker so vam vsem zelo dobro znani. Ker je neučinkovita in nedosledna pri izvajanju ukrepov, uvaja cenzuro tudi za javno nastopanje nekaterih ministrov ter celo strokovnjakov, ki bi lahko ozaveščali javnost o epidemiji. Z vsem tem je temeljno omajala zaupanje ljudi, ki je nujno potrebno za zmago nad epidemijo. Spoštovane poslanke in poslanci, v tej zvezi se moram dotakniti očitka aktualnega predsednika Vlade, da je naša vložitev konstruktivne nezaupnice v času najtežje krize zaradi pandemije covid-19 neodgovorno ravnanje in nagajanje s strani opozicije. Združena opozicija, povezana v koaliciji KUL, je ves čas v Državnem zboru konstruktivno podpirala vse smiselne rešitve in ukrepe za ublažitev pandemije. Ne nazadnje tudi ob prvem valu smo lahko videli, kako so preleteli v zmago nad pandemijo zavezniška letala. Večina zadev, povezanih z reševanjem pandemije, je opozicija tudi podprla, niso pa seveda bile podprte rešitve, ki so imeli nasprotni cilj – zgolj uresničitev nekaterih ozkih ideoloških ciljev stranke SDS. Javnost se naj spomni, da so prav v vsakemu od PKP paketov bili takšni potaknjenci. Skratka, v Državnem zboru ne opozicija in tudi ne koalicijski partnerji niso preprečevali Vladi, da bi normalno delala, kot to očita njen predsednik Vlade. To lahko ponazorimo tudi z dejstvom, da do sredine letošnjega januarja, v času drugega vala, torej v času najhujše pandemije, ni bila vložena nobena interpelacija zoper ministrice in ministre, čeprav bi si jo marsikdo zaslužil glede na nekompetentno delo. Zato so trditve, da zaradi konstruktivne nezaupnice Vlada ni mogla uspešno delati, neresnične in zavajajoče. S konstruktivno nezaupnico želimo poslankam in poslancem v Državnem zboru dati priložnost, da izvolite vlado; vlado, ki bo zaustavila poseganje v neodvisne demokratične institucije; vlado, ki bo s svojim delovanjem krepila temeljna ustavna načela, neodvisnost ustavnih institucij, delitev vej oblasti, svobodo univerze in medijev; vlado, ki bo spoštovala stroko ne samo pri pandemiji, ampak tudi na vseh področjih družbenega in gospodarskega življenja. Popolnoma jasno je, da tudi neupoštevanje in zanikanje stroke vodi v avtoritarnost, čemur smo s strani aktualne vlade priča praktično vsak dan. Programska izhodišča nove vlade ne bodo temeljila na prilaščanju in ugrabitvi države in njenih institucij, na sovražnosti ali avtoritarnosti, ampak na gradnji medsebojnega zaupanja, vključevanju stroke, krepitvi javnih sistemov, povezovanju s civilno družbo, krepitvi odprte družbe in zlasti, da se da solidarno pomoč ljudem, ki pomoč resnično potrebujejo, ne pa po delitvi, kdo je naš in kdo ni naš. Za razliko od politike predsednika Vlade skupnih ciljev ne bomo uresničevali s kaznovalno politiko, ki določa absurdno visoke denarne kazni državljanom za kršenje neživljenjskih vladnih odlokov – spomnimo se primera burek. Politika nove vlade ne bo politika, v kateri predsednik Vlade skupaj z ministrom za notranje zadeve preko tvita naroča, koga mora policija obravnavati. Spomnimo se poziva, da bi bilo dobro, da bi policija obravnavala tukaj prisotnega Karla Erjavca zaradi izdaje tajnosti v zvezi z osnutkom poročila Računskega sodišča. Politika nove vlade ne bo vzpostavljanje policijske države, v kateri bodo državljani selektivno obravnavani po načelu, ta je naš, ta pa ni. Politika nove vlade ne bo izključevalna in ne bo grozila z odpuščanjem strokovnjakov, ki nimajo enakega mnenja kot vlada. Aktualna vlada, žal, vse to počne. Naj omenim le nedavno zamenjavo državnega sekretarja na Ministrstvu za šolstvo in primer iz tega državnega zbora, ko je eden od poslancev SDS zahteval, da se svetovalko iz Zakonodajno-pravne službe odpusti, ker s svojim strokovnim pravnim mnenjem ni sledila vladajoči politiki. Politika nove vlade bo zlasti delala na krepitvi zaupanja vseh treh vej oblasti, na krepitvi zaupanja v stroko in krepitvi zaupanja v znanstveno dokazana dognanja. Žal celo v tem državnem zboru naletimo na bizarna stališča, da so klimatske spremembe prevara in ne znanstveno dejstvo. Zlasti pa bo politika nove vlade usmerjena v krepitev zaupanja državljanov in državljank. Cilj politike nove vlade je narediti Slovenijo zopet normalno državo. Spoštovani! Kako se predsednik Vlade oklepa svojega položaja, kažejo tudi neresnice, ki jih izreka glede političnih kriz v času pandemije. Pravi, da nikjer na svetu v tem trenutku ni političnih in vladnih kriz, ker naj bi se opozicije po vsem svetu, zlasti v Evropi, odrekle povzročanju vladnih kriz v času pandemije. Resnica je seveda drugačna. Naj naštejem le novice meseca januarja: odstopili sta tako nizozemska kot italijanska vlada, vmes imamo že novo italijansko vlado, odstopil je estonski premier, poleg Nizozemske bodo volitve še v Bolgariji, včeraj so bile na Kosovu in tudi na Portugalskem. Podobne neresnice slišimo tudi glede delovanj in odločanj ustavnih sodišč v Evropi v času krize. Predsednik Vlade je zaradi začasnega zadržanja izvajanja Zakona o naložbah v Slovenski vojski pripravljen obtožiti celo Ustavno sodišče sokrivde za neuspeh pri spopadanju z epidemijo. Vsi ste lahko prebrali tvit z uradnim pečatom Vlade, kjer pravi, da Ustavno sodišče postaja nevarnost z vidika zmožnosti normalnega funkcioniranja države. Državna sekretarka na Ministrstvu za zdravje iz kvote SDS, podobno kot predsednik Vlade, prostodušno izjavi na nacionalni televiziji, da je Slovenija edina država, ki se mora glede epidemije zagovarjati pred Ustavnim sodiščem. Naj pojasnim samo s primerom Nemčije, kjer se je ustavno sodišče večkrat oglasilo glede ukrepov epidemije, pa visokim predstavnikom nemške vlade niti slučajno ne pride na misel, da bi oporekali nemškemu ustavnemu sodišču zaradi odločanja o zadevah, ki se nanašajo na njihove ukrepe v času pandemije. Po Nacionalnem preiskovalnem uradu, ki se je lotil preiskovanja nabav v spomladanskem času, gre za maske, respiratorje in podobno, po Statističnem uradu, ki ni sledil pričakovanjem Vlade, po Računskem sodišču, ki je izdelalo osnutek poročila o spomladanskih nabavah zaščitnih mask in druge medicinske opreme, je sedaj očitno Ustavno sodišče tista ustanova, ki jo je treba diskreditirati. Spoštovani visoki zbor, predstavniki ljudstva! Boste res dopustili, da aktualna vlada zrahlja vse demokratične stebre? Boste res dovolili, da ta vlada do konca tega mandata dokonča svoj projekt vzpostavitve druge republike? Tega si večina naših državljank in državljanov ne želi, zato predlagam, da podprete konstruktivno nezaupnico. Naj ob tej priložnosti za vas in za vse naše državljanke in državljane ponovim temeljne vrednote, okoli katerih je s pobudo za Koalicijo ustavnega loka dr. Jožetu P. Damjanu, za kar sem mu s tega mesta posebej zahvaljujem, uspelo pridobiti zaveznike in številne družbe in tudi poenotiti stranke opozicije. Te vrednote so tudi temelj, zaradi katerih se je pridružila pobuda tudi stranka Desus. Želim si, da te vrednote sprejmete kot mojo vnaprejšnjo zavezo, da jih bom upošteval že v procesu formiranja nove vlade in pozneje pri vsakodnevnem trdem delu in če mi danes naklonite vaše zaupanje, lahko povem naslednje. Prvič. Vlada se bo učinkovitejše, bolj konsistentno in strokovno podprto spopadla s pandemijo covid-19. Drugič. Nedotakljivost načela delitve oblasti med zakonodajno, izvršno in sodno oblastjo. Tretjič. Boj proti revščini in neenakosti in socialni izključenosti ter zagotovitev dostojne starosti. Četrtič. Zaveza h krepitvi neodvisnosti ustanov, ključnih za transparentno delovanje države, ter javnih medijev, nevladnih organizacij in civilne družbe. Petič. Stabilna in redna delovna mesta z višjo dodano vrednostjo ter predvidljivo podjetniško okolje s finančnimi spodbudami za ustvarjalne preboje. Šestič. Povrnitev veljave stroke v ključne državne ustanove ter obračun s korupcijo. Sedmič. Vlaganje v kvaliteto in dostopnost sistemov javnega zdravstva, šolstva in dolgotrajne oskrbe. Osmič. Stabilno in povečano vlaganje v znanost in kulturo in zaustavitev nesmiselnih investicij v oboroževanje v času, ko so pomembne druge prioritete. Devetič. Sistemske rešitve za polno kompatibilnost Slovenije z zelenim dogovorom EU in digitalno preobrazbo. Desetič. Zniževanje emisij toplogrednih plinov, skladno s cilji Pariškega podnebnega sporazuma. Spoštovane poslanke in poslanci! Ko sem pred dobrim letom dni povedal, da se umikam iz politike in javnega življenja, nisem pričakoval, da bom še kdaj govoril pred vami tukaj, v hramu demokracije, in to o tako pomembnih stvareh, ki se ta trenutek dogajajo v Sloveniji. Zato mi dovolite, da bom v svojem nastopu tudi malce oseben. Veliko ljudi me sprašuje, zakaj sem se sploh vrnil v politiko. Verjamem, da v enem delu tega parlamenta si tega niste želeli, vendar vrnil sem se z motivacijo, da s svojimi izkušnjami in znanjem prispevam po svojih najboljših močeh, da bi stranka Desus, ki letos praznuje 30 let, ostala tudi v prihodnje parlamentarna stranka. Ta odločitev se mi je zgodila sredi nepredvidljivih epidemioloških in političnih dogodkov, ki žal ne pretresajo samo Slovenijo, ampak cel svet. Naša specifika je žal ta, da je slabo upravljanje s pandemijo le najočitnejši izraz slabega in neučinkovitega dela aktualne vlade. Aktualna vlada vidi rešitev vseh problemov predvsem v odločanju predsednika Vlade, njegove odločitev pa so usmerjene v razgradnjo države in njenih podsistemov. Vse, kar je bilo zgrajenega zadnjih 30 let, je po mnenju te vlade zanič, naj bi šlo za ostanke in usedline prejšnje države oziroma globoke države. S to logiko aktualna vlada želi spremeniti našo Slovenijo v avtoritarno demokracijo, v kateri o vseh odloča ena oseba s pomočjo absolutne strankarske discipline in absolutne strankarske pripadnosti. Na volitvah leta 2018 so organi stranke Desusa sprejeli odločitev, da z vlado, v kateri je SDS, ne bomo sodelovali. Ta odločitev stranke Desus je bila sprejeta na podlagi naših izkušenj s sodelovanjem v dveh vladah s SDS. Vedno se je izkazalo in danes se to potrjuje v celoti, da za vlade, ki jih vodi Janez Janša, ni ključna koalicijska pogodba, temveč kako zadovoljiti koalicijske partnerje, da bodo tiho in zadovoljni ter hkrati mimo koalicijske pogodbe, mimo volje koalicijskih partnerjev uresničiti glavni cilj stranke SDS, to je projekt druge republike. Zato celo od koalicijskih partnerjev lahko slišite, da ni problem to, kar se piše v koalicijski pogodbi, ampak vse tisto, kar se dogaja mimo koalicijske pogodbe. V tem okviru bi rad omenil, zakaj sam nisem več želel sodelovati v vladah SDS, četudi mi je kot predsedniku stranke, če bi bili v koaliciji, bil ponujen položaj podpredsednika Vlade. Naj najprej omenim zadevo Patria, ker mi stranka SDS ves čas podtika odgovornost za to zadevo. Res je, v dobri veri, da je vse v redu, sem podpisal to pogodbo. Kasneje sem v sodnem postopku iz raznih dokumentov in zaslišanj spoznal, da so se v ozadju te zadeve dogajale stvari, zaradi katerih danes ne bi nikakor podpisal te pogodbe. V postopku pred sodiščem sem pravnomočno dokazal svojo nedolžnost, tako na prvi kot na drugi stopnji. Kljub pravnomočni sodbi sodišča, da sem vestno opravljal svoje delo, še vedno poslušam očitke s strani SDS, da sem kriv zgolj zato, ker sem podpisal to pogodbo. Prepričan sem, da bom tudi danes poslušal te stvari. Zanimivo pa je, da se ne problematizira na primer vloge predsednika Vlade za slab sporazum, podpisan v Mokricah, glede deviznih vlog varčevalcev nekdanje Ljubljanske banke. Še danes tečejo na Hrvaškem sodni postopki proti nekdanji Ljubljanski banki, hrvaškemu proračunu pa še vedno plačujemo visoke iztožene zneske. Je kdo prevzel odgovornost? Nihče. Vemo pa, da je bil smoter tega sporazuma, da bi Hrvaška ustavila vse tožbe na Hrvaškem in da bi prišlo do poravnave s Slovenijo. Naj se dotaknem tudi arbitražne odločbe o določitvi meje med Slovenijo in Hrvaško. Vse od takrat, ko je bila sprejeta referendumska, ljudska odločitev, lahko vidimo, da SDS in tudi žal Nova Slovenija ves čas dosledno spodnašata to demokratično odločitev, češ da to ni prava rešitev, da tudi končna arbitražna odločba je slaba, ne ponuja tistih rešitev. Seveda, vam pa ni prav tudi, da smo uspeli rešiti to arbitražo kljub nedopustni komunikaciji arbitra in pooblaščenke. Vemo, da sem ves čas poslušal očitke, da naj bi sam spodbujal to komunikacijo, seveda pristojni organi v Državnem zboru niso tega ugotovili, ker to tudi ni bilo res, in mislim, da je arbiter pošteno povedal, na kakšen način je prišlo do te komunikacije. Zdaj, ko bi lahko dosegli uveljavitev arbitražne odločbe, vidimo, ste poslali ministra za zunanje zadeve na pogovor v Trst, kjer sta bila prisotna še hrvaški zunanji minister in italijanski zunanji minister, vendar videli smo, da je zgolj nemo statiral temu dogodku. Od takrat vidimo, da je hrvaški sabor že razglasil izključno ekonomsko cono na Jadranu in le upamo lahko, da ne bo rezultat vaše tihe diplomacije, ker to sem ves čas poslušal, da imam predolg jezik, še v času, ko sem bil zunanji minister, ko sem opozarjal na to, da lahko ostanemo brez dostopa do odprtega morja. Upam, da ne bo, da ne bo ta tiha diplomacija in njen rezultat zgolj to, da smo ostali tiho in brez dostopa do odprtega morja. Upam, da se to ne bo zgodilo. Spoštovane poslanke in poslanci! Sprašujem se, kako bomo predsedovali Svetu Evropske unije čez nekaj mesecev. Ta zaskrbljenost ni samo moja, ampak žal je izkazana tudi v Bruslju. Zunanji minister mora pojasnjevati, da Slovenija pač ne sodi v skupino držav, ki imajo težave z vladavino prava. Upam, da se v tem državnem zboru zavedate, kakšne težave lahko to povzroča pri predsedovanju Evropske unije. Sprašujem se, kako bodo potekali dogovori v evropskem triu – gre za Nemčijo, Portugalsko in Slovenijo –, zlasti s Portugalsko, ki načrtuje serijo političnih in zakonodajnih korakov za spopad s sovražnim govorom ter tudi v zvezi s procesi radikalizacije preko socialnih omrežij. Portugalska vlada to vsebino neposredno povezuje z vprašanjem demokracije. Ali pa, kako naj se resno lotimo zelenega načrta in debate o prihodnosti Evrope, če ima predsednik Vlade med svojimi strankarskimi zaupniki zanikovalce podnebnih sprememb. V svetu je močno odmeval tvit, s katerim je aktualni predsednik Vlade novoizvoljenega predsednika ZDA označil za šibkega predsednika in s tem požel vsesplošno začudenje s povsem nediplomatsko in netaktno potezo. Samo vprašamo se lahko, koliko časa bo potrebnega za saniranje posledic tega nepremišljenega tvita. Verjetno navedeni tvit ne prispeva k povečanju ugleda Slovenije v mednarodnem prostoru. Lahko pa iz ameriške izkušnje vidimo, kaj nam lahko prinese politika stalnega prirejanja resnice, zaničevanja medijev, stalnega zatrjevanja o ukradenih volitvah. Vsi smo lahko spremljali, kaj se je zgodilo v hramu demokracije v Washingtonu. Spoštovani poslanci in poslanke! Upam, da se zavedate, da politika te vlade vodi Slovenijo v družbo držav, s katerimi se nismo nikdar spogledovali in ki imajo drugačne vrednote. Zato si želim, da mi danes izrečete potrebno podporo in s tem omogočite, da oblikujem novo vlado, ki bo zaključila reden mandat in popeljala našo državo v normalnost. Kandidiram za mandatarja, ker verjamem, da lahko uspešno povežem Koalicijo ustavnega loka s svojim znanjem in izkušnjami ter da lahko hkrati povežemo vse družbene sile, ki zavračajo avtoritarne težnje vladanja v Sloveniji in ki bodo Slovenijo peljale naprej, ne pa v čase, za katere smo upali, da se ne bodo nikdar več vrnili. Dovolite mi, da zdaj nekoliko bolj sistematično predstavim tiste programske prioritete, okrog katerih smo Lista Marjana Šarca, Socialni demokrati, Levica, Stranka Alenke Bratušek in Desus dosegli dogovor in hkrati dali zavezo, da jih bomo skupaj uresničili. Naš program temelji na štirih stebrih. Vse štiri stebre moramo graditi enakopravno. Štirje stebri našega programa so torej: zdravje, solidarnost, okolje in razvoj. Prvi steber – zdravje. Pri zdravju ne gre samo za zmago nad epidemijo in okrevanje po njej, ampak gre za finančno in organizacijsko stabilizacijo javnega zdravstvenega sistema. Res učinkovit odgovor na covid-19 krizo pomeni: prvič, povečanje kapacitet za nujne bolnike, tako po številu postelj in kadrov kot po tehnični opremljenosti, saj še vedno ne vemo, kaj lahko pričakujemo od tretjega vala; program za učinkovito skrajšanje zaostankov in čakalnih vrst in normalno delovanje vsega drugega javnega zdravstva in tretjič, ustreznejše nagrajevanje zdravstvenih delavcev, skladno z 11. točko 39. člena Kolektivne pogodbe za javni sektor. Za vse tri prioritete bomo mobilizirali EU sredstva v okviru programa okrevanja in večletnega finančnega okvira, kar omogoča bistveno večjo ambicioznost. Poleg tega bomo finančno okrepili javni zdravstveni sistem, tako da bomo skupna sredstva za javno zdravstvo povečevali, in sicer za 3 odstotke BDP do leta 2025. Ukinili bomo dopolnilno zdravstveno zavarovanje in ga prenesli v obvezno zdravstveno zavarovanje. Drugi steber – solidarnost. Pri vprašanju solidarnosti gre za zagotovitev prihodnosti vsem generacijam. Tako lahko napovem Zakon o dolgotrajni oskrbi, sprejetje Stanovanjskega zakona in ustanovitev stanovanjsko-oskrbnega infrastrukturnega sklada, brezplačne mestne prevoze za upokojence, demografski sklad za resnično financiranje pokojninske blagajne, ne pa za mešetarjenje z državnim premoženjem, podporo občinam pri gradnji vrtcev in šol za večjo vključenost otrok. Tretji steber – okolje. Da bomo za zeleno in digitalno preobrazbo sposobni počrpati evropska sredstva, načrtujemo naslednje ukrepe: Zakon o podnebni politiki, ki bo uzakonil cilj ogljične nevtralnosti do leta 2050 ter zmanjšanje emisij toplogrednih plinov za vsaj 50 odstotkov do leta 2030. S sprejemom zakonskih in podzakonskih aktov moramo implementirati ustavno odločbo o pravici do čiste pitne vode. Z dvigom standardov za sosežigalnice in prepovedjo frackinga bomo bolje varovali okolje in zdravje ljudi. Za boljšo mobilizacijo EU sredstev v okviru večletnega finančnega okvirja 2021–2027 in programov okrevanja 2020–2023 bomo bistveno bolje od aktualne vlade spoštovali prej naštete prioritete. Četrti steber – razvoj. Naš alternativni program je razvojno naravnan. Proračunska sredstva za raziskave in razvoj bomo do leta 2025 postopno povečali za en odstotek BDP. Sprejeli bomo zakon o znanstveno raziskovalni in inovacijski dejavnosti in ustanovili tehnološko agencijo, poenostavili bomo poslovanje podjetij in zagotovili učinkovitejše delovanje birokracije. Povečali bomo sredstva za kulturo, do vsaj 2,5 procenta proračuna. Ne bomo zaničevali in žalili ustvarjalcev v kulturi, ampak spodbujali vrhunsko ustvarjalnost, skrbeli za samozaposlene in pospešili kulturne infrastrukturne projekte. Za vodenje ustanov bodo ponovno ključne strokovne kompetence in reference. Strokovnim komisijam za programske in projektne razpise bomo vrnili strokovno neodvisnost ter ponovno vzpostavili dialog s civilno družbo. In ne nazadnje, preoblikovali bomo strateške prioritete zunanje politike, da bo spet temeljila na multilateralnem sodelovanju in solidarnosti ter zavezništvi z ustanovnimi članicami Evropske unije, ki vztrajajo na vladavini prava, spoštovanju človekovih pravic, medijski svobodi. Skrbeli bomo za interese državljanov Slovenije in slovenskih manjšin po celem svetu, kakor tudi dosledno spoštovali ustavno zagotovljene pravice narodnostnim manjšinam v Sloveniji. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, za te vrednote in za takšno vizijo vas prosim za vaše zaupanje. Ničesar ne bomo zmogli sami, če ne bomo pri tem odprti za najboljše okrog nas – v znanstvenih, v raziskovalnih krogih, v gospodarstvu, v javni upravi, v civilni družbi v domovini – in naših rojakov v tujini. Epidemija nas je boleče podučila, kako zelo smo odvisni od državljank in državljanov, ki skrbno in predano opravljajo svoje delo, ki pa je dostikrat spregledano ali celo, v zadnjem času, kritizirano. Epidemija nas je podučila, kako usodno je delovanje javnih sistemov, kakršna sta zdravstvo in šolstvo. Epidemija nas je podučila, kako zelo si naši mladi želijo medsebojnega druženja in stikov, znanja, izobrazbe in razvoja svojih talentov. Epidemija pa nas je podučila tudi, kako gre državi, če jo vodi vlada z odločitvami, ki so neprijazne za ljudi. Neprijazne vladne odločitve, nekatere niti niso bile razglašene v skladu z ustavo in zakonom, silijo ljudi v težke odločitve in stiske, ali naj se prilagajajo novi realnosti ali naj raje molčijo, naj vztrajajo ali naj obupajo. Tej dilemi, s katero se žal dnevno soočajo naši državljani in državljanke, lahko, spoštovani poslanke in poslanci, naredite konec vi. Prepričan sem, da boste za tako odločitev nagrajeni v javnosti z veliko stopnjo odobravanja. Ta dilema je bila gotovo velikokrat tudi dilema partnerjev v koaliciji. Razumem zagato predsednika Stranke modernega centra ministra Zdravka Počivalška, ki je morda do nedavnega verjel, da lahko znotraj koalicije prepreči določena enostranska ravnanja predsednika Vlade, toda dogodki v zadnjih tednih dokazujejo, da predsednik Vlade s svojimi ravnanji postavlja Stranko modernega centra v popolnoma podrejen položaj. Naj vas spomnim le na nekaj primerov. Resorno poročilo Ministrstva za pravosodje o stanju pravosodja je bilo pred pošiljam v Bruslju brez vedenja ministrice za pravosodje dopolnjeno s strani zunanjega ministra, in sicer z oceno, da je stanje drugačno od tega, kar poroča pristojno pravosodno ministrstvo. Pristojni komisar Evropske komisije se je verjetno samo čudil tej nenavadnosti, saj zelo dobro pozna razmere v Sloveniji, ne nazadnje je bil belgijski komisar sedem oziroma še več let zunanji minister, bil je tudi večkrat v Sloveniji. Nekaj podobnega se je zgodilo tudi s pismom predsednika Vlade naslovljenega Charlu Michelu in Ursuli von der Leyen o domnevno ukradenih parlamentarnih volitvah v Sloveniji, kar neposredno leti tudi na veliko zmago Stranke modernega centra leta 2014, takrat še pod imenom Stranka Mira Cerarja. Ko sta se glede STA kar dve komisarki, obe članice ALDE, obrnili na slovensko vlado, je predsednik Vlade retvital tvit Vaneta Gošnika, da ne gre za Evropsko komisijo, ampak le za dve ženski. In ne nazadnje je predsednik Vlade odnos do svoje koalicijske partnerice Stranke modernega centra ponazoril tudi z nedavnim ultimatom ministrici za šolstvo za takojšnjo zamenjavo državnega sekretarja zaradi njegove neposlušnosti. Vsi ti primeri mi žal potrjujejo, ko pravim, da predsednika Vlade ne bo nihče ustavil pri njegovi enostranski politiki in tega tudi ne bo mogla Stranka modernega centra, zato tudi stranka Desus ne želi sodelovati v taki koaliciji. Spoštovane poslanke in poslanci, ničesar ne boste izgubili, če mi boste zaupali vaš glas, veliko bo pa pridobila Slovenija. Obljubljam vam, da bo nova vlada zaključila reden mandat in da bomo Slovenijo skupaj popeljali na normalno pot. Prepričan sem, da od vas to pričakujejo ne samo tisti državljani, ki so vam zaupali glas, temveč tudi vsi državljani, ki na zadnjih parlamentarnih volitvah niso sodelovali, ker niso pričakovali, kako lahko politika vpliva na njihovo vsakdanje življenje. Prav vsem vam, spoštovanim državljankam in državljanom bi rad na koncu rekel: zagotavljam vam, da bom vodil drugačno politiko od aktualnega predsednika vlade. Naša politika bo odprta in vključujoča. Pripravljen sem dati na razpolago vse svoje znanje, izkušnje in energijo za vašo blaginjo. Prav nobenih političnih kalkulacij nimam, le jasno sliko in iskreno željo, da skupaj ustavimo to napačno politiko, ki jo je ubrala aktualna vlada. Še enkrat, danes se ne odločate o tem, ali bo Karl Viktor Erjavec mandatar ali bo on oblikoval vlado; danes se odločamo o tem, kakšno državo si želimo in večina državljank in državljanov si želi drugačno državo. Hvala za vašo pozornost in podporo.
Hvala lepa. Besedo dajem še predsedniku Vlade Janezu Ivanu Janši, da v skladu s tretjim odstavkom 254. člena Poslovnika Državnega zbora odgovori na predlog za imenovanje novega predsednika Vlade in obrazloži svoje poglede na dosedanje delo Vlade.
Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, hvala za besedo. Spoštovani visoki zbor! To, kar imamo danes oziroma to, kar imate danes na dnevnem redu, seveda ni konstruktivna nezaupnica, ker je potrebnih najmanj 46 glasov. Slovenska ustava torej daje ta instrument zaradi tega, da se v državi ne povzroča politične nestabilnosti in da če neka vlada izgubi večino, to pomeni, da ima opozicija večino in postane nova vladajoča koalicija, zbere dovolj glasov, zamenja vlado in delo in življenje tečeta dalje. Vi ste vložili ta instrument z desetimi podpisi, zato to seveda ni konstruktivna nezaupnica, ampak je destruktivna farsa. V besedilu, ki ste ga predložili, pa tudi v tem, kar sta predlagatelj in kandidat za mandatarja povedala doslej, je mogoče 5 procentov tega, kar naj bi bil program, in 25 procentov pač kritizerstva, lepih želja, pa tudi vrsta laži in manipulacij. Tudi teh procentov naštevanja, kaj vse bi naredili, če bi meli vlado, zveni precej komično. Na začetku mandata, kljub temu da volitev niste zmagali, ste imeli vlado leto in pol. Bilo vas je precej več v tisti koaliciji, pa ni bilo nič od tega. A sedaj kar naenkrat pa bo? Od kje? Meni seveda tukaj ni treba naštevati, kaj vse je naša vlada naredila v bistveno krajšem času in v izjemno težkih pogojih epidemije. Slovenske državljanke in državljani to vedo in to tudi čutijo v žepih. Delavci, upokojenci, študentje, družine, nihče ni bil pozabljen v tem času. Ohranili smo na sto tisoče delovnih mest. V osmih protikoronskih paketih, v glavnem ste glasovali proti vsem ali pa jih vsaj niste podprli, je ta vlada za Slovenke in Slovence, za slovenske državljane sprejela in tudi uresničila bistveno več ukrepov v enem samem letu, bistveno več ukrepov, kot vi v letu in pol na začetku tega parlamentarnega mandata. Če pa seštejem vseh osem protikoronskih paketov in primerjamo s prejšnjimi desetimi leti, je od teh osmih paketih bistveno več ukrepov, bistveno več konkretnih stvari, zaradi katerih ljudje živijo bolje, imajo več v žepu, imajo boljšo perspektivo za prihodnost kot to, kar ste vi sprejeli v 10 letih prej. V tem, kar ste zapisali, govora je bilo sicer manj danes o tem, je precej velika žalitev za slovensko zdravstvo glede umrlih s covidom oziroma zaradi njega. Tu je mednarodna primerjava, ki kaže, kakšen odstotek teh, ki so bili okuženi s covidom – vsak je preveč –, ampak ta primerjava kaže, kakšen odstotek teh, ki so bili okuženi s covidom, je dejansko umrlo. Ne glede na vse težave v slovenskem zdravstvu, ki niso nastale čez noč, je odstotek umrlih zaradi covida glede na število okuženih v Sloveniji boljši kot v nekaterih jedrnih državah Evropske unije. Imate na spletu in lahko to neposredno pogledate. Res pa je, da smo imeli v Sloveniji v drugem valu veliko število okuženih, da smo imeli zaradi tega tudi veliko število presežnih smrti glede na prejšnja leta in se je treba vprašati, zakaj. Razlog je to, da ima Slovenija osmo najstarejše prebivalstvo na svetu. Covid pobira davek predvsem med starejšimi in najstarejšimi in se je treba vprašati, kaj smo naredili za izboljšanje demografske slike v 30 letih samostojne države. To je prvi razlog. Drugi razlog je, da imamo v Sloveniji premalo domov za starejše in da v veliko tistih – in tukaj je bil žal smrtni davek največji –, ki jih imamo, je standard slab. Delajte rdeče cone v domu za starejše v Hrastniku ali marsikje drugje, kjer še v normalnih razmerah ljudje, ki so tam, nimajo dovolj prostora! Pa poglejmo nekaj podatkov za zadnjih 10 let, v kaj smo vlagali. V teh zadnjih 10 letih do vključno 2019 je bila Slovenska demokratska stranka eno leto v vladi, Socialni demokrati 9 let, Viktor Karl Erjavec je bil v tem času 9 let minister v vladi. Glejte, v vsem tem času so bile investicije v bolnišnice, osnovne in srednje šole, v zavode za usposabljanje, študentske in dijaške domove, fakultete, v desetih letih, 713 milijonov evrov. V tem času, recimo, je šlo iz naših žepov za javno radiotelevizijo milijardo evrov, več kot za vse tisto skupaj. Zaradi mene lahko damo za javno radiotelevizijo dve milijardi evrov, ampak takrat, ko bomo za vse te ostale potrebe lahko dali 10 milijard, ne pa takrat, ko lahko damo manj. To je bila vaša politika 10 let, zato so ljudje umirali, zato 10 tisoč ljudi čaka na postelje v domovih za starejše. Poglejmo naprej, če govorimo zdaj samo o domovih za starejše. Študentski domovi. Glejte, domovi za starejše so investicije, se pravi gradnja, adaptacija, prenova v 10 letih – 25 milijonov evrov. Študentski domovi, novogradnje, investicijsko vzdrževanje – 31 milijonov evrov. Samo za nevladne organizacije, ki imajo sedež na naslovu Metelkova 6, v tem času – 37 milijonov evrov. To so bile vaše prioritete. Zato so ljudje umirali. Naštejte mi en nacionalni dosežek ene same nevladne organizacije na naslovu Metelkova 6, ki se ga spomnite. Pozna kdo? Ja, širjenje virusa lansko leto po državi, to je bilo, pa seveda mazanje fasad ministrstev, pa grožnje s smrtjo, to so bili ti dosežki. Osmo najstarejše prebivalstvo na svetu v zadnjih 10 letih, starševski dodatek, pomoč ob rojstvu otroka, dodatek za veliko družino, dodatek za nego otroka – 367 milijonov. Sredstva za nevladne organizacije v tem istem času desetih let – 706 milijonov, več kot še enkrat več. In potem se borite z epidemijo v takšni situaciji! Tako, da je treba malo pogledati v številke. To, kar sem pogrešal prej pri nastopu gospoda Golubovića, ki je, mimogrede, krasno opisal ravnanje sebe in svoje stranke, tam ni bilo nobene številke. V nastopu kandidata za mandatarja – nobene številke, nič. Neke fraze, nekaj v tem smislu pač igrali bomo nogomet, brcali bomo žogo in ta se bo kotalila zato, ker je okrogla. To je bil ta program, nič konkretnega. In polno govorjenja o tem, kako ta vlada krši človekove pravice, dela drugo republiko in tako naprej. Glejte, ne delamo druge republike, branimo prvo, prvo republiko branimo, ker jo uničujete s takšno politiko, ki je izraženo s številkami, ki smo jih prej predstavljali. Ko se že toliko govori o demokraciji, to je indeks demokracije v Sloveniji v času posamičnih vlad. Vedno, kadar sem jaz vodil vlado, smo bili višje kot takrat, kadar so kandidati iz vaših strank vodili vlado. In zdaj imamo pred sabo predlog za mandatarja v imenu, osebi predsednika stranke, ki od vseh predsednikov strank v tej koaliciji petih strank dobil najmanj glasov. Še prej je kandidiral v letu 2018 na volitvah kot minister, kot minister, ne vem, 13 let zaporedoma. V volilnem okraju Tržič je dobil 380 glasov, no, manj kot 400. Naš kolega Jure Ferjan, ki sedi tukaj, ki je kandidiral kot začetnik, je najmlajši poslanec v Državnem zboru, je dobil petkrat več glasov. Pa zato, ker je začetnik, verjetno, pa ker mogoče ni dobil največ glasov v poslanski skupini, poslanska skupina razpravlja o tem, ali bi ga predlagala za predsednika ali podpredsednika komisije. Nekdo, ki je dobil petkrat manj glasov in zaupanja volivcev, pa bo vodil vlado. In ta vlada bo imela strašno zaupanje in demokracija bo cvetela! In odnosi z Združenimi državami se bodo naenkrat izboljšali. Ko bo vlado vodil nekdo, ki je bil trinajst let minister in je v desetih letih šel trinajstkrat v Moskvo, pa nikoli v Washington. Super bo, res! Glejte, vseeno predlagam, no, da se malo zresnimo. Vprašajte se, koliko novih delovnih mest bo nastalo zaradi današnje seje – glejte, niti eno. Vprašajte se, koliko ljudi več bomo cepili proti covidu zaradi današnje seje – niti enega. Vprašajte se, kako boste z današnjo sejo – in spremljava naj bi bila zunaj na trgu, z nezakonitimi protesti spet –, kako boste s tem pomagali zaustavljati epidemijo. Nikakor, obratno, še bolj jo boste širili! Vprašajmo se, koliko se bodo zaradi današnje seje povečale plače in pokojnine – prav nič. Zaradi te seje zamuja danes vladni kolegij, pripravljamo dve redni seji na teden zdaj. Moje kolegice in kolegi iz Vlade delajo, se pač ne obremenjujejo s to farso, ampak vseeno je tu nek zastoj. Torej, dragi moji iz KUL, zapravljate čas in denar davkoplačevalcev, in moram reči, da je to, na žalost, edino, v čemer ste mojstri, kar je bilo že velikokrat dokazano. Da ne bo kakšnih nesporazumov, ponovimo še enkrat. V zadnjih desetih letih ste za svojo parastrankarsko vojsko z Metelkove in Roga zapravili več denarja kot za domove za starejše in študentske domove skupaj. Največji dosežek od teh stotin milijonov evrov je kričanje po ulicah, packanje fasad Ministrstva za kulturo pa grožnje s smrtjo, ki so najvišja stopnja sovražnega govora. Grožnja s smrtjo je najvišja stopnja sovražnega govora; nihče od vas tega še ni obsodil, ampak to ponavljate celo iz poslanskih klopi. Nekateri. Kar se tiče rezultata. Glejte, kar se tiče mene, kar se tiče Slovenske demokratske stranke, nezaupnico lahko izglasujete. Slovenska demokratska stranka je pripravljena na volitve, kot ni bila še nikoli. Tudi kar se tiče epidemije, mislim, da se kaj veliko ne bo spremenilo. Skladišča so za razliko od enega leta nazaj polna. Maske, ki naj bi bile neuporabne, so na vaših obrazih – hvala lepa. Očitno ne verjamete temu, kar je govoril gospod Golubović. Vlada je operativna, opozicija pa, bolj kot nagaja zdaj, tudi v volilni kampanji ne more. Se bomo pač še enkrat prešteli, nobenega problema. Dvomim, da bo stanje zaradi tega boljše. Zato Slovenska demokratska stranka tudi vztraja, čutimo tudi odgovornost do svojih koalicijskih partnerjev. Predlagamo tudi tistim, ki danes zapravljate dragocen čas tukaj, da malo pogledate vase. Jutri je nov dan. Naslednji teden je, kolikor vem, pogovor pri predsedniku republike. On vabi vse parlamentarne stranke za mizo, da se ne glede na razlike, ki so med nami, sodeluje pri nekaterih zadevah, kjer teh razlik ne bi smelo biti, ker gre za naš skupen interes. Mislim, da je še čas, da tisti, ki ste to dobronamerno vabilo zavrnili, še enkrat premislite. Kar se tiče Vlade, bo ta vedno pripravljena na sodelovanje, za skupno dobro. Hvala lepa. / aplavz/
Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Prva ima besedo Poslanska skupina Lista Marjana Šarca. Besedo ima kolega Marjan Šarec.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovane poslanke, dragi poslanci! Koalicija bo delovala za blaginjo Slovenije. To je bila prva obljuba aktualne vlade oziroma njenega predsednika. Da je bila jalova, je bilo jasno takrat in danes je to le še bolj očitno. Realnost je namreč prav nasprotna; Vlada deluje za lastno in blaginjo svojih. Branik vladavine prava in demokracije, kar je bila še ena obljuba, je žal postal bolj kot ne grobar obojega, po večini molčeč. Interes države, ki ga menda postavljate na prvo mesto, se je moral umakniti interesu peščice in ta peščica izbranih nam danes oporeka vložitev konstruktivne nezaupnice. Pravite, da je država v izjemno težkih okoliščinah. Res je, ampak vi, spoštovana Vlada, vi ste jo v veliki meri pahnili v te težke okoliščine. Vi ste jih v veliki meri ustvarili. Opiti z dokaj uspešnim bojem zoper prvi val epidemije ste zanemarili priprave na povsem pričakovani drugi val, nato pa sprejemali pretežno neustrezne in represivne ukrepe in to danes plačujemo z več kot 3 tisoč 900 mrtvimi – da ne bo očitka, da ni številk. Nihče vam ni preprečeval, da bi domove za starejše in bolnišnice pripravili na epidemijo. Nihče vas ni oviral pri pravočasnem nakupu hitrih testov, niti vam vsiljeval teh slabih. Nihče vam tudi ni diktiral nedodelanih protikoronskih svežnjev ali vam vanje podtikal členov o represiji, privatizaciji zdravstva, nadzorov nad državljani. Sami ste izbrali to pot, pot enoumja. Nihče vam tudi ni zlonamerno spreminjal zakonov v invalidne, brisal nujnih rešitev, vam nagajal. Poznali ste predloge zainteresirane javnosti, imeli ste našo pomoč. Opozarjali smo na zgrešenosti, izpuščene skupine ljudi, na invalidne rešitve in slabosti. Predlagali smo popravke, a ste jih samopašno zavračali. Vso našo pomoč ste imeli. Pravzaprav ste imeli našo pomoč že, preden ste prevzeli vlado: skupna novinarska konferenca, sestanek odhajajočih in prihajajočih ministrov in ne nazadnje, tudi naši ukrepi, ki so se pokazali kot pravilni v danem trenutku – denimo, takojšnja prepoved obiskov v DSO-jih, prepoved prireditev, kontrole na mejah in še bi lahko naštevali, ne nazadnje tudi razglasitev epidemije. V zameno ste še tik pred zaprisego napovedali, da me boste ovadili, govorili, kako smo zanič, vaši portali pa so pisali, kako sva z Nino Pirnat zapeljala Slovenijo v propad. Nato se v DZ poslali famozno poročilo, kjer ste nas že obsodili, vnaprej, za vse hudo v Sloveniji, a čas je sodnik svoje vrste in danes vse tisto izpade bizarno, da ne uporabim drugega izraza. Vsi smo vam dali mir, ko ste zasedali po kriznih štabih, a le do trenutka, ko smo ugotovili, kaj se greste. Nihče vam tudi ni vsiljeval odlokov in odredb: policijska ura, zaprtje v regije in občine. Izključno vi sami ste ustvarjali zmedo s povsem nepremišljenim ustavljanjem javnega življenja. Stroka je utihnila ter se umikala vladnemu govorcu in najglasnejšemu od ministrov. Kazni, grožnje, žuganje – pa uživajte, dokler lahko! Zapiranje otrok in odraslih, skomine po nadzoru, represija: ne smeš, prepovedano, kriv, globa. Vsi ti ukrepi so izključno vaša odločitev in so vaša odgovornost, zato jo prevzemite. Ne morem in ne smem reči, da so vsi vaši ukrepi slabi, a žal ste še tisto dobro s svojo zmedeno in neprimerno komunikacijo podrli in razvrednotili. Da tega, kako državljanom nekaj predpišete in jih oglobite, sami pa počnete enako, niti ne omenjam. Kazni seveda ni, ker ste pač prvorazredni. Vprašajmo se, kaj je ta vlada dobrega naredila za obljubljeno blaginjo Slovenije in njenih ljudi. Oglašujete državni intervencionizem, a kriteriji so postavljeni tako, da je pomoč pogosto nedosegljiva, svoje poraze in vest, če jo še imate, blažite z oblikami enkratne pomoči različnim skupinam prebivalstva, a to so – in vi to veste – zgolj nekakšne odkupnine za vse zamujeno, zavoženo, nepreprečeno. Denar ni in ne more biti tolažba za posledice vladne poletne brezbrižnosti, za njene populizme in stihijo. Za to, da smo po številu umrlih v svetovnem vrhu, ni opravičila. Uničujoče delovanje opozicije je še ena v nizu opazk, ki smo jih lahko prebrali te dni. Glede na razmere bi si dovolil oceno, da je Vlada tista, ki deluje uničujoče. Poslušamo pozive, da moramo vso energijo usmeriti v prizadevanja za zajezitev epidemije – zakaj čakate in na kaj čakate? Potem so tukaj obtožbe, da je v času epidemije neodgovorno rušiti vlado, češ da imamo zdravstveno, gospodarsko, psihološko krizo. Obratno je! Prav zaradi epidemije, ki je Vlada ne zna ali noče zajeziti, je konstruktivna nezaupnica odgovorno ravnanje in prav zaradi krize, ki jo Vlada razume kot alibi za lastno preživetje, je menjava nujna. Nedopustno in neopravičljivo bi bilo, če bi opozicija mirovala. Neodpustljivo bi bilo, če ne bi ukrepala. Enako kriva bi bila, če bi to politiko uničevanja države, demokracije, institucij in ne nazadnje prihodnosti dopuščala. Molk bi pomenil strinjanje. Če se nam slučajno porodi dvom, je dovolj, da smo pomislimo, kako bi bilo, če bi bila situacija obrnjena in bi bili vi v opoziciji. Interpelacij bi bilo že več, kot je ministrskih mest. Brez dvoma bi imeli na mizi tudi že ustavno obtožbo. O tem, da bi nam znova in znova sklicevali odbore, kjer bi šteli umrle in očitali prepozno ukrepanje, kar ste spomladi 2020 tudi počeli, sploh ni treba govoriti. Imeli bi pa tudi številne ovadbe, naslovov in člankov na vaših številnih portalih pa raje ne bom ugibal, ker gotovo ne bi bili preveč okusni. Ne nazadnje smo vas pa videli delovati v opoziciji tudi v preteklosti, samo človeški spomin ima pač lastnost, da je kratek, zato, draga Vlada, je vaše jokanje, kako je opozicija grda in nesramna, milo rečeno, groteskno. Raje boga zahvalite, da imate takšno opozicija, ki ima za razliko od vas še vedno pomisleke in zadržke! A ne glede na današnji izid se bo tudi to spremenilo. Epidemija ni krinka za ekscese oblasti. Aktualna vlada jo sicer razume prav v tej luči pod plaščem izrednih razmer, ki se jih je najprej oklenila, nato pa polagoma ustvarjala, se loteva frontalnih obračunov z vsemi sistemi in podsistemi. Začetne menjave so se postopno sprevrgle v kadrovski brutalizem z enim samim ciljem, in ta je podreditev institucij in državnih družb. Tarča so bili in so še vedno vsi drugače misleči, discipliniranje je modus operandi. Zahteva se kimanje, uslužnost, slepo sledenje, enoumje. Tožilec je hkrati sodnik, oboje v eni in isti osebi. Na zatožni klopi se znajde vsak s pomislekom, kritiko, ločenim mnenjem, dvomom. V odgovor dobi zasmehovanje, blatenje, porogljivost ali pa izgubi funkcijo. Znanje ni prioriteta, morda zato, ker nevednost vodi k lojalnosti, ne mišljenje k podrejenosti. Agenda je očitna, namreč doseči erozijo demokracije in pravne države ter mrk medijske svobode. In ne nazadnje, kakšna je vlada, ki krivdo za svoje neobvladovanje epidemije, za svoj poraz pripisuje vsem, le sebi niti trohice. Kakšna je vlada, ki ne premore niti malo samokritike ali samorefleksije? Svet ni zarota, tudi Slovenija ne. Imeli ste vse možnosti. Imeli ste vlado s spodobno večino. Imate Državni svet na svoji strani. Imate predsednika republike na svoji strani. Imeli ste opozicijo, ki še zdaleč ni uporabila vseh orodij oziroma vsega, kar bi uporabili vi, če bi bili vlogi obrnjeni. Nobene zarote ni. Gre le za našo legitimno pravico, celo za dolžnost ustaviti uničevanje države. Ne nazadnje pa so tudi mediji, ki jih radi slikate kot satana, na začetku vašega vladanja zelo korektno povzemali vaše ukrepe. Do trenutka, ko so ugotovili, da je cesar nag in da pravzaprav po eni strani stihijsko bijete boj z virusom, po drugi strani pa se greste revolucijo za preobrazbo družbe. Čemu posvečate več pozornosti, je danes že slehernemu jasno. Že zadnja farsa z vpisi na univerze bi v normalni državi pomenila pogoj za odhod vlade. Doslej nepojmljivo postaja nova normala, in to je narobe. Letvica dopustnega drsi navzdol že od nastopa mandata, zdaj že nižje od ničle. Ta država in njeni ljudje si zaslužijo več in bolje. Zaslužijo si spoštljivost, spoštovanje in občutek vrednosti, zaslužijo si dostojanstvo in optimizem, zaslužijo si ustavitev darvinizma v domovih za starejše, jasna pravila, spodbude namesto groženj. Zaslužijo si vlado, ki sama spoštuje tisto, kar nalaga ljudem; vlado brez mračnjaštva, koruptivnih praks, kršenja zakonov, ustrahovanja, natikanja nagobčnikov, teptanja nevladnih organizacij, prirejanja razpisov, pritiskov na medijsko neodvisnost. Da bi vnovič sodelovale iste stranke, je očitek. Ja, drži. Skoraj iste. Vendar z izkušnjo, modrejše, predvsem pa s pristopom, drugačnim od vašega. Naj dodam še pogled na ocene, da bo neuspeh konstruktivne nezaupnice poraz. Ne drži! Poraz je že tu, vsak dan ga gledamo. Ta vlada je poraz. Za demokracijo, za otroke, dijake in študente. Za starostnike v domovih, za pravno državo, za policijo in neodvisne institucije, za ljudi, utrujene od pandemije in site groženj. Za socialni dialog. Država je v marsičem poražena. Da bi bil neuspeh poraz za opozicijo – nikakor! Poraz bi bil nemo gledati razgradnjo državo. Poraz bi bil ne ukrepati in sprenevedavo čakati na volitve. Poraz bi bil dopuščati vašo oblastniško aroganco. Poraz je, ker nekateri to dopuščajo. Vsi imamo izbiro. Še vedno jo imamo. In v naši stranki bomo nezaupnico podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Matjaž Han bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovani gospod Erjavec, kolegice in kolegi! Danes namenoma, cenjene državljanke in cenjeni državljani, nagovor je namenjen vam; vam, ki zadnje mesece oziroma celo leto plačujete nesorazmerno visoke račune epidemije, seveda z dodatnimi obrestmi, ki jih na ta račun daje Vlada in tudi politika kot celota. In ne zamerite, poslanke in poslanci, predstavniki Vlade, da v bistvu z moje strani sploh ne boste nagovorjeni. Dosti, še mnogo preveč je bilo tukaj v Državnem zboru podajanja besed, kdo je boljši, kdo je slabši, kdo ima boljše ideje, namesto da naredimo to, kar je morda najtežje, ampak edino prav: da s te govornice nagovorimo ljudi. Sedaj je za to prav, če ne že skrajni čas. Ja, prav ljudem, dragi moji, smo dolžni pojasniti, zakaj smo danes tu in kakšni so naši razlogi za to, da aktualne vlade ne podpiramo, ali pa za to, da je aktualna vlada naredila vse potrebno v spopadu z epidemijo. Prepričan sem, da odgovor na ti dve vprašanji v tem prostoru poznamo vsi, razlika med nami pa je to, da eni povemo na glas, kaj dejansko je narobe, črpamo to iz realnega življenja, drugi pa se slepite oziroma molčite. Karkoli bomo danes rekli, potrjevali ali prvo ali drugo tezo, torej ali je Vlada delala slabo ali dobro, bodo žal dejstva zunaj teh zidov ostala takšna, kot so. Življenje naših ljudi bo enako težko, posledice krize enako obremenjujoče, za našo razpravo pa bo verjetno ostal dolg magnetogram vsega izrečenega. Potem bo nekaj izjav v večernem poročilu in pa, seveda poudarjam za ljudi, grenak priokus nad politiko. Jaz si samo želim, da bo v magnetogramu čim manj laži, predvsem pa kakšnega sovražnega govora, da ga ne bo. Ker ne glede na to, ali bo glasov za konstruktivno nezaupnico več ali manj kot 46, se bodo morali naši ljudje še naprej soočati s težkimi razmerami epidemije in to verjetno še dolgo potem, ko bo tega mandata konec, ko te vlade ali pa tudi naslednje vlade ne bo več. Zato, dragi moji državljani in državljanke, ne dovolite, da vam kdorkoli v tej dvorani še naprej trdi ali pa še bolj na nek način soli pamet, kdaj bo te epidemije konec. Na to vprašanje žal nima odgovorov nihče, tudi Vlada ne ali pa mi poslanci, žal, čeprav bi si želel, da bi vse te odgovore poznali. Vsi mi – govorim o vseh, ne samo o politikih – pa se lahko opiramo le na trende in vsakodnevne številke nanovo okuženih ter na signalne, ki prihajajo iz širšega mednarodnega okolja. Zato si ne dovolite niti tega, da vam katerikoli kot suho zlato prodaja videnje, kakšna prihodnost se nam zavoljo epidemije obeta. Številke kažejo jasno, lahko pa si vendarle nadejamo, da lepša kot kaže danes, da bo ta naša prihodnost bistveno boljša. Vemo in slutimo pa, da je ta prihodnost negotovo, pospremljena z velikim vprašanjem, kdaj bomo lahko na polno zaživeli in pričeli najprej sanirati škodo vseh odločitev, ki jih je ta vlada naredila, in potem postavljati trdnejše temelje naše družbe in države, ki bodo bolj trpežni na pretrese vseh vrst. Na politiki oziroma v največjem delu na odgovornosti vlade pa je, da te pretrese prestreže in jih skuša ublažiti. In poglavitni razlog, zakaj smo danes na razpravi o konstruktivni nezaupnico ali bolje rečeno na točki največjega nezaupanja v aktualno vlado, je sila preprost. Aktualna vlada je žal na nek način izgubila bitko z upravljanjem s to epidemijo; še več, zdi se, da je aktualna vlada to epidemijo uporabila za orodje za svoj obstanek. Kje tiče razlog, bo verjetno sama vlada vedela najbolje. Spoštovani! Zato vložitev konstruktivne nezaupnice terja od nas, opozicije, jasno pojasnilo. Vsaj kar se Socialnih demokratov tiče, ne gre za politični manever, pa kakorkoli želite razlagati, za nagajanje aktualni vladi ali njenega rušenja v časih, ko se od politike pričakuje največjo mero odgovornosti. In da: prav zaradi največje mere politične odgovornosti, predvsem pa odgovornosti do vas, spoštovane državljanke in državljani, je nastala tudi ta nezaupnica, da ponudimo boljše odgovore in drugačno upravljanje države v teh težkih časih epidemije in v časih izjemnega, če ne največjega, nezaupanja ljudi v politiko sploh v naši zgodovini samostojne Slovenije. Ali je Vlada na strani ljudi? Ali Vlada dela za ljudi? Je Vlada pripomogla k reševanju posledic krize? Ta vprašanja so nas vodila k današnjemu dnevu. Žal odgovori za nas niso pritrdilni. Spisali so se v poglavje neštetih spodrsljajev, napak in tudi nekaterih nelogičnih potez, ki jih je aktualna vlada storila. Vem, pogosto se iz političnih sporočil nas, opozicije, sliši težko razumljive izjave o rušenju ustavne ureditve, o načenjanju demokratičnih vrednot, pa o grobih vladnih posegih v neodvisnost institucije, o njenem podrejanju avtonomnih sistemov, o spodrsljajih, o napakah predsednika Vlade in ministrov in ministric. Samokritično je biti zelo dober, v opoziciji ob tem morda ne znamo ali ne zmoremo predstaviti stvari takšne, kot so, realne in življenjske. Z zavedanjem, da naši državljani in naše državljanke ne berejo vsak dan ustave in zakonov, se ne poglabljajo v načela neodvisnosti in avtonomnosti institucij, niso poklicani za to, enostavno, da se poleg svojih problemov v tem letu ukvarjajo še s tem, kaj bi morala Vlada v danih razmerah početi, pa tega ne stori. Državljanke in državljani, prosim, ne razumete me napak, da je misel, ki sem jo sedaj povedal, na nek način podcenjevalna, češ da ljudje ne razumejo. Gre za to, da vse te besede ne povedo, kaj se dejansko v tej naši državi dogaja. Vemo in čutimo pa vsi, da se dogajajo nesprejemljive stvari. Prišli smo tako daleč, da se z našo državo upravlja preko Twitterja. Tako rekoč postajamo na nek način Twitter država. Prišli smo še dlje, ko vladni predstavniki odločitve o zapiranju ljudi v občine, regije, pa v štirimesečnem šolanju na domu pospremijo z očitki, češ, saj se niste ljudje držali pravil, vas bomo še malo dodatno privili. Zaradi tega vsega žuganja, obtoževanja in besednega obračunavanja naših najvišjih predstavnikov vlade z ljudmi po twitterjih, po facebookih in drugih družbenih omrežjih, me vsak dan, priznam, malo strah, še večkrat pa sram. Sram, da je vsa politika zabredla tako globoko. Sram, da smo ob 30-letnici te naše lepe države prišli do točke, ko je diskreditacija posameznikov in skupin ljudi ter linčanje po družbenih omrežjih v bistvu postala neka stalnica. In to ni dobro za politiko. Vse drugo, vse pomembno pa je prepuščeno dnevni improvizaciji. Vladi in vladnim predstavnikom je dovoljeno vse in še več oziroma dovoljeno je le tisto, kar pač potrebujejo v danem trenutku – sestanki v gostilnah, meje in tako naprej, da ne bi našteval, ker bi bilo tega preveč. Državljani in državljanke pa napačno tolmačenje odlokov ali njihovo kršitev plačujejo s 400 evrov ali več kazni, ker so, žal, pojedli rogljiček na ulici, popili kavo med hojo v službo, šli čez občinsko mejo brez pisnega potrdila. Imamo stanje, dragi moji, ko otroci po več kot treh mesecih šolanja na domu odhajajo na ulice in Vladi v solzah sporočajo, da ne zdržijo več, da želijo v šole, pa so v vladnih očeh le orodje nerazumevajočih staršev; še več, so po njeni oceni del strategije političnega obračunavanja z njo. Gostinci, trgovci, kozmetičarji, frizerji, avtomehaniki, sploh celo malo gospodarstvo, pa dnevno s strahom pogleduje na Twitter račune vladnih predstavnikov in se sprašuje, ali bojo jutri lahko delali, na kakšen način bojo delali, pod katerimi pogoji bojo delali in kakšne so spet nove neumnosti, če jim lahko tako rečem. Za to gre! Ne izumljajmo, spoštovani, tople vode. Vlada je s svojimi odločitvami žal ljudi pripeljala do roba vzdržljivosti. Takšna je realnost. Morda komu na trenutke uspešna v svojih ukrepih, v svoji bizarnosti, večini pa že davno več ne. To povem sam kot državljan in tudi v imenu moje stranke in mnogih znancev in naključnih sogovornikov. Pa verjemite mi, ker me poznate, marsikdo od teh je na tako imenovani desni strani. Marsikdo od teh je doslej volil katero od sedanjih koalicijskih strank in se enostavno sprašujejo, v imenu koga in s kakšno pravico Vlada vse to počne, kar počne. Zakaj imajo nekateri pravico praznih opravičil, drugi pa te možnosti enostavno nimajo in so kaznovani s položnicami? Naši ljudje, naši državljanke in državljani pa tudi sedaj, ko teče ta razprava, ko bo tekla ta razprava 10 ur, počnejo vse tisto, s čimer se rada pohvali Vlada in tudi vsa politika. Ja, v tem trenutku se požrtvovalni zdravstveni delavci še naprej borijo za življenja pacientov, zaposleni v domovih za starejše za dostojanstvo naših starostnikov, učiteljice in učitelji učijo, od danes naprej, otroke v osnovnih šolah. Dragi moji, preveč je bilo besed. Spoštovani državljanke in državljani, tudi sam in tudi naša stranka bi raje videla in bi bila pomirjena, če bi vedeli, da imamo vlado, ki želi, ki hoče, ki zmore narediti vse potrebno, da se z epidemijo in njenimi posledicami čim prej opravi. Pa najsibo šlo za levo, naj gre za desno, sredinsko, zeleno, mavrično, kakršnokoli vlado, ker že davno ne gre več za to, vsaj v mojem primeru, kašna vlada je, ampak gre za to, gre v bistvu preprosto za naše ljudi. Vse ostalo so puhlice in ko puhlice ostanejo, ko nekatere puhlice odpadejo, ostanejo samo še dejstva, in dejstvo je, da je danes pred nami, poslankami in poslanci, preizkus, ali bomo tem dejstvom sledili ali pa se bomo pred temi dejstvi še naprej slepili. Konstruktivna nezaupnica ima 12 glasov Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa. Gregor Perič bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod Karl Erjavec, kolegice in kolegi! Pred tremi desetletji je Slovenija ta čas slavila zgodovinsko odločitev na referendumu. Slovenski narod se je pripravljal na pomembne korake k formiranju samostojne države. V ljudeh je naraščal optimizem. Vzdušje je bilo negotovosti navkljub enotno in polno upanja. Takrat smo imeli neznansko srečo, da so se na ključnih pozicijah v nastajajoči državi znašli ljudje, ki si jim lahko zaupal, da bodo znali odločiti tako, da bo prav za vse. Operativni del procesa osamosvajanja je bil v rokah tistih ljudi, ki so znali delovati v kriznih razmerah in so premogli dovolj iznajdljivosti, da so našli izhod iz zahtevnih situacij, politične odločitve pa so bile v rokah ljudi, ki so premogli človeško širino in niso potrebovali svetovalcev, da bi vedeli, kaj jim je storiti ali povedati. Pred 30 leti smo kot narod bili enotni, premogli smo pogum, imeli pa smo tudi srečo; srečo, da so nas vodili modri in odgovorni voditelji, zato se je na tisti čas upravičeno oziroma z nostalgijo in vsi skupaj – tako mi, ki smo del današnjega političnega prostora, kot vsa slovenska javnost – pričakujemo, da se bomo nekoč znova vrnili k idealu sodelovanja, kot se ga spomnimo izpred 30 let. Kje in kdaj smo se potem v politiki znebili želje po sodelovanju, je debata, ki jo velja opraviti tudi danes. Prav pa je, da ugotovimo, da so nam voljo za sodelovanje jemali sunki z vseh strani političnega prostora: z desne, ki je zapadla v obtoževanje, z leve, ki se je preveč ukvarjala z močjo, premalo pa z dobrimo idejami, in iz sredine, ki se vsakič znova, ko bi si lahko stopila bližje, razide. Sprašujete se, zakaj tak uvod v stališče Poslanske skupine SMC. Ko je Stranka modernega centra pred skoraj sedmimi leti v parlament vstopila z rekordnimi 36 mandati, je naivno upala, da bo s politično kulturo, ki se ni gradila na Twitterju, ki se ni hranila z bolnimi odzivi na družabnih omrežjih in ki ni iskala utehe v enoumnih balončkih, pač pa je temeljila na spoštljivem neagresivnem dialogu in povezovanju, na vsebinskih podlagah, uspela v politični prostor vrniti prepotrebno zaupanje in strpnost. Gledano z današnjega stališča nam je takrat uspevalo brez pretiranih turbulenc in nestabilnosti, vendar pa je bil učinek naših naporov zamejen z iztekom mandata. Primerjati takratno obdobje s tem, kar gledamo po njem, je, kot bi primerjali kričeče in za človeško pamet žaljive tv šove s prenosom novoletnega koncerta dunajskih filharmonikov. Z vajeti smo spustili vse slabe lastnosti in razvade, ki delajo politiko vse manj gledljivo, in iz prostora dialoga ustvarjajo prostor pretirane borbe za pozornost. Pa bi moralo biti ravno obratno. Vsak pri sebi se mora vprašati, koliko je prispeval k temu, da se politiki raje kot v očeh naših državljanov gledamo v odsevu, ki ga dajejo namišljeni svetovi družabnih in medijskih omrežij, in koliko naredi vsak za to, da bi bilo drugače in da bi državo potisnili tja, kamor sodi; v mirno prihodnost, v vzdušje, kjer imamo pravico razmišljati drugače in se učimo to izrekati na način, ki nikogar ne žali in nikogar ne rani. Misliti, da ta pravica do svobode govora odvezuje odgovornosti, je okvir, ki se je v zadnjih letih razrasel do skrajnosti. Poljubno pojmovanje postulatov pravne države je nedopustno tudi zato, ker nevarno zožuje prostor za kakovosten javni dialog in tehtanje argumentov. To se je kot bumerang večkrat pokazalo tudi v primeru aktualne vlade. Ta je imela lani marca, ko je prevzela vodenje države, nehvaležno in težko nalogo. Delila je usodo vseh vlad v Evropi in po svetu. Pandemija je bila takrat en sam velik vprašaj in odgovora nanj ni poznal nihče. Za slovensko javnost pregovorna neobjektivnost, ko gre za ocenjevanje tega, kar naredimo sami, in primerjave s tem, kar zmorejo drugi, se je žal do obisti pokazala tudi v primeru vladnega soočanja z epidemijo. Isti ukrep smo, ko je šlo za nas, ocenjevali v maniri tečnega iskanja dlake v jajcu, ko je šlo za naše sosede, pa smo o njih govorili kot o dosežku brez primere. Napore vlade, sprejetih ukrepov, odzivanja na potrebe najbolj ranljivih skupin ljudi, nenehnega iskanja ravnotežja med pričakovanji zdravstva ter šolstva, gospodarstva in drugih ključnih državnih sistemov nismo vedno ocenjevali s pravičnimi vatli. Nasprotno! Iskali smo zgolj napake in pomanjkljivosti. Te so seveda bile. Bil pa je tudi neutruden napor, ki je rezultiral v številnih ukrepih, ki je pomagal prebroditi težke trenutke krize zaposlenim, staršem, mladim, kmetom, družinam, upokojencem, socialno ogroženim, študentom, podjetnikom, športnikom, gasilcem, pripadnikom Civilne zaščite, društvom, kulturnikom, samozaposlenim, turizmu, prevoznikom, zdravstvenim in socialnim delavcem in še številnim drugim. Ta vlada se je na pandemijo odzivala podobno kot druge države. Z omejitvami, ki so zagotavljale vzdržnost zdravstvenega sistema, in zares izdatnimi finančnimi intervencijami za pomoč ljudem in vitalnim sistemom. Če bi bila na položaju kakšna druga vlada, bi bili poudarki v ukrepih morda drugačni, a brez tega, kar nas vse nas najbolj boli, brez omejitev socialnih stikov, brez nadzora nad okuženimi, brez strogega tolmačenja nekaterih ključnih odlokov obvladovanja epidemije preprosto ne bi bilo. Vladno soočanje z njo je bilo na nekaterih kritičnih točkah vnaprej zamejeno zaradi težav, starih desetletja. In če bi se o naši skupni izkušnji od lanskega marca do danes zmogli pogovarjati na način, ki bi primerjal primerljivo in tehtal argumente, ne pa zgolj vtise in občutke, bi se danes bržkone pogovarjali o nečem povsem drugem. Govorili bi o tem, kaj lahko kdo naredi za premostitev globoke krize, v katero nas je potegnila zdravstvena nevarnost. Epidemija nas kot narod žal ni povezala, kljub temu da spremljamo izjemne zgodbe o požrtvovalnosti. In njen iztek, kadarkoli že bo, v nas ne bo naselil občutka, da smo dali od sebe vse, kar smo kot narod zmogli. Preglasil ga bo vtis, da smo padli na izpitu zrelosti. Da so eni v njej našli priložnost za krepitev lastnih moči, drugi za obračun s preteklostjo, tretji pa bližnjico do povratka na nekdanje pozicije. Na tiste pozicije, ki so se jim zaradi lastne politične preračunljivosti in opitosti od javnomnenjskih anket sami odpovedali, v vmesnem času pa mrzlično iskali imena za nove mandatarje in nove ministre. Delovati v okoliščinah, ki vnaprej izničijo še tako velik in dobronameren trud, je težko. Ohraniti potrpežljivost in osredotočenost prav tako. A vendar, politika ni prostor neke meditativne spokojnosti in pod pritiski moramo znati delovati. Moramo pa znati delovati tudi v razmerah, ki jih je koalicija KUL ustvarila z napovedjo konstruktivne nezaupnice vladi. Zgodba se je začela na začetku oktobra in bo danes dobila enega od epilogov. Glasovanje, ki bo sklenilo razpravo, ne bo zaprlo nobenega pomembnega vprašanja in nam tudi ne bo olajšalo dela, življenja in sobivanja v prihodnjih mesecih in nemara tudi letih. Izid ne bo pomirjujoč za nikogar, bodo pa nekateri v njem iskali nove in nove razloge za obračune. Odločitev Stranke modernega centra v zvezi s kandidatom za mandatarja gospodom Erjavcem je znana in je ne bi ponavljal. Sam si želim, da bi bila izražena na način, ki je temu zboru in ideji parlamentarne demokracije imanentna in neodtujljiva. Torej z jasno izraženo voljo na glasovnicah. Mi vsi pa si moramo dati še eno priložnost in storiti to, kar je naš sloviti rojak Boris Pahor pred leti dejal za Evropo, da je v takih škripcih, da nimamo druge rešitve, kot je dialog. Slovenija potrebuje spoštljiv, resnicoljuben in zrel dialog s tistimi, ki nas razumejo, in tistimi, ki nam nasprotujejo, še toliko bolj. To je edini način, da se bomo lahko obnove države, povrnitev iz faze zastoja v fazo ponovne rasti lotili tako, da nam bo ta tudi zares uspela. To bi bilo najboljše darilo državljanom za leto, v katero smo zakorakali in ne bo lahko. Dali bi zgled, kako se razlika navkljub da tako sobivati kot sodelovati. V SMC se očitkom navkljub trudimo, da se številni nakopičeni problemi, ki se jih je leta tiščalo v predale, kočno postavijo na svoje mesto. Enakomernejši razvoj, ponovni zagon gospodarstva, raziskave, inovacije, krepitev digitalnega znanja, bivalni prostori za starejše, celovita raba konoplje, lažji dostop mladih do stanovanj, zeleni turizem; vse tisto, kar Slovenija potrebuje, da bo v prihodnjih letih zaživeli s polnejšimi pljuči. Vem, da so številni pričakovali drugačno stališče naše poslanke skupine, a ne glede na to sporočilo, ki ga želimo danes prenesti, ni prazno besedičenje. Izkušnje so nas naučile in nam pokazale, da navkljub več idejno sorodnim vladam politika nekaterih problemov ni zmogla spraviti z mize in danes pri soočanju s krizo zato plačujemo vsi neprimerno višjo ceno. V zrelih parlamentarnih demokracijah se oblasti ne deduje in tudi menjuje se je ne po načelu daj-dam. Iz teh razlogov se bo SMC za tisto, za kar se je vredno boriti, z mirno vestjo borila še naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanke skupine Levica bo predstavil Luka Mesec. Samo trenutek, če počakate.
Hvala lepa in lep pozdrav! V državi že 10 mescev vlada izredno stanje in v tem času je bilo toliko napisanega, izrečenih toliko besedo, načetih toliko polemik, da je danes ob nezaupnico težko sploh še karkoli novega ali pa svežega dodati, povedati karkoli v upanju, da bo kdo od tistih, ki podpira to vlado in s tem tako stanje v državi omogoča, si premislil. A ker imamo danes vsi skupaj, vseh 90, zgodovinsko priložnost, da odstavimo vlado, ki je tako stanje povzročila, bom vseeno še enkrat poskusil. Glavni spor med tistimi, ki nasprotujemo Vladi, in med tistimi, ki jo podpirate, če sploh še gre za idejni spor ne pa za gole interese po ohranjanju funkcij in poslanskih mest, je v razumevanju narave te vlade. Vi pravite, to je normalna desna vlada. Mi v opoziciji odgovarjamo ne, vlada nam skrajna desnica orbanovskega in trumpovskega tipa, ki ruši ureditev v državi, kakršno smo poznali zadnjih 30 let. Povedal bom nekaj argumentov, ki jasno kažejo, zakaj gremo v to smer. Prvi pokazatelj tega, da ne živimo pod vlado, ki bi bila neka normalna desna, kot se poskuša prikazovati, je, koliko se s to vlado ukvarjamo. Praktično ne mine niti en dan, da predsednik Vlade ne bi bil na vrhu dnevnih novic, da glavna tema ne bi bil škandal tega ali onega ministra, da javnosti ne bi mučili s tem ali onih ekscesom Vlade. Pa to ni zaradi medijev, naloga medijev je, da o škandalih, ki jih spremljajo vsak dan, poročajo. Ameriška pisateljica Fran Lebowitz, o kateri se trenutno predvaja popularna serija, je pomenljivo rekla, da je država, v kateri se je treba ves čas ukvarjati z njeno vlado, z njenim režimo, diktatura. In pri nas, kot rečno, ne mine niti en dan, da se ne bi ukvarjali z ekscesi te vlade. Sovraštvo, ki uničuje to družbo, se osipa z vrha. Slovenija še nikoli ni bila tako sprta, tako razdeljena, v takem kaosu, da se ljudje ne morejo več niti strinjati, ali je danes nebo zunaj modro ali rumeno. Kot je vedel že Platon, je kaos, ki ga Vlada namerno seje, poglejte samo Twitter račun predsednika Vlade in najvidnejših ministrov, grob demokracije in gojišče diktature. Slovenija še ni diktatura, smo pa v kaosu, ki je dobra pot do tja, in ta kaos je namerno povzročen. Drugi znak za alarm bi moralo biti dejstvo, da je pravna država tako rekoč suspendirana. Po 30 letih smo se naenkrat zbudili v nekem svetu, kjer pravila niso več enaka za vse. Če pogledamo samo prejšnji teden: medtem ko za vse državljane velja, da če greste zdajle ven pojest sendvič, boste dobili 400 evrov kazni, ali pa če ste gostinec in odprete lokal, vam grozi celo do 100 tisoč evrov kazni po zadnjem protikoronskem paketu, si lahko nek minister izvoli odpreti gostilno v Prlekiji, tam poje sendvič, še spije kaj zraven in se potem malo v šali izgovori: »Ja, pa saj sem pil samo vodo.« Ali pa drug primer: medtem ko smo državljani zaprti v občinske meje, se nek minister zapelje čez neštevilo občin do hrvaške meje, da bi peljal mamo na morje, potem ko ga zalotijo, pa reče, da je šel malo preverjat delo policije sosednje države. Glejte, mi živimo v vzporednih vesoljih – imamo ministre, ki si lahko privoščijo vse, ki so nad ukrepi, nad odloki, nad zakoni, ki jih sami postavljajo, in imamo navadne državljane, ki smo prepuščeni neki popolni samovolji oblasti, nekim popolnoma samovoljnim prepovedim, ki se za povrh vsega še vsak dan spreminjajo. Če spomnim, ko so se odprle šole, so učitelji, starši in učenci za to, da se bodo šole odprle v torek, izvedeli v ponedeljek ob šestih popoldan. To je država, ki jo je ustvarila ta vlada. In to ni normalno stanje, to je popoln suspenz pravne države in popolna arbitrarnost oblasti. Pa ne misliti, da bo to kar izginilo, ko bo izginil virus ali pa ko se bomo cepili – to je zametek sveta, v katerega nas ta vlada pelje. In tretji znak za alarm je, da v tej vladi nihče več ne odgovarja. Ali je kdo odgovarjal za večmilijonske nabave napačnih ventilatorjev, ki so pristali v kleteh bolnišnic? Ali je kdo odgovarjal za posle z maskami? Ali je kdo odgovarjal za hitre teste, ki ste jih kupili od tistih kriptoprevarantov, njihovi rezultati pa so približno tako zanesljivi, kot če bi jaz za kolega tule pred mano pač sklepal, ali ima koronavirus ali ne, z metom kovanca. Ali je kdo odgovarjal za 3 tisoč 700 presežnih smrti v zadnjem letu? To je približno trikrat več, kot jih je imela Nemčija. Se sploh zavedamo, o čem govorimo? Zaradi Vlade, ki se je lotila virus reševati z ukrepi, ki se spreminjajo iz dneva v dan, z zastraševanjem, z represijo in z izvajanjem nekega družbenega prevrata. Namesto da bi se ukvarjali z epidemijo, imamo nekaj sto ali pa potencialno celo nekaj tisoč presežnih mrtvih. Ali bo kdo za to odgovarjal? Nihče, ker očitno nek del ljudi trenutno živi nad zakoni. Zato se obračam z vprašanjem na tiste, ki pravite, da je to normalna desna vlada. Ali ne bi morala biti značilnost neke normalne desne vlade ravno odgovornost, ki jo desnica ves čas pridiga? Mi imamo tu opravka s popolno neodgovornostjo. Ali ne bi morala biti njena značilnost spoštovanje države in njenih institucij? Kar vidimo okrog sebe, je spodkopavanje vsega, na čelu z ustavno ureditvijo. Ali ne bi morala biti značilnost neke konservativne vlade zavezanost k pravni državi, kar pomeni v osnovi enaka pravila za vse, ne pa, da imamo zdaj kasto, ki živi nad zakoni, in vse ostale, za katere se pravila vsak dan spreminjajo? Spoštovane poslanke in poslanci, ljudje, ki nam trenutno vladajo, niso nikakršni konservativci, ampak njihovo čisto nasprotje. Domači in tuji javnosti je to jasno. Vse, kar opisujem, je razvidno in lahko vsi občutimo v vsakdanjem življenju. Ni treba biti politični analitik, da to vidiš, kar sem zdaj opisoval. Slovenija je, kot so zapisali na portalu necenzurirano.si, bolnik Evrope. Bolnik Evrope ni samo zaradi smrti in okužb zaradi covida, kjer smo med svetovnimi rekorderji, bolnik Evrope smo tudi po nekem drugem pokazatelju, po neki drugi deformaciji, ki se je lani zgodila, zelo lepo jo pa ponazarja ali pa opisuje raziskava Eurobarometra, ki je bila konec prejšnjega tedna. Poglejte to. Ko so vprašali prebivalce evropskih držav, ali se jim zdi, da se stvari v državi pomikajo v napačno smer, je kar 80 odstotkov Slovenk in Slovencev odgovorilo, da ja. 80 odstotkov državljank in državljanov je prepričanih, da gredo stvari v napačno smer! Samo 20 odstotkov pravijo, da gre v pravo, neopredeljenih pa ni. In druga stvar, ko so jih vprašali, kako zadovoljni so s stanjem demokracije v državi, smo se uvrstili na čisto zadnje mesto v EU. Čisto zadnje mesto v EU! To, poslanke in poslanci, so rezultati, je plod dela te vlade zadnjih 10 mesecev. In za to obstaja zelo dober razlog. Največja vladna stranka se 10 mesecev ni ukvarjala z reševanjem epidemije, ampak z družbenim prevratom. In ni se ukvarjala s podajanjem rok, kot govori predsednik Vlade. Nastopala je točno tako, kot je prejle nastopal on sam: napadalno, agresivno, žuga, kaže s prstom na vse okrog sebe in začel je govoriti, če ste ga pozorno poslušali, o civilni družbi kot vojski opozicije. Veste, od kod je to kopirano? Tako govori Orban in tako govori Putin. Če vas zanima, ko se boste sprehodili naslednjič po Ljubljani, zakaj je Ljubljana, pa ostala slovenska mesta verjetno tudi – že dolgo nisem bil tam, ker se ne smem iz občine premikati – polna pač nekih robocopov, zakaj izgleda, kot da smo v nekem izrednem stanju, kot da smo postali neka policijska država – ja točno zato! Ker si očitno predsednik Vlade ustvarja sovražnike povsod: v medijih, v kulturi, v nevladnih organizacijah, v opoziciji. Vsak, ki ne misli tako kot on, je njegov nasprotnik. In vsi, ki ne mislijo tako kot on, so vojska civilne družbe in proti njim je treba z represijo. Zato slovenske ulice izgledajo tako, kot danes zgledajo. Ne bi več rad, da tako zgledajo, ker ne bi rad živel v policijski državi. Druga stvar je ta družbeni prevrat. Glejte, marca sem rekel, da se je Janez Janša že leta 2012, pa tudi že kdaj prej, obnašal po tisti znani Maovi krilatici, pod milim nebom vlada kaos, situacija je odlična. In da se bo točno tako obnašal tudi tokrat oziroma kot je rekel pravni teoretik tretjega rajha Carl Schmitt, da se bo obnašal tako, da resnični nosilec suverenosti v državi ni tisti, ki mu oblast po družbeni pogodbi – to je pri nas ustava – pripada, se pravi, ljudstvo ima po ustavi oblast, ampak je resničen nosilec suverenosti tisti, ki ima moč, da preko razglašanja izrednih razmer normalno delovanje družbe in družbeni pogodbo suspendira. Mi smo trenutno v suspenzu družbene pogodbe. Tukaj smo ne zaradi tega, ker bi bil Janez Janša tak briljanten politik, tukaj smo zaradi tistih nekaj poslancev, ki mu omogočate večino. Nezaupnico, čeprav nismo zbrali 46 podpisov, smo vložili zato, da vam damo priložnost, da si premislite in da mu to večino odrečete. Če kdo misli, da ga bo po današnjem lahko znotraj koalicije držal, da mu bo lahko postavljal meje, da bo lahko določal, do kod bo SDS segel in do kod ne, naj si pred glasovanjem še enkrat zavrti tisti njegov današnji govor. Tam notri ga boste videli točno takega, kakršen bo od danes naprej. Če je do zdaj SMC pa Desusu tu in tam kje popustil, ker se je bal, da bo ob nezaupnici izgubil vašo podporo, je danes pokazal, ker misli, da jo ima, kako se bo obnašal od tod naprej. Napadalno, objestno, oblastiželjno, arogantno, potiskal vas bo v kot, in kot je rekel nekoč nek poslanec NSi, rezal kot salamo. To bo vaša prihodnost v tej vladi in samo sami lahko danes z glasom tamle v kabini to prekinete. Jaz imam pa s tem pač širši problem. Glejte, dve stvari sta, ki se bosta lahko radikalno spremenili, če ta vlada ostane na oblasti do konca mandata. Prva je medijski prostor. Tukaj predsednik Vlade nikakor ne skriva ambicij. Zanj so mediji od RTV, STA, Dela, Dnevnika in tako naprej zgolj ventilatorji lažnih novic, kot jim je sam rekel, in te medije bi si rad podredil. Kako bodo izgledali mediji, če si jih uspe podrediti, si lahko ogledate v živo, če prižgete Novo24. Tam boste videli vsak dan zmerjanje, laži, podtikanja, zavajanja, blatenje, gonjo proti političnim nasprotnikom, marginalnim skupinam in tako naprej – suspenz vsakršne novinarske etike in popolno lojalnost režimu. In če mislite, da RTV ali STA ne moreta postati popolnoma taki, si poglejte poljsko nacionalno televizijo ali pa poglejte, kako izgleda javni prostor na Madžarskem. Tam imam Orban pod seboj holding s 500 mediji, ki deluje tako nekako, kot je izgledal medijski prostor v Sovjetski zvezi, neka odmevna komora, v kateri odzvanja samo ena resnica in to je resnica režima. Če bi radi živeli v taki državi, izvolite, jaz absolutno ne bi. Druga stvar, demografski sklad, ki je tudi povezan s tem. Tega ne ustanavlja zaradi pokojnin, njegov prispevek v pokojninsko blagajno bo minimalen. Demografski sklad se ustanavlja zato, da bo Vlada dobila holding, preko katerega bo lahko z enega mesta kadrovala povsod po državnih podjetjih, po medijih, po nadzornih svetih, da bo lahko povsod našla prostor za svoje ljudi in za svoje lojaliste. Zato se danes ne odločate med Karlom Erjavcem in Janezom Janšo. Odločate se med tem, ali bomo s Koalicijo ustavnega loka poskušali to vlado odstaviti in umiriti stanje v državi ali pa boste tvegali sestrelitev ustavnega reda, demokracije, pravic, svoboščin. Odločate se med tam, ali se bomo razdelili vrednotam, ki ste jim rekli evropske, ali pa boste dopustili, da nekdo z makiavelistično politiko to družbo še naprej poskuša spreminjati v nekakšno drugo Madžarsko, nacionalistično, vase zagledano in korumpirano državo, kjer ena stranka obvladuje praktično vse in kjer je treba biti član te stranke, če hočeš kam priti. Odločitev je vaša, vedite pa, da se bo o današnjem dnevu pisala zgodovina in pred njo boste vsi odgovorni. Življenje se ne končna s koncem mandata, posledice današnje odločitve, kakršnekoli bo že, boste nosili do konca življenja. Za konec bom rekel samo to. Vsi veste, da imamo v Levici veliko večje ambicije, kot je obramba ustavnega reda. Naša ambicija je peljati družbo po smeri socialne reforme, se pravi v smer, kjer se bo dalo dostojno živeti od svojega dela; v smer, kjer ne bo neke kaste, ki si bo prilaščala sadove dela vseh drugih; v smer, kjer bo veljala enakopravnost; v smer, kjer se bomo lahko resno pogovarjali o ekološki tranziciji, ki jo moramo izpeljati, to je razogljičenje, če hočemo omogočiti preživetje na tem planetu v nadaljnjih desetletjih. Ampak mi smo kljub temu brez zadržkov pristopili k Koaliciji ustavnega loka, ki nima veliko večjih ambicij od obrambe ustavnega reda v Sloveniji, pristopili pa smo zato, ker vemo, da je obramba obstoječih civilizacijskih standardov minimum in pogoj, da se lahko o kakršnemkoli napredku sploh pogovarjamo. Če boste dopustili, da se obstoječe stanje perpetuira, bomo pa deformacijo in razkroj, ki sta se nam zgodila v zadnjih desetih mesecih, spremljali še naprej. Upam, da ne zavedno.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenija – krščanski demokrati bo predstavil Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik Državnega zbora. Spoštovani kandidat za predsednika Vlade gospod Karl Erjavec! Drage kolegice in kolegi, spoštovane državljanke in državljani! Kuge, lakote in vojske so gotovo najtežje preizkušnje za človeštvo in človeka. Že več kot eno leto človeštvo ogroža kuga našega časa, covid-19, oziroma smrtonosni novi korona virus SARS-CoV-2. Nekateri še vedno razglašajo, da gre za izmišljen ali celo politični projekt oziroma politično vprašanje, ki se interpretira z upoštevanjem ali neupoštevanjem ukrepov za zajezitev širjenja okužb. Če torej nosiš zaščitno masko, podpiraš aktualno vlado, če ne nosiš maske, si proti vladi. Na srečo tiha večina Slovenk in Slovencev, državljank in državljanov razume in striktno upošteva ukrepe Vlade in zakone, ki smo jih sprejeli, ker le skupaj zmoremo. Prav sodelovanje, strpnost, potrpežljivost, prizadevanje in napori vseh ter začetek cepljenja nam v našem življenju ponovno prižigajo luč, ki jo je pred enim letom ugasnil smrtonosni virus. Pred dobrim letom, ko je novi korona virus že začel svoj uničujoči pohod tudi po Evropi, ni bilo veliko interesentov za vladanje v Sloveniji. Nekateri so zbežali – kot leta 1991 – in si v času pandemije želeli brezvladje in volilne kampanje. Ljudi so pustili same, kar je bila voda na smrtonosni mlin novega korona virusa. Zdaj levi blok opozicije že štiri mesece rožlja z nezaupnico in s fikcijami ter zarjavelimi obtožbami aktualne vlade želi priti ponovno na oblast. Ne zanima jih, da smo vsi, ki smo del slovenske družbe, utrujeni in ranjeni od posledic novega korona virusa. Odklanjajo vsakršno sodelovanje, celo bojkotirajo povabila predsednika Republike Slovenije k spravnim pogovorom. Zanima jih samo oblast. Zanima jih restavracija nekega prejšnjega sistema, ki se jasno kaže tudi v političnem programu ene od strank levega bloka opozicije, kjer je eksplicitno napovedana nacionalizacija. Navajam: »Lastništvo podjetij bomo prenesli v roke države in lokalnih skupnosti ter ustanovili delavske, kmečke in potrošniške zadruge. Zato bomo spremenili nosilce kapitala in socializirani dobičke.« S tem programom sicer ni nič narobe, vprašanje pa je, če smo se glede tega poenotili, če smo dosegli družbeni konsenz, kot na primer, z vsebino Majniške deklaracije leta 1989 oziroma na plebiscitu leta 1990. Spoštovani podjetniki, spoštovani kmetje, bojimo se, da se bliža torej čas, ko bo vse tako, kot je bilo pred več kot 30 leti. Pozive k revoluciji že slišimo z ljubljanskih ulic. Spoštovane gospe, spoštovani gospodje! Nova Slovenija - krščanski demokrati, stranka z 32-letno zgodovino, nezaupnici ne pripisuje posebnega pomena. Razumemo, da mora leva opozicija dolgo napovedani projekt na nek način pač zaključiti. Kandidata za predsednika Vlade slovenska javnost, še posebej pa volivci, zelo dobro poznajo, zato ne bi bilo racionalno izgubljati besed. Razen že citiranega dela programa ene od predlagateljic nezaupnice, obžalujemo – res obžalujemo –, da v besedilu predloga nezaupnice Vladi Republike Slovenije ni prav nič opisanega, kakšna bo ta nova prihodnost, za katero bi, po žuganju nekaterih šefov strank predlagateljic nezaupnice, poslanci danes naj glasovali. Zato bomo poslanci Poslanske skupine Nova Slovenija - krščanski demokrati današnji dan, ker se bliža prva obletnica aktualne vlade, izkoristili za temeljiti prikaz naših dosežkov v tej vladi in to s številkami. S številkami. Za osvežitev spomina, Nova Slovenija, krščansko demokratska sredina, je vstopila v to vlado, ko je naši družbi bilo najtežje. Nismo imeli veliko časa za razmišljanje, s kom in kako, kar bi v normalnih okoliščinah morali pretehtati. Ne! Vstopili smo, ker smo vedeli, da je družba pred zgodovinsko težko preizkušnjo. Nihče drug, razen koalicije SDS, SMC, NSi in Desus, se ni bil pripravljen boriti proti pošasti, ki je napadla ves svet. Danes, ko lahko rečemo, da smo najhujše premagali, da vidimo luč na koncu tunela, pa bi seveda vsakdo želel priti na oblast. Ne glede na stalne očitke leve opozicije naj spomnim, da je aktualna vlada že po 100 urah od prisege v Državnem zboru pripravila prvi paket za omejitev širjenja okužb in pomoči prebivalcem in gospodarstvu. To je Vlada ponovila še sedemkrat. Gospe in gospodje, prvič v zgodovini samostojne Slovenije skupaj z Vlado, da bi našli optimalne rešitve, sedijo predsedniki ključnih delodajalskih in delojemalskih organizacij, direktorji zdravstvenih zavodov, direktorji vzgojno-izobraževalnih zavodov, rektorji univerz in župani slovenskih občin, ki kot neracionalno ocenjujejo današnjo nezaupnico, ker je ta vlada po dolgih letih zapostavljanja lokalnih skupnosti prisluhnila potrebam ljudi v lokalnih skupnostih in tako jasno izrazila tudi podporo decentralizaciji države, ker je subsidiarnost ena od pomembnih vrednot Evropske unije in Nove Slovenije. Samo v Pomurju država trenutno izvaja 137 projektov, vrednih skupaj dobre pol milijarde evrov. K temu dodajam še pomurski vodovod, sistem B, ki je še pred nekaj meseci bil odložen v predal. Zdaj je pred realizacijo. Ta vlada je v 11 mesecih kljub pandemiji pomembno dvignila specifično težo Slovenije v institucijah Evropske unije in v mednarodni skupnosti. Z intenzivnim iskanjem in utrjevanjem zavezništev počasi, a vztrajno, Slovenijo postavljamo na nivo, ko so nas predsedniki evropskih institucij v času našega prvega predsedovanja Svetu Evropske unije videli kot novo zvezdo na evropskem nebu. Dokaz, da je Slovenija danes v Evropi cenjena in spoštovana, so številke; številke, ki govorijo, da se je ta vlada na evropskem vrhu zelo dobro izpogajala za finančna sredstva naslednjega večletnega finančnega okvira in za sredstva iz Sklada za okrevanje in odpornost. Prav zaključek pogajanj in sprejem kompromisnega predloga na evropskem vrhu 10. decembra lani je dal, tako je videti, nov pospešek levemu delu opozicije za rušenje vlade. Za denar torej gre. To je danes že vsem jasno, najbolj pa tistim, ki so dolga leta pri državnem koritu, ker je to njihova človekova pravica, ker so bili in so vaši. Ni prav, gospe in gospodje, da politika deli ljudi na vaše in naše, ni prav, da politika v nevladnih organizacijah ima in išče svoje politične aktiviste. Spoštovani, v Novi Sloveniji smo zadovoljni, da je podpredsednik Vlade in minister za obrambo po dolgih letih neuspešnih poskusov in pomanjkanju politične volje končno uredil status vojaka po 45. letu in v Državni zbor prinesel zakon, ki odpravlja večletno neustavno stanje glede obrambe države. Po zaslugi ministra za obrambo se je izdatno povečal interes za službo v Slovenski vojski. Minister Janez Cigler Kralj se je z vso vnemo lotil dela predvsem na treh področjih. Prvič, celostna skrb za starejše. Zagotovil je 30 milijonov evrov za domove za starejše, za investicije namreč v letu 2021 in 2022. Za primerjavo, leta 2019 je bilo za tovrstne investicije porabljen zgolj en milijon evrov, leta 2018 zgolj dobra dva milijona. Zagotovil je sredstva za novih več kot 500 zaposlenih v domovih starejših občanov. Prizadeva si za odziven trg dela in za pregleden in uporaben in uporabniku prijazen sistem socialnih in družinskih transferjev. Janez Cigler Kralj je v Državnem zboru branil štiri od osmih PKP-jev, s katerimi smo pred izgubo delovnega mesta rešili približno 300 tisoč ljudi. Minister Jernej Vrtovec je zaslužen za rekorden proračun Ministrstva za infrastrukturo. V letu 2021 imamo prvič v zgodovini v proračunu na voljo več kot milijardo sredstev. Večina denarja bo namenjenega za prometno infrastrukturo, največ na področju železnic, in sicer 509 milijonov evrov. Drage kolegice in kolegi, hvala koalicijskim partnerjem, ministrom in poslancem iz vrst SDS, SMC in do nedavnega Desus, da nam v Novi Sloveniji omogočate realizacijo našega političnega programa. S konstantnim dialogom in strpnostjo bomo do konca mandata še veliko stvari premaknili na bolje in prezračili, kar je zatohlo. Skupaj zmoremo. Podprli bomo, kot doslej, tudi dobre opozicijske predloge, še posebej tiste, ki spadajo v okvir naše koalicijske pogodbe. Nismo idealni, naredili smo tudi kakšno napako. Saj smo samo ljudje – in kdor dela, dela tudi napake. Za vse naše napake, spoštovane državljanke in državljani, se v imenu Nove Slovenije iskreno opravičujem, sporočam pa, da popolnoma razumemo stisko posameznikov in upoštevamo, da smo zaradi pandemije res že vsi utrujeni in ranjeni. Hvala slovenskemu zdravstvenemu osebju, ki vlagate nadčloveške napore pri varovanju našega zdravja in naših življenj. In hvala tihi večini ljudi za izdatno podporo, ki jo čutimo. Gospe in gospodje! V Novi Sloveniji si iskreno želimo, da bi se v 30. letu naše države in po 170 letih tudi v Sloveniji uresničila napoved Victorja Hugoja, ki je zapisal: »Prišel bo dan, ko bodo polja krešočih se idej edina bojna polja.« Res je, čas je, da slovenska politika ponovno postane bojišče idej in vrednot na temelju argumentov. Hvala za vašo pozornost. Kandidata za predsednika Vlade Poslanska skupina Nova Slovenija - krščanski demokrati ne bo podprla.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavila Maša Kociper. Izvolite.
Spoštovani poslanke in poslanci! Spoštovani kandidat za predsednika Vlade! Da se zgodovina ponavlja najprej kot tragedija, nato še kot farsa, je nekoč dejala že Karl Marx. Da je temu res tako, priča tudi naša parlamentarna zgodovina. Še celo nekateri akterji so isti. V zadnjih desetih letih smo imeli v tem državnem zboru samo dve glasovanji o konstruktivni nezaupnici in v obeh primerih je to skrajno opozicijsko orodje opozicija uporabila proti isti osebi – Ivanu Janezu Janši. Tudi prejšnje glasovanje se je zgodilo v povezavi s krizo. Resda takrat ni šlo za zdravstveno krizo, kriza je bila finančna. Ampak tudi njene posledice za Slovenijo in za ves svet so bile zelo hude, sploh v primerih, ko se kriza ni upravljala pravilno, sploh če takratne vlade, ali vlada, niso sprejemale pravih odločitev. Časi so resni, niso pa izredni, je takrat dejal predsednik Janez Janša. No, da je bila situacija izredna, pa se je izkazalo kmalu. Ekonomska in socialna situacija se je slabšala in tudi Sloveniji je grozil zlom bančnega sistema. Država se je zadolževala po najvišjih obrestnih merah in povedati je treba, da je bila prav druga Janševa vlada tista, ki se je zadolžila po zgodovinsko najvišji obrestni meri, za 5,5 odstotka v oktobru 2012. Grozilo nam je celo, da denarja brez ustreznih ukrepov sploh ne bomo več dobili. Pri tem je bilo v državni blagajni samo še za nekaj mesecev denarja, nekaj mesecev denarja za pokojnine, plače zdravnikov, učiteljev, gasilcev, policistov. Država je bila tik pred bankrotom. Za zaostritev situacije je seveda poskrbel dodatno še sam predsednik Vlade. Namesto da bi vse moči usmeril v prestrukturiranje bančnega sistema, kar je bilo takrat nujno, je raje na pomoč klical zloglasno trojko. Pri tem pa ni odstopal od svojega že videnega in poznanega načina delovanja: politično kadrovanje, izključevanje drugače mislečih, posegi v neodvisnost medijev in drugih samostojnih institucij ter razprodaja državnega premoženja. Vse to v povezavi z negativno retoriko predsednika Vlade in njegove stranke SDS je pripeljalo tudi do številnih uličnih protestov in demonstracij. Februarja 2103 je bila nato vložena in izglasovana konstruktivna nezaupnica proti takratni vladi in vlado je prevzela predsednica naše stranke mag. Alenka Bratušek. V nekaj kratkih mesecih je izvedla boleče, ampak nujne reforme in državo odpeljala stran od prepada, stran od bankrota. Začelo se je obdobje stabilne in nadpovprečno visoke gospodarske rasti, ki je trajala vse do nastopa te pandemije. Sedaj vemo, da je bila takrat izglasovana konstruktivna nezaupnica edina prava pot, saj smo s tem dejanjem dali možnost novi vladi, da reši državo in jo tudi je; brez tuje pomoči in brez trojke. Kaj bi se zgodilo, če takrat konstruktivna nezaupnica ne bi bila izglasovana in bi Janševa vlada še naprej držala vajeti v svojih rokah? Na srečo ne bomo izvedeli nikoli. Osem let kasneje je ponovno Janez Janša tisti predsednik, ki v času krize prevzame vodenje države. Na začetku je bil spraven in kooperativen, kot velik odrešenik je opoziciji ponudil roko sodelovanja. A kaj kmalu volk sleče svoj kožuh in pokaže svoj pravi obraz. Namesto da bi njegova tokratna vlada zbrala vse razpoložljivo znanje in energijo, ki jo premoremo v tej državi, za skupni boj proti zlovešči bolezni, ki je podjarmila svet, se nadaljujejo že videni vzorci delovanja. Spet se vrstijo politična kadrovanja in posegi v samostojne institucije, obračunavanja z mediji in posameznimi strokovnjaki. Država se zadolžuje v enormnih zneskih, brez da bi nam bilo jasno, kakšna je izhodna strategija, grožnjo s trojko pa je zamenjal strah pred orbanizacijo države. Zopet se vrstijo protesti, uperjeni proti Vladi, in mnogi ugotavljajo, da tako razklani Slovenci nismo bili še nikoli. Kljub dobrim začetkom spopada z epidemijo v prvem valu je v drugem valu epidemija popolnoma ušla izpod kontrole. Na dan 14. 2. beležimo 3 tisoč 717 smrtnih žrtev epidemije, kar nas po številu smrti uvršča med prve države na svetu. Beležimo zgodovinsko visok javni dolg, ki znaša kar 82,5 odstotka BDP. Imeli smo najdlje zaprte vzgojno-izobraževalne zavode. Otroci in dijaki, nekoliko manj tudi otroci s posebnimi potrebami, skoraj štiri mesece niso videli šolskih klopi, kar že kaže izjemno negativne posledice ne samo na njihovo znanje, pač pa tudi na njihov psihosocialni razvoj. Anksioznost naj bi se po navedbah strokovnjakov povečala za 40, depresivnost pa kar za 55 odstotkov. Omejevalni ukrepi so se sprejemali sporadično, zmedeno in brez vsake strategije, kar je verjetno vplivalo na to, da tako dolgo nismo imeli pozitivnih rezultatov. Javno zdravstvo še naprej poka po šivih, pri čemer je zaradi epidemije zastal praktično ves ostali zdravstveni sistem. Posledice takega zastoja bodo povsem jasne šele v prihodnje. To so žalostna dejstva, ki povedo vse. Poleg tega predsednik Vlade nadaljuje svojo politično agendo, in to ne samo doma, ampak preko svoje komunikacije tudi v tujini. Verjetno smo edina demokratična država, kjer predsednik Vlade na oblasti ne priznava rezultatov volitev iz leta 2014 in v pismu evropskim voditeljem užaljeno toži, da so bile volitve ukradene. Kaj to v tujini pove o Sloveniji, si lahko samo mislimo. In kdo so največji poraženci tega žalostnega leta – upokojenci, ki zaradi slabega ukrepanja v tokratni krizi plačujejo ogromno ceno, plačujejo fizično, s svojimi življenji. Takoj za njimi pa vsi mladi, ki bodo krizo morda plačali z izgubljeno prihodnostjo; nekateri strokovnjaki jim namreč pravijo kar izgubljena generacija. Zakaj je Slovenijo ta epidemija tako zelo prizadela in zakaj striktni ukrepi, ki so drugje dajali rezultate, pri nas niso dajali enakih učinkov, bodo pokazale strokovne analize v prihodnosti. Že zdaj pa je jasno nekaj: med to epidemijo je Vlada izgubila ključno vrednoto – zaupanje ljudi. Vrednoto, ki jo je v času krize še toliko pomembneje imeti. S sprejemanjem ukrepov, ki niso bili usklajeni s stroko in so se sprejemali pretežno v kabinetu predsednika Vlade, z nejasnim komuniciranje, grožnjami, omejitvami, ki se spreminjajo iz dneva v dan, tako pogosto, da niti predstavniki Vlade sami ne vedo, kaj velja in kaj ne, nekaterih ukrepov pa se niti ne držijo. In ljudje, vsaj velika večina med njimi, imajo tega preprosto dovolj. Zato ponujamo vlado, ki bo z državljankami in državljani komunicirala umirjeno in človeško, ukrepe pa sprejemala v soglasju s stroko in se jih tudi sama držala. Ponujamo vlado, ko bo v drugi polovici leta resno predsedovala Evropski uniji, torej brez nahrbtnikov, polnih nesmiselno, nedopustno in škodljivo oblikovanih političnih izjav. Ponujamo vlado, ki bo Slovenijo peljala po poti demokratičnih vrednot in spoštovala ustavo, človekove pravice, pravno državo in predvsem to, da so država ljudje in da je treba delati zanje in za njih. Tudi leta 2013 smo v tej hiši dokazali, da znamo zamenjati škodljivo vlado. Takrat, drage kolegice in kolegi poslanci, so imeli nekateri poslanci, ki so pred tem sestavljali vladno koalicijo, dovolj poguma, da so se odločili in zapustili kompozicijo, ki je Slovenijo peljala proti bankrotu. Tudi takrat je nova vlada v zelo težki situaciji prevzela vodenje in začela pot gospodarske rasti in okrevanja. Danes smo v tej hiši pred praktično enako situacijo. Zato mora vsak med vami razmisliti in zbrati pogum za pravo odločitev. Čas je, spoštovane poslanke in poslanci, da vsi med vami spregledate in naredite to, kar je potrebno, še preden se zbudimo v drugi republiki po meri SDS. Ta konstruktivna nezaupnica ima že od vsega začetka zagotovljene vse glasove stranke SAB in Poslanska skupina SAB bo izvolitev novega predsednika Vlade podprla z vsemi glasovi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanke skuine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil Jurij Lep. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani kandidat gospod Karl Viktor Erjavec, kolegice in kolegi, vsem lep pozdrav! Danes smo se zbrali, da se odločimo, ali še naprej zaupamo vodenju Vlade Republike Slovenije trenutnemu predsedniku gospodu Janezu Janši ali ne. Dejstvo je, da smo v izredno negotovem času. Epidemija je povzročila nepredvidljivo škodo tako prebivalstvu kot gospodarstvu. Kriza, kot je ne pomnimo, je zajela cel svet. Nahajamo se na razpotju, ko potrebujemo odločevalce, ki nas bodo uspešno pripravili na vse izzive jutrišnjega dne. Najprej bi želel poudariti, da smo poslanci stranke Desus zadovoljni s tem, kar nam je v preteklem letu uspelo doseči za upokojence. Med drugim – samo nekaj bom naštel – izredne uskladitve pokojnin v višini 2 procentov, dvig odmernega odstotka za določitev višine pokojnin, izplačilo solidarnostnih dodatkov v času epidemije za najbolj ogrožene in drugo. Kot primarni zagovorniki pravic upokojencev in drugih šibkejših skupin smo poslanci stranke Desus v desni sredinski koaliciji našli sogovornika, ki je znal prisluhniti težavam, s katerimi se sooča vse preveč ljudi v naši državi. Ko smo 25. februarja lani vstopili v koalicijo, ki jo je vodil gospod Janez Janša, smo želeli postati zgled drugim strankam, imeli smo namen pokazati, da lahko premagamo delitev na desne in leve, na vaše in naše ter poudariti pomen sodelovanja za reševanje perečih težav celotne slovenske družbe. To nam je do določene mere tudi uspelo. Kot stranka, ki ne sledi samo ideološkim smernicam, smo bili sidro, ki je vedno opozarjala na zdrse, ki jih je po našem prepričanju storila aktualna vlada. Naj jih naštejem vsaj nekaj. Tako imenovani medijski trojček, ki je bil dan v javno obravnavo le za nekaj dni, je predvsem zaradi poslancev stranke Desus bil deležen daljšega časa javne obravnave, nato pa niti ni bil uvrščen na dnevni red seje Vlade. Opozarjali smo na spremni dopis predstavnika Vlade k medresorskemu poročilu o vladavini prava v Sloveniji, ki je bil poslan Evropski komisiji. Nekorektno pisanje predsednika Vlade z naslovom Vojna z mediji, ki je bilo objavljeno na spletni strani Vlade. Trditve o ukradenih volitvah 2014 leta iz pisma, ki ga je predsednik Vlade poslal evropskih voditeljem. Predčasne izrečene čestitke kasnejšemu poražencu volitev v ZDA, odmik od naše države, od jedra Evrope in s tem približevanje k nedemokratičnim in neenakopravnim družbenim sistemom. Veliko prahu in težkih besed je povzročila prekinitev financiranja Slovenske tiskovne agencije. V politiki kot tudi v družbi smo si postali sovražniki namesto tekmeci. Osnovna kritika pa je namenjena predvsem temu, da kot korektni koalicijski partnerji nismo imeli prav nobenega vpliva pri oblikovanju teh odločitev. Ne moremo pa prezreti dejstva, da je Vlada delala pod izjemnimi okoliščinami. Epidemija je povzročila razmere, s katerimi nihče ni imel izkušenj. Poslanci stranke Desus verjamemo, da so se ministrice in ministri po svojih najboljših močeh trudili, da bi v prvih mesecih zajezili epidemijo in omilili njene posledice za ljudi in gospodarstvo. Odstop prejšnjega predsednika Vlade gospoda Marjana Šarca je Slovenijo postavil v obdobje politične nestabilnosti. Pri stranki Desus smo bili pripravljeni na nove predčasne volitve, a se istočasno zavedali, da je v dani situaciji še bolj kot kadarkoli prej potreben pogovor z vsemi političnimi strankami. Pred vstopom v sedanjo koalicijo smo jasno oblikovali svoje programske zahteve, ki jih moramo kot država v čim krajšem času urediti. Zaveza za uresničitev teh programskih zahtev je bil naš pogoj za vstop v kakršnokoli koalicijo in tudi vedno bo. Med sklepi, ki jih je sprejel svet stranke Desus, smo si zadali nalogo, da bomo na vse primere, ki so ideološko obarvani, vedno opozarjali in vedno smo se odzvali tudi kritično. Kljub dogodkom znotraj stranke v poletnem času smo poslanci stranke Desus ostali enotni in še naprej konstruktivno sodelovali z aktualno vlado. Čeprav je znano, da se je za upokojence v preteklem letu postorilo veliko, je bilo na seji sveta stranke Desus 17. decembra lani odločeno, da so ideološke prepreke preprosto prevelike, da bi stranka še naprej uspešno sodelovala v takšni vladi. Preveč je bilo odpiranja tem, ki so vodila v dodatne razprtije in delitve med državljankami in državljani Republike Slovenije, zato se je stranka odločila za izstop iz vladne koalicije. Stranka Desus je vedno zahteven partner v vladah vseh barv, to ni zaradi želja in ambicij posameznikov, temveč zaradi jasnih programskih zahtev, ki jih želimo uresničiti v vladah. Naše vodilo je vedno bilo in bo delati dobro za upokojence in druge šibkejše skupine ter za vse državljane in državljanke. Do sedaj smo v vseh letih dosegali pričakovanja naših volivcev, saj se je neizpodbitno dejstvo, da stranka Desus zagovarja pravico upokojencev in drugih šibkejših skupin skozi ves mandat in ne samo v času volitev. Želel bi izpostaviti tudi dejstvo, da smo bili poslanci stranke Desus zadnje mesece še posebno priljubljena tema v medijih, ki so poročali o naši neodločnosti in neenotnosti. To seveda zavračamo, saj smo namreč demokratična stranka in poslanci ne glasujemo po navodilih, se pa seveda usklajujemo pri zahtevnih odločitvah in ena takšnih je vsekakor tudi današnja. Ne glede na to, ali smo poslanci stranke Desus v koaliciji ali smo v opoziciji, bomo vedno podpirali zakone in odločitve, ki prinašajo dobro in boljše za vse ljudi, ki živijo v Republiki Sloveniji. Strinjamo se, da obstoječa vlada v veliki meri ni bila učinkovita pri reševanju težav, ki so nastale zaradi epidemije. Ne moremo s prstom kazati na posameznike, ki naj bi bili odgovorni za konkretno področje, lahko pa rečemo, da mora nekdo, ki je na odločajočem in vodilnem položaju, to odgovornost seveda prevzeti. Prizori iz filmov o smrtonosnih virusih so postali del našega vsakdanja in zavedati se moramo, da je sedaj to nova resničnost, vendar pa epidemija ali drugačne izredne razmere ne smejo biti razlog za agresivno postopanje proti temeljnim načelom ustavne ureditve, neodvisnih ustanov in medijev. Danes bomo tako prišli do številke, ki ne bo pokazala, kdo je zmagovalec ali poraženec, dala pa nam bo vedeti, koliko je takšnih, ki si želimo spremembo, na drugi strani pa bo pokazala, koliko nas je zadovoljnih s stanjem, v katerem se nahajamo, zato apeliram na vse, da v tem času zdravstvene, moralne, finančne in institucionalne krize ne ostanemo nevtralni. Poslanci se ne moremo skrivati pred odgovornostjo, ki nam je bila zaupana, lahko smo boljši in moramo biti boljši, da bomo ohranili ali na novo pridobili zaupanje naših državljank in državljanov. Vedite pa, da bo stranka Desus v tem pomembnem trenutku za našo državo skupaj s svojim predsednikom in kandidatom za mandatarja gospodom Karlom Viktorjem Erjavcem ter poslanci stranke Desus opravila svojo pravico in dolžnost s ciljem za lepšo in boljšo prihodnost vseh državljank in državljanov Republike Slovenije. Želim nam modrih odločitev. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Dušan Šiško. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, kolegice in kolegi, kandidat za predsednika gospod Karl Erjavec! Kot sem povedal že ob vaši obravnavi za ministra v Šarčevi vladi, se sami očitno čutite sposobnega za vsa področja, vse funkcije v tej državi. Sami se imate za nekega multipraktik ministra, sedaj pa bi želeli biti še več, menda kar diamantni multipraktik. Resnica je drugačna, saj niste bili tako uspešni, kot se želite prikazati. Takrat sem tudi dejal, da bi že zaradi svoje glavne vloge v zgodovinskem škandalu v prisluškovalni aferi, ki bo imela za posledico izgubo slovenskega ozemlja, morali takoj in nepreklicno odstopiti. Zato nimate osnovnih moralnih pogojev, da bi imeli kakršnokoli pomembno javno funkcijo v tej državi, kaj šele, da bi bili predsednik Vlade. Dolg bi bil tudi seznam drugih razlogov, zaradi katerih ne bi smeli biti na mestu, za katerega se predlagate. Ravno vi, gospod Erjavec, ste ves čas poudarjali, da se zavzemate za interese upokojencev in koga bolj kot upokojence prizadenejo dolge čakalne vrste, slaba organizacija dela v bolnišnicah in predraga zdravila, s katerimi služijo posredniki. Ves čas ste bili na oblasti, kot se temu reče, pa ni bil zgrajen niti en dom za starejše občane. Poglejte to ironijo, to tragedijo. Moralo je – in žal bo očitno moralo – umreti nekaj tisoč upokojencev, da se bodo spraznila mesta v čakalni vrsti za domove. Namesto da jim bi že zdavnaj poskrbeli za primerno opremljene domove, v katerih bi ti ljudje, kasneje morda tudi mi tukaj, preživljali starost na spodoben način. Gospod Erjavec, s tem svojim ravnanjem, z obupnim prizadevanjem za mandatarstvo ne boste rešitelj, pač pa pogrebnik stranke Desus. Zanjo mi je iskreno žal, ker poznam veliko njenih članov in z njimi, zlasti v Posavju, dobro sodelujem. To so izkušeni, modri ljudje, ki marsikaj znajo, zato jim vedno rad prisluhnem in se od njih tudi učim. Tule pa vas je kar nekaj, ki bi jih samo izkoriščali, namesto da bi zanje res kaj konkretnega naredili. Tiste malenkosti, tiste drobtinice, ki ste jih ali pa smo jih vsi skupaj dali, niso vredne, da bi se s tem še hvalili. Gospod Erjavec, če imajo vaši partnerji v opoziciji tako kratek spomin, ga v Slovenski nacionalni stranki nimamo, in prepričan sem, da tudi mnogi volivci ne. To so vam tudi pokazali na zadnjih volitvah, ko ste dobili samo 394 glasov. S tako podporo oziroma bolje rečeno nepodporo bi me bilo po tolikih letih v politiki sram pojaviti se v tej dvorani. Sicer pa smo tu zato, da se izjasnimo glede podpore nezaupnice vladi predsednika Janše. Glejte, marsikaj se govori in piše, a v resnici nihče ni povabil Slovenske nacionalne stranke k sodelovanju v opoziciji. Nekaj o tem smo izvedeli šele iz medijev, ko je prvi, zdaj že bivši, kandidat Damjan, tudi bivši minister Janševe vlade, nekako mimogrede omenil: »Ah, SNS bo itak na koncu prispeval tiste tri glasove.« Stalno se nekaj govori in piše o cenikih, ki pa so brez zveze, namesto da bi govorili o pravih problemih. Če ste vi, ne vem, jaz nikoli nisem naprodaj, kar že dobro veste tudi kolegi tako z leve kot tudi z desne strani. Zelo dobro veste, da smo, tako kot to vlado, podpirali tudi prejšnjo, če je bilo to dobro za državo. Ne nazadnje prejšnje vlade bi bilo že veliko prej konec, če se jaz osebno ne bi vzdržal pri glasovanju o ministrici iz stranke SAB Angeliki Mlinar. Brez naše podpore tudi ne bi bila izvoljena predsednika Državnega zbora tako mag. Dejan Židan kot tudi Igor Zorčič. Vse to se pozablja, ko je govora o vlogi Slovenske nacionalne stranke, ki ji gre vedno, in tako tudi zdaj, predvsem za stabilnost v državi. Star pregovor pravi, da je najprej treba pomesti pred svojim pragom. To velja tudi za vas, ki ste podprli oziroma nameravate podpreti gospoda Erjavca za mandatarja. Kot sem že povedal na začetku, spomin je več kot očitno slaba točka vseh, ki želite zamenjati sedanjo vlado. Veliko se gibljem med ljudmi in vem, da z nekaterimi stvarmi niso zadovoljni, a treba je biti pošten in povedati tudi, da si celo tisti, ki so bolj naklonjeni levi opciji, ne želijo, da bi Sloveniji vladala tako razglašena ekipa, kot se nam zdaj tukaj ponuja. V tem pogledu je na prvem mestu Levica. Poslanci te stranke bi morali biti pri tej razpravi čisto tiho. Ja, tiho! Zakaj? Dobro veste, zakaj. Imeli ste možnost sodelovati v levi vladi, pa je niste izkoristili. Ne Janez Janša in ne stranka SMC, v prvi vrsti ste vi omogočili, da ima Slovenija to vlado, ki jo toliko kritizirate. Vi ste ji omogočili s svojim političnem preračunavanjem in taktiziranjem, sedaj pa krivite vse druge, med njimi tudi našega predsednika in stranko SNS. Gotovo se spomnite, kako ste umaknili svojo nadkoalicijsko podporo Šarčevi vladi takoj, ko smo v Slovenski nacionalni stranki najavili, da bomo podprli proračuna za leto 2020 in leto 2021. Vi ste delali računice in se nazadnje opekli, sedaj pa bi bil za mandatarja očitno dober vsak, ki pride mimo Državnega zbora. Le pomislite, koliko bi lahko v tem času naredili za upokojence, za prekarne delavce, za intelektualce, kulturnike, za nevladnike. Vsi ti so res neumni, če vas še podpirajo in če vas bodo še kdaj volili. Moram se strinjati z gospodom predsednikom Janšo, ki je rekel, da je to dogajanje zadnjih tednov s konstruktivno nezaupnico kot otroški vrtec. Enkrat so podpisi, drugič jih ni. Dovolj je teh slepih miši, saj to ni nobena resna politika. Osebno se čudim strankam v levi opoziciji, da ne zmore najti uglednega in sposobnega človeka, ki bi mu, če bi bil seveda izvoljen, v teh zahtevnih časih lahko državljani zaupali. Gospod Erjavec gotovo ni ta človek, vsaj kot politik ne. Po vsem tem je menda jasno, da Slovenska nacionalna stranka za ta predlog konstruktivne nezaupnice svojih glasov ne bo prispevala. Da pa vseeno ne bi bilo kakšnih dilem, glasovnic sploh ne bomo dvignili. Hvala za poslušanje.
Na vrsti je še zadnje stališče, stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, ki ga bo predstavil Danijel Krivec. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani kandidat! 1. člen Ustave se glasi: »Slovenija je demokratična republika.« Demokracija je temelj naše družbe in naše politične ureditve. Zaradi demokracije lahko v Državnem zboru deset poslancev, kadarkoli želi, vloži konstruktivno nezaupnico, kar so nekateri tokrat tudi storili. Zaradi spoštovanja demokracije, ustave in zakonov kot temeljne vrednote danes sedimo tu in razpravljamo o delu trenutne vlade. Današnji dan je simboličen na nek način. Nekateri ste rekli, da bodo tudi zelo pomembne odločitve, vendar se človek vpraša, ali je ta dan res bil naključno izbran. Danes je namreč pustni ponedeljek in marsikaj je odpuščeno. Glede na uvodne razprave bi človek ocenil, da je bilo to namensko izbrano, res pa je, da ob pustu tudi maske padejo in maske bodo danes vsekakor padle. V prvi točki nezaupnice se vladi pod vodstvom Janeza Janše očita, da od marca 2020 sistematično krši temeljna načela ustavne ureditve, česar pa predlagatelji ne podkrepijo z nobenim dokazom. Očitek prihaja v trenutku, ko je po oceni neodvisnega in globalno znanega medija The Economist demokracija v Sloveniji po dolgem času spet v porastu. Demokratični indeks, kot poimenujejo raziskavo kazalcev, s pomočjo katere ocenjujejo nivo demokracije po vsem svetu, nas postavlja na 35. mesto. V pregledu uvrstitev Slovenije v preteklih 15 letih lahko ugotovimo, da je bil demokratičen indeks najvišji v letih 2006 in 2008, torej v času vlade Janeza Janše. Najnižjo oceno pa smo dosegli v letih 2017, 2018 in 2019, torej v času prejšnjih levih vlad. V letu 2020 po prevzemu oblasti s strani sedanje desnosredinske vlade pa demokratičnost v Sloveniji spet raste. Demokracija je, kot sem že povedal, zapisana v 1. členu Ustave, in trditev, da se pod to vlado kršijo temeljna načela ustavne ureditve, je neresnična. Še več, odkar je na oblasti ta vlada, se demokracija v Sloveniji krepi. Popravljamo tiste krivice, ki so se dogajale pod prejšnjimi vladami. Mi demokracijo skušamo graditi, medtem ko jo vi, podpisani pod to nezaupnico, ves čas rušite. V 2. členu Ustave piše, da je Slovenija socialna država – še en temelj ustavne ureditve, ki se pod to vlado krepi. V osmih protikoronskih paketih smo z državno in evropsko pomočjo zajeli vsakega državljana in državljanko. V manj kot enem letu smo dvakrat uskladili pokojnine ter dvakrat izplačali solidarnostne dodatke tistim z najnižjimi pokojninami. Poskrbeli smo za mlade, študentom smo dvakrat izplačali solidarnostni dodatek. Povečali smo število vpisnih mest na študije, kjer je zaposlitev zagotovljena. Vsakemu polnoletnemu dijaku in vsakemu otroku smo dali dodatke v višini 50 evrov, za družine z več otroki smo povišali letni dodatek – za 100 evrov za družine s tremi otroki ter za 200 evrov za družine s štirimi ali več otroki. Povečali smo tudi dodatek za nego otroka, za vsakega novorojenca od 1. 1. 2020 naprej smo uvedli 500 evrov solidarnostnega dodatka. V ukrepih, ki krepijo gospodarstvo, smo poskrbeli za delavce na čakanju, za ohranitev delovnih mest, poskrbeli smo za ohranitev turizma s turističnimi boni za vsakega državljana in državljanko, za moratorij kreditov, za odlog plačevanja nekaterih najemnin, za temeljni dohodek samostojnih podjetnikov in še bi lahko našteval. Tudi občinam smo povečali povprečnine in jih razbremenili nepotrebnih zakonskih obvez. Z vsemi temi in še mnogimi ukrepi smo pomagali ljudem. Vsak naš ukrep, vsak naš zakon in solidarnostni dodatek je bil usmerjen v pomoč ljudem, v skrb za njihovo blaginjo, in to z velikim spoštovanjem in zavedanjem, na drugi strani pa odgovornostjo, da so Slovenci in Slovenke naše največje bogastvo. In iz tega bogastva mi gradimo Slovenijo, medtem ko jo vi z izrabljanjem epidemije za lastne politične cilje poskušate rušiti. Očitate nam tudi, da smo ogrozili ugled Slovenije v Evropski uniji in zunanjepolitični položaj v mednarodni skupnosti. V prvih enajstih mesecih svojega delovanja je minister za zunanje zadeve Anže Logar opravil 42 srečanj z državniki iz celega sveta. Vaš kandidat za mandatarja Karl Erjavec je v prvih enajstih mesecih svojega delovanja 2012 opravil le 14 srečanj, pa ni bilo nobene epidemije. In ne pozabimo, kot je poudarila tudi nemška kanclerka Angela Merkel, je bilo pismo predsednika Vlade Janeza Janše temelj, na katerem so se zgladila nesoglasja med Evropsko unijo ter Madžarsko in Poljsko. Brez tega dogovora in ob vložitvi veta, ki je grozil, bi Slovenija, prav tako kot vse ostale članice Evropske unije, ostala brez denarja za pomoč pri krepitvi in izhodu iz epidemije, ostali bi tudi brez 10,5 milijarde evrov. V Slovenski demokratski stranki in v tej vladi gradimo dobre zunanjepolitične in mednarodne odnose, ki jih vi, vlagatelji nezaupnice, na vsakem koraku tudi s pomočjo medijev skušate rušiti. V tretji in zadnji točki nezaupnice nam očitate, da se nismo znali učinkovito spopasti z epidemijo. Ob tem pozabljate, da smo med vodilnimi po številu zagotovljenih cepiv in po trenutni precepljenosti. Da smo v vrhu med tistimi, ki so poskrbeli za socialno varnost svojih državljanov in državljank. Pozabljate, da je naš zdravstveni sistem vzdržal in da smo ga z mnogimi dodatnimi posteljami ter dodatnim kadrom v samo pol leta uspeli znatno razširiti. V 15 letih na oblasti niste zgradili niti ene bolnišnice, niti enega doma upokojencev. Mi smo v nekaj tednih zagotovili potrebne dodatne bolniške postelje v novih ustreznih prostorih. Ko nam očitate veliko število mrtvih, pozabljate, da imamo eno najstarejših prebivalstev. Pozabljate tudi na svoje mnoge pozive k nespoštovanju ukrepov. V stranki SAB ste po socialnih omrežjih ukrep omejitve gibanja na občine, ki je bistveno pripomogel k preprečitvi širjenja koronavirusa, poimenovali zapor. V SD ste v prvi vrsti pozivali, naj gredo otroci v šole brez mask. Ste pomislili na večorganski vnetni sindrom, ki napade otroke po prebolelem koronavirusu in lahko povzroči hude okvare organov ter včasih tudi smrt? Član LMŠ, ki je tudi sopodpisnik te nezaupnice, ni želel nositi maske v tej dvorani; še več, ponujeno masko je vrgel na tla. Člani SD in Levice ste aktivno sodelovali na protestih kljub vedno resnejši epidemiološki situaciji in vendar nam, ki smo se ves čas držali ukrepov, ki jih je pripravila stroka in ki smo ves čas pozivali ljudi, naj svoje zdravje in zdravje drugih postavijo na prvo mesto, obsojate, da se nismo spopadli z epidemijo. Pustili ste nam prazna skladišča, sklicevali nujne seje, kjer smo obravnavali teme, ki niso bile aktualne, namesto da bi sodelovali pri ustvarjanju protikoronskih ukrepov in reševanju epidemiološke situacije. Ves čas ste poskušali rušiti vse, kar mi zgradimo, sedaj pa izrabljate epidemijo za boj za oblast, izrabljate jo za svoje politične cilje, s tem pa izrabljate zdravje in življenja naših državljank in državljanov. Za novega mandatarja ponujate nekoga, ki nima niti podpore vseh svojih poslancev, še manj pa podpore ljudi. Karl Erjavec je 2018 na volitvah v Državni zbor prejel 394 glasov in ni bil izvoljen. Trenutni predsednik Vlade je dobil 7 tisoč 20 glasov, naša stranka pa 220 tisoč. Kakšna je kredibilnost takšnega kandidata, ki v isti sapi zahteva spoštovanje sklepov organa stranke za svoje poslance, obenem pa poziva poslance v drugih strankah, naj sklepov svojih organov ne spoštujejo? Očitna dvojna merila. In še za konec, gospod Erjavec je opozoril na primer vdora v washingtonski parlament in potrebnih ukrepov, da se to ne zgodi. Upam, da se vsi poslanci zavedate, da smo mi to že doživeli. Večina nas, poslancev je v določenih dnevih iz parlamenta zaradi protestov morala odhajati v spremstvu oborožene policije, tako da smo to že doživeli. Zaradi vsega, kar sem navedel, v Slovenski demokratski stranki nezaupnice, kjer opozicija izrablja epidemijo za politično boj za oblast, ne bomo podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu za izvolitev novega predsednika Vlade. Za besedo je zaprosil predstavnik predlagatelja, Jani Möderndorfer. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, podpredsednik. Po vseh teh uvodih, mislim, da je tudi priložnost in čas, da odgovorimo na nekaj neresnic. Slovenci sicer zelo radi uporabljajo bolj besedo, ki je bolj razumljiva in temu se reče laž, zato da bomo lažje razumel, kaj pravzaprav si pripovedujemo v tej dvorani. Kaj je pravzaprav danes cilj in kaj želimo doseči s konstruktivno nezaupnico? S konstruktivno nezaupnico v prvi vrsti želimo doseči predvsem menjavo te vlade. Danes smo slišal predsednika Vlade, ki je več kot jasno povedal, da je to – moram pravilno povedati, da se ne bom sam zavajal – »destruktivna farsa« in da konstruktivna nezaupnica, ki nima 46 glasov, ni konstruktivna nezaupnica. Upam, da vsaj poslanci, če že predsednik Vlade tega ne obvlada, poznate ustavo in poslovnik, ki zelo jasno govori, koliko podpisov je potrebno, da se zgodi konstruktivna nezaupnica. Ali bo uspešna ali ne, pa je seveda stvar odločitve nas, vseh skupaj, poslancev in poslank. Ne nazadnje ta debata, ki je in bo dolga, bo seveda tudi priložnost, da tisti, ki se še oklevate oziroma se ne morete odločiti, kako boste glasovali, da se boste seveda odločili in tako je tudi prav. Zanimivo je pri tej konstruktivni nezaupnici, kar se dogaja prvič, moram reči, da sem zgrožen, da se dogaja, na nek način obstrukcija ustavnega instituta, ki ga v poslovniku ne poznamo. In to ne, da narediš na tiho, se ne postaviš v vrsto, ampak celo napoveš zelo jasno in glasno: ne bom dvignil glasovnice. To je svojevrsten novi unicum SDS, ki ga je razširil potem še na ostale stranke, in to samo več kot jasno govori, da ni poguma in razuma za resno razumevanje ustave in poslovnika. Odgovoriti moram tudi na nekaj jasnih laži, ki so bile danes izrečene. Prvič. Danes sem vsaj trikrat – od predsednika Vlade pa zagotovo, saj njega lahko imenujem slišal – da nihče ni bil pozabljen. Toliko časa ponavljate, da želite, da se ta laž prime in da bodo celo tisti, ki nič niso imeli od tega, celo verjeli, da so mogoče pa res kaj imeli od tega. Namreč, niz skupin je bilo zamolčanih in spregledanih, da ne govorim o razlikah, ki jih ta predsednik Vlade dela na debelo, ne glede na 14. člen Ustave, ki govori, da smo vsi pred zakonom enaki. Naslednja stvar. »Ohranili smo na stotisoče delovnih mest," je rekel. Veste, mrtva delovna mesta bomo šteli, ko bo konec epidemije in ko bo tudi konec ukrepov in ko bomo videli, katera podjetja so preživela in katera ne. Takrat bo čas, da bo nekdo prišel, ki se danes hvali, kaj vse je ohranil, prišel na plan in jasno povedal, kakšno razsulo je pustil za sabo. Zato moramo zamenjati to vlado in zato imamo danes konstruktivno nezaupnico, da do tega ne pride. To sem zdaj že drugič od njega slišal, pravi tako: »V enem letu smo sprejeli več zakonov, kot ste jih v zadnjih desetih letih.« Veste, kadarkoli pride Janez Janša na oblast, dobimo svojevrstno obliko zakonov. To pa je, da spreminja po en delček in po en delček v tako imenovanih famoznih paketih, ki so danes v pravnem smislu in normativnem smislu grozljivi, ker jih danes nihče ne razume, še sama Vlada jih na koncu popravlja, sama Vlada ne zna obrazložiti, kaj je želela. To se vidi med samo razpravo, ko sprejema določeno zakonodajo. Ne želim si tovrstnega načina sprejemanja zakonov. Zato se hvaliti s tem, koliko je zakonov spremenil na način, za katerega na pravni fakulteti učijo, da se ne poslužujete tovrstnega načina sprejemanja zakonov, še posebej pa ne na način, da na koncu za vsakim posebej da jasno vedeti, da niti referenduma ne moreš dati na ta zakon. In zdaj imamo že več kot 70 zakonov, določenih določil, ki jih niti ne moremo spraviti več na referendum oziroma ljudska iniciativa, kdorkoli bi se že pojavil. Naslednja stvar. Velika žalitev glede umrlih. Oprostite, no, to pa je točka, kjer se je pa potrebno zaustaviti. Zelo jasno. Danes je predsednik Vlade in kar nekaj vas je omenilo, češ, ja, res je veliko jih je umrlih, obžalujemo, da so umrli, čeprav predsednik Vlade Janez Janša nikoli še ni obžaloval javno in se opravičil za to, kar se je zgodilo, tudi zaradi njegove odgovornosti, pa da bi to izrekel vsaj na ponižen način, na način, ki so ga vredni svojci sprejeti zaradi določenih ukrepov ali neukrepov v tej državi – tega ni naredil. Če gremo na fakte, ker je rekel, da ne govorimo o številkah, bomo govorili o številkah, ker je rekel in je kazal graf, v katerem govori, da smo v bistvu zelo dobri, kar se tiče umrlih. Ta graf, ki ga je kazal, govori o nečem drugem, govori o tem, da zaradi zdravstvenega sistema, kakršnega imamo, je moč bilo še prenesti vse to, kar se nam je dogajalo v zadnjem letu, kar se epidemije tiče. Ampak za ta zdravstveni sistem ni odgovoren on in niti nič ni dodal v ta zdravstveni sistem – kot Vlada govorim. Ampak mi smo se mnogo let nazaj borili, da ohranimo ta sistem, to je govoril ta graf, grafi, ki pa govorijo kontra temu, kar pripoveduje, pa je naslednji. Namreč dejstvo je, da je v času do danes umrlo 2 tisoč 30 ljudi samo v domovih za starejše občane. Samo v domovih starejših občanov! Vseh skupaj pa imamo 3 tisoč 728. Če gremo sedaj na dejstva, ki govorijo o tem, da smo v bistvu po izračunih, ki jih je – to niso moji podatki, da ne boste mislili, da si jaz to kar malo poljubno pripeljem te podatke –, nedavno objavila, in z njo je tudi bil opravljen veliki intervju, z gospo dr. Majo Založnik, ki vodi projekt Covid-19 Sledilnik, je zelo jasno povedala empirično dokazano s podatki, da je seveda v prvem valu umiralo relativno pričakovano število ljudi glede na vsa leta zadnjih petih let. Potem se pa zgodi sprememba in svojevrstni switch se zgodi v resnici v jesenskem delu. In to je tisto, kar bomo skozi razpravo dokazali, kje je ta vlada zaspala oziroma ni opravila svojega posla. Lahko bi ga, pa ga ni, zaradi tega ker je bila pijana od tega, da je pošiljala avione po zraku, in bila vesela, kako je z lahkoto in z malo posledic rešila prvi val epidemije. V primerjavi, v številkah lahko povem, da povprečno na mesec v takšnem času v zadnjih petih letih umre od 50 do 60 ljudi, pri nas v Sloveniji je v teh časih umiralo na dan, mi smo obremenjeni samo s številkami covida, je na dan umiralo po 100 do 130 ljudi na dan, kar je v povprečju gledano 17-odstotni porast na primerjavo zadnjih petih let. Zakaj govorim v odstotkih? Zaradi tega, ker nas je samo dva milijona in se ne moremo primerjati po številu prebivalcev z ostalimi državami. Če pa govorimo o porastu na število prebivalcev in umrlih glede na njihovo običajno umrljivost v državah, potem pa lahko govorimo, da smo prvaki, svetovni prvaki v tem, kako so starostniki umirali v naši državi. Zakaj? Gospod Janša pravi, da zaradi tega, ker je prvi problem, ki ga je naštel, je to, da je pri nas največja starostna skupina in da smo tukaj pač, kako bi rekel, dolgoživa družba. Ja res je. Ampak veste, še večjo starost imamo povprečno v Italiji in še večjo v Grčiji, pa tudi približno nimajo 17 procentov porasta umrlih, tako kot smo ga imeli mi, kar več kot jasno govori, da je nekaj pri nas šlo hudo hudo narobe. Seveda predsednik Vlade ves čas ponavlja, da so za to krivi ljudi ali pa poslanec Möderndorfer, ki – mimogrede – ni nosil maske. Če sem jaz problem te Slovenije, potem z veseljem ugotavljam, da Slovenija nima problemov; ima pa problem nekje drugje, ker ni ukrepala takrat, ko bi morala, in tam kjer so jo tudi strokovnjaki, na katere seveda ta predsednik Vlade presega, opozarjali. In to zelo jasno so jo opozarjali, kje zamuja in kaj bi morali narediti. Naslednji podatek glede umrljivosti je še zelo pomemben, ker se radi primerjamo s sosednjimi državami, je prav, da povemo in zelo jasno razčistimo, kakšna je ta umrljivost. Kakšna je ta umrljivost, lahko povem, da je v odstotku na povprečno pričakovano umrljivost v Sloveniji oktobra lansko leto bil odstotek 24 procentov – če vam ta podatek kaj pove po mesecih. Samo november in december je pa bil od 80 do 90 procentov visok odstotek. Kar pomeni, če se primerjamo z Nizozemsko in Portugalsko, je tam bil porast pričakovane umrljivosti 10 procentov, Anglija pa Wells 14 procentov, Francija 9 procentov, Hrvaška 8 procentov, Nemčija pa samo 5 procentov, kar pomeni, da smo trikrat slabši kot Nemčija in najmanj dvakrat slabši kot Hrvaška. Zato danes govorimo o umrlih in zato danes pričakujem, da se predsednik Vlade opraviči slovenskemu narodu, kot bi rekel kolega Pojbič. In to opraviči ne na način, kot je on to sposoben narediti, ko enostavno da vse v nič, ampak da ima vsaj malo dostojanstva do umrlih in do svojcev, ki so zaradi neukrepanja Vlade, ponavljam neukrepanja Vlade, umrli. Prišel bo trenutek, ko se bomo pogovarjali tudi o tej odgovornosti in nekdo bo začel postopek odškodninske odgovornosti, materialne odgovornosti ali pa katerekoli druge odgovornosti – govorim o objektivni in subjektivni odgovornosti. Kje je ta meja. Še posebej, če se pa prepleta, je pa zelo hudo in nevarno. Danes se igračkati in govoriti in dajati v nič to konstruktivno nezaupnico, je nedostojno, nemoralno in nesramno. Pa vam bom povedal tudi, zakaj. Ko pravi, da potrebuje 46 glasov. Oprostite, pa kdo je predsednik Vlade, da rabi 46 glasov? Ta Državni zbor konstruktivno nezaupnico začne z desetimi podpisi. Pa naj spomnim na zgodovino. Osamosvojitev je bila. Katere se predsednik Vlade zelo rad spominja in zelo rad ponavlja in misli, da je edini in zveličavni osvoboditelj slovenskega naroda, Republike Slovenije, in on je najbolj zaslužen za vse. 1992. leta – oprostite dragi moji, vsi tisti s kolegom Horvatom na čelu, ki zdaj zadnje čase kar naprej kriči, da že štiri mesece mora poslušati to konstruktivno nezaupnico – 1992. leta so bile tri konstruktivne nezaupnice, ena zapovrstjo drugo: ni bila uspešna prva, ni bila uspešna druga, šele v tretje je uspelo. Ali vam povem, koliko podpisov je bilo pod tisto nezaupnico? Ne samo da jih ni bilo podpisanih 46, niti na koncu jih ni bilo 46, ko je bilo glasovanje! Kdo je bil glavni akter in vodja vsega tega? Janez Janša. Kot vedno! Še več, določil je celo, kdo bo kje sedel. Kolega Tonin, ki je seveda prvi uporabil to frazo destruktivna nezaupnica – gospoda Peterleta iz njegove stranke je rušil. Saj se Tonin tega ne more spomniti, ker takrat je bil star šele 8 let. Bil je zelo majčken, pa ga verjetno to ni zanimalo. Ampak danes se je dobro spomniti, zakaj je zelo pomembno, da se zgodovine ne potvarja. Zato govoriti, veste, tako nonšalantno o stvareh, ki seveda nimajo ne glave ne repa, govorijo pa o kopici strahu in bojazni. Tak nastop govori samo o tem, da se pravzaprav boji. Naslednja laž, ki jo je izrekel, da tukaj ministri delajo in da nimajo časa za konstruktivno nezaupnico. Vsi, ki danes tukaj sedimo, vemo, da bi danes bil cel špalir ministrov, tukaj bi sedeli, če ne bi imel covida in če ne bi bilo takšnega sedežnega reda, da pravzaprav sploh prostora ni, da pridejo ministri noter sedeti. Še njegov šef kabineta je moral drugje sedeti – karkoli pač že je, saj ne vem, kakšne funkcije imajo tam. To je nesramno, veste, da govori, da morata dve usklajevanji zaradi te konstruktivne nezaupnice odpasti! Oprostite, ta vlada bi morala priti ponižno v Državni zbor, ker ta državni zbor je to vlado izvolil. Problem pa je, ko se zamegli ta pot Državnega zbora, zakonodajne veje oblasti, in izvršne veje oblasti in poslanci koalicije dostikrat niti ne vedo več, kaj sploh so. Ne razumejo, da se jim bo to vrnilo kot bumerang slej ko prej. Mi pa smo tukaj vsi samo zaradi enega dejavnika, in to so ljudje. Veste, danes sem večkrat že poslušal, koliko je kdo dobil glasov na volitvah in tako poniževati in ljudi in kandidate in tako naprej. Večkrat sem to poslušal. Ampak veste, mi nimamo večinskega sistema in zato delati te primerjave, koliko je kdo glasov dobil, se mi zdi skrajno nesramno in nizkotno. Zakaj ne pove, koliko glasov je dobila njegova stranka 1993. leta, ko so komaj sestavili poslansko skupino? Seveda je to takrat bilo treba pozabiti. Zakaj ne pove, katero stranko bi v resnici moral voditi, ko je bil že dogovorjen, pa si potem zadnji hip premislil. Ampak danes tukaj frči po vseh ostalih poslancih in poslankah. Res nizkotno! Razumem, da imamo različna mnenja, razumem, da drugače gledamo na stvari. Tudi razumem, da imamo različne interese in da vsak zagovarja svoj prav. Ampak, oprostite, z nekim dostojanstvom, z nekim odnosom. Naslednja laž, ki jo je izrekel, so seveda famozne milijarde, ki jih dajemo v RTV. Oprostite, ta vlada ni dala milijarde v RTV. To je spet debela laž, sama laž, same laži, kar naprej. To so dali vsi, ki plačujejo prispevek za naročnino. Noben proračun tega ni dal, ampak ta vlada tako rada govori, da je ona nekaj dala. Zakaj je potrebno lagati? Pa saj nam ni treba lagati! Ali mislite, da boste preko televizije prepričal ljudi s temi lažmi? Mimogrede, povprečno televizija dobi 130 milijonov iz prispevkov oziroma ima tega budžeta 130 milijonov na letni ravni, cca. In če damo na kratnik 10, desetih let, pa vemo, da ta proračun raste, da ni ves čas isti, se pravi, da je še manj, je to milijardo 300. Veste, koliko od tega plača proračun? Samo tisti del, ki je minoren, majčken, neznaten, nepomemben – za narodnostne manjšine. Preberite si zakon, ne nazadnje imate tamle kvazi avtorja tega zakona. Ampak ne, iz te stranke to spet prihaja, ker je treba zamegliti celo situacijo. V nadaljevanju bom dokazal, tudi skozi ukrepe, kje je ta vlada zamudila: fakte, številke, datume, imena. Verjemite mi, da sem se zelo potrudil. Kdo je odgovoren za to, da smo danes tam, kjer smo, in da je umrl v jesenskem in zimskem času vsak dan en avtobus ljudi? Po nepotrebnem. En avtobus! To je tisto, kar bi se mogli vprašati, ali je bilo to potrebno. Seveda danes in zdaj, v tem momentu, predsednika Vlade ni, ker je na usklajevalnem sestanku. Minimum od minimuma in dostojanstva in dostojnosti odnosa do Državnega zbora je, da bi predsednik Vlade tu sedel, ker govorimo o njemu, o njegovi vladi in zakaj ta vlada ne more biti uspešna še naprej in nima zaupanja.
Hvala lepa. Prehajamo torej na razpravo poslancev. Besedo ima mag. Branko Grims. Za njim pa bo razpravljal Robert Pavšič. Izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav! Če bi bila Slovenija pravna država, potem bi pač danes gospod Karl Erjavec bil pred sodiščem in ne pred Državnim zborom. Razlogi za to so vsaj trije; polomija z arbitražo, največji udarec uspehom zunanje politike, ki ga je Slovenija kadarkoli doživela zaradi tistih prisluhov, je znan. Takrat, ko smo to raziskovali, je njegova državna sekretarka povedala, da se je gospodu Erjavcu zdelo škoda denarja za naprave, ki bi omogočale protiprislušno povezavo. Ali je to res ali ne, naj pove on. Vendar je dejstvo, da so tudi njegove javne izjave takrat naredile Sloveniji neprecenljivo škodo in za to bi moral odgovarjati, najmanj politično, morda še drugače. Ilegalne migracije, gospe in gospodje. V tem času je bil Karl Erjavec zunanji minister, se je zavzemal za dosledno spoštovanje prava, kar bi moral bit sine qua non, prva in osnovna odločitev vsakogar, ki dela kjerkoli na funkciji, ali v državi Evropske unije ali v Evropski uniji kot celoti. Kje pa! Dajal je soglasje za vse, kar se je dogajalo. Še več, zato da bi se prikrilo, kako je bilo vse nezakonito z ilegalnimi migracijami, ste za hrbtom ljudi potem sooblikovali in v začetni fazi sprejemali zloglasni marakeški globalni sporazum, ki ga je potem dokončno šla sprejemat v Marakeš Šarčeva vlada. Tretji, zadnji dogodek. Zgodba, ki jo je na seji odbora, ki ga vodim, razkrila gospod Robert Polnar in namestnik predsednika Računskega sodišča Jorg Kristijan Petrovič, ta zgodba ima elemente, ki kažejo na morebiten, možen obstoj kaznivih dejanj. In sicer vsaj izdaje tajnih podatkov, zlorabe uradnega položaja in uradnih pravic, uporabe tajnih podatkov za druge namene kot za izvajanje določenih delovnih nalog ali funkcije in nevestno delo v službi. Tega nisem posebej razglašal prej, ampak vam zdaj povem naravnost – jaz sem o tem obvestil tudi Vrhovno državno tožilstvo Republike Slovenije in sem mu te magnetograme tudi poslal, zaradi tega ker je tak zakon. Gospe in gospodje, zakon pravi, če nekdo izve nekaj, kar kaže na možnost obstoja kaznivega dejanja, je dolžan o tem obvestiti ustrezne organe. In sem to storil. Ste koalicija sovraštva, popolnoma nič drugega niste. Koalicija sovraštva proti SDS, Janezu Janši, vsemu, kar je naravno, vsemu, kar je desno. Ste, kar je še mnogo huje, koalicija sovraštva proti zdravju ljudi. Vi ste razpihovali mesece in mesece nemire, proteste. Vaši mediji so razširjali informacije, kako je vseeno, ali nekaj spoštujemo od teh ukrepov ali pa jih ne. Celo nagrajevali in spodbujali, kot heroje prikazovali tiste, celo kriminalce, ki so nasprotovali tem ukrepom. Ste koalicija sovraštva proti varnosti ljudi, kar ste dokazali s tem, ko ste dvakrat zavrnili možnost, da bi Slovenska vojska pomagala pri zaščiti slovenske meje. Ste koalicija sovraštva proti blaginji ljudi, saj drugače s tako neumnim predlogom, da boste podržavljali slovenska podjetja, sploh ne bi bilo mogoče priti. Sto let dokazujejo država za državo, da je zmeraj država slabši lastnik, slabši podjetnik, kot pa so zasebni podjetniki. Mali in srednji zasebni podjetniki so motor razvoja zaradi mnogih razlogov. Vi nasprotujete tistemu, kar je dokazano uspešno. Ste koalicija sovraštva proti uspešnim in ste koalicija sovraštva proti Sloveniji, saj drugače s takim kandidatom ne bi mogli danes stopiti pred Državni zbor. 4 tisoč 405 glasov sem prejel na zadnjih volitvah v svojem volilnem okraju, Janez Janša jih je še pol več. Ampak vi ponujate za kandidata nekoga, ki je prejel 394 glasov v svojem volilnem okraju. Kje, gospe in gospodje, je pa legitimiteta takega kandidata, vas vprašam. Ljudje so pokazali, da mu ne zaupajo, so ga že spregledali. Vi ga ponujate za mandatarja. Na koncu, pa ne nazadnje, gospe in gospodje, vi zlorabljate pandemijo. Tudi Neron ni bil kriv za to, ker je goril Rim, kajne, in vi nimate nič skupnega s tem, da je toliko okužb in da je stanje v Sloveniji mnogo slabše kot v marsikateri sosednji državi zdaj v času drugega vala. Ja, zakaj? Zaradi tega, ker ste, nekateri tudi celo osebno – vam lahko pokažem slike, pa dobro veste, kateri ste tam bili – šli spodbujat proteste, na katerih se ni spoštovalo ukrepov, na katerih se je celo zaničevalo ukrepe proti okužbam, proti pandemiji. Zdaj, ko ste zakurili, tule pojete žalostinke, kako grozno, da se je zgodilo to, kar se je zgodilo. Gospe in gospodje, Neron ni na koncu obdržal oblasti, vi, gospe in gospodje, pa je ne boste dobili, mojega glasu zagotovo ne.
Hvala lepa. [[oglašanje iz dvorane]] Besedo ima Robert Pavšič, za njim pa bo razpravljala mag. Bojana Muršič. Prosim za mir v dvorani, da lahko govoreči, tisti, ki govorijo, povedo svoje stvari v miru. Gospod Pavšič, izvolite.
Saj, to je danes popolnoma pričakovano. Tri točke so glavne v tej konstruktivni nezaupnici: sistematično se krši temeljna načela ustavne ureditve, ogrožen je ugled Slovenije v mednarodni javnosti in popolnoma ste zavozil borbo z epidemijo. Danes poslušamo tukaj nekaj eskapad sicer obrambe zunanje politike – ne morete! Eno so dokumenti in realnost, drugo pa je vaša slika, ki si jo slikate. Nekaj za lase privlečenih številk, osebna diskreditacija kandidata za mandatarja, pa vam je kolega Jani lepo povedal, da je to predvsem nizkotno. In vsaj tisti del epidemije skušate nekako opravičevati pa opravičevati, ampak s čim – z milijardami evrov, ostalo je nepomembno, samo milijarda evrov, ki smo si jih izposodili. Tudi če si je država to sposodila, je to javni denar, je to denar od vseh nas, ostalo je nepomembno. To je isto, kot da bi ploskali bankomatu, pa mu bili hvaležni, ker nam je da naš denar. Pravna država pa ob tem, ko bankomat pljuva, seveda ne vsem, pravna država pa ob tem, ko bankomat pljuva, umira z blagoslovom koalicije. Je povsem pričakovana retorika in nenehno že 10-mesečno iskanje novih oziroma starih krivcev in pravzaprav je potrjevanje tistega, kar smo vam očitali v nezaupnici. Neupoštevanje političnih nasprotnikov, ne sovražnikov – nasprotnikov, in norčevanje in zasmehovanje vseh, ki si drznejo razmišljati drugače kot vi. Pa se spomnimo ne leta 1993, ampak na leto 2018. Kljub temu da ste zmagali, vam ni uspelo sestaviti vlade. Zakaj? Ker noben noče delati z vami. Zakaj? Dokaz imamo danes na dlani. In čeprav si vaši koalicijski partnerji zatiskajo oči, jim bo kmalu jasno, da situacija, v kateri so se znašli in ki ste jo ustvarili sami, vas bo konzumirala. Pojedla vas bo. Ali se bodo naučil delovati tako kot vi, ampak se bodo morali, ker so pač manjši, zadovoljni samo z drobtinicami. Povsem jasno je, da ste upravljanje epidemije popolnoma zavozil, pogrnili ste na celi črti. Pa se spet vprašajmo, zakaj. Odgovor je povsem preprost, ker ste jo bogato podcenjevali. Ob začetku epidemije 13. marca ste imeli vse pripravljeno, lahko rečete, kar hočete, delujoč krizni načrt, ukrepe, ki jih je pripravila stroka, razumevanje opozicije in predvsem razumevanje ljudi, pa ste uspeli vse skupaj spet zapraviti in vam je to še smešno danes. Vam je smešno! Krizni načrt vam pač ni bil všeč, ste pripravili novega. Zakon vas je omejeval, ste z interventno zakonodajo posegli vanj in seveda vse skupaj prilagodili sami sebi. Ni vam bila všeč stroka. Kaj ste naredili? Ste jo pač zamenjali. In po vseh teh menjavah, prilagoditvah – ja nekdo bo moral prevzeti odgovornost! Epidemijo ste podcenjevali. V najslabšem primeru ste marca za drugi val pričakovali 150 covid bolnikov v bolnišnicah, 100 okuženih z blažjimi simptomi v domovih starejših občanov in 50 ljudi na intenzivni terapiji. Teh številk se nisem zdaj izmislil, so dokazljive in to je Vlada na vrhu komunicirala med sabo pred začetkom drugega vala. In kdo je za vse te številke vedel? Osebno prvi minister, ki ga trenutno ni več tukaj. To so bile osnove, na katerih ste vi gradili drugi val. Tudi zato ste ga tako lahkotno upravljali in lahkotno ste spregledali opozorila stroke, zato lahkotno preko poletja niste naredili praktično nič. In rezultat? Samo v lanskem letu tri tisoč 648 ljudi je umrlo več, kot je bilo petletno povprečje, do danes več kot tri tisoč 900, če smo natančni brez včerajšnjih podatkov 3 tisoč 977 ljudi. Koliko je sicer ta smrtnost povezana s covidom tudi na Sledilniku še ne morejo popolnoma dokazati, ampak tudi če je številka 50-odstotna, je grozljiva. Dokaz, da smo bili poleti priča letargiji in opitosti z dobro pomladansko statistiko, je tudi vaše jesensko delovanje. Šele jeseni ste vi začeli dograjevati Klinični center v Ljubljani. Jeseni ste začeli usposabljati prostovoljce Rdečega križa, jeseni se je kupovalo dodatno opremo za neuporabne predihovalnike, šele pozimi hitre teste in še to take, ki delujejo manj kot 50-odstotno. Dva meseca sedaj že poslušamo marsikaj, kar niti približno ne more biti res in tudi ni res. Nekateri hodimo v arhiv in spremljamo dokumentacijo, ki nam pošiljajo različne institucije. Ja, nekdo enkrat bo moral prevzeti to odgovornost. To lahkotnost vašega predvidevanja in kruto seznanitev z realnostjo smo sicer v preblisku videli tudi med vašimi politiki, drugimi člani Vlade in visokimi vladnimi funkcionarji. Recimo, Tina Bregant, ki je morala zapustiti Ministrstvo za zdravje – sklepam, da zaradi neučinkovitosti –, je oktobra lani še kot državna sekretarka povedala, pa sedaj navajam: »Ta situacija nas je pričakala sorazmerno nepripravljene.« Državna sekretarka na Ministrstvu za zdravje to pove oktobra tik po tem, ko smo razglasili epidemijo. Za nagrado in svojo neučinkovitost pa je – kaj? Sedaj je dobila funkcijo vodje kabineta pri ministru za zdravje. Čisto slučajno je to tudi to prvi minister danes. Tudi Zdravko Počivalšek, gospodarski minister, je skesano decembra priznal na televiziji, da smo v slepi ulici, kar se tiče upravljanja z epidemijo, ampak ta skesanost se je hitro umaknila že znani aroganci. Pa vi? Vi pa krivdo še naprej valiti na ljudi, ki da ne spoštujejo ukrepov, čeprav smo sedaj že lahko slišali od strokovnjakov, ne od politikov, da je slovenski odstotek tistih, ki spoštujejo ukrepe, povsem primerljiv z drugimi evropskimi in svetovnimi državami. In še veliko drugih, za lase privlečenih dejstev. Zakaj smo imeli tako smrtnost? Ta je pa dejansko arogantna in ne najdem besede. Danes smo slišali iz ust predsednika Vlade, da so krivi ljudje sami, ker so stari, za to, da so umrli. Sedaj nam pa ponujate roko, ker da vas baje sovražimo. Ne, jaz vas ne sovražim, torej tudi ne morem biti zaslepljen. Vas pa nočem več gledati, sploh ne na tej poziciji – sedaj to govorim predsedniku Vlade, ki ga ni tukaj. Nočem ga več gledati. Zato, drage kolegice in kolegi, danes je zadnja možnost popravnega izpita, zadnja možnost popravnega izpita, ker jutri vas bo Janez Janša vse pojedel in glasovati danes »za« je glas za Slovenijo, glas za normalno življenje, glas za spoštovanje, pravzaprav to je glas vesti. Sami se odločite.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima mag. Bojana Muršič, za njo pa bo razpravljal dr. Matej Tašner Vatovec. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Kje začeti? Ob vsem slišanem v stališčih poslanskih skupin opozicije in tudi s strani poslancev lahko dodam le to, da je ta vlada škodljiva za državljanke in državljane. Pa ne samo za te, ki smo danes tukaj, in tudi za tiste, ki prihajajo. Še najbolj me pa skrbi ta poniževalen, nizkoten odnos do opozicije in tudi do drugače mislečih. Odnos do sovražnega govora, ki je v tem državnem zboru in tudi na socialnih omrežjih na izjemno nizki ravni. Ko že mislim, da smo dosegli dno, se pojavijo še nizkotnejša obnašanja. V prvi vrsti moram reči, da je za mene problematično izražanje predsednika Vlade, kar je danes tudi pokazal v svoji uvodni obrazložitvi; predsednika Vlade, ki bi moral biti vzor, ki bi se moral obnašati spoštljivo, dostojanstveno in tudi ponižno. A v vsem tem slabem letu dni smo videli in slišali vse kaj drugega kot to. Kot družba smo razdvojeni kot še nikoli. To me pošteno skrbi. Glede na to, da imamo zelo omejen čas, se bom dotaknila zgolj ene ključne zadeve, in to je domov za starejše. Že v prvem valu se je izkazalo, da je najpomembnejša naloga zaščititi najbolj ranljivo populacijo. Tu je žal Vladi spodletelo že v prvem valu, ampak kljub temu bi pričakovala, da je prvi val epidemije, da se je Vlada nekaj naučila, pripravila ustrezne ukrepe na drugi val. Vlada se iz izkušenj iz pomladi ni nič naučila oziroma se ni uspešno pripravila na drugi val, kljub temu da je vladna strokovna komisija predlagala kar nekaj ukrepov ob morebitnem drugem valu, ki pa jih je ta vlada kar kratko malo spregledala. Tudi Socialni demokrati smo pravočasno pozivali, naj se Vlada uspešno pripravi na drugi val epidemije, s poslanskimi vprašanji najprej pristojnim ministrstvom, kasneje pa smo tudi na Vlado naslavljali ne samo vprašanja, ampak tudi rešitve, ki so pa bile seveda strokovno utemeljene, a žal, bili smo preslišani. Domovi za starejše so bili deležni zmedenih navodil in usmeritev, niso bili deležni pomoči, da bi se bolje zaščitili in poskrbeli za obolele. Bili so klici na pomoč, žal bili so preslišani. Če bi naredili kaj v smeri, kar je poleti predlagala tudi celo vladna strokovna skupina, bi bile te posledice bistveno manjše. Ključni problem je bil, da niso ločili okuženih od zdravih oskrbovancev. V veliki meri je bilo sicer težav zaradi prostorskih zmogljivosti, niso bile organizirane zunanje rdeče cone, na katere smo opozarjali. Imeli smo prazne hotelske namestitve, telovadnice, druga letovišča, predvsem pa zdravilišča, ki so ustrezala vsem pogojem, ki bi jih lahko zagotovili oskrbovancem v domovih, vendar tega Vlada ni slišala. Domovi so dobivali nejasna navodila, kako ravnati, preventivno testiranje je bilo na papirju, v praksi se ni izvajalo. Glede na to naj zaključim zgolj z izjavo ministra za delo, ki jo je izjavil 28. septembra 2020, ko je minister Cigler Kralj izjavil, da novih ukrepov v domovih za starejše za zdaj ne bo; ukrepi, ki so jih postavili v prvem valu so dovolj. A je res temu bilo tako? Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Matej Tašner Vatovec, za njim pa bo razpravljal Aleksander Reberšek. Izvolite, imate besedo.
Hvala, podpredsednik. Lep pozdrav vsem še z moje strani! Ja, začeti je treba na začetku. Ugotoviti moramo, da je izhodišče dandanes pravzaprav ugotovitev, da je vlada Janeza Janše škodljiva. V tem slabem letu, odkar je na tem položaju, smo v bistvu prišli že tako daleč, da v bistvu ljudem na nek način ne preostane nič drugega, kot da si prikličejo tisti rek, da je upanje tisto, ki umre zadnje. Tega upanja se v tem trenutku oklepa, če želite, tistih 60, 64 odstotkov ljudi, ki ne podpira te vlade, tistih 80 odstotkov ljudi v tej državi, ki jih skrbi, kam gre demokratična pot v tej državi in tako naprej. Ljudi, ki jih je strah, ki so negotovo, ki jih skrbi nepredvidljivost, ki trenutno vlada v tej državi. Današnja nezaupnica je na nek način tudi to upanje. Se pravi, prisluhnili smo vsem tem ljudem, ki so siti; ki so siti razgradnje držav, ki so siti razgradnje njene demokratične ureditve, ki so siti rušenja ustavnih načel, ki so siti teptanja človekovih pravic in ki so siti drsenja v neko zaskrbljujočo obliko avtokracije. Siti so podrejanja in ustrahovanja policije, vojske, medijev, sodišč, kulturnikov, šolnikov, nevladnikov ali pa s skupnim imenovalcem, če želite, vseh, ki se ne strinjajo ali pa mislijo drugače, kot misli Janez Janša. Siti so plenjenja. Siti so napačnih nabav zaščitne opreme, izgubljenih tovornjakov mask, slabih respiratorjev, zanič hitrih testov, ki imajo natančnost zgolj v neki naključnosti. Siti so skytollov, siti so situacije, kot so Iskreni in tako naprej. Vsi ti ljudje so tudi siti maltretiranja, osornosti in žaljivosti predsednika Vlade, ki smo ji bili danes še enkrat priča, ki je izlil svoj žolč in odvihral iz te dvorane, namesto da bi tu sedel in poslušal. Siti so arogance ministrov. Siti so nesposobnega upravljanja z epidemijo. Siti so tega, da se epidemija izkorišča za neke lastne partikularne namene. Siti so tega, da niso bili sposobni v tem slabem letu zaščititi najranljivejših; vseh, ki so umrli v domovih za starejše občane, vseh, ki trpijo posledice zaradi prebolelih bolezni, vseh, ki so ostali brez služb, vseh dijakov, študentov, ki so tudi ostali brez dela in vseh, ki v bistvu v tem času, ko ne morejo delati, ker so številne dejavnosti bile zaprte, praktično borijo iz dneva v dan za preživetje. Obramba ustavne ureditve, obramba ljudi, to so ključniki današnje razprave, to so ključniki današnjega glasovanja. Mislim, da moramo naše prebivalke in prebivalce odrešiti sitosti tega, da so siti vseh napačnih potez te vlade, in predvsem vključiti v nas danes dva gumba: odgovornost in načelnost. Če bosta vključena, mislim, da bo rezultat pozitiven in ljudje bodo bistveno lažje zadihali.
Hvala lepa. Besedo ima Aleksander Reberšek, za njim pa bo razpravljala mag. Alenka Bratušek. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Najbrž se zavedate, da vse težave niso nastale čez noč. Je pa res, da ste nekateri iz KUL opozicije zadnjih 20 let 14 let na oblasti in da nosite odgovornost za večino nastalih problemov. Imate rešitve za vse, ampak to samo takrat, ko ste v opoziciji. Ta vlada dela dobro, zato ne potrebujemo druge vlade. Če pa bi slučajno prišlo do druge vlade, pa sem prepričan, da se narodu slabo piše. V Novi Sloveniji delamo drugače, z dejanji odgovarjamo na vse probleme korak za korakom. Verjamemo v dejanja. Dejstvo je, da danes iz te moke ne bo kruha. Gre za pesek v oči, gre za 10 ur in 45 minut neproduktivne razprave, od katere naši državljani ne bodo imeli nič, čisto nič. Nič, kar bi se jim izboljšal standard, samo da se bodo ljudje še bolj kregali in delili. Vsega tega cirkusa pa ne bi bilo, v to sem trdno prepričan, če ga ne bi prenašale RTV kamere. To je dejstvo. Šov za ljudi, ki sedajle tole spremljajo preko televizijskih ekranov. Ne strinjam se s čisto vsako odločitvijo te vlade, vendar to vlado podpiram. Podpiram to vlado. Pa ne zaradi sestave, ampak zaradi tega, ker ta vlada dela in ker ta vlada naredi, česar prejšnja ni naredila. Prepričan sem, da je ta vlada veliko bolj sposobna, kot je bila prejšnja vlada oziroma kot je sposobna katerakoli KUL druga vlada. Erjavec za predsednika Vlade – lepo vas prosim!? V to ne verjamejo niti poslanci Desusa, trije lastni poslanci Desusa to podpirajo od petih; in to pove vse. Nimate niti podpore pri lastnih poslanskih, kaj šele pri razočaranih volivcih in pri upokojencih, ki ste jim obljubljali tisoč evrov pokojnine. Dejstvo je, da je bila vlada Marjana Šarca na enem čolnu, kjer je bil predsednik Vlade Marjan Šarec kapitan, posadka pa je veslala vsaka na svojo stran. Verjamem Marjanu Šarcu, da je imel ob posamičnih interesih predsednikov koalicijskih strank vsega dovolj. Želim spomniti, da niste mogli sodelovati tudi s Karlom Erjavcem. Ampak, spoštovani Karl Erjavec, povejte mi eno stvar, razložite, zakaj isti igralci želite nazaj sestaviti vlado? Mislite, da bo ekipa, ki je prejšnjič izgubila, tokrat kaj boljša? Vas pa res ne razumem, da želite delati s tistimi ljudmi, s katerimi prej ni šlo. A zdaj bo pa šlo, vas sprašujem. Še manj razumem vaše napade na ministra Počivalška, pa nisem njegov odvetnik, pa vendar, za tega ministra ste spisali in vložil interpelacijo, očitali ste mu vse, kar se očitati da glede nabave zaščitne opreme. Takrat sem cel dan poslušal razpravo, v Državnem zboru. Ampak zdaj tega istega gospoda vabite v to novo koalicijo, vse za glasove. Za 46. glas pozabite tudi na svoja načela. Kot da še to ni dovolj, bi vas še rad spomnil na vaš televizijski nastop v predvolilnem obdobju, kjer je Karl Erjavec povedal o Marjanu Šarcu, da nov obraz bo nova napaka. Nov obraz bo nova napaka. Te besede je Karl Erjavec, kandidat za predsednika Vlade, povedal Marjanu Šarcu: nov obraz, nova napaka. No, danes pa bi ti isti tovorili koalicijo. Kako bosta funkcionirala po tem, kar sta si javno povedala v predvolilnem soočenju. No, pa saj to smo že vsi videli, zdržali ste leto in pol in tudi če bi danes slučajno dobil 46 glasov, pa verjamem, da jih ne boste, ne bi zdržali niti do poletnih počitnic, v to sem prepričan. Imeli ste svojo priložnost. Vaša vlada, vlada Marjana Šarca, je odstopila, zdaj bi pa radi prišli nazaj na oblast. Najprej ste imel vlado, potem ste rekli, da želite na predčasne volitve, zdaj bi spet radi imeli svojo vlado. Poslušali smo, da bo Jože P. Damijan mandatar, da bo Karl Erjavec mandatar, da boste vložili nezaupnico s 46 glasovi, potem ste rekli, da jo boste vložili s 43 glasovi, še kasneje ste rekli, da jo boste vložili z 10 glasovi, nazadnje ste jo vložili z 11 glasovi. Najprej se je govorilo, da bo nekonstruktivno brezupnico prinesel Miklavž, potem, da bo za Božička ali Dedka Mraza, na koncu pa jo imamo za pusta. Ravno pravi čas. Res vam čestitam za ta tajming. Prepričan sem, da ne veste več, kaj bi vi sploh radi. To, kar se greste, je čisto otročje. Glede na to, da nekonstruktivno brezupnico vlagate že 3 mesece, se človek vpraša, koliko časa bi pacali skupaj protikorona paket; pol leta, sem prepričan oziroma najbrž pol leta. Povejte mi na koncu, čisto iskreno, vsak pri sebi naj si sam odgovori na vprašanje – kdo izmed vas v tej dvorani in kdo izmed vas, vsi tisti, ki spremljate to preko televizijskih ekranov, iskreno misli, da je lahko Karl Erjavec predsednik Vlade? Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Alenka Bratušek, za njo pa bo razpravljal Robert Polnar. Kolegica, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala za besedo, podpredsednik. V petek je koalicija vložila zahtevo za sklic izredne seje glede dialoga, pogovora, obnašanja v Državnem zboru. Vse, ki ste ta sklic podpisali, pozivam, da si še enkrat pogledate začetek današnje seje, ko je govoril gospod Erjavec kot mandatar. Poglejte, pa potem povejte, če tisti podpisi pod zahtevo za sklic sploh še pašejo. Neprestani medklici, dretje, smejanje, to je vaša politična kultura, ki smo jo deležni vsi, ki nismo z vami. Žalostno, res žalostno. »Če bo koalicija v naslednjih dveh letih dokazala, da ima prav, da smo se odbili, da rastemo, da bo Slovenija čez dve leti dosegla pozitivno rast, potem se jaz upokojim kot politik in bom užival v tem blagostanju.« Janez Janša, Odmevi, 2013. Ni bilo treba čakati dve leti, že leta 2014 smo zagotovili gospodarsko rast, več kot dva odstotka, ampak gospod Janez Janša je še vedno tukaj; in kot neštetokrat, tudi takrat požrl svojo besedo. Kaj vam je pa pravzaprav v tem enem letu uspelo narediti?! Dosegli ste res nekaj neslavnih ali pa, po vaše, slavnih rekordov; bom tudi jaz s številkami konkretna. Najprej, državo ste uspeli zadolžiti najvišje v zgodovini, javni dolg je 82,5 %, najvišje kadarkoli v slovenski zgodovini. To je rezultat tretje vlade Janeza Janše. In verjeli ali ne, tudi obrestno mero, po kateri se je naša država najvišje kadarkoli zadolžila, je uspela dobiti vlada Janeza Janše, in to 5,5 %, oktobra 2012. Ja, to so vaši dosežki. Gospodarska rast, o kateri radi govorite, leta 2012 smo bili v rdečem, takrat je vlado vodil Janez Janša, in danes smo globoko v rdečem, tudi danes vlado spet vodi Janez Janša. Šole imamo zaprte najdlje, najdlje. [[oglašanje iz dvorane]] Boste povedali, katera država je imela šole zaprte dlje. V naši soseščini in Evropi nobena. Se pravi, tretji neslaven rekord tretje vlade Janeza Janše. In zdaj še podatek, s katerim je v uvodu predsednik Vlade grdo manipuliral, grdo manipuliral, ker je pokazal odstotek umrlih pri okuženih. Drugi, tule vidite , drugi smo po smrtnosti tako rekoč na svetu. To, dragi kolegice in kolegi, so zelo dobri rezultati dela te vlade. Zakaj se ljudje ukrepov ne držijo? Ker vam ne verjamejo. Stranki SAB nimate za očitati absolutno ničesar. Čeprav se z marsikaterim ukrepom nismo strinjali, javno vedno ljudi pozivamo – spoštujte ukrepe. Sama sem deležna nemalo kritik na cesti, ko mi ljudje pravijo – to je brez zveze, tisto je brez zveze, tega ne bomo delali. Ne! Ukrepi so sprejeti, ukrepi držijo in treba se jih je držati. Res pa je, da bi to morali najprej povedati svojim ministrom. Ne jim dovoliti, da jih sedi 200 na večerji; brez problema, da odprejo gostilno za ministra, ko za normalne državljane ne sme biti odprta, da želi minister čez mejo, ko nihče od nas čez mejo ne sme. To so stvari, zaradi katerih vam ljudje ne zaupajo. In če se slučajno zgodi tretji val, verjemite, da bodo takrat številke pod to vlado še veliko veliko bolj porazne. Ja, strinjam se s tistimi, ki ste povedali, da bi gospod Janša danes, ko je stopil za to govornico, najprej moral zbrati pogum in se slovenskim državljankam in državljanom opravičiti, ker je spopad z drugim valom epidemije zavozil. To je dejstvo in to govorijo številke. Konstruktivno nezaupnico v teh časih naj bi bilo zelo sporno vlagati. Interpelacijo proti ministru Čuferju ste vložili 2. oktobra 2013, ko smo bili tik pred bankrotom. Pa vas ni nič skrbelo. Nič vas ni skrbelo, da smo tu ure in ure in ure razpravljali o tem, minister Čufer se je pa moral truditi, da je zagotovil denar za pokojnine, plače in vse ostalo, kar je bilo treba. Danes bi pa naj bilo to nedopustno. Seveda, ker dopustno je samo takrat, ko ste vi v opoziciji; ko ste pa na vladi, takrat bi pa mi morali sedeti pa čakati in biti tudi tiho. Velikokrat smo bili tiho, velikokrat. Pri marsikateri stvari nismo glasovali proti, pa bi bilo mogoče treba, ko bomo zdaj pogledali nazaj. Ampak smo pač ocenili, da je prav, da v težki situaciji tudi mi, kot opozicija ali pa jaz lahko govorim za stranko SAB, delamo to, kar je treba, tudi če je težko. Danes smo lahko slišali kaj sledi, kdo bodo glavne tarče v nadaljevanju. Javna RTV, STA že tako ali tako, nevladniki, skratka vse kar ni po meri SDS. Jaz ne vem, če vsi tisti, ki tako vneto zagovarjate to vlado, sploh veste, kam to pelje; ampak vsi bomo prav kmalu, prej ali slej, stopili pred volivce; pa jim boste povedali, zakaj določene stvari delate tako, kot jih delate. Nihče naj ne bi bil spregledan, res je, v osmih protikoronskih paketih, deveti naj bi se zdaj pripravljal, so bili pa eni bolj vidni kot drugi. Študentom ste dali dvakrat po 150 evrov v tako rekoč enem letu, duhovnikom 700 evrov na mesec. Ali so oni bolj lačni kot študenti? Ali je za njih hrana dražja kot za študente? To so stvari, na katere opozarjamo, in to so stvari, na katere bomo opozarjali vedno in vedno znova. In danes, spoštovani kolegice in kolegi, imate možnost takšni vladi najti, narediti zamenjavo. Če ne, se boste seveda vi odločili, odgovarjali, kot sem že rekla, svojim volivkam in volivcem. Za nas je jasno, na kateri strani smo – na strani pravne države, spoštovanja Ustave, človekovih pravic, spoštovanja. Kot pravimo, vsak po svoje, na koncu pa vedno, in prav je tako, vedno pride tudi plačilo za tisto, kar delate. In sama bom seveda z velikim veseljem glasovala za gospoda Erjavca.
Hvala lepa. Besedo ima Robert Polnar. Pripravi naj se Zmago Jelinčič Plemeniti. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Nikoli v nobeni državi, tudi v najnormalnejših okoliščinah, ni zahteva po izglasovanju nezaupnice vladi majhen politični dogodek. Prav gotovo gre za vnašanje novega elementa v politično življenje države, tako bi vsaj moralo biti. Toda ali temu lahko pritrdimo po načinu, kako so v nezaupnici eksplicirani problemi po konsekvencah, ki so predlagane, in po ukrepih, ki bi jih bilo treba izvesti. V slovenskem državnem zboru je malo poslancev, ki ne sprejemajo vloge odvečnih. Večina se jih v takem nesmiselnem položaju briga samo za svojo politično figuro. Vsak žlabudravec je prepričan, da postane velik politik, kadar izusti, da je politika vodena samo z razlogi moči in da jo zanima samo uspeh v boju za oblast. Makiavelizem, zreduciran na strankarsko disciplino. Poslušnost je postala edina politična volja in njena edina moč. O vseh temah se razpravlja kot o vprašanju zvestobe, kot o opravljanju izpitov za strankarske igre. V razpravah se legitimirata zvestoba, ne pa poslančeva osebnost, strankarska pripadnost, ne pa poslančev odnos do domovine in do države. Jaz sem poslanec na popolnoma drugačen način. Svoje delo cenim, resno ga jemljem, ker se mi zdi pomembno. Politiko razumem v aristotelovskem smislu. Zame politika ni prevara, ni zvijačnost. Za mene je politika obče dobro, posvečenost, kompetentnost in predvsem velika odgovornost. Imam moč javno povedati, kar mislim, brez strahu pred posledicami. V tem smislu se ne bojim nikogar. Z vsakim se lahko pogovarjam, toda v svojih stališčih sem neomajen, pa kolikor se kdo s tem strinja ali pa ne. Borba za biti pravi človek je kratkega veka, traja samo dokler smo živi. Vem, da se mnogi z menoj ne strinjajo in da grem tudi marsikomu na živce; toda to je legitimno v demokratični družbi in pravzaprav sploh ni težava, če vse neusklajenosti ostanejo v okvirih normalne demokratične razprave. Dobre alternative ni. Vprašanje je samo, ali je alternativa slabša ali pa enakovredna. V naši državi so se že dogajale absurdne stvari, naperjene proti zdravemu razumu. Toda to, da bomo padli tako nizko, ta mera in količina absurda pri vsem tem, to je resnično presenetljivo. Predlagatelji nezaupnice, neustrašno načelni, kot jih je bog dal, mahajo s starimi floskulami in rogovilijo, da se bodo vrnili na oblast, računajoč na kratko pomnjenje slovenske tihe večine. Prav, taktika je – moderno rečeno – legitimna. V politično-ekonomskem položaju temelji opozicijska politika na dveh podmenah – na ideologiji demoniziranja realnosti in na prodajanju politike ekonomske in epidemiološke brezizhodnosti. Vse skupaj garnirano z velikimi besedami, tako velikimi, da jih že pajkova mreža prestreže. K temeljem brezsramne kratkonogosti laži sodi prepričanje, da slovenski ljudje ne mislijo in da so do konca poneumljeni, kot da je Republika Slovenija neozdravljiva balkanska parohija, v kateri lahko folklorne mentalitete nadvladajo državljansko logiko. V resnici seveda ni tako. Slovenska država s svojimi inštitucijami ima svojo zgodovino, tradicijo in integriteto ter je sama po sebi pomembnejša od vseh nas skupaj in od vsakogar od nas posebej. Slovenci smo izgrajevali lastno državnost in njene atribute ne le v samostojni državi, ampak že veliko prej v federativni Jugoslaviji, še zlasti po sprejetju ustave leta 1974. Zato je slovenska republika preveč trden organizacijski sistem, ki deluje po svojih notranjih zakonitostih, da bi bilo mogoče spodnesti njegove ustavne temelje kateremukoli posamezniku in njegovim adlatusom. Ljudje, ki trdijo nasprotno, morajo družbene strukture – tehnološke, ekonomske, socialne, miselne strukture – osiromašiti na raven najbolj preproste primitivnosti. Na tisto skrčeno kompleksnost, ki jo oni sami edino razumejo in ki je pogoj, da bodo oni tisti, ki bodo vladali; ne pa kdo drug. Veliki Danilo Kiš, brezčasen po svoji besedni umetnosti, zagotovo pa največji ironizator balkanskih duhovnih stereotipov, bi ob taki priložnosti uporabil svojo priljubljeno nadrealistično krilatico – Res je, kar pravite, in sloni so nalezljivi. V Sloveniji je vse zdrobljeno, pretvorjeno v zgode in epizode, v delovanje različnih interesnih skupin, znotraj katerih tekmujejo posamezniki vsak za svoj račun. Ni nobenih drugih meril in nobenih drugih ciljev, samo še trivialne fraze se prikazujejo kot nacionalno upanje, zato da bi se izigrala globina politike in pomen njene vloge. To je obnašanje cinične in provincialno nemarne samozadostnosti, takšne, ki je sama sebi vselej in povsod začetek in konec. Gospe in gospodje, svobodna beseda je sol demokracije. V demokraciji svobodni besedi pretijo številne nevarnosti. Za dober govor je nujna svoboda izražanja. Toda tam, kjer je vse mogoče javno povedati, beseda hitro devalvira in propade. Vsake toliko jo zamenja strupena antibeseda. Antibeseda je beseda, kateri so odvzeti estetika, etika in smisel. Antibeseda je nelepa, nepoštena in po svojem bistvu neumna. Je znamenje nespoštovanja poslušalcev in samega sebe, je sramotna in nedopustna. Za vodilno pojočo travico nezaupnice se je prijavil osebek, ki je v nacionalni politiki najpristnejši eksempel antibesede. Posameznik, ki ima nespregledljive težave z artikulacijo lastnih misli [[…]]
Spoštovani gospod Polnar, kolegi poslanci, prosim vas, da na podlagi tretjega odstavka 75. člena poslovnika ne motite govornika, ko govori. Hvala lepa. Izvolite, gospod Polnar.
Hvala za intervencijo, gospod podpredsednik. Lahko govorijo, kar hočejo, mene ne morejo zmotiti. Posameznik, ki ima nespregledljive težave z artikulacijo lastnih misli in obupno skromen izrazni register. Posameznik, čigar imaginacijsko obzorje je tako mizerno, da bi se nad njim razjokali tudi njegovi najzvestejši privrženci, če bi kaj takega sploh obstajalo. Posameznik, čigar ambicija stokratno presega njegove intelektualne in siceršnje sposobnosti. Človek, ki je poln nekakšnih skrajno antiduhovitih domislic, v katerih pa očitno uživa kakor ambiciozen šolar, ki se pripravlja na razredno proslavo. In s tako psihoidentiteto kanijo vrli predlagatelji izboljševati nič več in nič manj kot mednarodni ugled Slovenije. Lepo! Pomislimo pa pri tem na nepredstavljive burleske, ki jih je aktivist v tandemu s takratno načelnico generalštaba uprizarjal pred dvema letoma znotraj enega ključnih državnih podsistemov Slovenske vojske. Opozicijski bes zaradi tega, ker je vodilno vlogo v koaliciji prevzela stranka z daleč največ poslanci v parlamentu, se je razklobuštral do nekoherentnosti in sedaj kaže, da nas nezadržno nese proti naslednjim izbruhom fanatizma in obsedenosti. Različne oblike fanatizma rastejo iz radikalne preobrazbe pozitivnih občutkov predanosti in prepričanja ter se izražajo v skrajni nestrpnosti in negativnem odnosu fanatikov do drugih ljudi in do lastnih naravnih potreb. V resnici pa je to zgodba o samoslepilu, odtujenosti, eksistencialni brezciljnosti in temeljnemu nespoštovanju do vsega, začenši s samim seboj. Vsaka artikulirana kritika oblasti bi morala kazati na diskrepanco med volilnim izidom in doseženimi učinki, ne pa da temelji na srditem podcenjevanju volilnega izida in posmehljivem zanikanju kakršnihkoli učinkov. Politični prostor v Sloveniji je postal talec neusmiljenih abderitskih vojn, ki so razklale državo v dva bloka, da bi jo bilo mogoče snubiti ali prezreti, kot pač veleva trenutno razpoloženje političnih strategov. Reformistični duh ne miruje, enako kot njegova politlingvistična pedagogika. To se potrjuje v dejstvu, da recesijska in epidemična psihoza povzročata stihijsko opozicioniranje na originalno dekadentne načine. Človeka v resnici napolni malodušje, kadar začnejo krasnoumiti ljudje, ki se ne zavedajo svojih omejitev. Korenjaki, katerih ambicije večkratno presegajo njihove sposobnosti. In morda še nikoli tako kot danes nismo doživeli, da se neumni brezsramno postavljajo s pametjo, lažnivi z resnicoljubnostjo, delomrzni z marljivostjo, strahopetni s hrabrostjo in bankrotirani s poslovnostjo. Gospe in gospodje, malokaj tako poneumlja ljudi kakor mržnja. Mržnja paralizira duha in zatira ustvarjalnost, zato ker se človek, ki mrzi, počuti varno samo znotraj tistega, kar mu je poznano, in samo s tistimi ljudmi, ki so mu podobni. Zato mržnja sama po sebi ni niti naravno niti zaželeno stanje človeškega duha, marveč patološki pojav, ki se ga najlažje izzove s strahom. Dobičkarji mržnje zato pri ljudeh vedno najprej razširjajo strah, ki popolnoma izničuje in odpravlja posamezne plemenite človeške lastnosti, vse do sposobnosti sočutja in do razumnosti. Neumnost in mržnja se medsebojno silno privlačita. Kadar pa se objameta in prepleteta, je nemogoče razpoznati, ali se nekdo predaja mržnji in ji naseda, ker je neumen, ali pa mu je mržnja skalila in zadušila vse, kar je v njem človeškega, tudi razum. Ob tem ne gre spregledati, da so ljudje sposobni iskreno vzljubiti svojo mržnjo in jo vgraditi v svojo identiteto. Predvsem pa ne smemo spregledati, kadar prevladata mržnja in neumnost, takrat padajo glave. Slaba je tolažba, da mržnja izčrpava ljudi in prej ali slej mine, zato ker neumnost sama po sebi ne mine nikdar, ima pa glasovalno pravico. Res pa je tudi, da so oblastne deviacije in izgubljene priložnosti zelo rade tudi izmišljije, nestvarna prenapihnjena pričakovanja. Še posebej so se zato razbohotile v epidemijskih spreobrnjevalskih časih, ko neomajno in stremljivo pleme zamorjencev po dolgem in počez razlaga krivičnosti tega sveta, za kaj vse da so ob vseh svojih sposobnostih in zaslužnostih prikrajšani in kolikšne žrtve da so. Samostojna država pa se zmeraj bolj spreminja v peskovnik. V peskovnik zafnanih dušebrižnic, podeželskih grebatorjev, odlikovalcev in odlikovancev, vsakovrstnih hrupnih zaslužnežev, zakasnelih herojev in moralističnih pofuknlov; naj se mi beseda oprosti, ampak primernejše ne najdem. Politika izpolnjuje svojo vlogo samo takrat, kadar je laboratorij človeških dejanj, v katerem se nič ne ponavlja, v katerem se zamisli preverjajo na nepovraten način, neizogibno in z nepredvidljivimi posledicami. Načrtovano in nenačrtovano delujeta skupaj, istočasno in neustavljivo. Tak je naš svet, na tak način bivamo in uresničujemo svoje cilje, tako se spoprijemamo s pomembnimi zagonetkami svojega obstajanja in delovnimi odgovori nanje. Smisel vseh strasti je, da nekoč otopijo, tako kot je usoda vsakega fanatizma, da na koncu samega sebe preigra. Razumnost – večna, tiha in potrpežljiva – lahko počaka in vztraja. Pogosto, ko drugi pijani besnijo, mora obmolkniti in molčati, toda njen čas pride, zmerom znova pride. Nezaupnica, tako kot je zamišljena in predstavljena, je najostudnejša orgija vulgarne diskreditacije političnega prostora. Zgolj še ena priložnost za Noetovo barko zagovornikov ploščate Zemlje. Edino, kar je pri tem možno narediti, je ohraniti zdrav razum, osebno mero človekoljubja in se zoperstaviti. To je edino umno v vsem tem brezumju, to je edino humano v tem totalnem poživinjenju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima kandidat za novega predsednika Vlade Karl Viktor Erjavec. Izvolite.
Hvala lepa. Najprej bi se zahvalil za vse prispevke, ki ste jih imel doslej poslanke in poslanci Državnega zbora. Žal so bili nekateri nastopi žaljivi, pa mislim, da ni nobene potrebe po tej žaljivosti. Mislim, da imamo lahko kulturen dialog, saj danes bomo samo o tem odločali, ali se zaupa novemu mandatarju, da dobi potrebne glasove in oblikuje neko novo vlado, ki bo prinašala neko drugačno politiko, gotovo ne tako surove, žaljive in grobe. Obžalujem, da poslanec, naj bi bil najboljši poslanec vseh časov, odhaja, ker bi vseeno nekaj besed rad povedal. Zlasti zato, ker je zelo pogumen, ko gre za besede, naj bi bil zavezan k resnici. Kot poslanec, ki sploh ni član stranke Desus, je porabil več kot 15 minut časa, ki je namenjen za Poslansko skupino Desus. Če bi bil tako pogumen v ravnanjih, bi to cenil, ker nekdo, ki še kar vztraja, da je član Poslanske skupine Desus, pri tem ga pa je izključila osnovna organizacija doma, doma ga ne želijo, tudi tukaj ga ne želimo, ampak on je zavezan svoji resnici. On pač ne dojame, kaj se je vmes zgodilo. Kar se pa tiče teh očitkov o moji legitimiteti. Razlika med menoj in nekaterimi poslanci, ki tukaj sedite, je v tem, da jaz kot predsednik stranke, ki letos praznuje 30 let, sem 15 let kot predsednik stranke vedno zagotovil, da je ta stranka našla svoje mesto v Državnem zboru. Jaz se spominjam, ko sem prvič postal predsednik stranke Desus, pred tem so bile volitve 3. decembra 2004, takrat se je štelo, ali je stranka Desus sploh še parlamentarna stranka. Štelo se je na zahtevo vašega predsednika Vlade, ker je šlo za nekaj manj kot 200 glasov, ki je omogočilo, da je stranka Desus bila takrat parlamentarna stranka. In v vseh teh letih pod mojim vodstvom je vedno prišla v parlament. To, da mi očitate, koliko glasov sem dobil ali nisem dobil, to nikdar ni bila moja motivacija, ker moja motivacija je bila, da bo stranka Desus parlamentarna stranka. In tudi v uvodu sem lepo pojasnil, zakaj sem se vrnil. Jaz si nisem več želel politike, tudi ne tega javnega življenja, ker je postalo surovo, primitivno, neprijazno, na pol smo v neki ne vem kakšni vojni ali spopadu. Mislim, da to ni dobro, ni dobro za Slovenijo, ni dobro za ta državni zbor. In verjemite, da če ne drugače, se bomo pa srečevali v klubu poslancev, ker sem bil pa tudi že kdaj izvoljen v tem državnem zboru. Verjetno nisem prav dolgo sedel v tem državnem zboru, ker sem vedno bil tudi del vladne koalicije; in to seveda mi boste že spet očitali, česa vse nisem naredil v teh 15 letih oziroma kaj vse bi moral narediti kot predsednik ene od malih strank v tem parlamentu. Ampak povem vam, jaz sem ponosen na te moje rezultate, in ni ključno, da mora mandatar biti izvoljen kot poslanec. Če bi to bilo ključno, potem ne vem, zakaj je SDS sodeloval v vladi Antona Bajuka. Če se prav spomnim, ni bil izvoljen kot poslanec. [[oglašanje iz dvorane]] Ja, seveda, ampak ni bil izvoljen, ker je to zdaj kot ključni problem. In me veseli, če je to edini problem, ki ga imamo danes, potem lahko podprete moje mandatarstvo, če vas je edino to zmotilo. Kar se tiče teh zadev, jaz upam, da ne bom do konca te seje poslušal ves čas o legitimiteti. Lahko, mene to ne moti, ampak jaz vem, zakaj sem tukaj, in želim predvsem to, da to nalogo opravim častno. Dobro bi pa bilo, da tudi poslanke in poslanci Državnega zbora to svojo dolžnost, obveznost opravite častno. Morda še nekaj besed glede izdajanja tajnosti iz osnutka poročila, ki ga je izdelalo Računsko sodišče. Naj kolegi poslanci, ki so bili na tem sestanku, povedo, če sem karkoli izdal. In če sem izdal, zakaj potem nisem v nekem postopku, če je temu res tako. Ampak zagotavljam vam, da ni bilo ničesar izdanega. In to je zopet od poslanca, ki ni več član stranke Desus in ki tukaj promovira resnico in ne vem kaj vse. Za velikimi besedami, vidim, stojijo neresnice. Lahko tudi povem, ko je kandidiral za stranko Desus, je zamolčal, da je sploh član stranke Desus, ker v stranki Desus je eden od pogojev tudi to, da si član. Toliko o resnicoljubnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Zmago Jelinčič Plemeniti. Pripravi naj se Suzana Lep Šimenko. Izvolite.
Hvala lepa. Vložitev te konstruktivne nezaupnice je cirkusantstvo. Res je, da je vsak cirkus okrogel, res je tudi, da ima vsak cirkus svojega klovna. Veliki cirkusi imajo tudi dva ali tri klovne; težko pa si je predstavljati, tako kot v tem primeru, da je teh klovnov v cirkusu 10 ali več. Mora biti res ogromen ta cirkus. Da pa si pripelje ta cirkus še gostujočega klovna, madona, to je pa že svetovna zadeva. Če bi za mandatarja postavili in predlagali kakšnega pametnega, izkušenega človeka, na primer mene, bodite prepričani, da bi dal svoj glas; tako pa hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Suzana Lep Šimenko. Pripravi naj se Lidija Divjak Mirnik. Izvolite.
Najlepša hvala za dano besedo. Nekako ne morem mimo tega, da kandidat za predsednika Vlade, ki ga imamo danes tukaj, na zadnjih parlamentarnih volitvah leta 2018 ni dobil več kot 400 glasov, zgolj 394; in to kljub temu, da je pred tem 12, 13 ali celo 14 let zasedal položaj ministra. Volivci so mu na zadnjih volitvah rekli odločen ne, ampak seveda zanj to več kot očitno ni ovira, sedaj bi želel postati pa predsednik Vlade, ker to pa še ni bil. Za mandatarja pa bi tako imenovana koalicija KUL več kot očitno podprla v danem trenutku kogarkoli, samo da se zruši aktualna vlada. Pa če bi tukaj predlagali, ne vem, Jaka Racmana ali pa Miki Miško, tako je tudi gospod Karl Erjavec bil primeren, ker je imel željo sploh za to funkcijo kandidirati. Gospod Šarec je lepo povedal: »Odkrito priznam, da v drugačnih razmerah najbrž v LMŠ takšne podpore Karlu Erjavcu ne bi dali in bi razmišljali drugače. Vendar ne živimo v normalnih razmerah in treba je narediti vse, kar je v naši moči.« Torej treba je narediti vse, da se zruši ta vlada, vlada, ki resnično dela dobro. Zdaj pa to razumi, če lahko. In vi seveda to počnete za čisto vsako ceno. In pri tem tako imenovana koalicija KUL izkorišča epidemijo za boj za oblast, spodbujate, nekateri poslanci ste celo sodelovali na protestih, na shodih, čeprav so bili zaradi epidemije prepovedani, v državnem zboru ste metali maske iz ust ali pa nosili neke prozorne ščite, ki niso namenjeni ničemur, še najmanj pa sami zaščiti. In še nekaj, tisto, kar je resnično pomembno, ta vlada si ni izmislila epidemije. Ko je ta vlada prevzela oblast 13. marca, so bila skladišča zaščitne opreme prazna. Nič niste naredili, popolnoma nič, vrgli ste puško v koruzo in to je bilo to, kar ste naredili. Skladišča so bila prazna, vi ste pa sprejeli le sklep, da je treba zaščitno opremo dobaviti do konca leta 2020, do 31. 12. 2020. Sami pa vemo, kaj se je v lanskem letu dogajalo, in zelo dobro ste vedeli že več tednov, kaj nas čaka, a naredilo se ni nič. Namesto da bi v preteklih letih, kar nekaj mandatov nazaj, naredili več za to, da bi gradili domove za ostarele, da bi gradili, posodabljali, obnavljali bolnišnice, študentske domove, ste vi denar raje namenjali drugam. Seveda tistim, ki so vam pomenili veliko, in to je tista smer, v katero vi želite iti. Žal večina državljank in državljanov od te vaše smeri nima popolnoma nič, zgolj posamezni privilegiranci. Da je vse skupaj že zelo zelo hudo, kaže tudi vse več laži, ki se pojavljajo v medijih. Ena od takih je bil nedavno primer, ko je STA objavila laž, ki so jo potem povzeli vsi mediji, da Evropska komisija ni zadovoljna s slovenskim načrtom za okrevanje. Vse skupaj je bila velika laž, saj Evropska komisija še niti ni obravnavala niti enega od načrtov držav članic, saj do takrat niti ni sprejela uredbe o vzpostavitvi mehanizma za okrevanje in odpornost. In do takrat, dokler to ni sprejeto, sploh ni možno v formalno proceduro vložiti načrtov. Vas pa verjetno bolj kot to skrbi, kaj bo s temi 10,5 milijarde evrov, kam se bodo ta evropska sredstva, ki so bila pridobljena v lanskem letu, usmerila. Prav je, da se usmerijo v razvoj Slovenije, in to vi tudi dobro veste, da ta vlada dela. Ta vlada dela za razvoj Slovenije, ta vlada gradi Slovenijo, vi pa delate to, da želite zgolj rušiti to vlado. V boju z epidemijo smo naredili ogromno. Vi niste podprli niti enega od osmih PKP-paketov, žal. Pa so bili namenjeni državljanom, namenjeni ohranitvi delovnih mest in nujno potrebni v danem trenutku. Sama seveda podpiram smer in delovanje te vlade ter nezaupnice absolutno ne bom podprla. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima Lidija Divjak Mirnik. Pripravi naj se dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Preden bom šla na svojo razpravo, bi povedala samo dve zadevi kolegici Lep Šimenko. Prvič, vlada Marjana Šarca – nič umrlih, vlada Janeza Janše – 3 tisoč 977, datum 13. 2., danes je že več. In drugič, študentski domovi,v času, ko sem jaz dva mandata vodila študentske domove v Mariboru – 20 milijonov investicij. Samo tako, da ne bi, prosim lepo, tisti pametovali kaj preveč o študentskih domovih, ki jih mogoče še niti videli niste od znotraj. Zdaj pa grem na razpravo. Kaj pravzaprav označuje to vlado? Zasmehovanje, blatenje, diskreditacije. To je modus operandi te vlade – vsakega in vseh, ki seveda ne kimamo ter ne častimo lika in dela velikega vodje. V svoji razpravi se bom dotaknila treh stvari – medijev, kulture in šolstva, ker jih tudi nekako pokrivam na odborih. Kar se tiče medijev, kjer se seveda dogaja napad na njih in si vlada Janeza Janše sistematično prizadeva finančno ošibiti, razgraditi in podrediti javno televizijo, javni radio, STA in seveda vse tiste medije, ki niso, da rečem, pod neposrednim kapitalskim nadzorom te taiste stranke, ker si seveda medije predstavlja kot orodje za propagando, kjer dvom in kritika nista zaželena. Celo obratno; izražena dvom in kritika imata posledice. Sledi namreč brutalna diskreditacija najmanj na Twitterju, in to vsak dan po tekočem traku, na takšnem nivoju, da je mene sram za tiste poslance, ki to tvitajo, in za tiste njihove trole, ki to tvitajo. Pa pustimo to. Je pa paradoksalno, da nas veseli, v navednicah seveda, da predsednik Vlade malo bolj molči in več tvita. Zakaj? Ker potem mediji tudi te njegove tvite, žolčne tvite ponavadi, poobjavljajo oziroma povzemajo; in na ta način pravzaprav ljudje v Sloveniji vidimo pravo sliko o človeku, ki nas vodi. Tako pač je. Kot rečeno, kaj se pravzaprav v tej vladi dogaja? Napad na javne medije. Najbolj očitni spremembi sta preobrazba RTV-prispevka v tako imenovani medijski prispevek in spremembe pri imenovanju nadzornega sveta STA ter razrešitev direktorja. Ker vam to za zdaj še ni uspelo, ste si izmislili novo finto; in to je, da STA in vsa javna podjetja, agencije, tudi deooje, kjer je ustanovitelj in edini družbenik država, priključite v demografski sklad. Bravo. Inovativno do onemoglosti. Seveda ni, ker ste pri tem prozorni, ker vemo, kam merite, in ker vemo, kaj je vaš cilj. Vaš cilj pa je obvladovati; pa ne samo kapitala, nadzorovati denar, vsebino in seveda tudi ljudi. In za to gre. Pri medijih gre za politično motivirano ustrahovanje, discipliniranje, omejevanje svobode novinarskega dela in uredniške politike ter, četrtič, vmešavanje v avtonomijo in neodvisnost javnih medijev. Loščiti hočete svojo podobo in jo zloščiti do potankosti na način, da cesar ne bo več gol. Drugič, kaj je narobe v tej vladi in kaj se dogaja v kulturi? O samozaposlenih v kulturi, financiranje oziroma nefinanciranje filma, nevladnih organizacijah, o njihovem uničevanju ter o kadrovskih čistkah v muzejih in javnih zavodih, ignoriranju strokovne javnosti lahko rečemo samo eno. Glavno in edino merilo je, da je vaš, ne glede na izkušnje, formalne pogoje, znanje in kompetence. Če tega nima, zamenjamo člane svetov, prilagodimo pogoje in – voila, imamo svojega človeka; ker to je edini cilj, samo da je vaš. In to je narobe. In tega ne bi smeli početi. Tretjič, šolstvo. To je še posebna zgodba, še posebej skrb vzbujajoča. Najdlje zaprte šole, fakultete v Evropski uniji, šolanje na daljavo, ki niti pod razno ni enako za vse in pušča vidne posledice že sedaj. Kaj se bo še zgodilo, se bomo verjetno še pogovarjali. Jaz upam, da se teh posledic kdo sploh zaveda. Da o zmedenih navodilih, ki se spreminjajo z danes na jutri, da o tem, da ministrica nekaj pove, potem predsednik Vlade to demantira pa nekaj drugega pove, niti ne začnem razlagati. Naša zamera gre tudi nekompetentni, pomanjkljivi ter nejasni komunikaciji, nepremišljenemu in škodljivemu blokiranju razpisa za vpis na univerze, spremembi pogojev za pridobitev Zoisovih štipendij, to smo že pozabili očitno, zamisli o izenačitvi splošne poklicne mature, da o spremembi pogojev akreditacije visokošolskih zavodov niti ne govorim. In padli ste na osnovah, vsaj kar se tiče šolnikov in staršev, na osnovnih stvareh, odnosih in komunikaciji, na osnovah. V vsakem PKP so bili podtaknjenci. Podtaknjenci. Zakaj? Za vaše kimavce, ki smo jih potem bolj ali manj v opoziciji odbijali. Mislim, da ste mogoče sprejeli celo kakšnih pet amandmajev od več kot 400, ki smo jih vložili v opoziciji, in obenem nam razlagate o sodelovanju in o tem, kako grda, hudobna opozicija ruši to supervlado. Če zaključim, da ne bom preveč časa porabila kolegom, LMŠ ne bo zraven pri rušenju državnih institucij, ker to predstavlja rušenje države. LMŠ ne bo zraven, če boste barantali s človekovimi pravicami, z neodvisnostjo medijev, s sodstvom in z naravo. LMŠ ne bo zraven, če boste ogrožali javno dobro, javno šolstvo, javno zdravstvo, javne storitve. LMŠ tudi ne bo zraven, če boste slabili gospodarstvo, socialno državo ali stabilnost javnih financ. Nikoli niste in nikoli ne boste imeli našega molka ob spornih ravnanjih. Niste in ne boste imeli našega blagoslova za škodljivo, za avtoritarno, za zmotno, nestrpno, za neučinkovito in za nesmotrno, ker s tem uničujete našo domovino in s tem uničujete prihodnost naših otrok. Brez spoštovanja Ustave nam ostanejo samo brezpravnost, oblastniška samovolja, avtoritarna država in družba brez prihodnosti. V LMŠ temu pravimo – ne, hvala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Trček. Pripravi naj se Eva Irgl. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Zame je politika predvsem javna raba uma. In tukaj ni le Aristotel, Sokrat, so tudi predsokratiki, ki so rekli, da najpomembnejša je mera. V sebi mislečih se družbah si nekako ne moremo dovoliti do ljudi, do bodočih generacij, do ustavnosti parlamentarne demokracije nevarno vlado. In ta vlada žal izpolnjuje vse te kvalitete, pod navednicami, globoko in debelo marinirane na način južnokorejskega kimčija – z aroganco, vulgarnostjo in antiintelektualizmom. Ta vlada ni bila sposobna v enajstih mesecih urediti problematike karantenskih odločb in so nam zaradi tega, zlasti na delovnem mestu, krožile epidemije in podivjale v pandemijo. Ta vlada ni bila sposobna enajstih mesecih na NIJZ urediti programske opreme, da epidemiologi in epidemiologinje ne bi na roke popravljali nekih statističnih napak, kot da je to sprogramirati izstrelitev na Mars. Ta vlada se je rajši ukvarjala z zvijanjem rok lastnih ljudi pa menjavo le-teh, da so potem končno spet nastavili nekoga v Splošni bolnišnici Celje, pa s čebulo pa ne vem še s čim. Do bodočih generacij, šole, ne le šole, tudi zadolževanje; moj še ne pol leta star vnuk je debelo zadolžen, pa tudi njegovi otroci, če jih bo kdaj imel, so tudi zadolženi. Čez 60 let ne Janša, ne Karl Erjavec, ne jaz ne bomo plačevali teh pufov. In tudi to – Joj, mi dajemo [[…]], gor in dol. Nič ne dajete, to so pufi, betoniranje ni enako grajenje napredka. Vi bi radi predvsem preko malih bratrancev betonirali. Da se niti ustavnosti ne dotaknem kaj dosti. Ko se pogovarjam z ljudmi, ki hodijo na Brdo, pravijo – ali veste, kako izgleda seja vlade. Hojs nekaj govoriči, ostali iz SDS gledajo dol pa pokimajo Janezu, ostali ministri so pa happy, če jih ne nadere. Ali je to način, na katerega bomo dosegli miselni napredek v 21. stoletju. Pa imate tam dr. Simono Kustec, redno profesorico, ki predava in analizira globalnost vodenja. Včeraj mi je neka 12-letna mladenka v Mariboru rekla, da gre danes z mano v parlament, da bo Janši povedala, »da je Slovenija bedna zaradi njega«. To je konec citata. Jaz sem ji zdaj moral povedati, da trenutno ne more iti v parlament, in v njenem imenu to povem jaz. Ja, to bom povedal zaradi tega, ker nočem, da je Slovenija bedna, ker nočem, da imamo vlado, ki je smrtno nevarna za ljudi, za bodoče generacije in za ustavnost parlamentarne demokracije v Sloveniji. In ker nočem nekega arogantno vulgarnega antiintelektualizma. Pa kaj je danes Janša govoril?! Saj sem mislil, da bom na tla padel. Metelkova 6 je kriva za mrtve. Pa to je isto, kot da jaz rečem, da je ansambel Modrijani kriv, ker so šole toliko časa zaprte. To je klinična diagnoza.
Hvala lepa. Besedo ima Eva Irgl. Pripravi naj se Monika Gregorčič. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Jaz sem zelo natančno poslušala uvodno predstavitev predlagatelja konstruktivne nezaupnice in moram reči, da me je to še dodatno utrdilo v prepričanju, da vse to, kar ves čas pripisujete nam, v resnici počnete sami. V psihologiji se temu reče projekcija, le da vi to počnete zavestno in načrtno, kar je po mojem mnenju nedopustno in predstavlja vrhunec manipulacije ljudi. Skupaj z mediji že ves čas ustvarjate vtis nekakšnih nevzdržnih razmer, namen pa je, da bi ljudje postali prestrašeni, da bi postali jezni, da bi imeli občutek, da so nesvobodni, da se jim stalno nekaj jemlje. Ampak v resnici pa je, spoštovani kolegice in kolegi, in to vi tudi dobro veste, slika ravno obratna. Kljub zahtevnim razmeram, v katerih smo se znašli, ta koalicija dela vse, da ljudem pomaga in jih zaščiti, tako zdravstveno kot finančno. Če pogledamo konkretno, lahko vidimo, da je več kot 300 tisoč upokojencev prejelo 135 milijonov evrov pomoči, ko govorimo o solidarnostnem dodatku. Ostale ranljive skupine so prejele še 68 milijonov evrov, gospodarstvo je prejelo za okoli 2 milijardi evrov pomoči. In to so dejstva in to so številke. To niso neke prazne besede in prazne puhlice. Kaj je pravzaprav vaš doprinos k tej epidemiji oziroma kaj je vaš doprinos k reševanju te težke in zahtevne situacije? Vaš edini doprinos, in to ste danes zelo dobro prikazali in ves čas tudi kažete, je to, da epidemijo brezsramno izkoriščate za boj za oblast; seveda pa ves čas to podtikate nam, se pravi, da delate spet projekcijo. Jo vidite, tukaj je projekcija. V resnici pa ste brez vsebine, brez programa, to smo lahko videli tudi v uvodnih stališčih, tudi vašega novega kandidata za predsednika Vlade, ste brez rešitev. In tisto, kar je najbolj pomembno, ste tudi brez zaupanja ljudi. To najbolj nazorno pokaže prav rezultat, ki ga je na volitvah prejel vaš kandidat za predsednika Vlade. Meni je žal, da moram to večkrat povedati oziroma da moramo mi to povedati, ampak gospod Erjavec je prejel 394 glasov. Jaz sem naredila en tak preračun, kaj to pomeni za celotno Slovenijo. Približno 0,024 % ljudi si ga želi videti na političnem prizorišču, 0,024 %, pa sem navzgor zaokrožila. Torej kje vi vidite to vseslovensko zaupanje v njega? Ali se vi zavedate, da posiljujete ljudi z norostjo? Mi je žal, ker moram to reči, ampak to je norost. To ni normalno za neko zdravo demokracijo. In ker nimate nič, torej nimate vsebine, nimate programa, pač rušite, rušite. To ste danes zelo lepo prikazali in prikazujete ves čas. Rušite z lažmi, rušite s podtikanji. V tem državnem zboru ves čas povzročate kaos in ekscese, žaljivo govorite in potem se seveda ta žaljiv govor in ta ekscesnost seli na ulice. Pri tem pa ves čas zraven uporabljate še sindikate, uporabljate medije, uporabljate nevladne organizacije, uporabljate sodstvo. In potem nam očitate, in tukaj smo spet pri projekciji, nam očitate podrejanje vseh teh podsistemov in sistemov v državi. Ampak za razliko od vas, spoštovani, mi jih želimo normalizirati. Normalizirati v skladu z vladavino prava in demokratičnimi postulati in standardi. Moram povedati, ker sem že vrsto let poslanka in seveda zelo natančno spremljam ta politični prostor, državo že desetletja, ker ste ves čas, več ali manj, na oblasti, državo že desetletja hromite zaradi svojih ozkih interesov in ohranjanja privilegijev, s tem pa najbolj škodujete ljudem, torej državljankam in državljanom. Za razliko od vas pa jim mi želimo omogočiti boljše življenje in hitrejši razvoj. In to ves čas v tem letu tudi dokazujemo. To ljudje vedno bolj prepoznavajo in tudi se zavedajo. Slovenska demokratska stranka je bila zmagovalka volitev in seveda ima zaupanje ljudi. Ko sem brala utemeljitev vaše konstruktivne nezaupnice in to vašo vizijo prihodnosti, torej neke vrste program, ki ga po mojem mnenju ni, ampak nekaj ste vendarle zapisali, sem prebrala tudi to, česar pa kandidat za predsednika Vlade ni povedal, je očitno izpustil, ali je namenoma, bo sam povedal. Zapisali ste oziroma povedali ste, da želite odmik od privatne iniciative in prostega trga. Odmik od privatne iniciative in prostega trga. Na nek način želite torej vrnitev v socializem. Pa vi res mislite, da Slovenci želijo takšen eksperiment z vami? Jaz mislim, da ne. Ali vi mislite, da mogoče gospodarstvo želi takšen eksperiment? Vprašajte ga, vprašajte gospodarstvo. Ampak vam že jaz odgovorim, ne da ga vprašate, da si tega ne želijo. Ampak vi enostavno rinete naprej in rušite naprej, za vsako ceno in preko vseh meja. Mi pa za razliko od vas gradimo, gradimo neko boljšo Slovenijo, sodobno, normalno državo. Meni je edino žal ali pa škoda, da je ne moremo zaradi vašega sovraštva graditi skupaj. In tukaj moram reči za konec, da bi si želela, da bi v političnem prostoru imeli tudi na levem polu neko sodobno, normalno levo stranko, ki bi sodelovala tudi s strankami desnega pola, ker bi to potem prineslo nek kvalitetno uravnotežen politični prostor. In verjemite mi, to bi bilo tudi zdravilno in koristno za to državo. Mi gradimo in to je tisto, kar je najbolj pomembno, sploh v takšni zahtevni situaciji. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima kandidat za predsednika Vlade Karl Viktor Erjavec. Izvolite.
Hvala. Dolžan sem pojasnilo. Šlo je za 7. točko, v kateri sem govoril predvsem o vlaganju v kvaliteto in dostopnost sistemov javnega zdravstva, šolstva in dolgotrajne oskrbe. Tukaj je bilo mišljeno, da bi bil odmik od prepuščanja izvajanja privatni iniciativi in prostemu trgu, ker mislim, če bomo zdravstvo, šolstvo in te storitve prepustili zgolj prostemu trgu, se bojim, da v Sloveniji ne bo veliko ljudi, ki bodo zmogli te stroške. Pandemija je izrazito pokazala in dokazala, da je treba krepiti javne sisteme, zlasti zdravstveni javni sistem in zlasti tudi šolski javni sistem. In za tiste, ki bodo imeli pa zadosti denarja, pa ni nobenega problema, da nekdo lahko tudi odpre privatno šolo ali pa privatno kliniko. V tem ne vidim nobene težave, ampak za nosilne sisteme pa mislim, da moramo ohraniti to javnost.
Hvala lepa. Besedo ima Monika Gregorčič. Pripravi naj se Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala, podpredsednik, za besedo. Lep pozdrav vsem! V zadnjih mesecih, kolikor je trajala ta časovna odisejada vlaganja konstruktivne nezaupnice, smo na parlamentarnih hodnikih lahko srečali kar nekaj bivših politikov, ki nekako upajo na obuditev svoje politične kariere, še posebej me je pa danes presenetil en del predstavitve mandatarskega kandidata, ko se je nekako postavil v vlogo advokata SMC. Jaz bi mu na tem mestu, vsaj v svojem imenu, želela povedati, da SMC odvetnika ne potrebuje, znamo sami razmisliti o svojih dejanjih, jih utemeljiti in se tudi braniti. In na prvem mestu bom izpostavila naše stališče, ko se nas vseskozi napada, da smo izdali svoje volivce. Tako bom rekla. Mi smo po volitvah naše predvolilne obljube držali, svoje glasove zaupali gospodu Šarcu, ki pa je izdal naše zaupanje, ko je nepričakovano odstopil. Kar se tiče zaupanja, je treba pomisliti, da je za to potrebna neka vzajemnost. V zadnjih mesecih smo bili poslanci SMC deležni izjemno veliko nespodobnih kritik, prigovarjanj, prošenj, pozivov, celo nespodobnih povabil, moledovanja, trkanja na vest, celo vohunske metode so bile uporabljene, pa pri tem mislim zdaj na tiste sporne vpoglede v naše evidence, policijske evidence. Jaz bi na tem mestu želela poudariti, da zadeva še zdaleč ni razčiščena oziroma da še zdaleč ni vse okej, je pa res, da je informacijska pooblaščenka inšpekcijski postopek ustavila. Pa ne zato, ker bi ugotovila, da je bilo vse okej, pač pa bomo zadevo nadaljevali v okviru razprave pri Komisiji za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Bi pa samo povedala, ker to pa je dovoljeno, sklep o ustavitvi postopka ni označen s stopnjo tajnosti. Kar se tiče vpogledov v moje evidence, bi želela samo povedati, da sta bila opravljena dva podrobna inšpekcijska pregleda na licu mesta pri zavezancu. Enkrat je moral zavezanec pisno poročati. Izrek v zaključku inšpekcijskega postopka, informacijska pooblaščenka je MNZ-ju naložila, da v okviru notranje preiskave natančno preišče zakonitost obdelave mojih osebnih podatkov, podrobno preveri in ji o ugotovitvah še pisno poroča. Samo toliko, da pri zadevi ni vse okej, kot je bilo tudi v medijih selektivno poročano. Želela bi, da se ta presija glede tega, kako se bo današnje glasovanje izteklo, preusmeri iz SMC na vas, spoštovani kolegi v koaliciji KUL. Gre za to, da vi na levi strani političnega pola očitno potrebujete neko politično konsolidacijo, ker kar veliko vas je tukaj nekih samozvanih tako liberalcev kot socialnih demokratov z neko predstavo ali pa s proklamiranjem, da delate za ljudi. To so plemenite ideje, dvomim pa, da vaša dejanja temu sledijo. Dejstvo je, da ko želite ponovno na oblast, kaj vas pri tem vodi. Vodi vas želja po ohranitvi statusa quo, po ohranitvi nekih določenih privilegijev, ki so pogojeni z nepreglednim lastništvom, z veliko birokratiziranostjo javnega sistema, zapletenostjo postopkov z utečenimi politično-kadrovsko-gospodarskimi navezami. In še bolj zastrašujoče pa je, da se žal, ko ste na oblasti, noben projekt, reforma ne izvede do konca, ne pride do neke učinkovite realizacije vsega tistega, kar je napisano v koalicijskih pogodbah. To je žal izkusil tudi SMC, ko je vodil vlado v letih 2014–2018, realizacija na koncu je bila zelo otežena, ker so nekateri partnerji pač imeli do določene faze kar figo v žepu, po domače povedano. Očitki iz interpelacije so trije. Govorimo o zatonu demokracije, o zatonu svobode medijev. Jaz si zelo želim in komaj pričakujem, da bo tudi na ravni Evropske unije izvedena ta poglobljena razprava, raziskava o tem, kakšen je nivo vladavine prava v državah članicah Evropske unije in kako, koliko, ali so res tudi mediji neodvisni in nepristranski. Kar se tiče odstopne izjave, zaprte kuverte gospoda Hojsa, resnično je to že malce zlajnan očitek, ki se kar naprej ponavlja, da je on na tej funkciji še vedno nezakonito ali pa neustavno. Jaz bi spomnila na govorice parlamentarnih hodnikov, to je neka javna skrivnost te hiše, da si je menda tudi gospod Šarec potem, ko je poslal odstopno izjavo v parlament, zaželel, da bi ta kuverta ostala zaprta; pa je bilo že prepozno. Kar se tiče očitkov tej vladi glede zunanje politike. Spoštovani kandidat za mandatarja, jedrna Evropa, ko ste bili vi zunanji minister, ni bila vaša prioriteta. Leta 2015 v vladi Mira Cerarja je bila zato sprejeta deklaracija o usmeritvah zunanje politike in potem tudi zunanjepolitična strategija, da bi se vsaj malo na deklarativni ravni uravnotežilo vaše nagibanje preveč na Vzhod, konkretno na Rusijo. Kar se tiče arbitraže in tistih spornih dogajanj in vaša prevelika zgovornost glede tega, veliko je bilo že povedano, ne bom se ponavljala. Me je pa zmotilo eno vaše zavajanje glede razglasitve ekonomske cone v Jadranu, da je ogrožen slovenski izhod na odprto morje. To je resnično bilo zavajanje ali pa ne poznate pojmov mednarodnega pomorskega prava. Kar se pa tiče še zadnjega očitka iz te konstruktivne nezaupnice, očitki, da se je ta vlada pač neustrezno odzvala na epidemijo, predvsem potem v drugem valu. Res je, drugi val je nekako presenetil, izrecno povem, vse evropske države ali pa kar na svetovni ravni. In na svetovni ravni je bila intenzivnost drugega vala negativno presenečenje, jaz mislim, da kar za vse. Ampak naš zdravstveni sistem je vzdržal. Poleg tega je ob vseh političnih turbulencah ta koalicija uspela pod streho spraviti obsežno antikoronsko zakonodajo. S tem je dala gospodarstvu odličen potencial za gospodarsko okrevanje, veliko delovnih mest je bilo rešenih in prihranjenih zelo veliko socialnih stisk. Vse, kar očitate tej vladi, je, da poslov z zaščitno opremo niso dobili pravi dobavitelji. Jaz mislim, da je to tisti največji greh in tukaj se je vse začelo. Je pa res, da marsikaj bi potem lahko bilo narejeno bolje, sploh če gledamo z današnjimi izkušnjami, z današnjega zornega kota, z današnje časovne dimenzije. Videli pa smo, kako se je prejšnji predsednik Vlade tega lotil. S praznimi skladišči, naročana je bila zaščitna oprema za dobavo do konca leta in niti na kraj pameti mu ni padlo, da bi mogoče povprašal celo Sovo, kaj se dogaja na mednarodnem trgu zaščitne opreme, kjer so vladale vojne oziroma mafijske razmere. Še mimo vaše vloge, spoštovani gospod Erjavec, kot dvakratni obrambni minister in enkratni okoljski minister. Žal mi je, kot podpisnik pogodbe s Patrio seveda nosite svoj del odgovornosti, ampak mene bolj skrbi v tem drugem vašem mandatu – afera Škerbinc je bila po moji oceni popolnoma nepotrebna in tudi politično zmotivirana. Kot okoljski minister, pa vsi vemo, ste se pač morali posloviti zaradi poročila Računskega sodišča glede tako imenovanih kant. Jaz se na podlagi vsega tega bojim ali pa ocenjujem, da ste nekako precenili svoje sposobnosti, da pač vaša kandidatura ni kredibilna. Še bolj pa me preseneča ali pa žalosti, da sedaj sodelujete s tistimi, ki so vas pomagali rušiti z mesta predsednika Desusa pred slabim letom. To pač čisto po človeški plati težko razumem. Bi si pa želela, da bi na tem mestu danes pozvali k umiritvi razmer, pozvali prebivalce Republike Slovenije, da upoštevajo zaščitne ukrepe in da se preneha uporabljati govorico sovraštva. Mogoče samo za zaključek. Bilo je danes izpostavljeno vprašanje s strani mojih kolegov, v kakšni državi si želimo živeti. Jaz zase lahko rečem – želim si živeti v neki moderni, odprti družbi, kjer vlada medsebojno spoštovanje, kultura dialoga, kjer je delo vrednota, kjer je gospodarstvo nosilec razvoja, kjer imajo mladi priložnost razvijati vse svoje potenciale, kjer starejši lahko uživajo sadove svojega dela in je za ranljive skupine poskrbljeno skozi pravičen socialni sistem. In temu vsemu smo veliko bližje v tej koaliciji kot s tako imenovano koalicijo KUL. Ne želim pa si živeti v državi, ki jo po moji oceni koalicija KUL oziroma tudi vi kot njen mandatar nekako poosebljate, kjer se poskrbi samo za naše, kjer nekako vlada nek birokratski labirint, kjer status quo ustreza nekim tranzicijskim elitam in omrežjem moči z nekimi nevidnimi, ampak vseeno močnimi neformalnimi povezavami med kadri, posli in močjo. Za to pa je seveda potreben denar in povezave v gospodarskih družbah v državni lasti, v javnih ustanovah in tudi medijska moč. Medijska moč je pa potrebna zato, da se umetno ustvarja oziroma ohranja že kar več desetletij ta navidezni konflikt levo–desno, pač po načelu deli in vladaj – divide et impera. Jaz odgovorno trdim, da koalicija KUL ni v interesu državljanov in te države, razvojne vizije ne prinaša; je pa v interesu nekih kapitalsko-političnih medijskih povezav, ki si zelo želijo, da do sprememb ne bi prišlo, da jim to, da ti vzvodi moči, ki jim zdaj polzijo iz rok, povzroča vedno večji nemir, zato narašča nestrpnost, tudi neprimerna retorika. Še posebej pa skrbi, ker pripadniki koalicije KUL oziroma njihovi podporniki, simpatizerji svoje politične nasprotnike želijo prikazati kot družbeno nesprejemljive z resnično neprimernimi oznakami, kot so radikalci, avtokrati, liberalci, kolaboranti, celo fašisti. Jaz se resnično bojim, da v tej neki agoniji hlastanja po ponovni pridobitvi oblasti v bistvu sami postajajo takšni. Hvala.
Hvala lepa. K besedi sta se prijavila predstavnik predlagatelja Jani Möderndorfer ter tudi kandidat za predsednika Vlade gospod Karl Viktor Erjavec. Prvi ima besedo predstavnik predlagatelja. Izvolite.
Jaz moram res čestitati kolegici Moniki, toliko enega sovraštva, kot ga je pa zdaj izlila ob tem, pravzaprav to niti ni več toliko čudno. Bolj je čudno to, da si pa vmes zaželi, da pa tega sovraštva ne bi bilo. To je nepojmljivo. Klofta vsepovprek, vsakega, ki pride samo za eno sekundo nasproti, ga zaničuje, ga daje v nič, daje v laž, ga podcenjuje; in potem reče – ampak z današnjim dnem bi pa rada, da se to sovraštvo konča. Še več. Kandidatu reče, kako lahko sodelujete s tistimi, ki so delali včasih proti vam. Ampak ne, sovraštvo naj se danes konča. Pa jaz ne vem, ali smo že shizofreni, ali jaz čisto narobe vidim v tej dvorani, kaj se dogaja. Kolegica Monika, definitivno sem danes prepričan, da si ti zgrešila stranko, ti bi morala tam sedeti, malo naprej v tisti klopi, še malo naprej, ker tam so bolj navajeni [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ampak moram reči, se opravičujem, ampak zdaj bom jaz govoril, potem se pa prijavite k besedi pa govorite kar hočete. Ampak ne glede na to moram reči, da sama sebe je pravzaprav izpodrezala, ko je rekla, da v prejšnjem mandatu praktično skoraj nič nismo mogli narediti, ker je nekdo nekaj štopal, zaviral, nobenih reform ni bilo in tako naprej. Kolegica Monika, jaz res ne vem, zakaj sploh še sedimo potem v Državnem zboru, če se nič ne da narediti. Bom pa povedal drugo stvar, ki je bolj pomembna od tega, ker je ta razprava bila res deplasirana. Danes ste vsi očitali ali pa večina vas je očitala, da gospod kandidat Karl Erjavec nima podpore in da na volitvah ni imel nobenih glasov. Na konstruktivni nezaupnici v prvo, v prvo, je bil izvoljen gospod Bajuk, ki je priletel iz druge države, niti stanovanja ni imel tukaj, je na začetku v hotelu živel. Noben Slovenec ga ni izvolil nikamor, noben državljan, pa je bil z aklamacijo izvoljen, dobil je potrebne glasove in bil je predsednik Vlade. Zakaj takrat niste rekli, da ta človek nima podpore od Slovencev? Ne boste verjeli, eden najboljših predsednikov vlad dr. Janez Drnovšek ni imel enega glasu na volitvah tukaj, da postane predsednik vlade, ampak je v prvo dobil na konstruktivni nezaupnici in potem dolgo časa vladal in tudi naredil kaj dobrega. Kje ste sedaj ti junaki, ki govorite o tem, da bi moral imeti nekdo neko predhodno podporo najprej na volitvah, potem pa lahko postane predsednik Vlade?! Imejte enake vatle za vse kandidate, ne samo za naše tako, za vaše drugače. Tisto, kar je pa pomembno pri tej celi zgodbi, ko pravite, da nas je res malo presenetilo, je rekla kolegica Monika, nas je malo presenetil ta drugi val, ampak v opravičilo, saj je vse države presenetilo. Oprostite, virus je presenetil cel svet. Enim se je to zgodilo v prvem valu. In tistim, ki se jim je v prvem valu zgodilo, jim je prej za opravičiti kot tistim, ki se jim je zgodilo to v drugem valu, ker mi smo že v prvem valu vedeli, kaj vse nas čaka. Brez zamere, kolegica Monika, spali ste tri mesece. Spali, nič niste naredili. Hodili ste na dopust in mislili ste, da bo vsega konec in da smo iz glavnega ven. Sedaj pa fakti, da ne bomo govorili spet nekaj na prazno, tako kot nekateri radi očitate. Strokovna skupina strokovnjakov, ki ste jih vi imenovali, ne mi, naše ste razrešili, je seveda svoje povedala zelo jasno že 9. junija 2020, da se stvar zaostruje in da je treba določene stvari premakniti. Opozarjali so na vzpostavitev rdečih con. Nič se ni zgodilo. Popolnoma nič! Mesec junij, julij, šele konec avgusta je opozoril minister Gantar, da je treba nekako sodelovati z regionalnimi koordinatorji pri vzpostavitvi, da bi postavili nekako pomoč za domove, za vzpostavitev rdečih con izven teh domov. To je bil prvi korak, ki se je sploh naredil. Še veselo se je hodilo na dopuste. Predsednik hrvaške vlade, predsednik slovenske vlade sta se dobivala pa nekaj menila, pogovarjala, ampak meja se pa ni zaprla, ker so govorili, da je treba počakati julij in avgust, da se bodo Slovenci spočili in nabrali vse, kar se da na Hrvaškem, kar se tiče virusa. To se je delalo. Pa pojdimo na fakte naprej. 28. septembra je minister za delo obiskal Litijo in Domžale na svojem delovnem obisku in zelo jasno in naglas povedal, da nobenih dodatnih ukrepov ne bo, zadostujejo ukrepi iz meseca maja. Samo 14 dni kasneje, 12. oktobra, na sestanku strokovne skupine naloži in zaprosi Ministrstvo za zdravje, da se naredijo novi ukrepi pri tako imenovanem merjenju temperature; in predlagal je obvezno testiranje vseh zaposlenih v domovih. Kaj se je zgodilo? Nič se ni zgodilo. Ta vlada ni sprejela nič, ker je spala, ker je čakala. In ne meni govoriti, da se je to vsem zgodilo. Kdo to razkriva? Zapisniki strokovne skupine, ki so javno dostopni in objavljeni; in se točno ve, kdo je kaj predlagal. Ta vlada je še sanjala ne vem o čem, mogoče še o tem, kako je treba pospraviti pa počistiti bazene na Hrvaškem, ne vem, kaj je vse govoril Kacin. O tem se je ta vlada pogovarjala. Zakaj niste, ko so predlagali obvezno testiranje, začeli za nabavami hitrih testov? Ne, ker ste nekaj čakali. Ne vem, koga ste čakali. Avstrija, Slovaška, vsi so že imeli hitre teste. Mi jih nismo imeli. To so fakti. Potem smo pa čudežno decembra, v enem dnevu praktično, naredili razpis, pa kupili zanič hitre teste, zaradi katerih en mesec pa pol kasneje spremeni vlada ukrep, da pravzaprav učinek pozitivnega hitrega testa nič ne velja, ker ga je treba potem potrditi z navadnim klasičnim testom, ki je bistveno bolj zanesljiv. Torej ne mi govoriti, da ste kaj naredili, ker niste, ker ste odgovorni. V mesecu oktobru, novembru in decembru, praktično vsak dan za 1 avtobus mrtvih ljudi. To je vaša odgovornost, ki jo hočete zdaj vi zapakirati v en celofan in narediti, kako vi delate, s famoznim stavkom – delamo za ljudi, nam je za ljudi. Zakaj potem ljudje umirajo? Zagotovo zaradi virusa in zagotovo bi nekdo umrl tudi zaradi tega, ker mu ne bi mogli pomagati. Ampak sem prepričan, da bi bila danes ta številka lahko mnogo manjša, če bi bili pravočasni ukrepi že mnogo prej. No, kaj se je še potem dogajalo? 30. oktobra strokovna skupina opozori na resnost testiranja, ki bi se moralo pričeti s 1. novembrom, v zapisniku jasno piše – s 1. novembrom je treba začeti testiranje. Kdaj smo začeli testirati? 5 tednov kasneje, 5 tednov. To so fakti. Kaj ste delali 5 tednov, ne vem. Razpis ste naredili v enem dnevu, ampak kaj ste delali teh 5 tednov? [[oglašanje iz dvorane]] Meni je žal, kolegica Monika, da moram vam govoriti, ampak tistega, ki bi moral tam sedeti, ni in moram nekomu to povedati, tistemu, ki je najbolj odgovoren za to. Saj problem v tej družbi je, še posebej pa v tej vladi, še posebej v tej vladi, ker eni ne razumejo, da niso samo ministri, ampak so tudi člani vlade in imajo dvojno funkcijo. In to, če si minister na področju kmetijstva, še ne pomeni, da nisi odgovoren za posledice, ki se dogajajo na Ministrstvu za zdravje. In o je problem te družbe, ker nekateri ministri gledajo stran in rečejo – jaz imam ta del okrog, jaz tole delam, jaz delam dobro, saj morate razumeti, ta Janša, saj je res nemogoč, ampak mi delamo v okviru tistega dobro in se borimo in ne vem kaj še vse. Tako to ne gre, oprostite, odgovornost nosi cela vlada. Tudi če ne glasuje, je odgovoren, ker ni glasoval, ker je s tem omogočil in v bistvu se je strinjal in je za. Ta vlada je imela več dopisnih sej kot pa rednih sej. Ne mi reči, da je minister sploh vedel, o čem glasuje. Naslednji dan je v časopisu prebral, zakaj je bil za, sploh ni vedel, za kaj glasuje. In se je zgrozil, gledal v tla pa kot noj v pesek tiščal glavo, ker mu je bilo nerodno. Ampak vsi ti ministri bojo nekoč morali nositi odgovornost. Saj predsednik Vlade je zaenkrat še vedno minister za zdravje, ampak on je tudi minister za javno upravo, on je minister za ne vem kaj še vse; saj o vsem odloča on. Veste, koliko nadzorov v domovih za starejše občane pa v bolnicah je naredil inšpektorat med marcem in septembrom? 15 nadzorov med marcem pa septembrom. Še enkrat ponavljam, 15 nadzorov. Veste, koliko nadzorov je naredil inšpektorat kasneje, med 19. in 25. oktobrom, se pravi samo v šestih dneh? 141 nadzorov na prekrškovnem področju in zaračunal 68 tisoč 400 evrov. Zakaj to govorim? Ker je od tistih 15 nadzorov, ki jih je naredil od marca do septembra, naredil samo 8 nadzorov od 102 domov za starejše občane. In samo en ukrep je sprejel, in sicer v Ljutomeru. Samo en ukrep pri transportu, ker so napačno peljali pokojnega, pa še nekaj neumnosti. In govorim o zdravstvenem inšpektoratu, ki bi moral gledati vse ostalo. Preostanek nadzorov pa je naredil v bolnicah. Vsi vemo, da je inšpektorjev premalo, in so se izgovarjali, da imajo premalo zaposlenih in ne vem kaj še vse, ampak kasneje so delali pa noro nadzore. To je stvar organizacije. In ta inšpektorat bi marsikaj pokazal, zato da bi lahko vlada pravočasno začela ukrepati, kaj je pravzaprav narobe. Ampak nekdo je odgovoren za ta inšpektorat. Tisto, kar je še pomembno, je predvsem to, da je v tistem času opozarjala predsednica Sindikata zdravstva in socialnega varstva Slovenije, da so v resnici, ko so ugotovili, da gre vse narobe, konec septembra začeli iskati odgovorne, kdo je kriv. Kdo je kriv. Danes nam je lažje razumeti, zakaj je Janez Janša kar naprej kričal, da so krivi vsi drugi, samo on ne in njegova vlada, ker so pridni, ker delajo marljivo. Danes se je hvalil ne vem kdo v svoji razpravi, da je ta minister za delo prvi začel domove delati in da bo ne vem kaj naredil. Oprostite, v tej državi smo se dogovorili, da ne bomo več delali domov, ampak da bomo izdatno s koncesijo financirali nove domove in da bomo združili, da bodo zasebniki začeli delati domove. In smo dobili 14 novih domov v tem času, ko vi pravite, da noben ni bil zgrajen. Še ena dodatna laž Janeza Janše. 14 domov za starejše. Oprostite, eno je investicija v dom, drugo je pa potem financiranje tega doma. In kaj je dražje? Seveda je dražje financiranje tega doma. In ta koncesija, noben zasebnik v Sloveniji ne more furati doma za starejše brez koncesije, ker se mu finančno ne izplača, ker ne bo preživel. Danes imamo 102 doma, 102. Zraven imamo še dva posebna varstvena, vzgojna centra. Še bolj pomembno od tega pa je, da če rečemo, da potrebujemo še približno 14 tisoč, mislim, da je še 12 tisoč 300 potreb, da bi ta hip lahko nekako zadovoljili potrebe po domovih, veste, koliko domov to pomeni? A je kdo izračunal? Če imamo normativ 150 postelj, to pomeni 81 novih domov. Pa ne ta vlada, ne naslednja, niti deset naslednjih vlad ne bo toliko domov moglo zgraditi. Zato smo se odločili pred desetimi leti, da je treba nekaj drugega narediti, ker drugače bomo imeli največ domov na število prebivalcev oziroma državljanov države v svetu. Treba je dolgotrajno oskrbo spremeniti in jo jasno definirati. Pa kaj vi res vsi živite v iluziji, da vsi hočejo v domu živeti? Eni bi radi bili doma, eni bi radi bili v manjših skupnostih. To je tisto, kar čakam od tega ministra, da bo prinesel na dan in da se bomo začeli pogovarjati, ne pa investicija v dom. Ja že prav, če misli, da bo naredil; ampak s tistim enim domom ne bomo naredili nič. Potrebe in problemi bodo ostali. In zato ta vlada dela nonstop narobe, ker izhaja iz nekih drugih konceptov, ki jih pa ta država nikoli ni posvojila, niti ni sprejela nobene strategije v tej smeri na takšen način, kot jo vi zdaj vodite. Zagotovo ne. In to številke govorijo. Ko je govorila kolegica Eva Irgl o privatizaciji, oprostite, prerastli smo že te otroške norice, ošpice pa ne vem kaj še vse, ko govorite o tem, da bi radi šli v socializem. Nihče si ne predstavlja v tej dvorani, da bi rad imel tule socializem. Nehajte zganjati neke pravljice za otroke. Tu domišljija ne pozna nobene meje. [[oglašanje iz dvorane]] A lahko do konca povem? Je pa dejstvo, da moramo zaščititi javni interes. To je pa nekaj drugega, dragi moji. Vsaka država se odloči, kaj je njej v javnem interesu. In nad tistim, kar je v javnem interesu, seveda mora država imeti kontrolo na takšen ali drugačen način. In to je bistvena razlika od tistega, kar mi govorimo. Etiketiranje, kolegica Monika, posameznikov za neke samozvane, samooklicane in ne vem kaj še vse, to, kolegica Monika, je pa najmanj, kar sem od tebe pričakoval. Glede na to, da si človek po merilih nekih vrednot, nekih norm, spodobna gospa, krščansko vzgojena, si ne zasluži takšnega načina komuniciranja v tej dvorani in istočasno klicati na nek dialog. Jaz razumem, da to počne Janez Janša, ker to počne že 30 let, zavaja, laže in okoli prinaša ljudi. Dela se finega, lepega, prijaznega gospoda, ki je uglajen in ne vem kaj še vse. Preberite si njegove tvite. Jaz bolj nizkotne, nesramne in podle komunikacije nisem videl še od nobenega predsednika vlade, razen kakšnega Trumpa in kakšne samozvane oklicane države, kjer obstaja nek avtokrat, ki se mu je zmešalo in odpeljalo do konca. Potem pride pa spet sem in drži rokice skupaj. Oprostite, te fasade mi več ne kupimo. In tudi ljudje je več ne kupijo, ker jo vidijo že na več kilometrov daleč. In temu seveda se je treba obraniti. In oprostite, jaz vam danes povem, Janez Janša je nevaren za slovensko družbo. Nevaren. Ker je prej rekel, da on ne dela druge republike, ampak brani prvo republiko. Ta republika nikoli ni bila ustvarjena po njegovem merilu, to je problem. In veste, kje on to dokazuje? S kršenjem ustave, s kršenjem človekovih pravic, da takoj prva stvar, ki se je zgodila, ko je postal predsednik Vlade, je najprej začel rušiti represivni organ. Ne pašejo mu tožilci, ne paše mu direktor NPU. Zakaj? Ker je treba hitro pogledati, kaj pravzaprav ta NPU preiskuje. Tebe, kolegica Monika, pa res prosim, ne postani drugi Horvat. Horvat se je enkrat že zlagal in izmislil ter se mu je dokazalo, da to ni res, zdaj pa ti ponavljaš neko zgodbo, čeprav je nisi razvila do te točke. Ampak to so fakti. Dejstvo je, da ko prenehamo verjeti v organe, ki so z Ustavo in z našim družbenim dogovorom in redom postavljeni, in jih začnemo razkrajati in preformirati, pomeni to nek drug način življenja. In oprostite, to je tisto, kar Janez Janša želi – začetek neke nove ere po njegovi meri. Vsi govorite o normah, ampak, oprostite, vaša norma in moja norma se lahko razlikujeta. A dopustimo v tej Sloveniji različnost? Spoštujemo to različnost? Oprostite, ne. Če mi nekdo, celo predsednik Vlade, reče, da mečemo stran denar na Metelkovi 6. Saj sploh pojma nima, kaj je na Metelkovi 6. Ali sploh ve, koliko ljudi tja hodi, kdo izvaja programe? Kakšni programi so marsikomu že pomagali. Marsikdo, generacije, ki sploh danes več niso na Metelkovi 6, pa so odrasle na Metelkovi 6, marsikdo od teh ljudi danes zaseda celo pomembne položaje in dela korist tej družbi. Še več, on jih označi, da trosijo in nosijo virus naokoli. Mene nič ne boli, dokler to Janez Janša samo meni govori, ker jaz se mu znam upreti. In mu znam povedati, da tudi laže, ker to počne konstantno. Ampak da to počne z državljani, kar tako, samo zaradi tega, ker je na poziciji moči; grozljivo. Brali smo v medijih, kam se pretaka denar v stranki SDS in njim podobnim in blizu. In kam vse bi se močan vpliv iz Madžarske rad razširil v slovenskem prostoru – na področje gospodarstva, na področje bančništva, na področje medijev, na področje prometa. Oprostite, naglas vam povem, jaz ne želim imeti madžarskega vpliva v slovenskem prostoru. In tukaj govorimo o javnem interesu. In ko bomo enkrat izgubili tudi bančni sistem na tem področju, saj veste, kaj hočejo Madžari – vpliv v bankah. In tisti, ki ima vpliv v bankah, ima tudi denar in vpliva na razvoj. In ko vplivaš na razvoj, obvladuješ ljudi. In ko obvladuješ ljudi, imaš v rokah vse. In to je nevarno početje točno te vlade, nobene druge. Ta vlada to omogoča kar naprej. Monika, vnaprej se opravičujem, če sem bil kje mogoče preoster z vami. Ampak v končni fazi govorim tudi v imenu ljudi. Včasih je treba ne samo povedati, ker demokracija ni to, da poveš, kar hočeš, ampak moraš na koncu tudi odgovarjati za to, kar poveš; in jaz si upam odgovarjati.
Hvala lepa. Repliko ima Monika Gregorčič, prijavila se je kot prva. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Kolega Jani me je v več segmentih, jaz mislim, narobe razumel, nič mu pa ne zamerim njegove ostrine, bila sva celo strankarska kolega, saj se dobro poznava, poznava tudi razmišljanje drug drugega. Razumem pa, da je razburjen, ker sem njihovi koaliciji KUL nekako nastavila ogledalo. Ne bom se pa spuščala v dodatna pojasnila, ker imam premalo časa in ga moram pustiti še ostalim kolegom iz poslanske skupine. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima tudi Lidija Divjak Mirnik. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz repliciram gospe Moniki Gregorčič na tisto, kar je prej govorila, ker me kolegica očitno ni najbolje razumela tam, ko sem govorila o tem, kje LMŠ nikoli ne bo sodeloval. Govorila pa je o nekih govoricah na hodnikih, o tem, da je Marjan Šarec želel preklicati svojo odstopno izjavo. Treba je pač povedati, da je to navadna laž, ker za LMŠ odstop pomeni odstop. Vam bom navedla tudi dokaz za to mojo trditev, to je odstop poslanca zaradi sendviča. Minister te vlade pa je pisno, če je pismeno, ne vem, vsekakor pa je pisno nepreklicno odstopil. Pa je še vedno tukaj. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima kandidat za predsednika Vlade Karl Viktor Erjavec. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Tudi jaz bi dal nekaj pojasnil, ker sem bil izzvan s strani poslanke Monike Gregorčič. Tudi jaz bi si želel živeti v normalni državi, zato sem tudi pristal v to kandidaturo in jo bom tudi častno nosil. Kakšen bo izid, bo tako ali tako od vas odvisno, kakšno državo želite, kakšno Slovenijo, kakšno prihodnost. Zagotovo pa si ne želim države, ko se zjutraj zbudiš in vidiš na svojih vratih napis – podgana. To gotovo ni tista država, ki si jo želimo, ne eni, ne drugi, ne desni pol, ne levi pol, ne sredina. Ampak želimo si državo, kjer bo vsak imel neko perspektivo. In zato besede, ki so izrečene v državnem zboru, ki so izrečene v politiki, ki so izrečene preko Twitterja in drugih sredstev, imajo posebno težo. Jaz sem prepričan, da tisti, ki je napisal napis podgana, ali pa zdaj zadnji premier na Rožniku, kjer imamo sliko predsednika Nove Slovenije, da so to predvsem posledice tega, da ta nestrpen govor, ta žaljivost spodbuja ljudi, da tudi sami taki postanejo. Zato je zelo pomembno, kakšen vzor mi dajemo v tem državnem zboru, kakšen vzor daje aktualni predsednik Vlade, kakšen vzor dajejo posamezne politične stranke. In ne se potem sprenevedati, če ljudje tako napačno odreagirajo, tako kot ne bi smeli. Moram reči, da kot kandidat za mandatarja ne razumem, če smo zdaj odprli občinske meje, šolarji gredo v šolo, hvala bogu, čas je že bil, eno leto so bili šolarji, dijaki, študenti doma. Vprašajmo se, kaj to pomeni za njihov socialni razvoj, za njihovo izobrazbo, za njihovo mladost, za kaj vse so bili prikrajšani. Vidim, da ste nekateri zavzdihnili, ker sem rekel eno leto. Poglejte, od marca naprej, vmes so še nekaj hodili, potem so bile poletne počitnice, v jeseni pa praktično ni bilo pravega pouka. Pa ne mislim se jaz tukaj prerekati, ali je eno leto ali je deset mesecev. Vsak mesec, vsak teden, vsak dan, ko so šolarji doma, dijaki, študenti, je preveč. In zakaj imamo še vedno policijsko uro? Jaz bi razumel, da imaš policijsko uro v Parizu, ker se dogaja nočno življenje. Pa kaj je lahko v Naklem? Zakaj je tam policijska ura? Ali pa v Ljubljani, zakaj policijska ura? To ljudje čutijo kot nek pritisk, kot nek poseg v njihovo svoboščino, pa čeprav je v skladu z zakonom. Ampak ali je ta ukrep potreben, nujen? Ni. In če bi ta vlada poslušala stroko, vemo, kaj so povedali strokovnjaki s tega področja, da ta policijska ura nima nobenega učinka, te omejitve med občinami nimajo pravega učinka. Mi smo majhna država, država ene regije bi lahko rekel, če primerjam s Francijo, Italijo, Španijo. Očitno ljudje dobivajo en nezaželen občutek, da se tukaj želi vzpostaviti neko avtoritarnost, kjer se z enega mesta odloča o tem, kako se bo odvijalo življenje, kdaj bojo vrtci odprti, kdaj bodo zaprti, potem za en dan odpremo smučišča, naslednji dan zapremo in podobno. Pri tem je pa največji absurd, da sama vlada teh ukrepov ne spoštuje, zlasti ministri. Videli smo, kako so se sprehajali po južni meji, vidimo, kako se odpirajo kakšne taverne, vidimo, kako gre nekdo kontrolirat hrvaško mejno policijo. In kakšen vtis naj imajo ljudje?! In če nadaljujem glede Rusije, ves čas tudi to poslušam. Res je, sedem let sem bil zunanji minister, ampak jaz sem vedno skrbel za uravnotežene odnose. Zakaj? Ker slovensko gospodarstvo je tudi odvisno od ruskega trga. Verjetno ni treba posebej razlagati, zakaj smo imeli te odnose tako razvite. Pač sem bil sopredsedujoči mešane gospodarskega komisije med Slovenijo in Rusko federacijo. Tam je bil običaj, da se dvakrat na leto srečamo, enkrat v Sloveniji, enkrat v Rusiji. Vedno so sodelovale tudi gospodarske delegacije. In vi veste, da nekatera ključna podjetja v Sloveniji, ki zaposlujejo nekaj tisoč ljudi, tukaj ne gre za nekaj deset, 50, naj recimo omenim Krko pa še kakšna druga podjetja; pa jih ne bom, da mi ne bo RTV očital, da promoviram kakšno blagovno znamko, in to je bil edini moment. Verjemite pa, da bi lahko imel zelo dobre odnose tudi z Združenimi državami Amerike; in tudi sem jih imel. Z vsemi državnimi sekretarji smo imeli zelo dobre, odprte odnose, vendar za kaj več, če si hotel uradno srečanje, je vedno moral biti vmes tudi nek večji posel. Ali je to šlo za nabavo vojaške opreme ali kakšne druge opreme, če bi mogoče recimo pospešil izgradnjo drugega bloka in če bi Američani bili tisti, ki naj bi ta drugi blok izgradili, sem prepričan, da bi ne samo zunanji minister, tudi predsednik Vlade, tudi predsednik republike, tudi minister za infrastrukturo; vsi ministri bi bili zelo dobrodošli. To smo videli v primeru, ko je šlo za tehnologijo 5G. Kako je prišel hitro državni sekretar Mike Pompeo. Mislite, da je prišel zato, ker je tukaj zdaj nova desnosredinska vlada, in so vriskal v ZDA, da sedaj imamo pa vlado, ki ima podobne vrednote. Ne, preprosto je šlo za posel. Glede arbitraže, še enkrat, vi veste, da smo imel ljudski referendum okoli arbitraže, da je le-ta bil zelo tesen. SDS, Nova Slovenija nista uspela prepričati naših ljudi, da arbitražni postopek ni dobra rešitev, ampak ljudje so želeli rešitev in odločili so se, da bomo to reševali preko arbitraže. In ko je prišlo do neke pomanjkljivosti v samem postopku, nedovoljena komunikacija med arbitrom in pooblaščenko, se je želelo ta postopek izničiti. In žalostno je to, da recimo del slovenske politike bi bil zelo zadovoljen, da bi arbitražno sodišče reklo – to je pa takšna kršitev, da arbitražni postopek ustavimo in ga ni več. Ampak mi smo skupaj z uglednimi svetovnimi pravniki pod vodstvom Alena Peleja uspeli prepričati arbitražno sodišče v Haagu. Jaz sem tam nastopal v angleščini, čeprav vedno poslušam, kako je šibka moja angleščina, in prepričal, da se nadaljuje ta postopek, da kršitev ni takšne narave, da bi bilo treba razveljaviti arbitražo. In kaj je rezultat tega arbitražnega postopka? Da imamo prvič en mednarodni pravni akt, ki določa, kje je meja med Slovenijo in Hrvaško, zlasti na morju, in na kakšen način ima Slovenija odprt dostop do morja. In mene samo skrbi, ker sedaj pa ni več tako kot v mojih časih, ko sem kakšno stvar povedal tudi zato, da sem ustavil hrvaške apetite, ker ves čas je bil ta pritisk s strani Hrvaške, da ta zadeva ne bi uspela, in se je bilo treba včasih v javnosti oglasiti, ker so lansirali tudi netočne in neresnične informacije; se je pač ta vlada odločila za tiho diplomacijo. In spoštujem, tudi to je eden od inštrumentov pri zunanji politiki, ampak bojim se, da se ne bo zgodilo to, da smo ostali samo tiho in da se bomo pod nosom obrisali, kar se tiče dostopa do odprtega morja. Ker drugega veljavnega dokumenta nimamo, kot je arbitražna odločba. In če meni ne verjamete, pa vprašajte predsednika republike, ki je oče te arbitraže, ki je naklonjen vaši vladi. Prepričan sem, da vas ne bo dezinformiral, ampak vam bo povedal, zakaj je arbitražna odločba pomemben dokument, če želimo kdaj urediti mejo med Slovenijo in Hrvaško. Glede nabave medicinske opreme v spomladanskem času. Jaz se s tem nisem nikdar ukvarjal. Nobene izjave nisem dal, razen komentarja Računskega sodišča. To pa zlasti zato, ker imam lastno izkušnjo. Za minorno zadevo sem bil razrešen v tem državnem zboru kot minister za okolje in prostor. Zaradi kant, bom kar tako preprosto povedal. Tukaj pa, kar vemo, kar smo lahko videli na Tarči, kaj je bilo tam vse povedano, kaj smo lahko slišali po telefonskem pogovoru, se bojim, da ne gre za tako minorno zadevo. In lahko predpostavim, da bo zelo težko Računsko sodišče reklo, pa nočem prejudicirati, da so postopki spomladi glede nabave mask in respiratorjev odlični, transparentni, stoprocentni. Jaz v to, glede na mojo lastno izkušnjo, preprosto ne verjamem. Ampak se ne vtikam v to zadevo, ker me tudi ne zanima, ker to bo stvar postopkov organov. Vemo, da je KPK proti osmim uradnim osebam sprožil 21 postopkov, verjetno bo še kaj iz tega. In če bodo vsi oproščeni, pa tudi prav. Tudi jaz sem bil oproščen v zadevi Patria, ki ste jo vi ponovno omenili. Tam sem jaz pač dokazal svojo nedolžnost. Še enkrat pa ponavljam, nikdar ne bi te pogodbe podpisal, če bi vedel to, kar danes vem. Pa tudi s tem ni nič narobe.
Hvala lepa. Besedo ima Miha Kordiš. Pripravi naj se Rudi Medved. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Poslanci Levice v tem državnem zboru sedimo z mandatom in s programom socialistične prenove družbe, tranzicije v demokratični ekološki socializem. Pa vendarle nas v zadnjem času verjetno niste slišali kaj prida govoriti o solidarnem gospodarstvu in o družbeni tranziciji v podnebno pravičnost, ker se moramo neprestano, iz dneva v dan ukvarjati s tem, kar počne vlada Janeza Janše. In iz dneva v dan gre s slabega na slabše, iz dneva v dan se dela škoda. Posledica je to, da smo v vrhu po številu smrti v svetu zaradi epidemije covida-19. Levji delež teh smrti, ki se gibljejo med 3 in 4 tisoč v absolutni številki, lahko pripišemo situaciji v domovih starejših občanov. Te smrti niso, recimo temu, naravna posledica epidemije covida-19. Neposredno so povezane z ravnanjem oziroma odsotnostjo ravnanja vlade Janeza Janše. V Levici smo že v prvem valu opozarjali, prosili, rotili, predlagali, da se obolele starostnike v domovih za starejše vendarle prestavi v dislocirane oddelke oziroma da se jim tam, kjer je prostor v bolnišnicah, priskrbi bolnišnično oskrbo. To ni zrastlo na našem zelniku, naše pobude so bile povezane s hotenjem in potrebami skupnosti socialno-varstvenih zavodov in delovnih kolektivov medicinskih sester, bolničarjev in ostalih, ki v teh domovih delajo. Pa so bile vse naše pobude, prošnje in opozorila bob ob steno. Nato je prišlo poletje, vlada Janeza Janše je dala delo na stran, čeprav nas je praktično dnevno opozarjala, da naj se pa vendarle pripravimo na drugi val, da se pripravimo tako, kot se ona sama ni. In nato je tragičen davek v številu smrti v domovih starejših občanov začel zares rasti, pa še kar nismo dobili dislociranih oddelkov, dokler nismo bili globoko v epidemiji. Te smrti so bile izogibne, tem smrtim bi se lahko odrekli, če bi nas na vladi vendarle poslušali. Pa nas niso želeli ali pa so bili nesposobni izpeljati osnovno vzpostavitev dislociranih oddelkov, enako kot so bili in so očitno še vedno nesposobni izpeljati osnovno računovodsko operacijo, da se pravočasno domovom starejših občanov nakaže sredstva, potrebna za izplačilo dodatkov za zaposlene. Že po prvem valu so ta sredstva več mesecev zamujala, nedvomno je trenutno situacija enaka. Saj se je vlada Janeza Janše raje ukvarjala s tem, kako zaposlenim v zdravstvu ne dvigniti minimalne plače, kot s tem, kako jih primerno nagraditi. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Rudi Medved. Pripravi naj se Jure Ferjan. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. 11. januar leta 2021 bi bil lahko sicer eden čisto navaden mrzel zimski dan v razmerah epidemije, ampak ni bil tak navaden dan. Bil je to dan, ki nekako simbolizira delovanje te vlade, zaradi česar mnogo državljank in državljanov Slovenije ne samo da pričakuje, ampak tudi terja njen odhod. Še posebej žalosten je bil ta 11. januar, saj smo presegli nek tragičen mejnik – 3 tisoč smrti zaradi epidemije. No, zdaj smo praktično že na novem, še bolj tragičnem mejniku – 4 tisoč smrti. In ves ta čas epidemije smo doživljali s strani vlade, vladajoče koalicije eno samo obtoževanje, podcenjevanje, zmerjanje državljanov, politike, medijev, kdo izmed nas je bolj kriv za te tragične številke. Danes se je tukaj veliko govorilo o sovraštvu, pa tudi da smo klovni pa junaki Disneyjevih risank, ampak predvsem se nam, podpornikom koalicije, KUL, opoziciji očita sovraštvo. Ampak kaj je izraz sovraštva? Mar ni to, kar piše vaš predsednik Vlade, vaš predsednik Vlade, na primer: »Podivjana koalicija KUL za širjenje virusa zlorablja celo otroke«. Kaj je to drugega kot popoln izraz sovraštva in še več, še več; celo zloraba otrok v politične namene. Ampak zna iti še dlje predsednik Vlade in tudi zelo zelo zmanipulirati, ne samo zmerjati, ampak tudi zmanipulirati. In zapiše – aktivisti koalicije KUL in novinarke RTV Slovenija so organizirali zbiranje po vseh Sloveniji in po 13 dneh je več okužb kot pred tednom dni. Celo tako daleč gre, da predsednik Vlade, ki je trenutno še zdravstveni minister, on bo pa že vedel, kaj je z inkubacijsko dobo, in zmanipulira inkubacijsko dobo virusa. Raztegne jo na 13 dni, samo zato, da najde krivce. Samo zato, da najde krivce. In ves čas mu gre pravzaprav samo za to in seveda živi, napaja se s tem čustvom. No, e ne napiše on, pa njegova televizija potem s pridom retvita. Seveda, opozicija in mediji so odločilno prispevali k razrastu bolezni. Šarčev LMŠ se bo zapisal v zgodovino kot destruktivna sila za širjenje virusa. Vidite, to je brezsramno, brezsramno izkoriščanje epidemije za obračunavanje z opozicijo, mediji, nevladnimi organizacijami, pravzaprav z narodom. Saj so bili krivci tudi po zidanicah in ne vem kdo še vse. Potem jih je pa počasi zmanjkalo, vem, se spomnim enega tvita, ki ga je predsednik Vlade napisal. Zjutraj je vprašal, kdo bo pa danes glavni krivec za okužbe. In potem se je seveda usulo kot neka nagradna igra. Vidite, to je brezsramno izkoriščanje epidemije. Ampak če se vrnem na 11. januar. Kaj je 11. januarja, na ta značilen dan delovanja slovenske vlade, počel predsednik Vlade? Ukvarjal se je z reševanjem problema ukinitve Twitter računa Donalda Trumpa. To mu je bila tisti dan glavna preokupacija. Je pa res, da je ta vlada 11. januarja dobila tudi kakšno zaušnico, kakšno doma pa kakšno iz tujine. Iz Bruslja na primer zaradi financiranja Slovenske tiskovne agencije. Ustavno sodišče pa je prav na ta dan, 11. januarja, udarilo po prstih samopašnega obrambnega ministra in zadržalo izvajanje njegovega izsiljenega zakona o investicijah v vojsko. Kaj je seveda doživelo Ustavno sodišče? Napad z očitki predsednika Vlade, da se vpleta v boj proti epidemiji in zavira nakup transportnega letala, s katerim bomo bojda vozili cepivo. Delovanje pravne države je za predsednika Vlade pač neka nepotrebna motnja, tako kot je za notranjega ministra, ki je nepreklicno odstopil, pa je še tu. Policijska stavka, začeta prav 11. januarja, priložnost, da si je skozi razdor znotraj policije zaradi objave plač skorajda dokončno podredil represivni aparat. In ta dan je okoljski minister na tiho praktično dokončno izključil okoljevarstvenike iz okoljskih postopkov. Ta mozaik tega 11. januarja zaokroža izguba položaja neke sodnice, ki si je drznila kritizirati Janeza Janšo nekje na Facebooku. Ampak ko že človek misli, da globlje pa ne bo šlo, pa stranka SDS na čelo bolnišnice – dan kasneje sicer, da sem točen, ne 11. januarja – v Slovenj Gradcu, torej ustanove, ki rešuje življenja, ustanove, ki rešuje življenja, postavi človeka, ki po družbenih omrežjih piše primitivizme, kakršnih ni po zidovih stranišč železniških postaj, in želi ljudem smrt. Predstojnik ustanove, ki naj bi reševala življenja, želi ljudem smrt. In jaz sem navedel samo nekaj drobcev iz enega samega dneva mandata te vlade. In dan je enak dnevu. In takih dni je, zdaj če sem prav preštel, že 339, preveč. Preveč. In v politiki ni prostora za sovraštvo in politik ne sme sovražiti. Ampak kako zagrenjen in poln sovraštva mora biti človek, politik, da svoje politične tekmece, on jih ima seveda za sovražnike, označi za pogrebce. V teh za Slovenijo tako tragičnih časih, ko govorimo o tisočih smrtih zaradi epidemije, on opleta s pogrebci. Žalostno, res žalostno. Epidemijo bomo kljub davku že nekako obvladali, ampak kako se bomo zoperstavili tej epidemiji strahu, sovraštva, ki ju je zasejala ta oblast. To se sprašujem, kako se bom zoperstavili. Samo na en način je to mogoče, da ta vlada odide in da se vrnemo, težko bo, ampak da se vrnemo nazaj v normalnost, ker stvari so toliko zavožene, da bo tudi ta vrnitev v normalnost težka. In tisti, ki vse to vidi, tisti, ki vse to vidi in razume to sovraštvo, mržnjo, ki se preko predsednika Vlade pravzaprav prenaša na vso vlado in na del slovenske politike, tisti, ki to razume in čuti, res ne more imeti popolnoma nobenih težav pri podpori nezaupnice tej vladi.
Hvala lepa. Besedo ima Jure Ferjan. Pripravi naj se Tadeja Šuštar. Izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovane, spoštovani! Eden izmed elementov, ki jih ima opozicija na voljo, je konstruktivna nezaupnica. Ali je to početje, ki smo mu priča v zadnjih mesecih v času epidemije, državotvorno ali destruktivno, prepuščam vsakemu posamezniku v presojo. Sedaj pa k praznim očitkom v tem KUL-dokumentu. Prvič, pravite, kršitev temeljnih načel ustavne ureditve. Ker slika pove več kot tisoč besed, in tudi v tem primeru je tako, si poglejmo to vašo govorico sovražnega govora oziroma govorico sovraštva. To je tisto, kar počnete; danes sem nekako razbral tudi v dosedanji razpravi, da se je marsikdo malo nazaj potegnil, kot da bi vedeli, kaj vse ste narobe v preteklosti naredili. Poglejte si, kakšna je govorica sovraštva, ki jo zganjate. In vi ste tisti, spoštovane in spoštovani, ki rušite vlado, ki rušite ukrepe in ki rušite s tem tudi javno zdravje. To je govorica sovraštva, ki jo zganjate. In tako pomagate vladi z zajezitvijo epidemije; ravno nasprotno, brez maske. Danes je gospod Möderndorfer delil nasvete, a sam je tisti, ki je problematiziral nošenje maske in tako dalje. Toliko o integriteti, toliko o deljenju nasvetov, bi lahko rekli. Slovenski mediji, nekateri jim pravite neodvisni, o tem poročajo, celo podpihujejo, spodbujajo. Slovensko sodstvo pravi – ah, to ni nič takega, pač svoboda govora. Pa grozijo, grozijo poslankam in poslancem, grozijo ministrom in ministricam ter grozijo predsedniku Vlade, celo s smrtjo grozijo. Prej je gospod Erjavec dejal, da je to surovo, primitivno, neprijazno. Ja, točno tako – surovo, primitivno, neprijazno, samo naslovnik je bil napačen, h komur je usmeril te besede. Spoštovane in spoštovani, medtem ko vi rušite, ta vlada dela, gradi in, kar je najbolj pomembno, pomaga ljudem. Še preden nadaljujem, še tega ne smemo pozabiti. Gospod Erjavec je danes dejal, da so to splošne sprejete vrednote, očitno KUL-a. Še več, gospod Šarec, nekdanji predsednik Vlade, je pa dejal, nismo še porabili vsega. Torej niste še porabili vsega. Kaj pa sledi? Ali je to grožnja, je to opozorilo, ali je to oboje? Drugič, ugled Slovenije v Evropski uniji, v svetu. Polna usta so vas jedrnih držav. Jaz osebno sicer dam več na zgled in dejanja kot na besede, tako da poglejmo dejanja gospoda Erjavca, ko je bil minister za zunanje zadeve. Srečanje z zunanjim ministrom Rusije, zunanjim ministrom Turčije, zunanjim ministrom Kosova. Ja, spoštovani, trenutna zunanja politika, ki jo izvaja dr. Anže Logar, pa je odmik od teh vaših jedrnih držav Evrope. To pa je res. Poglejte si aktivnosti dr. Logarja v manj kot enem letu. Med drugim tudi srečanje z državnim sekretarjem Združenih držav Amerike, francoskim zunanjim ministrom, nemškim zunanjim ministrom, po letu 2007 tudi bilateralno srečanje z italijanskim zunanjim ministrom in še bi lahko našteval. Poudaril pa bom dejstvo, da je predsednik Vlade Janez Janša s svojim znanjem, izkušnjami in tudi seveda pobudo dosegel, da se je 27 držav članic poenotilo glede pomoči po pandemiji covida-19, težkih tisoč 800 milijard. Od tega je za Slovenijo gospod Janša izpogajal zgodovinskih 10,5 milijard evrov. Spoštovane in spoštovani, medtem ko vi rušite, ta vlada gradi. In ta vlada postavlja našo državo ponovno na tako imenovan diplomatski zemljevid. Tretjič, epidemija covida-19, glede zdravstva. Ta vlada je v primerjavi s prvim valom povečala kapacitete v zdravstvu za desetkrat. Jaz ne bom govoril o puški v koruzi, o skoku v prazen bazen in tudi o praznih skladiščih ne, ki jih je pustila vlada, v kateri ste bili tudi vi, gospod Erjavec. S podatki pa manipulirate, to tako že vemo. Smo osmo najstarejše prebivalstvo na svetu. In ko govorimo o stopnji umrljivosti med tistimi, ki so zboleli za covidom-19, je Slovenija med najnižjimi v Evropi, kar pomeni, da slovenski zdravstveni sistem ni pokleknil, čeprav ni najboljši v Evropi, v Evropski uniji; ampak deluje relativno dobro. Osem protikoronskih paketov je sprejela ta vladna koalicija na pobudo vlade. Osem protikoronskih paketov, ki so tako po številu upravičencev kot po večmilijardni finančni teži eni izmed najboljših v Evropski uniji, v svetu. Kar je najbolj pomembno, ukrepi delujejo. Pomagali smo ljudem, pomagali smo gospodarstvu. In tudi če smo se v tem času zadolžili, smo se zadolžili po bistveno bolj ugodnih obrestnih merah in denar smo dali ljudem, denar smo dali gospodarstvu. In ne tako, kot je prej govorila spoštovana gospa Alenka Bratušek, ko je šel denar v banke in določenim privilegirancem. In kar je danes neposredno povezano s tem, o čemer se pogovarjamo, kaj je ta vlada v manj kot enem letu naredila za upokojence. Več kot 300 tisoč upokojencev z najnižjimi pokojninami je dobilo dva solidarnostna dodatka v skupni višini 260 evrov oziroma 460 evrov oziroma 600 evrov. Prišlo je do izredne uskladitve pokojnin v višini 2 % in redne uskladitve pokojnin v višini 3,2 %. Upokojenci so dobili tudi turistični vavčer v višini 200 evrov, vnovčljiv do konca tekočega leta, in še bi lahko našteval. In vi, gospod Karl Viktor Erjavec, čeprav ste dali zavezo, pa ne nam, svojim članom, svojim poslancem, svoji stranki, da ne boste šli iz te vlade, ki dela dobro, ki dela tudi za upokojence, pa ste postavili zahtevo, ultimat – Desus mora iz vladne koalicije. Zato, gospod Karl Viktor Erjavec, vi lahko govorite, kar hočete, ampak jaz vam ne verjamem. Vi pravite, da ste prišli Desus konsolidirati, tudi vaši člani pravijo, da ste prišli Desus [[…]], ne bom rekel, ker vsi dobro vemo; in ne bom [[…]]Ste pa, zanimivo, danes povedali kar nekaj besed, ampak vsebine pa nič. 20 minut vam je ostalo, pa niste nič o vsebini povedali. Ste se pa pohvalili, tako kot ste se pred zadnjimi državnozborskimi volitvami, da ne boste sodelovali z drugimi, s tistimi, ki morda malce drugače mislijo kot vi. S tem ste se pa pohvalili. In volivci so vas leta 2018 nagradili oziroma kaznovali, prejeli ste 394 glasov, gospod Erjavec. In ko govorimo o zaupanju, spoštovani gospod Karl Viktor Erjavec, midva sva kandidirala v istem volilnem okraju. Prva volilna enota, sedmi volilni okraj Občine Tržič, jaz prvič, vi kot dolgoletni aktualni minister in dolgoletni predsednik parlamentarne stranke. In vi ste prejeli tisoč 396 glasov manj kot jaz, tisoč 396 glasov manj kot jaz, oziroma 20,99 odstotnih točk manj kot jaz. Dovolite mi medklic, nekaj mesecev pozneje so bile še lokalne volitve. Takrat je naša lista dobila tisoč 109 glasov. Vi, gospod Erjavec, 394. Še en medklic. Moja žena je dobila 3 tisoč 955 glasov več kot vi, gospod Erjavec. Skupaj torej 4 tisoč 349 glasov. Kaj bi vse vi hoteli biti, če bi imeli toliko glasov. Pa na tem mestu, lepo prosim, spoštovani kulovci, moja žena je sicer zelo kul, samo ne je jutri klicati, da bi bila vaša nova kandidatka za mandatarko, ker za KUL pa ni. Velja? In še en medklic, aktualni predsednik Vlade gospod Janez Janša je dobil 7 tisoč 20 glasov, gospod Karl Erjavec 394. Torej aktualni predsednik Vlade je dobil skoraj osemnajstkrat več glasov volivk in volivcev kot Karl Erjavec. In če ste, gospod Erjavec, še nedolgo nazaj šli iz politike, morda celo z dvignjeno glavo, prvič, kar tokrat počnete s tem tragikomičnim smešenjem samega sebe, mislim, da bo vaše vnovično slovo iz slovenske politike, ki bo po mojem prepričanju relativno kmalu, nekoliko drugačno in bo s sklonjeno glavo, ampak to je vaš problem. Spoštovane in spoštovani, glede na povedano, to zame ni konstruktivna nezaupnica, temveč nekonstruktivna brezupnica. Farsa, kajti vi rušite, ta vlada pod vodstvom Janeza Janše pa gradi. Zato se veselim današnjega glasovanja in veselim se, da bo Vlada Republike Slovenije pod vodstvom Janeza Janše nadaljevala s svojim delom v dobro ljudi, v dobro naše države, v dobro vseh državljank in državljanov naše lepe domovine Slovenije.
Repliko ima gospod Robert Pavšič. Izvolite.
Najlepša hvala. Ko sem govoril o zmogljivostih in o ustreznosti raznorazne opreme, je verjetno kolega Ferjan preslišal oziroma ni razumel nekaterih dejstev. Če ti vzameš enim bolnikom in daš to drugim, potem nisi nič povečal, si samo prekanaliziral. In če kupiš neustrezno, mogoče tudi nepotrebno medicinsko opremo, kot so bili predihovalniki, enako velja tudi za zaščitne maske iz toaletnega papirja, potem nisi naredil kaj dosti, razen tega da si pomagal svojim poslovnim prijateljem. Denar si si sposodil, ne vemo še, kam je šel; to bodo odločili preiskovalci. In o teh praznih skladiščih je pa počasi že dovolj, pa kako je bil plan, da je treba potem do konca leta napolniti. Vam ni popolnoma nič jasno glede tega, kako deluje Zavod za blagovne rezerve. Deluje na osnovi petletnega plana, ki velja 5 let, in deluje na osnovi enoletnega plana, ki se vsakič spreminja in velja do konca leta. To, kar ste si pa na koncu privoščili, kolega Ferjan, pa je glede vaše mladosti nedostojno s kulturnega stališča; posmehljivo, zaničljivo in popolnoma zanemarja tisto medgeneracijsko kulturno držo, ki bi jo moral imeti vsak mladostnik v tej državi, sploh do starejših ljudi, ne glede na to, ali sedi v tej dvorani ali pa kje drugje. Pokažite mi, prosim, pod kateri grafit sem se jaz podpisal, če mi ga že tako mečete v obraz. Predvsem pa si preberite Slovar slovenskega knjižnega jezika, kaj je janšizem, z malo začetnico, in kaj je Janša, z veliko začetnico.
Hvala lepa. Gospod Černigoj, če imate kakšne težave, se lahko oglasite k postopkovnemu predlogu. Ker se ves čas obračate. Če ima kdorkoli težave, naj se javi k postopkovnemu predlogu, prosim, jaz vas ne slišim takole, ko vpijete en čez drugega. Če dovolite, nadaljujemo z razpravo. [[oglašanje iz dvorane]] Gospod Ferjan, ja, saj sem vas čakala, pa se tudi niste odzvali. Postopkovni predlog ima gospod Ferjan. Izvolite.
Gospa podpredsednica, najlepša hvala za besedo. Jaz bi vas prosil, da našega kolega gospoda poslanca opozorite, da to ni bila replika. Jaz ne vem, kje vi razberete male in velike začetnice; to je očitno govorica sovraštva, katero zagovarja KUL. Hvala lepa.
Gospod Ferjan, vaš postopkovni predlog je bil po mojem mnenju nepotreben, ker je replika bila v skladu s poslovnikom. Poslanec je ocenil, da je bil narobe razumljen v svoji razpravi, in vam je pač pojasnil tisto, kar je ocenil, da je treba dodatno pojasniti. Nadaljujemo z razpravo. Gospa Tadeja Šuštar ima besedo. Pripravi pa se kot naslednji mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala za besedo. Ta vlada dela dobro in ima toliko dosežkov, da če bi ob naštevanju vseh želeli govoriti, bi zmanjkalo časa. Vendar pa si ta opozicija zatiska oči in teh dosežkov noče videti. Kolega Jani Möderndorfer je malo prej kolegico Moniko Gregorčič pošiljal na drug konec Državnega zbora, lahko pa bi iz svojih bogatih izkušenj povedal, kako je, ko se požvižgaš na svoje volivce in zamenjaš stranko. Včasih je kolega Jani Möderndorfer ministru Gantarju nasprotoval, ker je bil pač član te vlade. Danes, ko je gospod Gantar na isti strani kot vaš kandidat za predsednika Vlade, pa verjamem, da boste z veseljem podprli nakup hitrih testov Majbert Pharm. Jih je pač odobril minister stranke, iz katere prihaja vaš kandidat za predsednika Vlade, ki je vmes zamenjal ekipo. Verjamem, da vam glede na vaše bogate izkušnje pri političnih prestopih ne bo težko razumeti te situacije. Minister za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janez Cigler Kraj je ob nastopu mandata izpostavil svoje prioritete ministrovanja, in to so celostna oskrba za starejše, odziven trg dela ter pregleden sistem socialnih in družinskih transferjev. Prva prioriteta je bila zagotovitev ustrezne skrbi za starejše. Minister je od prvega dne mandata dejavno vključen v pripravo ustreznih ukrepov in nadzor nad njihovim izvajanjem. Je v neposrednem stiku z vodstvi in varovanci domov za starejše in je tudi prvi resorni minister, ki je po več desetletjih obiskal nekatere zavode in domove za starejše. Problematiki oskrbe starejših se samo v času našega ministra Janeza Ciglerja Kralja namenja petkrat več sredstev, javnih in evropskih, kot katerekoli druge vlade od leta 2008 naprej, kar je lepo prikazano na tem grafu. Za dnevne centre in začasne namestitve starejših, ki se bodo gradili po vsej Sloveniji, je na podlagi javnega razpisa namenjenih 21 milijonov evrov in pol. Zaključena bo energetska sanacija predotrajanih dveh domov za starejše v vrednosti 850 tisoč evrov, kar je skoraj trikrat toliko, kot se je denimo namenilo za DSO-je v letu 2016. Zaradi povečanih potreb po domskem varstvu starejših je ministrstvo pospešilo aktivnosti za zagotovitev dodatnih kapacitet v domovih za starejše s podelitvijo koncesij. Zunaj je javni razpis za podelitev koncesij za okvirno tisoč 100 mest. Ključni cilj je čim hitreje zagotoviti dodatne kapacitete v domovih za starejše zaradi povečanih potreb po domskem varstvu. Skupaj s starimi koncesijami bo ministrstvo za delo skupaj z ministrstvom za zdravje zagotovilo tisoč 280 koncesij. Koncesija se mora začeti izvajati do 31. 12. 2022 in se bo podelila za določen čas za obdobje 40 let z možnostjo podaljšanja. Za gradnjo petih novih domov za starejše in dokončanje dveh obstoječih domov je zagotovljenih skupaj 30 milijonov evrov v sprejetem proračunu Republike Slovenije. Ministrstvo za delo je zagotovilo 26 milijonov evrov za: dodatne zaposlitve v socialnovarstvenih zavodih, sredstva za izpad dohodka domov zaradi praznih postelj, povrnjena sredstva za obvezno zaščitno opremo ter tudi za vzpostavitev zunanje rdeče cone ter izplačilo dodatkov zaposlenim. Iz naslova vseh ukrepov PKP je v letih 2020 in 2021 skupaj zagotovljenih več kot 56 milijonov evrov. Ni treba posebej poudarjati, da je kadrovska in prostorska podhranjenost posledica dolgotrajnega zanemarjanja tega resorja pri nas. Vsega se sicer ne da popraviti v enem letu, se pa lahko stanje izboljšuje; in to dela ta vlada in tej vladi popolnoma zaupam. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji razpravljavec je mag. Dejan Židan. Pripravi pa se mag. Dušan Verbič. Izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, ostali prisotni, državljanke, državljani, lepo pozdravljeni! Jaz ne bom govoril o drugih, tudi ne mislim o drugih govoriti grdo, kar se danes tu tako rado izrablja. Bom pa povedal, zakaj bom sam glasoval za konstruktivno nezaupnico. Prvo vprašanje je seveda sklop vprašanj, ki so namenjeni Karlu Erjavcu. Prvič, ali je Karl Erjavec idealni kandidat? Odgovor je – ni; zato ker idealni ljudje ne obstajajo. Drugo vprašanje je, ali je Karl Erjavec primeren in dovolj kompetenten, da bi vodil slovensko vlado? Odgovor je – je. Je dovolj kompetenten in bi znal voditi slovensko vlado. In seveda tretje vprašanje, ki je bistveno. Ali bi bil boljši, enak ali slabši predsednik kot trenutni predsednik Vlade? Tudi tukaj je odgovor povsem jasen. Bil bi bistveno boljši predsednik Vlade, kakor je sedanji. Torej s tem o Karlu Erjavcu. Naslednje vprašanje; mi se danes kar naprej pogovarjamo o pomoči ljudem, gospodarstvu in družbi s PKP-ji. Pa je ta grdi občutek ves čas prisoten. Smo dali denar. Nič niste dali. Zadolžili ste naše vnuke, naše pravnuke in verjetno tudi prapravnuke. In tisto, kar je še bolj pomembno, zadolžili ste jih točno enkrat bolj, v relativnih odstotkih govorim, kakor je povprečje Evropske unije, da so učinki slabši, da gospodarstvo težje pride do jamstvene sheme, da nekatere skupine enostavno izločite ali jim razložite, da so drugorazredne. Jaz ne vem, ali naj prosim na kolenih, da boste razumeli, da študentje, ki študirajo v tujini, niso drugorazredni študentje. Dal sem pobudo, dajte jih v isto raven kot slovenske študente, pa ste jih ponižali. Slovenskim študentom, ki študirajo v Sloveniji, ste dali 300 evrov, slovenskim študentom, ki študirajo v tujini, pa 150. Ampak to so vse naši študentje, pa ni jih tako mnogo, mislim, da jih je 2 tisoč 700. Torej ne govorite, da dajete denar; zadolžujete naše otroke, vnuke, pravnuke in tako naprej. Jaz se strinjam z intervencionističnimi ukrepi, ampak morajo biti transparentni, učinkoviti in delujoči. Je pa danes še večje, pomembno in bolj bistveno vprašanje kot vprašanje Karla Erjavca. To, kar se danes, spoštovane in spoštovani, sprašujemo, je, kakšno smer razvoja slovenske družbe želimo. Ali je to smer avtokratskega razvoja? Ali je to smer, ker v bistvu razen enega nihče ne sme imeti svojega mnenja? Ali pa je to smer pluralne družbe, kjer so manjšine tisto, kar bogati našo družbo, kjer so različno misleči tisti, ki bogatijo našo družbo, ne pa preganjani in osramočeni? Sprašujemo se tudi o tem, ali je smer naše družba tista, kjer bo nekdo, ki misli drugače, ki mogoče ni na isti politični strani, deležen laži, podtikanj, medijskega uničevanja. Moj odgovor je – nočem takšnega razvoja družbe. In če pogledamo naprej, sama borba s covidom-19 je pokazala, kam pripelje vladanje, ki temelji na podrejanju stroke, grožnjah, slabih zgledih in napačnih odločitvah. Pripelje do groze, pripelje do strahot, zato želim drugačno družbo. Družbo, ki daje zgled, voditelje, ki ne nastopajo, kakor da so sami nosilci vse pameti, ker takih ljudi enostavno ni; ki prisluhnejo, se tudi opravičijo in so tudi pripravljeni sodelovati. Nisem vseved in ne bom ugibal, ali bomo danes dobili dovolj glasov ali ne. Tudi nisem takšen pesimist, če danes ne bomo dobili dovolj glasov, da bom govoril o koncu Slovenije. Poglejte, še dobro leto in bodo volitve tukaj. Ampak vsak od nas, ki bo danes pritisnil na gumb, se odloča v svojem imenu, se odloča po Ustavi in bo nosilec svoje osebne odgovornosti. In moja odločitev je, da hočem drugačno Slovenijo. Zato podpiram in se tudi zahvaljujem gospodu Karlu Erjavcu, ker je bil v imenu drugačne Slovenije pripravljen nastaviti svoj hrbet in je danes deležen pljuvanj, ki si jih kot človek in tudi kot politik ne zasluži. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti mag. Dušan Verbič. Pripravi pa se gospa Violeta Tomić. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednica. Lep pozdrav prisotnim! Uvodna predstavitev kandidata za predsednika Vlade in dosedanja razprava je po moji oceni odraz stanja, da ima Republika Slovenija šibko demokratično tradicijo in kulturo. V treh desetletjih se izkazuje, da strankarske politike niso sposobne ali pa nočejo v pomembnih časih stopiti korak nazaj ter svojo aktivnost in energijo usmeriti v tako imenovane temelje vsake države; in to je družbena odgovornost ter državotvornost. Zato se s tem vezi samo po sebi res postavlja vprašanje, koliko časa ali let bo še poteklo ali potrebno, da bodo politične stranke v Republiki Sloveniji svoje cilje podredile tudi lastni državi. Zaupanje v vodenje države je ena od temeljnih sporočil vodstev strank, ki so združene pod tem tako imenovanim KUL. Kot poslanca pa se me je tudi pozivalo, da naj presodim pred odločitvijo o glasovanju, ali sem se izneveril volivcem, ki so me izvolili v ta državni zbor. Odgovor v zvezi s tem zadnjim bom v svoji razpravi podal v nadaljevanju. Ampak sam se ne slepim. Cilj vsebine današnje izredne seje je preprosto prevzeti izvršilno vejo oblasti in na ministrstvih zaposliti svojo strankarsko članstvo. To je bistvo, zaradi tega to poudarjam in ta konstruktivna nezaupnica je v tem okviru tudi nastavljena. Ne veliko skrbi za demokracijo, za Republiko Slovenijo, da ne bom govoril o državljanih in državljankah. Vrsto let so se nakopičile slabosti, ki so večinoma odraz dolgoletnega slabega upravljanja države. Pa bom konkreten – zanemarjanje zdravstvenega sistema in skrbi za ostarele, odlaganje pokojninske reforme, da ne bom govoril o kadrovskem pustošenju po javnem sektorju in podjetjih v državi lasti. Še posebej bi izpostavil pa naslednje, kar je zelo značilno – izrazito strankarska fevdalizacija ministrstev in delitev političnega plena. To je tudi okvir, iz katerega sam gledam na današnjo sejo. Zakaj je tako moje razmišljanje? Kandidat za predsednika Vlade in v javnosti omenjena imena potencialnih ministrstev nazorno kažejo naslednje, zgolj z dvema besedama – že videno in tudi poznano. Menim, da Slovenci in Slovenke nismo tako hitro pozabljivi narod; ali pa morda. Menim pa, da je spomin na vezano upravljanje z državo pred dobrim letom še kar prisoten, pa morda če rečem, tudi malce nazaj. Bom navedel samo nekaj primerov. Politična stranka, ki vseskozi promovira socialo, se je vrsto let močno zapletala v dvomljive posle pri upravljanju z državnim premoženjem. V teh dneh smo v Državnem zboru obravnavali revizijsko poročilo Računskega sodišča o odločitvah v letu 2013, vezano na dokapitalizacijo bank v državni lasti. Račun, ki je bil dobrih 5 milijard evrov, je bil preprosto izstavljen na davkoplačevalce. Pred dobrim letom smo doživeli nepričakovani odstop predsednika Vlade, ki je nato pozival na volitve; in to v času prihoda epidemije covida-19, in ob popolni nepripravljenosti države ter državljanov na ta še danes prisoten smrtonosni virus. Zdaj pa tisti odgovor, ki sem ga uvodoma tudi omenil. V javnosti je bilo velikokrat izrečeno, da sem svoje volivce izneveril oziroma razočaral. Ja, priznam. Res sem jim razočaral, vendar to se je zgodilo že v času levosredinske vlade. Volivcem sem obljubljal predvsem naslednje – boljše delovanje pravne države, učinkovitejši pregon kriminala, zlasti gospodarskega, uvedbo in večje aktivnosti na področju trajnostnega razvoja države in krožnega gospodarstva, da ne bom govoril o družbeni odgovornosti politike. Kaj od navedenega se je pa v zadnjih šestih letih bistvenega zgodilo? Bore malo, bore malo. Zato sem se tudi pred letom dni odločil, da bo pa z novo politično koalicijo morda lažje doseči kake spremembe. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Naslednja ima besedo gospa Violeta Tomić. Pripravi se gospod Boris Doblekar. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Janez Janša je izjemno škodljiv za Slovenijo. To je dejstvo. Vsakih deset let se mu v tridesetih letih samostojne Slovenije uspe nekako prebiti in preriniti na oblast, naredi škode, kolikor jo more; potem pa je vmes v opoziciji destruktiven, lobira, kadruje, zbira denar in tudi sumljive zaveznike ter seveda posluje z gotovino. Ključ do vsega tega je mati vseh afer, to je orožarska afera, v kateri si je s preprodajo orožja Teritorialne obrambe zagotovil nesluteno politično in finančno prednost pred ostalimi strankami. Zato je podpora njegovi politiki podpora avtoritarnosti, neenakosti, populizmu, manipulacijam, cenzuri, širjenju strahu, manipulativnosti. Je podpora razkolu, je podpora policijski državi, nespoštovanju in diskretizaciji stroke in vseh drugače mislečih. Podpora njegovi vladi je tudi uničenje prihodnosti naših otrok in njihovih otrok. Je podpora genocidu nad starejšimi v domovih starejših občanov. Je podpora uničenju kulture in neodvisnih medijev, je podpora uničeni zunanji podobi Slovenije, tudi naši mednarodni kredibilnosti. Podpora njegovi vladi je podpora tviteraški politiki, koruptivnim praksam in orbanizaciji Slovenije ter predvsem oddaljevanju od vsega, kar smo v teh tridesetih letih gradili. Mi smo danes tu, da Sloveniji vrnemo normalnost, strokovnost, strpnost, pravičnost in mir. Okoli tega smo se združili. Slišali smo ogromno žalitev, najprej s strani predsednika Vlade in potem njegovih poslancev, ki se učijo od njega. Ogromno žalitev, podcenjevalnih odnosov do opozicijskih poslancev. Mi projiciramo, mi nagajamo, mi smo cirkus; zanimivo je gledati, kako opisujejo sebe in s prstom kažejo na nas. Slišali smo tudi, da to počnemo zaradi nekega medijskega pompa, pa ravno Janševa Nova24TV neposredno prenaša – lepo vas vse pozdravljam, gledalce Nove24TV – z dvema komentatorjema, ker se bojijo, da državljani ne bodo sami razumeli, kaj danes slišijo, in potrebujejo kar dva komentatorja v studiu. Vsaka čast, lepo pozdravljeni. Skratka, danes vsak izmed 90 poslancev, ki sedi tukaj, nosi zgodovinsko odgovornost za vse, kar se bo zgodilo jutri. Ampak, spoštovani kolegice in kolegi, jutri zna biti zelo prepozno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Boris Doblekar. Pripravi pa se gospod Aljaž Kovačič. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani poslanke, poslanci, državljanke in državljani! Koalicija sovraštva vložila destruktivno brezupnico, ekstremna radikalna levica hlasta po oblasti, aktualna koalicija gradi, koalicija KUL ruši. Pa poglejmo, za kaj danes zapravljamo čas in davkoplačevalski denar. Dobro leto dni je od znamenitega meta puške v koruzo, ko ste začutili, da ne boste kos nalogi ob prihodu epidemije. Skočili ste z barke in v celotnem času trdega, odgovornega in učinkovitega dela aktualne vlade v dobro ljudi in gospodarstva le nagajali. Sedaj, ko je večina zahtevnega dela v najtežjih časih v zgodovini Slovenije opravljena, bi vi radi splezali nazaj in prevzeli krmilo z novim mandatarjem, ki ste ga po tragikomičnem iskanju z lučjo pri belem dnevu potegnili dobesedno iz petne žile. Po obupnih neuspelih poskusih z Damijanom ste našli nekoga, ki je na zadnjih volitvah prejel nekaj čez 300 glasov in klofuto ter jasno sporočilo ljudi, da nima njihove podpore. Ko se je zapletla v svojem fajonizmu vaša prva nesojena mandatarka, ki ste jo povzdigovali v mandatarko takoj po zaušnici Židanu in prevzemu stranke bivše partije, sedanjega SD, ste se pod lokom ustavne koalicije našle po večini ekstremno leve politične stranke. Dve, ki imata korenine globoko v prejšnjem totalitarnem krvavem socialističnem sistemu, ena v Zvezi komunistov, druga v ZSMS; in dve stranki, imenovani kar po novih obrazih, ki so jih za dnevnopolitične potrebe lansirali strici iz ozadja; ter globoka država, katere oba vodja slovita po rušenju vlad in metanju pušk v koruzo. Po vaših neprestanih degutantnih napadih, sprevrženih lažeh, spodbujanju širitve okužb, izkoriščanju epidemije v politične namene imate od vaše lanske kapitulacije dalje zgolj en in edini cilj – rušitev vlade. Radi bi nazaj na oblast, ki pa ji niste kos, kot ste že dokazali; zato pustite, da gradimo, in prosimo, ne rušite. Zakaj vaš rušilni KUL nima podpore? Ker izkoriščate epidemijo za svoje podle politične cilje, radikalno sovražno se obnašate v slovenskem parlamentu, vaše sovraštvo in slab zgled preko zvočnikov širite med ljudi, zganjate socialistično ideologijo in jugonostalgijo, v politične namene zlorabljate medije, otroke, mladino in socialno šibke, ki ste jih po stari maniri socializma ustvarjali, da bi jih sedaj reševali in bi vam slepo verjeli. Podpirate ilegalne migracije, diktatorja Madura in s tem trpljenje venezuelskega naroda. Namesto evropskih držav so vam bližje Rusija, Kitajska, Severna Koreja, ne spoštujete meja Slovenije, sosednjih držav, namesto bližanja z judovsko državo vam je bližje Iran in Hezbolah, ponavljate in širite sprevržene laži in napadate vse, ki ne podpirajo vašega fanatizma. Ne obsodite groženj s smrtjo, še več, so tudi vam lastne, podžigate risanje svastik po fasadah, častite in uporabljate totalitarne simbole, napadate in sovražite verske skupnosti, vrednote slovenske osamosvojitve in slovenstva, vse drugače misleče, celo poslance, ki vam niso lojalni. Ne spoštujete zasebne lastnine, kmetov, mladih, upokojencev, podjetništva, gospodarstva, ste proti gradnjam domov za ostarele, zdravstvenih domov, bolnic, cest, stanovanj za mlade. Ste proti večji pomoči občinam, kar pomeni, da ste proti razvoju tudi moje Litije in Šmartnega pri Litiji, niso vam mar mladi, njihovo izobraževanje, vse bi dali tajkunom, s tem posredno določenim medijem, bankam, sebi naklonjenim NVO-jem, alternativni kulturi, avtonomnim conam. Podpirate nedelo, socialni turizem. Skratka, mi gradimo, vi rušite. Poglejmo še, kakšni ste politični partnerji oziroma tovariši eden do drugega v vaši rušilni sovražni koaliciji. Poveden naslov iz eminentnega, celo vam naklonjenega medija o času, ko ste razgrajevali Slovensko vojsko in Nato. Takole gre, naslov je bil tak, pred interpelacijo Karlu Erjavcu Matjaž Han Levici očital, da ruši Karla Erjavca in vlado, Franc Trček pa SD, da ščije po Levici. »Takle mate,« bi rekel Serpentinšek. In taka združba bi imela vlado v dobro Slovenije. Ja, v sili še hudič muhe žre. Zato, spoštovani, zresnite se in začnite uporabljati zdrav razum, moralo, etični kodeks, poslovnik in zdravo kmečko pamet. Pustite nam, da gradimo, in prenehajte rušiti, ne napadajte in ne utrujajte nas pri zahtevnem delu v dobro vseh državljanov ter pri popravljanju vsega zavoženega v vseh letih vašega nesposobnega vladanja. Ne napadajte nas s sovražno retoriko in lažmi, ker se bomo branili z argumenti, tudi bolečimi za vas. Kdor išče, ta najde. Verjemite, Slovenci ne bodo pozabili vaše nestrpnosti in sovraštva do Slovenije. Hvala lepa.
Naslednji ima besedo gospod Aljaž Kovačič. Pripravi se gospod Predrag Baković. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovani kandidat, kolegice in kolegi! Ker skoraj vsak poslanec koalicije začne razpravo s tem, kakšen volilni sistem imamo in kako je cela Slovenija rumena, se zdaj prostovoljno javim, ker sem se kar nekaj ukvarjal z volilnimi sistemi, da naredim eno zastonj predavanje, ker očitno večina koalicijskih poslancev sploh ne ve, s kakšnim volilnim sistemom je bila izvoljena in na kakšen način sploh deluje. To je podobno, kot tisto, ko vidimo slike, da je cela Slovenija rumena, da je 100 % ljudi očitno po njihovem volilo SDS; pozabijo pa povedati, da če to pretvoriš v procente, je nekaj več kot 10 % prebivalcev Slovenije volilo SDS. In tu se mi danes zdi, da tudi ne razumejo, na kakšen način so bili izvoljeni. Prav tako poslušamo, da rušimo vlado, obenem pa se norčujejo iz nas, da nimamo niti 35 glasov. Najverjetneje veste, če lahko nekaj rušiš, moraš imeti večino v Državnem zboru. In ne vem, kaj smo vam zrušili, če se hvalite, da imate 52 ali koliko glasov. V tej famoznosti branjenje te vlade in bolj kot ne tudi vašega nadrejenega ste malo sami sebe začeli zapletati. Skozi vse PKP-je in tudi danes poslušamo hvalospeve, kaj je vse ta vlada naredila za vse prebivalce Slovenije, da ni pozabila nikogar. Zdaj pa bom povedal, koga pa je pozabila. V LMŠ smo vas od PKP1 opozarjali, da ne boste ponovno pozabili na mlade, tako kot ste z ZUJF, ko ste uničili mnoge generacije, smo vas na to opozarjali, smo rekli ni tega v PKP1, ni v PKP2. Prišli smo do PKP8 in kaj smo dobili? Dvakrat po 150 evrov za mlade. Zelo veliko za mlade. Zdaj bom pa povedal, koliko ste prišparali za mlade in kaj je ta vlada za mlade naredila. Zaprla je vrtce. Tisti, ki je delal od doma, otroka ni mogel peljati v vrtec. Vsi tisti, ki imamo otroke, vemo, kako kvalitetno lahko doma delaš, če imaš doma otroka. Osnovne šole in srednje šole – zaprte skorajda 4 mesece. Komunikacija katastrofalna, v nedeljo večer starši niso vedeli, ali bodo drug dan šole odprte. Ministrica prekinila stik, dejansko komunikacijo z vsemi deležniki, govorila, da posluša stroko; stroka se je oglašala, da z njimi ne komunicira. Mislim, da je bilo pet tekmovalcev iz fizike, ki bi se udeležili mednarodnega tekmovanja v Sloveniji. Ta vlada ni bila zmožna organizirati tekmovanja petih tekmovalcev. Lahko bi jih dali v Stožice zaradi varnosti, ampak tega očitno niste bili sposobni. Otroci s posebnimi potrebami, stroka vas je opozarjala, mi, opozicija, smo vas opozarjali, da nimajo fizioterapij. To so dejansko otroci, ki imajo posebno obravnavo. Kdo jih je vrnil v šole? Ne Vlada Republike Slovenije, vrnilo jih je Ustavno sodišče. Vprašanje, kje bi bili danes ti otroci, če Ustavno sodišče ne bi sprejelo in jih ponovno vrnilo v šole. Mladi tudi niso na univerzah, ker so univerze že 4 mesece zaprte. Zdaj so se nekaj začele odpirati. Tudi tisti, ki študirajo take smeri, ki potrebujejo obvezne vaje, jim tega niste omogočili, čeprav je dejansko po celem svetu to bilo. Povečali ste vpis na medicino. Super, ampak vi vsem tistim, ki študirajo medicino, in če bi danes potrebovali zdravnike, niste omogočili, da bi lahko opravljali vaje. Glede na to, da je ministrica za šolstvo govorila, da lahko skačeš preko Zooma, očitno tudi kirurg v Sloveniji lahko postaneš preko Zooma. Z mladimi ste šli še celo nekoliko dlje, čeprav so imeli najemne pogodbe, ste jih vrgli ven iz študentskih domov. Ampak ne, vi delate za mlade. Je pa res, da ste delali za svoje prijatelje, ki na takšen ali drugačen način lahko služijo z mladimi. V PKP8 ste zraven teh dvakrat po 150 evrov dali tudi akreditacijo visokošolskih zavodov. Tam ste govorili, da NAKVIS to podpira, čeprav smo vam dokazali, da NAKVIS govori, da tudi če bi morali o tej zadevi na dolgi rok razpravljati in narediti, ni nobenega argumenta, da to tlačite v PKP-je. In glej ga zlomka, Ustavno sodišče je to izvajanje zadržalo. Mladim ste očitno hoteli pomagati tudi tako, da bi izenačili splošno in poklicno maturo. Ministrica je govorila, da to podpirajo rektorji. Ko je prišlo v javnost, so rektorji temu nasprotovali. Ne vem, s katerimi rektorji se je ona pogovarjala, najbrž z njenimi prijatelji z zasebnih univerz. Mladim ste tudi dali negotovost, saj ste zablokirali javne razpise glede vpisa na univerze. V enem tednu ste bili zmožni narediti analizo, kaj Slovenija potrebuje. Še enkrat, dvakrat po 150 evrov za mlade in veliko nemira. Ne le to, da ste mladim mnogo vzeli, tudi glede študentskega dela, ki je v prvem valu padlo za 90 %, decembra je bil padec še vedno za 60 %; in to ne zaradi tega, ker mladi ne bi hoteli delati, ampak ker dejansko ni bilo možno delati, ker je velika večina stvari bila zaprtih. Čeprav so podatki ZPIZ-a jasni, da je več kot 20 tisoč mladih, ki delajo preko študentske napotnice, zaslužilo povprečno 330 evrov na mesec, ste jim vi v slabem letu dali 300 evrov. To, kar so oni mesečno zaslužili, da so lahko preživeli, da so lahko študirali, ste jim vi dali dvakrat po 150 evrov. Zakaj imate takšen do mladih? Dejansko je tudi mladim danes že jasno, ker na žalost niso tako zavzeta volilna baza, kot so upokojenci. Če bi hodili tako na volitve, bi tudi oni najverjetneje dobili nekoliko več. Ampak ne, vi ste celo šli tako daleč, čeprav rešujete življenja in pomagate ljudem, da ste, v narekovajih, pozabili dvigniti tudi minimalno urno postavko za študentsko delo. Nek avtomatizem, ki bi moral biti, se pri vaši vladi ne zgodi. Ker pa mladi niso samo študentje, ampak so tudi mnogi prekarci; kaj je bilo v PKP glede avtorskih in podjemnih pogodb, ker preko teh pogodb večinoma delajo mladi? Nič. Tudi tukaj ne vem, kje ste pomagali mladim. Zraven mladih pa ste pozabili še na eno zadevo, ki je vezana v veliki meri predvsem na mlade, se pravi na šport. Glede šolanja je bil šport onemogočen, Fakulteta za šport je že tri mesece nazaj povedala, kakšne bodo dolgoročne posledice za vse mlade glede nekega razvoja. Tudi profesionalnim ekipam, ki jim je bilo edinim omogočeno neko tekmovanje, vidimo, kakšne zadeve so se dogajale. Slovenske ekipe so izgubljale evropske tekme, ker smo imeli zakonodajo, ki je nima nobena druga država v Evropi. Do sedaj testiranja niso bila obvezna, razen ko so to zahtevale panožne zveze, po novem bi naj bila. Dejansko ste zaprli vsa tekmovanja in tudi klubom, na kar smo tudi v Listi Marjana Šarca opozarjali, niste omogočili kakšnega povračila stroškov. Vemo, da ko bo gospodarska kriza, bodo podjetja krčila najprej na sponzorskih sredstvih; ampak za vas je bilo glavno, da smo se lahko hvalili, da smo sprejeli praznik o športu, da pa bi športu dejansko pomagali, ko to potrebuje, pa ne. Skratka, mladi in šport so bili ponovno pozabljeni, ampak kot smo vas opozarjali, v ZUJF-u ste mladim vzeli prihodnost, kot izgleda, pa bodo v tej krizi spet najbolj nasrkali mladi.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Predrag Baković. Pripravi se gospod Nik Prebil. Izvolite.
Predsedujoča, hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani kandidat! Danes sem marsikaj slišal, med drugim tudi to, da smo mi koalicija sovraštva in da zlorabljamo epidemijo; in to večkrat. Ob vašem prevzemu vlade je bilo takoj na začetku veliko govora o tem, kako je bilo pod prejšnjo vlado vse slabo, kako ni bilo zaščitne opreme, kako nismo obvladovali epidemije, kako bivši predsednik Vlade Šarec in vsa takratna koalicija nosi neko odgovornost za vsakega mrtvega v zvezi s covidom-19. Po prevzemu nove oblasti je nova koalicija pričela nabavljati zaščitno opremo, naročati, se fotografirati ob opremi, izgubljali so se tovornjaki. In glede tega je bilo seveda veliko dvomov in sumov o netransparentnosti nabav teh sredstev. In v tem času notranji minister med tem dogajanjem posega v pristojnost tožilstva, in sicer z revizijo tistih zaključnih postopkov, ki so v povezavi z največjo vladno stranko in s posamezniki, ki so povezani ali blizu te stranke. Ves čas se dogajajo sporne kadrovske menjave v mnogih pomembnih ključnih ustanovah, ki bi morale biti neodvisne, na primer Policija in NPU. Tudi po končani sodbi Upravnega sodišča glede tega, da je bil direktor NPU nezakonito razrešen in da ga je treba postaviti nazaj na to delovno mesto, so se pričeli sprenevedati in zadevo reševali tako, da so razveljavili njegovo prvo imenovanje izpred več kot enega leta. Potem so sledile preiskave policije oziroma NPU v zvezi nabave zaščitne opreme, kar je bilo šok za vladno ekipo, kajti vladna ekipa nekako ni mogla prenesti, da bi se kdo drznil njim narediti kaj takega oziroma preiskovati ministre in njihova dejanja. Gotovo je bil tudi minister za notranje zadeve Hojs močno razburjen in v tem razburjenju je predsedniku Vlade ponudil oziroma dal svoj vsem znan nepreklicni odstop. A predsednik Vlade se je v svojem slogu sprenevedal in enostavno ni odprl kuverte, češ da, če ne odpreš kuverte, se pač to ni zgodilo. Vsakič, spoštovani, ko se nekdo drzne biti kritičen do te vlade, četudi upravičeno in argumentirano, sledijo sankcije. Najprej tako, da se ga poskuša nekako diskreditirati oziroma iti v kakšne kadrovske zgodbe z obremenilnimi informacijami ali pa z medijskimi linči in pritiski. In ko je minister Hojs tako prišel v konflikt z enim od policijskih sindikatov, je takoj pričel s povračilnimi ukrepi, tako z diskretizacijo sindikata, njihovega vodstva in nazadnje, ko je izpostavil javnosti vse policiste in sedaj že drugič objavil seznam zaposlenih v Policiji in MNZ ter njihove plače. Vlada deluje tako, da mora v primeru nepokorščine slediti kazen in nič drugega. Ne znate ali pa nočete svoje energije usmeriti v to, da ljudem na primeren način obrazložite smotrnost ukrepov, temveč greste takoj v konflikt. Medtem pa številke rastejo in so rasle in seveda še vedno rastejo, tako številke umrlih kot okuženih. In kar naenkrat ni bila več za to katastrofo kriva vlada, kot je bila prejšnja, temveč so postali krivi mali in neubogljivi ljudje. Za razmah epidemije so bili po vašem krivi petkovi protestniki, kolesarji, skratka vsi, ki so vam javno povedali ali pa si drznili povedati, da se ne strinjajo s politiko in ukrepi te vlade. Tako je vlada stopila v konflikt z njimi bodisi z represijo in talanjem položnic bodisi z nekimi medijskimi pritiski, češ da se zaradi teh njihovih aktivnosti virus nenadzorovano širi. Vmes so sledila pisma članov Vlade evropskim inštitucijam, v katerih ste kot v času Avstrijskega cesarstva tožili nad krivicami, ki se vam dogajajo. Ob tem pa ne smemo pozabiti, da ste z odloki in raznimi akti posegli v mnoge pravice in svoboščine ljudi. Imamo že skoraj 120 dni policijsko uro, zaprte šole do nedavnega, zaprte razne dejavnosti in tudi gostinske lokale; a ne za vse. Ministri si pravzaprav lahko privoščijo več, kot si lahko privoščijo navadni ljudje. Pohajkovanja, sestankovanja brez mask, preverjanje delovanja hrvaških policistov, namesto da bi ob namenu prehoda državne meje minister ravnal tako, kot ravnajo vsi navadni in mali državljani. In zaradi tega, spoštovani, se nam smeje cel Balkan in se nam smeje tudi Evropa. In predsednik Vlade na to ne odreagira. In molk govori, da kar je dovoljeno bogu, ni dovoljeno volu; oziroma kar je za nunca, to ni za junca. In to je ta problem, ki ga želim izpostaviti. In zato, spoštovani, se mora ta vlada posloviti in da se na nek način prekinejo ta opisana dejanja, ki smo jim bili priča in jim gotovo tudi še bomo, če se to ne bo zgodilo. Ves ta čas poteka tudi vojna z mediji, in to tistimi, ki upajo biti kritični in upajo razmišljati drugače, kot je agenda te vlade. In tukaj se pojavi tisto moje začetno vprašanje, kdo je pravzaprav zlorabljal epidemijo – opozicija, ki je kritična, ali tisti, ki vlada. Zato, spoštovani kolegi, razmislite, kako boste danes glasovali, in se vprašajte, ali je vredno dopuščati take stvari; ali pa je nujno in skrajni čas, da se tako vladanje prekine. In kaj lahko dela človeka velikega tudi ob napakah? Angela Merkel se je opravičila za napačno in tudi prepozno ukrepanje ob drugem valu. In to jo dela veliko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Nik Prebil ima naslednji besedo. Pripravi se gospod Bojan Podkrajšek. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovana podpredsednica. Kolegice in kolegi! Najprej bi se rad odzval na odziv kolega Doblekarja, češ da v opoziciji širimo sovražnost in da smo sovražni. Jaz nikogar v tej dvorani ne sovražim, niti nisem tega nikoli rekel, zato pričakujem najmanj opravičilo do te izjave. Ker ne glede na to, da se morda z nekom ne strinjam, ta oseba nima pravica govoriti, da širim sovraštvo zaradi tega. Potem je bilo velikokrat danes izjavljeno, kot da bi vam nekdo napisal ali zaukazal, da ta vlada dela in ukrepi učinkujejo. To, da ukrepi učinkujejo, razložite 4 tisoč mrtvim in njihovim svojcem, če si upate. Ne vem pa, niti s kom naj se pogovarjam, saj že šest ur nikogar iz vlade tukaj ni. In danes ne sedimo tukaj zato, ker bi, kot je rekel finančni minister, da je naloga opozicije rušiti, to je bil mogoče vaš moto, naš ni, ne zato, ker bi nagajali, pa tudi ne zato, ker si ne bi želeli konca te grozne epidemije; tukaj smo zaradi vaših dejanj, spoštovana vlada. Zaradi vašega neuspelega spopada s to epidemijo, zaradi nenormalnega kadrovanja po vseh institucijah, zaradi napadov na medije in sodstvo ter tistih visokih številk mrtvih, ampak tudi zato, ker ste arogantni in ignorantski do naroda. Zato smo danes tukaj in obsodba tega je povsem logično in legitimno dejanje. In to, da ta vlada ni opravila svoje temeljne naloge, torej tega, da državo pripravi na krizo in minimaliziranje ter na zdravstvene in gospodarske učinke, je danes jasno, ker ste pač bili zavarovani vase, v tisto svojo nedotakljivost in stare prakse. Ja, stare prakse, ki se jih niste mogli znebiti nikoli. In zato ste šele jeseni, ko so bile številke obolelih že izrazito visoke in ko vam je zadeva jasno ušla iz rok, začeli ta usposabljanja osebja, začeli kupovati dodatno neuporabno medicinsko opremo, urejali prostorsko stisko bolnišnic; in seveda ste pri tem pozabili na starostnike. In ob vsem tem, ko bi se v prvi vrsti morali ukvarjati z epidemijo, spoštovani, nenazadnje ste to najbolj zavzeto govorili v tistih vrstah, smo vam v LMŠ in tudi v opoziciji dali priložnost za to. Pa ste lagali, zavajali, zlorabljali sistem in preusmerjali krivdo seveda na druge. Ob tem ste pa imeli, spoštovani, čas za 634 kadrovskih menjav, ja, to je nova številka, ki jo kaže vladni števec z vaše spletne strani. Bom še enkrat ponovil, danes že več kot 634 kadrovskih menjav s strankarsko konotacijo, za sesutje kulture z najbolj nekulturnim ministrom vseh časov, žaljenje in ustrahovanje celotnega novinarstva, za napade na sodstvo, uvajanje policijske države in strankarsko poseganje v policijske postopke, skupaj z neodstopljenim ministrom, kolaps izobraževanja s popolnoma nesposobno šolsko ministrico, do sramotenja države z izkrivljenimi depešami in pismi ter proameriško oziroma, bolje rečeno, protrumpovsko politiko, ki se je izkazala za izjemno zgrešeno, da ne omenjam niti fiaska z žaljenjem aktualnega ameriškega predsednika. Kvantiteta našega zunanjega ministra je daleč od tega, da bi bila kvaliteta. In tu sta še zavestno neupoštevanje zakonodaj in nalog, ki jih je Vladi naložil Državni zbor, in vladavine prava, ki jo vi jemljete kot hec. Ko vam paše, jo spoštujete, ko vam pa ni po godu, pljuvate čez njo vsepovprek. In s ciljem, da si družbo predrugačite po vaši lastni meri, in to je realnost in tako vladati je nevarno. In kljub osmim PKP-jem ste pozabili na tisto prihodnost, o kateri so vas polna usta – na mlade, na ranljive skupine. Sprejemali ste ukrepe, ki z epidemijo nimajo nikakršne in nobene veze. Da je pa daleč od tega, da je bilo vse slabo, da mi ne bo kdo očital, tega nisem nikoli rekel ne jaz ne LMŠ. Ste pa vlada, spoštovani, s svojimi dejanji pokazali, da vam je verjeti tako, kot bi verjeli Judi. Saj poznate zgodbo o Judi, kajne? In vsa ta demontaža ne bi bila mogoča, če vas pri tem ne bi nekdo podpiral. Ne glede na rezultat danes, ne glede na neko politično preračunavanje, obračunavanje, realnost je tista, ki bo po tem ostala. Ostali bodo ljudje in njihove stiske, napol mrtvo gospodarstvo, finančna luknja in jezni državljani, ki opozarjajo na napake in neustreznosti; pa seveda niso nikoli slišani. In to ne bo krivda potem vas in tega državnega zbora, to bo krivda izključno in samo vas, ki to vzdržujete. Ali ste pa pri tem nevedni oziroma vam je spodletelo; ali pa gre za zavestna dejanja in načrtno zlorabo oblasti v politične namene, samo ti dve možnosti obstajata. In zavajanje predstavnikov izvršilne veje oblasti, da je opozicija destruktivna, ker želi opraviti politično razpravo o odgovornosti te vlade za slabo upravljanje epidemije in njena ravnanja, to je nedostojno in odraža zavestno nerazumevanje in potvarjanje slovenske ustavne ureditve. In upam, da še vemo, kaj pravi naša najpomembnejša modra knjižica, da ima v Sloveniji oblast po Ustavi ljudstvo. In ljudstvo vam sporoča, kje in kako ste zavozili, in dejstvo je, da se z vašim vladanjem in metodami, predvsem pa z načinom komunikacije, ne strinjajo. Glede na to, kar berem danes, je teh več kot 65 %. Poskusite razumeti vsaj njih, če zmorete. Tu bom končal. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Bojan Podkrajšek. Pripravi se gospod Marko Bandelli. Izvolite.
Hvala, spoštovana podpredsednica, za dano besedo. Cenjeni kolegice in kolegi ter naš današnji gost Karl Viktor Erjavec, lep pozdrav vsem skupaj tudi v mojem imenu! Dejstvo je, da vso slovensko zgodovino v tem državnem zboru poslanke in poslanci volijo predsednika Vlade, prav tako pa tudi vse ministre različnih vlad. Sam prihajam iz stranke, ki je na zadnjih volitvah dobila največ glasov v Republiki Sloveniji, seveda z današnjim sloganom Gradimo Slovenijo. Jaz sem seveda na to prav gotovo ponosen. Spoštovani Erjavec, vi ste v svojem nagovoru, ko ste zaključevali, povedali en stavek, da ničesar ljudje v Sloveniji ne bodo izgubili, če podprejo to nezaupnico. Jaz vam moram povedati, da bom povedal danes nekaj o vas v vlogi politika oziroma bom o vas govoril kot o kandidatu oziroma politiku; osebno vas ne poznam. Vi ste najbolj poznani po tem, ko ste nekoč kandidirali na enih od volitev, ko ste slovenskim upokojenkam in upokojencem obljubili, da ko boste prišli vi v parlament, bojo imeli tisoč evrov pokojnine. Mislim, da vsi tisti, ki so vas potem spremljali – to se vam je sicer zgodilo, da ste bili v parlamentu –, so ugotovili, da se to ni zgodilo. Ampak danes ste v vlogi kandidata za novega predsednika Vlade do konca mandata 2022. Seveda, predsednik Vlade mora imeti po moji oceni, seveda pa tudi po večinski oceni tega državnega zbora, veliko kvalitetnih stvari, predvsem je pa najbolj pomembno, da je avtoriteta. Vi ste na zadnjih volitvah – pa jaz vem, da boste spet zmajali z glavo – dobili 394 glasov. Jaz moram povedati, da prihajam iz malo večje občine, da to ne zadostuje niti za našo krajevno skupnost. Ljudje vas tam najbolj poznajo, tega ne morete zanikati. Pa ne zdaj razmišljati, da tisto, kar se je v stranki nazadnje dogajalo, vas je tudi svet stranke zavrnil, ob kandidaturi vas zavračajo vaši poslanci. Tu govoriti o avtoriteti je zelo težko. In če tega nima kandidat za predsednika Vlade, potem težko sestavlja vlado, ministre in ministrice. Je zelo težko imeti avtoriteto, ko je vlada sestavljena, predvsem si pa ne znam predstavljati, kako lahko nekdo, ki tega nima, deluje s sosednjimi državami; predvsem pa, kako je lahko takšen predsednik vlade neka avtoriteta v evropski skupnosti, kateri pripadamo. Naj omenim še dve stvari. Vi ste prej veliko govorili o tem, kako vlada odločitve spreminja vsakodnevno oziroma vsakotedensko. Če se obrnem k vam, vi ste v šestih mesecih spremenili dvajsetkrat odločitev, ali boste kandidirali, ali boste vložili podpise s 46 poslanci, z 38, z 10; pa ste že vložili pa ste odmaknili. Moram vam povedati, da me ta vaša neodločnost zelo bega. Predvsem si pa, spoštovani kandidat, ne znam predstavljati, kakšna bo obrambna politika, če bi bili vi predsednik Vlade. Seveda ena največjih strank, ki bi bila v vaši vladi, odločno nasprotuje obrambni politiki, ki jo ima Republika Slovenija. In jaz mislim, če bi se to danes zgodilo, bog ne daj, da se bo, bi bila Slovenija od jutri naprej že ogrožena. Ne bom povedal, kako bom danes glasoval. Spoštovani Erjavec, vam govorim kot kandidatu, da pustite to vlado, da dela v teh težkih časih predvsem v dobrobit Slovenk in Slovencev, ki živijo v tej lepi državi. Hvala.
Hvala lepa. Besedo je želel gospod Erjavec. Izvolite.
Hvala lepa. Moram se oglasiti, saj je bilo kar veliko stvari nanizanih. Najprej glede tistih tisoč evrov, ta zgodba se tudi stalno ponavlja. To je izjava, ki je stara več kot 10 let, pa očitno vedno prav pride, ker očitno v zadnjih desetih letih nimate kaj drugega očitati kot to, da sem nekoč izjavil, da bi upokojenci lahko imeli tisoč evrov pokojnine, če ne bi prišlo do divje privatizacije, do tajkunskih zgodb. Ker naši upokojenci, ko smo se osamosvajali, so akumulirali zadosti premoženja, da bi ta generacija, ki je delala v nekdanji državi in v začetku devetdesetih let naše države, bi vsak za 40 let dela oziroma ženske za takrat 35 let dela lahko prejemali tisoč evrov pokojnine. In to je bila moja poanta. Nerazumno mi je, da intelektualci, kot ste v stranki SDS, stalno podtikate, da sem obljubljal tisoč evrov. Če bi jaz obljubljal tisoč evrov, bi verjetno bil predsednik Vlade že zdavnaj prej, ker bi ljudje pač to izjavo vzeli verodostojno, kredibilno. In to bi bil verjetno prvič in zadnjič, ker bi videli, da pač tisoč evrov ne more imeti pokojnine, ker je ta družbena akumulacija v času divje privatizacije izginjala. In edino to sem povedal. Ampak ker nimate nič drugega za povedati proti meni, potem ponavljate – tisoč evrov, Patria, kante, arbitraža in tako dalje. Državljani in državljanke so po moje že siti teh zgodb. Glede glasov, koliko sem jih dobil. Zame je ključno, da je stranka Desus že 15 let parlamentarna stranka. In rad bi vas videl kot predsednika stranke, če bi vi bili sposobni glede na tako število glasov, ki jih prejemate vsakič, da lahko sedite v Državnem zboru, kolikokrat bi vi pripeljali svojo stranko v Državni zbor. Ampak to je že spet eden od očitkov, ker drugega pač meni ni mogoče očitati. Jaz nisem žaljiv človek, tudi nisem avtoritaren, zato nisem taka avtoriteta, kot jo vi želite. Ves čas govorite o vašem predsedniku kot avtoriteti. Seveda, da je avtoriteta. Državni sekretar se ne strinja z njim glede razpisa, pa kaj se je zgodilo? Tako je lahko vsak avtoriteta. Ampak takšna avtoriteta jaz nočem biti. In zaradi tega sem tudi sprejel to nalogo, to dolžnost, to čast, da kandidiram za mandatarja. In verjamem ni treba, da mi poveste, da ne boste glasovali zame. Tudi ne pričakujem, ker vi podpirate eno drugo politiko. Politiko, kjer je zadaj neka avtoriteta. Ker vi brez avtoritete ne morete normalno delovati. Me tudi zanima, kako veste, da so mene poslanci stranke Desus zavrnili. Kako to veste? Razen če štejete Roberta Polnarja za poslanca stranke Desus. To je tisti najboljši poslanec vseh časov, ki veliko da na resnico, ki uporablja velike besede, ampak udejanja pa bolj malo. Ko bi moral preprosto reči – poglejte, jaz se ne strinjam z vašim programom, jaz ne sprejemam stranke Desus, bi vsak normalen človek, pa zato ni treba nobene filozofije, ne rabiš ne Aristotela ne še kakšnega drugega filozofa, pač ugotoviš, da ne sodiš v to družbo. In namesto da bi sedel tukaj, bi se presedel na kakšen drug bolj primeren sedež. Glede 42 podpisov oziroma desetih podpisov. Mi smo res 15. januarja vložili najprej konstruktivno nezaupnico z 42 podpisi, ker takrat se je celo dejalo, da jih nimam niti ne 35, niti ne 30, niti ne 39, ampak smo izkazali 42 podpisov. Veste, koliko malo manjka do 46?! Jaz razumem vašo zaskrbljenost. Saj ne veste, koliko glasov imate v tem trenutku. Morda veste, da me poslanci stranke Desus ne podpirajo. Kaj pa, če me podpirajo, pa kaj, če me še kdo podpira? Kakšno razočaranje bo čez nekaj ur. Za vas, ne za mene. Jaz sem pač nastavil svoj hrbet, ker se mi zdi, da Slovenija ne gre po pravi poti. Če se vam zdi ta pot prava, ko imamo policijsko uro, ko se moramo boriti tukaj v Državnem zboru, pa ne jaz, vi – poslanke in poslanci, zlasti tudi iz Stranke modernega centra, kako ohraniti neodvisnost in samostojnost Slovenske tiskovne agencije. To se meni zdi pod nivojem, da se sploh v neki moderni družbi ukvarjamo s takšnim vprašanjem, ali bo nacionalna tiskovna agencija neodvisna ali ne. To so vprašanja, ki mene skrbijo, in zato sem to kandidaturo sprejel. Pa tudi če ne bo uspela, saj ne bo konec sveta. Jaz nisem kandidiral zato, da bi imel neko politično kalkulacijo. Ko sem odšel iz politike, sem imel resen namen, 15 let sem bil v politiki, marsikaj lepega doživel, tudi marsikaj grdega, ampak nič hudega, to so bila najlepša leta mojega življenja in se jih bom vedno z veseljem spominjal. To pot sem se pa odločil, da se vrnem, sem povedal, da en razlog je stranka Desus, ker se mi zdi škoda, da ne bi več bila parlamentarna stranka, drugi razlog pa je ta denormalizacija države. Ta denormalizacija tudi v tem državnem zboru, poslušajte te razprave. Saj se ne pogovarjamo, kaj bomo naredili za ljudi, kaj bomo naredili za gospodarstvo, kako bomo odpirali nove trge. Ne smeš reči, da tudi kakšen drug trg je zanimiv: turški, ruski, ukrajinski. Ampak lahko pa s ponosom rečemo, da smo pa največji zavezniki, ko gre za vladavino prava, z Madžarsko in Poljsko. To je pa res zadeva, na katero smo lahko ponosni. In glede mojega udejstvovanja, ko sem bil še minister za zunanje zadeve. Jaz sem prejemnik kar nekaj najvišjih državnih odlikovanj, pa ne s strani slovenske države, pa verjetno ne zato, ker bi slabo opravljal svoje delo, ampak verjetno zato, ker sem ga opravljal korektno in v službi Slovenije. In jaz sem na to obdobje, ko sem bil zunanji minister, obrambni minister, tudi minister za okolje, ponosen. In sedaj mi govorite, kaj bomo naredili z Levico, ki so proti oboroževanju. Nič ne bomo naredili, od kod pa bomo dobili denar za oboroževanje. Kaj pa so zdaj prioritete slovenske države? Oboroževanje, ali zdravstvo, ali vlaganje v znanost, v šolstvo? Kako bomo nadoknadili ta zaostanek, ko so bili študentje doma, namesto da bi hodili na vaje: pa sem prepričan, da bi se lahko te vaje izvajale? Kakšen znanstveni zaostanek bo za te generacije in koliko denarja bo treba dati, da bomo ta zaostanek nadoknadili. In mi govorimo zdaj o oboroževanju. Kdo nas bo pa napadel? Napadel nas je covid-19. In toliko žrtev, kolikor jih imamo s covidom-19, jih nismo imeli, tudi ko smo se osamosvajali. In to mene skrbi, da smo bili tukaj popolnoma neučinkoviti, brezbrižni. Stroke se ni upoštevalo. Preberite si zapisnike strokovne skupine. Nič ni bilo upoštevano. Šlo se je po merilih – jaz vse vem. Veliki vodja odloča o vsem, o vseh vprašanjih, vse ve. To je tista avtoriteta, o kateri je govoril poslanec Podkrajšek. Jaz te avtoritete ne želim. Demokracija ni zgrajena na avtoriteti. Demokracija je zgrajena na avtonomnosti vsakega posameznika, vsakega državljana. In če tega ne bomo spoštovali, potem nismo na pravi poti. In danes, dragi poslanke in poslanci, se o tem odločamo. Saj se ne odločamo, a bo Karl Erjavec mandatar. Odločamo se o tem, ali želimo normalno državo, kjer so neki normalni odnosi, kjer lahko ljudje pričakujejo neke predvidljive ukrepe; ne pa da se čez noč spreminjajo stvari. Mene zelo skrbi, Avstrija zdajle močno zapira, ker so v strahu, kaj se bo zgodilo z novimi sevi. Pri nas zdaj sproščamo. Upam, da je stroka zadaj. Saj če je stroka, jaz nimam nobenega problema. Če je stroka rekla, da je to zdajle pravi trenutek, da sprostimo vse; potem bo vse v redu. Če pa ni stroke zadaj in je to samo politična odločitev, morda tudi zato, ker imamo danes konstruktivno nezaupnico, pa dajmo narodu pokazati, da bomo malo sprostili ukrepe, potem ste pa storili veliko napako. Danes je samo presek nekega trenutka, nekega stanja. Mogoče ne bo uspela ta konstruktivna nezaupnica, ampak verjemite, da na dan volitev bo pa uspelo, ker bodo volivke in volivci rekli – dovolj je bilo tega, tega pritiska, te avtoritarnosti, tega strahu, te negotovosti.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Gospod Marko Bandelli ima besedo. Naslednja pa se pripravi gospa Anja Bah Žibert. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Kolegice in kolegi! Spoštovani kandidat Karl Erjavec! Danes je nedvomno pomemben dan za našo demokracijo in našo svobodo. Vsem nam poslancem je dana možnost, da se odločamo o prekinitvi poti tega, če bi lahko imenovali, norega vlaka, ki vsakodnevno dokazuje tendence iztirjenja. Kmalu bomo priča enoletnim hudim poizkusom krutih sprememb v našem ponosnem demokratičnem sistemu. Zavedamo se, da je vlada začela v trenutkih, ko se je ravno začela epidemija. V prvem valu smo bili tudi priča dobremu obvladovanju te epske situacije, saj so nas skoraj prepričali, da imajo dobre namene in konkretne rešitve za zajezitev in ohranitev blagostanja v naši državi. Ampak ni bilo tako. S sprejemanjem različnih protikoronskih paketov smo se takoj zavedali, da so bili nameni drugačni in večkrat škodljivi. Škodljivi predvsem v luči doseženih tridesetletnih demokratičnih in socialnih pravic, s podtikanjem členov zakona, ki s preprečevanjem krize niso imeli blage veze. Predragi kolegi, na kaj naj bomo torej danes mi tukaj ponosni? Na očitno koruptivnost in favoritizem pri nabavi zaščitne opreme, mask, respiratorjev, hitrih testov, na nepotizem, na privilegije, na razgradnjo inštitucij, na nespoštovanje ukrepov prvorazrednih, na sramotenje lastne države zunaj meja, na nespoštovanje Ustave, na policijsko uro, ki jo imamo že 4 mesece, na totalno razgradnjo zdravstvenega sistema, na uničenje malega gospodarstva, na neznanje obvladovanja drugega vala epidemije, ki je popolnoma ušla iz kontrole, na zatiranje, zaničevanje, ustrahovanje in poniževanje ljudi, na neprestani poskus podjarmljenja javnega medija in agencije, na zaprte šole in, glej ga zlomka, odprte cerkve. Na kaj od tega naštetega naj bomo ponosni od začetka vašega vladanja? Osebno sem res zelo razočaran. V SAB smo pričakovali spremembe za olajšanje poslovnih procesov za podjetništvo, za delovno silo, našo delovno silo, naše zaposlene, ki jih od vedno smatram kot osnovno in največje bogastvo vsake dejavnosti in podjetništva. Vaših samohval in obljub, ko ste bili vi v opoziciji, ni bilo konca. Spreminjate pogoje, spreminjate ukrepe do jutra do večera, da še sami ne obvladate lastnih zapisanih odlokov. Nejasni, nepotrebni in nepremišljeni ukrepi, ki ste jih sprejeli neupoštevajoč podjetniško stroko trgovinske in obrtne zbornice. In v primeru trgovcev, ki niso potrebovali PCR-testov ali hitrih testov, ko se sedaj končno nekoliko umirja situacija, jih danes zahtevate od njih. Nesmiselne odločitve so itak v vaši naravi in stalnica v vašem razmišljanju. Ko smo po stodvajsetih dneh zaprti štirinajst dni, mislim, da je zadnji čas, da odidete. Škoda je bila narejena za dve generaciji. Zaradi možnosti nespoštovanja zlatega pravila ste se neprestano zadolževali in se še vedno zadolžujemo. Na vse načine ste populistično in z nagradami kupovali konsenz državljanov. Po drugi strani ste neprestano zahtevali in vlagali podtaknjence v same protikoronske zakone, škodljive in neprimerne člene, ki ste jih želeli uvesti v zakulisju epidemije. Vedite, da vse to ne bo dovolj za odpustke. Pri vsakem PKP- paketu smo vas v stranki SAB spominjali, da zadolževanje mora biti usmerjeno predvsem v strategijo za razvoj in za izhod iz krize. Zdaj pa smo tu. Zdaj smo pred pomembno odločitvijo, ki bi lahko končno zaustavila ta proces totalitarizma. Spoštovani kolegi, spoštovani poslanke in poslanci, ni več časa, da preverjamo želje in namene predsednika Vlade in njegovih najožjih sodelavcev, ta faza je že davno mimo. Zato se obračam na razsodnost, na odgovornost, na samozavedanje posledic, ki jim bomo priča, če bo ta vlada ostala na svojem mestu. Ne dovolite, da postanemo narod zatiranih, družba brez hrbtenice, državljani zgrešenega sistema in zgrešenih izbir. Spoštovani poslanci, tu se obračam predvsem na poslance Desusa in Stranke modernega centra, nastala bo nepopravljiva škoda. Nastala bo situacija, ki ne bo imela možnosti vzvratne vožnje. Mi poslanci smo in moramo biti odgovorni v službi naroda, za potrebe ljudstva in za blaginjo državljanov. Kot je rekla naša predsednica, ustavimo ta vlak norosti. Zavedajmo se, da nas vse bo sodilo ljudstvo in nihče drug. Mi poslanci bomo jutri zaključili mandat, na tak ali drugačen način. Škoda, ki bo ostala za nami, pa ostane za vedno. Spoštovani poslanci, bodite del spremembe in razumite v lastni odločitvi nove izzive. V spremembah dobimo nek namen. Zato naj bo ta namen zlata beseda, ki jo imenujemo svoboda. Hvala.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti gospa Anja Bah Žibert. Pripravi se gospa Jerca Korče. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča, za besedo. No, danes smo zopet poslušali – sovražna politika vlade, nevarna politika vlade, škodljiva politika vlade, ustrahovanje, širjenje sovraštva, strahu, avtoritativnost in tako naprej. Pa pojdimo k začetku, spoštovani. Poglejte, to ni slika iz preteklosti. To je slika današnjega časa. Ampak kaj ta slika simbolizira? Najbolje zagotovo besede Moše Pijade. Naslednje je izrekel: »Zato moramo požigati. Bomo streljali. Tisti, ki nimajo ne hiše, ne zemlje, ne živali, se nam bodo hitro pridružili, ko jim bomo obljubljali veliki rop. Težje bo s tistimi, ki imajo vsaj kakšno posest. Te bomo navezali nase s predavanji, gledališkimi predstavami in drugo propagando. Mi smo smrtni sovražniki vsake blaginje, reda in miru.« To je vaša politika. To, kar očitate drugim, to je vaša politika. In takšne politike se je bal že ubiti Kramberger. In veste, kaj je povedal? »In ko ne bodo vladali, takrat bodo protestirali in pozivali k smrti tistih, ki vladajo, pa niso iz njihovih vrst.« Kolegice in kolegi, za to gre danes. Ne gre za epidemijo, ne gre za probleme v zdravstvu, ne gre za probleme v domovih za ostarele. Če bi namreč šlo za vse to, bi v času vaših vlad, ki ste jih imeli, nekaj naredili. Pa niste. In sprašujem se, kandidat za predsednika Vlade, danes sem zelo veliko poslušala o tem, v kakšnem sesutju je naš zdravstveni sistem, kako se ni v tem letu naredilo nič. Jaz bi upala, da boste vsaj kakšno rekli v dobro vašega ministra gospoda Gantarja, ki je bil tukaj izpostavljen in dobesedno napaden. Pa nisem slišala nič o tem. Očitate nam, da govorimo o tem, da ste bili deležni na volitvah 394 glasov. Volitve, ki so edine relevantne, spoštovani, ne ankete, ne govoriti o anketah; volitve so tiste, ki dajejo volilne glasove. Zakaj to poudarjam? Ker vi danes z vso vnemo govorite tukaj, da se aktualni vladi ne zaupa, da ji državljanke in državljani ne zaupajo. Poglejte, vi ste se izmerili, koliko vam zaupajo, in so vam povedali. Ne se sramovati teh glasov in jemati to kot osebno žalitev. Bodite veseli, da ste jih dobili 394. Gremo naprej. To je vaša politika. To je tisto, kar očitate drugim, in pri tem sodelujete. Za to gre. Ne govorite o fašizmu, ker ga sami delate. To ste vi. To je vaša politika. In ja, tukaj so pozivi k smrti konkretni osebi, pa za to niste naredili nič. Za to gre danes, zgolj za to. In za vas je to normalnost. Za nas je pa normalnost, da gradimo ter da smo proti politiki rušenja in uničevanja. In to počnete že celo leto.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Kordiš. Izvolite.
Tisti citat, ki smo ga lahko uvodoma slišali, pod katerega naj bi bil podpisan Moše Pijade, je čista izmišljotina. Večkrat ovržena čista izmišljotina. Ampak izmišljotine so stranki SDS blizu, recimo izmišljuje se danes že od jutra, kako uspešno se spoprijema z epidemijo.
Hvala lepa. Nadaljujemo razpravo. Naslednja ima besedo gospa Jerca Korče. Pripravi se gospod Matjaž Nemec. Izvolite.
Najlepša hvala. Že uvodna ugotovitev spoštovanja naše ustave in tudi instrumenta konstruktivne nezaupnice, ki izhaja iz nje, je že to, da tukaj danes ne sedi niti aktualni predsednik Vlade niti katerikoli drug od šestnajstih predstavnikov vladne garniture. Na drugi strani imamo kandidata, ki celotno razpravo posluša in tudi sliši. In že tukaj je velika razlika med enim konceptom in drugim konceptom. Rušenje Ustave, rušenje demokratičnih standardov, podrejanje sistemov, diskretizacije, brutalno kadrovanje in tako naprej so očitno za marsikoga v tej dvorani preveč imaginarni pojmi. Razumem, te zadeve lahko posameznik bolj podrobno razume šele skozi prizmo zgodovine, ker šele zgodovinski pogled da razumevanje, kaj se dogaja. Ker mogoče v aktualnem trenutku nekdo, ki je v procesu vseh teh zadev, sploh ne razume, kaj se dogaja okoli njega. Zato se ne bom posluževala teh imaginarnih pojmov, glede katerih ste danes že dokazali, da jih enostavno ne razumete, ampak bom šla na gola dejstva. Gola dejstva so na veliko žalost taka, da imamo 3 tisoč 977 mrtvih. Od tega 2 tisoč 30 v domovih za ostarele. In govorimo o presežnih smrtih, o tem, da smo v letu 2020 imeli v Sloveniji več kot 3 tisoč 600 smrti nad običajnim povprečjem. In v določenih mesecih je bila smrtnost celo več kot 80 % višja, kot je običajno. Za december – 89,1 %. In to je najvišja umrljivost v zadnjih dvajsetih letih v enem mesecu. Ali razumemo, o čem se pogovarjamo? In toliko več ljudi je umrlo zaradi epidemije in to je več kot tisoč 700 dodanih smrti na milijon prebivalcev. O tem se pogovarjamo. In to niso dognanja opozicije. Raziskovalke in raziskovalci Inštituta za biostatistiko in medicinsko informatiko Medicinske fakultete Univerze v Ljubljani so pripravili analizo, preberite si jo. Ključni zaključki so, vam povem samo dva, da za obvladovanje epidemije je najbolj ključno pravočasno in čimprejšnje sprejemanje ukrepov in da je trenutno stanje epidemije predvsem rezultat prepozno sprejetih in nesorazmernih ukrepov za zajezitev. Z drugačnim ravnanjem bi lahko preprečili vsaj 80 % vseh smrti. In zdaj vam dajem nek drobec v mozaik tega, zakaj je ta vlada odgovorna za te številke. Poglejmo ravnanje v odnosu do Hrvaške, kako zelo je vlada Janeza Janše spoštovala stroko. 29. 6. gospa dr. Beović pove: »Moje mnenje je, da bi bilo treba v nekaj dneh razmisliti, da se meja s Hrvaško za slovenske turiste zapre.« 28. 7. pove: »Potek epidemije covida-19 v Sloveniji najbolj spominja na hojo po robu prepada.« Kaj naredi vlada? 21. 8. Hrvaško uvrsti na rdeči seznam. To je prepozno ukrepanje, pika. Za to je odgovoren predsednik Vlade, ki je na vrhu piramide oziroma vodi Vlado Republike Slovenije. Drugič, ravnanje v odnosu do domov za starejše občane. 6. 7., govorimo juliju, so tudi aprilski dopisi pa še kdaj prej, ampak se bom osredotočila na julij, Skupnost socialnih zavodov Slovenije opozarja na pomanjkanje sistemske ureditve za osamitev obolelih za covidom-19. 16. 7. zahtevajo zagotovitev zunanjih enot za okužene stanovalce. 28. 7. jih pri tem podpre celo sekcija domskih zdravnikov. In kaj stori vlada? Minister Cigler Kralj, 28. 9. – tu govorimo o vsaj dveh mesecih kasneje – izjavi: »Novih ukrepov v domovih starejših za zdaj ne bo.« Zdaj mi pa vi razložite, a v tem ni iskati odgovornosti prepoznega ukrepanja vlade, neukrepanja vlade, nesoočenja z epidemijo. Če bi temu dodala še sledenje stikom in karantenske odločbe, čemur ta vlada ni posvečala dovoljšne pozornosti, da bi okrepila ta del, pa je zelo pomemben, in če vam dodam še to, da ste epidemijo razglasili pri 20 % pozitivnih testov, ko je zadeva ušla iz nadzora; za primerjavo, vlada Marjana Šarca pri manj kot 5 %, takrat, ko so zadeve še obvladljive. In to so številke in to so dejstva, kančki mozaikov odgovornosti te vlade za situacijo, ki jo imamo danes; in to je 3 tisoč 977 mrtvih, 80 % višjo smrtnost. In kaj bi ob vsem tem storila normalna politika, ob takem fiasku? Prevzela bi politično odgovornost, stopila pred narod, povedala, da je zavozila, in odšla. To bi bilo tisto normalno, v vsaki demokraciji tako počno. Ne, razen pri nas. Pri nas se ne priznava politične odgovornosti, občutek je, da se na žalost predsednik Vlade ne zaveda niti, kaj je beseda politika, niti, kaj je beseda odgovornost. In kje v vsem tem iskati pa vendarle odgovornost parlamenta? V tem, da opozicija stori vse, kar je v njeni moči, da prepreči nadaljnje neodgovorno, neprimerno in še kaj ravnanje te vlade. In to tudi na način, da vložimo konstruktivno nezaupnico. V tem parlamentu nas sedi 90 in mi imenujemo izvršno vejo oblasti, to je vlado; in mi imamo odgovornost, da povemo, čas je za odhod, čas je, da se gre. Ker ko se zgodijo take številke, take napake, pa sem samo en kanček mozaika povedala, ki bazira na faktih, da boste morda lažje sprejeli dejstva, potem imamo vsi mi odgovornost, da danes rečemo »ne« tej politiki, ki lahko stori še zelo zelo hude stvari in je nevarna za našo prihodnost. Ker če sklepamo samo po nekaj mesecih za nazaj, vidimo, kam nas je ta nevarna politika pripeljala. Zelo zaskrbljena sem, kam nas lahko pelje, če jo pustimo, da rovari na vrhu naše republike. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Matjaž Nemec. Pripravi se gospod Primož Siter. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Pred skoraj enim letom je slovensko državo prvič v zgodovini, ko govorim od časa po osamosvojitveni vojni, doletela največja kriza. In ta kriza ni bila samo povezana z zdravjem in zdravstvom, ta kriza se je nadaljevala potem na finančnem, socialnem ter kasneje še nekoliko močneje in bolj deplasirano na tem moralnem področju, na moralnih vrednotah, na vrednotah, ki spoštujejo sočloveka, sodržavljana, enako mislečega ali pa nasprotno mislečega. Od osamosvojitve do danes smo se tako s politične levice kot tudi politične desnice izogibali določenim temam. Nekje so bile postavljene meje, kjer se je zaključila politika in začela neka državotvornost. Vedeli smo, kako se obračati v določenih okoliščinah, kako odgovarjati na izzive določenih vprašanj in časa, ne glede na razlike, ki so med nami vselej bile in vselej bodo. Ampak zdi se, da dosedanja generacija politikov ni sposobna postavljati v ospredje širši kontekst našega poslanstva, in sicer govorim o naši državi. Ko je premier Marjan Šarec pred letom, sočasno z nastopom epidemije, odstopil, je prevzel vodenje vlade v tretje izkušeni politik, ki je sodeloval že pri osamosvajanju države, ki je v letih med 2004 in 2008 vodil prvo vlado, kasneje v letih 2012–2013 drugo vlado, relativno mednarodno uveljavljen politik, ki pa se je v nasprotju s svojim preteklim delom, oziroma ne v nasprotju, še toliko bolj s svojim preteklim delom odločil za politiko izključevanja. Praktično vsakdo, ki se ne strinja z njegovimi politikami, ali to prihaja s področja zdravstva, epidemiologije, s področja šolstva ali pa celo znanstvenega področja, da ne govorim o politiki, je praktično bil na dnevni bazi deležen diskriminacij, izpostavljen je v njegovih medijih, z nenehnim generiranjem sovraštva, ki je seveda po drugi strani generiralo drugo sovraštvo. Le kako se znajdemo v situaciji, da dopuščamo človeku, ki je imel ob nastopu tretje vlade izjemno priložnost, da bi vlado v teh kaotičnih časih pripeljal od predsedovanja do volitev in dejansko pokazal državotvorno držo, se je odrekel temu in se je odločil za drugačno, manj prijazno retoriko, retoriko izključevanja. Začelo se je z RTV in STA, nadaljevalo se je s korupcijo pri nabavljanju zaščitne opreme, s popolno diskretizacijo vsega znanja na področju zdravstva, kajti sam je odločal o ukrepih, o tistih, ki so jih narekovali strokovnjaki epidemiologi. Naša smrtnost je dejansko poskočila v nebo, smo prvi po smrtnosti na milijon prebivalcev v Evropski uniji. Zadolževanje sega v nebo, relativno hitro se bomo znašli v situaciji, ko se bomo za 10 milijard zadolžili samo v času boja proti covidu-19; in to na način, da ljudem govorimo – saj vam dajemo denar, imate denar, bodite doma. Ampak ljudem ni dovolj samo denar, ki jim ga dajete vi, ki jim ga ne dajete vi. To je njihov denar, to je denar vseh državljank in državljanov, to ni vladni denar. Lepo se je odreči fiskalnemu pravilu, se zadolžiti kot še nikoli v zgodovini in potem razlagati ljudem, da se dobro borimo proti vsem posledicam epidemije. Ukrepi so bili nesmiselni in nelogični in to vsi državljanke in državljani vedo. Zaman je govoriti, da ta vlada dobro dela, ali to reče predsednik republike ali to reče predsednik Vlade. Vsak sleherni državljan ve, da temu ni tako, razen tistih 20 %, ki so večinoma volivci SDS in v enem delu Nove Slovenije. Da ne govorim o SMC, ker to stranka več ni. Desus je pa danes pred eno največjih preizkušenj kot tudi določeni posamezniki SMC. Danes se ne odloča samo o vladi, ampak danes odločamo, ali se bodo s političnega zemljevida izbrisale stranke, kot je Desus s tridesetletno tradicijo, in ali dokončna smrt ali pa propad stranke, ki je bila v svoji osnovi ustanovljena kot antipod janšizmu. Se opravičujem, z malo začetnico, kot antipod janšizmu. Spomnite se besed etike in morale. Če ne bi bilo Mira Cerarja in Milana Brgleza, ta stranka sploh obstajala ne bi, ti ljudje, ki danes odločajo ne samo o svoji usodi, ampak odločajo o usodi vseh nas, sploh tukaj ne bi sedeli. Da ne govorim o kulturi, ki je popolnoma razvrednotena, o šolstvu, o šolarjih, ki moledujejo, da lahko obiskujejo šolo, o mednarodnem ugledu, kjer je po vaši percepciji kvantiteta v ospredju pred kvaliteto. Danes je moč prebrati nemški časnik Die Welt, kjer minister Logar že v drugo zapored v Nemčiji razlaga, da mi nismo Madžarska oziroma, pardon, »nismo populistična vlada«. Tak je naslov v enem od osrednjih nemških časnikov. Kaj pove to? Da se moramo braniti pred insinuacijami, da smo podrejeni madžarski nadoblasti. In to moramo pred predsedovanjem razlagati pred celotno Evropo. Zelo dobro delamo mi, še posebej na področju zunanje politike. Da ne govorim o NPU, o tožilstvu, o policiji. Zamenjali ste prvič v zgodovini direktorja Statističnega urada, Urada za preprečevanje pranja denarja, NPU – vse tisto, kar bi lahko preprečilo raziskavo nečednih poslov, ki jih je prav vaša stranka počela v zadnjih treh, štirih letih. Da ne govorim o športu, kjer praktično iz športnega naroda nas delate hendikepiranega. Pa da vas vidim, spoštovani, naslednjič, ko bomo deležni velikih športnih uspehov, ob vaših čestitkah, kako se boste po ramenih trepljali. Da ne govorim o mladih, mislite, da bodo oni z dvakrat po 150 evrov zaživeli v boljši jutri, v času, ko so oni deležni najmanjše podpore od vseh; s tem da ne jemljem komurkoli zasluge, kot so veterani, ki še sami sprašujejo, zakaj pa njim dodaten denar v danih okoliščinah. Pomagali ste pa Jambrekovi univerzi, tisti v Novi Gorici, od koder jaz prihajam, za katero moram reči, roko na srce, da za razliko od Univerze v Novi Gorici ni pustila nikdar pečata v smislu, da bi oživela mesto, kot smo pričakovali, za univerzo govorim. Hitri testi, govorili ste o dobrem poslu, ti »fantje«, #dobriposli, poznamo. Dober posel je postal žal velika sramota. In dovolite mi ob zaključku, da ne bom jemal kolegom časa, ker smo zelo omejeni, naj vam ne bo v tem tavanju po lastni eksistenci, osebni eksistenci vzor Donald Trump, ki je svoje ščuval proti Kaptolu. In naj vam ne bo sprejetje razumne volilne zakonodaje povod v to, da boste jutri vi tisti, ki boste svoje upirali proti Državnemu zboru. 3 tisoč 977 umrlih v času vlade, ki za vas zelo dobro dela, pa ni to samo vaše mnenje, tudi mnenje tistih, ki bi morali opozarjati, da ta vlada ne samo da dobro dela, ampak jemlje ljudem tisto človečnost, s katero smo se v svoji zibelki počutili tako dobro v svoji domovini ne glede na razlike, ki so vedno bile in ki vedno bodo. Zato se dajmo naučiti živeti z razlikami, ne pa razlike iz dneva v dan ustvarjati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Primož Siter. Pripravi pa se gospod Andrej Černigoj. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednica. Kolegice in kolegi, pozdravljeni! Vlada Janeza Janše je v reševanju epidemije pozabila svojo ključno nalogo, in to je reševanje epidemije. V zdravstveni krizi teh dimenzij, ki ji nismo bili priča v zadnjih tridesetih letih, so najkrajšo potegnili ravno tisti, ki so v njo že vstopili tako ali tako najšibkejši. Tisti, ki si v nekih normalnih okoliščinah, v neki normalni družbi zaslužijo največ pozornosti in zaščite, govorim seveda o starostnikih v domovih za starejše. Ti so, kot rečeno, v zdravstveno krizo vstopili že tako ali tako šibki sami, plus v sistemu, ki je bil na kolenih finančno, kadrovsko in infrastrukturno. In razumljivo je, da so s tega naslova postali žarišča okužb; in razumljivo je, da bi vsaka normalna vlada v teh okoliščinah prav njim morala posvetiti več pozornosti in več skrbi. Ampak Janševa vlada je tukaj ubrala obratno smer. Sprejemali so pavšalne ukrepe, za katere je stroka sama vedela, za katere je stroka sama v bistvu kričala, da ne funkcionirajo. Skupnost socialnih zavodov Slovenije recimo, krovna organizacija domov za starejše, je bila ogorčena do te mere, da je enostavno izstopila iz komunikacije z vlado na temo reševanja domov. Najbolj poveden primer je recimo vzpostavitev rdečih con v domovih za starejše. Kot prostovoljec v hrastniškem domu za starejše sem bil sam priča nesmiselnosti tega ukrepa, domovi so opozorili, da s kadrom, financami, s prostorom niso opremljeni, da bi takšen projekt speljali; in da bo šlo to samo na škodo in ne v reševanje epidemije. Predlagali so, da se vzpostavijo neke ločene lokacije, zato da se za obolele ljudi poskrbi in da domovi niso na drugih področjih preobremenjeni. Ampak vlada tega klica ni slišala, celo poletje se je ukvarjala z drugimi projekti – 780 milijonov za orožje, dvokratnik številke, ki bi dolgotrajno rešil celoten prostorski problem domov za starejše in tako naprej. Posledica pa, razumljivo, rekordna smrtnost. Ergo, način, na katerega je vlada Janeza Janše upravljala z epidemijo v domovih, ni bil samo neučinkovit, bil je škodljiv. Namesto da je vlada reševala, je škodovala. Temu krhkemu področju zdravstvenega varstva starejših mora končno zavladati stroka. To je moj glavni, moj glavni klic. Pa če to pomeni, da vlada Janeza Janše odide, naj odide danes. Poslanci, v naših rokah je odločitev, ali bomo danes dali glas življenju, preživetju naših starostnikov ali vladi Janeza Janše. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Andrej Černigoj. Pripravi se gospod Franc Breznik. Izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovani predsednik Vlade, spoštovani kandidat, cenjene kolegice in kolegi! Kot poslanec Nove Slovenije – krščanskih demokratov verjamem v delo sedanje vlade, ki dela dobro, strokovno in odgovorno v času boja z nevidnim sovražnikom covidom-19. Verjamem, da bo tudi z mojim glasom proti nezaupnici in z modrostjo večine kolegic in kolegov v tem cenjenem zboru sedanja vlada uspešno reševala izzive tudi v bodoče. Velika večina držav v Evropski uniji in v svetu ter tudi v Novi Sloveniji se zavedamo pomena dobro delujoče vojske, tudi v teh zelo zahtevnih časih, mogoče v teh časih celo najbolj. Krščanski demokrati naši lastni slovenski vojski vračamo dostojanstvo. Bela knjiga, ki jo imam tukaj, ki je izšla januarja 2020, eno leto nazaj, ko ste bili še obrambni minister, je dokument »za prenovo ter krepitev vojaških in nevojaških obrambnih mehanizmov«. Tako piše noter. »Varnost je dobrina in vrednota. Brez njene zagotovitve ne morejo biti uresničeni drugi nacionalni cilji, ki se nanašajo na družbeni, gospodarski, politični in kulturni razvoj ter krepitev blaginje posameznika in države.« Zakon o obrambi, trd oreh vsake vlade, se je strl v sedanji vladi z dvotretjinsko večino v tem cenjenen zboru. S tem prvič rešujemo status vojakov po dopolnjenem 45. letu in obračamo trende zaposlovanja v Slovenski vojski, ker tudi skrajšujemo postopke zaposlovanja z 90 na 30 dni. V dvajsetih glavnih ukrepih sledimo dikciji zakonske rešitve za izvajanje ključnih projektov opremljanja Slovenske vojske. Bela knjiga tudi navaja: »Finančni viri bodo prednostno usmerjeni v zagon projektov modernizacije in infrastrukturne zmogljivosti Slovenske vojske. Zato bo pripravljena ustrezna zakonodaja za izvajanje ključnih projektov opremljanja Slovenske vojske.« Nova Slovenija je to uresničila v Zakonu o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski. S tem smo prekinili obstoječe večletno protiustavno stanje, ker Slovenska vojska ni sposobna zagotavljati obrambe v skladu s 128. členom Ustave. Tukaj se nismo ustavili. Ministrstvo za obrambo je pomagalo vsem slovenskim občinam s 6,5 milijona evrov za kritje stroškov covida-19 in nenazadnje ta koalicija je končno sprejela Zakon o finančni razbremenitvi občin, ki občine drugič razbremenjuje ter dodeljuje dodatna sredstva za uspešen razvoj občin in podeželja. Če še enkrat pogledamo v Belo knjigo: »Jedro zmogljivosti in modernizacije Slovenske vojske bo predstavljala vzpostavitev zmogljivosti srednje bataljonske bojne skupine do leta 2027.« Za konec naj vam zaupam, kaj ljudje pravijo – vlada dela odlično. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Franc Breznik. Pripravi se mag. Marko Koprivc. Se opravičujem, nisem videla. Gospod Karl Erjavec, izvolite.
Še enkrat hvala, poslanec Franc Breznik. Škoda, da poslanec Černigoj odhaja, ker je omenil Belo knjigo. Moram reči, da sem vesel, da smo v mojemu mandatu uspeli pripraviti to belo knjigo. Res pa je, da so se razmere zelo spremenile. Takrat, ko smo to pisali in tudi sprejeli, je pač bila gospodarska situacija povsem drugačna. Imeli smo gospodarsko rast in zlasti nismo bili obremenjeni s to epidemijo. Bi pa kot nekdanji minister za obrambo toplo priporočil, da se vseeno še enkrat pregleda ta bela knjiga z vidika teh novih groženj, kot so covid-19 in podobne stvari, ker se mi zdi, da en del investicij bi lahko tudi namenili za boj proti takim pojavom. Ker moram odkrito povedati, da takrat ko sem opravljal funkcijo ministra za obrambo, je na Kitajskem že bil ta virus, vendar se nismo zavedali, da lahko ima ta virus globalne posledice in da lahko tako dolgoročno vpliva na naša življenja. Morda samo kot priporočilo to, da bi bilo dobro belo knjigo tudi s tega vidika še enkrat preučiti, zlasti v smislu povečanja kapacitet in odpornosti tudi na take pojave, ker očitno to ne bo prva epidemija in ne zadnja epidemija v tem novem obdobju.
Hvala lepa. Zdaj pa ima res besedo gospod Franc Breznik, pripravi se magister Marko Koprivc. Izvolite.
Najlepša hvala. Spoštovani Karl, oprosti, da te tikam, poznava se, točno sem gledal ta vikend, 13 let. Letos bo 13 let, točno 31. maja 2008 sva se spoznala. Lahko povem točno, lokacija je bila Krokarjev greben na Korziki v bližini Mont San-Pietro, ti si prišel kot minister za obrambo, za mano je bilo končanje dvoletnega raziskovalnega dela na Korziki, kjer smo takrat pobrali več kot 27 ton tega nesrečnega aviona. Našli smo več kot 100 kosti ali posmrtnih ostankov nesrečnih potnikov, na tisoče kosov njihovih osebnih predmetov in vse to smo takrat v prvi Janševi vladi nekako prepeljali, te posmrtne ostanke, v Slovenijo, jih pokopali in odpeljali, 31. maja smo postavili manjšo spominsko slovesnost. Točno se spomnim trenutka, ko si prišel do mene, kjer sem svojcem razlagal zadnjih 15 minut letenja Ivana Kunovića, ki je pilotiral ta nesrečni avion YU-ANA, kot smo mu rekli. Ob tem sem razlagal svojcem, tudi delu tvoje ekipe, nesrečno končanje in trk tega aviona. Razlagal sem tudi zadnje besede v kokpitu in tako naprej. Torej, 31. 5. 2008 sva skupaj sodelovala v plemenitem dejanju pod prvo Janševo vlado. Takrat, bi lahko rekel, se je najina pot nekako simbolno začela z aviacijo, z letalstvom, danes smo dosti govorili o preletih letal. Prav tako je usoda hotela, da sem na podoben način spoznal Janeza Janšo, natančneje 26. maja 1991, dva dni po pekrskih dogodkih, ko nas je prišel kot mlad minister za obrambo spodbujat, tiste, ki smo dva dni pred tem obranili Pekre pred agresorsko armado kot začetek vojne za Slovenijo. Ob tem, ko so številni ljudje, ki so tudi danes del te politike, ki podira to vlado, govorili, naj zapremo to vojašnico, da je nemogoče. Tudi Janeza Janšo bi lahko predstavil kot kapitana takrat vojaškega aviona, ki mu nihče ni dal upanja, da bo ta vojaški avion zmagal v bitki proti mnogo močnejšim avionom takratne Jugoslovanske ljudske armade. Pridobil je izredne izkušnje, zmago na tem vojaškem avionu in kasneje se je ta zgodba med nama nekako zaključila. Jaz sem šel v tujino, deloval sem in se pred 10 leti, imel sem srečo, vrnil v politiko. Med tem časom sem doživel, ko je Janez Janša peljal avion drugič, tokrat velik potniški avion, v času silnih turbulenc ob uničenju dveh motorjev. Govorimo o letu 2012. In ko je rešil avion iz dobesedno, bi lahko rekel, strmoglavljenja, je prišla neka ekipa, ga postavila v ozadje tega aviona, vključila avtopilot. Avtopilot lahko razumete kot stanje, da nekdo ne vozi tega aviona, ampak da ga vozi nek softver ali pa neki stric iz ozadja, kot nekateri razlagate. To je žargon, ki ga moram danes uporabiti. Danes govorimo, kdo bo vodil vladni avion. Ampak to ni avion v smislu nekaj potnikov, ampak avion, ki ima za sabo narod 2 milijonov ljudi. Specifika tega mandata je, da je nekdo na volitvah dobil večjo licenco. Ljudje so mu zaupali, da lahko vozi največji avion, nekdo pa na teh volitvah na žalost ni dobil licence niti, da vozi model aviona na daljinsko upravljanje. To je sedaj razlika tega momenta in časa med letom 2008 do sedaj. Ta vladna ekipa, ki jo imamo danes tu, in tista, ki danes kriči iz opozicije, je imela možnost. Leta 2018 je prevzela avion v izredno ugodnih okoliščinah, izrednih meteoroloških pogojih in ta avion nekako dvignila, vklopila avtopilot, tako kot vedno novi obrazi, delala ni ničesar, kazala je, da vozi avion, ampak ko je prišlo do prve turbulence, se je odprla pilotska kabina, zletela je ven cela posadka in je rekla: »Mi se tega več ne gremo, ali bo kdo pilotiral?« In začel se je film Ali je pilot v letalu? Na zadnjem sedežu je na srečo sedel eden najbolj izkušenih pilotov, ki je letel na različnih tipih avionov, Janez Janša, prišel je v pilotsko kabino in okoli sebe zbral celo ekipo ljudi. Turbulence so bile neverjetne, padlo je neskončno avionov, najprej italijanski, potem nemški, potem celo zdaj skandinavski. V času teh turbulenc je pilot letala Janez Janša s svojo ekipo, letalskim inženirjem, kopilotom, ugotavljal, da tega aviona v teh osmih letih, odkar ga ni pilotiral, niste niti dobro vzdrževali, kazale so se pomanjkljivosti. Niste natankali niti zadosti goriva. Kot smo ugotovili, ni bilo zadosti zaščitne opreme v času, ko je prevzel avion. Niste niti dvignili podvozja tega aviona, cela vrsta sklopov je odpovedala še na avionu med turbulenco. Niste ne povečali ljudi v bolnicah ne kapacitet, ne v domu za starejše. Manjkala je cela vrsta sklopov, ampak ta avion je pripeljal čez prve velike turbulence v prvem delu te epidemije. Na žalost so se začele dogajati neverjetne stvari v kokpitu. Tisti ljudje iz prvega razreda, najbolj razvajeni, so se začeli dreti, ta pilot je slab, nismo dobili šampanjcev, nismo dobili kaviarja. Tisti ljudje, ki delajo največ v tej družbi, ki sedijo na zadnjih sedežih, ki so delali 18 ur vsak dan, ali pa tisti, ki so delali 40 let, so bili med tem časom mirni, delovali so, bili so pripeti, niso dobili niti vode, kaj šele kakršnegakoli prigrizka. Ampak pilot, ki je peljal sedaj čez te čeri, čez to neurje, je poskrbel tudi za tiste najšibkejše. Ampak ostali del ekipe se je med tem turbulentnim časom v tem avionu drl, odpnite se, ni turbulence in tako naprej. Zaradi tega je bilo tudi dosti poškodovanih in dosti mrtvih. In sedaj, ko prihaja avion ponovno iz turbulence, trkate na vrata. Tudi, spoštovani kolega Erjavec, trkaš na vrata, kljub temu da v tem trenutku nimaš licence. Ti tudi veš, kaj pomeni, če je pilot nekaj časa na zemlji in ne leti – ne sme leteti. S svojo ekipo trkate po vratih in se derete: »Mi želimo sedaj pilotirati!« Jaz te prosim, kot kolega te prosim, da nehaš trkati na vrata, da greš s svojo ekipo nazaj, se usedeš na zadnje sedeže, se lepo pripneš, počakaš, da te turbulence minejo, med tem časom prečitaš kak priročnik o pilotiranju večjega potniškega letala, pridobiš kako licenco, recimo PPL ali pa komercialni let, pilot za komercialne lete ali pa lete z inštrumentarijem in nekako počakaš, da ta avion normalno pristane. Vse ostalo, kar delate sedaj, je podobno samo eni ekipi. To je bila ekipa leta 1945, ki se je imenovala kamikazi. To so bili piloti brez licenc, ki so z avioni vzleteli iz golega sovraštva, pilotirali samo zaradi tega, da bodo nekoč strmoglavili. In to, kar zdaj počneš, je, bi lahko rekel, zelo podobno samo kamikazom iz leta 1945. Vodi vas sovraštvo, zato da nekdo ne bi tega aviona pripeljal normalno na zemljo. Prej boste končali s tem trkanjem na vrata, manj kazni boste dobili kot tisti potniki, ki delajo kraval v letalu v času leta. Spoštovani Karl, če me poslušaš, bi dovolil, da končamo ta let in da bomo na koncu tega leta vsi skupaj zaploskali. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Za besedo je zaprosil kandidat za predsednika Vlade gospod Karl Erjavec. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Hvala tudi za prispodobo. Mene v tej prispodobi moti edino to, da trdiš, da me vodi sovraštvo. Mene ne vodi nobeno sovraštvo, kar se tiče te moje kandidature. Ampak vidim, da stvari ne tečejo tako, kot bi morale. Na današnji razpravi je bilo veliko tega povedanega. Morda res za vas to letalo leti v pravo smer in bo tudi pristalo nekje, upam, da ne v bližini Budimpešte, ampak v bližini Ljubljane. To je tisto, kar mene skrbi. Jaz mislim, da ta pot, ki jo je ubrala aktualna vlada, ni prava. Vi veste, da je bila stranka Desus del te koalicije in da bi mi podpirali še naprej to vlado, če bi vlekla prave poteze, če bi imela prave rešitve, kar se tiče epidemije. Ampak vidimo, da teh rešitev ni. Pa ne gre samo za naključja, gre predvsem za to, in v to sem globoko prepričan, da se ne upošteva stroke. Danes sem slišal očitke glede ministra za zdravje dr. Gantarja. Spomnite se javnih razprav, ko se ni strinjal z nekaterimi potezami, ki jih je želel povleči predsednik Vlade. Že julija je gospa Beovićeva opozarjala na to, da Hrvaška lahko postane problem, ker se ne kontrolira zadosti kvalitetno okužb s covidom-19. Minister Gantar je opozarjal na te stvari, vendar žal ni bil uslišan. Zato pravim, da je prav, da je aktualni predsednik Vlade v tem trenutku tudi minister za zdravje – sicer bomo videli, kaj se bo v naslednjih dneh zgodilo – zato ker je dejansko vse glavne odločitve v zvezi z epidemijo on sprejemal, ne strokovna skupina. To lahko vidimo iz zapisnikov. In tudi ko sem imel pogovore z ministrom za zdravje dr. Gantarjem, mi je povedal, da je dostikrat ostal sam. Poznamo tiste napetosti, ki so bile zlasti z ministrom za gospodarstvo, ki je seveda ščitil svoj interes, kako bi bilo gospodarstvo čim manj prizadeto zaradi te epidemije, in je to legalen, legitimen interes. Vendar po drugi strani je šlo tudi za življenja. Žal se bojim, da je šlo preveč življenj. Tako da mene ne vodi sovraštvo. Ne bi rad, da bi to sejo Državnega zbora zaključili na ta način. Jaz sem sodeloval v različnih vladah, tudi z Janezom Janšo, in moram reči, da ni nobenega razloga za kakšno sovraštvo. So pa konceptualne razlike. To v demokraciji moramo spoštovati. Jaz vidim drugače razvoj Slovenije, smer Slovenije, vi pač vidite to drugače in je to vaša legitimna pravica. Državni zbor bo pa tisti, ki bo odločil o tem, katera pot je prava. Če ne bo državni zbor, bo pa gotovo takrat, ko se bo iztekel redni mandat in bodo volivke in volivci povedali. To ni stvar sovraštva. Žal pa ugotavljam, da so govori v tem parlamentu včasih nestrpni, sovražni, in to me skrbi. Pa ne zaradi vas, predvsem zaradi ljudi, ki to gledajo, ki se tega navzemajo, in potem vidimo, kaj se na ulici, na cestah, na trgih dogaja. To verjetno ni tista Slovenija, ni tista država, za katero smo se pred 30 leti borili in zavzemali. Zato bi tukaj morala vsa politika biti bolj strpna in razumeti razlike, ki jih imamo. Ne pa, da žalimo, koliko je kdo glasov dobil. Jaz sem večkrat to danes pojasnil, meni nikdar ni bilo vodilo, da moram biti izvoljen kot poslanec Državnega zbora. Tudi takrat, ko sem bil izvoljen, sem moral biti v Vladi kot predsednik stranke. Mi je bilo pa zmeraj zelo v interesu, da je stranka Desus parlamentarna stranka. In sem vesel, ponosen na to, da smo tudi danes parlamentarna stranka, in vesel bom, če bo tako tudi na naslednjih volitvah. Upam, da se boste tudi vi tega veselili, ker zagovarjate pluralnost, demokratičnost – saj kakšna bi pa bila demokracija, če bi o vsem odločala samo SDS? To imamo na nek način ta trenutek, ker so koalicijski partnerji šibki, se ne morejo upreti politiki, ki jo zastavljate v tem trenutku. Ampak poglejte, nič ni narobe. Odgovornost bo vaša, če bodo ljudje menili, da ste dobro delali, boste nagrajeni in boste imeli še en mandat, če bodo pa ljudje menili drugače – in tisti, ki jih jaz nekako zagovarjam, menijo drugače – bo pač po rednih volitvah neka druga vlada. To je normalen demokratični proces in zato ni potrebno nobenega sovraštva. Prosim, da ne govorite več o sovraštvu, ker v meni ni tega sovraštva. Če ga imate vi, pa je to potem vaš problem, ne moj.
Hvala lepa. Replika Anja Bah Žibert. Izvolite.
Kandidat, zdaj greste pa res v nasprotje sami s sabo. Govorite, naj se ne govori o sovraštvu, sami pa tukaj notri govorite o velikem vodju. Dajte se zmeniti sami s sabo, kaj zastopate.
Hvala lepa. Besedo ima kandidat za novega predsednika Vlade Karl Viktor Erjavec. Izvolite.
Verjetno ni dileme, da predsednik Vlade zelo avtoritarno vodi Vlado in tudi vašo stranko. Into ni nič hudega [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Seveda, da je res, saj je polno primerov. Poglejte primer, omenil sem ga večkrat, državnega sekretarja na ministrstvu za šolstvo. To je nepotrebno. Pa kaj tam neki nižji uradnik lahko stori proti vladni politiki? Nič. Jaz vam predlagam, da s tem prenehamo, ker tako nima smisla, in se tudi ne mislim odzivati na te vaše replike.
Hvala. Replika ali postopkovno? Replika. Najprej Anja Bah Žibert, potem pa še Franc Breznik.
O avtoritarnosti se pa res lahko pogovarjamo. Vi ste tistega, ki ni mislil tako kot vi, vrgli iz stranke ven, poslanca, in danes z njim tukaj obračunavate. Tako da ne o avtoritarnosti. Jaz v svoji stranki SDS nisem čutila nobene avtoritarnosti. Pa še nekaj. Zamenjan je bil človek, ki je zamudil, ki je zamudil s tistim, kar bi moral narediti. To je problem. In danes vi Vladi očitate, da smo zadrževali razpise. Pa dajte, no!
Hvala lepa. Še replika Franca Breznika. Izvolite.
Karl, glej, kar se tiče avtoritarnosti, ti bom povedal. Janeza Janšo poznam 30 let, 10 let sem njegov, lahko bi rekel, bližnji sodelavec pa ti lahko povem, človek je res včasih trdega karakterja, ampak izredno mehkega srca. Lahko bi našteval številne projekte, ki smo jih izpeljali za tiste ljudi, ki so bili v tej družbi na robu obupa, Janez Janša jim je izredno pomagal. Lahko ti povem še eno življenjsko zgodbo. Začel sem s Korziko. Na Korziki je poleg mene pomagal inženir in pilot Matjaž Meško, bratranec Boruta Meška, če si mogoče kdaj slišal. To je bil direktor STA, preden so levi brutalno prevzeli konec leta 2008 Vlado. Veš, kaj je sedanji direktor Veselinovič, za katerega ste danes očitali, da ga rušimo, da je nekaj nedemokratičnega to, da mora nekdo poslati neko poročilo, kam je zapravil denar? Veš, kaj je naredil leta 2008 z Borutom Meškom? Ob dveh zjutraj ga je klical in je rekel, da mora poročila vsak dan pošiljati, kaj je delal tisti dan, samo da bi se ga znebil. Potem je klical privatne detektive, da človek noče delati. Potem je bil človek nekaj dni na bolniški in je rekel, da se izogiba delovnih obveznosti. Borut Meško, ponosen oče dveh otrok, vrhunski novinar, pogumen, je na isti dan, kot je izvedel na Onkološkem inštitutu, da ima raka v zadnjem stadiju, dobil od gospoda Veselinoviča odpoved zaradi krivdnih razlogov. To je zgodba te brutalnosti. Veš, kaj mi je povedal kolega Matjaž Meško po Korziki? Rekel je: »Mi cenimo gospoda Janeza Janšo, ker je takrat tudi v opoziciji klical in prosil, če ga kdo vzame v službo, če lahko pomaga njegovi družini, mojemu sorodstvu, zato da bo človek doživel še vsaj nekaj mesecev.« Na žalost Boruta Meška danes ni tu. Gospod Veselinovič, ta s težkim moralnim nahrbtnikom, pa je še vedno tam, se dela frajerja, ker ima vse tiste najbolj glasne medije za sabo, in govori, da je Janez Janša totalitaren. To je zgodba totalitarcev, brezsrčnih ljudi v tej Sloveniji, ki so za krinko socialnosti, za krinko malega človeka čez največja vrata spravili v medije, med najbolj bogate Slovence tiste najbolj brutalne ljudi. To je zgodba nedemokratičnosti in moralnosti.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Marko Koprivc, za njim pa bo razpravljala mag. Karmen Furman. Kolega, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovani kandidat za predsednika Vlade gospod Karl Erjavec! Žal ne morem pozdraviti med nami aktualnega predsednika Vlade Janeza Janše, ker ga že od začetka, odkar je zaključil s svojim uvodnim nastopom v dvorani ni. S tem na nek način kaže, kakšen je njegov odnos do parlamentarizma in kako spoštuje demokratične standarde in parlamentarizem kot institucijo. Ampak tako je in pač nimamo kaj. Bi pa želel izpostaviti, da dejansko vsak dodatni dan vlade Janeza Janše pomeni veliko škodo in katastrofo za Slovenijo. To konec koncev kažejo številke. Vlada Janeza Janše je dokazano najslabša vlada v zgodovini Slovenije. Ni le nesposobna in neučinkovita, obstajajo zelo resni indici za koruptivna delovanja te vlade in povezave z mednarodnimi kriminalnimi omrežji. Samo spomnimo se zgodb z Dijano Đuđić, Orbanovimi medijskimi mogotci in tako dalje. Zelo nevarna je za demokracijo v Republiki Sloveniji, za zdravje naših ljudi, kar je še huje, in za naše skupne možnosti razvoja. Od samega začetka nastopa, se pravi pred slabim letom, dalje krši temelje ustavnosti Republike Slovenije. Vmešava se v pravosodje, v varnostne organe, brutalno posega po policiji in skuša si podrediti medije, kolikor le more. Najprej se je seveda lotila državnih medijev, skušala si je podrediti, in si jo tudi delno že je, nacionalno RTV, podreja si STA, tudi s tovrstnimi neokusnimi opazkami, kot je sedaj poslanec kolega Breznik skušal ponižati in razvrednotiti aktualnega direktorja STA. Skuša prek lastništev iz kroga Orbanovih oligarhij pridobivati tudi določene privatne medije. Vse z enim in jasnim namenom, da si veliki vodja Janez Janša podredi vse družbene podsisteme sebi in svoji edini zveličavni resnici. Ampak pustimo to. Osredotočimo se na eno temo, najpomembnejšo, na življenja ljudi, na obvladovanje epidemije. Veste, ko se je marca ali pa konec februarja v Sloveniji začelo s prvimi okužbami, je takrat še opozicijski voditelj Janez Janša govoril, da mora aktualni premier Marjan Šarec v zapor, ker je bilo nekaj okuženih in ker po njegovem takratna vlada ni ravnala v skladu z njegovimi pričakovanji. Kaj lahko potem porečemo na današnjo situacijo, ko smo v Sloveniji prvaki, prvaki po neuspešnosti obvladovanja epidemije, prvaki po smrtnosti v Evropi? Imamo nekaj manj kot 4 tisoč žrtev koronavirusne bolezni. Mnogo mnogo več, kot smo jih imeli v tisti vaši junaški vojni leta 1991. In kdo prevzema odgovornost za to? Nihče! Zakaj je do tega prišlo? Zato, ker ste sprejemali nepravilne in neučinkovite ukrepe, ker ste ukrepe, ki ste jih sprejemali kot z namenom za omejevanje epidemije, izkoristili za jačanje svoje totalitarne oblasti, ker ste sprejemali ukrepe, ki temeljijo na grožnjah, na kaznih, ne pa na dejanski zaščiti državljank in državljanov. Samo na eno stvar smo v opoziciji ves čas opozarjali, pa je niste hoteli slišati in niste naredili – zaščititi bi bilo potrebno delavce na delovnih mestih. Urediti bi morali bolniške, urediti bi morali karantene in s tem bi dejansko zajezili virus. Vi pa ste sprejemali ukrepe, kot so policijska ura, kot je zapiranje občin, kaznovali ste ljudi, ki na cesti jedo burek, kljub temu da okoli ni nikogar, ki bi ga lahko okužili, hkrati pa finančno nagrajevali v teh vaših slavnih PKP-jih vaše prijatelje, vaše pajdaše, nagrajevali ste župnike. Župnikom ste namenili 700 evrov nagrade, bombončka, kot radi rečemo, študentom pa 150. Kje je tukaj logika? Kje je tukaj pravica? Logika je samo ena: dobiti morajo tisti, ki so na liniji, ki so v skladu s pričakovanji predsednika Vlade Janeza Janše, in tisti, ki mu sledite. Konec koncev je ta vlada bolj kot ne »one man band« in mislim, da večina ljudi to ve, ministrov, članov Vlade to ve, ampak si tega ne upa povedati. Slovenija de facto nima ministrice za izobraževanje. Šole se je tudi Janez Janša odločil zapreti prve in odpreti zadnje, čeprav je cela Evropa delala nasprotno od tega. In ja, mi boste replicirali, ampak v Sloveniji smo de facto imeli šole zaprte najdlje v Evropi, kljub temu da je sicer pouk potekal na daljavo. To je velika napaka, to je velika škoda, škoda za celotne generacije. Ob tem, ko ste vse ostale dejavnosti, zaradi tega ker ste se bali skrhati odnose z gospodarstvom, s kapitalisti, odpirali, zapirali, se posluževali nesmiselnih ukrepov, kot so, da se je v trgovinah zapiralo police z nogavicami in spodnjim perilom, na področju šolstva se pa ni naredilo nič. Razen da se je šole zaprlo in se jih po hudih pritiskih tudi javnosti pred nekaj dnevi končno odprlo. Skratka, glavni namen vseh ukrepov, ki so bili sprejeti z namenom zajezitve koronavirusne bolezni, je bil krepitev totalne oblasti Janeza Janše. Vsak dodatni dan te vlade je velika napaka in vsak dodatni dan te vlade pomeni veliko škodo za Republiko Slovenijo. Pa če se morda vrnemo še nekoliko nazaj. Janez Janša ni demokrat in demokrat nikoli ni bil. Je pa eden redkih – gospe Anji Bah Žibert bi odgovoril, ker je prej kazala neke slike – komunistov, ki so bili člani Zveze komunistov, v tem državnem zboru, če ne celo edini. Zagotovo edini, ki je bil v samem vrhu takratne partije. Pa še za to partijo je bil preveč ekstremen, da bi ga hoteli imeti v svojih vrstah. Skratka, Janez Janša je želel leta 1991 iz vojne iziti kot velik zmagovalec, kot junak. To mu ni uspelo, ker je bila Slovenija že toliko demokratizirana, da ni uspel postati slovenski Tuđman, kot si je želel. Zato je želel sedaj izkoristiti to zgodbo velike zdravstvene tragedije. Verjamem, da mu tudi tokrat ne bo uspelo. Danes imajo poslanke in poslanci zadnjič možnost, da se odločijo, v kakšni državi bi želeli živeti. Bi želeli živeti v avtokratski državi, kakršno ponuja trenutna vlada pod vodenjem Janeza Janše, ali bi želeli živeti v državi Republiki Sloveniji, kakršna je bila določena leta 1991 s slovensko ustavo? Jaz mislim, da je to zelo pomemben dan, da je to zelo pomembna odločitev, vsak poslanec bo nosil težo te odločitve, zato verjamem, da bo danes zelo dobro razmislil, kako in kaj se bo odločil. Pred nami je kandidat za predsednika Vlade gospod Erjavec, izkušen politik, jaz verjamem, da bo znal Slovenijo popeljati nazaj v normalnost in hkrati popeljati čez predsedovanje Evropski uniji in potem do demokratičnih državnozborskih volitev v dobrem letu. Nadaljevanje te vlade pa bi pomenilo za Slovenijo veliko slabega, pomenilo bi nadaljnje uzurpiranje vseh podsistemov, nadaljnje uzurpiranje medijev. Kako razume Janez Janša nevladne organizacije, je danes povedal v svojem nagovoru, ko je dejal, da so nevladne organizacije vojska opozicije. Rad se izraža v vojaškem žargonu, ker mu je to očitno velik hobi in fetiš. Zato tudi razumemo, nad vojsko opozicije je treba iti s policijo države in zato smo bili v Ljubljani, mestu heroj, lahko deležni teh grozljivih pogledov na dan pred kulturnim praznikom, ko je paradirala ta njegova vojska oziroma policija po mestu in preganjala njegovo namišljeno vojsko opozicije. Verjamem, da bo danes prevladal razum, da bomo vendarle v koaliciji KUL pridobili 46 glasov, da bomo to državo normalno popeljali do volitev. Če se to ne bo zgodilo, pa se bomo borili do konca in verjamem, da vam ne bo uspelo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovno mag. Andrej Rajh. Izvolite, imate besedo.
Jaz bi vas, spoštovani podpredsednik, prosil, da v dvorani zagotovite red in mir, ko kolega Koprivc razpravlja. Kolegica Jeraj mu je padala v besedo in ga motila pri razpravi. Na splošno bi dal en proceduralni predlog, da če katerakoli poslanska skupina moti razpravo kateregakoli poslanca, se ji preprosto odvzame čas in ta čas nameni drugi poslanski skupini, ki je motena. Prosim pa vas, da prvenstveno zagotovite v dvorani mir in red in da opozorite kolege poslance, ki s svojo nekulturno razpravo, in to tudi po tem, ko so v parlamentu že 20 let, motijo druge poslance. Da se razumemo, to ni naključno dejanje, to je namerno dejanje in tudi degradacija Državnega zbora in funkcije poslanca. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Rajh, nisem zaznal, vsaj do mene tukaj ni vzvalovalo, da je bilo kaj narobe ali da so bile kakšne motnje pri razpravi kolega mag. Koprivca. Če ste tam, če se poslanci malo med seboj malo pogovarjajo, tako kot se zdaj na drugi strani, je to dovoljeno v tem parlamentu. Drugo, kar je. Časa se pa na tak način ne da prerazporejati, ni nobene podlage ne v poslovniku ne v kakšnem drugem aktu. Predlagam, da daste drugič konsistentne postopkovne predloge. Zdaj pa replika Anja Bah Žibert.
To je klanjalec diktatorju, gospod Koprivc, ki očita SDS diktaturo. To je gospod Koprivc, ki prihaja iz ukradene židovske vile. To je gospod Koprivc, ki zanika vojno za Slovenijo. In to je gospodo Koprivc, ki prihaja iz stranke, ki je 10 let imela resor, pa ni zgradila enega doma za ostarele. Prosim, to je diktatura.
Hvala lepa. Gospod Koprivc, želite? [[oglašanje iz dvorane]] Replike nimate, ni mogoče. Postopkovno? [[Da.]] Izvolite postopkovno.
Saj sem bil neposredno izzvan, tako da lepo prosim. Postopkovno. Postopkovno, ja. Spoštovani podpredsednik, prosim, da postopkovno opozorite kolegico poslanko Anjo Bah Žibert, da je to gospod Koprivc, lahko mi rečete tudi tovariš Koprivc, mi ne bo nič nerodno, tovariš Koprivc, ki se klanja antifašizmu. Ker sem ponosen antifašist in mislim, da je problem v tej vladi ravno to, da vrednote antifašizma zavračate.
Kolega, kaj je postopkovni predlog? Da opozorim kolegico ali imate še kakšno drugo razpravo pri postopkovnem predlogu?
Postopkovni predlog je, da opozorite kolegico, ja. Gospa Anja Bah Žibert, na drugi strani pa, veste, te vaše avtoritarne metode in žalitve [[…]]Jemljete besedo. Pač, demokracija po janšistično. Hvala lepa, gospod predsednik.
Kolega Koprivc, tudi vi ste žalili v svoji razpravi. Ja, seveda jemljem besedo, ker postopkovni predlog je postopkovni predlog, ni to zdaj razprava, ni to replika, ni to polemika. Predlagam, da se takih težkih besed v razpravah vzdržite. Do zdaj je razprava, kljub temu da je tema težka, naporna, kar korektno potekala. Predlagam, se vzdržite raznih drugih terminov, kot je veliki vodja, pa da očitate totalitarizme in tako naprej. Ne, ni treba. Po vojni je bilo mnogo žrtev zaradi osebe, ki ste ji vence pokladali, desettisoče, in tisto je bilo v totalitarizmu. Predlagam, da gremo z razpravo naprej. Besedo dobi mag. Karmen Furman, za njo pa bo razpravljal Željko Cigler. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Tako imenovani koaliciji KUL na čelu s Karlom Erjavcem danes v imenu številih ljudi in seveda tudi v svojem imenu sporočam naslednje. Slovenijo in naše ljudi ste pred letom pustili na cedilu [[…]]
Trenutek, trenutek. Prosim za pozornost, ker ta hip se pa res slabo sliši. Izvolite, nadaljujte.
Hvala lepa. Zaradi lastnih kalkulacij ste takrat ravnali neodgovorno, sebično in egoistično. Na drugi strani smo državotvorne stranke sestavile vlado na čelu z izkušenim politikom, organizatorjem in predanim Slovencem gospodom Janezom Janšo. V tej koaliciji smo danes ljudje, ki nam gre za stvar, ki nam gre za soljudi in ki skupaj gradimo Slovenijo. Dejstvo je, da je danes ves svet in seveda tudi Slovenija v epidemiji, ampak vi z govorico sovraštva – in kolega Koprivc, lep primerek ste bili danes pred mano – nenehno epidemijo zlorabljate v svojem boju za oblast, za dosego svojih privilegijev pa ne izbirate prav nobenih sredstev. Žal tudi na račun življenja državljank in državljanov ne. Hujskate ljudi, širite sovraštvo in nestrpnost. Naj vas spomnim, da so žrtve teh vaših groženj in pritiskov ne nazadnje tudi predsednik Vlade in celo naši poslanski kolegi, ki so se znašli na grozilnih plakatih. Govorim o temle [[pokaže predmet]] , spoštovana koalicija KUL. O tem. Ali je to za vas demokracija? Ali se vi sploh zavedate, koliko ljudi je zaradi tega simbola umrlo? Verjamem, da večina ljudi, ki jih vi tako hujskate, niti ne razume simbola oziroma svastike, ki je prikazana na tej sliki. Ampak veste, pod tem simbolom se je v zgodovini že pobijalo, uničevalo, mučilo, izvajal se je genocid in umrlo je več kot 60 milijonov ljudi. In zaradi tega, kar vi počne, s takšnim pristopom, s takšnim pristopom ne morete govoriti o normalni Sloveniji. Zato, gospod Erjavec, kjerkoli že ste, ker v tej dvorani vas pač ni, ne zlorabljajte besed in ne posiljujte nas s ceneno retoriko, ker to ni, to ni in nikoli ne sme postati normalna Slovenija. Sporočam pa vam, da je v Sloveniji še vedno v veljavi parlamentarna demokracija. To pomeni: da lahko vladaš, moraš biti najprej izvoljen. Izvoljen si pa takrat, ko dobiš zaupanje ljudi, ki ti dajo svoj glas na volitvah. Danes samooklicani mandatarski kandidat Karl Erjavec je dobil na zadnjih volitvah natanko 394 glasov. Za primerjavo vam povem, da imamo v moji občini 14 krajevnih skupnosti in marsikateri izvoljeni član teh krajevnih skupnosti je dobil na zadnjih volitvah več glasov kot pa vaš kandidat Karl Erjavec na zadnjih državnozborskih volitvah. In tukaj, veste, tukaj govorim o članih krajevne skupnosti in ne o kandidatu za predsednika Vlade. Tako da gospodu Erjavcu danes sporočam, da mu je ljudstvo na volitvah očitno dalo vedeti, da ga v parlamentu ne želijo. Sam način vložitve nezaupnice in argumenti iz nje pa so tako ali tako cenen politični pamflet, za katerega se že po kuloarjih Državnega zbora govori, da se ga sramuje tudi marsikateri opozicijski poslanec. Ker smo ravno v pustnem času, ko gospod Šarec rad krofe peče, vam za na konec še sporočam, da vam glede na prepih, ki vlada znotraj vas, ti krofi ne bodo nikoli uspeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Željko Cigler, za njim pa bo dobila besedo Iva Dimic. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Kolegice, kolegi! Dejstvo je, da je vlada Janeza Janše v ničemer ne odgovarja za posledice svoje politike, in to ponazarjam z sledečim. Dokazano nezanesljivi hitri testi Majbert Pharm, ki kažejo visok delež lažno pozitivnih državljanov, izkrivljajo sliko o epidemiji v Sloveniji. Zakaj je to pomembno? Zato ker je prav od teh podatkov, ki se takoj vnesejo v epidemične slike, odvisno, ali se bodo šole in vrtci odpirali in zapirali. Tako se potem zgodi, da se prav zaradi teh podatkov in takšne interpretacije vrtci in šole odprejo, vsi so zadovoljni, veseli, štiri dni zatem pa se zaprejo. Manipulacije pri interpretaciji podatkov o epidemiji so podlaga za to dogajanje in nazorno potrjujejo nesposobnost državnega upravljanja epidemije, državno upravljanje je pod vodstvom Janeza Janše. Kdo je tu odgovoren za povzročeno škodo otrokom, staršem, šolam, regijam? Hipokrizija brez primere pa je, da vlada Janeza Janše trdi, da bo vse naredila, da dobi boj s koronavirusom in da so ji prva skrb ljudje, obenem pa politično imenuje strokovno ter poslovno potrjeno nekompetentno osebo na čelo ene državne bolnišnice, kot se je to zgodilo v Celju, in za direktorja ponovno izbere osebo, ki je s svojim vodenjem močno vplivala na razkroj bolnišnice, odhajanje zdravstvenega kadra, slabo poslovanje, predvsem pa da Nacionalni preiskovalni urad to bolnišnico še zdaj preiskuje. Ta bolnišnica ne dela v korist ljudi, ampak se vse bolj ukvarja s posli, ki z zdravstvom nimajo nobene zveze. Kdo je odgovoren za to? In še tole bi rekel. Gradbeno dovoljenje, to je zelo pomembno, postane pravnomočno, ko potečejo vsi roki za ugovore zoper njegovo izdajo ali ko so bila neizkoriščena vsa pravna sredstva pred rednimi sodišči. Torej ko je upravni spor stekel do konca na vseh inštancah. Na gradnjo odcepa hitre ceste pri Gaberkah je pa vezana tudi odločba Upravnega sodišča v zadevi 51/2020, o kateri pa se še ni odločilo. Sprašujem, kako je lahko gradnja hitre ceste pri Gaberkah zakonita, če pa gradbeno dovoljenje še zdaj ni pravnomočno. Kdo je za to odgovoren? To so vprašanja in načini dela, ki vpijejo po čimprejšnjem koncu Janševe vlade. Z Janezom sem nekoč v ZSMS delal, 36 let ga že jaz poznam. V svoji avtoritarnosti je ostal nespremenjen, predvsem pa neprimeren za vodjo Vlade v Republiki Sloveniji. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Iva Dimic, za njo pa bo dobil besedo mag. Marko Pogačnik. Kolegica izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni! Zanimivo mi je bilo danes poslušati razpravo in stališča mojih poslanskih kolegov, predvsem iz opozicije, ki so govorili, da je Slovenija pred odločilno prelomnico. Jaz mislim, da je bila edina prelomnica v tej državi ali pa v zgodovini Slovenije odločitev za samostojno državo. Dobivamo pozive, sama dobivam pozive, da moram stopiti na pravo stran zgodovine – kaj pa se bo zgodilo s tistimi, ki niso na pravi strani zgodovine? Tako kot se je to zgodilo tistim, ki niso bili na pravi strani zgodovine, po vaših besedah? Jaz upam, da bo enkrat le prišlo do prečiščenja in da bomo spoznali, kaj je to prava stran zgodovine. Ali so prava stran zgodovine plakati s kljukastimi križi? Ali je prava stran zgodovine boj proti kristjanom, napad na kristjane? Strah me je, da pridete na oblast! Strah me je, da pridete na oblast. Sem na strani tistih, ki so v zdravstvu v osmih mesecih na novo vzpostavili več kot 300 postelj, namenjenih vsem bolnikom s covidom, na strani teh sem. In sem na strani tistih in sem na strani vlade, ki je po 15 letih zmogla zagotoviti v 10 mesecih na področju kadrovske in prostorske stiske več kot 540 zaposlitev za pomoč v DSO-jih. Na tisti strani sem, kjer se ljudem pomaga, kjer se pomaga gospodarstvu in se pomaga tudi sami državi. Poslanec kolega Dejan Židan je prej v svoji razpravi tej vladi očital zadolževanje. Očitek je sicer legitimen, vendar pa mi ni jasno, kako ravno nekdanji predsednik stranke SD ne razume, da se v kriznih časih tako proticiklično politiko lahko pričakuje. V zadnjem četrtletju 2008, ko je oblast prevzela SD, je dolg sektorja država znašal 8,3 milijarde evrov, v zadnjem četrtletju 2011, ko ste zaključili svoje vladanje, je dolg znašal več kot 17 milijard evrov. V tem času ste dolg povečali za več kot 8,7 milijarde evrov, za več kot 100 %. Leta 2008 je konsolidirani bruto dolg sektorja država znašal 21,8 BDP, leta 2011 ste državo zapustili s 46,5 % BDP. Dolg glede na BDP se je torej povečal za 24,7 odstotne točke, torej za več kot 100 %. S tem vam ne želim česarkoli očitati, želim le, da bi razumeli, da se v času ene največjih kriz našega časa žal moramo zadolžiti. Hvala bogu, da se zaradi dobrega dela Vlade in zaradi ugleda Slovenije na mednarodnih trgih lahko zadolžujemo po zelo ugodnih obrestnih merah, celo po negativni obrestni meri, prvič v zgodovini. In ja, glede na vse danes izrečene besede me je strah, da pridete na oblast.
Hvala lepa. Postopkovno Marko Bandelli. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, jaz bi rad samo, da opozorite gospo poslanko, da ne začne tukaj zavajati, kaj je prava stran zgodovine. Prava stran zgodovine je že znana, to, kaj je prava stran zgodovine, in si ne smete dovoliti začeti spreminjati zgodovine, takšne, kot je. Dajte jo opozoriti. Dajte jo opozoriti, naj ne govori neumnosti. Hvala.
Kolega, jo bom opozoril, samo zdaj imate vsebinsko razpravo, nimate več postopkovnega predloga. Opozoril bom prav vse, ki govorite o pravi strani zgodovine. V razpravah, vključno od SAB, SD in ostalih, govorite o pravi strani zgodovine, ne da bi karkoli tukaj definirali. In govorite o pravi in nepravi vladi in tako naprej. Ni potrebno, gospod, da intervenirate za take stvari. Besedo ima mag. Marko Pogačnik, za njim bo dobil besedo mag. Andrej Rajh. Izvolite, imate besedo.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Spoštovani kandidat za mandatarja! Spoštovani kandidat, ne bom vas podprl. Ne bom vas podprl iz več razlogov. Današnja predstavitev programskih zasnov nove vlade je bila prazna, brez stališč, brez programa. Še več, nekdanji predsednik Vlade, predsednik največje koalicije KUL vas v svojem stališču, ki je trajalo približno 15 minut, ni omenil niti z eno besedo. Ta vlada dela dobro, ta vlada dela učinkovito in prav je, da svoje delo nadaljuje. Dejstvo je, da številke govorijo bistveno drugače, kot želi predstaviti javnosti delo te vlade koalicija KUL. Slovenija je pri padcu bruto domačega proizvoda med najnižjimi v Evropski uniji. Stopnja brezposelnosti v Sloveniji je med najnižjimi v Evropski uniji. Covid je prizadel Evropsko unijo, je med bolj prizadetimi območji v svetu. Ta vlada je sprejela ukrepe predvsem v smeri zajezitve širjenja virusa, za ohranitev delovnih mest in za ohranitev delujočega gospodarstva. Vlada ni z davkoplačevalskim denarjem reševala finančnih inštitucij, davkoplačevalski denar je šel za ljudi. Ta vlada je poskrbela za najbolj ranljive skupine, za zdravstvo in za socialo. Bonitetne hiše nam pripisujejo višjo boniteto, jo zvišujejo. Moody's nam je zvišal bonitetno oceno za eno in Slovenijo ocenil kot stabilno državo in vredno zaupanja za tuje investitorje. Ta opozicija pa je predvsem tej vladi v obdobju zadnjih osmih mesecev nagajala. Opazno je rušila vse tisto, kar je ta vlada gradila, in dejansko z nagajanjem rušila ukrepe v javnosti. Ta vlada je poskrbela za višje povprečnine za občine, občine so ena izmed največjih razvojnih gonilnih sil te države, povprečnine so se povišale za več kot dvakrat, gospodarstvo je z ukrepi zadovoljno. Upokojenci še nikdar in nikoli ali pa že dolgo časa niso sledili, da so se pokojnine poviševale in da so se usklajevale z letno rastjo. Ta vlada je znala poskrbeti za vse ljudi in ta vlada naj s svojim delom nadaljuje.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Rajh, za njim pa bo dobil besedo Franc Jurša. Izvolite.
Kar nekaj poslancev SDS je spoštovanemu kandidatu Karlu Erjavcu očitalo nelegitimnost kandidature zaradi premalo dobljenih poslanskih glasov za volitve za poslanca. Tu bi se samo rad dotaknil tega oziroma povedal nekaj dejstev. Prav v Italiji je bil potrjen predsednik vlade, ki ni dobil niti enega glasu za poslanca. Niti pokojni dr. Andrej Bajuk ni dobil niti enega glasu za poslanca, pa vas takrat to ni motilo. Najbolj to moti poslance, ki se bojijo preferenčnega glasu, in najbolj moti to poslance, ki ne želijo, da bi volivci prav njim osebno izkazali zaupanje. Spoštovani kandidat, vi moje zaupanje imate.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Jurša, za njim pa bo dobila besedo mag. Elena Zavadlav Ušaj. Kolega, izvolite.
Podpredsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem v dvorani, seveda tudi kandidatu za mandatarja! Na začetku moram povedati, da imam blazno malo časa, da povem svoje misli, ker mi je kolega Polnar porabil ves čas za razpravo. Ampak mene ne bo to toliko zmotilo, da bi izstopil iz poslanske skupine. Veste, v dveh mesecih sem dobil več tisoč pisem. Pisma so prihajala z leve in desne. Tudi takih, kjer je pisalo: »Prleki že namakajo vile v gnoju.« To se pravi, da me čakajo nekje neke vile. Skrbi me tudi to, da zunaj pred Državnim zborom Jaša Jenull vozi transparent z obrazi nas, poslancev Demokratične stranke upokojencev, in na tem transparentu je tudi napisano, da je nagrada po glavi vsakega posameznika. Veste, vse to potem daje neko posledico. Naša družba je zelo močno razdeljena in to mene zelo zelo skrbi. Imamo leve ekstremiste in desne ekstremiste. Zakaj o tem govorim? Pred kratkim sem v javnosti tudi to povedal. Zaradi tega, ker hočem povedati, da je v redu, če lahko razumeš ene in druge, samo ne pa tistih, ki so skrajni. Še to mogoče samo za informacijo glede volitev pa rezultatov, ki jih je dobil Karl Viktor Erjavec [[izklop mikrofona]]
Kolega, čas se je iztekel. Hvala lepa. Besedo ima mag. Elena Zavadlav Ušaj, za njo bo razpravljala mag. Meira Hot. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Prav lepo pozdravljeni vsi kolegi in kolegice! Da bomo takoj na začetku razčistili, tu ne gre za nelegitimnost, ampak gre za to, da želimo povedati, da ljudje, državljani in državljanke ne zaupajo predlaganemu mandatarju s tem, da mu niso namenili dovolj glasov. Sama vam bom pokazala, koliko sem sama dobila. Kot nov obraz, kot nekdo, ki je na novo vstopil v politiko, sem dobila 3 tisoč 372 glasov, medtem ko jih je predlagani kandidat za mandatarja 394. Se pravi, da je 8,55-krat manj dobil. Toliko o nelegitimnosti. Nadaljevala bom s tem, da bi vas rada vprašala, kje vidite kot predlagatelji spodkopavanje zdravstva in šolstva te vlade. Ta vlada je namenila za zdravstvo in šolstvo to, kar vi vsa leta, kolikor ste vladali, niste mogli narediti. Namenila je sredstva za obnovo in za investicijo v šole in namenila je tudi sredstva za obnovo in investicijo v zdravstvene domove in bolnišnice. Hkrati so se že začeli obnavljati domovi za starejše občane in dnevni centri, ki so več kot potrebni po celotni državi. Potem nadalje navajate, da so nerazumni ukrepi. Ukrepi niso nerazumni. Ustavno sodišče je jasno povedalo, da jih mora Vlada vsak teden prevetriti in pogledati, kakšno je stanje, in na podlagi tega stanja in mnenja stroke za naslednji teden predložiti ukrepe. Zato se ukrepi spreminjajo. Tudi ne drži to, kar ste govorili glede zapiranja šol. Ni res, da so šole v Sloveniji najdlje zaprte. Poglejte si Unescov seznam pa boste videli, koliko so slovenske šole zaprte. Da ni sprejela zadosti pomoči za podjetja. Če še niste govorili s podjetniki, dajte čim prej z njimi govoriti. Zaradi tega, ker Vlada je z ukrepom sofinanciranja čakanja na delo in sofinanciranja skrajšanega delovnega časa, temeljnega dohodka dejansko več kot pripomogla k temu, da je marsikatero podjetje in samostojni podjetnik obstalo in ni propadlo. Rada bi videla to, kar navajate – da bo novi kandidat poskrbel za dolgotrajno oskrbo in starejše. Ja, nadaljeval bo delo sedanje vlade. Samo to bo lahko naredil. Kajti če bi imel namen, bi prejšnja vlada, v kateri je bil tudi on, že prej to sprejela in delala. Kandidat je tudi navedel, da se je Desus odločil, da v vlado, kjer je SDS, ne gre več. To je mnenje kandidata, to ni mnenje poslanske skupine. Kajti če bi bilo to mnenje poslanske skupine, dejansko že prej ne bi bili v koaliciji. Kaj je ta vlada naredila za ljudi? Ta vlada je naredila veliko za ljudi, in sicer je finančno razbremenila občine, bil je dvig povprečnin, to je vse namenjeno za ljudi, brezplačni vrtec za drugega otroka, višji dodatek za nego otroka. Po 10 letih se izvajajo investicije v infrastrukturo, tudi to je namenjeno za ljudi, in še bi lahko naštevala. »Razložite ljudem, zakaj svojci umirajo,« je bilo med razpravo slišati. Zakaj? Zaradi tega, ker prejšnje vlade niso poskrbele, da bi bilo naše zdravstvo na višjem nivoju in da bi domovi za starejše bili tudi obnovljeni in primerni za bivanje. Zato. Za konec bom pa samo navedla izjavo kandidata Erjavca, da je Šarec nekompetenten. Šarec je izjavil, da je Desus pokazal, kaj zna, in da sigurno ne bo Desus njihova prva odločitev, ampak je čas za novo generacijo. Povejte, kako zdaj stopiti skupaj, kako lahko greste skupaj v koalicijo. To je že na začetku obsojeno na propad. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo želi Karl Viktor Erjavec, kandidat za novega predsednika Vlade. Izvolite.
Kar se tiče stranke Desus, moram reči, da samo se mi v letu 2018 v času volilne kampanje zavestno odločili, da ne bomo več sodelovali v vladah, kjer je stranka SDS. To je pač demokratična odločitev, ki je bila sprejeta znotraj stranke. Ko mi zdaj očitate, kaj sem izjavil Marjanu Šarcu, vam lahko povem, kaj je izjavil vaš predsednik junija leta 2017 na enem velikem zboru SDS. In sicer: da s takimi glodavci, kot je stranka Desus, ne bo nikdar več šel v koalicijo, zato ker stranka Desus samo prazni kašče, in to polne kašče. Seveda jih mi želimo polniti zaradi upokojencev. Tako da vrtenje teh besed tako in tako nima nobene teže. Upam, da tisti napis Podgana na vratih ni posledica te misli, ki je bila dana junija 2017 na velikem zboru SDS, ko je bilo rečeno, da glodavcev, kot je stranka Desus, pa ne bodo nikdar več imeli v svoji vladi. To je bila tudi posledica, da se je stranka tako odločila. Ker ste sami želeli, da ne bi nikdar več sodelovali. Če ne verjamete, lahko pogledate spletno stran Žurnal24, dajte vtipkati glodavce in Desus in boste videli izjavo vašega predsednika.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Meira Hot, za njo pa bo razpravljal Boštjan Koražija. Izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani kandidat, spoštovane kolegice in kolegi! Socialni demokrati menimo, da smo v Sloveniji zadnjih 10 mesecev absolutno priča sistematični in dosledni razgradnji pravne države, človekovih pravic in svoboščin, medijev, pravosodja, skratka razgradnji prav vseh družbenih podsistemov. To je nevarno. To de facto pomeni pot v avtoritarno in arbitrarno državo. Ne gre več za boj zoper epidemijo, zaradi katere so posegi na omejevanje človekovih pravic lahko tudi razumni in legitimni. Epidemija covida-19 je pri nas postala legitimen izgovor za omejevanje osnovnih človekovih pravic v času, ko nas je vse strah zaradi širjenja virusa. Gre za krinko reševanja življenj, prek katere se počasi, a dosledno prek širjenja strahu med ljudmi omejuje osnovne civilizacijske standarde. Znašli smo se v časih, kjer smo se bili državljanke in državljani zaradi solidarnosti v družbi, zaradi zaščite ranljivih skupin, za zmago nad virusom pripravljeni odreči osnovnim pravicam, drastično spremeniti življenja, živeti novo normalnost. Vse za to, da bi uspeli in premagali epidemijo. Vlada bi to morala spoštovati, Vlada bi morala razumeti in voditi. A ta vlada se je žal odločila izkoristiti epidemijo, da bi končno dosegla svoje dolgoročne interesne cilje, in to je nesprejemljivo. Pandemija ni in ne more biti izgovor za nižanje človekovih pravic in standardov. Več kot očitno je, da je ta vlada velikokrat prekomerno posegala v človekove pravice, in celo brez ustreznih pravnih podlag. Na to je opozorilo tudi Ustavno sodišče, ko je na primer odločilo, da je zaprtje šol za otroke s posebnimi potrebami neustavno, ali ko je Vlado pozvalo, da vsakih sedem dni preverja upravičenost ukrepov, ter da morajo sprejeti sklepi Vlade obsegati tudi ustrezno obrazložitev ali pa biti objavljeni, tudi na to se je pozabilo. Socialni demokrati opozarjamo predvsem na hudo spornost dveh ukrepov, in sicer omejitve gibanja na občine in policijske ure. Vsak ukrep, s katerim se omejuje človekove pravice, mora biti sorazmeren, nujen in primeren. Primeren je, če je z njim mogoče doseči cilj, torej zajeziti epidemijo. Strokovnjaki, zdravniki, epidemiologi so zdaj večkrat javno povedali, da dvomijo o učinkovitosti ukrepa policijske ure in omejitve gibanja na občine. To pomeni, da ta dva ukrepa ne izpolnjujeta vsaj enega izmed treh nujnih pogojev za omejitev pravice svobode gibanja. Mnenje stroke o posameznih omejevalnih ukrepih bo tako moralo upoštevati tudi Ustavno sodišče. Ustavna sodnica dr. Špelca Mežnar je že v svojem odklonilnem ločenem mnenju povedala, da pri policijski uri ne gre zgolj za poseg v svobodo gibanja, gre za poseg v osebno svobodo. In kot tak je ta ukrep protiustaven. Sama sem že v eni razpravi septembra opozorila, da sprejemate ukrepe brez pravne podlage, da nam vsak četrtek pripravite neka nova navodila za življenje, brez razglašenega izrednega stanja oziroma epidemije, in sedaj je vedno več opozoril pravnikov, ki opozarjajo na pravno podlago omejevalnih ukrepov. Recimo Primož Bavcon, ki v reviji Pravnik piše, da, citiram, »takšne omejitve svobode gibanja in zbiranja niso dopustne brez razglasitve izrednega ali vojnega stanja« in, citiram, »ustavne pravice in svoboščine se lahko omejijo samo z zakonom v skladu z ustavo«. Vi pa jih mirno omejujete z odloki. Zraven v celoti derogirate pooblastila Državnega zbora in koncentrirate moč v izvršilni veji oblasti. To absolutno spominja na neke druge čase. Da ne govorimo o kaosu, ki vlada zaradi predpisov v obliki PKP-jev, ki se sprejemajo hitro, brez ustreznega dialoga, brez ustrezne razprave. Skratka, kaos je beseda, ki bi morda najbolje opisala trenutno stanje. Po vsakem sprejetem predpisu povzročite zmedo in kopico vprašanj – tudi med pravniki. Da ne govorim o kontradiktornosti sprejetih predpisov. Namesto debirokratizacije, ki se je obljubljala, in poenostavljanja predpisov imamo danes čisto zmedo. Čas je, da se to kaotično in brezupno stanje in vladanje konča in da se ponovno vzpostavijo standardi in humane vrednote, za katere danes bolj kot kadarkoli prej vidimo, da absolutno niso samoumevne. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Boštjan Koražija, pripravi pa naj se Jožef Lenart. Izvolite, imate besedo.
Spoštovani predsedujoči, najlepša hvala za besedo. Ko je Janez Janša na oblasti, nikoli ne moremo govoriti o vladi, ker lahko govorimo samo o vladarju. Ker on ne razume vlade, da bi bila to neki skupek neke demokratične skupine oziroma političnih strank, ampak on razume samo sebe oziroma samo sebe kot vladarja. Žal je dostikrat, tako kot se je zgodilo v tem letu, da stalno pridejo tiste njegove težnje po policijski državi, militarizaciji policije in teh stvari, ki smo jih doživeli v Kopru, potem v Rogu in tudi na Metelkovi. Ne razumem, in tu bodo potrebna dodatna pojasnila s strani premierja in ministra, kako si sploh drznejo iskati starše, ki so dejansko – ne protestirali – šli na ulice in so se šli borit za svoje otroke, za prihodnost svojih otrok, se pravi za njihovo lepšo in bolj svetlo prihodnost. Ne razumem – in tu bi zahteval, da se opraviči vsem tem družinam oziroma staršem – da si jih potem drznejo iskati in kaznovati zato, ker se zavzemajo in borijo za svoje družine. In potem so vas polna usta vedno, ko govorite, o družinah, o družinskih odnosih, o tem, da skupaj zmoremo. Kako si sploh drzne premier oziroma predsednik Vlade oziroma tudi minister iti in kaznovati starše otrok, ki se borijo za lepšo prihodnost teh otrok? To ne samo, da je sramotno, ampak je tudi kaznivo. Vsak, ki si drzne igrati se s prihodnostjo naših otrok oziroma naših mladostnikov, se mora zavedati, da bodo enkrat ti mladostniki odločali o njegovi usodi. Prav je, da se v teh zadevah opraviči in se poišče človeka oziroma da se jih ne kaznuje. Bi mu pa tudi rekel, ker vem, da dostikrat pride svetopisemska nota oziroma o kristjanih in teh zadevah, da so te stvari zelo jasne glede pastirjev, on se pa obnaša tudi kot vladar. V starih časih so pastirje imenovali vladarje in on je v bistvu samopašni pastir, ki se ukvarja samo sam s sabo. Dejansko ga ovčice okrog ne zanimajo, zanima ga samo on in tisti njegov ožji krog ljudi okrog sebe, ki jih ima, da jih lahko nahrani oziroma da jim tudi pripravi zadeve za naprej. Seveda podpiram konstruktivno nezaupnico. Rekel bom, ne da je ura zdaj dvanajst, ura je pet čez dvanajst. Upam, da bodo poslanci končno razumeli, ne borimo se več za to, kako in kaj boste tukaj, borimo se za prihodnost naših otrok in mladostnikov. Hvala.
Hvala lepa. Samo v pojasnilo, kolega. Metelkova je pod Mestno občino Ljubljana. Če se ne bi župan Janković odločil za izpraznitev po sodni odločbi, se to tam ne bi dogajalo. Nadaljujemo. Besedo ima Jožef Lenart, za njim bo dobil besedo Blaž Pavlin. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Spoštovani vsi prisotni, kolegice, tudi novi kandidat! Besedilo nezaupnice je prej ko ne nenavadno, na nizkem in nestrokovnem nivoju z neargumentiranimi očitki Vladi in njenemu predsedniku Janezu Janši. Moram reči, da mi je žal, da s takšnim, slabo pripravljenim besedilom nezaupnice predlagatelji mečete slabo luč na ta državni zbor in na vso slovensko politiko. Ker kot kaže, nič več ni sveto in moralno sporno, greste se pač spet neke politične avanture, ki botrujejo politični nestabilnosti in seveda škodijo državljanom. Še bolj žalostno je, da v tem izvajanju celo uživate. Kdor je potreboval za ta spis in za ta večmesečni sramotni proces – vloženo, umaknjeno, spet vloženo – toliko časa, da govorimo sedaj o tem nekonstruktivnem predlogu, mislim, da ni sposoben niti, da bi bil v Odrancih občinski svetnik, ne pa da je poslanec ali pa minister ali pa celo predsednik Vlade. Očitki, ki so bili podani. Vlada je ogrozila položaj Slovenije v mednarodni skupnosti – popolnoma neresnica, še boljše gre zunanjemu ministru, kot je šlo prejšnjemu. Naslednje so prav banalne trditve, da ta vlada vodi avtokratsko politiko, Janez Janša je avtokratski absolutni vladar – spet nič od tega ni res. Najmanj nesramna pa tudi sovražna trditev do naših sosedskih voditeljev je, da je zapisano, da javnost govori o blejskem forumu kot o zmenku diktatorjev. Ne verjamem, da se sploh vsi zavedate tega sporočila, ki ste ga dali v ta spis. Zmenek diktatorjev – kakšno sporočilo dajemo našim sosedom, ali smo sovražni do njih? In potem naprej. Velika dvoličnost. Bom rekel, neka ljubezen med prejšnjim premierjem pa sedanjim novim kandidatom, torej gospodom Šarcem in gospodom Karlom Erjavcem, dvoličnost. Pred volitvami oba govorita o tem, gospod Šarec pravi, da nikoli ne bi v prvem planu povabil Desusa v Vlado, gospod Erjavec reče gospodu Šarcu, da niti slučajno nima kilometrine, da bi lahko bil dober predsednik Vlade in da bo to grenak okus. To smo sedaj dali skozi in je tudi bil neke vrste grenak okus, ko je šla vlada, ko je popustila in vrgla stvari drugim v naročje. Sedaj ko se dela, ko se dejansko spravlja stvari v neko normalo, pa potem eden drugega podpirate. Vse to mi sedaj pove, da bo verjetno za protiuslugo gospod Erjavec še gospoda Marjana Šarca predlagal za kakega ministra. Listo teh ministrov, njegovih kandidatov bi res rad videl, ker verjetno bi se vsi skupaj močno nasmejali. Zakaj? Eden od prejšnjih poslancev iz LMŠ mi je enkrat na malici rekel, da če bi po štirih mesecih ali petih mesecih dela prejšnjih ministrov Marjan Šarec lahko vrgel ven pet ljudi, bi jih takoj, ker ne bi dobili niti dvojke. In sedaj z istim manevrom poskušamo, kot da želimo nekaj narediti boljše. Se pravi, spet za vsako ceno želite zavoziti s takim politikantskim manevrom. To je neresno, nekonstruktivno in za vaše volivce škodljivo in ponižujoče. Če hočete, da se še nekaj slovenskih vojakov poslovi od Slovenske vojske, potem dajte rajši gospoda Erjavca nazaj za ministra za obrambo, če hočete, da se naša meja še malo v notranjost premakne, potem pa še enkrat za zunanjega ministra. Samo lepo prosim, ne za predsednika Vlade. Gospod Karl Erjavec in ostali omenjeni z moje strani ne bodo nikoli več dobili nobene priložnosti za odgovorne in odločujoče vodilne funkcije moje Slovenije. Odločno sem proti nezaupnici vladi Janeza Janše. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Blaž Pavlin, za njim pa bo razpravljal Samo Bevk. Izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Spoštovani kandidat, kolegice in kolegi! Konstruktivna nezaupnica je v slovenski ustavi zapisana kot eden od možnih načinov za zamenjavo vlade. Za njeno vložitev je potrebnih 10 podpisov poslank in poslancev, za uspeh pa 46 glasov, ki jih glede na javno izražena stališča poslancev nimate. In če jih danes nimate, je praktično nemogoče, da bi jih imeli, ko boste postavljali vladno ekipo, in to s stranko Levica v njej. Kdo je kandidat za predsednika Vlade? To je tisti politik, ki kljub številnim aferam vedno nekako politično preživi. Pa ne zato, ker bi bil tako sposoben in nezmotljiv, ampak zato, ker ga tako kot pri vseh aferah, ki so povezane z njim, politični akterji enostavno potrebujete za svoje preživetje. Volivci so mu na zadnjih parlamentarnih volitvah dali jasen signal. Kljub temu da je rezultat stranke Desus na zadnjih volitvah prepolovil, v duhu zahodnih parlamentarnih demokracij ni odstopil kot predsednik stranke oziroma vsaj ponudil svojega odstopa. Danes pa nas hočete prepričati, da je to tisto najboljše, kar lahko ponudite za vodenje Slovenije. Objavljene meritve javnega mnenja kažejo, da mu Slovenke in Slovenci ne zaupajo. Ravno on je tisti, ki na barometru priljubljenosti zaseda zadnje mesto. Na istem barometru so trije ministri Nove Slovenije med prvimi petimi po priljubljenosti med politiki. Očitno jih državljanke in državljani ocenjujejo kot priljubljene oziroma njihovo delo kot dobro. Tukaj bi omenil samo ministra za infrastrukturo Jerneja Vrtovca, ki je začel konkretno premikati delo na svojem področju ter uspešno gradi sodobno in moderno infrastrukturo. Še posebej sem vesel, da je poleg izgradnje drugega tira začel tudi z umeščanjem regionalnih prog, kar bo vsekakor pripomoglo k temu, da bo vlak postal konkurenčen prevozu z avtomobilom. Vsekakor je legitimna pravica opozicije, da ruši vlado, ni pa prav, da izkoriščate in manipulirate z ljudmi, ki so v stiski. Predvsem se kaže, da tako kot je bila prejšnja vlada oziroma koalicija ujetnica stranke Levica, je to sedaj celotna opozicija. Občutek imam, da v opoziciji poteka neka tekma tudi pri zmernih strankah, kdo bo v svojih izjavah bolj radikalen od stranke Levica. To za samo Slovenijo ni dobro. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Samo Bevk, za njim bo na vrsti mag. Dejan Kaloh. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Vendarle je napočil dan, ko se bomo v Državnem zboru prešteli. Ne glede na današnji izid je prav, da se ta negotovost končno zaključi z novim predsednikom Vlade in novo koalicijo ali po starem naprej, kar bi bilo za državo najslabše. Ne glede na izredne razmere zaradi pandemije koronavirusa mora parlamentarna demokracija funkcionirati tudi v takšnih okoliščinah. Žal smo in bomo še nekaj časa morali živeti skupaj z virusom. Najhuje bi bilo, če bi virus s pomočjo vladne koalicije dokončno paraliziral tudi parlamentarno demokracijo. To sejo bi morali imeti že dosti prej. Politična nestabilnost in negotovost ne koristita nikomur. Mečkanja in zavlačevanja je bilo preveč, nekaj po zaslugi koalicije, nekaj pa tudi po zaslugi opozicije. Predvsem koalicija, ki je nasprotovala spremembi Poslovnika Državnega zbora, ki bi omogočil glasovanje na daljavo. Očitno ima vladajoča koalicija močnega partnerja tudi v samem virusu. Če že ni bilo soglasja okrog spremembe poslovnika, bi lahko kolikor toliko zaščitili suverenost zakonodajalca, da bi omogočili prednostno cepljenje proti covidu-19 tako za poslance kot tudi za vse zaposlene v Državnem zboru. Vendar očitno tudi v vodstvu zbora ni kakšne posebne volje za organizacijo cepljenja, najbrž misleč, kaj bodo pa ljudje rekli. Toda takšno stanje najbolj ustreza predsedniku Vlade Janezu Janši in aktualni koaliciji, ki imata za talca celoten državni zbor. Zelo obžalujem lahkomiselni odstop nekdanjega predsednika Vlade Marjana Šarca, ki je oblast tako rekoč porinil v roke sedanjemu predsedniku. Toda po toči zvoniti je prepozno. Zelo dobro se spominjam partnerstva za razvoj v prvi Janševi vladi. Takrat se nam je obrestovalo to sodelovanje. Socialni demokrati smo dve leti kasneje na državnozborskih volitvah zmagali in prvič v novejši zgodovini vodili Vlado. Sedanja ponudba predsednika Vlade o sodelovanju pa se mi ne zdi iskrena. Preveč je bilo v številnih protikoronskih zakonih tako imenovanih podtaknjencev, ki z epidemijo niso imeli nobene zveze, kajti šlo je največkrat za izrazito partikularne interese koalicijske stranke. Da ne omenjam šibkega vodenja boja proti epidemiji v njeni drugi fazi, podrejanja družbenih podsistemov, kadrovskega cunamija in nesmiselnega prerekanja s kulturno sfero. Koalicijski sporazum Koalicija ustavnega loka v obdobju 2021–2022 določa štiri prioritete. Na prvem mestu je zdravje prebivalstva, sledita skrb za okolje in boj proti podnebnim spremembam ter priprava na razvojno naravnano desetletje in seveda predsedovanje Svetu Evropske unije. Določene so jasne prioritete vlade, ki vključujejo zdravje, solidarnost, okolje in razvoj v skupni vrednosti dobrih 14 milijard evrov. Na področju kulturnih dejavnosti se bodo sredstva povečala v višini 2,2 % državnega proračuna. V ospredje bomo postavili strokovne kompetence in reference za vodenje kulturnih ustanov, oblikovali bomo neodvisne strokovne komisije za programske in projektne razpise, vzpostavili pa bomo tudi dialog s civilno družbo. Spodbujali bomo vrhunsko ustvarjalnost ter ljubiteljsko kulturo ter poskrbeli za ustrezen položaj samozaposlenih v kulturi in pospešili izvedbo kulturnih, infrastrukturnih projektov ter končali vojno s kulturo in podpisali mirovni sporazum s kulturno sfero. Glasoval bom za, hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dejan Kaloh, za njim pa bo dobila besedo Lidija Ivanuša. Izvolite.
Podpredsednik, hvala lepa. Uvodoma. Sredi epidemije koronavirusa rušiti vlado pomeni, da dejansko predlagatelji te konstruktivne nezaupnice ne razumejo potreb slovenskega naroda. Predvsem pa ga v tem pogledu tudi nimajo radi. Vse stranke, združene v KUL, na čelu z gospodom Erjavcem, zavržno izkoriščajo to epidemijo zgolj z enim samim namenom, rušitev ukrepov Vlade, in z izključnim namenom prevzema oblasti. Res deplasirano početje. Gre vam izključno za privilegije, to je jasno že na prvi pogled, in seveda za to, da bi se vaši ideološki sopotniki še dalje napajali prek raznih nevladnih organizacij, da bi tukaj na veliko kasirali, in spet se vedno znova postavlja v neke okope revolucije proti drugače mislečim. Na drugi strani pa imamo vlado Janeza Janše, ki je, jaz bi rekel, z rekordnimi osmimi PKP napram drugim vladam pomagala prav vsem segmentom prebivalstva. Se pravi vsem pomoči potrebnim, nihče ni ostal zadaj, nihče ni bil pozabljen, gospodarstvo pa je kljub hudim razmeram ostalo prožno in vitalno. Slovenija je v tem trenutku država z najvišjo rastjo gradbeništva v Evropski uniji, 18,4 rasti v medletnem obdobju. Teh investicij bo seveda deležen Maribor, iz katerega tudi sam prihajam kot poslanec. Samo nekaj projektov, toliko da imate primere, kaj je Vlada v tem slabem letu naredila za drugo največje mesto, za štajersko prestolnico. Državna sredstva in kohezijska sredstva so pod aktualno vlado zagotovljena za novo infekcijsko kliniko v Mariboru, 55 milijonov, za nov kulturni center Rotovž v višini 12 milijonov evrov, za obnovo športne dvorane Tabor v višini 3,5 milijona evrov, obnovo promenade v mariborskem mestnem parku 3,6 milijona, vrhunske znanstvenoraziskovalne opreme na Univerzi v Mariboru v višini 29 milijonov in tako naprej. Še enkrat, vse to pod vlado Janeza Janše in vse to v obdobju slabega leta dni. Mi torej ves čas pridno in marljivo gradimo, vi pa vse to brezsramno rušite. Žalostno. A kot da vam rušenje teh ukrepov, teh dosežkov ni dovolj, še več – prej sem gospoda Koprivca poslušal – bi iz ukradene judovske vile vi zdaj kričali o morali, kriminalu, korupciji. Medtem pa se klanjate prav tako zavržnim tipom tipa Kidrič, za sabo puščate neplačane račune iz volilnih kampanj in seveda mastno preplačane projekte, kot je bil TEŠ 6, prav tako puščate za sabo. Vse to na škodo slovenskih davkoplačevalcev. Vi ste zadnji, ki bi lahko o tem govorili. Še gospod Karl Erjavec. Od vas kot kandidata za novega predsednika slovenske Vlade bi seveda pričakovali, da do obisti poznate slovenski narod in tudi čutite njegove potrebe, v intervjujih pa vi govorite, da ne razumete slovenskega naroda. Jaz sem bil frapiran, ko sem v zadnji Mladini videl, da gospod Karl Viktor Erjavec razlaga, da bolj razume frankofone kot pa Slovence. Pa kaj je to? Sramota. Pa saj vi niste kandidat za kakšno bivšo kolonijo frankofonov, ampak ste kandidat za predsednika slovenske Vlade, gospod Karl Erjavec! Takšen človek, ki si tako javno misli o Slovencih, pa res ne more voditi slovenske Vlade in je tudi ne bo. Politične izkušnje gospoda Erjavca so znane. On se pač hvali, da je bil šestkrat minister. Jaz osebno ocenjujem, da to ni bil ravno najbolj delaven, kvaliteten minister. Na tistih resorjih, kjer je vedril, nekih strašnih rešitev ni prispeval, jaz ocenjujem, da je bilo obratno, da je generiral vedno nove probleme in težave. Saj vem, da je že zimzelena tema o teh kantah pa patrijah, pa vendar je bil še en kup drugih zadev. Nič kaj dobra popotnica ni to, gospod Erjavec, za mandatarja za sestavo nove slovenske Vlade. Tudi vaša politična moč je bila večkrat izpostavljena v tem državnem zboru v kontekstu te konstruktivne nezaupnice. 394 glasov je nabirka glasov, ki res ne zadošča niti za mestnega svetnika v kakšni srednje veliki občini. To je dejansko realen odraz vaše politične nemoči. Latinski rek Nomen est omen, saj ga vsi poznamo, ime z nameni, se bo danes v vašem primeru izkazal kot antipod. Namreč, Karl Viktor Erjavec, danes vaše srednje ime ne bo sinonim za zmagovalca, ampak bo sinonim za političnega in moralnega poraženca. Z lahkoto lahko ugotovim, da ste danes res imeli svojo zadnjo možnost v tem hramu demokracije, da ste nastopili v tem parlamentu, skoraj zagotovo nikoli več ne boste izvoljeni v ta hram demokracije. Hvala.
Hvala lepa. Za besedo je zaprosil kandidat za novega predsednika Vlade Karl Viktor Erjavec. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Najprej bi se poslancu Kalohu zahvalil za dobre želje. Res hvala. Upam, da se vam ne bodo uresničile glede tega, ali bom še kdaj obiskal Državni zbor. Bi pa nekaj besed povedal o tem, češ da smo vložili konstruktivno nezaupnico zlasti zato, ker želimo nagajati, ker ne želimo pripoznati uspehov te vlade. Mi smo konstruktivno nezaupnico vložili iz dveh razlogov. Zato ker se ne strinjamo z aktualno politiko Vlade, z njenim konceptom, ki ima preveč elementov avtoritarnosti. Ne bom se ponavljal, kaj vse razumem pod tem konceptom. In zlasti jo vlagamo zato, ker je ta vlada neuspešna, ko gre za epidemijo. Lahko obračate številke, lahko se hvalite, ampak dejstvo je, da imamo največje število mrtvih zaradi epidemije covida-19. Že iz tega razloga bi bilo prav, da se ta vlada umakne in prepusti drugi vladi, da se spopade s to epidemijo bolj uspešno. Tudi to, da ravno v tej krizi zdaj vlagamo konstruktivno nezaupnico, da je to velik problem, da je to nekaj zelo grdega – s tem se ne morem strinjati. Nizozemska bo zdaj imela volitve, vemo, da je vlada odstopila, podobno je z italijansko vlado, včeraj so imenovali novo vlado, na Kosovu so bile včeraj volitve, bodo tudi oblikovali novo vlado, Portugalska in tako naprej. Zato to ne more biti razlog, da ne bi opozicija uporabila tega inštrumenta, ki ga ima na razpolago. Zlasti če pogledamo, kakšni so rezultati, ko ocenjujemo boj Vlade proti epidemiji covida-19. Verjamem, da želite veliko graditi, betonirati ceste, pločnike in ne vem kaj, vendar država niso samo pločniki, niso samo ceste, ampak je bistveno več. Država je tudi to, kako se utrjujejo določene demokratične institucije, kako se omogoča svoboda medijev, kako se dopusti avtonomnost univerz in podobno. Glede očitka, da sem govoril, da sem bolj na strani frankofonov kot pa na slovenski strani. Očitno ste zelo slabo prebrali ta intervju, Kot veste, sem jaz rojen v Belgiji, tam sem živel do 12. leta in v intervjuju sem želel reči samo to, da je neka drugačna mentaliteta, da tam ni tega spopadanja, s katerim se vsakodnevno srečujemo v Sloveniji, ni te zavisti, ampak smo se tam veselili uspehov svojih sošolcev, prijateljev in tako dalje. Za tistega, ki je bil uspešen, je bilo veselje. Tukaj se mi pa dostikrat zdi, da ni tako, tudi če pogledam v tem državnem zboru, ni nikdar kakšnega posebnega veselja, ves čas govorimo, kako moramo sodelovati, kako moramo skupaj držati, ampak v resnici počnemo vse drugo. Samo to je bila moja poanta in moram reči, da sem vedno presenečen, kako je to globoko zakoreninjeno. Morda bo treba tudi v izobraževalnem sistemu nekaj storiti, da bodo naši otroci odprti, da ne bodo že vnaprej imeli neke negativne tendence. Ker očitno lahko ugotovimo, da so tukaj določene posledice, ne vem, morda so to posledice iz časa druge svetovne vojne in po drugi svetovni vojni, ker ni bilo nikdar prave sprave. Jaz vam lahko povem, kar se tiče Belgije, tam se teh problemov ne pogreva več. Ti problemi so pokopani za vselej in to je tista dobra podlaga, ki daje neke možnosti za eno tako odprto prihodnost, za en razvoj, za eno veselje. Zanimivo je recimo, ko gre za športne rezultate, takrat smo vsi kot eno, se veselimo, ampak bog ne daj, da bi drugič kakšen Prevc malce slabše skočil, ker potem je pa to narodna katastrofa. In to je bila poanta v tistem intervjuju, nič v smislu, da bi bil manj Slovenec pa bolj frankofon. Jaz sem Slovenec, mogoče bolj zaveden kot kakšen, ki je ves čas tukaj v svoji državi. Ker ko sem jaz živel kot otrok v tujini, vam povem, je bilo težko biti Slovenec, ker smo bili zaničevani, ker so rekli, to so pa oni iz Jugoslavije, z Balkana, tam pa ni cest, tam so pa še zmeraj volovske vprege. In sem moral kot otrok razlagati, da ni tako, da smo normalna država, da smo sorazmerno razvita država, da hodimo v šole, da imamo pitno vodo in tako dalje. To je pač en sentiment iz mojega otroštva in prosim, da to spoštujete in da ne podtikate, da sem zdaj neki frankofon, ne pa Slovenec. Moja družina smo zmeraj bili veliki Slovenci in tudi moji otroci so tako vzgojeni.
Hvala lepa. Replika Robert Pavšič. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod Kaloh, jaz sem prepričan, da nas v vseh teh urah res niste razumeli, kaj želimo povedati. A ni čudno, da venomer trdite, da vse delate odlično, celo ekscelentno, ljudje so pa konec koncev nezadovoljni? Kaj so vaše trditve? Vlada dela, naši nameni so politikantski in mi smo dvolični. Kaj dela Vlada? Jemlje enormne kredite, ne glede na to, pod kakšnimi pogoji, enkrat bo ta denar potrebno vrniti, nihče nam ga ne bo odpisal. Prireja razpise za svoja podjetja, že kar nekajkrat smo to dokazali. Čez poletje ne naredi nič, potem pa jeseni na hitro poskuša gasiti požar. Ker to ne uspe, se začne hitro iskati odgovorne. Ljudje umirajo, krivi pa so nekdanja vlada, nekdanji minister, mediji, danes smo slišali, da celo ljudje, ker so pač stari. Protestniki, opozicija, slovenski sev koronavirusa, tudi to smo že slišali. Ali je potem ta nezaupnica politikantstvo ali je politikantstvo hvalisanje z neuspehi, nenehno iskanje dežurnih krivcev, uvajanje avtokratskih, lahko bi rekli celo diktatorskih metod? Denar uhaja skozi vse pore, kontrole pa ni, in tudi prepričljivih odgovorov ni. To je dvoličnost. Ne pa to, da smo v Listi Marjana Šarca in Koaliciji ustavnega loka našli konsenz, da to stanje spremenimo, da ga presekamo. To je stanje, ki ste ga sami ustvarili. Sami ste ga ustvarili. Je nevzdržno, nenaravno in po mojem osebnem mnenju, pa verjetno je še marsikdo v tej stavbi, ki se s tem strinja, nevarno. Nevarno za celotno družbo. Zato bi prosil, da se v bodoče, ko delate celoten presek našega razmišljanja, včasih pa dajte malo zaustaviti, no. Kandidatu očitate, da je bil šestkrat minister, hkrati se pa v istem stavku pohvalite z osmimi koronapaketi, ki jih stalno popravljamo. Zakaj? Zato ker ne delujejo, ker jih niste pripravili na pravilen način in ste to tudi spoznali.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima Lidija Ivanuša. Za njo bo dobil besedo Ljubo Žnidar, če bo ostalo kaj časa, sicer Mihael Prevc. Izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Lep dober večer vsem! Ker je ostalo zelo malo časa, bom povedala tri stvari. Vaš cilj ni zgraditi nekaj boljšega, ampak zgolj zrušiti obstoječe za vsako ceno. Vi zlorabljate epidemijo koronavirusa za politični boj in za prihod na oblast. Mi delamo za dobrobit ljudi in naše države, vi na vsak način hočete priti do denarja, ki ga je vlada Janeza Janše zagotovila iz naslednje evropske perspektive. Se spomnite, kako je Miha Kordiš govoril, da je potrebno podjetnike z bajoneti naterati v morje, njihova podjetja pa nacionalizirati? Kaj na to porečeta gospod Han in gospod Bandelli, ki imata svoja podjetja? Si res želite biti s Kordišem v koaliciji? Če je tako, potem podarite svoja podjetja državi, da jih nacionalizira. In zadnje. Mi gradimo, vi rušite, zato verjamem, da bo nezaupnica zgolj to in da bomo jutri delali naprej tako kot doslej, za dobro Slovenije in državljanov, za dobro slovenskega podeželja. Hvala.
Hvala lepa. Replika Miha Kordiš. Izvolite.
Nikoli nisem dejal, da je potrebno podjetnike naterati z bajoneti v morje, to je čista laž in izmišljotina. Ampak SDS drugega kot laž in izmišljotino tako ne pozna.
Kolega, to ni bilo postopkovno oziroma replika [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Na koga in na kaj? Bodimo resni, peljimo razpravo tako, kot se spodobi, do kraja. Besedo ima Mihael Prevc, za njim bo dobila besedo Nataša Sukič.
Hvala za besedo. Spoštovani kandidat za mandatarja, spoštovane kolegice in kolegi! Kadar se vlaga konstruktivna nezaupnica, bi človek pričakoval dvoje, in sicer da imajo predlagatelji zadostno število podpore, še zlasti pa, da skušajo priti z boljšim kandidatom za novega mandatarja. Toda ali je Karl Erjavec res boljši kandidat? Na levi strani v preteklosti o njem niste imeli najboljšega mnenja, zdaj pa samo zato, ker potrebujete mandatarja, predlagate njega. V Mladini, se pravi tedniku, ki z vsemi močmi podpira slovensko levico, so že v petek omenjali možnost, da levim strankam tokrat ne bo uspelo in da bo tudi to uspeh. Vnaprej veste, da ne bo šlo, in vendar vztrajate. To, čemur smo priča v zadnjem letu, je huda abstinenčna kriza levih strank. Po letih vladanja ste se sami odpovedali vladanju, potem pa ste zelo hitro ugotovili, da ne zdržite brez. Simptomi abstinenčne krize so živčno preštevanje glasov svojih poslancev, večmesečno vročično iskanje mandatarja, nesodelovanje pri tako pomembni zadevi, kot je boj s pandemijo, novi in novi medijski spini, verbalni napadi in različne oblike agresivnosti. Vsi poslanci od prvega do zadnjega smo bili izvoljeni, da bi kot predstavniki ljudstva delali v dobrobit Slovenije ne glede na to, ali nas je politika postavila v pozicijo ali opozicijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Imamo še tri prijavljene razpravljavce. Najprej dobi besedo Nataša Sukič, za njo Maša Kociper in Luka Mesec. Kolegica, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Ali veste, kaj je najnovejši proticovid ukrep vlade Janeza Janše? To, da so protestnikom pred parlamentom odvzeli megafon, simbol in orodje svobodne besede. To se je zgodilo malo prej. Starejšo žensko pa so odvlekli in strpali v marico samo zato, ker je stala na Trgu republike. In ves čas moralizirate, češ, sredi epidemije rušite vlado – a res? Kaj pa če bi se vprašali, kako to, da sredi epidemije, ki je dovolj huda za ljudi, tako zelo brutalizirate policijo? To je točno empirični dokaz o diagnozi, ki se glasi sindrom notorične nedemokratičnosti vlade Janeza Janše. Sicer pa, kar se tiče nabave medicinske opreme v boju proti covidu, niti ena ni potekala, kot bi morala. Vlada ni zmogla kupiti neoporečne opreme niti ko je kupovala maske niti ko je kupovala ventilatorje niti ko je kupovala hitre antigenske teste. Milijoni našega denarja dobesedno izpuhtevajo v zrak za opremo, ki deluje ali pa tudi ne deluje in ki jo dobavljajo vaši zaslužkarski pajdaši, recimo dečki s Karibov. Dejstvo je, pa če se še tako zelo sprenevedate, da tako nesposobne in nekompetentne vlade še nismo imeli, kar je pa še posebej hudo v tako zaostrenih epidemioloških razmerah. Niti tako avtoritarne in niti tako represivne. Namesto da bi Vlada vse sile usmerila v učinkovit spopad z epidemijo, se ukvarja z udarniško razgradnjo neodvisnih preiskovalnih in nadzornih institucij, medijev, STA, sodstva, nevladnih organizacij, napada intelektualce, nagaja javni univerzi. Medtem pa notranji minister nad ljudstvo pošilja robocope z dolgocevnim polavtomatskim orožjem in bojda hodi na mejo preverjat delo ne naše, pač pa hrvaške mejne policije. Premier pa vsak dan tvita in tvita in vlada z zastraševanjem in dekreti. Njegov dnevni rekord, da vam zaupam, je 179 tvitov in retvitov, v času, ko zunaj divja epidemija. O vseh nesmislih in absurdih te vlade zgovorno govorijo vprašanja in ugotovitve Dnevnikovega kolumnista Mirana Lesjaka, ki jim bom pridodala še nekaj svojih. Recimo: Zakaj imamo že štiri mesece policijsko uro? Zakaj dojenčku lahko kupimo čeveljce v supermarketu, ne pa tudi v specializirani otroški prodajalni? Zakaj lahko delajo frizerji in zakaj ne kozmetični saloni? Zakaj so zaprte avtopralnice? Zakaj lahko v trgovinah kupim pustne maske, ne pa tudi puloverja? Zakaj osebam, ki od jeseni nujno potrebujejo pomoč na domu, centri za socialno delo med epidemijo ne smejo zagotoviti osebne asistence? Zakaj ne delajo urarji? Zakaj javna veterinarska ustanova ne sme kastrirati mačk, lahko pa jih kastrira veterinar zasebnik? Zakaj otroci tako dolgo niso smeli v šole? Zakaj jim siromašimo dostop do znanja in s tem jemljemo njihovo prihodnost in na ta način v perspektivi dodatno poglabljamo razredne razlike? Zakaj smo zaradi virusa v svetovni špici smrtnosti? Zakaj po nepotrebnem dnevno umre za avtobus ljudi? 3 tisoč 977 mrtvih zaradi virusa, spoštovane in spoštovani. 3 tisoč 977. Starejši, bolni, izolirani in mnogi s trajnimi zdravstvenimi posledicami zaradi okužbe. Že zaradi tega bi vsaka vlada s količkaj dignitete in morale morala odstopiti. Ne, vi jo boste rekonstruirali. Kaj pa je v njej zrelo za rekonstrukcijo? So to morebiti škornji notranjega ministra, hrbtenici ministrov za šolstvo in kmetijstvo? Je treba rekonstruirati zlobo, ki veje z ministrstva za kulturo, ambicije ministra za obrambo, intelektualno širino gospodarskega ministra, antiokoljski pristop ministra za okolje? Je to to, kar boste rekonstruirali? Želimo svobodo ali želimo tiranijo enega človeka in ene partije? To je tisto vprašanje. Čas je, da se vprašate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo lahko dobi še Luka Mesec. Ni ga, tako da smo končali s splošno razpravo. Prehajamo v sklepni del razprave, v katerem dobita besedo še kandidat za novega predsednika Vlade in predstavnik predlagatelja. Najprej ima besedo kandidat za novega predsednika Vlade Karl Viktor Erjavec. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Hvala tudi za plodno razpravo, ki je tekla praktično ves dan. Mislim, da smo izmenjali stališča, in pokazalo se je, da imamo konceptualne razlike, da mi vidimo Vlado drugače kot aktualna vlada. Mi menimo, da politika, ki jo izvaja aktualna vlada, ne pelje v pravo smer, vidimo njeno neučinkovitost, ko gre za spopad s pandemijo covida-19, vidimo, da se, kar se tiče zunanjepolitičnega položaja Republike Slovenije, naslanjamo na države, ki imajo težavo z vladavino prava. Vidimo, da se zlorabljajo ukrepi zato, da se posega v svoboščine ljudi. Še vedno ne razumem, zakaj imamo danes na primer še vedno policijsko uro. Stroka je zelo jasno povedala, da ta v tem trenutku ni potrebna. Tako da danes, drage poslanke in poslanci, ne odločate o Karlu Viktorju Erjavcu kot mandatarju, ampak odločate predvsem o tem, kako vidite prihodnost Slovenije do konca tega rednega mandata. Menim, da bi nova vlada bolje upravljala z državo, bi spoštovala ustavna načela, zlasti neodvisnost ustavnih institucij, pravosodja, policije, da ne naštevam vseh ostalih institucij, od Računskega sodišča do Statističnega urada, tudi ne bi posegali v svobodo medijev, tudi ne bi imeli takih razprav glede financiranja Slovenske tiskovne agencije [[…]]
Samo trenutek. Prosim za mir v dvorani.
Mislim, da so v času, ko imamo opravka z največjo epidemijo, take razprave povsem nepomembne in nepotrebne, ker je Slovenska tiskovna agencija v zadnjih 30 letih pokazala, da dobro opravlja svoje poslanstvo. Ne nazadnje imate danes priložnost, da se odločite, ali se strinjate s to politiko aktualne vlade ali želite drugačno politiko, ki bo bolj prijazna do ljudi, ki ne bo dnevno spreminjala svojih odločitev, ko gre za ukrepe glede epidemije, za vlado, ki bo imela koncept, kjer se spoštujejo vladavina prava, človekove pravice, stroka, avtonomnost univerze. Na vas je ta odločitev. Danes se zavedam, da gre predvsem za nek presek nekega stanja in nekega trenutka, danes lahko to priložnost izkoristite. Če je ne boste, bo naslednja priložnost gotovo takrat, ko bodo parlamentarne volitve. Volivke in volivci bodo povedali, kakšen koncept prihodnosti naše države želijo, takšen, kot ga ponuja aktualna vlada, ali koncept, ki ga ponujam kot mandatar, kot tisti, ki bi lahko oblikoval novo vlado, seveda če mi daste svoje zaupanje. Jaz sem prepričan, da če boste dali glas za moje mandatarstvo, ta glas ne bo vržen proč, ampak bo to glas, ki bo Slovenijo popeljal zopet na pravo pot, na pravo pot med države jedrne Evropske unije, na pot držav, kjer je vladavina prava svetinja, kjer je policijsko delo neodvisno od aktualne politike, kjer institucije lahko svobodno zadihajo in kjer ljudje ne bodo živeli v negotovosti, kaj lahko pričakujejo v prihodnje. Na vas je, da se odločite. Jaz sem ponudil svoje znanje, izkušnje. Če jih boste sprejeli, vam bom hvaležen in bom opravljal to nalogo po svojih najboljših močeh, častno in v dobro vseh državljank in državljanov Republike Slovenije. Še enkrat hvala za vso to razpravo. Srečno, Slovenija.
Hvala lepa. Besedo ima še predstavnik predlagatelja Jani Möderndorfer. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. V današnji razpravi, ki je v sklepni fazi, v resnici lahko ugotovimo, da stranka SDS in koalicijski partnerji, ki sodelujejo pri tem, pravzaprav niso dali niti enega resnega argumenta, zakaj ne. Niti enega. So pa šli na osebno diskvalifikacijo, to, v čemer so pravzaprav najbolj vešči. V aktu konstruktivne nezaupnice so bili navedeni trije razlogi, zakaj vlagamo to konstruktivno nezaupnico in zakaj tej vladi ni več možno zaupati. Seveda je gradnik celotnega sistema v resnici na predsedniku Vlade. Predsednik Vlade je tisti, ki je odgovoren, predsednik Vlade je tisti, ki usmerja, predsednik Vlade je na koncu ne nazadnje tudi tisti, ki če pade, padejo vsi. Vendar kaj smo dobili s tem predsednikom Vlade? Smo dobili nekaj, kar smo že videli v Sloveniji, v slovenskem prostoru? Seveda smo. Ampak vsakič, ko je postal predsednik Vlade, je bil hujši, zaradi tega ker se je zavedal, da ne sme več narediti enakih napak, kot jih je naredil prej. Problem ni v tem, da je popravljal svoje napake, ampak je problem v tem, da mu je bilo pri popravljanju svojih napak popolnoma vseeno za zakonodajo, ustavo in pravni red v tej državi. To je problem. Za ceno tega, da uresniči svoje lastne cilje. V svoji razpravi sem danes enkrat omenil odgovornost ministrov. Tukaj bom danes apeliral predvsem na odgovornost zdaj, v tem trenutku, pa tudi koalicijskih partnerjev, ki vstopajo v takšno vlado, vlado SDS oziroma vlado Janeza Janše. Zakaj? Moram reči, da sem sam osebno svoje kolege opozarjal, ko je prihajalo do odločitve o tem, ali je Janezu Janši moč zaupati oziroma stopiti v njihovo koalicijo, kaj vse se bo zgodilo. Jaz sem danes neizmerno žalosten – pa bi v resnici moral biti vesel, ker se je uresničilo vse to, kar sem rekel, ampak sem žalosten – ker se je to uresničilo. Mene so kolegi prepričevali, da preprosto ne smem verjeti v to in da ga bodo, ko bo prišlo do ideološke debate in ko bo presegel koalicijsko pogodbo, preprosto zaustavili. Kje se je zaustavil Janez Janša? Jaz vam povem, Janez Janša je edini, ki lahko sam sebe zaustavi. Nihče ga ne more zaustaviti, samo on sam sebe lahko zaustavi. In zato so te pravljice, kako je dober organizator in tako naprej in kako se znajde v krizni situaciji, pravljice za lahko noč. To ne drži, drži pa nekaj drugega – da je mojster nad mojstri v tem, kako ustvariti krizno situacijo. Če je ni, jo bo naredil pa nima zveze, kakšna bo škoda pa kakšne bodo posledice. To se danes kaže v tem, kar smo videli v enem letu. Celo tujina je spoznala, kdo je tisti, ki se mu reče maršal Tvito. Tega si nisem izmislil jaz, tako so ga poimenovali. Zaradi njega in po njem so celo šli z algoritmom naredit sledilnik za tviteraše, zato da danes lahko vidimo, koliko časa na dan se ukvarja s tviti. Jaz ne vem, kaj ta predsednik Vlade dela, ampak jaz si domišljam, da so predsedniki vlad po navadi od jutra do večera zasedeni. Ampak če gledam, koliko tvitov on na dan ustvari – oprostite, vsak normalni direktor v resni gospodarski družbi bi ga že zdavnaj odpustil iz vsaj dveh razlogov! Prvič, ker bi mu zagotovo delal sramoto za ugled njegovi firmi, in drugič zaradi tega, ker bi ugotovil, da več tvita, kot pa dela! Tretji problem pa so posledice teh tvitov. Vsi poznate ta znameniti tvit [[pokaže predmet]] , kjer se je razpisal o Bidnu, da je šibki člen oziroma eden najslabših kandidatov, ki bi lahko bili predsedniki Združenih držav Amerike. On pravi, da to ni nič posebnega in tako naprej, in v istem trenutku zaželi vso srečo in podporo Trumpu in mu celo čestita, ker je v tistem hipu verjel, da je že kar izvoljen. Seveda po teh svojih znanih prepričanjih, tako kot je to že počel v Sloveniji. Saj to ni nič novega, veste. Mi smo bili vsi blazno začudeni, da je to nekaj novega, pa ni! Spomnite se nazaj, saj je skozi govoril, da so mu ukradli volitve. Saj to ponavlja kar naprej. Če so mu ukradli volitve, kako je dovolil, da so mu potrdili mandat? To je enostavno skregano z logiko. S tem tvitom je seveda naredil strašansko slab mednarodni ugled Slovenije v svetu, predvsem pa pri državi, s katero se danes vsi hvalijo in so danes ne vem kolikokrat vsi povedali, kako jo je minister obiskal in da naj pokažejo, kako so drugi to lahko dosegli in on ne. Danes vam garantiram, dokler bo Janez Janša predsednik te vlade, on Združenih držav Amerike, razen v zasebnem aranžmaju, videl ne bo. Ne bo. Ker minimum od minimuma je, da ga bodo ignorirali. Tako da hvaliti, koliko je naredil dobrega za to, se seveda ni. Da ne govorim o vseh ostalih, s katerimi se je potem še kar naprej kregal kot petletni otrok. Tega ne počne predsednik Vlade, predsednik Vlade bi to, če bi se hotel resno iti politiko pa bi se hotel iti malo diplomacije, prepustil nekaterim drugim, predvsem pa tega ne bi počel on. Zaradi tega ker je on ta zadnji v verigi in edino on lahko kasneje popravlja napake tistih, ki bi to eventualno narobe naredili. Kdo naj zdaj popravlja napako Janeza Janše? Janez Janša? Kako? Ampak veste, dokler Janez Janša sebi dela škodo, jaz nimam s tem težav, ko jo pa začne delati Republiki Sloveniji, imam pa zelo resne probleme, še posebej če je predsednik Vlade. Ena od stvari, o katerih smo danes zelo malo govorili, je pa ključna, je nacionalni dokument za okrevanje in odpornost. Veste, dokler se mi pogovarjamo o pitju vode tam nekje v Prekmurju pa o nekih prleških sendvičih, za katere niti Prleki ne vedo, kako izgledajo, pa dokler se pogovarjamo o ministru, ki gre čez mejo kontrolirat policiste druge suverene države, za kar sploh ni usposobljen niti ni poklican niti nič – ob tem, da je že v Kopru vedel, da nima testa in da ne more iti čez, in gre to še celo povedat, se vseeno s svojo mamo odpelje in se tam dela maškare in tako naprej in potem oba ministra izjavita, da sta vesela, če sta polepšala cel teden Slovencem, ker so delali tako neizmerno prešerno veselje v njihovih domovih, da so se lahko nasmejali – to ni problem. Imam pa zelo resen problem, če delate dokument v vrednosti 5 milijard 200 milijonov, ki bodo dolgoročne posledice na slovenski državi, v katerem bomo govorili o stvareh, ki jih vi zanikate. Vi zanikate podnebne spremembe, ogljični odtis, vse zanikate, mi bi morali pa eno tretjino tega denarja nameniti v tem dokumentu samo za to. In kar je najbolj žalostno, je, da svojim državljanom, svoji pameti, slovenski pameti, ki je je neizmerno veliko, ne zaupate in delate tajni dokument. To je pa za mene resen problem in imam resne težave s to vlado, kako z njo nadaljevati sodelovanje. Po eni strani nas vabi k sodelovanju, po drugi strani ima pa tajni dokument. Dajte mi razložiti, kako bomo sodelovali. Kako bo to izgledalo? Medresorsko usklajevanje. Je rekel minister Černač, da dokler poteka medresorsko usklajevanje, ne more tega dokumenta prikazati. Lepo vas prosim! Veste, koliko dokumentov je že nastajalo v Sloveniji, ki so ključni za Slovenijo, in so bili javno dostopni? Ne samo pri nas, v vseh državah, demokratičnih seveda. V Franciji, v Belgiji, v Avstriji se pogovarjajo javno o teh stvareh. Javno, nimajo nobenih zadržkov, ker na koncu bo itak odločal tisti, ki mora odločati. Ampak za ideje, predloge pa je več kot jasno, da je prav, da jih da slovenska pamet skupaj. Jaz ne verjamem in ne zaupam, da en minister pa šest uradnikov lahko predstavlja slovensko pamet. Oprostite, to ne gre skupaj. Preprosto ne gre. Te pameti tam na tistem ministrstvu ni. Pa veste zakaj? Zaradi tega, ker je stvar preobsežna in presega njihova znanja, ki bi jih morali imeti. Zato je seveda en resen razmislek in pomislek tudi pri vseh tistih, ki se boste spraševali, kako danes odločati o konstruktivni nezaupnici. Jaz tukaj apeliram predvsem na vse poslance in poslanke, ki imajo dilemo, dilemo pred vsaj dvema stvarema. Ena je zagotovo strah pred tem, ali bomo še imeli službo ali ne, če bomo glasovali drugače. Marsikoga je strah, ali bo še sedel v tem parlamentu ali ne, in gleda na to zgolj kot na eksistenčno vprašanje. Oprostite, veste, biti poslanec ni poklic v smislu neke službe, ki jo delamo od osmih do treh, ampak je poslanstvo. To poslanstvo moramo dokazovati in opravičevati vsak dan, ne samo takrat, ko odločamo in razpravljamo, ampak tudi takrat, ko se je treba odločiti, da preprosto ta vlada ne more imeti več zaupanja. Takrat je treba potisniti na stran te svoje eksistenčne probleme. Če ste pa prišli v politiko samo slučajno in ste zdaj pač tukaj in mislite, da je prav, da vztrajate do konca, do bridkega konca pa nima zveze, kakšna bo cena na koncu, oprostite, je to neodgovorno, to je egoistično. Takrat se človek vpraša, zakaj sploh opravljamo to delo. Jaz res upam, da bo zmagal razum. Razum. In predvsem, da boste to pot pokazali tisto, kar je treba pokazati, kar je v tej dvorani velikokrat slišati, to pa je, da delamo za ljudi. V tej dvorani sem danes samo v današnji razpravi vsaj petdesetkrat slišal na oni strani eno in isto parolo, ki so si jo danes zadali kot rdečo nit: mi gradimo, vi rušite. Oprostite, to ni nobena diskusija. Z argumenti. Predsednik Vlade je danes na začetku svoje razprave kot možnost odgovora na očitke nas pozval, da pridemo ven s številkami. Mi smo prišli s številkami, kje so vaše številke? Mi jih danes nismo slišali. Mi smo danes slišali samo tisto, kar vi najbolje znate, to pa je, da kažete slikice, kako hodijo brez maske okoli [[pokaže predmet]] , ta vlada je hodila brez mask okoli, to ste znali kazati. Kar naprej, to je bila vaša mantra. To vam kar dobro gre od rok. Glejte še ena [[pokaže predmet]] , ta je tudi zelo lepa, krasna, niti eden nima maske, pa bi jo moral imeti. Ampak veste, jaz njim ne morem reči, da širijo virus, ker ga sploh nobeden tam ni prebolel, razen mogoče kdo, za katerega jaz ne vem, ker je to osebni podatek. Ampak z uporabo tega načina komunikacije, veste, ne bomo daleč prišli. Vse ste pozivali k strpnosti, istočasno ste pa bili zelo nestrpni. Zelo nestrpni. Žal moram govoriti v množini. Saj kakšen ni bil, ampak množina zaradi tega, ker ne gre drugače, saj veste, več kot dva, več kot tri je že množina. Naj zaključim v slogu tistega, kar me je pa danes najbolj bolelo. Moram reči, da v zgodovini slovenskega parlamentarizma še nismo dojeli ali pa še nismo razumeli, kaj pravzaprav pomeni biti poslanec in dvigniti glasovnico. Danes je postalo moderno napovedovati, da ne boste dvignili glasovnice. Danes me je eden od dolgoletnih strokovnih sodelavcev, pa ne iz poslanske skupine, ampak delajo v Državnem zboru že leta in leta – zgrozili so se, da je kaj takšnega, da poslanec preprosto ne bo dvignil glasovnice, da nima poguma, da ne rečem česa drugega. Zakaj? Saj zaradi mene lahko potem medvedke rišete na glasovnice, če želite, to je vaša prosta izbira. Dr. Ciril Ribičič je izdal in napisal eno krasno knjigo o kontroli nad poslanci in je opisal 12 načinov, kako se kontrolira poslanca pri glasovanju. Veste, včasih je bil balkon odprt, fotografi so bili gori in so slikali in tako naprej. Poslanci so hodili ven in so kazali glasovnice takole [[pokaže z gesto]] in tam gori ga je slikal z balkona, zato da je imel dokaz, da je on res tako bil. Takrat še ni bilo mobitelčkov pa tega. Proti temu smo se ves čas borili, zato se danes med slikanjem kamere obrnejo gor, fotografov ni več, da se ohrani in zagotovi varnost poslancu, da ga nihče ne more kontrolirati, kako glasuje. Včasih se je glasovalo pred dvorano, veste, zdaj se v dvorani zaradi varnosti. Ampak to zelo malo poslancev ve, razen tisti, ki ste veliko let v tej hiši. Tukaj apeliram na vse, ne glede na to, kaj so vam rekli in kakšna je vaša eksistenca, mi verjemite, da boste najbolj mirno spali takrat, kadar boste res glasovali po svoji lastni vesti in se odločili za tisto, kar je najbolj prav za Slovenijo. Samo imejte pogum pa to naredite vsaj dostojanstveno, pojdite v kabino, prevzemite glasovalni listič in se odločite, tako kot je to treba. Razen če vam je spet maršal Tvito kaj naročil.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati. Ja. Ugotavljam, da je interes. Če želijo razpravljati tudi predsednik Vlade, kandidat za novega predsednika Vlade in predstavnik predlagatelja, prosim, da se prav tako prijavijo s pritiskom za vklop mikrofona. V tem primeru dobijo besedo kot zadnji. Prijave potekajo. Vsak ima 3 minute in 50 sekund. Prva ima besedo Mojca Škrinjar.
Hvala lepa. Ne morem podpreti predložene destruktivne nezaupnice. Zaupanja ni moč podariti človeku, ki je prejel verjetno najmanj glasov med vsemi kandidati na volitvah 2018, 394 glasov, ki niti ne pozna nazivov ministrstev in omenja ministrstvo za šolstvo, ki ga že devet let ni, pač pa je Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport, državnega sekretarja pa zamenja za uradnika. Tisti, ki primerjate ta borni izkupiček nekdanjega šestkratnega ministra z mandatarjema Bajukom in Drnovškom – dr. Andrej Bajuk je bil vrhunski strokovnjak iz Svetovne banke, ki leta 2000 niti ni kandidiral kot poslanec, je pa bil nato izvoljen leta 2004 in bil uspešen finančni minister v Vladi, ki jo je vodil Janez Janša. Dr. Drnovšek pa je bil izvoljen kot član zadnjega jugoslovanskega predsedstva, močno je premagal konkurenta Bulca in se je udejstvoval pri osamosvojitvi. Torej človeka, ki sta vendarle konkurirala in bila na nek način izvoljena. Na žalost gospod Karl Erjavec s svojimi zelo posplošenimi izjavami, z zelo praznim programom ne prepriča in ne more prepričati nikogar, ki razmišlja o tem, da je treba pokazati kakšne rezultate. Ta vlada je naredila v enem letu ogromno. Rešila je na stotisoče delovnih mest, rešila je podjetja, da še funkcionirajo, je upanja za mlade, je upanja za starejše. Zato bom podprla to vlado. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Alenka Jeraj.
Hvala za besedo. V predlogu za novega mandatarja očitate tej vladi kršenje načel ustavne ureditve. Naj vas spomnim, da je Ustavno sodišče ugotovilo, da ste zlorabili oblast, tudi kolega Erjavec in drugi iz SD, ko ste odvzeli mandat Janezu Janši. Torej, vi ste kršili ustavo, zdaj to očitate drugim, kar sami počnete, očitate nam. Zato padamo v času levih vlad na lestvicah demokratičnosti, če ste se spraševali, zakaj je tako. Gospod Erjavec je tudi očital avtoritativnost Janeza Janše. Kdo avtoritativno vodi stranko, smo videli v zadnjem mesecu ali dveh, ko ste kolego Polnarja vrgli iz stranke, zato ker vam je postavil ogledalo in povedal, kakšen manipulant ste, da precenjujete svoje sposobnosti. Morda še to. Rekli ste, da boste ukinili dopolnilno zdravstveno zavarovanje. Nekaj časa ste bili avt, bom rekla, oziroma izven dogajanja in mogoče ne veste, da so se ravno na tej točki v prejšnji koaliciji skregali in da je bil to tudi eden od razlogov, da je prejšnja koalicija razpadla. Tega si ne bi želeli videti ponovno. In zdaj še nekaj citatov. Gospod Šarec je rekel: »Bom zelo iskreno povedal, če bi bile razmere normalne, Karla Erjavca ne bi podprl.« Luka Mesec je rekel: »Zelo sem nezadovoljen z dogajanjem v KUL v zadnjih dneh.« Gospa Fajon je rekla: »Erjavca podpiram, ker trenutno nimamo drugega imena.« Koliko v kandidata Karla Erjavca verjamete predsedniki strank KUL, vidimo iz teh citatov. In zdaj se nas ta razglašeni orkester trudi prepričati, da ko bi bil gospod Erjavec imenovan, bi pa začeli igrati ubrano. Leto in pol ste bili skupaj, učinek zelo slab, nič od nič, sedaj ste polni idej. Tako da bo koristno, da še nekaj časa ostanete v opoziciji, boste vsaj do naslednjih volitev uspeli pripraviti kakšen program in se bomo potem lahko o tem pogovarjali. Ker biti proti Janši ni noben program. V današnjih predstavitvah tudi nismo slišali nobenih napovedi, kaj boste naredili, kaj predlagate in tako naprej. Spet samo blatenje, žaljenje, obtoževanje in tako naprej, to, česar smo v zadnjem času vajeni in kar je katastrofa za politično sceno v Sloveniji, za ta parlament. Prepričana sem, da konstruktivna nezaupnica ne bo uspela, prepričana sem, da Karl Erjavec ne bo mandatar, torej predsednik Vlade, in hvala bogu, da je tako.
Hvala lepa. Besedo ima Maša Kociper.
Hvala za besedo. Zame je pa danes bolj ključno kot to, ali bo konstruktivna nezaupnica uspela ali ne – seveda si želim, da bi uspela – to, da sem pred svojimi volivci in vsemi tistimi, ki so volili stranko SAB, obdržala neko držo, neko politiko, ki smo jo obljubili na volitvah, in si aktivno prizadevala za to, da ta vlada, za katero večina Slovencev misli, da ni dobra, da je škodljiva, odide in pride ena druga. Zato je zame ključno, da pride vlada, ki bo imela večinsko zaupanje ljudi, vlada, ki jo bo podpirala večina Slovencev, ki ji bo večina Slovencev v teh težkih časih sledila. In to ta vlada ni. Zato zame danes to ni debata o Karlu Erjavcu kot kandidatu, ki je zmogel pogum in se izpostavil za to misijo, ampak zlasti tudi debata o dosedanjem predsedniku Vlade Janezu Janši. Njemu pravzaprav izrekamo nezaupnico. Janezu Janši, za katerega sem bila osebno prepričana, enako kot mnogi med vami, da nikoli več ne bo imel priložnosti, da postane predsednik Vlade in da sestavi vlado. Pa jo je dobil. Stvari so se tako obrnile, da jo je dobil. In ko jo je, sem bila prepričana, da bo to podarjeno priložnost izkoristil in vladal drugače, na drugačen način, z drugačno komunikacijo kot doslej. A mu ni uspelo. Očitno ne zna drugače. Njegov Twitter profil pove o njem več kot nastopi v parlamentu. Njegove primerjave ljudi, ki jih ne mara, novinarjev, strokovnjakov in ostalih, povedo veliko o njem kot človeku in zato mu ljudje ne sledijo. Ker ima predsednik Vlade rad basni in žabe, bom še jaz povedala eno, v katero ga večkrat umestim, ko razmišljam o njem. Takole gre. Na enem otoku sta bila nekoč žaba in škorpijon, in ko je reka – bil je namreč rečni otok – pričela naraščati zaradi dežja, je škorpijon rekel žabi: »Draga žaba, lepo te prosim, vzemi me na hrbet in me pripelji preko reke na drugo stran, da se rešim, drugače bova oba umrla.« Žaba je rekla: »Pa zakaj bi jaz reševala tebe, škorpijon? Ti si škorpijon in me boš pičil, jaz pa lahko brez tebe preplavam reko in rešim svoje življenje.« Pa jo je vendar škorpijon prosil in prosil in na koncu ga je žaba vzela na hrbet. Plavala sta, plavala, in ko sta že skoraj prišla na drugo stran, je škorpijon pičil žabo. Ko je v mukah umirala, je žaba rekla: »Pa kaj ti je, škorpijon? Zdaj bova oba umrla.« In škorpijon je rekel: »Draga žaba, ne morem si pomagati, jaz sem pač škorpijon.« Večkrat pomislim, da takšen je pač Janez Janša, ne more si pomagati. V sebi ima neko delitev, neko zamero, neko antipatijo, neke frustracije zaradi starih časov in starih zamer in te frustracije ga delajo slabega predsednika, pa bi glede na svoje politične in intelektualne sposobnosti lahko bil dober. Ampak žal mu ta poskus, da bi tretjič povezal Slovence, jih povezal v nekem boju proti zdravstveni težavi, ki je prizadela cel svet, nas poenotil na točki, ko bi se res lahko poenotili, ni uspel. Ni znal ali ni hotel drugače, ker je pač Janez Janša. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Vojko Starović.
Hvala lepa, predsedujoči. Mogoče nečesa ne razumem v tej dvorani. Z ene strani poslušamo, da imamo najboljšo vlado, po drugi strani pa imamo najslabše epidemiološke rezultate, in to kljub najvišjim stopnjam zadolževanja v Evropi. To enostavno ne gre skupaj. Tu nekaj ne drži. Dejstvo je, da smo vsi skupaj, kot država, kot posamezniki, kot gospodarstvo, kot ljudje, v težki situaciji, to je res. Na eni strani imamo pandemijo, s kakršno se svet še ni srečal, na drugi strani pa smo priča demontaži inštitucij države, inštitucij, ki so temelj delovanja vsake demokratične, napredne države na svetu. Te inštitucije bi morale biti tudi nosilci boja proti pandemiji, mi smo pa v Sloveniji priča grobim napadom na te inštitucije, diskvalifikacijam od tožilcev, sodnikov, univerze, medijev do celo Ustavnega sodišča. V senci tega pa se dogajajo hitropotezne menjave na stotine kadrov z našimi. Tako namenoma ali nenamenoma ustvarjamo precej volontersko oblastno strukturo, ki temu ustrezno tudi izvaja oblast. Na ta način predsednik Vlade uspešno odločitve seli v zelo ozke kroge brez ustrezne udeležbe in sodelovanja stroke, brez ustreznega znanja in izkušenj, brez nekega timskega dela in usklajevanja različnih vidikov. Brez naštetega je v današnjem svetu, zelo kompleksnem svetu, premagovanje take situacije, v kakršni smo, zelo težko oziroma ne more biti uspešno. Namesto iskanja podpore, sodelovanja, dialoga, upoštevanja drugih pogledov, mnenj in predlogov se raje uporabljajo grožnje, kaznovanja in preganjanje. To v Sloveniji ne gre skozi. Način sedanjega vladanja z odloki, z dopisnimi sejami Vlade brez razprave, vladanje prek ozkega kroga poslušnih v kabinetu, z večino parlamentu, ki dosledno povozi opozicijo, s prepovedovanjem neposredne demokracije, torej s prepovedovanjem referendumov – tako delamo. Parlament je v bistvu na ta način suspendiran. Prijel pa se je spin in smo ga danes tudi slišali: pustite nam delati. Pa saj smo vam, definitivno. Opozicija je bila dejansko zelo dolgo prijazna, ampak pri teh rezultatih to ne gre. Kljub temu danes in tudi drugače doživljamo arogantno zavrnitev in negiranje dejstev in demokracije. Danes nam je bilo s strani predsednika Vlade rečeno, da zapravljamo denar davkoplačevalcev, oziroma ko se gremo demokracijo, ko se gremo parlament, smo postali nepotrebni. Sam pri tem menim, da ta aroganca sploh ni slučaj. Predsednik Vlade natanko ve, kaj počne, ve, da bi mu škodilo vsako popuščanje v oblastni aroganci, s katero si hitropotezno in netransparentno prisvaja ključne vzvode oblasti [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Rajh.
Hvala lepa, gospod predsednik Državnega zbora. Predsednik Vlade Janez Janša je kot že mnogokrat v preteklosti spregledal ali pa ni izkoristil enkratne priložnosti, da bi ostal tiho. Spomnimo se, gospod Janez Janša komunicira z javnostjo, z ljudmi, z različnimi deležniki prek tvitov, pošilja grožnje, ukrepe in sklepe Vlade pošilja in objavlja ob najmanj nenavadnih urah z veljavnostjo naslednji dan. To je zadeva, ki pri ljudeh povzroča izgubo zaupanja. Ta vlada nima zaupanja ljudi, in to kljub temu, bom rekel po domače, da tala denar. Vlada tala denar na vse strani, pa je ljudje nimajo radi. Ukrepi, ki jih sprejema, so neučinkoviti, kar se kaže v tem, da imamo največ mrtvih na milijon prebivalcev, da imamo najdlje zaprte šole, da imamo zgodovinsko najvišji javni dolg, da imamo rekorden padec gospodarske aktivnosti in da je Vlada s svojimi ukrepi po nepotrebnem ogrozila 300 tisoč delovnih mest. Ni jih rešila, ampak ogrozila. Ljudi, ki so delali, je spravila na beraško palico in prisilila, da so prvič v življenju zaprosili za socialno pomoč. To je posledica dela te vlade. Ko govorimo o ratingih, o 60-letnih obveznicah, to ne pomeni nič drugega kot to, da kreditodajalci ne zaupajo, da bi Vlada lahko obveznosti, ki jih zdaj nase sprejema, poplačala v doglednem času, ampak s tem obremenjuje ne samo naslednje generacije, ampak tudi generacije, ki še niso rojene, vnuke od vnukov. To je vzrok, zakaj vlada mora pasti in zakaj mora dobiti nezaupnico. To je vzrok, zakaj vlada mora pasti in zakaj mora dobiti nezaupnico. Nedopustno je, da se sprenevedajo o mrtvih. Nedopustno je, da Vlada sprejema ukrepe, ki nimajo učinka. Nedopustno je, da Vlada ne kontrolira posledic ukrepov, ki jih sprejema. Nedopustno je, da manipulira s podatki. Nedopustno je, da grozi ljudem. Nedopustno je, da prek Twitterja ukazuje, koga bo treba pridržati. Vsemu temu smo bili v teh dneh priča. To je tudi vzrok, zakaj potrebujemo novega mandatarja gospoda Erjavca, in jaz ga bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dejan Židan.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, državljanke in državljani, še enkrat lep pozdrav! Sam se še vedno spominjam, pa verjamem, da vsaj še trije, štirje v tem prostoru, kako so izgledala predvolilna soočenja, preden je prišlo do te sestave parlamenta. Vsi predsedniki, ki smo tam bili, smo govorili, da ne bomo šli v vlado, ki bi jo vodil Janez Janša. S tem da, bodite pozorni, Janez Janša, s tem se ne misli na osebo. Misli se na način vladanja, ki je povsem nasproten z našimi prepričanji. Misli se na način vodenja, ko se država vodi avtoritativno na način, da če misliš drugače, če si drugačen, če si na drugačnem političnem polju, boš pa napaden, prek svojih medijev te bomo masakrirali. Ni pomembno, ali si kriv ali nisi kriv, imamo moč, imamo medije, ljudi lahko prestrašimo, o ljudeh lahko lažemo, podtikamo, zato ker še nimamo medijske zakonodaje, da bi tisti, ki to počnejo, bili tudi kaznovani. Še sedaj razmišljam, kaj se je dogodilo ob teh velikih besedah gospe Ljudmile Novak: »Ne bomo.« Pa ni govorila v svojem imenu, govorila je v imenu svoje stranke. Ko predsednice in predsedniki strank stopajo na volilna soočenja, dajejo volivcem obljube ne v svojem imenu, vedno v imenu stranke. Ljudmila Novak: »Ne bomo šli.« Pa je Ljudmila šla nekam drugam in se je stranka povsem spremenila. Spominjam se besed gospoda Cerarja: »Ne bomo šli niti pod razno.« Pa glej ga šmenta, zamenja se predsednik stranke in stranka razmišlja povsem drugače, kakor da ni dala obljube svojim ljudem. Spominjam se besed gospoda Erjavca: »Ne bomo šli, ker imamo izkušnjo.« Zamenja se predsednik stranke in ponovno se vse obrne na glavo. Edina stranka, ki je tudi v tem času po šestih letih zamenjala predsednika – ker je čas, biti predsednik večno pomeni, da je stranka ugrabljena, moraš razumeti, da imaš možnost, da nekaj narediš, Socialni demokrati so pod mojim vodstvom bistveno zrasli, prenovili program, je pa čas, da gremo naprej – in ki je ostala pri svojem stališču, smo Socialni demokrati. Na to sem ponosen. Vendar še enkrat govorim, vse stranke, ki so v trenutni vladajoči koaliciji, razen SDS, so dajale svojim volivcem drugačne obljube. Ampak to ni moj problem, to ni problem Socialnih demokratov. Ko boste šli na volitve, boste vi govorili z volivkami in volivci, ki ste jih pustili na cedilu, ker ste obljubljali drugače, kot ste naredili. Tisto, kar je naš skupni problem, pa je, da trenutni koaliciji ne gre. Marsikdo je razmišljal, ko je prišel gospod Janez Janša s svojimi – saj ne vem, kako naj rečem – je pa vsaj organizator, je strateg, bo znal, in je na najbolj pomembnem vprašanju v zadnjih nekaj letih pogorel na celotni črti. Ker ni razumel, da se ljudem ne sme groziti. Ni razumel, da ljudje ne odpustijo, ne oprostijo, če stroko zamenjaš s kimavci, in da ne oprostijo, če nisi vzgled. Če daš omejitve, tisti, ki je dal omejitve, mora biti dvojni vzgled. In sedaj so ljudje, ki so v svojem bistvu dobri, krivi za ta zdravstveni kolaps. Hvala bogu, da imamo dobro javno zdravstvo, da je vse te napake do neke mere saniralo, ampak to je javno zdravstvo, ki ga peljemo desetletja nazaj pa ga moramo čuvati. Razlog, zakaj je potrebno dati Karlu Erjavcu priložnost, je – ob vsem, kar ste mu očitali in je bilo osebno, pa ne bi smelo biti – da je, verjemite mi, bistveno boljši kandidat za mandatarja kot trenutni predsednik Vlade. Bistveno boljši [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo ima Ljubo Žnidar.
Spoštovani kandidat gospod Karl Erjavec, svojo nekonstruktivno nezaupnico lahko jutri na pustni dan uporabite v Cerknici, pa še tam vam ne pripisujem nekega velikega uspeha. V svojem uvodnem nagovoru državljanom ste državljane nagovorili z lažjo. Citiram: »Opozicija je konstruktivno podpirala ukrepe epidemije.« Sprejetih je bilo osem protikoronskih zakonov – koliko jih je opozicija podprla? Nobenega, ali ne? To se pravi čista laž. Pa si poglejmo nekaj dejstev o nekonstruktivnosti, ki smo jim priča. Prvič. Konstruktivno delovanje je temelj za učinkovito obvladovanje kriznih razmer. Drugič. Konstruktivno delovanje pomeni, da ne služimo lastnim parcialnim interesom, ampak se zavedamo odgovornosti in vloge, ki jo imamo pri služenju za dobrobit vseh državljanov. Tretjič. Politika bo in je vedno bila vzgled državljanom, kar je mogoče le, ko politične sile delujejo sinhrono v smeri rešitve, četudi se ne strinjajo, in ne v uničevalni sili boja za oblast. Četrtič. Ko se moč medijev izrablja za širjenje nestrpnosti med državljani ali za njihovo delovanje v politično želeni smeri, je to alarm za vprašanje o človekovi in s tem tudi družbeni svobodi. Petič. Politični vodje imamo moč spodbujanja k moralnemu in konstruktivnemu, zato moramo vsa orodja in inštrumente uporabljati kot odgovorni gospodarji, sicer stopamo korak nazaj od reševanja problema. Šestič. Z uporabo manipulativnih orodij, ki smo jim priča, so vsi dobri rezultati obsojeni na negativen javni odziv, tovrstne zavajajoče prakse pa k trajnemu zlomu vrednostnega sistema vseh sfer družbe. Sedmič. Nasprotni politični pol se zateka k strategijam obtoževanj in krivde vsakič, ko jim primanjkuje resničnih dejstev, kar je dokaz pomanjkanja znanja, inteligence, dokazov in človeške širine, ki bi morali biti zlasti v času koronavirusa prvi v bojnih vrstah k zmagi nad težkimi razmerami. Konstruktivno delovanje je edino, ki omogoča, da lahko vzpostavimo vpogled v resnično stanje v družbi in ne skonstruirano stanje s strani ozkih interesov posameznih političnih odločevalcev oziroma nekaterih medijev. Nekonstruktivnost ni še nikoli ničesar zgradila, še najmanj pa rešitev.
Hvala lepa. Besedo ima Jože Lenart.
Hvala lepa, da tudi sam lahko povem, kdaj sem izgubil zaupanje v to vlado, tako strokovno kot moralno. Kam sodi ta vlada, mi je postalo jasno že na samem začetku, ko vlada Janeza Janše tri mesece ni znala prešteti ventilatorjev, čeprav smo jim že v LMŠ takrat povedali, koliko jih je. Prešteti so bili 25. februarja in tudi pisno so vsi direktorji bolnišnic poslali potem 28. februarja, vsi podatki so bili na zdravstvu. To me je privedlo do tega, da sem takrat izgubil zaupanje v to vlado. Kljub vsemu ste govorili, da rešujete življenja, tri mesece pa se ni dalo prešteti ventilatorjev v 15 bolnišnicah. Veste, če bi bil na mestu predsednika Vlade sam, bi potreboval samo nekaj ur, da bi prišel do tega podatka v tem sodobnem času informacijskih sistemov, in tu mislim, da ne bi smelo biti nobenega problema. V drugem valu smo zaradi slabih priprav in nasprotujočih si in spornih ukrepov med najslabšimi v Evropi, ne samo v Evropi, celo v svetu. Vlada pa za svoje napake krivi opozicijo, strokovne kadre v bolnišnicah, šolah, domovih in celo ljudstvo. Samo vprašaš se, ali je to sploh mogoče. Žal je. In ja, vaši podporniki temu pridno aplavdirajo, stroka pa se križa. Vsi poznamo rezultate prvega vala in poznamo rezultate drugega vala. Vam pa seveda ni prišlo na misel, da bi pomagali zdravstvu med poletjem, da se skupaj pripravimo na drugi val. Niste poslušali našega strokovnjaka dr. Andreja Trampuža v znani bolnišnici v Berlinu, ki je opozarjal na to, da se je treba pripraviti, ki je pokazal, kako se pripravi v nulo pripravljene oddelke za covid bolnike z vso opremo. Da ne govorimo o pripravah novih kadrov, ki so bili pripravljeni za pomoč za prvi val, drugi val in že tretji val v njihovih bolnišnicah. Strokovna komisija, ki je bila imenovana in naj bi jo vodila državna sekretarka Tina Bregant, se niti enkrat ni sestala. Zakaj pa, saj je tako o vsem odločal predsednik Vlade Janez Janša prek Twitterja? Zakaj bi se za to sestajala strokovna komisija? In danes predsednik Vlade podaja tu pred vsemi, pred vso javnostjo grafe, ki jih prilagodi sebi v prid in zanika opozorila svetovne stroke, ki nas uvršča med države, ki niso znale ukrepati v drugem valu, ki imajo največ mrtvih v Evropi in v svetu. Javnomnenjsko mnenje o tej vladi, zadnje, ki je znano, je padlo pod eno tretjino. Že to kaže na to, da opozicija mora ukrepati, zato je tudi ta konstruktivna nezaupnica danes na dnevnem redu, morala bi biti pa že zdavnaj. In če me vprašate, kakšen bo danes izid – glejte, četudi izgubimo današnjo bitko, vojne ne bomo izgubili. Zakaj? Ker je demokracija močnejša in na to nas opozarjajo tudi mladi, tudi srednješolci v zadnjem obdobju. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Marko Bandelli.
Hvala, predsednik. Prej sem povedal že veliko svojih misli s strankarskega pogleda, ampak kljub temu mislim, da je nekaj točk takih, da moramo še enkrat, ker vidim, da ne razumete. Vi se še vedno hvalite, da ste najboljši v zadnjih 30 letih naše države. Največje zavajanje, vaše zavajanje, zavajanje naroda je, koliko ste vi pomagali komu. Lepo vas prosim! Kdo je pomagal komu? Vi ste pomagali? S čigavim denarjem ste vi pomagali? Z mojim, od soseda Braneta, od vašega, od vseh. Davkoplačevalski denar je to, denar, ki ga bomo morali jutri vsi vračati, in se tukaj tolčete po prsih, da ste vi pomagali. Vi imate srečo, ker ni več zlatega pravila, imate srečo, ker vam Fiskalni svet da 1 milijardo vsakič, ko pridete v Državni zbor. To je resnica in to je treba povedati ljudem. To bo treba jutri tudi vračati, pa se hvalite, da ste delali kredite, ne vem kakšne menice ali ne vem kaj, delali neke obveznice do leta 2060! Hvala lepa! Ker vas ne bo več, niti mene, nobenega. Najhujše, najhujše od vsega, kar je vlada Janeza Janše – ponavljam še enkrat, Janez Janša, ker če je bil prej kriv Marjan Šarec in še prej Alenka Bratušek, ki ne vem, česa je kriva, ki bi ji morali tukaj napraviti en doprsni kip, ker je rešila Slovenijo, je zdaj kriv Janez Janša! Zdaj je kriv Janez Janša. Za štiri mesece je zaprl gostinstvo. Ali se mi zavedamo tega? Nikjer po Evropi ni bilo to narejeno. Nikjer po Evropi. Štiri mesece. Tri mesece zaprte trgovine. Zakaj zaprte trgovine tri mesece, povejte meni. Nikjer ni bilo zaprto tri mesece! Pa so bila pravila, lahko v drugem kraju, z vozički so šli noter, so dezinficirali in so bile vse trgovine odprte. Je v redu. Ne meni govoriti, ker poznam točno to, se ukvarjam s tem [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Pa dajte mir, ker vi ne razumete nič, kar se tega tiče. Hotelirstvo. Kaj ste vi naredili iz hotelirstva?! Uničili turizem, kompletno uničili turizem! Kompletno. Če niste razumeli, kar vam je kolega Rajh povedal, vam bom jaz ponovil še enkrat, da vam gre v ušesa, ki jih verjetno imate zamašena. Vi niste govorili in niste nič reševali 300 tisoč delovnih mest, vi ste ogrozili 300 tisoč delovnih mest! Bodimo enkrat jasni o tem, ker mi ne vemo, koliko jih bo resnično rešenih od teh 300 tisoč, kaj se bo jutri zgodilo. Tega se ne zavedate, ker ste vedno dobili en evro, ga niste nikoli zaslužili, enega evra. To vam povem jaz osebno, da boste enkrat razumeli, zakaj. Kaj ste delali celo poletje, povejte vi meni [[…]]
Malo tišine, prosim.
Kaj ste celo poletje delali tukaj? Zavozili ste vse, kar je bilo treba napraviti. Toliko ste govorili o drugem valu, a kar je bilo treba, je bilo treba čistiti bazene doli po Istri ali ne vem kaj. To je bilo treba pri vas. Niste niti zgradili najnujnejše bolnice, kontejnerskih objektov, ko je bilo potrebno. Potem ste naredili tukaj v UKC investicijo, s katero bi zgradili novo bolnico, za denar, ki ste ga dali tja [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ne govoriti meni, ki točno vem! Bahova, vi se pa res spoznate na gradbeništvo, se opravičujem. Ja, vi ste pa res strokovnjak za to, ker se smejete tam, vi ste pa res strokovnjak za gradbeništvo. V nulo vam naredim predračun. Kaj ste naredili, ker ste zavozili? Največ mrtvih v Evropi imamo, tega, kar je, ni bilo kdajkoli v nobeni od vseh držav. S tem da ste imeli polna skladišča! Ker ste govorili, da smo mi imeli prazna skladišča – vi ste imeli pa polna skladišča! In kaj ste naredili? Katastrofo. Živo katastrofo. Veste kaj? Vam povem, glejte malo podatke, kaj se je zgodilo, ljudje se bojijo investirati. Ali vi razumete to ali ne? Poglejte podatke o izdanih gradbenih dovoljenjih, to poglejte. To bo povleklo eno za drugim. Zato naredite eno uslugo Slovencem, eden za drugim dajte odstopiti. Ministri, premier, edina usluga državi, ki bi jo naredili, je to. Nezaupnico bom res s srcem potrdil. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima kandidat za predsednika Vlade. Malo tišine prosim.
Hvala za besedo. Vidim, da je konstruktivna nezaupnica kar močno vznemirila ta državni zbor, vsaj po razpravi sodeč. Vidim, kako je živa, kako je glasna, sčasoma tudi nesramna, tudi žaljiva do kandidata, ampak nič hudega. Ocenjujem, da je zadeva zrela za odločanje, in verjetno bi bilo najbolje, da bi dvignili glasovnice in se odločili. Saj stvari so jasne, ali želimo še naprej takšno politiko, kot jo vodi aktualna vlada, ali želimo drugačno politiko. Jaz kot mandatar vam lahko zagotavljam drugačno politiko, prijazno do ljudi. Poskrbel bi tudi, da bi bile v Državnem zboru razprave bolj prijazne, ker to prepiranje ne pripelje nikamor. In ko zmanjka argumentov, očitno jih je zmanjkalo, je edino, kar lahko poslušam, to, da je bil Karl Viktor Erjavec šestkrat minister, nič ni naredil, bil je nesposoben in ne vem kaj vse, polno očitkov. To je značilno za vsakega, ki hoče določeno spremembo, če hoče nekaj storiti za to državo. Spomnimo se predsednika Računskega sodišča. Kaj vse je doživljal ta človek in njegova družina samo zato, ker je izdelal osnutek računskega poročila. In še bi lahko naštevali posameznike, ki so deležni diskvalifikacij, diskreditacij. Tudi jaz sem bil žal danes tega deležen in mislim, da je to predvsem rezultat tega, da ni argumentov. Odgovorite mi na preprosto vprašanje: zakaj je moralo skoraj 4 tisoč ljudi umreti zaradi covida-19? Odgovorite na to vprašanje, potem se boste pa lahko z mirno vestjo tudi ukvarjali z mojo kandidaturo pa z vsem tistim, kar sem jaz počel v svojem življenju, tudi kot minister in tudi kot minister vaše vlade. Spominjam se, ko sem bil v vaši vladi sem bil vedno cenjen in odličen minister. In nenavadno, tisti trenutek, ko nisi več v tej vladi, nisi več cenjen in nisi več dober minister. Ampak to so žal pravila demokracije, ko si enkrat opozicija, enkrat pozicija, in tega ne zamerim. Zamerim pa to, da se uporablja diskreditacija, zato ker nimate odgovorov na vprašanja, ki so jih danes tukaj poslanci opozicije na vas naslovili, zakaj je stanje takšno, kakršno je, zakaj smo najbolj neučinkoviti, ko gre za boj proti epidemiji covida-19. Tukaj so številke. Jaz ne vem, kakšne številke je pokazal predsednik Vlade, v glavnem sem videl neke sličice, ampak številke so pa zelo zelo jasne in so tragične. Tudi sam pričakujem, da bo nekdo obžaloval, da se je to zgodilo, da se bo izreklo sožalje svojcem. Jaz bom to storil v tem trenutku s tega mesta. In morda, predsednik Državnega zbora, bi bilo primerno, da bi to obeležili z minuto molka, ker se bojim, da se sicer to v tem državnem zboru ne bo nikdar zgodilo.
Hvala lepa. Besedo ima Jani Möderndorfer.
Hvala lepa, predsednik. Še v tem zadnjem krogu so spet leteli eni in isti očitki, ki se jih pač nekateri ne morejo znebiti. To pa je, da ni opozicija nič naredila, ampak da samo napada pa ruši. Ker smo obljubili, da se bomo na tej seji pogovarjali o dejstvih, bom za razliko od vas namesto pamfletov govoril o dejstvih. 10. novembra smo dali prvi del ukrepov za učinkovito soočenje z epidemijo vladi v okviru KUL, opozicijskih strank, ki ga sestavljajo. Dobili nismo niti enega odgovora. Nula. 3. decembra smo dali načrt ukrepov proti epidemiji covida-19, razloženo za vsak ukrep posebej, kako si predstavljamo, in smo hoteli pomagati tej vladi. Odgovor vlade: nula. 14. decembra smo se zopet potrudili in v okviru KUL predlagali predlog sprememb strategije ukrepov za spopad z epidemijo covida-19, popolnoma natančno razloženo, kaj predlagamo. Odgovor znan, v stilu Janeza Janše: nula. In zdaj vi govorite, da mi rušimo. Veste, kakšnih 50 let nazaj bi vam lahko mogoče še kdo verjel, danes so, za razliko od vaših, naši dokumenti javno objavljeni na spletni strani in jih greste lahko pogledat. Vsak. Mi ne skrivamo tako kot vi, ki skrivate načrt, ki bi ga morali vsi Slovenci videti. Žalostno pa je, da imamo pri osmih paketih, ne vem koliko spremenjenih zakonih, s katerimi se vaš predsednik Vlade, ki nima poguma, da bi zdajle tule spet sedel z nami, hvali, da je ne vem kaj naredil, mi še vedno en krucialen problem v Sloveniji. Kljub temu da že neko drobtinico cepiv dobivamo in da cepimo slovenski narod, imamo problem, da imamo še vedno ljudi, ki so okuženi in hodijo v službo, ker se bojijo, da bodo izgubili službo in ne bodo dobili plačila. Tega ta vlada ni sposobna urediti. Dokler bo tako, ste vsi, ki podpirate to vlado, krivi za vse, ki odhajajo, pa ne bi bilo treba, da odidejo.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o predlogu skupine 11 poslank in poslancev za izvolitev Karla Viktorja Erjavca za novega predsednika Vlade Republike Slovenije. V skladu z drugim odstavkom 111. člena Ustave se o izvolitvi predsednika Vlade Republike Slovenije glasuje tajno. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor na predlog predsedujočega. Predstavniki poslanskih skupin so mi že posredovali predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so: Franc Breznik Poslanska skupina SDS, Andreja Zabret Poslanska skupina LMŠ, Boštjan Koražija Poslanska skupina Levica, Blaž Pavlin Poslanska skupina Nova Slovenija – krščanski demokrati. Član te komisije sem tudi jaz kot predsedujoči. Pri delu komisije bo sodelovala tudi namestnica generalne sekretarke gospa Jerneja Bergoč. Ali kdo takemu predlogu za sestavo komisije nasprotuje? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na odločanje o sestavi komisije. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Še enkrat. Ponavljam. Tehnične težave. Glasujemo o komisiji. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslankam in poslancem glasovnica vročena tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Poslanke in poslance prosim, da pri čakanju na vročitev glasovnic v skladu s preventivnimi ukrepi držijo priporočeno medsebojno razdaljo. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda »za« ali »proti«. V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna, neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanke oziroma poslanca ni jasno razvidna. V skladu z drugim odstavkom 111. člena Ustave bo kandidat za predsednika Vlade izvoljen, če bo zanj glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci boste izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Preden preidemo na izvedbo tajnega glasovanja, opozarjam na določbo drugega odstavka 92. člena Poslovnika Državnega zbora, ki določa, da med tajnim glasovanjem v dvorano nimajo dostopa osebe, ki niso udeležene pri glasovanju, zato te osebe pozivam, da dvorano v času glasovanja zapustijo. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslanko in poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer boste prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 20.55, torej čez 10 minut, in bo trajalo do 21.10. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 21.25. (Seja je bila prekinjena ob 20.47in se je nadaljevala ob 21.25.)
Spoštovani kolegice in kolegi! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na obravnavo prekinjene 1. točke dnevnega reda, to je na Predlog za izvolitev novega predsednika Vlade Republike Slovenije. Naj preberem zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o predlogu za izvolitev Karla Viktorja Erjavca za novega predsednika Vlade Republike Slovenije. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 15. februarja 2021. Razdeljenih je bilo 53 glasovnic, oddanih je bilo 53 glasovnic. Neveljavnih je bilo 6 glasovnic. Veljavnih je bilo 47 glasovnic. Za je glasovalo 40 poslancev, proti je glasovalo 7 poslancev. Kandidat Karl Viktor Erjavec ni prejel večine glasov vseh poslancev, zato ni izvoljen za novega predsednika Vlade Republike Slovenije. S tem zaključujem to točko [[…]] [[nemir v dvorani]] Samo malo, samo še malo. Predlagani kandidat Karl Viktor Erjavec ni prejel potrebne večine glasov. Na podlagi 116. člena Ustave Republike Slovenije vladi s tem ni bila izglasovana nezaupnica in predsednik Vlade ni razrešen. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA SPREMEMB IN DOPOLNITEV POSLOVNIKA DRŽAVNEGA ZBORA V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog sprememb in dopolnitev Poslovnika Državnega zbora je v obravnavo zboru predložila skupina 38 poslank in poslancev s prvopodpisanim Branetom Golubovićem. Predlog akta je na 6. nujni seji 9. februarja 2021 kot matično delovno telo obravnavala Komisija za poslovnik. Ker po končani razpravi komisija členov predloga akta ni sprejela s potrebno dvotretjinsko večino navzočih članov, je bila obravnava Predloga sprememb in dopolnitev Poslovnika Državnega zbora na seji delovnega telesa končana. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo mag. Dejan Židan.
Gospod predsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, lep pozdrav tudi ostalim prisotnim! Socialni demokrati smo upali, da bo prišlo do spremembe poslovnika. Vemo, da smo imeli večino skupaj z drugimi strankami 7 : 4, ampak to na žalost ni zadostna večina. Poslanec je lahko tudi bolan in ima željo, da glasuje, pa ne sme. Lahko je v karanteni in ima željo, da glasuje, pa ne sme. Lahko je v izolaciji in ima željo, pa ne sme glasovati. Z našo rešitvijo, ki spominja na rešitev pri volitvah v Državni zbor, ki so izvedljive, in s temi »letečimi« komisijami omogočimo tudi tistim volivkam in volivcem, ki ne morejo priti do samega volišča, da lahko legitimno realizirajo svojo ustavno pravico, to je pravico, da volijo. Prišli smo do rešitve, ki je bila podobna rešitvi, kako tajno glasovati tudi pri stvareh, kakršna je bila danes. Ne drži, kar je bilo v prejšnjih dnevih že povedano – da Evropski parlament recimo tega ne omogoča. Evropski parlament omogoča tudi oddaljeno tajno glasovanje, in sicer prek digitalnega sistema. Celo kongres Socialnih demokratov je omogočal tajno glasovanje prek digitalnega sistema. Državni zbor kot najvišji organ ne samo, da nam ni omogočil, da digitalno glasujemo oddaljeno, tisti poslanke in poslanci, ki so bolni in želijo glasovati, dovolil ni niti na način, da bi glasovali podobno kot pri volitvah. Pa kdo reče, da glasovanje in volitve niso eno in isto – drži. V vsakem primeru gre za pravico, ne dolžnost, za pravico v tem primeru poslank in poslancev, tam pravico volivk in volivcev, da dajo svoj glas, če ga želijo dati. In to v tem državnem zboru ni bilo omogočeno. Jaz verjamem, da ko bomo naredili razmislek in ugotovili, da gre življenje naprej, bomo naslednjič, ko bomo spreminjali poslovnik, lahko šli tudi na digitalno glasovanje z daljave. S tem se, spoštovane in spoštovani, vsem vam, ki ste dali glas za, zahvaljujem, ker to pomeni, da ste razumeli, da se svet okrog nas spreminja. Tisti, ki se nočejo spremeniti, so dinozavri in bodo izumrli, tisti, ki se spreminjamo, pa bomo preživeli in se razvijali naprej. Hvala vam.
Hvala lepa. Janja Sluga bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Kot zdaj že vsi vemo, je Komisija za poslovnik zavrnila Predlog sprememb in dopolnitev Poslovnika Državnega zbora, s katerimi bi na predlog opozicijskih poslanskih skupin poslancem zaradi epidemioloških razmer, torej tistih, povezanih s covidom-19, omogočili tajno glasovanje na daljavo. Za predlagane spremembe in dopolnitve poslovnika smo glasovali tudi v SMC. Ker komisija tako predloženih amandmajev kot tudi členov ni sprejela s potrebno dvotretjinsko večino, je bila obravnava predloga končana že na sami seji komisije. Naj spomnim. Pred slabim letom dni, ko so epidemiološke razmere že narekovale prilagajanje novim okoliščinam tudi pri delovanju Državnega zbora, so bile soglasno sprejete spremembe poslovnika, s katerimi smo omogočili potek sej Državnega zbora na daljavo. Spremembe so takrat omogočile, da poslanci s pomočjo informacijsko-komunikacijske tehnologije na seji Državnega zbora razpravljamo in glasujemo na daljavo. Takrat smo imeli na izbiro dve možnosti, in sicer omenjeno, ki je zagotavljala, da se tudi v času epidemije zagotovi nadaljnje delovanje parlamentarne demokracije, ali pa na drugi strani, da bo ob razglasitvi izrednih razmer zakonodajno oblast namesto Državnega zbora izvrševal pač nekdo drug. Na to v Poslanski skupini SMC skupaj s predsednikom Državnega zbora seveda nismo pristali. S tem je Državni zbor Republike Slovenije postal eden prvih parlamentov v Evropski uniji, ki je spremenil poslovniške določbe zaradi epidemioloških razmer. Takratne rešitve pa so bile oblikovane zadržano, saj je bilo tudi takrat potrebno iskati zadostno dvotretjinsko večino, posledica česar je dejstvo, da se oddaljeno glasovanje lahko uporabi le za primere javnih glasovanj, ne pa tudi tajnih. V SMC smo na potrebo po razrešitvi tega vprašanja opozarjali že takrat, vendar posluha na strani tistih, ki so te rešitve predlagali tokrat, takrat ni bilo. Zato je potrebno na tem mestu zavreči napletanje teorij zarot in pripisovanje skritih namenov o suspenzu demokratičnega odločanja zakonodajne veje oblasti. V Poslanski skupini SMC se namreč zavedamo, da Državni zbor poleg zakonodajne in nadzorne funkcije izvaja tudi volilno funkcijo ter na pomembna mesta imenuje predstavnike drugih vej oblasti neodvisnih državnih organov, in o slednjih se z zahtevnejšo večino odloča na tajnem glasovanju. Opozoriti pa želimo tudi, da Državni zbor voli oziroma imenuje celo vrsto najvišjih državnih funkcionarjev, kar je posebnost parlamentarnih demokracij. Poleg tega je raziskovalni sektor Državnega zbora pripravil primerjalnopravni pregled, iz katerega izhaja, da v primerjanih državah ni parlamenta, ki bi omogočal izvolitev predsednika Vlade z oddaljenim dostopom, se pa različne možnosti, kot so glasovanje po pošti, glasovanje po pooblaščencih, glasovanje na dvorišču parlamenta iz avtomobila in podobno, uporabljajo za druge primere tajnih glasovanj. Vendar je to število držav zelo majhno, njihovi parlamentarni sistemi pa izjemno raznoliki. Ne glede na vse pozdravljamo vsak utemeljen predlog v smeri ureditve oddaljenega tajnega glasovanja, za kar smo se v SMC, kot smo rekli, zavzeli že lani. Vendar za razliko od predlagateljev izhajamo iz drugačne premise, zato smo skupaj s predsednikom Državnega zbora za obravnavo na Komisiji za poslovnik pripravili predloge amandmajev, s katerimi smo predlagali, da bi o tem, ali bi lahko opravili tajno glasovanje na daljavo, odločal Kolegij predsednika Državnega zbora. Ta bi tudi določil čas glasovanja. Predlagali smo, da se določi večje število mobilnih volilnih komisij, ki bi jim podporo nudile strokovne službe Državnega zbora. Ključna za nas pa je bila zahteva, da se izrecno določi, da se glasovanje omogoči na osebno, izrecno zahtevo poslanca, da je tajno in prostovoljno ter da poteka na naslovu, kjer poslanec prebiva. S tem smo želeli preprečiti pritiske na bolnega poslanca ali poslanko, ki bi se na primer zdravil v bolnišnici, morda na intenzivni negi, da bi glasoval ob pomoči ali zaradi intence nekoga tretjega. Pravice, ki jih ima kot bolnik, po našem mnenju pretehtajo dolžnosti, ki jih ima kot javni funkcionar. Naši predlogi ustrezne večine niso prejeli. Ne glede na to predlaganim spremembam, kot so bile v obliki amandmajev opozicije, nismo nasprotovali oziroma smo jih podprli, saj se zavedamo, da je polnopravno opravljanje javne predstavniške funkcije indikator lastne demokratičnosti zakonodajne veje oblasti. To pomembno vprašanje ostaja odprto za kdaj drugič. Morda nam ga bo uspelo uspešneje rešiti ob nekoliko manj razgretem političnem prostoru.
Hvala lepa. Dr. Matej T. Vatovec bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala, predsednik. Lep pozdrav vsem! Po približno ali pa skoraj enem letu, ko Državni zbor dela v epidemiji, se pravi tudi na daljavo, od takrat, ko se je spremenil Poslovnik Državnega zbora, se je nabralo nekaj izkušenj. Nabralo se je nekaj izkušenj s sodelovanjem na sejah na daljavo, tudi z glasovanjem pri javnih glasovanjih na daljavo. Stvari seveda niso idealne oziroma ne funkcionirajo kot po tekočem traku, ampak funkcionirajo. V tej situaciji, ko vse kaže, da se ta pandemija kljub vsemu ne bo tako hitro umirila, smo v demokratični opoziciji predlagali, da bi poslovnik spremenili, dopolnili z možnostjo tudi tajnega glasovanja na daljavo. Več poslancev se lahko znajde v situaciji, ko so bodisi v karanteni, ker so dejansko okuženi z virusom, ali so v samoizolaciji in tako naprej. Glede na to, da to pomeni nek resen poseg ne nazadnje tudi v njihovo pravico do izvrševanja svoje poslanske funkcije, smo predlagali, da bi Državni zbor zagotovil takim poslankam in poslancem, da jih na domu oziroma tam, kjer prebolevajo, ali pa tam, kjer prestajajo karanteno, obišče volilna komisija, ki bi na varen način, tudi skladno s priporočili NIJZ, ki je podal pozitivno mnenje na predlog, opravila to glasovanje. To bi sicer morda podaljšalo tajna glasovanja za kakšno uro, ampak ocenjujemo, da bi bil to neki čas, ki bi ga bilo vredno žrtvovati za to, da se lahko omogoči vsaki poslanki in poslancu, da opravlja svojo funkcijo. Glede etičnih in moralnih zadržkov mislim, da je tukaj predvsem vprašanje možnosti izbire. Če nekomu sploh ne ponudimo možnosti, da izvršuje svojo funkcijo, čeprav bi jo denimo želel, je to po naši oceni večja kršitev kot to, da mu to možnost damo. Se pravi, možnost se odločiti, ali glasovati na daljavo tudi na tajnih glasovanjih, ali pa ne ponuditi take možnosti – mislim, da pretehta možnost, da bi takšna varianta bila možna, ker se nekdo kljub zdravstvenemu stanju lahko odloči ali pa si celo želi, da bi glasoval. Ta predlog ni imel nekih resnih protiargumentov. Mi ocenjujemo, da če bi se našla politična volja, bi ta poslovnik v tem delu lahko spremenili, ampak te politične volje ni bilo. Jaz ne bom špekuliral, kaj so bili vzroki za to, da se politične volje ni našlo. Rekel bom, da smo morda tokrat zamudili priložnost. Nekaj tajnih glasovanj je pričakovati v kratkem, zelo verjetno tudi še v času, ko bo epidemiološka situacija taka, kakršna je, se pravi, da bo morda kdo še vedno v kakšni karanteni ali pa samoizolaciji. Takrat bo vprašanje, ali se bo tak poslanec, ki ne bo mogel glasovati, odločil, da to preverja na Ustavnem sodišču. Takšno možnost pa ima ne nazadnje tudi morebitni neizvoljeni kandidat, ki bi mu s tega vidika lahko zmanjkal kakšen glas. Mi smo podprli ta predlog, smo ga tudi sopodpisali in sopredlagali, ostali pa niso ali pa niste našli tega strinjanja oziroma niste želeli biti del te spremembe, ki bi morda lahko postavila tudi slovenski parlament – tako kot smo eni prvih spremenili parlament za delo na daljavo, bi lahko tudi na tej točki bili med tistimi, ki bi prvi to naredili. Žal je ta priložnost sedaj z mize, ampak mogoče pa bo še kdaj drugič.
Hvala lepa. Aleksander Reberšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Predlog sprememb in dopolnitev Poslovnika Državnega zbora naslavlja vprašanje tajnega glasovanja po pošti. Poslanci na podlagi svoje zahteve tajno glasovanje v primeru seje, ki poteka na daljavo, opravijo na domu ali na drugem dogovorjenem mestu. Pobude opozicije prinašajo več vprašanj kot odgovorov. Kako se lahko opravi netvegan stik komisije s poslancem, ki je okužen? Treba mu je osebno predati glasovnico in osebno omogočiti oddajo glasovnice ter vpis v imenik. Edini način za to je, da ko komisija pride k okuženemu poslancu, se mu nastavi glasovnico, skrinjico in imenik na določeno mesto. Okuženi poslanec se temu mestu približa šele po tem, ko se komisija odmakne. Okuženi poslanec izpolni in odda glasovnico, se vpiše v imenik ter vse skupaj odda v zaboj, ki ga je mogoče od zunaj razkužiti, ne da bi se poškodovalo dokumente, ter se umakne. Komisija zunanjost zaboja razkuži. Za odprtje zaboja in štetje glasovnic je treba počakati tri dni, torej bo tudi rezultat glasovanja šele čez tri dni. To odpira tudi vprašanja o zagotavljanju skladnosti z roki, ki jih določata poslovnik pa tudi ustava. Še vedno pa obstaja nevarnost okužbe prek zraka, če se v krajšem času na istem mestu zadržujejo okuženi in zdrave osebe. Najbrž bi vse moralo potekati na prostem. Torej spremembe, ki jih predlagate, v praksi prinašajo več vprašanj kot odgovorov. Izpostavil bi še Raziskovalno-dokumentacijski sektor Državnega zbora, ki je pripravil obsežno raziskavo o tem vprašanju. Velika večina držav ureditve tajnega glasovanja na daljavo ne pozna. V sklepnih ugotovitvah pišejo: »Rezultati poizvedovanja o možnosti tajnega glasovanja izven parlamentarnih prostorov na daljavo so naslednji. V veliko državah te možnosti ne poznajo.« Ne poznajo. »Med njimi Nizozemska, Danska, Avstrija, Romunija, Nemčija, Švica, Albanija, Lihtenštajn, Finska, Portugalska, Gruzija, Madžarska, Andora, Italija, Moldavija, Črna gora, San Marino, Islandija, Švedska, Združeno kraljestvo – zgornji dom, Ciper, Turčija, Bolgarija, Litva, Češka.« Prav tako tajnega glasovanja na daljavo ni v poslovniku Evropskega parlamenta. Predsedstvo Evropskega parlamenta marca 2020 določi, da Evropski parlament na daljavo tajno glasuje popolnoma enako kot javno, le da v prilogi zapisnika glasovanje posameznih poslancev ni objavljeno, nikjer pa ne najdemo določbe, kako je skrit naslov IP poslančevega računalnika. Torej tajno glasovanje ni tajno. Izpostaviti je potrebno tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki pravi v svojem poročilu: »Predlagane spremembe bistveno odstopajo od temeljnega načina delovanja parlamenta in veljavne poslovniške ureditve, da se tajno glasovanje opravi izključno na sedežu Državnega zbora, v prostorih, kjer poteka seja.« Ne glede na vse smo v Novi Sloveniji mnenja, da je potrebno gledati s človeške plati. Kajti vprašanja, ki naslavljajo tajno glasovanje od doma, se nam zdijo etično vprašljiva. Ko je nekdo bolan, ne razmišlja o tem, kako bo glasoval v Državnem zboru, ampak gleda na to, kako bo preživel, zanima ga njegovo zdravje, ne pa glasovanje. Sprememb in dopolnitev poslovnika v Novi Sloveniji na pristojnem matičnemu odboru nismo podprli.
Hvala lepa. Maša Kociper bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Spomladi letos smo se v Državnem zboru poslanci hitro poenotili glede tega, da je potrebno tudi tistim kolegom, ki so odsotni in niso v Državnem zboru zaradi tega, ker so okuženi, v karanteni ali samoizolaciji, zagotoviti možnost glasovanja na daljavo. Pri ureditvi takega načina glasovanja smo bili eni od prvih v Evropi. Po enoletni praksi, skoraj enoletni, se je izkazalo, da je bila sprejeta rešitev nepopolna. Predvsem se nanaša samo na izvedbo izrednih sej in še to v primerih, ko je s sprejetjem rešitve nemogoče odlašati. V tem času epidemije pa se je pokazalo, da mora Državni zbor sprejemati tudi druge odločitve, da mora opravljati svoje redno delo in opravljati svojo volilno funkcijo. Številne odločitve tega zbora so, kot vsi vemo, po ustavi, zakonu in poslovniku predvidene kot tajno glasovanje. Ker pri iskanju odgovora na ta izziv poslanci nismo bili tako enotni kot spomladi, smo stranke opozicije pripravile način, ki tajno glasovanje rešuje na praktičen in varen način, način, ki je v principu vsem nam že zelo dobro poznan z državnozborskih volitev, način, ki bi v času epidemije poslancem poleg javnega omogočil tudi tajno glasovanje z zagotovljeno zasebnostjo, tajnostjo in svobodo odločanja. Predlagana rešitev z mobilni komisijami bi rešila tudi trenutno vsakokratno kršitev določbe 93.a člena Poslovnika, saj se sedaj seje na daljavo sklicujejo tudi za odločanje o povsem tekočih zadevah na nenujnih in rednih sejah, s čimer se krši veljavna določba poslovnika. In četudi smo mnogi med nami večkrat na kolegiju zamižali na eno oko, smo v SAB ves čas opozarjali, da s tem poslovnik kršimo. Najpomembnejša je pa seveda ta sprememba poslovnika zato, ker bi zagotovili tajno glasovanje vsem poslancem, ki bi to želeli. Bistvena vsebina poslančevega dela in izvrševanja vsakega poslanskega mandata je namreč pravica in dolžnost glasovanja. Vsak poslanec predstavlja del ljudstva, torej vse tiste, ki so mu namenili svoj glas, in ta glas mora imeti možnost in pravico oddati. Onemogočanje oddaje glasu posega v pravico do izvrševanja mandata in zanika voljo vseh tistih volivcev, ki so za poslanca volili na volitvah. Na to je v preteklosti večkrat že opozorilo tudi Ustavno sodišče. Naj tudi spomnim, da je Ustavno sodišče takratnemu poslancu, sedanjemu predsedniku Vlade omogočilo, da je lahko glasoval tudi na sejah Državnega zbora, čeprav je mandat preživljal v zaporu. Tako pomembna se je Ustavnemu sodišču zdela ta pravica. Izrecno je poudarilo, da onemogočanje glasovanja poslancev nedopustno posega v pravico do izvrševanja na volitvah pridobljenega mandata in s tem kršitev 43. člena Ustave Republike Slovenije. Tudi vsakemu volivcu na državnozborskih volitvah je zagotovljeno, da v primeru bolezni lahko voli in odda svoj glas. Žalostno je in veliko pove o tem državnem zboru, da te pravice ni zagotovil tudi svojim poslancem, tem istim poslancem, ki jim je zagotovil možnost javnega glasovanja na daljavo. Samo upam lahko, da ste vsi tisti, ki ste glasovali proti, dovolj premislili o posledicah takšne odločitve.
Hvala lepa. Ivan Hršak bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Poslovnik Državnega zbora je akt, ki za vse nas predstavlja ustavo v malem. Ni to koalicijski akt in niti ni to opozicijski akt, to je naša skupna mala ustava našega slovenskega Državnega zbora. Spremlja nas na vsakem koraku in po njegovih določilih smo se dolžni ravnati. Poslovnik med drugim tudi jasno določa načine našega zasedanja, potek sej in samega glasovanja. Državni zbor tako praviloma zaseda na rednih sejah, le izjemoma, pod določenimi pogoji tudi na izrednih sejah. Dodatna novost, ki smo jo uvedli aprila lani, pa je seja na daljavo. V prilagoditev zasedanja parlamenta smo bili primorani zaradi svetovne epidemije, ki je zarezala v sleherni segment našega življenja. Poslanke in poslanci se tedaj nismo odločali na podlagi pozicije, ki ji pripadamo. Sprejete spremembe predstavljajo rezultat konsenza nas vseh, tako koalicije kot opozicije, in na tak način bi morali vedno delovati v tem hramu demokracije. Sprejeli smo možnost sodelovanja na sejah tudi poslancem, ki se seje ne morejo udeležiti osebno zaradi epidemioloških razlogov. Vzpostavili smo podlago tudi za glasovanje na daljavo, vendar le za javno glasovanje. Predlog tokratnih sprememb, ki na poslovniški komisiji ni bil deležen zadostne podpore, je omogočiti dosledno izvrševanje pravic in dolžnosti poslancev, to je udeleževati se sej Državnega zbora in njegovih delovnih teles ter polnopravno sodelovati pri delu in odločanju v Državnem zboru. Dosledno izvrševanje po mnenju predlagatelja pomeni omogočiti poslancu, ki se zaradi epidemioloških razlogov seje Državnega zbora ne more osebno udeležiti in na njej sodelovati, tudi tajno glasovanje na daljavo. O tem predlogu so se odprla številna vprašanja, ali omogočiti sodelovanje izven sedeža Državnega zbora tudi na rednih sejah, kolikšnemu krogu poslancev omogočiti sodelovanje izven Državnega zbora in na podlagi katerih razlogov poslanec lahko sodeluje izven Državnega zbora, ali le za izjemno covid situacijo ali tudi zaradi ostalih zdravstvenih razlogov. Odgovor na vprašanje, ali je pravica oziroma dolžnost poslanca, da sodeluje, tajno glasuje na daljavo, nad pravico – z ozirom na ostale ustavno zagotovljene osebne pravice – do zasebnosti, do zdravja, ni tako enoznačen, kot ga poskušajo nekateri predstaviti. Namen tajnega glasovanja je dodatno zavarovati svobodno opredelitev poslanca, ki ni vezan na kakršnakoli navodila. Načelo tajnosti varuje svobodo glasovanja poslanca pred posegi političnih strank, različnih interesnih skupin ali kogarkoli drugega. Tudi v primeru določitve možnosti tajnega glasovanja na daljavo bi bilo potrebno jasno in nedvoumno zagotoviti nevplivanje kogarkoli, in to v prvi vrsti že pri sami odločitvi, ali bo odsotni poslanec izrazil interes za glasovanje na daljavo. In kot drugo, izjemno pomembno, nevplivanje na samo glasovanje, na način glasovanja. Ob tem poudarjam, da prav nihče ne oporeka ustavno zagotovljeni pravici poslanca, da glasuje, če seveda želi. Poslanci Poslanske skupine Desus glede tega, ali vzpostaviti pravno podlago za tajno glasovanje na daljavo, nismo zavzeli enotnega stališča. Vsi pa se strinjamo, da gre za kompleksno tematiko, ki je nikakor ne gre sprejemati rokohitrsko. Ne glede na situacijo in na naše različne nazore in poglede kot predstavnik Poslanske skupine Desus apeliram na vse poslanke in poslance, da delujmo strpno in predvsem spoštljivo do vsakogar. Hvala.
Hvala lepa. Tomaž Lisec bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala, spoštovani predsednik, za dano besedo. Kolegi in kolegice, vsem skupaj lep pozdrav! V enem smislu je ta točka brezpredmetna, kajti nastala je samo zaradi enega razloga – nekonstruktivna brezupnica oziroma konstruktivna nezaupanica oziroma vse za reševanje vojaka Karla Viktorja Erjavca oziroma vse v lovu za 46. glas. In kot je nekdo zapisal na družbenih omrežjih, ne morejo pripeljati mrtvo bolnih, želijo pa prisiliti bolne, da glasujejo. V SDS smo že spomladi opozarjali, da pri tajnem glasovanju lahko nastanejo problemi, pa se je taista opozicija muzala in ni hotela slišati teh predlogov. Sedaj pa taista opozicija pravi, da takrat niso vedeli, da zna ta epidemija trajati tako dolgo. Ko nekateri opozarjamo, da je poslovnik pomemben akt, ga drugi vzamejo v roko le takrat, ko ga sami nujno potrebujejo. Če želimo kaj zakomplicirati, smo Slovenci verjetno med svetovnimi prvaki. V Poslanski skupini SDS nismo podprli predloga za spremembo poslovnika, ker bi same spremembe odprle več vprašanj, kot pa dale odgovorov. Na to je opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba, citiram, »bistveno izhodišče tajnega glasovanja sta tajnost in svoboda odločanja« ter »predlagane spremembe bistveno odstopajo od temeljnega načina delovanja parlamenta in veljavne poslovniške ureditve«. Da bi znalo glasovanje, kot ga je predlagala opozicija, zakomplicirati, je navedeno tudi iz postopkov, ki jih je napisala nacionalna inštitucija za javno zdravje, ki predlaga takšne in drugačne ukrepe in postopke. V Poslanski skupini SDS smo prepričani, da bi s temi postopki naredili pravo štalo. Kot je bilo rečeno na odboru, verjetno bi se tudi skregali, koliko ljudi v posamezne komisije, koliko komisij in ostale zadeve, o katerih se verjetno nikoli ne bi zedinili, še manj pa bi se o njih zedinili z dvotretjinsko večino. Tudi takšne zadeve, kot je, da naj bo izpolnjena glasovnica 42 ur v karanteni. Da ne opozarjamo na to, kar je Nacionalni inštitut za javno zdravje omenil – kaj bi se moralo zgoditi, če bi bila posamezna oseba, torej poslanec, v bolnišnici in kako bi bilo potrebno ravnati? Verjetno bi se tajna glasovanja zavlekla ne pozno v noč, ampak za dva, tri ali celo štiri dni. Spremembe poslovnika se po navadi odpirajo s tresočo roko, ne pa v ihti reševanja samo trenutnega, aktualnega problema, ki je pred dobrimi 15 minutami tudi odpadel. Pred nami je tudi mnenje raziskovalnega centra Državnega zbora, ki je v začetku februarja pripravil raziskovalno nalogo, in glejte, 25 evropskih držav ne pozna tajnega glasovanja izven parlamenta. Samo Grčija, Estonija in v nekakšni svoji izvedbi to pozna tudi Evropski parlament, ne v takšnem pojavu, kot so ga želeli prikazati predlagatelji, ampak glasujejo po tako imenovani e-pošti, kjer pa vemo, da so osebni podatki in vse ostalo dvomljivega izvora, ali je to res tajno ali ni. V Poslanski skupini SDS se sprašujemo, zakaj bi odpirali neko vprašanje, ki daje več novih vprašanj, kot poda odgovorov. Drugič moramo poslovnik spreminjati s tresočo roko in ne glede na to, ali ga trenutna opozicija potrebuje v svojem skoku na oblast. Hvala.
Hvala lepa. Tina Heferle bo predstavila stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca.
Hvala, predsednik, za besedo. Sprememba poslovnika, s katero bi poslancem v času epidemije omogočili glasovanje zunaj sedeža Državnega zbora tudi v primerih, ko gre za tajno glasovanje, bi nadaljevala duh sprememb, ki smo jih sprejeli aprila lanskega leta. V predlagane spremembe poslovnika, ki žal tokrat niso dobile zadostne podpore na matičnem delovnem telesu, nas je, tako kot v spremembe iz lanske pomladi, prisilila epidemija. A tokrat s to razliko, da smo takrat, ko je bilo potrebno strniti vrste za to, da se je omogočilo nemoteno delovanje Državnega zbora in glasovanje za recimo vse kasnejše protikoronske zakone, v opoziciji zagotovili glasove. Govorim o javnem glasovanju na daljavo. Verjetno veste, spoštovana koalicija, da za spremembo poslovnika sami niste imeli dovolj glasov. Danes pa, ko smo želeli enako konstruktivnost od vas, ko smo želeli vsem poslancem, ki bi v času epidemije na primer ostali v samoizolaciji zaradi rizičnega stika z okuženo osebo – niti ne govorimo samo o bolnih poslancih, pač pa tudi o zdravih, dela sposobnih poslancih – omogočiti izvrševanje njihove ustavne pravice, torej da jim omogočimo tudi tajno glasovanje na daljavo, ste nam mirno, brez slabe vesti dali košarico. Našli ste tisoč in en razlog, zakaj je to nemogoče izvesti, in to kljub temu da recimo na državnozborskih volitvah že poznamo tajno glasovanje volivcev, ki se volitev na voliščih ne morejo udeležiti, in lahko volijo recimo od doma, v bolnišnicah, celo v zaporih. Ampak v Državnem zboru pa tega po vašem ni mogoče storiti. Našli ste tisoč in en razlog za to, da bi bilo tajno glasovanje poslancev, ki bi bili v času epidemije bolni ali pa tudi zdravi in v samoizolaciji, neetično, kljub temu da na državnozborskih volitvah že omogočamo prav vsem volivcem, tudi bolnim v bolnišnicah, da oddajo svoj glas. Torej tam, kjer ljudje volijo vas, se vam ne zdi neetično, da nekdo glasuje v bolnišnici, ko pa bi enako ustavno pravico rad izkoristil poslanec Državnega zbora, pa se vam zdi to hudo etično sporno. Namesto da bi vsi, tako v opoziciji kot v koaliciji, konstruktivno pristopili k rešitvi pomembnega problema, ki nam ga je žal osvetlila ta epidemija, smo predlagatelji poslušali očitke, da je edini motiv uvedbe tajnega glasovanja na daljavo glasovanje o konstruktivni nezaupnici. Ne, spoštovani kolegi iz koalicije, tajno glasovanje ni samo glasovanje o konstruktivni nezaupnici, pač pa je to vsako tajno glasovanje, kadar državni zbor voli predsednika Računskega sodišča pa viceguvernerja Banke Slovenije in vse sodnike Ustavnega sodišča. Skratka, tajno glasovanje je v Državnem zboru pomemben institut, za katerega pa ta koalicija očitno nima posluha. In ne samo to, v tem trenutku nimate posluha samo zato, ker očitno za uvedbo takega glasovanja nimate neposrednega osebnega interesa. Tako si demokracijo predstavljate vi v zdajšnji koaliciji. Ko ne gre za vaše interese, si je ne želite, pa četudi to pomeni, da se onemogoča ustavno pravico neposredno voljenega poslanca Državnega zbora.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je postopek obravnave predloga sprememb in dopolnitev Poslovnika Državnega zbora končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA O RAZREŠITVI PODPREDSEDNIKA IN IMENOVANJU PODPREDSEDNICE DELOVNEGA TELESA DRŽAVNEGA ZBORA. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Poslanska skupina Stranke Alenke Bratušek. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Komisiji za nadzor javnih financ razreši podpredsednik mag. Andrej Rajh, za podpredsednico pa se imenuje mag. Alenka Bratušek. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 61. izredno sejo Državnega zbora.