Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 28. sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Franc Jurša, dr. Franc Trček, mag. Bojana Muršič, mag. Dušan Verbič, Igor Peček, mag. Branislav Rajić do 16. ure in mag. Alenka Bratušek. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrice in ministre ter vršilko dolžnosti generalne sekretarke Vlade k 1. točki dnevnega reda, ministra za notranje zadeve Aleša Hojsa k 19. točki dnevnega reda, ministra za okolje in prostor mag. Andreja Vizjaka k 20. točki dnevnega reda, predsednika Vlade Janeza Janšo k 21. točki dnevnega reda, predstavnika Urada predsednika republike in kandidatko za prvo namestnico predsednika Računskega sodišča mag. Majo Bilbija k 22. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 28. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v ponedeljek, 6. decembra 2021, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu za umik točke z dnevnega reda seje. Poslanske skupine LMŠ, SD, Levica in SAB Državnemu zboru predlagajo, da se z dnevnega reda 28. seje umakne 3. točka dnevnega reda, to je Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o fiskalnem pravilu, nujni postopek. Predlog za umik ste prejeli v petek, 10. decembra 2021. Želi predstavnik predlagatelja obrazložiti predlog za umik? Ugotavljam, da ne. Želite besedo predstavniki poslanskih skupin? Ugotavljam, da ne. Želi besedo predstavnik Vlade? Ga ni. Zaključujem predstavitev stališč o predlogu za umik. Prehajamo na odločanje. Odločamo o predlogu za umik 3. točke z dnevnega reda 28. seje. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti nihče. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog za umik točke sprejet. Poslanska skupina SNS je Državnemu zboru predlagala, da se z dnevnega reda 28. seje umakne 13. točka dnevnega reda, to je Predlog zakona o ravnanju z odpadki, druga obravnava, vendar je bil predlog za umik 10. decembra 2021 preklican. Predlogov za širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Preden preidemo na odločanje o dnevnem redu, moramo odločiti o zahtevi za odločanje o odločitvi Kolegija predsednika Državnega zbora. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 122. seji 1. decembra 2021, sklenil, da se Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o spodbujanju investicij obravnava po nujnem postopku. Na podlagi desetega odstavka 21. člena Poslovnika Državnega zbora je skupina 43 poslank in poslancev s prvopodpisanim Matejem T. Vatovcem zahtevala, da Državni zbor odloči o navedeni odločitvi Kolegija. Na podlagi tretjega odstavka 143. člena Poslovnika Državnega zbora zato prehajamo na obravnavo zahteve, da Državni zbor odloči o odločitvi Kolegija predsednika Državnega zbora, da se Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o spodbujanju investicij obravnava po nujnem postopku. O tej zahtevi ni razprave in obrazložitve glasu. Prehajamo na odločanje. Zboru predlagam, da odloči o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o spodbujanju investicij se obravnava po nujnem postopku. Če sklep ne bo sprejet, bo Državni zbor predlog zakona obravnaval po rednem postopku. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 38. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet, zato bo zbor v skladu s časovnim potekom seje navedeni predlog zakona obravnaval po nujnem postopku, in sicer v četrtek, 16. 12. 2021. Prehajamo na glasovanje o določitvi dnevnega reda v celoti. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem in s sprejeto spremembo. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti 1. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je dnevni red 28. seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 21.A TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA ZAHTEVE SKUPINE POSLANK IN POSLANCEV, DA DRŽAVNI ZBOR ODLOČI O ODLOČITVI KOLEGIJA PREDSEDNIKA DRŽAVNEGA ZBORA, DA SE PREDLOG ZAKONA O DODATNIH UKREPIH ZA PREPREČEVANJE ŠIRJENJA, OMILITEV, OBVLADOVANJE, OKREVANJE IN ODPRAVO POSLEDIC COVIDA-19 OBRAVNAVA PO NUJNEM POSTOPKU. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 122. seji 1. decembra 2021 sklenil, da se Predlog zakona o dodatnih ukrepih za preprečevanje širjenja, omilitev, obvladovanje, okrevanje in odpravo posledic covida-19 obravnava po nujnem postopku. Na podlagi desetega odstavka 21. člena Poslovnika Državnega zbora je skupina 43 poslank in poslancev s prvopodpisanim dr. Matejem T. Vatovcem zahtevala, da Državni zbor odloči o navedeni odločitvi Kolegija. Na podlagi tretjega odstavka 143. člena Poslovnika Državnega zbora zato prehajamo na obravnavo te zahteve. O tej zahtevi ni razprave in obrazložitve glasu. Prehajamo na odločanje. Zboru predlagam, da odloči o naslednjem sklepu: Predlog zakona o dodatnih ukrepih za preprečevanje širjenja, omilitev, obvladovanje, okrevanje in odpravo posledic covida-19 se obravnava po nujnem postopku. Če sklep ne bo sprejet, bo Državni zbor predlog zakona obravnaval po rednem postopku. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 38. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet, zato bo zbor navedeni predlog zakona obravnaval po nujnem postopku. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 31 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva štiri vprašanja poslanke in poslancev opozicije ter na vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo predsednik Vlade v skladu s časovnim potekom seje odgovoril jutri, 14. decembra 2021. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Ministrice in ministri odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave in obrazložitve glasu. Potem vas še posebej opozarjam, da je treba takšen predlog izrecno podati in se pri tem osredotočiti le na njegovo obrazložitev, ne pa postopkovnega predloga uporabiti za vsebinsko razpravo v zvezi s postavljenim vprašanjem. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morata ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se za danes opravičili Marjan Dikaučič, minister za pravosodje, dr. Jože Podgoršek, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Boštjan Koritnik, minister za javno upravo, ter dr. Anže Logar, minister za zunanje zadeve. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. V skladu z 274. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na poslanska vprašanja, postavljena na 27. seji Državnega zbora. Minister za obrambo mag. Matej Tonin bo odgovoril na vprašanje Violete Tomić v zvezi z vlogo Slovenske vojske pri polaganju vencev kolaborantom z nacističnim okupatorjem ob dnevu spomina na mrtve na Žalah. Ugotavljam, da ministra ni. [[oglašanje iz dvorane]] Postopkovni predlog, Violeta Tomić.
Spoštovani, ministra že drugič ni. In, kot vidim, se tudi opravičil ni za svojo odsotnost na tej seji Državnega zbora. Moje vprašanje ima že mesec dni. Lahko bi se pripravil nanj in prišel odgovoriti, pa ni. Zato jaz predlagam, da prekinete sejo, glede na to, da imamo tukaj neupravičeno odsotnost ministra, in zagotovite njegovo prisotnost, da mi bo lahko končno na naslednji seji, na drugi seji, že drugič sprašujem, odgovoril na vprašanje, ki se mi zdi pa zelo pomembno. Moj proceduralni predlog je, da prekinete in poiščete ministra. Hvala.
Hvala lepa. Državni zbor ne bo prekinjal svojega dela zaradi manjkajočega ministra. Se pa strinjam z vami, da ni nobenega opravičila. Vaš proceduralni predlog pa razumem kot zahtevo za ustni odgovor v zvezi s tem vprašanjem na naslednji seji. Minister za zdravje Janez Poklukar ter minister za obrambo mag. Matej Tonin, če bi bil seveda tu, bosta odgovorila na vprašanje Sama Bevka v zvezi z mednarodno pomočjo pri zagotavljanju bolnišničnih kapacitet za covid bolnike v Sloveniji. Gospod minister, imate besedo.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani gospod Samo Bevk! Dovolite mi, da se še enkrat zahvalim za razumevanje, ker sem bil prejšnjo sejo odsoten zaradi epidemiološke situacije in vezanih vseh dejavnosti oziroma aktivnosti, ki smo jih imeli ob tem v slovenskem zdravstvu. Kar se tiče obremenitev ob vrhu četrtega vala v slovenskih bolnišnicah, je treba povedati, da smo danes precej nižje, kot smo bili, danes imamo zasedenih 236 enot intenzivne terapije. Ob vrhu smo imeli zasedenih 291 enot intenzivne terapije. V zadnjem času je glede na velikost oziroma obseg epidemiološke situacije v Sloveniji bilo ves čas vprašanje, koliko covidnih bolnikov smo v Sloveniji sposobni zdraviti. Zato je bilo kar nekaj razprav tudi o tem, kdaj in kako premeščati, če bi bilo potrebno, paciente s covidom-19 v tujino. Ministrstvo za zdravje je vezano na skrb, da vsakemu državljanu zagotovi zdravljenje zoper covid-19 in je stopilo v stik z veleposlaništvi Republike Slovenije v Avstriji, Italiji, Nemčiji. Naj povem, da je bil izredno korekten, konstruktiven odziv in se hkrati zahvalim za vso pomoč, ki smo je bili v tistih dneh deležni. Namen je bil vzpostaviti ustrezne povezave s pristojnimi zdravstvenimi inštitucijami v omenjenih državah, kamor bi, če bi se to izkazalo za potrebno, napotili paciente, obolele za covidom-19. Šlo je za okvirne pogovore, saj se v teh dneh, kot veste, vsa Evropa sooča s težko epidemiološko sliko in marsikatera država je ta trenutek z vidika epidemiološke situacije v slabši situaciji, kot je Slovenija. Ko govorimo o premeščanju bolnikov, je pomemben dejavnik zdravstveno stanje posameznega pacienta, ki bi ga bilo eventualno potrebno premestiti v tujino, saj ta lahko predstavlja ogrožajoč faktor, ki bi lahko vplival na poslabšanje zdravstvenega stanja ali celo slab izid zdravljenja. Zato so take odločitve o eventualni premestitvi, če bi bile potrebne, seveda v rokah izključno zdravstvene stroke. Po dostopnih podatkih v povezavi s premeščanjem pacientov znotraj države, obolelih za covidom-19, se to izvaja zgolj v omejenem obsegu, ko je to potrebno z vidika zagotavljanja ustreznih kapacitet v posamezni statistični regiji. Tako smo na Ministrstvu za zdravje za eventualno sodelovanje in premeščanje pacientov v tujino vzpostavili tudi ustrezen protokol, temelječ na strokovnih izhodiščih za primere premeščanja pacientov na zdravljenje v tujino. Imenovani so bili tudi koordinatorji slovenskih bolnišnic, ki bi v primeru potrebe po premeščanju pacientov v tujino imeli komunikacijo in vsa strokovna pooblastila, da komunicirajo in izvajajo eventualne premestitve na zdravljenje bolnikov v tujino. Da ne bom predolg, naj zaključim, da premeščanje pacientov s covidom v tujino zaradi preobsežnih kapacitet v enotah intenzivne terapije bi bil zgolj skrajen ukrep. Kot veste, pa smo naredili vse, da smo vse prebivalce in prebivalke Slovenije uspeli ustrezno obravnavati v Sloveniji. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Bevk imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Ministru gospodu Poklukarju se zahvaljujem za njegov odgovor. Prvotno vprašanje sem postavil pred mesecem dni na novembrski seji. V tem času se je marsikaj zgodilo, s tem da ste, gospod minister Poklukar, v začetku novembra rekli, da se zavzemate za odločno ukrepanje in ko bo od 160 do 180 intenzivnih postelj zasedenih s hudo bolnimi, da boste predlagali vsaj delno zaprtje države − tako ste razmišljali takrat − ter da bo seveda potrebna pomoč iz tujine. V enotah intenzivne terapije, kjer so najbolj hudo bolni pacienti, bi bila potrebna ena medicinska sestra za vsakega bolnika, v bolnišnici v Murski Soboti pa sta sredi novembra dve medicinski sestri pokrivali sedem bolnikov. Ali ne bi bilo že v tem času smiselno aktivirati oziroma zaprositi za pomoč v okviru evropskega mehanizma civilne zaščite, da bi razbremenili zdravstvene delavce? In še nekaj glede tega aktiviranja bolnišnice Role 2, o kateri sem tudi spraševal. Po mnenju poznavalcev je baje 95 % odvisna od civilnega kadra, pogodbenikov, ki delajo v drugih slovenskih bolnišnicah. Če bi vpoklicali te pogodbenike, potem druge bolnišnice ne bi imele dovolj kadra. In še na koncu vprašanje, gospod minister, ker se epidemija sedaj umirja me zanima: Ali boste kakšno covid bolnišnico, na primer UKC Maribor, zaprli, da bodo lahko končno začeli izvajati tudi druge programe, ki sedaj stojijo ter se nabirajo nerazumne dolge čakalne dobe? Ministra gospoda Tonina pa prosim, da mi v pisni obliki poda odgovore, ki sem jih zastavil na novembrski seji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Spoštovani predsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Gospod Bevk, najlepša hvala za ta dodatna vprašanja. Res je, da smo v času epidemije znotraj bolnišnic na covidne oddelke premestili cirka 2 tisoč 200 zdravstvenih delavcev, potem dodatnih sto, nekaj čez sto iz zdravstvenih domov in nekaj manj kot sto tudi od drugih izvajalcev zdravstvene dejavnosti. Tako da se vsem zdravstvenim delavcem na tem mestu še enkrat iskreno zahvaljujem za ves napor in trud, ki so ga vložili, da smo zmogli četrti val. Ko govorimo o enotah intenzivne terapije, je bilo v enote intenzivne terapije premeščenih preko 800 zdravstvenih delavcev, se pravi na covidne oddelke. Na nacionalnem nivoju je bil standard v enotah intenzivne terapije med 1,8 in 1,9 medicinske sestre na bolniško posteljo na navadnih oddelkih pa 1,2 medicinske sestre na bolniško posteljo. Kar se tiče vojaške bolnišnice Role 2, je treba potrditi vaše ugotovitve, da gre za izvrstno in potrebno infrastrukturo, ki jo imamo v Sloveniji, pa vendar je res, da dosedanja strategija je temeljila na tem, da se aktivira zaposlene v zdravstvu v večji meri, ima Slovenska vojska tudi svoje zdravstvene delavce in ti so se aktivno vključili v času četrtega vala v obvladovanje epidemije in delajo ravno tako na covid oddelkih, pa vendar za polno delovanje bi, kolikor vem, potrebovali tudi rezerviste oziroma zdravstvene delavce iz zdravstva. Tako da to drži in v bodoče bo morda tudi nekoliko spremenjen oziroma drugačen način na tem nivoju. Ampak gre za nacionalni pristop in tukaj vam ne morem podati končnega odgovora. Kar se tiče zapiranja covid bolnišnic v teh dneh, številke se na srečo skladno z epidemiološko sliko izboljšujejo, pa vendar naj opozorim, da včerajšnje znižanje števila napram prejšnji nedelji je pomembno nižje kot pred tem. Bojim se, da ponovno o boljših rezultatih in ob nedavnem zasledovanju dogodkov v družbi, ki niso ključnega pomena za obvladovanje epidemije, je prišlo do neke mere relativizacije ukrepov za obvladovanje epidemije, in to ima lahko za posledico to nižjo stopnjo upadanja okužb. Zato še enkrat moj poziv vsem, da izvajajo ukrepe in pristopijo k cepljenju. Glede na povedano pa je res, da zmanjšujemo kapacitete v bolnišnicah, da bomo v tem tednu nazaj v zdravstvene domove in k ostalim izvajalcem prerazporedili kadre, ki so bili premeščeni v bolnišnice, da bo prišlo do postopnega sproščanja oziroma zapiranja covidnih oddelkov in odpiranja klasičnih oddelkov. Hvala.
Hvala lepa. Minister za zdravje, Janez Poklukar bo odgovoril na vprašanje mag. Branislava Rajića v zvezi z novelo Zakona o lekarniški dejavnosti. Gospod minister, imate besedo.
Najlepša hvala, gospod predsednik za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani gospod Branislav Rajić! Se opravičujem, prvič sem po zamujeni seji tukaj, tako da sem najprej navajen postavljanja vprašanj, zato to nerazumevanje z moje strani. Kar se tiče lekarniške dejavnosti v Sloveniji, je to seveda javna zdravstvena služba, s katero pa se zagotavlja trajna in nemotena oskrba prebivalstva in izvajalcev zdravstvene dejavnosti z zdravili ter farmacevtska obravnava pacientov. Zakon o lekarniški dejavnosti na prvo mesto postavlja kakovostno, varno in učinkovito zagotavljanje preskrbe z zdravili in s tem javni interes in nepridobitno dejavnost ter neustvarjanje dobička. Da bom pravilno razumljen. Omejitve iz Zakona o lekarniški dejavnosti so namenjene zagotavljanju strokovne integritete zaposlenih in strokovno neodvisnost opravljanja lekarniške dejavnosti v dobrobit pacientov. Temu je bila namenjena tudi tako imenovana prepoved vertikalnih povezav, torej povezava med izvajalci lekarniške dejavnosti, veletrgovci in proizvajalci zdravil. S tem se je preprečevala možnost vpliva na izdajo zdravil in drugih izdelkov glede na možen ekonomski interes in vpliv na strokovne odločitve. Hvala.
Hvala lepa. Minister za zdravje, Janez Poklukar bo odgovoril na vprašanje dr. Franca Trčka v zvezi z Zakonom o lekarniški dejavnosti. Imate besedo, gospod minister.
Najlepša hvala za besedo, predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani gospod Trček! Ravno tako, če nadaljujem prejšnje razmišljanje, je v Zakonu o lekarniški dejavnosti določeno, da nadzor nad zakonitostjo dela Lekarniške zbornice Slovenije, povezano z izvajanjem javnih pooblastil, izvaja Ministrstvo za zdravje. Nadzor nad zakonitostjo in namensko porabo sredstev iz članarine pa opravlja Računsko sodišče Republike Slovenije. Pojasnjujemo tudi v tem našem odgovoru, da mnenje o strokovnih vprašanjih, podano s strani pristojne zbornice, ne more biti razlog za izvedbo nadzora, zato za omenjeno ministrstvo ne bo uvedlo nadzora. Glede sprejetja Zakona o lekarniški dejavnosti-1C pa bi rad poudaril naslednje. Kot veste, je temu predlogu nasprotovala predvsem strokovna javnost, ne samo Lekarniška zbornica Slovenije, saj zakon omogoča vpliv lastnika na izdajo in prodajo zdravil ter drugih izdelkov. S tem se krepi ekonomski interes in zmanjšuje strokovna integriteta in neodvisnost farmacevtov v lekarni. Temu je strokovna javnost, tej bojazni, tudi nasprotovala. Tisto, kar pa lekarniška dejavnost kot javna zdravstvena služba mora zasledovati, pa je cilj javnega zdravja in neekonomski cilj. To je tisto ključno. Tako da upam, da sem odgovoril. Hvala.
Hvala lepa. Minister za zdravje Janez Poklukar bo odgovoril na vprašanje Janeza Moškriča v zvezi s soodgovornostjo posameznika, ki ne upošteva ukrepov za zajezitev in varnost sobivanja z virusom covida-19.
Najlepša hvala za besedo, predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani gospod Janez Moškrič! Ko govorimo o tem vprašanju, moramo vedeti, da se tega dotikajo vsaj štirje zakoni. Morda kratek povzetek. Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki v Sloveniji ureja sistem zdravstvenega varstva in zdravstvenega zavarovanja, določa, da ima vsakdo pravico do najvišje možne stopnje zdravja in dolžnosti skrbeti za svoje zdravje. Določa tudi, da nihče ne sme ogrožati zdravja drugih. Vsakdo ima pravico do zdravstvenega varstva in dolžnost, da prispeva k njegovemu uresničevanju v skladu z svojimi možnostmi. Sistem zdravstvenega varstva v Sloveniji temelji na načelih enakopravnosti in solidarnosti, zato so v zakonu določene pravice, ki izhajajo iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Določena je tudi možnost uveljavljanja odškodninske odgovornosti. Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije ima tako pravico zahtevati povrnitev škode od tistega, ki je namenoma ali iz malomarnosti povzročil okvaro zdravja ali smrt zavarovane osebe. Tudi Zakon o pacientovih pravicah ne daje le pravic, ampak določa tudi dolžnosti. Med drugim je pacient za doseganje kakovostne in varne zdravstvene obravnave dolžan dejavno sodelovati pri varovanju, krepitvi in povrnitvi lastnega zdravja ter v času bolezni ravnati v skladu s sprejetimi strokovnimi navodili in načrti zdravljenja, v katere je ustno oziroma pisno privolil. Obveznosti pacientov posredno izhajajo tudi iz Zakona o zdravniški službi, ki določa izjeme od odgovornosti zdravnika za potek zdravljenja, kadar se pacient na primer ne ravna po njegovih navodilih ali kadar ne sodeluje pri varovanju krepitvi in povrnitvi lastnega zdravja. Velja poudariti, da v Sloveniji velja tudi temeljno načelo nikomur škodovati. To je temeljna ideja, iz katere izhajajo pravila odškodninskega prava, veljajo tudi na področju zdravstva, uzakonjena pa so v Obligacijskem zakoniku. To načelo pomeni, da nihče ne sme nikomur povzročati škode oziroma se mora vsak vzdržati ravnanj, ki bi drugemu povzročala škodo. Ne glede na te določbe zakona je treba vedeti, da za vsemi temi postopki stoji tudi postopek ugotavljanja povezanosti oziroma odgovornosti. Podobne razprave se velikokrat začnejo tudi pri odgovornosti za zdravje kadilcev in oseb, ki na primer prekomerno uživajo alkoholne pijače, in še več je takih primerov. Osebno verjamem, da je najprej nujno potrebno doseči zavedanje, da je na prvem mestu družbena skrb za zdravje, ki vključuje tudi zdravstveno vzgojo in opolnomočenje posameznika, da se zaveda tudi svoje odgovornosti in aktivno pristopa k skrbi za lastno zdravje. Ministrstvo si v teh težkih časih prizadeva predvsem za zagotovitev zadostnih zmogljivosti za zdravljenje okuženih ter stremi k temu, da bi se prebivalce ozaveščalo in opremljalo z veščinami, kako preventivno in samozaščitno ravnati v času širjenja nalezljive bolezni covida-19 in predvsem o pomenu in prednostih cepljenja. Pomembno vlogo pri tem imajo tudi inšpekcijski oziroma nadzorni organi, ki so pristojni za spremljanje izvajanja predpisov oziroma zakonov; saj vemo, da je vsak zakon samo črka na papirju, če nimamo poročanja oziroma regulative nad tem, kako se le-ta izvaja. Stroški zaradi covida-19 so na strani zdravstva že od začetka pojave virusa visoki in smo do sedaj za to porabili preko 600 milijonov evrov, se pravi za zdravljenje in vso obravnavo, vezano na epidemijo v zdravstvu. Ne glede na te stroške pa bi eventualni predlog plačila zdravljenja necepljenih povzročil nesorazmerne posledice dostopnosti do zdravstvenega varstva. Predlog posega tudi na področje socialne varnosti posameznika, prav tako pa se poraja moralno-etična dilema, ki lahko pod vprašaj postavi prostovoljno udeležbo posameznikov v vseh preventivnih dejavnostih v bodoče. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Moškrič, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim, posebej gospodu ministru! Res je danes malo lažje odgovarjati kot na prejšnji seji. Številke, hvala bogu, gredo v pozitivno smer, se pravi, da je obolelih manj, predvsem zdravljenih na intenzivni. Kot je bilo iz mojega vprašanja razvidno, je predvsem pomen našega samoodgovornega ravnanja, predvsem pa ravnanja v smislu preventive, ki nam jo država že predpisuje na določenih drugih področjih. Konkretno, sam sem govoril na podlagi Zakona o varstvu pri delu. Gospod minister je povedal, da že sedaj imamo v Sloveniji zakonodajo, ki zahteva, bomo tako rekli, pogojuje sodelovanje pacientov, da se odgovorno obnašajo pri zdravljenju. To je sicer druga faza. Prva faza pa je, da se sami vedno in zmeraj ravnamo odgovorno. Prav je, da se to vprašanje v medijih ni narobe predstavilo. Namreč, slišali smo iz drugih virov, da je prišlo do vprašanja ali dileme, plačati ali ne plačati. Zato, minister, če lahko še na tej ravni odgovorite: v medijih je bilo že govora tudi s strani zdravniške stroke, da bi bilo treba razmisliti o delni participaciji zdravljenja tistih, ki zavestno – poudarjam, zavestno – kršijo in pozivajo h kršitvi vseh ukrepov za splošno zdravje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Najlepša hvala za besedo. Najlepša hvala za to dopolnjeno vprašanje. Glejte, vsa ta vprašanja in dileme o pristopih je treba gledati z vseh možnih družbenih vidikov. Glede na to da imamo v Sloveniji široko dostopno, solidarno zdravstvo, bi lahko kakršnokoli nepremišljeno postopanje ali pa prehitro postopanje pomembno vplivalo na ustroj, pogled in delovanje našega zdravstva v bodoče. Kot sem že v zaključku svojega prejšnjega odgovora poudaril, se je ključno zavedati, da obstaja bojazen, da bi predlog plačila za zdravljenje necepljenih lahko povzročil pomembna nesorazmerja v dostopnosti do zdravstvenega varstva. Vemo, da bi predvsem ranljive skupine lahko tu imele omejen dostop, zato je tu prav gotovo treba biti previden, kajti hkrati to isto posega v področje socialne varnosti posameznika. Iz tega lahko izpeljemo, da se porajajo moralno-etične dileme: kdaj, kako, če sploh je to primerno. Zato je bilo to vprašanje naslovljeno tudi na Komisijo za medicinsko etiko, ki je povedala, da se nekako ograjuje od tega oziroma je za participativen način in ne podpira tega razmišljanja. Kar se tiče tega, kaj sedaj s krvodajalstvom. Če prideš v bolnišnico in potrebuješ kri in nisi dal krvi − ali boš zato plačal participacijo? Dileme so v tem trenutku vezane na široko družbeno razpravo, vendar sam menim, da tak pristop ne bo rešil situacije, v kateri smo, bo pa pomembno vplival na dostop do zdravstva najbolj ranljivih skupin. Zato sem sam sicer proti temu. Hvala.
Hvala lepa. Minister za zdravje Janez Poklukar bo odgovoril na vprašanje Boštjana Koražije v zvezi s financiranjem specializacij iz klinične psihologije.
Najlepša hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani gospod Boštjan Koražija! Epidemija in ukrepi za njeno obvladovanje so povzročili porast težav v duševnem zdravju otrok in mladostnikov. Dejstvo je, da so bile strokovne službe, namenjene otrokom in mladostnikom s težavami v duševnem zdravju, v Sloveniji že pred epidemijo nezadostne. Čakalne dobe na prvi pregled pri kliničnem psihologu pa so bile tudi leto in več. Hkrati pa je bila tudi velika neenakomernost med njimi. Trenutno imamo v Republiki Sloveniji samo tretjino potrebnih specialistov klinične psihologije, ki jih potrebujemo za primarno mrežo, pomanjkanje pa je tudi v vseh treh terciarnih bolnišnicah. Potrebe po sistemski ureditvi financiranja specializacij iz klinične psihologije se izpostavljajo že vrsto let. Za vzpostavitev boljše dostopnosti do teh storitev je nujno treba kadrovsko okrepiti službe na primarni in terciarni ravni, ki obravnavajo duševno zdravje otrok in mladostnikov. Iz tega razloga je bil v okviru Zakona o nujnih ukrepih na področju zdravstva pripravljen predlog za prvo fazo reševanja tega problema z zagotovitvijo financiranja 30 specializacij iz klinične psihologije iz proračuna Republike Slovenije. Ministrstvo za zdravje je tako septembra letos objavilo javni razpis za financiranje prvega sklopa specializacij iz klinične psihologinje, in sicer je bilo razpisanih 10 mest. 8 mest je bilo razpisanih na primarni ravni zdravstvenega varstva, nanje pa so se lahko prijavili javni zdravstveni zavodi, ki delujejo na primarni ravni zdravstvene dejavnosti in imajo vzpostavljene centre za duševno zdravje otrok in mladostnikov ali pa je njegova vzpostavitev predvidena v letu 2021. Dve razpisni mesti pa smo namenili specializacijam na terciarni ravni zdravstvene dejavnosti, nanj pa so se lahko prijavili vsi javni zdravstveni zavodi, ki delujejo na terciarni ravni in zagotavljajo 24-urno dostopnost sprejema in obravnave otrok ter mladostnikov. Prejetih je bilo 19 polnih vlog. Izbirna komisija je oktobra letos opravila izbirni postopek med kandidati, ki so jih javni zdravstveni zavodi prijavili na razpis. Na podlagi tega izbirnega postopka so bili določeni naslednji javni zdravstveni zavodi, ki se jim bodo iz proračuna Republike Slovenije zagotovila sredstva za izvajanje specializacij iz klinične psihologije na primarni ravni zdravstvene dejavnosti: Zdravstveni dom dr. Adolfa Drolca Maribor, Zdravstveni dom Celje, Zdravstveni dom Domžale, Zdravstveni dom Ljubljana, Zdravstveni dom dr. Franca Ambrožiča Postojna, Mladinsko klimatsko zdravilišče Rakitna, Zdravstveni dom Velenje in Zdravstveni dom Ormož, na terciarni ravni zdravstvene dejavnosti pa Univerzitetna psihiatrična klinika Ljubljana in Univerzitetni klinični center Ljubljana. Odločbe o odobritvi specializacije za izbrane kandidate so že pripravljene in so v postopku podpisovanja. Po izdanih odločbah pa bo sklenjena še pogodba, s katero se bodo uredile medsebojne obveznosti, ki jih imajo Ministrstvo za zdravje, specializant in pa javni zdravstveni zavod. Preostalih 20 specializacij iz klinične psihologije, za katero je zagotovljeno financiranje iz proračuna Republike Slovenije, bo predvideno razpisanih v letu 2022 in v letu 2023. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Koražija, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Najlepša hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani minister, če sem prav razumel, v resnici je bilo 30 razpisanih mest za klinične psihologe za naslednja 3 leta oziroma za to leto, pa za naslednje leto, se pravi 10 na leto. V resnici pa, kolikor vem, vsaj tako je tudi zbornica kliničnih psihologov objavila, da v bistvu nekje 9 specializantov na leto se priuči oziroma se potem specializira v klinične psihologe. Se pravi, da v bistvu samo enega na leto v bistvu v resnici dodajate, če prav razumem. V redu. Mi boste to potem odgovorili v sklopu odgovora. To je že, bom rekel, malo zavajajoče, ker kolikor je meni znano, je bilo potem tudi javno skomunicirano, da je bilo v resnici mišljeno 10 kliničnih psihologov na leto glede specializacij. Na težave, ki jih doživljajo mladostniki, otroci v šolah, se pravi dijaki, študentje, je treba opozoriti. Žal so bili otroci poleg starostnikov v domovih za ostarele največje žrtve te koronakrize. Na kar je treba v prvi vrsti tudi opozoriti, je to, da v resnici se 50 % vseh duševnih motenj začne odvijati nekje do 14. leta starosti. Zato bi pričakoval, da boste v resnici dovolili letno res 30 specializacij. Vem, da se zadeve vlečejo že od prej, ni to samo sedaj, ampak bi pričakoval glede na čas pa glede na krizo, ki se nam dogaja, da boste kar šli v akcijo in začeli s še večjim številom specializacij za klinične psihologe. Pa še ena zadeva me zanima na koncu. Rekli ste, 19 polnih vlog. Se pravi 19 polnih vlog je prišlo za 10 specializacij kliničnih psihologov [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Predsednik, najlepša hvala za besedo. Gospod Koražija, najlepša hvala za dodatno vprašanje. Do letošnjega leta so bile vse specializacije klinične psihologije na ramenih javnih zdravstvenih zavodov oziroma izvajalcev zdravstvene dejavnosti. Z letošnjim letom in z uveljavitvijo interventnega zakona pa velja, da je 10 specializacij letno na svoja ramena z vidika financiranja prevzela država. To ne pomeni, da ostale specializacije niso mogoče in niso možne. Jaz še vedno verjamem, da bo skupaj vseh 19 specializacij na koncu prijavljenih in izvedenih. Kar se tiče pomanjkanja kliničnih psihologov, je tudi res, da s temi 30 povečujemo celotno število, če poenostavim ta pogled, za eno četrtino v naslednjih treh letih. Popravite me, kolikor pravilno poznam sam zakon, je tako ali tako v zakonu tudi mišljeno 10 letno in 30 v treh letih. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Koražija, imate besedo za postopkovni predlog.
Še enkrat hvala za besedo. Pa hvala za odgovor ministru. Dejstvo je, da v Sloveniji bi potrebovali okrog 400 specializantov klinične psihologije. Tukaj smo tudi na repu Evropske unije in tudi v svetovnem merilu smo dostikrat v tistem slabem povprečju, ki ga dosegamo. Res, zadeva se vleče oziroma se je dogajala že od prej, ampak v tem času koronakrize je potreba po teh specializacijah, ki se dejansko potem odvijajo nekje 10 let, da sploh človek specializira iz klinične psihologije, bi bilo treba res sedaj začeti zvišati število mest in možnosti glede vpisov oziroma tudi izvedbe teh specializacij. Je pa še ena zadeva, ki bode v oči, da ministrstvo za izobraževanje oziroma ministrica nič kaj ne odreagira na te možnosti oziroma sem tudi pričakoval, ko ste vi kot Ministrstvo za zdravje razpisali te specializacije, da se bo tudi ona bolj aktivno vključila v to možnost iskanja oziroma tudi možnost specializacij za osnovnošolce oziroma za dijake in študente, ker to, kar se je dogajalo v zadnjem letu, lahko tudi pogledajo telefon za otroke in mladostnike TOM, ki ga vsi dobro poznate oziroma poznajo mladostniki, je bilo v letu 2020 kar 72 % več klicev na ta telefon, ko celo razmišljajo ali grozijo s samomorom. In to so alarmantne številke, ki ne samo da dajo človeku misliti, ampak tudi od človeka zahtevajo aktivno in dejansko trenutno dejanje oziroma tudi izvedbo teh specializacij, ker očitno bo res ta kriza, žal, kot je bilo že rečeno na začetku, sta dve skupini, ki sta bili najbolj prizadeti oziroma tudi največ teže te koronakrize sta odnesli, to so otroci oziroma mladostniki in starejše osebe oziroma ostareli v domovih za ostarele. Kot že rečeno, predlagam, da bi se na to temo v Državnem zboru opravila širša razprava oziroma razprava na odgovor ministra, ker kot že rečeno, zadeve se vlečejo od prej in mislim, da jih moramo sedaj in tukaj čim prej ne samo začeti reševati, ampak tudi rešiti. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 15. decembra, v okviru glasovanj. Minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Podgoršek bi moral odgovoriti na vprašanje Primoža Siterja v zvezi s podnebno problematiko množične industrijske živinoreje, vendar je minister danes odsoten. Poslanec bo prejel pisni odgovor. Prehajamo na vprašana poslank in poslancev. Edvard Paulič bo zastavil vprašanje ministru za zdravje Janezu Poklukarju.
Hvala, predsednik, za besedo. Gospod minister lepo pozdravljeni! 5. novembra sem vam poslal pisno poslansko pobudo, da mi pošljete zapisnike strokovne svetovalne skupine za obdobje enega leta za nazaj. Razlogov za to pobudo je več. Ključen pa je ta, da imamo poslanci pa tudi konec koncev javnost pravico vedeti, katere ukrepe ta skupina predlaga, kakšna je strokovna podlaga za sprejem teh ukrepov, še bolj pa imamo pravico vedeti, katere predloge skupine vlada upošteva in katere ne in kakšen je časovni zamik med predlogom skupine in sprejetjem s strani vlade. Jaz sem dobil vaš odgovor, ampak jaz moram reči, da je odgovor zelo na nek način benigen. Vi ste zapisali, da se strokovna skupina sestaja enkrat na teden, da je javnost s stališči skupine seznanjena prek novinarskih konferenc. Niti dotaknili se niste moje pobude in najmanj, kar bi pričakoval, je, da mi poveste, ali bom te zapisnike dobil ali ne. In če ne, zakaj ne. Ker na ta način se daje vtis, da se nekaj skriva. Dejstvo je, da je v preteklosti dostikrat prihajalo do nekih nasprotujočih si informacij glede teh ukrepov. Nekateri ukrepi so se sprejemali praktično čez noč, bile so nasprotujoče si informacije, v enem dnevu tri različne informacije. Če dam sedaj ta zadnji primer prodaje pijače in hrane na stojnicah. Ukrep je bil zopet sprejet zelo pozno, gostinci so že nabavili določene zaloge, določeno opremo, kot so grelniki in podobno, in vi ste enostavno to prodajo prepovedali in jim s tem povzročili zaradi nepravočasnega ukrepa poslovno škodo. Tudi ta zadnji primer je dejansko razlog, zakaj bi želel vsaj jaz osebno dobiti zapisnike te svetovalne skupine, ker predvidevam, da bo iz teh zapisnikov jasno, kakšna je strokovna podlaga, da se ta ukrep izvaja na stojnicah, se pa ne izvaja, recimo, pri prodaji bureka in pri ostalih gostinskih dejavnostih. Moje vprašanje je: Ali bom te zapisnike dobil ali ne in če ne, zakaj ne?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani gospod Edvard Paulič! Trenutna posvetovalna skupina je bila imenovana 26. februarja letos in ima deset članov. Predhodno pa je bila imenovana posvetovalna skupina, ki jo je imenoval 31. marca lansko leto minister za zdravje gospod Tomaž Gantar. Kar se tiče posvetovalne skupine, ta več ali manj dela javno, hkrati pa praktično na vseh svojih zasedanjih ima komunikacijo z mediji. Prav tako mislim, da predstavnica dr. Logarjeva redno nastopa na novinarskih konferencah. Kar se tiče vaše pobude, v skladu z 240. členom Poslovnika Državnega zbora lahko vsak poslanec poda pobudo za ureditev posameznih zadev oziroma za sprejetje določenih ukrepov s področja delovanja vlade oziroma posameznega ministrstva ali vladne službe. Posredovanje zapisnikov sej strokovne skupine samo po sebi ne predstavlja pobude, skladno s tem členom, zato zaenkrat nismo izdali teh zapisnikov. Če pa mislite, da je to informacija javnega značaja, pa bomo tudi to v bodoče naredili. Kar se tiče zadev, vezanih na ukrepe, je pomembno, da še posebej tisti, ki ste odločevalci ali ki smo odločevalci in smo prvi v vrstah pred ljudmi, zagovarjamo izvedljivost in sledimo stroki. Odličen ukrep PCT je ob relativizaciji prek najrazličnejših poti v družbi zbledel in prišli smo v četrti val. In podobno, opozarjam vse skupaj, se dogaja zdaj okrog božičnih sejmov in prodaje kuhanih vin. Odlok je jasen, komu in na kakšen način se lahko izvaja gostinska dejavnost, zato ne vidim nobene potrebe, da bi bilo kakršnokoli razpravljanje v zvezi s tem potrebno. Razen z vidika tega, da je v startu bilo predpostavljeno, da so izvajalci božičnih sejmov sposobni zagotoviti ustrezno izvajanje tega in da ne bo prišlo do odstopa, ki smo ga videli v zadnjih tednih ob izvajanju tega, ki kar samo po sebi kriči in grozi, da bo to povod za slabše izvajanje ukrepov in za obvladovanje epidemije. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Paulič, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala, predsedujoči. Minister, jaz sem tudi te zapisnike zahteval v skladu z določili informacij javnega značaja. Ampak še vedno ne razumem, vi ste ponovili, da strokovna skupina dela javno in da je javnost seznanjena z vsemi njihovimi predlogi. Dejstvo je, da predstavniki strokovne skupine sodelujejo na novinarskih konferencah, ampak to še zdaleč ne pomeni, da je javnost seznanjena z vsemi njihovimi predlogi. Moj namen ni zlonameren, ampak je samo namen ugotoviti, kakšna je ta časovna komponenta od predloga strokovne skupine do sprejema na seji Vlade oziroma do sprejetja odloka. Jaz težko verjamem, da je, ne vem, kar se tiče tega zadnjega primera, strokovna skupina ugotovila, da se mora prepovedati prodaja hrane in pijače, ne vem, danes, vlada sprejme to jutri. Jaz mislim, da je bil ta časovni razmak vseeno daljši in enostavno se sprašujem, zakaj do teh zapisnikov ne moremo priti in kaj tukaj skrivate. In to ne zlonamerno, ampak samo zato, da bi tudi jaz prišel do teh informacij, do katerih preko sredstev javnega obveščanja ne morem priti.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Hvala tudi gospodu Pavliču za dopolnitev vprašanja. Poglejte, ničesar ne skrivamo. To je dejstvo, tako da, še enkrat, vse informacije so dostopne, sploh tiste, ki so potrebne, kajti stroko je treba znati tudi tolmačiti. Zato je medicinska fakulteta šest let in potem tudi specializacije. Tako da enoznačno razlagati s strani laične javnosti zapisnike strokovne skupine tudi ni tako enostavno in dostikrat se je izkazalo, da je bila to podlaga za najrazličnejše javne razprave, ki niso vodile nikamor, kvečjemu v naše razdvajanje, našo neenotnost in je bil na koncu učinek ravno nasproten, kot bi ga moral nek predlog strokovne skupine prinašati. Tisto, kar nas mora skrbeti ta trenutek, je enotnost in sledenje priporočilom strokovne skupine in, še enkrat, z uveljavitvijo odloka 8. 11. in potem skupnim izvajanjem vseh Slovenk in Slovencev tega odloka smo pokazali, da če smo enotni, in če skupaj pristopimo k reševanju epidemije in se zavedamo, da je epidemija družbeni problem, je pa problem zdravstva, je pa zdravstvo tisti del družbe, ki s svojim znanjen in vedam lahko pomembno s priporočili pripomore k boljšemu upravljanju epidemije, potem zmoremo. In to je moj klic in moje sporočilo tudi vsem ostalim. Ne pozabimo tukaj tudi, da je najpomembnejše sporočilo vse medicinske stroke, ne v Sloveniji, ampak širom po svetu, cepljenje. Javno v zapisnikih in vseh takšnih in drugačnih objavah. Pa vendar je na koncu to podlaga za eno veliko razpravo, ki nam jemlje veter v jadrih, zato da bolj varno on bolj zdravo zakorakamo v nov dan v naslednje mesece. Še enkrat, ničesar ne skrivamo, kar boste želeli, boste tudi dobili, in to je edino, kar si želimo, transparentno, jasno in odgovorno. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Pavlič, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala lepa. Bom najprej obrazložil. Še enkrat ponavljam, to ni neko zlonamerno vprašanje ali pa pobuda, ampak verjetno, minister, se bova pa strinjala, da so bili določeni ukrepi v preteklosti bodisi nerodno skomunicirani bodisi z določenega vidika tudi nelogični. Moram reči, da vam zamerim, ko ste rekli, stroko je treba tolmačiti in zato obstaja medicinska fakulteta, kjer se šolajo bodoči za ta poklic šest let. Jaz ne verjamem, da so v vladi vsi člani vlade izobraženi šest let na medicinski fakulteti. Jaz tudi verjamem, da boste priznali, da smo poslanci toliko odgovorni, da tudi če bomo do teh zapisnikov prišli, da jih ne bomo zlonamerno tolmačili. Ampak še enkrat, zadnji ukrep, ki je bil sprejet, pa ne rečem, da morda ni potreben, ampak ta časovni zamik je bil tako kratek, da enostavno bi bilo bolj primerno, če bi to storili prej, če že. Zato, predsedujoči, je moj postopkovni predlog, da se na eni izmed naslednjih sej opravi javna obravnava.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Soniboj Knežak bo postavil poslansko vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu ter ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju. Imate besedo.
Hvala, predsednik. Spoštovana ministra, smo 13. decembra. Skoraj dva meseca bo že minilo od tedaj, ko je Evropo dobesedno streslo dejstvo, da se bodo cene energentov, s tem pa tudi ostalih dobrin, enormno povišale. 13 december, skoraj dva meseca po tem, ko smo vas opozorili, da energetska revščina trka tudi na naša vrata. Spoštovana ministra, energetska revščina je brez kakršnihkoli ovir že vstopila v slovenske domove. Še več, zdi se, da je vlada s svojo ignoranco vrata energetski revščini še pomagala odpreti na stežaj. Spoštovani gospod Vrtovec, ko je bilo tudi iz vaše strani rečeno, da ni potrebe za nikakršno paniko, da je vse pod kontrolo, je danes stvar precej drugačna. Mnogo naših državljank in državljanov prav v tem trenutku, ko mi razpravljamo v tej dvorani, sedi v svojih hladnih domovih, ker si ne upajo prižgati radiatorja v strahu pred položnicami, ki prihajajo. Komunala v Trbovljah je svoje uporabnike obvestila, da se bo ogrevanje podražilo za 57 %. Takšna obvestila so v preteklih dneh prejeli ljudje v Ljubljani, v Mariboru, na Vrhniki in drugod. Goriva so danes za več kot 40 % dražja kot pred enim letom. Cena elektrike za 30 %, višajo se cene zemeljskega plina, kurilnega olja, ogrevanja. Problem je jasen in že močno seže v denarnico ljudi, starejših, družin. Problem pa niso samo rastoče cene. Problem je, da vlada pri tem nič ne naredi, da bi stiske ljudi omilila. Besede ne pomagajo. Socialni demokrati smo z opozicijo zahtevali dve nujni seji odborov. O problemu smo na dolgo in široko govorili v Državnem zboru. Od Vlade smo slišali le, da trg deluje in da bo trg vse uredil. Gospod Vrtovec, to so vaše besede. Trg že deluje, ampak bojim se, da ne dela za ljudi. Socialni demokrati smo vas že najmanj dva meseca opozarjamo, da je treba reagirati hitro in celostno, z vsemi možnimi razpoložljivimi sredstvi, ki so na voljo in ki jih je v svojih priporočilih dala tudi Evropska komisija. Prosim vas, predvsem ministra Vrtovca, da ne hitite pojasnjevati, kako je vlada uvedla regulacijo cen kurilnega olja, ko vemo, da je to le obliž na vse bolj krvavečo rano stisk ljudi. Še vedno ni odgovora na vprašanje, kdaj bo Vlada sprejela konkretne pomoči za blaženje energetske revščine, ki jo čutijo predvsem upokojenci z nizkimi pokojninami, brezposelni in zaposleni z nizkimi dohodki. Naj vas ob tem spomnim, da je na seji Odbora za gospodarstvo državni sekretar Ministrstva za infrastrukturo dejal, da bo Vlada pripravila pomoč, ki pa je ni od nikoder. Socialni demokrati smo zato pripravili Zakon o začasnih ukrepih za preprečevanje energetske revščine, ki predvideva energetski dobropis za najranljivejše v naši družbi. Zakon bomo danes, skupaj z opozicijskimi partnerji vložili v zakonodajno proceduro, če se bo ta ignoranca Vlade nadaljevala. Zato vaju, spoštovana ministrstva, sprašujem, prvič: Kdaj bo pripravljen predlog zakona, ki bi revnim in ogroženim omilil posledice energetske draginje? In drugič, ker gredo rešitve zakona, ki ga bomo Socialni demokrati vložili danes, v smer, ki jo je nakazovala tudi Vlada, to se pravi energetski vavčerji v višini 150 evrov, me zanima: Ali boste predlog zakona, ki bo danes vložen, podprli? Hvala za odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister Vrtovec, izvolite.
Najlepša hvala. Hvala tudi za vprašanje, ki je bilo polno očitkov. Lahko rečem, da Vlada na dnevni ravni zelo pozorno spremlja dogajanje na energetskem trgu, ne le v Sloveniji, ampak kot predsedujoča država Svetu EU tudi na mednarodni ravni. Zaradi tega smo sklicali tudi vrh energetskih ministrov, ki je potekal konec meseca oktobra v Luksemburgu, in o tem smo temeljito debatirali. Vlada bo reagirala v skladu s tool boxom, tako imenovano škatlo orodij, ki je bil predlagan s strani Evropske komisije. Ampak, en pozor! Glede najranljivejših skupin smo rekli javno, da bomo pomagali najranljivejšim skupinam. Upokojencem se bo pomagalo v okviru paketa PKP10. O tem bo gospod Cigler kaj več povedal. Ampak ravno tistim upokojencem, ki imajo najnižje pokojnine, pod 500 evrov, boste imeli tukaj na mizi PKP10. Podrobnosti, verjamem, da jih bo gospod Cigler Kralj, minister za delo, družino, socialne zadeve, obrazložil. Torej upokojencem se pomaga. Kar se pa tiče vseh ostalih skupin najranljivejših, imamo mi pripravljen sistem tako imenovanih vavčerjev, energetskih bonov. Ampak dajmo najprej počakati, kakšna bo ta kriza, do konca, da vidimo, kakšen segment bo zajela, do kdaj botrajala. Ker sicer če na vrat na nos damo nek denar, lahko podpremo zgolj in samo tudi špekulantski trg. Samo špekulantski trg lahko podpremo. Mi moramo pripraviti sistemsko rešitev, da bomo z enim paketom pomagali vsem tistim, ki so bili prizadeti, ne pa parcialno določenim segmentom ljudi. Vi ste našteli Trbovlje, našteli ste lahko Maribor, Jesenice. Pa vprašajte direktorje podjetij, niso v državni lasti ta podjetja, kdaj so zakupili cene plinov in zakaj do tega problema ni prišlo v Celju. Župan Maribora, mislim, da je že reagiral v enem primeru pa en direktor ni več direktor. Nekatera druga podjetja, zlasti ko govorimo o plinu, so ravnala popolnoma drugače in so, recimo, pravočasno zakupili plin, energente in zdaj teh problemov nimajo. Nekateri so špekulirali do konca, da bi cena lahko še celo padla. Zakaj bi država pomagala samo nekaterim? Vlada bo počakala na ta ključen najbolj primeren trenutek, da zajamemo čim večjo skupino ljudi, da imamo na mizi lahko čim več dejstev, in potem bo tudi pravočasno in pravilno reagirala. Za neranljivejše, upokojence, pa boste imeli predlog v Državnem zboru, upam, da že decembra meseca na mizi. O tem bo Janez več spregovoril. Eno sporočilo. Če se želimo dolgoročno izogniti tovrstnim krizam, potem bo treba v teh mestih razmisliti dolgoročno o spremembi energentov. Slovenija mora postati energetsko neodvisna država. Zaradi tega moramo več vlagati v obnovljive vire energije, več na tem področju narediti, ne le reči, da sonce je naša prihodnost, 2 % električne energije pa imamo od sonca. Dejansko moramo več vlagati v obnovljive vire energije in dodatno, to zagotovo ne bo dovolj, je naša prihodnost tudi z novimi tehnologijami. Tukaj se nam ponuja nova nuklearka v Krškem. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister Cigler Kralj, imate besedo.
Najlepša hvala, predsednik. Spoštovani poslanec Soniboj Knežak, hvala za to vprašanje. Ampak v bistvu ste dali v vprašanju kar nekaj trditev, ki ne držijo. Vlada ima kot sad medresorske delovne skupine gospodarstva, infrastrukture in sociale že pripravljene vse rešitve za odziv na podražitve energentov za ogrevanje. Mi bomo, kot je kolega minister Vrtovec pravkar razložil, v pravem trenutku, pravočasno in tudi v primerni višini ukrepali. Glede na to, da imamo mi sistemsko našo socialno pomoč že zelo zelo dobro urejeno in da se je to izkazalo tudi med epidemijo covida, tudi med lockdowni, ko smo res učinkovito poskrbeli za to, da ljudje ne bi padli v nevarnost tveganja revščine, naj omenim, da imajo vsi prejemniki denarne socialne pomoči možnost − to so socialno najšibkejši, finančno najšibkejši − možnost do petkrat letno zaprositi za izredno denarno socialno pomoč v višini 402 evra. Od teh petih možnosti so tri namenske, na primer za ogrevanje, za točno določen namen, dve pa celo nenamenski, da lahko sami namenijo tisto denarno socialno pomoč za namen, ki ga potrebujejo. Tako da v tem vmesnem času nihče ne bi smel ostati, bi rekel, na hladnem, kot ste omenjali. Pozivam ljudi, naj se obrnejo na pristojni center za socialno delo, ki jih pozna, ki pozna njihove razmere, in naj v primeru, da nimajo dovolj sredstev za ogrevanje, zaprosijo za izredno denarno socialno pomoč. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Knežak, imate besedo.
Hvala, spoštovana ministra. V bistvu, če potegnem pod črto, sta mi oba odgovorila nekako takole. Ja, imamo vse pripravljeno, ko bo potrebno, bomo vložili. Kdaj? Spomladi? Položnice so zdajle, prihajajo vsak mesec. Zima je zdajle. Če ne verjamete, da je stiska velika, vam lahko, ko končamo s tem uradnim delom, pokažem obvestila, maile, ki jih dobivamo, s konkretnimi stiskami ljudi. Jaz verjamem, da imamo kar nekaj mehanizmov, tako kot ste, minister Kralj, rekli, ne vem, koliko jih ljudje poznajo, da lahko to koristijo, ampak stiska pri ljudeh je. Jaz iz te tematike res ne bi delal neke politike, ampak opozarjamo že dva meseca, se pa zadeva nič ne premakne. Spoštovana ministra, povejta, v čem se v Sloveniji glede energetske revščine razlikujemo od, ne vem, Belgije, Češke, Italije, Francije, Portugalske, Estonije, Španije, da ne naštevam naprej. Pri nas očitno ni treba narediti nič, v naštetih državah pa so že sprejeli konkretne ukrepe za preprečevanje energetske krize. Ali tam ljudi zebe bolj kot pri nas? Mislim, da ne. Samo se mi zdi, da je politika drugačna, bolj naravnan. Vlada je malo ignorantna do tega problema. Zato vaju, spoštovana ministra, pozivam, da slovenski javnosti odgovorite: Kdaj in kaj boste naredili, da se ublažijo posledice energetske revščine? Hvala.
Hvala lepa. Minister Vrtovec, imate besedo.
Kdaj? Takrat, ko bo to treba, da zagotovimo čim večjo pomoč čim širši skupini ljudi in da imamo točne kazalce, v kolikšnem znesku in na kakšen način, kajti ta trenutek bi lahko z ad hoc rešitvijo samo pomagali špekulantskemu trgu. Tega si pa nihče ne želi.
Hvala lepa. Še minister Cigler Kralj.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec Knežak. Minister Vrtovec je že prej omenil, da je ta rešitev predvidena v PKP-10, ki, mislim da, je že bil poslan v parlament in je zdaj stvar vaših procedur v parlamentu. Mislim, da bo to že decembra na dnevnem redu, vsaj moralo bi biti, tak je namen. Sicer pa ponavljam, da smo v preteklem letu in pol dejansko tem najšibkejšim skupinam na različne načine, tako sistemsko preko denarne socialne pomoči, izredne denarne socialne pomoči, tudi interventno preko, lahko rečem, solidarnostnega dodatka, ki je bil neke vrste draginjski dodatek in bi naj kompenziral to ranljivost, ogroženost s strani virusa, ker se ni vedelo zaradi nepredvidljivih okoliščin, kakšne bodo posledice te pandemije in lockdownov in so pravzaprav socialno in finančno najšibkejši upokojenci že dvakrat dobili solidarnosti dodatek, zdaj pa bo ta dodatek tudi v PKP-10. Vlada ima te ljudi v obziru in jim želi pomagati in jim tudi bo pomagala. Rešitve so pripravljene in tudi mislim, ko bodo sprejete, učinkovite, zato da se prepreči tudi ta vidik špekuliranja. Naj povem, da na drugi strani želimo tudi delovno aktivne prebivalce, ki tudi nosijo te posledice podražitev, razbremeniti s tem, da bomo razbremenili plače s povišanjem splošne olajšave pri prejemkih iz dela. Zato bo ljudem ostalo neto tudi več v žepu. Na tak način bomo srednjemu razredu, aktivnim tudi pomagali nositi te posledice podražitev, ki pa seveda so, se strinjam z vami, težko breme. Marsikdo jih težko pokrije in je zaradi tega zaskrbljen. Ampak moram se zahvaliti čisto vsem fizičnim osebam, prebivalcem, državljankam in državljanom, tudi socialnovarstvenim zavodom in pa gospodarstvu, ki so do zdaj zaupali vladi, da bo pomagala. In smo pomagali pravočasno, učinkovito in s tem na eni strani preprečili padec v revščino, pomagali ljudem s solidarnostnimi, draginjskimi dodatki in na drugi strani ohranili 300 tisoč delovnih mest, da lahko zdaj tudi na polno delamo. Tako da vlada bo pravočasno in primerno pomagala.
Hvala lepa. Kolega Knežak, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala, predsedujoči. Čeprav sem mnenja, da smo o tej tematiki že več kot dovolj razpravljali v tem parlamentu, dejstva poznamo, se soočamo vsak dan z njimi, da je zdaj potrebna v bistvu akcija. Kljub temu pa predlagam, nenazadnje kot eno obliko pritiska na vlado, da se ponovno o tej temi razpravlja v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Mojca Škrinjar bo postavila poslansko vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovani gospod minister! Varstveno-delovni center Tončke Hočevar v Ljubljani obstaja že več kot pet desetletij. V tem času je ustanova, katere ustanovitelj je država, v njenem imenu pa vaše ministrstvo, skrbela za številne državljanke in državljane s posebnimi potrebami. Danes se spopada s hudim prostorskim problemom in na seznamu je več deset oseb, ki potrebujejo namestitev in je ne morejo dobiti. Primanjkuje tudi prostorov za delavnice, zlasti za mizarsko obrt, kar zahteva prostornost in stabilnost stavbe. Varovanci zavoda pa se posebej odlikujejo ravno na tem področju. Prav bi bilo, da bi te delavnice imele tudi razstavne prostore. Sprašujem vas torej: Kdaj bo zavod dobil dodatne potrebne kapacitete, tako za nastanitev, rekreacijo, terapije ter delavnice, ker situacija je urgentna? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik za besedo. Spoštovana poslanka Mojca Škrinjar! Zelo zelo pomembna problematika in hvala za to vprašanje in skrb. Ob nastopu ministrovanja je bila ena od ključnih prioritet, ki smo si jo z ekipo zadali, skrb za ranljive skupine v vseh ozirih. Na našem ministrstvu smo seznanjeni s prostorsko problematiko, ki ste jo v vprašanju orisali, s katero se sooča Varstveno-delovni center Tončke Hočevar in skupaj s socialnovarstvenim zavodom Tončke Hočevar iščemo primerne rešitve. V zadnjih dveh letih je zavod pridobil nove prostore in vzpostavil dislocirano enoto na Parmovi v Ljubljani za izvajanje slikarsko-keramičnega programa. Pridobil je tudi prostore za stanovanjsko skupino v Šiški. Trenutno, morda je to najbolj sveža in dobra novica tudi za vas in za vse, ki so uporabniki storitev VDC Tončke Hočevar, pa obravnavamo na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti investicijsko dokumentacijo za nakup zemljišča in gradnjo bivalne enote Šmartno. S to investicijo bo VDC Tončke Hočevar pridobil predvidoma namestitvene kapacitete za 14 uporabnikov. Investicija se bo izvedla v letih 2022 in 2023 in je ocenjena na približno 1,5 milijona evrov. Mi na ministrstvu to investicijo podpiramo in jo bomo sofinancirali predvidoma skoraj v celoti. Manjši del sredstev bo prispeval socialnovarstveni zavod − VDC Tončke Hočevar sam. Zemljišče v ta namen je zavod že odkupil. Še naprej pa intenzivno iščemo tudi rešitve za ostalo prostorsko problematiko zavoda. Zavod je velik, tega se vsi skupaj zavedamo. V delavnice se vključuje okoli 240 uporabnikov. Dodatno je v institucionalnem varstvu nastanjenih še več kot 100 uporabnikov. Prostorske rešitve moramo zato načrtovali celovito in postopoma. Z vodstvom zavoda bomo v kratkem imeli tudi skupno delovno srečanje, na katerem bomo ponovno pregledali in proučili različne možnosti, ki bodo pripomogle k oblikovanju dolgoročnejših rešitev. Med prvimi koraki je zagotovo načrtovan umik omenjene mizarske delavnice iz centralne lokacije na primernejšo lokacijo. Treba pa je poudariti, da je epidemija covida-19 pred vse socialnovarstvene zavode postavila nove zahteve na področju zagotavljanja ustreznih prostorskih kapacitet. VDC Tončke Hočevar je eden izmed 23 varstveno-delovnih centrov v Sloveniji, ki se prav tako soočajo s prostorsko stisko in katerim se trudimo v okviru naših možnosti in sredstev čim bolj celovito tudi pomagati. Hvala.
Hvala lepa. Kolegica Škrinjar, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Hvala za to vašo zelo dobro novico. Bi vas pa hkrati pozvala tudi k temu, da bi sodelovali z ljubljanskimi odločevalci. V Ljubljani imamo kar nekaj območij, ki so deprivilegirana in prav tam bi dejansko bila potrebna novogradnja. Ko bo novogradnja začeta, pa je treba misliti na vse skupine prebivalcev. Tako da vas prosim, da preučujete tudi situacijo v Ljubljani in razmišljate ob vsakem novem zazidalnem načrtu, ki se pojavi v Ljubljani, da se hkrati načrtujejo tudi prostori za ranljive skupine, kot so varovanci varstveno-delovnih centrov kot tudi druge ranljive skupine in starejši. Prosim vas, da ste stalno pozorni na to, da tudi v Ljubljani dobimo primerno mrežo, razporejeno po celi Ljubljani, in tako dostopnost za vse te ljudi. Sem pa, kot sem že rekla, vesela, da sem dobila to lepo novico o Šmartnem. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, če želite dopolniti odgovor, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovana poslanka Škrinjar! Lahko se zavežem, da bomo še naprej ali pa morda zdaj še bolj intenzivno spremljali postopke, kot ste omenili, na področju Mestne občine Ljubljana, da bo tudi za ranljive skupine primerno poskrbljeno. Socialnovarstveni zavodi niso samo domovi za starejše, so tudi VDC-ji, CUDV-ji, posebni socialnovarstveni zavodi, ki skrbijo za najranljivejše skupine, da se jim omogoči dostojanstvo, da se jim omogoči čim večja delovna aktivacija, da se jim omogoči tudi čim večja integracija. VDC-ji – kar nekaj sem jih že obiskal – so res po vsej Sloveniji, lahko rečem, na vrhunskem nivoju. Ekipe se zelo trudijo, so srčni, požrtvovalni in v bistvu spreminjajo življenjske zgodbe. In tu je naša dolžnost, da pomagamo po svojih močeh. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Matej T. Vatovec bo postavil poslansko vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem! Spoštovana ministrica! Bom zelo kratek. Koalicijske poslanske skupine so s podpisi poslancev narodnih skupnosti vložile Predlog zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, v katerem sta dve poglavitni rešitvi. Ena od teh je ta, da se povečuje vpliv predstavnikov zaposlenih v svetih zavodov, govorimo o osnovnem besedilu zakona, ki je javnost nekako razdrobila na dve polovici. Prva polovica so lokalne skupnosti, ki z odprtimi rokami podpirajo rešitev in jo pozdravljajo, druga – in mislim, da je ta po svoje pomembnejša – so pa udeleženi v vzgojno-izobraževalnem procesu, govorim predvsem o zaposlenih v javnih vrtcih in javnih šolah, ki so tudi svoja stališča poslali v Državni zbor. Podpisali so neko peticijo proti sprejetju tega zakona. Mislim, da so zbrali nekaj čez 28 tisoč podpisov zaposlenih v vrtcih in šolah. Da ne govorim o pedagoških strokovnjakih, predavateljih s pedagoških fakultet in tako naprej. Tako imamo zdaj dva tabora. Po eni strani razumljivega, tistega s strani županov, ki želi imeti večji vpliv pri imenovanju ravnateljev, sprejemanju kadrovskih načrtov in tako naprej. Po drugi strani pa imamo zaskrbljene učitelje in ostale pedagoške delavce, ki si na nek način ne želijo tega, da bi imeli manj besede pri tem, kdo bo vodil pedagoški kolektiv, kako se bodo oblikovali kadrovski razrezi v šolah in tako naprej. Tako me zanima povsem konkretno naslednje. Vlada je dala pozitivno mnenje k temu predlogu zakona. Me pa zanima, spoštovana ministrica: Kakšna je bila vaša vloga pri pripravi tega zakona ali pa po tem, ko je bil predložen v parlamentarno proceduro? Predvsem pa me zanima: Kakšno je vaše strokovno mnenje oziroma mnenje človeka, ki sedi na Ministrstvu za izobraževanje in bi moral v prvi vrsti skrbeti za to, kako bo čim bolj nemoteno ta sistem deloval še naprej? Glede na to, da velika večina poznavalcev pravi, da ta sistem, ki se je oblikoval, mislim da v času ministrovanja dr. Gabra, vnesel in da je v bistvu precej učinkovit, je moje zelo konkretno vprašanje: Kako vi gledate na to ? Ali ni to še eden od tistih trenutkov, ko morate zagovarjati interese zaposlenih v javnih vrtcih in šolah, ne pa interese lokalnih skupnosti, ker ste ne nazadnje ministrica za izobraževanje, ne pa za lokalno samoupravo? Bi pa prosil za res zelo konkreten odgovor.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo.
Najlepša hvala, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani poslanec Tašner Vatovec! Lahko bi odgovorila v nekaj sekundah. Mnenje Vlade poznate in ste bili z njim tudi seznanjeni na samem odboru. Bom pa povzela nekaj zadev, da ne bo dileme. Vsekakor Vlada meni o predlogu, ki so ga dale poslanske skupine, torej vaši kolegice in kolegi, ne Vlada, da so bili razlogi, zaradi katerih je bil predlog novele zakona odprt, utemeljeni. Utemeljeni pravzaprav z zelo konkretnimi situacijami nedolgo nazaj, situacijami, povezanimi z obdobjem tik pred začetkom šolskega leta, ko so se na srečo sicer z veliko veliko manjšino, ampak kljub vsemu nekateri ravnatelji odločili, da ne bodo spoštovali navodil in pravil za varno odpiranje šol in s tem začetek in izvajanje šolskega pouka v prostorih šol, ampak da to želijo narediti drugače. Ena od ocen, zakaj jim je to uspelo, je bila tudi ta, da je nekaj tudi v ravnotežju same sestave svetov tisto, kar bi bilo potrebno optimizirati, zato da do takšnih situacij ne bi prišlo. Po pregledu obeh veljavnih zakonskih podlag, to sta Zakon o zavodih in Zakon o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, se je pokazalo, da tukaj je manevrski prostor za to, da še vedno lahko postavimo drugačno obliko, ki bo bolj uravnotežena s strani vseh tistih, ki predstavljajo strukturo članov sveta: ustanovitelji, zaposleni in starši v tem konkretnem primeru, v primeru srednjih šol pa tudi dijaki. S tega vidika pravzaprav je tu, verjamem, da potem tudi tekom same obravnave na odboru, prišlo do uravnoteženega in ustreznega predloga, predloga, ki smo ga že poznali in ki se je že izvajal v sestavi 3 + 3 + 3. Seveda se zavedam tudi tega, da obravnava samega predloga novele še ni zaključena. Če sem prav razumela, boste sklicali izredno sejo Državnega zbora za dokončno obravnavo te točke, tako da verjetno po proceduri boste zadnjo besedo še lahko izrekli. Bi pa izkoristila to priložnost in kljub vsemu odprla še eno zadevo, ki tudi še ostaja odprta in na katero smo tudi v mnenju Vlade opozorili. To pa je napredovanje v sestavi oziroma pri enem profilu zaposlenih. Vsekakor razumem, da je bil predlog skrbno preučen in je zelo na mestu, vendar pa je predlog samo za eno od več skupin zaposlenih v vzgoji in izobraževanje in kot takšen pravzaprav lahko, kljub temu da je izjemno dobronameren, prinaša na koncu lahko nove krivice in nesorazmerja v celotnem sistemu zaposlovanja in v tej povezavi tudi sistemu napredovanja ter v končni fazi tudi sistemu plač. Glede na to da imamo v našem sistemu zelo jasne procedure, kako se ta vprašanja, te vsebine ustrezno naslavljajo, bi si želela, da bi se kljub vsemu naredil še en tak premislek, ali bi to kljub vsemu vi, poslanke in poslanci, prepustili dogovoru v sklopu kolektivne pogodbe in skupnega dogovora na tem mestu z vsemi relevantnimi deležniki, da ne bi prišlo do neposrednega političnega posega pri tej odločitvi. Vem pa, da se je to že pogosto dogajalo. Nenazadnje tudi prav vaša poslanska skupina v prejšnjem mandatu je na ta način obšla kolektivno dogovarjanje in ta institut s tistim predlogom za minimalno plačo. Tako da, kot rečeno, opozarjamo še pri tem členu, da bi mogoče bil smiseln še nov premislek in vas prosimo v tem smislu, da bi to z vidika enakosti in pravičnosti tudi upoštevali. Hala lepa.
Hvala lepa. Kolega Matej T. Vatovec, imate besedo.
Glede na odgovor bi še nekaj dopolnitev na to, kar sem slišal. Res je, dobili smo mnenje Vlade. Mene zanima, če je mnenje ministrstva enako. Se pravi, Ministrstvo za izobraževanje je tisto, ki je pripravilo to mnenje, ga je potem Vlada samo potrdila ali je kdorkoli na ministrstvu imel kakšen pomislek glede takšne ureditve. Kar se pa tiče slabih praks v času odpiranja šol. Jaz to lahko razumem, vsi smo verjetno z osuplostjo spremljali prizore ravnateljev, ki so se upirali temu, da epidemija obstaja, da virus obstaja in iskali dokaze za to pri ministrstvu. Mislim pa, da to ne more biti podlaga za to, da se spreminja svete zavodov osnovnih šol. Ni nobene garancije, če je nek kandidat politično nastavljen, se pravi, če bi imela lokalna politika večji vpliv v svetu zavodov, to še ni nobena garancija za to, da bi bili ravnatelji boljši. Ravno obratno. Mislim, da je to skrb deležnikov v sistemu vzgoje in izobraževanja, se pravi, da bi se preveč razmišljalo o tem, kdo je čigav, ko govorimo o ravnateljih, ne pa, kdo je najboljša oseba za to funkcijo. Mislim, da je to glavna skrb zaposlenih, da bodo izgubili ta glas, ki so ga do sedaj imeli, in ne bodo imeli več vpliva na to, kdo bo dejansko tisti, ki bo vodil kolektiv. Mislim, da bi to moral biti interes tudi ministrstva za izobraževanje pri razmislekih o takšnih vprašanjih. Tako da me res zanima: Ali je res ta sistem, ki je predvideval več predstavnikov zaposlenih, bil toliko slab, da je bilo treba zdaj iti na nazaj po amandmajih v nek čas, ki smo ga že poznali in očitno ni funkcioniral, če se je takrat potem konec 90. let Vlada odločila, da bo ta sistem spremenila?
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo.
Najlepša hvala. Mnenje Vlade je bilo sprejeto enotno soglasno na podlagi mnenja resornega Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport. Verjamem, da si ga lahko ponovno pogledate in preberete kot del vašega gradiva pri obravnavi te točke. V njem smo v resnici opozorili na nekaj dilem. Ta dilema v zvezi s samo sestavo sveta je bila, kot rečeno, tudi na odboru potem ustrezno uravnotežena. Ta uravnoteženost pomeni, da imajo sedaj vse tri strani enako težo glasov. Morate se pa zavedati, da ustanovitelj je občina, pri srednjih polah neposredno država. In vsekakor je potem tudi prvi odgovorni, ko gredo stvari narobe, ustanovitelj. Vsekakor mora imeti primerljivo enako težo glasov kot vsi ostali, kot zaposleni in kot predstavniki staršev. S tega vidika in z vidika spoštovanja zakonskih podlag je tukaj pojasnilo. Bi pa kljub vsemu tudi še opozorila na to, da je pozitivno mnenje k predlogu zakona dal tudi Državni svet in bi vsekakor opozorila tudi na to, da imate prav poslanke in poslanci možnost in tudi odgovornost, pristojnost, da predlagate zakon oziroma novele zakona. Tako da tudi s tega vidika vlada potem v takih primerih v parlamentarni demokraciji sledi s podajanjem svojega mnenja. Zadnja beseda, ko se sprejemajo zakoni oziroma njihove spremembe, pa je vedno vaša, naša pa, da jih potem izvedemo na podlagi vaše odločitve.
Hvala lepa. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil Marko Bandelli, in sicer ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo, Zdravku Počivalšku.
Hvala, predsednik. Spoštovani minister! Na 28. redni seji Državnega zbora vam bom, tako kot veste, tukaj postavil neko vprašanje v zvezi z odstopom direktorja Holdinga Kobilarne Lipica. V okviru Kobilarne Lipica posluje hotel Maestoso, ki je trenutno v fazi prenove. Jaz bom rekel, da je še vedno trenutno v fazi prenove, ker to je tudi dejansko resnica. Julija letos je sicer hotel odprl svoja vrata, vendar nekateri projekti v okviru prenove še vedno tečejo. V sprejetih proračunih za leti 2022 in 2023 niso zagotovljena sredstva, iz katerih bi lahko kobilarna denar namenjala za obnovo omenjenega hotela. V SAB smo zato predlagali dopolnilo, v katerem bi zagotovili sredstva za dokončanje vseh začetih investicij in dopolnilo je Državni zbor na žalost zavrnil. Tako kakor vsa dopolnila. Zato mene zanima, minister: Zakaj niste za obnovo omenjenega hotela zagotovili zadostnih sredstev v proračunu tako za leto 2022 kot za leto 2023? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Spoštovani gospod poslanec, Marko Bandelli, spoštovani Državni zbor! Hvala za vprašanje. Holding Kobilarna Lipica, družba z omejeno odgovornostjo, je v skladu s korporativnim sistemom upravljanja podjetje, katerega direktorja imenuje nadzorni svet družbe. Po odstopu dosedanjega direktorja iz zasebnih razlogov je nadzorni svet z imenovanjem nove direktorice zagotovil kontinuiteto in stabilnost vodenja Kobilarne. Nova direktorica je v družbi doslej opravljala funkcijo namestnice direktorja in vodje službe za finance, računovodstvo in nabavo. Prepričan sem, da ima vsa potrebna znanja in izkušnje, da bo Lipico vodila strokovno in s srcem. Kar se pa tiče investicij, pa moramo ločiti javno in tržno dejavnost Kobilarne Lipica. Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo financira delovanje javne službe Kobilarne Lipica. Sem spadajo stroški dela zaposlenih, upravljanje z nepremičninami, investicije v kobilarniško infrastrukturo, rejo in šolanje lipicancev. Ostalo je tržna dejavnost, kamor spada tudi hotelska dejavnost, ki jo omenjate. V letu 2021 smo za poslovanje javne službe iz proračuna namenili 6 milijonov evrov. Za leto 2022 pa bomo zagotovili 7 milijonov evrov. Hotel Maestoso je del tržne dejavnosti, zato morajo v Lipici tako kot ostala turistična podjetja, ki delujejo na trgu, investicije ekonomsko upravičiti in jih izpeljati gospodarno. Nosilec projekta prenove hotela Maestoso je Holding Kobilarna Lipica, ki opravlja tržno dejavnost. Projekt prenove se je financiral iz osnovnega kapitala in kredite. Projekt prenove hotela je končan, tako da tukaj ne soglašam z vami, da je v procesu. Imamo pa v Lipici še kar nekaj načrtov, kaj narediti. Prenova hotela je stala 11 milijonov evrov, od tega 7 milijonov evrov iz osnovnega kapitala, 4 milijone pa iz najema kredita. Kot marsikje, se tudi pri poslovanju Lipice zadnji dve leti veliko pozna vpliv epidemije. To vpliva tako na redno poslovanje, kot tudi na izvedbo investicij. Verjamem, da bo prihodnje leto še veliko lažje in boljše tudi s tega vidika in v Lipici vedo, na kak način bodo izpeljali nadaljnje investicije. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Bandelli, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Minister, saj to je klasičen odgovor, takšen, kakršnega sem pričakoval. V bistvu dosti povemo in nič ne povemo. Vi ste samo povedali ene velike floskule glede tega. Prvo, mi hočemo obnoviti hotel, naredimo nekaj novega, se ga predstavlja v svet, kakor da je dediščina, pomembna za Slovenijo, da je vse, kar je, in od začetka se je točno vedelo, da tista sredstva niso zadovoljiva, da gremo v eno obnovo, v eno strateško obnovo samega sistema, kot takšnega. To, da je odstopil direktor Holdinga Kobilarne Lipica, on ni odstopil, in to moramo bit pošteni. To je bilo spet ena mašinerija surovega kadrovanja vaše vlade in ste zahtevali sporazumni odstop. Ste mu rekli: »Ali boš odstopil ali bomo naredili drugače.« In koga ste postavili na direktorsko mesto? Računovodkinjo. Lepo vas prosim! Kompetence. Vam bom povedal, ker vaš predsednik, ki ste ga vi postavili, gospod Drofenik, je on povedal, sam je rekel, da je bil program direktorja, sam program zelo prepričljiv, pa tudi rezultati, ki so tukaj, so zelo vidni, predvsem v konjeniškem sektorju, ponovna vzpostavitev lipiške tradicionalne jahalne šole. To je bilo nujno treba pripraviti. In je naredil. Ureditev zaostankov preteklih let za področje priprave konj in izvajanje rejskega programa, to je tudi ustvaril. Ponovno je vzpostavil najvišji strokovni standard v konjereji. Se pravi vse stvari, ki jih lahko naredi samo strokovnjak, ne računovodkinja. Vi ste postavili zdaj eno računovodkinjo, ki bo šla na glavo nekega javnega državnega podjetja, če bi tako rekli, in ne vemo, kaj bo ona tam delala. In to ni v redu. Jaz zahtevam od vas, da mi daste res še en ponovni odgovor: Zakaj je do tega prišlo, ker to ni prav, kar se je zgodilo, in zakaj te investicije, ki bi morale biti speljane do konca, ne financirate več?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Ja, spoštovani gospod poslanec. Jaz razumem bolečine zaradi dogodkov v Lipici z vaše strani. Vendar še enkrat ponavljam, da je treba ločiti javni od zasebnega sektorja, da javni sektor financira država, tržni del bo izpeljal nadaljnje investicije na način, kot morajo to narediti vsa ostala podjetja. Če je nekdo odstopil, in jaz nimam nobenih razlogov, da ne bi verjel, da je to naredil prostovoljno, po tem, kar sem slišal, je nadzorni svet dolžan, da imenuje novega direktorja. V Lipici je vrhunsko izvedena obnova hotela, razširjenje. Na koncu koncev je treba povedati, da gre za enkrat večjo zgodbo, kot je bila prej. Verjamem, da bodo ljudje, ki vodijo sedaj Lipico, to zgodbo dobro peljali naprej in da bo Lipica spet postala eden od stebrov prepoznavnosti Slovenije tudi na turističnem področju. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Bandelli, postopkovni predlog.
Hvala. Ja, minister, res je. Samo veste, res je svet tisti, ki sprejme odločitve, ampak tam imajo eno osebo, ki je gospod Hevka, ki zgleda, da je bolj pomemben kakor predsednik samega sveta. On odloča o vsem. In to veste, da jaz pridem do teh informacij direktno. Direktno. In ni prav, kar se dogaja tam notri. To sem vam povedal. Ko ste začeli investirati v obnovo in ste se odločili, da boste obnavljali hotel, da boste šli v to investicijo, dajte razumeti, da je to zadevo treba končati. Tako kot ste v Podčetrtku končali, minister. Koliko denarja je prišlo v Podčetrtek? Od koliko virov je prišel? Ogromno. Jih ne bom naštel tukaj, ker bo postalo strah ljudi, da vidijo in da slišijo, kakšne desetine in desetine milijonov. In dobro, v turizem, nihče nič ne reče. Ampak če ste začeli to investicijo tudi v Lipici, dajte jo tudi zaključiti. To je tako, kot da bi šel človek na žensko, si da dol hlače in ne opravi do konca. To je ista reč, prav ista, če me razumete. Pomembno je še nekaj tukaj in bi vas jaz vprašal. To sprejetje strateškega dokumenta Načrt upravljanja za spomeniško območje Kobilarne Lipica. Baje ste uskladili neke reči, potem pa ste vse skupaj ustavili. To je tudi pomembna zadeva, tu je treba iti do konca. Širitev golf igrišča, bazenska tehnika, wellness center, to je vse stvar hotela in ni zaključeno. Kako bo to zaključil sam hotel? Na začetku ste zagarantirali brezplačno zadolževanje, zdaj imajo pa kredit s 5- odstotno obrestno mero. Noro! Ne vem, kako si predstavljate,, saj ste bili vendar sami v hotelirstvu in veste, kakšne težave so, da se zaključijo te stvari. Tako da jaz mislim, da ti konji na splošno, kar se tiče Lipice, so naša dediščina. To je to. Če vi tega ne čutite, ker ste iz drugega kraja Slovenije, to mene ne briga. Jaz se bom vsak trenutek boril za ta del naše dediščine, te lepote, ki jo imamo mi v Sloveniji, da nam ne bodo tega pobrali Avstrijci, ker manjka prav malo. Rodovna knjiga je skoraj že izšla. Tu vemo, za kaj se je šlo. To je ponos Slovenije. To moramo čuvati na katerikoli način. Če ne zdaj, pa v naslednji fazi. Naloga države je, da to ostane tukaj, minister. Če želimo, da turistični, gospodarski del pride na zeleno vejo, moramo projekte spraviti do konca, ne jih delati na polovico. In to vam zamerimo mi, in to vam zamerijo vsi Kraševci, vsi Primorci. Vi ste začeli neko investicijo, neko dobro idejo in potem ste pustili vse na polovici. Zaradi tega mislim in predlagam, da bi bila o tem opravljena ena razprava. Hvala lepa, predsednik.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Aleksander Reberšek bo postavil poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani minister! V Sloveniji več kot 137 milijonov plastenk konča v naravi, na odlagališčih in v sežigalnicah, kar pomeni, da ne gre gredo v reciklažo. Plastenke 5 − to je ta plastenka − so narejene iz materiala, ki ga je preprosto reciklirati, pri tem pa ne izgubi svoje vrednosti, če je material čist in če nima dodanih drugih vrst plastike. Zato je na nas vseh, da nadgradimo in izboljšamo sistem ravnanja z odpadki. Sistem že sedaj odlično deluje v desetih državah Evropske unije in ne vem, zakaj bi tukaj odkrivali toplo vodo. Če pogledamo samo Estonijo in Litvo, vidimo, da že sedaj praktično izpolnjujejo zavezo o 90 % zbrane odpadne embalaže pijač. Po izkušnjah iz drugih držav se lahko kaže, da je finančna motivacija v obliki kavcije zelo učinkovita spodbuda za ločeno zbiranje. V Litvi je za vsako embalažo pijače, ki je del sistema, določen kavcijski znesek v višini 10 centov. Tako je Litva leta 2015 zbrala zgolj 33 % odpadne embalaže za pijačo, v dveh letih od vzpostavitve kavcijskega sistema pa je dosegla že izjemnih 92 % zbrane odpadne embalaže pijač. Tovrstna malenkostna stimulacija potrošnika se je izkazala za izjemno učinkovito in podpiram na tem mestu vsa iskrena prizadevanja Eko kroga in tudi ostalih organizacij ter številnih društev, ki si prizadevajo za čisto okolje in naravo. Problema onesnaževanja okolja se zavedamo tudi v Novi Sloveniji, zato smo ustavili novo organizacijsko obliko z imenom Zelena zveza, ki svojo pozornost namenja vprašanjem trajnostnega razvoja, ekologiji, zelenim tehnologijam, sonaravnemu načinu življenja. Uvedba kavcijskega sistema predstavlja torej pomembno točko našega programa, in sicer predlog vladnega programa 2022−2026, v katerem predstavljamo številne ukrepe na področju okoljske problematike. V Novi Sloveniji vidimo kavcijski sistem kot cenejši, učinkovitejši in preglednejši način zbiranja odpadne embalaže, ki prispeva tudi k manj smetenja ter omogoča več ponovne uporabe embalaže pijač in kvalitetnega recikliranja. Spoštovani minister, od besed moramo preiti k dejanjem. Zato od vas pričakujem, da bo sistem kavcijskega zbiranja odpadnih plastenk sprejet še v tem mandatu. Ne pozabimo: zemlje nismo podedovali od naših prednikov, ampak smo si jo izposodili od naših zanamcev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani poslanec, za to vprašanje. V mandatu te vlade smo si zadali ključni cilj, da uredimo področje odpadkov celovito. Tudi z doslednim prevzemanjem direktive, ki uvaja proizvajalčevo razširjeno odgovornost, to je, da vsak, ki da izdelek na trg, je odgovoren za ta izdelek, njegovo embalažo, skozi cel življenjski cikel tako finančno kot organizacijsko. Sistem, tako imenovani PRO – proizvajalčeva razširjena odgovornost je bistvo novega zakona o varstvu okolja, ki je v parlamentarni proceduri. Verjamem, glede na to da ga podpirajo, zlasti ta odpadkovni del, tudi vse nevladne organizacije, da bo sprejet in da bo uveljavljen. Seveda sistem-PRO naslavlja tudi ravnanje z vsemi odpadkovnimi tokovi, ki jih je več. Med drugim je eden izmed teh odpadkovnih tokov tudi odpadna embalaža, kjer je največ nereda v tej državi in kjer bijemo bitko s številnimi interesi, še zlasti pa interesi po čim več denarja v roke teh podjetij in čim manj spoštovanja ciljev varovanja okolja. Končno delamo na tem področju red in tudi kavcijski sistem je kompatibilen z našim Predlogom zakona o varstvu okolja. Kar se tiče kavcijskega sistema, ga v Sloveniji že poznamo. Poznamo ga zlasti na primeru steklenic, kjer lahko prinesete steklenico in odnesete polno, in je to pravzaprav vzpostavljen kavcijski sistem. Kar se tiče odpadne embalaže, zlasti plastenk in pločevink, veste, imamo v Sloveniji že 20 let vzpostavljen sistem ekoloških otokov in tudi zbiranje od vrat do vrat. Po podatkih Gospodarske zbornice, ki je skupaj z Zbornico kmetijskih in živilskih podjetij ter Službo varstva okolja z Združenjem industrije pijač naredila predlani analizo in ugotovljeno je, da že zdaj zberemo oziroma gre v recikliranje 63 do 89 %, kar je širok razpon. Glede na najnovejšo metodologijo bomo kmalu prejeli tudi podatke za lansko leto. Na podlagi direktiv imamo zelo ambiciozne cilje tudi za prihodnje, do leta 2025 in do leta 2029. Mi sicer ocenjujemo, da bi lahko z obstoječim sistemom zbrali in dosegli te cilje zlasti do leta 2025, zelo vprašljivo je pa, ali tudi do leta 2029. Zato Ministrstvo za okolje in jaz osebno podpiram uvedbo kavcijskega sistema za plastenke in pločevinke, kajti verjamemo, da bo to še dodatno pripomoglo k uresničevanju tega cilja, da čim več reciklabilnih pločevink in plastenk pride nazaj v reciklažo, da ne konča v naravi oziroma kjerkoli, pa tudi ne v kantah komunalnih mešanih odpadkov, temveč da se vrnejo v predelavo in s tem zmanjšujejo breme v okolju. Proučili smo predlog, ki ga je v okviru nevladnih organizacij pripravil Pravno-informacijski center nevladnih organizacij, in bomo skupaj z vami, poslanci, v drugem branju zakona o varstvu okolja tudi podprli amandmaje k nekaj členom za uveljavitev kavcijskega sistema tudi v Republiki Sloveniji že z novim zakonom. Seveda je treba ob tem pripraviti tudi uredbo, ki podrobneje določa organizacijo, način in izvajanje tega kavcijskega sistema. Moram reči, da je Pravno-informacijski center nevladnih organizacij pripravil tudi predlog, ki ga je treba uskladiti še s proizvajalci pijač in tudi s trgovci, ki bodo po vzoru ostalih shem to zbirali, in uredbo paralelno z uveljavitvijo zakona tudi pripraviti. Če skrajšam. Ministrstvo za okolje in prostor podpira uvedbo kavcijskega sistema za plastenke in pločevinke. Pripravili bomo tudi vse potrebne podzakonske predpise za uveljavitev tega sistema, kar se da. In še posebej z veseljem, da bomo izpolnili okoljske cilje pred roki, ki nam jih določajo direktive.
Hvala lepa. Kolega Reberšek, zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa za besedo še enkrat. Ja, lepo je slišati, da minister oziroma Ministrstvo za okolje podpira uvedbo kavcijskega sistema za pločevinke in plastenke. Veseli me tudi to, da ste se odločili vključiti kavcijski sistem v zakon o varstvu okolja v drugem branju; tu bomo poslanci zagotovo prispevali svoj delež, da do realizacije tega čim prej pride. Upam in verjamem, da bo ta zakon sprejet še v tem mandatu, kajti do volitev so še dobri trije meseci, tri seje Državnega zbora. Veselim se, da bo ta zakon prišel, upam, da čim prej, na dnevni red, ker s tem zakonom rešujemo številna vprašanja glede onesnaževanja naše lepe države in da vsi skupaj stremimo k bolj čistemu okolju. Verjamem tudi, da bo uvedba tega kavcijskega sistema pripomogla k temu, da ne bomo več priča prizorom, ko plastenke pa pločevinke ležijo ob košu na tleh, ob cesti, na travniku, tudi po naših številnih gorah, da bodo, tako kot kaže praksa v tujini, ljudje te pločevinke in plastenke prinašali nazaj, saj bodo s tem tudi stimulirani. Jaz se vam zahvaljujem za vaš odgovor. Moje vprašanje je: Ali je realno pričakovati, da bo ta zakon sprejet še v tem mandatu? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala za to dodatno vprašanje. Motivi, zakaj podpiramo kavcijski sistem, mi sicer imamo danes sistem, kjer se to zbira, vendar zaradi brezbrižnosti nekaterih precej teh plastenk in pločevink konča v naravi. Po drugi strani pa se tudi precej teh plastenk in pločevink ne znajde v ločeno zbranem delu odpadkov, temveč v mešanih komunalnih odpadkih, tam, kjer konča vse, razen ločeno zbranih odpadkov. In posledično imajo centri, kjer to sortirajo, zato tudi več dela. To pravzaprav napotuje, da bo možno zbrati več teh ponovno uporabljivih plastenk in pločevink in s tem tudi bolje doseči okoljske cilje, ki so pravzaprav ključni pri tej naši odločitvi. Zakon o varstvu okolja je že vložen v Državni zbor. Ta teden bo padla odločitev o tem, če že ni, ali bo katera izmed poslanskih skupin oziroma kvalificiran kvorum vložil predlog za splošno razpravo oziroma za tako imenovano prvo branje. Če bo tako, potem bo verjetno prvo branje na januarski redni seji in potem nam hudičevo malo časa ostane, da ta zakon spravimo do konca mandata skozi. Jaz na tem mestu pozivam, glede na to da je zakon v glavnem usklajen tudi z nevladnim sektorjem in zelo široko tudi s precejšnjim delom gospodarstva, zlasti z Zbornico komunalnega gospodarstva, da bi na januarski seji imeli drugo branje in s tem relativno udobno spravili skozi proceduro ta zakon, sicer pa obstaja tveganje, da ne bo tako. Ni samo problem na tem delu. Problem je, da imamo odprtih 19 postopkov, predsodnih in tudi že sodnih postopkov, kršitev direktiv Evropske unije, ki jih odpravljamo z zakonom o varstvu okolja. Poleg uvedbe kavcijskega sistema tudi dokončno urejamo ravnanje z odpadki. Urejamo tudi, kaj storiti v primeru nezakonito odloženih odpadkov in podobno. Številna področja so naslovljena skozi ta zakon in res bi bilo koristno za Slovenijo, da je ta zakon sprejet še pred volitvami oziroma v obdobju tega formata državnega zbora.
Hvala lepa. Jurij Lep bo postavil poslansko vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani ministri! Minister, lep pozdrav tudi z moje strani. Spoštovani minister, v mesecu septembru 2021 ste v parlamentarno proceduro vložili novo resolucijo o nacionalnem programu za enake možnosti žensk in moških za obdobje do leta 2030. Veljavni resoluciji se je namreč leta 2020 že iztekla veljavnost. Gre za enega pomembnejših dokumentov na področju enakih možnosti, saj določa cilje in ukrepe ter ključne nosilce politik za uresničevanje enakih možnosti žensk in moških na posameznih področjih življenja in družbenega udejstvovanja. Vlada pa je konec septembra državni zbor obvestila, da predmetno resolucijo umika iz procedure, ne da bi obrazložila razloge za to. Zadnje dni smo med vladnimi gradivi ponovno zasledili besedilo resolucije, za katero predvidevam, da jo boste ponovno predlagali Državnemu zboru v odločanje. Eden od pomembnih ciljev te resolucije je med drugim tudi krepitev in varovanje spolnega ter reproduktivnega zdravja s posebnim poudarkom na mladostnikih in mladostnicah ter ženskah v obporodnem obdobju. A vendar ko primerjamo vsebino resolucije, ki ste jo v mesecu septembru umaknili iz procedure, in novo resolucijo, je opazna pomembna bistvena razlika. V novi resoluciji je k temu cilju dodan še cilj spoštovanja vsakega novega človeškega življenja. Da ponazorim, bom prebral najprej staro verzijo in potem novo. Stara verzija. Krepitev in varovanje spolnega in reproduktivnega zdravja s posebnim poudarkom na mladostnikih in mladostnicah ter ženskah v obporodnem obdobju. Tu je bila pika. V novem predlogu ste pa k temu dodali, piko ste črtali in ste rekli – »in na spoštovanju vsakega novega človeškega življenja«. Minister, vi dobro veste, da je v Republiki Sloveniji po ustavi zagotovljeno svobodno odločanje o rojstvu otrok. Na drugi strani poznamo tudi vaše stališče oziroma stališče vaše stranke do tega vprašanja. In zelo nevarno in narobe je, če je ta dopolnjen del resolucije, ki sem vam ga opisal, rezultat bodisi vaših stališč ali stališč vaše stranke. Nenazadnje ste minister za enake možnosti. Zato vas, spoštovani minister, sprašujem: Zakaj ste iz parlamentarne procedure umaknili besedilo resolucije iz meseca septembra? Kaj je botrovalo temu, da se je v dopolnjeni resoluciji glede krepitve in varovanja spolnega ter reproduktivnega zdravja žensk našlo dopolnilo, da je ob tem treba spoštovati vsako novo človeško življenje? In kaj pravzaprav to pomeni? Prosim, če mi razložite to dikcijo. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovani poslanec Lep, hvala za to vprašanje! Predlog resolucije o nacionalnem programu za enake možnosti žensk in moških 2021 do 2030 je pripravljen na podlagi 15. člena Zakona o enakih možnostih žensk in moških. Ta resolucija določa 22 ciljev in 83 ukrepov za ključne nosilce politik za uresničevanje enakih možnosti žensk in moških na šestih ključnih tematskih področjih za obdobje od 2021 do 2030. Tematska področja so delovna razmerja, družinska razmerja, socialno varstvo, odpravljanje vrzeli med spoloma ter zagotavljanje enake ekonomske neodvisnosti žensk in moških. Drugo tematsko področje – izobraževanje, zmanjšanje neenakosti žensk in moških ter preseganje stereotipnih družbenih vlog. Tretja tematska področja so zdravje, izboljšanje zdravja žensk in zmanjšanje neenakosti v zdravju med moškimi in ženskami. Četrto tematsko področje je nasilje nad ženskami, preprečevanje in boj proti vsem oblikam nasilja nad ženskami in dekleti. Peto tematsko področje je mesto odločanja, kar pomeni spodbujanje uravnotežene zastopanosti žensk in moških. In šesto tematsko področje so zunanje zadeve, spodbujanje enakosti spolov in uresničevanje pravic žensk po svetu. Cilji in ukrepi te resolucije se bodo izvajali na podlagi dvoletnih periodičnih načrtov. Nosilci ukrepov, to so pristojna ministrstva, pa bodo opredelili aktivnosti za njihovo izvedbo. Pomembno je poudariti, da sem jaz kot minister za delo samo koordinator vseh ukrepov in predlogov, kajti nosilci posameznih ukrepov so posamezna ministrstva, kot sem omenil. Posamezni ukrepi, opredeljeni v tej resoluciji, so namenjeni izboljšanju manj ugodnega položaja tistega od spolov, ki je na katerem od navedenih šestih tematskih področij v slabšem položaju – glede na v tej resoluciji postavljene podatke in analize so večinoma to ženske –, ter odpravljanju ovir, ki ohranjajo in vzdržujejo obstoječe neenakosti. Nacionalni program izhaja iz aktualne analize stanja in ocene napredka glede uresničevanja enakosti spolov v Sloveniji, ugotovitev iz vrednotenja izvajanja prejšnje resolucije, ki je bila sprejeta za obdobje od 2015 do 2020, ki sta ga, mimogrede, opravili dve neodvisni strokovnjakinji, ter predlogov različnih deležnikov, kot so ministrstva, vladne službe, nevladne organizacije, socialni partnerji, strokovnjaki in strokovnjakinje s področja enakosti spolov. V tem smislu je resolucija en celovit strateški pogled, ki bo nekako zagotovil enake možnosti žensk in moških v obdobju 2021 do 2030. Mislim, da z nekaterimi dosežki ali pa dogovori, tudi na ravni Evropske unije, že dosegamo te cilje resolucije, saj smo med drugim na našem resorju uspeli s splošnim pristopom na direktivi pay transparency, ki pomeni za raven Evropske unije zmanjšanje tega razkoraka oziroma razlike v plačilu med ženskami in moškimi za enako vrednoteno delo oziroma za enako delovno mesto. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala, gospod minister. Seveda jaz vem, da je resolucija plod več ministrstev, ampak na vas sem se obrnil predvsem zato, ker ste vi minister tudi za enake možnosti, to zadaj piše. Zato je ta stvar namenjena temu. Dejansko ste veliko povedali, pa mi niste odgovorili na vprašanje. Bom še enkrat poskušal vprašati. Vaš predsednik je recimo pred časom izjavil, da je za to, da se oteži pot do splava. To je eno izhodišče, ki je bilo pred nekaj leti rečeno. Zato bi želel slišati: Ali tudi vi kot minister za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti zagovarjate enako stališče v novem predlogu resolucije o enakih možnostih žensk in moških? V vašem odgovoru nisem zaznal neke jasne opredelitve in stališča do tega. Drugače pa jaz ne dvomim glede teh ciljev pa ukrepov za ključne nosilce politik, se strinjam z vami, da je to zelo skupno delo. Ampak jasne opredelitve in stališče do te, ki pomeni za demokratično družbo zelo pomembne vrednote. Zato vas opozarjam tudi mogoče na to, da če bo tak del teksta dodan resoluciji, gospod minister, ki jo nameravate vložiti v proceduro, boste s tem spodkopali ustavno načelo o svobodnem odločanju o rojstvu otrok. Če to ni tako, mi morate dati kontra odgovor, da ni temu tako. Zato pa bi vas minister čisto konkretno vprašal. Kot človeka, kot očeta vas sprašujem: Kdaj po vašem mnenju nastopi novo človeško življenje – ob spočetju, ob rojstvu ali nekje vmes? Hvala za odgovore, minister.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Hvala lepa, spoštovani poslanec Lep, za tole dopolnilno vprašanje. Lahko rečem, da nisem jaz pristojen, da vam glede tega odgovorim, kar ste nazadnje rekli. Mislim, da imamo druge pristojne za to področje, da vam odgovorijo na konkretno vprašanje. Lahko pa rečem, da v Sloveniji je zakonski in ustavni konsenz jasen in da tu ni načrta, da bi se kakorkoli posegalo v ta ustavni in zakonski konsenz glede tega. Cilji in ukrepi te strategije za enakost spolov se bodo izvajali seveda na podlagi dvoletnih periodičnih načrtov, kateri bodo nosilci ukrepov, še enkrat ponavljam. Ministrstvo za delo je samo koordinator te resolucije, ker pravzaprav imamo pri nas, kot ste pravilno navedli, Sektor za enake možnosti; med ženskami in moškimi. Mi smo koordinator, drugi nosilci ukrepov, to so pa pristojna ministrstva, bodo pa opredelili aktivnosti za njihovo izvedbo. In posamezni ukrepi, opredeljeni v tej resoluciji, so namenjeni izboljšanju manj ugodnega položaja tistega od spolov, ki je na katerem od navedenih šestih tematskih področji v slabšem položaju, ki sva jih v prvem delu odgovora navedla, torej delovna razmerja, družinska razmerja in socialno varstvo, izobraževanje, zdravje, nasilje nad ženskami, mesta odločanja in zunanje zadeve. Glede na v resoluciji predstavljene podatke in analizi so seveda, kot sva oba ugotovila, večinoma to ženske; ter hkrati na odpravljanju ovir, ki ohranjajo in vzdržujejo obstoječe neenakosti. Enakost moških in žensk je izrazito horizontalna tematika, ki jo rešujemo vsi resorji. Nacionalni program izhaja iz aktualne analize stanja in ocene napredka glede uresničevanja enakosti spolov v Sloveniji, iz ugotovitev iz vrednotenja izvajanja prejšnje resolucije za obdobje 2015 do 2020, ki sta ga, kot sem omenil, opravili neodvisni strokovnjakinji, ter iz predlogov različnih deležnikov, kot so ministrstva in vladne službe, nevladne organizacije, socialni partnerji, strokovnjaki in strokovnjakinje s področja enakosti spolov. Z ukrepi, opredeljenimi v tej resoluciji, se pa želi izboljšati položaj žensk in moških; zlasti pri zaposlovanju, izobraževanju, zdravju – in tudi mislim tudi reproduktivno zdravje, ki ga vi najbolj naglašujete –, socialnem položaju; na vseh tistih področjih, kjer še vedno obstajajo vrzeli med spoloma oziroma razlike, ki jih je treba [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Jani Ivanuša bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu ter ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Kolega, izvolite, imate besedo.
Lepa hvala, gospod podpredsednik Državnega zbora. Lep pozdrav ministrom, še posebej mojemu ministru gospodu Vrtovcu, pa seveda vsem prisotnim v dvorani! Saj veste, gospod minister, ponavljamo se vsak mesec, iz meseca v mesec glede te naše ljube začarane ceste Ormož–Ptuj, Ormož–Hajdina, kakorkoli ji rečemo. Tukaj pač izrabljam inštitut ustnega poslanskega vprašanja, ki je edino orožje poslancev, imamo še seveda pisno obliko, vendar to je vse, kar tudi imamo, drugega vpliva mi nimamo. Glede ceste pa bi povedal takole. Iz tistega optimizma, ki sem ga gradil spomladi, sem prišel v čisti pesimizem glede naše hitre ceste, kajti stvari, ki se odvijajo ali so se odvijale čez leto, enostavno ne kažejo neke svetle točke na koncu tega našega tunela izgradnje te ceste. Slab mesec nazaj je poslanka gospa Mojca Žnidarič tudi spraševala glede te ceste in še vedno so nejasnosti. Ponovno si drznem spraševati, saj za nas, ki živimo v Ormožu in širše, je to prepomembno vprašanje ne glede na vse ostale stvari. Že desetletja čakamo na začetek gradnje te ceste in žal je prišlo do zapletov. Gradbeno dovoljenje pri drugem odseku Gorišnica–Markovci ni bilo izdano. Zapleti so se pojavili tudi pri ponudnikih. Dejstvo pa je, da se cesta ne gradi, in le z upanjem lahko zremo, kdaj se bo to sploh začelo. Kolikor slišimo, se je sedaj pojavila tudi problematika pri prvem odseku, kjer je že obstoječe gradbeno dovoljenje, tega enostavno ljudem ne moremo razložiti. Kdaj lahko končno pričakujemo gradbeno dovoljenje za odsek Gorišnica–Markovci? Oziroma kje nastajajo težave, če je dovoljenje že bilo izdano, da se z gradnjo ne začne? Če dovoljenje še ni bilo izdano, kakšni so razlogi za to? Ali je izvajalec gradnje za odsek od Ormoža do Markovcev že izbran? Če je, kdaj se bo gradnja začela? Če ni, kaj je vzrok temu? Ali je po vaše optimizirana trasa S4 že umeščena v gradnjo, da bodo tudi prebivalci Spodnjega Podravja dobili priključek na avtocestni križ? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister Vrtovec, izvolite.
Najlepša hvala. Jaz se strinjam s poslancem, da se to vleče kot jara kača. Denar je, začeli smo z vsemi postopki, tudi na vašo pobudo, ko smo sedeli skupaj z Darsom pred enim letom in pol, smo takrat začeli z javnim razpisom. Javni razpis je v bistvu pri koncu, je samo še v fazi tega, da se izda ponudbo med različnimi ponudniki. Ampak dokler se še vedno ukvarjamo s pridobivanjem gradbenega dovoljenja oziroma s to fazo, s samimi negativnimi mnenji Zavoda za varstvo narave, je v bistvu popolnoma brez zveze, da pozovemo udeležence k izdaji ponudbe. Tako za odsek Markovci–Gorišnica poteka postopek pridobitve gradbenega dovoljenja v integralnem postopku. V postopku sta bili na poročilo o vplivih na okolje med drugim pridobljeni tudi negativni mnenji Arsa ter zlasti Zavoda Republike Slovenije za varstvo narave. Zavod za varstvo narave v svojem mnenju izpostavlja nesprejemljive kumulativne vplive zaradi izgradnje odseka Gorišnica–Ormož in posega tudi v odsek Markovci–Gorišnica, se pravi tudi v ta del, kjer je že izdano gradbeno dovoljenje. Izpostavlja tudi vplive in problematiko na del Gorišnica–Ormož. To tudi mene čudi, ker bi zaradi tega že lahko začeli izvajati ta prvi del, vendar potem ne vem, kako bi lahko zaključili. Vem samo eno stvar, to je poudarila tudi kolegica Mojca, da je Dars vodil postopke z Zavodom za varstvo narave, da so naredili in predložili študijo, izbrali izvajalca in vse stvari; pa to še vedno, kot imam podatke, ni bilo dovolj. In zdaj se ponovno proučuje, kaj je še treba narediti, da se zavaruje ptice; če se ne motim, so problem ptice v enem manjšem delu na enem odseku. In glede tega se zdaj pišejo študije in študije, da bi pač Zavod za varstvo narave rekel, da je to v redu. Zakaj je tako in zakaj se to tako vleče, ne znam povedati. Ampak Dars denar za gradnjo tega dela ima in lahko začnemo graditi takoj, ko dobimo od Zavoda za varstvo narave vse odobritve, ki so potrebne. Na to temo je bila res izvedena že vrsta sestankov; tudi na sestanke na Zavod za varstvo narave v Maribor so člani uprave Darsa hodili. Vem, da so napisali študijo, dobili izvajalca, pa še vedno je bilo nekaj narobe s to študijo in se zdaj dopolnjuje. To je zadnja informacija. Glede trase, ki se nadaljuje potem naprej, se pravi Markovci–Ptuj, naj povem, da ta trasa še ni umeščena v prostor in da medresorska delovna skupina usklajuje rešitev v postopku, ki ga bo potem vodilo Ministrstvo za okolje in prostor. In tu še ni konsenza. Nazadnje je bil sestanek 23. 11., kje bo šlo. Vsem najbližja je optimizirana trasa, s katero se strinjajo tudi nekatere občine in menijo, da bi bila ta optimizacija cenovno najbolj ugodna in tudi najbolj sprejemljiva. Zadnji sestanek 23. 11. se je v bistvu zaključil s tem.
Hvala lepa. Še minister Vizjak, izvolite.
Spoštovani poslanec, res je, gradbeno dovoljenje za odsek od Markovcev do Ormoža je že izdano. In v postopku izdaje gradbenega dovoljenja od Markovcev do Gorišnice je ministrstvo, ki vodi postopek tega državnega prostorskega načrta, prejelo negativno mnenje Zavoda za varstvo narave. Moram reči, da je Zavod za varstvo narave samostojen zavod, ni organ v sestavi Ministrstva za okolje in prostor, vodi ga direktor. Mnenja delajo območne enote tega zavoda po svoji najboljši strokovni meri. Zavod za varstvo narave in MOP je posledično pozval investitorja, da dopolni dokumentacijo v skladu z zahtevami tega mnenja, kar mi pričakujemo do 21. januarja 2022, ko je končni datum. In jaz verjamem, da bomo končno našli tudi rešitev. Res pa je, da se je dopolnilo omilitvene ukrepe zaradi kumulativnih vplivov tudi na odseku, kjer je že pravnomočno gradbeno dovoljenje. To pa ne pomeni, da tam pravnomočnega gradbenega dovoljenja ni. Je, vendar je treba izvesti še dodatne ukrepe zaradi kumulativnih vplivov. Lahko vam samo zagotovim, da bom kot minister naredil vse glede koordinacije in teh različnih pogledov ter uskladitve mnenj.
Hvala lepa. Kolega Ivanuša, imate besedo za dopolnitev vprašanja.
Hvala lepa, predsedujoči. Ja, saj to je meni že znano, kar ste povedali, vendar ljudje ne vedo, ljudje ne razumejo, kje se zatika. Tako kot ste rekli, dva problema, ki sta nastala lani skozi leto, to so bile stoletne vode in ptiči. Da vam pomagam pri ptičih, gre za črno štorkljo in belorepca. Ljudje pa pač ne razumejo, da se morajo umikati pticam. Tega enostavno ljudje ne sprejmejo, da se morajo ljudje umikati pticam. Bolj bi bilo mogoče, da se tudi ptice lahko umikajo ljudem. To je pa dejstvo. Ampak ob vsem spoštovanju narave me pa še dodatno zanima, gospod minister Vrtovec: Vi ste rekli, da je bil 19. 11. nek ključen datum, da bodo te dopolnitve študije 19. novembra, kolikor je bil meni ta datum znan. Zdaj pa vi pravite, da še ni. Ne vem. Me pa še nekaj drugega zanima: Ali je bil v vsem tem času, v celotni kronologiji ceste, ki se vleče že okoli 20 let, Zavod za varstvo okolja v igri cel čas? Ali se je trenutno pojavil v tem zadnjem času? To me zanima, kako je s tem. Pa vam dam informacijo tudi, da so nekateri ljudje že kazensko ovadili Zavod za varstvo okolja, kajti enostavno ne razumejo, kakšna gospodarska škoda se dela temu našemu prleškemu oziroma Spodnjemu Podravju z zaviranjem izgradnje hitre ceste. Če še lahko mi to odgovorite.
Hvala lepa. Gospod Vrtovec, izvolite.
Pravilno, da so jih ovadili. Če se dela škoda in če je dokazano, da so delali nalašč, potem je pač to takšna odločitev. Kar se tiče sodelovanja pred mano z Zavodom za varstvo narave iz Maribora, ne morem tega komentirati. Ne vem, ali je bilo to sodelovanje in na kakšen način; vem pa, da Dars ta trenutek z njimi sodeluje, da so že dali določene pripombe na študijo, ki so jo dali takrat, da bi lahko izpolnjevali. Kje je ta trenutek na današnji dan sama zgodba, ne vem, ampak lahko pa rečem, da Dars z njimi vedno sodeluje in skušajo priti na lep, dostojen način do konsenza glede ptic, zlasti glede ptic. 19. november je bil en presečni datum, ampak mislim, da potem tudi v nadaljevanju je bil še en pomemben datum, ko so morali še nekaj dodatnega predložiti in tako naprej. Za to študijo izpostavljenosti ptic je celo podjetje najeto, ki se s tem ukvarja, da se na normalen način skuša pridobiti konsenz in se potem začne s samo gradnjo. Prva faza javnega naročila, ta postopek je v bistvu že v teku, je že pri koncu in takoj ko bo gradbeno dovoljenje, se to javno naročilo zaključi. Ni problem več javno naročilo, mi delamo javno naročilo vzporedno s pridobitvijo gradbenega dovoljenja. Takoj po gradbenem dovoljenju, ki si ga vsi želimo, da bi spomladi začeli graditi. Tudi meni je težko o tem govoriti, ker si nisem predstavljal, da bo prišlo do teh zapletov. In bi lahko začeli že vsaj prvi del graditi. Ampak so tudi vplivi zaradi tega na prvi del. In mislim, da to ni v redu, da zapnemo do konca. Ne bo rešitve, ampak je treba tvorno poskusiti oblikovati zgodbo. Verjamem pa, da je lokalnim prebivalcem iz Ormoža in dela Prlekije, iz okolice Ptuja precej nerodno, ker trpi mobilnost ljudi pa tudi nenazadnje gospodarstvo in ves potencial, ki ga Ormož z gospodarstvom ima. Tam se odpirajo nove investicije, kot je Carthago in tako naprej. In povezljivost je slaba, to je dejstvo, ampak za to ni kriv ne ta resor ne tisti resor, ampak se ve, kje je krivec, da se vlečejo postopki.
Hvala lepa. Še minister Vizjak. Izvolite.
Ja, v teh nekaj sekundah. Spoštovani poslanec, ne, Zavod za varstvo narave ni prvič v tem postopku izdaje integralnega gradbenega dovoljenja. Zavod za varstvo narave je sodeloval že pri prostorskem umeščanju v prostor, to je pri izdelavi državnega prostorskega načrta za ta del. Zdaj smo pa v fazi izdaje integralnega gradbenega dovoljenja. Ni mogoče, res verjemite mi, ni mogoče z nekim političnim pritiskom ministrov iz negativnega mnenja izpuliti pozitivno mnenje. To je možno narediti samo na način, da se izdelovalec dokumentacije in seveda zavod dogovorita ter uskladita glede vseh omilitvenih ukrepov, da bo na eni strani volk sit in koza cela. To se pravi, da bo cesta in da bodo spoštovani naravovarstveni standardi.
Hvala lepa. Jani Ivanuša, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala lepa obema ministroma za te pesimistične odgovore. Drugega ne morem reči. Pa vseeno sem še mislil vprašati, ampak ta čas tako leti, da je to neverjetno. Bom pa sicer poskusil v pisni obliki gospoda Vrtovca vprašati: Ali je glede te hitre ceste Republika Hrvaška izkazala kakšen interes pri tej gradnji? Ali so bili kakšni pogovori na njegovem ministrstvu oziroma na vladi ali ne? Kajti to je bogato Medžimurje, Čakovec, Varaždin, ta cesta bi tudi na njih zelo dobro vplivala. Če je kaj obstajalo prej ali pozneje, ne vem, to bom vprašal v pisni obliki. Bom pač zaključil, kajti ne verjamem v razpravo poslanskih vprašanj, kajti tu vse nekako odpadejo ena za drugo. Bom seveda vseeno dal pobudo, da se opravi razprava, vendar v njo ne verjamem. Bomo videli, kaj se bo s to cesto dogajalo, bomo pa še vedno delali tudi poslanci iz Ormoža pritisk na vse, kar je možno, da se enkrat to začne delati. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 15. decembra, v okviru glasovanj. Jožef Lenart bo postavil vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim gostom, še posebej z ministrstev, in vsem prisotnim! Spoštovani minister za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospod Janez Cigler Kralj! Po podatkih Zavoda Republike Slovenije za zaposlovanje (ZRSZ) je bilo v oktobru 2021 na Zavodu registriranih 66 tisoč 654 brezposelnih oseb in od teh je kar 39 tisoč 923 dolgotrajno brezposelnih. Od teh je 8 tisoč 809 dolgotrajno brezposelnih invalidov. Gre torej za invalidne osebe, ki imajo omejeno oziroma preostalo delovno zmožnost po odločbi ZPIZ, na primer invalid III. kategorije ali invalidnost II. kategorije. In ko so na Zavodu Republike Slovenije za zaposlovanje prijavljeni več kot 12 mesecev, običajno – govorim običajno – pristanejo na nadomestilu za invalidnost pri ZPIZ, temu tako imenovanemu čakanju do zaposlitve na ustreznem delovnem mestu po tej odločbi. Oziroma pač pristanejo med dolgotrajno brezposelnimi invalidi. Pred seboj imam tudi odločbo o invalidnosti ZPIZ od državljana in volivca iz svojega volilnega okraja, torej od invalida III. kategorije, pa tudi odločbo o priznanem nadomestilu, v katerem je zapisan znesek 324,32 evra. In to so njegova tako imenovana osnovna sredstva za preživetje po končanem nadomestilu za brezposelnost. Verjamem, da sva oba enakega mnenja, spoštovani minister, da je ta znesek, ki je celo precej manjši od denarne socialne pomoči, premajhen. Ne glede na to, da imamo majhno stopnjo brezposelnosti, nam izmed dolgotrajno brezposelnih in še posebej dolgotrajno brezposelnih oseb invalidov v zadnjih letih ni uspelo zmanjševati števila le-teh. Razlog za to je verjetno tudi v razmišljanju delodajalcev, med katerimi prevladujejo stereotipi, da so z delovnimi invalidi praviloma večje težave kot pa z drugimi zaposlenimi. Sam se s tem ne strinjam. Zato me zanima: Kaj boste storili v smeri reševanja problema, saj je nelogično, da invalidi, ki zares več ne morejo najti ustreznega dela, čakajo na Zavodu Republike Slovenije za zaposlovanje oziroma na nadomestilo ZPIZ in ne morejo v pokoj in do normalnega zneska za preživetje; medtem pa nekateri popolnoma zdravi od teh 66 tisoč brezposelnih oseb iščejo vse možne luknje, da se ne bi zaposlili, in prejemajo celo višje državne transferje, kot je na primer nadomestilo za invalidnost po ZPIZ v omenjenem primeru?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Hvala lepa, gospod poslanec Lenart, za to vprašanje. Uvodoma želim pojasniti, da so nadomestila iz invalidskega zavarovanja del pokojninskega sistema ter enako kot pokojnine odvisna od predhodnega zavarovanja, dopolnjene pokojninske dobe ter osnov, od katerih so bili plačani prispevki, kar vse vpliva na razlike v višini posameznih nadomestil. Prav tako je višina nadomestil odvisna od starosti, pri kateri je prišlo do nastanka invalidnosti ter od delovnopravnega položaja delovnega invalida, ali je le-ta izgubil zaposlitev po svoji volji ali na podlagi redne odpovedi s strani delodajalca oziroma ali je prijavljen pri Zavodu Republike Slovenije za zaposlovanje. Glede na navedeno so torej višine nadomestil lahko zelo različne in v določenih primerih tudi zelo nizke, kot ste izpostavili, pri čemer je potrebno poudariti, da brezposelni delovni invalidi ob enakih omejitvah ter priznani kategorijo invalidnosti prejemajo višje nadomestilo kot zaposleni delovni invalidi ter delovni invalidi, pri katerih je prenehanje pogodbe o zaposlitvi posledica njihove odločitve ali volje, vendar pa imajo nižje odmerjeno nadomestilo kot tisti, pri katerih pride do prenehanja pogodb o zaposlitvi brez njihove krivde. Nadalje bi želel poudariti, da nadomestila iz invalidskega zavarovanja nimajo v naravi pokojnine, temveč so do njih upravičeni delovni invalidi s preostalo delovno zmožnostjo. Namenjena so kritju izpada dohodka zaradi nastanka invalidnosti, pri čemer ne gre za nadomeščanje izpada dohodka v celoti, saj tudi zavarovalni primer ni nezmožnost pridobivanja dohodka, temveč nezmožnost ohranjanja delovnega mesta, zaposlitve v svojem poklicu ali pa dela za polni delovni čas. Zato je pri oblikovanju višine invalidskih nadomestil potrebno upoštevati tudi to dejstvo in vzpostaviti sistem, ki bo stimulativen do ohranjanja zaposlitve delovnih invalidov ter na drugi strani do zaposlovanja le-teh. Delovnim invalidom je tako potrebno predvsem zagotoviti delovno mesto in možnost opravljanja dela, pri čemer je potrebno vzpostaviti ustrezno ravnovesje med socialno varnostjo ter pripravljenostjo delovnih invalidov za ohranjanje zaposlitve oziroma za njihovo ponovno zaposlovanje. Smisel namreč je tako z vidika pokojninskega in invalidskega sistema kot tudi za same delovne invalide, da le-ti ohranjajo zaposlitev oziroma so aktivni na trgu dela, saj se s tem zagotavlja tudi njihova socialna varnost, poleg tega pa tudi socialna vključenost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Lenart, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa za te odgovore, spoštovani minister. Moram reči, da sva tukaj nekako, kako se reče po domače, na isti liniji. Zavedava se oba tega problema, tudi je jasno, da je tole nadomestilo za invalidnost seveda namenjeno ali pa verjamemo, da bo za krajši čas. Ampak kljub temu nekako imamo precejšnjo kadrovsko vrzel tudi že s tega vidika. Gospodarstveniki pač povedo, da je nemogoče priti do primernih kadrov, primernih profilov in tako naprej, medtem pa nekako imamo tudi nalogo, kako motivirati delodajalca, da bi bolj zaposloval invalide. Meni se pač na nak način zdi, da tukaj pa nekako delodajalci ne morejo pristopiti čez to stopničko, da se ne bi več bali zaposliti invalida in zaradi tega potem seveda tudi zavod ne more še boljše reševati teh brezposelnih primerov, brezposelnih invalidov. Torej, rešiti vprašanje, da se gospodarstvu zagotovi primerne kadre, medtem pa tistim delovnim invalidom, ki niso sposobni več najti nobenega primernega dela, nekako pomagati, da pridejo iz te slepe ulice. Spomnim se, da smo se o tem že kar nekaj časa nazaj tudi pogovarjali, da morda res je treba še enkrat te ljudi na zavodu pretresti dobro in ugotoviti, kateri več ne morejo in kateri so še sposobni po preostalih delovni zmožnosti. Hvala.
Hvala lepa Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Hvala lepa, gospod Lenart, za dodatno vprašanje. Poudaril bi, da je delo ministrstva ves čas usmerjeno v pripravo ukrepov, ki zagotavlja boljšo socialno in materialno varnost vsem delovnim invalidom. Država je namreč, tako kot ste rekli, svojim državljanom dolžna zagotavljati socialno varnost, ki pa jo izvaja tako preko sistema zavarovanja kot tudi preko sistema socialnega varstva oziroma socialnih pomoči. Osebam, ki si same materialne varnosti ne morejo zagotoviti zaradi okoliščin, na katere ne morejo vplivati, se socialna varnost tako lahko zagotavlja tudi v okviru socialnovarstvenih prejemkov z denarno socialno pomočjo in njeno posebno obliko, izredno denarno socialno pomočjo, ter varstvenim dodatkom. Tu gre za instituta, ki sta izrecno namenjena socialno ogroženim osebam, pri čemer se status socialno ogrožene osebe ugotavlja ob upoštevanju Zakona o socialno varstvenih prejemkih in Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev. Na Ministrstvu za delo se zavedamo tako problematike invalidskega zavarovanja kot tudi socialnega položaja prejemnikov nizkih nadomestil iz invalidskega zavarovanja. Kajti po naših izkušnjah – to, kar ste tudi vi poudarili –, večina ljudi si želi prevzeti odgovornost za svoje življenje in želi delati, tudi če imajo, lahko rečem, kakršne koli omejitve, primanjkljaje, ampak želijo biti na trgu dela, delati. Zato si prizadevamo za sprejem takšnih ukrepov, ki bi zagotavljali višjo socialno varnost vsem, ki so tega potrebni, tudi prejemnikom invalidskih nadomestil, katerih zneski so, to se pa strinjava, pogosto prenizki. Tako imenovana mini pokojninska reforma iz leta 2019 je z višanjem odmernih odstotkov med drugim posledično prinesla tudi višjo socialno varnost za prejemnike invalidskih, vdovskih in družinskih pokojnin ter tudi nadomestil iz invalidskega zavarovanja. Zvišanje odmernega odstotka je namreč pozitivno vplivalo tudi na odmero nadomestil iz invalidskega zavarovanja, zlasti z višanjem odmernega odstotka za odmero nadomestila za invalidnost v primeru brezposelnosti. Morda omenim samo še to, da se je v mandatu te vlade, socialni položaj prejemnikom invalidskih nadomestil izboljševal z redno uskladitvijo, skladno s sistemskim zakonom, pa tudi z izredno uskladitvijo v decembru 2020 v višini dveh odstotkov. Prav tako so brezposelni delavni invalidi dvakrat prejeli solidarnostni dodatek za upokojence ter tudi letni dodatek. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jože Lenart bo postavil vprašanju ministru za zdravje Janezu Poklukarju. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister, nadaljujeva tam, kjer sva že končala, kajne, nekje v zadnjem vprašanju, žal, čeprav se zavedam, da se dnevno ukvarjate s temi vprašanji kadra, to je vam zdaj bistvo, ampak v tem obdobju mogoče bolj do izraza prihaja to, kar se v prejšnjih letih ni dogajalo. V glavnem, pomankanje kadra v zdravstvu na podlagi ugotovitev Računskega sodišča, na tem bi rad temeljil, ki je bilo objavljeno seveda v decembru letošnjega leta, ki pa ima podoben imenovalec kot pa prejšnja poročila Računskega sodišča, ki so bila izvedena. Moram pa poudariti, da vsa ta poročila izhajajo nekako od leta 2008 in do danes, tako da so soočene vse vlade. Kot izhaja iz nedavno objavljenega poročila Računskega sodišča Ministrstvo za zdravje in Zdravniška zbornica nista poskrbela za ugotavljanje dejanskih potreb po zdravnikih, niti za ugotavljanje razlogov za pomanjkanje po posameznih specialnostih. Tako seveda nista mogla poskrbeti za to, da bi se uspešno odpravili razlogi za omenjeno pomanjkanje. Danes se soočamo s hudim pomanjkanjem zdravstvenih delavcev in množičnimi odhodi delavcev iz dejavnosti, kar bo seveda vplivalo na podaljšanje čakalnih vrst, ki je že tako problematično. Katere ukrepe, spoštovani minister, predvidevate za rešitev tega stanja? Kako se boste lotili pereče problematike pomanjkanja zdravstvenega kadra, saj je zdravstvo, predvsem v luči epidemije koronavirusa, tik pred zlomom? Glejte, Računsko sodišče je pripravilo pet popravljalnih ukrepov, 11 priporočil. Vse te nadzorne institucije, odgovorne v zdravstvu, tudi Ministrstvo za zdravje, Vlado in vse nas, vztrajno opozarjajo, kako odpraviti pomanjkljivosti, kako postaviti sistem organizacijsko, da dosežemo boljšo organizacijo, večjo produktivnost, skrajšanje čakalnih vrst in pa na koncu koncev, da tudi razbremenimo kadre v zdravstvu, ki danes pregorevajo. Dejansko se vsi sprašujemo: Kdo v Sloveniji pravzaprav vodi to zdravstvo, da nekako ne moremo doseči tega izboljšanega stanja? Seveda zdravniki, zdravstveno osebje, tudi vi ste iz teh vrst. Ta stroka se nenehno trudi in nam prinaša na krožniku te rešitve. Zakaj jih ne realiziramo? Na koncu koncev, glejte, prehiteli so nas, veliko držav to upošteva in so dosti boljši od nas, na koncu koncev tudi Srbija nas je prehitela po teh kriterijih, ki jih vodi WHO. To je tisto, kar se sprašujemo: Zakaj pri nas ne uspemo?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani gospod Jože Lenart! Najlepša hvala za vsa ta vprašanja in seveda za nadaljevanje razprave, ki jo imamo oziroma jo imava vedno znova z vidika organizacije zdravstva. Res je, da javno zdravstvo pestijo kadrovske težave. Vemo pa, da nobene kadrovske težave ne nastanejo čez noč, ampak so seveda odraz dolgoletnega soočanja oziroma nastajanja te problematike. Kot veste, sem bil maja 2018 prvi od direktorjev splošnih bolnišnic, ki sem izpostavil in povedal, da je na tem področju stvar resna in da je potrebno narediti dodatne sistemske ukrepe in napore, da bo stvar srednje- in dolgoročno vzdržna. Ko govorimo o kadrih in ko delamo ankete, iz kakšnega razloga odhaja zdravstven kader iz javnega zdravstva, so vedno na prvem mestu pogoji dela, na drugem je organizacija in organizacijska klima in na tretjem seveda plače. Potem so še drugi dejavniki, ampak približno v takem vrstnem redu si kar redno sledijo. Kar se tiče področja načrtovanja kadrov, predvsem nosilcev zdravstvenih dejavnosti, je za ministrstvo ključnega pomena za vzdržno delovanje zdravstvenega sistema, da to postavimo dolgoročno na vzdržen način. Ugotovitvam Računskega sodišča je seveda potrebno slediti in zato smo skrbno proučili priporočila in jih bomo uporabili seveda za izboljšavo oziroma izboljšave na tem področju. Odzivno poročilo na ugotovitve Računskega sodišča, ki zavzema preteklo obdobje, še ne zajema današnjega, pripravljamo in predvsem se osredotočamo na strateške vidike načrtovanja, vključno s potrebnim zagotavljanjem ustreznih podatkov za odločanje na nivoju države in tudi sicer. Rok za oddajo odzivnega poročila je 31. 12. in do tega roka bomo tudi ustrezno pripravili poročilo. Poleg priprave dolgoročnih usmeritev pa je ministrstvo v zadnjem letu zagotovilo tudi nekaj pomembnih ukrepov, ki prispevajo k izboljšanju kadrovske pokritosti zdravstva. Tako smo v okviru projekta upravljanje mreže javne zdravstvene službe že izdelali oceno stanja in projekcijo potreb po zdravnikih za različne specialnosti. Med najpomembnejše spremembe pri načrtovanju specializacij za zdravnike spada ustanovitev 5-članskega odbora. Ta odbor sestavljajo predstavniki oziroma predstavnik Ministrstva za zdravje, Zdravniške zbornice Slovenije, Nacionalnega inštituta za javno zdravje in pa Združenja zdravstvenih zavodov Slovenije. Na podlagi predloga odbora potem minister za zdravje lahko določa posamezne vrste specializacij za zdravnike na državni ravni oziroma za posamezne izvajalce zdravstvene dejavnosti. Kot veste, pa smo v letošnjem letu sprejeli tudi Zakon o nujnih ukrepih na področju zdravstva, kjer je bil uveden dodatek za izbiro specializacij iz družinske medicine v višini 20 procentov osnovne plače, kjer je ta trenutek manko največji. Hkrati je bilo z istim zakonom uvedeno tudi financiranje specializacij iz klinične psihologije, kajti vemo, da nam kliničnih psihologov močno primanjkuje in da jih je ta trenutek samo tretjina tistega, kar stroka pravi, da bi jih Slovenija potrebovala. Z istim zakonom smo uvedli tudi štipendije za zdravstvene poklice, tako bo za letošnje leto do konca leta objavljen razpis za financiranje 30 štipendij za študente medicine in 70 štipendij za področje zdravstvene nege. Hkrati naj povem, da smo se v letošnjem letu z obema medicinskima fakultetama dogovorili za povečano število vpisnih mest, tako je na Medicinski fakulteti v Ljubljani za smer medicina na voljo dodatnih 40 mest, na Medicinski fakulteti Maribor dodatnih 10. Poleg tega pa se na Medicinski fakulteti v Mariboru odpira tudi nova smer dentalna medicina, kjer bo 20 vpisnih mest. So še številni ukrepi, ampak morda potem v nadaljevanju odgovora. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Lenart, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa, minister. Ja seveda odgovorili ste bolj na to, kaj gasite sedaj v tem kratkoročnem obdobju. Jaz pa bolj sprašujem po tej strategiji, kljub temu da smo še vedno v tej epidemiji. Pomembno področje za to preglednost in boljšo organiziranost in seveda vsekakor produktivnost, ki je predvsem znana tudi v gospodarstvu, je, da rabimo racionalno in učinkovite informacijske sisteme, ki je z e-napotnico sicer v našem zdravstvu že doseglo tisti pričakovani preboj. Žal pa vse ostalo še vedno temelji na razdrobljenosti in teh parcialnih programih, ki pa ne zagotavljajo centralnega vodenja in doseganja podatkov za ukrepanje, vezano na hrbtenico, se pravi e-napotnice oziroma centralni register podatkov pacientov, kar bi nekako pričakovali. Nedavno smo bili tudi priča temu razkritju tega stanja na Onkološkem inštitutu, kjer se je dogajalo leta in leta neučinkovito delo zunanjih izvajalcev na tem informacijskem področju. Dejansko so pa vsi zaposleni praktično trpeli v tem sistemu, ker niso imeli nobene podlage, rešitve. Na koncu koncev so pa bili izpostavljeni tveganju tudi pacienti. In na tem področju bi bilo potrebno res tudi vključiti in več napraviti. Prosim še za dodaten odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Hvala za dopolnitev vprašanja oziroma za dodatno vprašanje. Izkoristil bi priložnost in bi se najprej vsem zahvalil, in sicer za plodno razpravo in pa potrditev dveh strateških zakonov. Prvi je Zakon o zagotavljanju finančnih sredstev za investicije v slovensko zdravstvo, ki je bil sprejet v začetku poletja, drugi pa prav gotovo Zakon o dolgotrajni oskrbi. Nenazadnje zahvala tudi za Zakon o zdravniški službi, ki je bil sprejet pretekli teden, kajti pomembno prinaša spremembe za zagotovitev zadostne vzdržne in kakovostne izvedbe zdravstvene dejavnosti v Sloveniji. Kar se tiče ostalih strateških usmeritev, moram priznati, da močno delamo, pa vendar še nismo prišli do konca poti na standardih in normativih vseh zdravstvenih profilov. Iz tega ven seveda sledi potem tudi kakovost, varnost in učinkovitost izvajanja določene zdravstvene dejavnosti. Vse to pa mora temeljiti na pravih dobrih podatkih in analizah. In tukaj se z vami strinjam, da je potrebna ustrezna digitalizacija na področju zdravstva, ki bo vse to omogočala odločevalcem v realnem času. Kajti, sedaj minister zbira podatke za tri mesece nazaj ali pa še več. Iz tega istega razloga smo v Načrt za okrevanje in odpornost namenili 83 milijonov evrov za področje digitalizacije v zdravstvu. In ta trenutek pripravljamo skupaj s pomočjo Evropske komisije strategijo za področje digitalizacije v slovenskem zdravstvu, kajti to mora biti strateško umeščeno, tako kot ste rekli, da ne bo drobnjakarstva in podobnega, kot imamo ta trenutek. Tako nas čaka še kar nekaj izzivov, ampak so usmerjeni – upam, da sem vam uspel pravilno odgovoriti – v smeri, kot ste spraševali. Sicer ko govorimo o strateških usmeritvah, veste tudi, da smo pred poletjem sprejeli oziroma korigirali tolmačenje dokumenta o kompetencah na področju zdravstvene nege, ki postavlja novo strategijo razvoja predvsem zdravstvenih tehnikov in pa bolničarjev, ter na ta način omogočili izvedbo številni programov. Verjamem, da razvoj, tako poklicen kot tudi strokovni, tem zaposlenim z zdravstvenega področja na splošno, pa tudi zdravstvene nege. Vesel sem, da z vsemi profitnimi skupinami v zdravstvu, lahko rečem, ta trenutek več kot odlično sodelujemo, enako velja tudi za vse druge partnerje v zdravstvu. In samo na ta način, s konstruktivnim dialogom lahko dosežemo to, kar ste vprašali v vprašanju. Mislim, da smo na pravi poti, in jaz sem optimist. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Lenart, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Vsekakor iz vsega tega pogovora, večkratnika vprašanj, in tudi ostalih, ko sem jih danes poslušal, je smiselno, da pride do širše javne razprave na eni izmed naslednjih sej na tem področju, da tudi vi končno predstavite to strategijo po teh dveh letih, kar vodite to ministrstvo oziroma Vlada kot takšna – že bila dva ministra sta. Poglejte, 4 tisoč evrov imajo zahodne razvite države na prebivalca, mi samo 2 tisoč evrov, in tudi manj dajemo BDP za zdravstvo, samo 8 procentov, ostali 10 do 11, in da vidimo to vašo strategijo, kako boste znotraj tega prikazali dolgoročno strategijo reševanja zdravstva. Še eno takšno dodatno ugotovitev bi želel postaviti, ker mislim, da bi se lahko bistveno boljše reševalo te čakalne vrste. Švica, švicarski državljan povprečno manj kot enkrat letno obišče zdravnika, slovenski državljani štirikrat do šestkrat, različno po nekaterih podatkih, seveda je tudi v ostalih državah različno, in mislim, da bi tudi iz te ugotovitve morali iskati rešitve, da je to tisti problem. Res si bi želel, da bi prišlo do širše razprave, da bi to področje, to strategijo enkrat celovito obravnavali na eni izmed sej. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 15. decembra 2021, v okviru glasovanj. Samo Bevk bo postavil vprašanje ministra za infrastrukturo, Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Ministra za infrastrukturo Jerneja Vrtovca sprašujem o treh projektih na območju četrte razvojne osi. To so novogradnja ceste med Cerknim in Hotavljami s predorom pod Kladjem, rekonstrukcija ceste med Želinom in Spodnjo Idrijo ter gradnja obvoznice Spodnja Idrija. Minister za promet je že 14. februarja 2006 dal pobudo za pripravo državnega prostorskega načrta za gradnjo državne ceste med Cerknim in Hotavljami, vendar trasa še danes ni umeščena v prostor. V šestnajstih letih je bila izdelana vrsta študij, med tem je bil projekt tudi več let zaustavljen. Končno pa so Občina Cerkno, Občina Gorenja vas - Poljane in Ministrstvo za infrastrukturo 13. januarja 2021 podpisali poseben protokol o nadaljnji uresničitvi cestne infrastrukture na delu četrte razvojne osi med Cerknim in Hotavljami. Protokol vsebuje tudi natančno časovnico. Zato me, gospod minister, zanima: Kaj je bilo v letu 2021 dejansko narejeno? Kdaj lahko pričakujemo izgradnjo te povezave ter predora pod Kladjem? Že vrsto let pa se zavzemam tudi za rekonstrukcijo ceste med Želinom in Spodnjo Idrijo, vendar se je šele z rebalansom državnega proračuna za leto 2022 projekt premaknil z mrtve točke, ko je bil uvrščen v Načrt razvojnih programov za obdobje 2022–2025. Žal pa so vsa večja vlaganja glede na ta Načrt razvojnih programov predvidena šele daleč po letu 2025. In še tretji projekt; to je obvoznica Spodnja Idrija, ki je bila kot nov investicijski projekt že pred leti uvrščena v Načrt razvojnih programov, ki so sestavni del vsakokratnih državnih proračunov, vendar se z vsakim proračunom začetek del oziroma umeščanja v prostor prestavlja v naslednje obdobje. Z zadnjim rebalansom proračuna v obdobje po letu 2025. Zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Kaj boste naredili, da se bodo ti trije projekti pospešeno pripravljali oziroma se bodo začeli izvajati? Za vaš odgovor se vam že vnaprej najlepše zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Najlepša hvala. Projekt 4. razvojne osi, ki povezuje Zgornje Posočje in Cerkljansko z Gorenjsko preko idrijsko-logaškega kraka, pa tudi z osrednjo Slovenijo, je v zadnjem obdobju bil deležen bistvenih vlaganj ter tudi bistvenih novih elementov aktivnosti, ki bodo potem tudi v bodoče nadaljevane zagotovo. Pomembna projekta na tej osi sta cesta Cerkno–Hotavlje s predorom Kladje in obvoznica Spodnje Idrije. Potek trase nove ceste Cerkno–Hotavlje je bil obravnavan v dveh koridorjih, torej severni kot novogradnja in južni kot modernizacija obstoječe cestne povezave. Na podlagi zaključkov strokovne preveritve izvedljivosti variant je bilo odločeno, da se projekt nadaljuje v južnem koridorju, torej v južnem koridorju, kjer se bo izvajala rekonstrukcija oziroma nadgradnja obstoječe ceste znotraj območja ceste. Prostorska ureditev te ceste sledi ciljem tudi Nacionalnega programa razvoja prometa. Kaj to pomeni? To pomeni, da se modernizacija cestne povezave v čim večji meri izvaja v obstoječem koridorju oziroma posodobi, obstoječa cesta na odseku, kjer ustreznega standarda ni mogoče zagotoviti, pa se poveže izven območja ceste, kar je primer izvedbe tega predora Kladja. Sami postopki. Predviden rok za izdelavo strokovnih podlag je konec leta 2022, sledila bo javna razgrnitev, se pravi za novi del, seznanitev Vlade z najustreznejšo rešitvijo ter potem priprava samega predloga državnega prostorskega načrta. Po izvedbi vseh teh navedenih aktivnosti, postopkov bi bila uredba o državnem prostorskem načrtu za to cesto lahko sprejeta v letu 2024. Glede na vso dinamiko, se pravi za samo novogradnjo, je 2024 to leto. Glede ceste Hotavlje–Cerkno pa resnično, tam pa veliko vlagamo, veliko se vlaga v to cesto, tudi zdaj smo bili v sami Poljanski dolini in vem, da se tam veliko vlaga. Z obema županoma, in Cerknega in Gorenje vasi - Poljane imamo podpisan protokol aktivnosti, tako da tukaj sodelovanje poteka. Glede Želin–Spodnja Idrija drži, do sedaj ni bil opredeljen ta odsek z načrtom razvojnih programov tako, da se je v bistvu celo vse posodabljanje tega odseka izvajalo izključno v okviru rednih investicijskih del na državnem cestnem omrežju, ampak z uvrstitvijo tega projekta v državni proračun pa se v letošnjem letu že pripravljajo določene projektne naloge za samo projektiranje rekonstrukcije tega odseka. Ampak glejte, tudi vi ste morali počakati na to vlado, da smo to naredili zaradi tega, ker imamo posluh do razvoja podeželja. In glede na dinamiko vlaganj, ki so določena z načrtom, se bodo sredstva za aktivnosti v teku zagotavljala pač s prerazporeditvami znotraj programa, neodvisno od samega proračuna zaradi tega, ker imamo NRP odprt za samo rekonstrukcijo. Torej že v naslednjem letu 2022 bomo deležni obširnejših vlaganj v ta del. Glede še končnega vprašanja oziroma končnega dela vašega vprašanja. Vlada je tudi – ja, drži – že v letu 2015 potrdila traso zahodne obvoznice Spodnja Idrija, ki vključuje tudi 275 metrov predora in potem most čez Idrijco v dolžini 70 metrov kot najustreznejšo varianto obvoznice Spodnja Idrija. V tem času, v času priprave strokovnih podlag, je tudi prišlo do pozidave potencialne trase – to veste –, saj se na izteku trase nahaja tudi večstanovanjska stavba. Ponovna preveritev izvedljivosti te variante je ta trenutek v začetni fazi. Rešitve je pač treba uskladiti tudi z občino, s katero – moram povedati – zelo dobro sodelujemo in imamo redne kontakte, tako osebno kot tudi DRSI, se večkrat srečamo. Potrjena je bila tudi projektna naloga za izdelavo strokovnih podlag okoljskega poročila ter prostorskega načrta. In v začetku naslednjega leta verjamem, da bo objavljen javni razpis za izdelovalca te dokumentacije; ne same razpisne dokumentacije, ampak predmetne dokumentacije. Tako bi leta 2022 tudi obvoznica Spodnja Idrija naredila korak naprej k obvoznici.
Hvala lepa. Kolega Bevk, želite besedo? Izvolite, imate besedo za dopolnitev vprašanja.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Ministru gospodu Vrtovcu se zahvaljujem za njegove odgovore. Res je, med Cerknim in Hotavljami se gradi. Tudi sam sem se večkrat med gradnjo peljal po tej trasi, kajti ne grem vedno v Ljubljano čez Logatec, ampak kdaj tudi čez Škofjo Loko. Ampak nekaj bode v oči. To ne leti samo na vas, ampak praktično na vse vlade do sedaj. Kot sem že na začetku povedal, da je minister za promet leta 2006 podal pobudo za pripravo državnega prostorskega načrta, teče 16. leto. Jaz se spominjam, ko so umeščali nekatere trase v okviru avtocestnega križa, Radovljica – 10 ali 11 let, Trebnje – 10 ali 12 let. Ampak tukaj, ta del na manj zahtevnem delu pa se umešča v prostor že 16 let. Jaz apeliram, ker nimate več veliko časa do konca tega mandata, da se vseeno pospešijo te priprave, prav tako pa tudi glede Spodnje Idrije, tudi 6 let od uvrstitve v državni prostorski načrt oziroma v načrt razvojnih programov. Jaz upam, da se bo pri modernizaciji 4. razvojne osi v naslednjem obdobju naredil še dodaten napredek. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Drži, od leta 2006 je 15 let. In kot sami ugotavljate, moja politična stranka je bila od takratnega obdobja naprej vsega, reci in piši, štiri leta v vladajoči vladi. Žal, zdajle smo začeli s temi postopki nazaj, na novo. In verjamem, da jih bomo čim več speljali v naslednjem mandatu. Hvala.
Hvala lepa. Poslanec Jure Ferjan bo postavil vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Gospod podpredsednik, najlepša hvala za besedo. Cenjene poslanke, cenjeni poslanci, spoštovani minister za finance! Novela Zakona o dohodnini prinaša višje neto plače za vse, ki v Sloveniji delajo in ustvarjajo blaginjo. Ključna sprememba te novele zakona je dvig splošne olajšave z obstoječih 3 tisoč 500 evrov na 7 tisoč 500 v letu 2025. Postopno, dvig za dodatnih tisoč evrov olajšave vsako leto. Z razbremenitvijo obdavčitve dela se tako povečuje tudi konkurenčnost slovenskega poslovnega okolja, hkrati pa se seveda omogoča tudi višje nagrajevanje delavcev. Prepričan sem, da to srednjeročno in dolgoročno pomeni tudi manj tako imenovanega bega možganov v tujino. Trdno stojim na stališču, da je največje, če ne morda celo edino zagotovilo, da bodo v prihodnosti pokojnine višje, to, da imamo danes višje neto plače. Vlada Republike Slovenije pod vodstvom Janeza Janše temu tudi sledi s konkretnimi ukrepi. Eden izmed njih je novela Zakona o dohodnini. V nadaljevanju to pomeni več denarja v denarnicah ljudi, v naslednjem koraku pa tudi možnost in hkrati seveda tudi višja potrošnja in s tega naslova tudi več pobranih davkov v državno blagajno. Cenjeni minister za finance, v skladu z navedenim vas sprašujem: Za koliko se bodo povečale neto plače na račun nižje obdavčitve vsem, ki v Sloveniji delajo in ustvarjajo blaginjo? Prosim vas za ponazoritev na primeru minimalne plače, povprečne plače in dvakratniku povprečne plače. Zanima me: Kako bo nižja obdavčitev dela z naslova dohodnine vplivala na javnofinančne prihodke Republike Slovenije? Ali ima morda Ministrstvo za finance pripravljeno kakšno projekcijo oziroma analizo do leta 2025? Spoštovani minister, aktualna vlada ima veliko naklonjenost do slovenskih občin, ki so motor in gonilo razvoja naše države. To se kaže z dvigom povprečnine, to se kaže z zagotavljanjem sredstev za prepotrebne investicije in projekte, to se kaže tudi z obiski na terenu in reševanjem realnih problemov. Zato me zanima: Ali bo omenjena sprememba Zakona o dohodnini vplivala na prihodke slovenskih občin? Če da, kako? In na kakšen način, če bo prišlo do določenega izpada prihodkov, nameravate sprejeti ukrepe oziroma ta morebitni izpad tudi nadomestiti? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Res je, Vlada Republike Slovenije je pripravila spremembo Zakona o dohodnini in predvidela povečanje splošne olajšave v letu 2022 na 4 tisoč 500 evrov. S tem bo prejemnik minimalne plače dobil neto več ob enaki bruto plači 160 evrov na leto, prejemnik povprečne plače 260 evrov in prejemnik dvakratne povprečne plače 330 evrov na leto. To bo v letu 2022. Vendar je v samem zakonu določeno, da naj bi se povečanje splošne olajšave nadaljevalo tudi v leto 2023, 2024 in 2025. Z drugimi besedami, govorimo o štiriletnem povečanju splošne olajšave, vsako leto za tisoč evrov. In to bo pomenilo, da bo v letu 2023, ko bo splošna olajšava 5 tisoč 500 evrov, prejemnik minimalne plače dobil 320 evrov višji neto dohodek letno, prejemnik povprečne plače – 520 in prejemnik dvakratne povprečne plače – 660 evrov višji neto dohodek ob enaki bruto plači. Pri 6 tisoč 500 evrih v letu 2024 se ti zneski povečujejo, in sicer na 480 evrov za prejemnika minimalne plače, prejemnik povprečne plače – 780 evrov višji neto dohodek in prejemnik dvakratne povprečne plače – 990 evrov višji dohodek. To se potem nadaljuje tudi v letu 2025, ko naj bi znašala splošna olajšava 7 tisoč 500 evrov. Takrat naj bi dobil prejemnik dvakratne povprečne plače tisoč 320 evrov več, prejemnik povprečne plače tisoč evrov in prejemnik minimalne plače 640 evrov višji neto dohodek letno. Z drugimi besedami, neto plače se bodo povečevale zaradi povečanja olajšave in dviga olajšave vsako leto do leta 2025 oziroma vključno z letom 2025. S tem dejansko vlada sledi cilju, da se tisti dohodki, ki so nujno potrebni za življenje, ne obdavčujejo pri nikomer. Splošna olajšava ima seveda učinek, prvič, na celoten finančni učinek in, drugič, tudi na finančne prihodke občin, kar pa pomeni naslednje. Občine v nobenem primeru ne bodo imele zaradi te olajšave manj prihodkov, ker po sami zakonodaji in že sedaj, če bi slučajno prišlo zaradi manjšega priliva z naslova dohodnine, potem ta primanjkljaj nadomešča državni proračun. Občine bodo na istem oziroma, kot ste, spoštovani poslanec, rekli, na boljšem predvsem zaradi tega, ker se povečuje tudi povprečnina. Mi smo seveda upoštevali na eni strani statični račun, na drugi strani smo upoštevali tudi tako imenovani dinamični račun. Dinamični račun vključuje povečanje bruto družbenega proizvoda do leta 2025 oziroma vključno z letom 2025. In na tej podlagi vidimo, da bodo prihodki dejansko bistveno večji, lahko rečemo, v naslednjih letih po teh izračunih. Tako se na primer pričakuje po ESI metodologiji v letu 2021 – 3 milijarde 856 milijonov z naslova davka na dodano vrednost. V letu 2025 – 5 milijard 600. Pri dohodnini – 2 milijardi 700 v letu 2021, 3 milijarde 151 v letu 2025. To pomeni, da s tem, ko se bo povečeval tudi bruto družbeni proizvod, zaposlenost, s tem bodo tudi prihodki državnega proračuna večji. In seveda zaradi te olajšave v celoti, v celotnih proračunskih prihodkih ne bodo imele negativnega učinka v takšni meri, kot je morda kadarkoli tudi prikazano. Skratka, finance so stabilne. Računamo, da bodo finance stabilne tudi v prihodnje. In ta olajšava ne bo kakorkoli ogrozila te stabilnosti v naslednjih letih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Ferjan, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Gospod podpredsednik, ponovno hvala za besedo. Cenjeni minister, najlepša hvala za vaše odgovore, vaša pojasnila. Dovolite mi pa, da vse skupaj še nekoliko dopolnim. Glede na vaše izvajanje je moč sklepati, da vsaj tisti, ki so na minimalni plači, na povprečni plači, bodo po sprejetju novele Zakona o dohodnini leta 2025, če nekako poenostavimo, na letni ravni na račun nižje obdavčitve v primerjavi z letom 2021, torej obstoječo zakonodajo, na letni ravni zaslužili približno eno dodatno neto plačo, kar se mi zdi zelo pomembno. Veseli me tudi, da slovenske občine, ki so gonilo razvoja, na ta račun ne bodo prikrajšane, ampak da se seveda slovenske občine še naprej spodbuja z dvigom povprečnin kot z drugimi zakoni, ki omogočajo investicije tudi na lokalnem nivoju. Ob tem bi želel izraziti na eni strani nerazumevanje tega, da ravno tisti, ki so v preteklosti denimo milijarde evrov dajali v banke, dajali elitam, sedaj nasprotujejo tej noveli zakona. Enako velja tudi za tiste, ki bi nekako po definiciji svojega obstoja morali zagovarjati boljše pogoje za delavce, med katere lahko seveda uvrščamo tudi višje dohodke, višje plače; pa temu nasprotujejo. Tukaj mislim konkretno na sindikate. Spoštovani minister, zato mi dovolite, da svojo dopolnitev sklenem s tem vprašanjem oziroma dopolnitvijo: Ali namerava Vlada Republike Slovenije in tudi Ministrstvo za finance, ki ga vodite, tudi v prihodnosti nadaljevati s takšno davčno fiskalno politiko? Torej fiskalno politiko, ki več denarja daje ljudem, da lahko tudi več trošijo in preko tega inštrumenta seveda tudi polnijo državno blagajno. Ali boste nadaljevali s spodbujevalno fiskalno politiko? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani poslanec, za dopolnilno vprašanje. Tukaj bi rad odgovoril na naslednji način. Prvo, kar je, če govorimo o evropski fiskalni politiki, in tej nenazadnje sledimo, lahko ugotovim, da se je v zadnjih letih bistveno spremenila. In ta fiskalna politika dejansko spodbuja investicije, spodbuja razvoj, spodbuja polno zaposlenost, se pravi zaposlenost ljudi. Tukaj je razlika in tukaj se pripravljajo tudi spremenjeni okvirji glede fiskalnih pravil oziroma se razpravlja o tem že na evropski ravni med finančnimi ministri. Drugo, kar je, ta vlada služi ljudem in ta vlada je tukaj zaradi ljudi in tem ljudem je seveda treba zagotoviti tudi ustrezno materialno podlago za kvalitetnejše, boljše življenje. In vsekakor je to eden izmed ukrepov, ki pomeni boljše in kvalitetnejše življenje. Ne rečem, da je samo denar tisto, kar ljudi dela bolj srečne in zadovoljne, vsekakor pa mislim, da kvaliteto življenja je treba zagotoviti tudi, poudarjam – tudi, na materialen način. In dokler bomo imeli polno zaposlenost, gospodarsko rast, dokler bomo investirali tudi v objekte, ki pomenijo večjo kvaliteto, toliko časa bodo seveda tudi prihodki višji in bodo dejansko to omogočali. Jaz mislim, da je treba z gospodarsko rastjo, z investicijami zadržati takšno fiskalno politiko, ki omogoča ljudem večje dohodke. In če pogledamo, kakšni so prihodki od davkov v letošnjem letu, v letu 2021, glede na leto 2019, potem lahko ugotovimo, da so povečani za 7,5 %. Te dohodke je, če ne drugače, treba dati ljudem na določen način in to dejansko delamo. S fiskalno politiko ne želimo vplivati na zmanjšanje gospodarske rasti, na zmanjšanje zaposlenosti, ampak ravno obratno, tudi z investicijami, tudi s tem, da tej fiskalni politiki sledi tudi monetarna politika. Želimo povečati dohodke ljudi, dohodke posameznikov ter seveda skrbeti tudi za stabilnost finančnega in gospodarskega sistema. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslanec Miha Kordiš bo postavil vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Da si ta vlada želi podrediti družbo in državne institucije v celoti, je nekaj, česar v resnici niti ne skriva. Podobnim škodljivim trendom, ki gredo naprej pogosto v obliki direktne ali indirektne privatizacije, smo lahko priča tudi na visokošolskem področju. Tako je bilo novembra letošnjega leta razpisanih en kup koncesij za zasebne visokošolske zavode v višini milijona 700 tisoč evrov, ki so očigledno ukrojene po meri nekih točno določenih zasebnih izobraževalnih inštitucij. Kakšno naključje, večina teh institucij je v vplivnem krogu okoli stranke SDS. Pravijo, da so koncesije, ki jih razpisuje ministrstvo za šolstvo, utemeljene na analizi razmer na trgu dela z napovedjo potreb gospodarstva in javnega sektorja do leta 2035, kar je nek dokument, ki naj bi ga pripravilo ministrstvo za delo. Ampak ko so novinarji potrkali na vratca ministrstva za delo in zaprosili za to analizo, so dobili odgovor, da je ta trenutno še v obdelavi. Kako je torej mogoče, da ministrstvo za izobraževanje razpisuje koncesije za zasebnike, za določene programe, ki se že sedaj izvajajo bodisi znotraj konkretnih javnih inštitucij bodisi vsaj znotraj javne mreže, in se ob tem sklicuje na neko analizo, ki še ni zaključena? Samo meni izgleda, da imamo opravka s klasično vezano trgovino, da je gospe Kustec predsednik Vlade Janez Janša nekaj obljubil v zameno za to, da servisira njegove interese in interese njegove stranke po tem, da se pretočijo javna sredstva v zasebne žepe.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite, imate besedo za odgovor.
Najlepša hvala, spoštovani gospod podpredsednik. Poslanec Kordiš, nisem razumela vašega vprašanja, tako da ne vem, kaj točno želite. Bom pa povedala, kakšno imamo stanje razmer. Življenje gre dalje, z njim pa tudi potrebe po novih oblikah znanja in tudi po novih profilih zaposlenih. In odgovorna država temu sledi. Temu sledi tudi zanesljivo, odgovorno gospodarstvo, odgovoren trg dela. Mi smo se že kar nekaj let srečevali s problemom, še vedno se srečujemo, in ta problem postaja pravzaprav rakrana celotne slovenske družbe, da imamo določene profile zaposlenih oziroma izobraženih, ki ne najdejo svojega dela; še več in vedno več pa takšnih potreb, ki terjajo določene profile izobraženih, pa jih sistem ni zmožen ponuditi. Ali pa še celo več od tega, jih sistem uspešno doizobrazi, potem pa nam ti profili izginejo in ne služijo potrebam trga dela v državi, ki jih je brezplačno izobrazila. V luči tega in predvsem in zgolj in samo zaradi tega je seveda odgovoren odziv na takšno stanje, če želimo imeti zdravo družbo in tudi zdravo delujočo državo tudi naprej, ta, da iščemo zakonsko utrjene in utemeljene načine, da za to poskrbimo. Vam bom prebrala, koliko koncesij za izvajanje študijskih programov smo do sedaj v tej državi podelili in kdaj. Leta 1995 – eno, za področje turizma, leta 1996 – eno, leta 1998 – 3, leta 2000 – eno, leta 2004 – eno, 2006 – 5 koncesij, 2007 – 6 koncesij za prvo stopnjo in 9 za drugo stopnjo, ker vemo, da je to bil že čas bolonjskega študija; in potem sledi 14 let, 14 let brez ene podeljene koncesije. Obdobje, ko nimamo dovolj računalničarjev, ko nimamo dovolj zdravstvenih delavcev, ko nimamo dovolj doktorjev in še različnih drugih profilov. Ko v bistvu javne, akreditirane institucije, visokošolski zavodi, njihovi programi uspejo narediti v maksimumu svojih zmožnosti. In ko imamo samostojne visokošolske zavode, ki imajo vsebinsko akreditirane programe kot tudi ustrezno habilitirane ljudi, kar ni preprosto, ne eno ne drugo, in potrebe za zaposlovanje, potem je odgovor odgovorne države lahko samo ta, da poda poziv za izobraževanje. Govorimo o koncesijah na področju socialne gerontologije, zdravstvene nege, bionike, sodobnega proizvodnega inženirstva, digitalnih umetnosti in praks, upravljanja z okoljem, menedžmenta transportne logistike, varstva okolja in ekotehnologije, medijev in novinarstva, menedžmenta pametnih mest, tehnologije polimerov. In zdaj vi meni povejte, kdo komu tukaj dela uslugo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Očitno vi, gospa ministrica, delate uslugo gospodu Janezu Janši, največji vladajoči stranki, ki si gradi svojo paradržavo v orbiti okoli stranke. Pravite, da razpisujete koncesije za zasebne visokošolske zavode zaradi tega, ker se ljudje izobrazijo, potem pa pobegnejo najverjetneje čez mejo. Če ta vaš argument vzamem, kot ste ga podali, bo celo še več koncesij in še več študijskih programov ob nespremenjenih invariantah na trgu dela pomenilo zgolj še več kadra, ki ga javno izobrazimo, potem pa nam pobegne. Ta vaš argument ne drži. Nadalje, tudi težko verjamem, da resno razpravljate in odgovarjate o profilih, ki bi naj jih v tej družbi potrebovali, če pa analiza, na katero se sklicujete, za razpis dodatnega financiranja zasebnikov v resnici sploh še ne obstaja oziroma sploh še ni dokončana. Pa tudi če že, smiselno bi bilo razvijanje javne infrastrukture in javnega izobraževanja, ne pa naknadno hranjenja zasebnega. In tu imamo opravka z zelo očitno parcialno motivacijo, s hranjenem zasebnih interesov v višini milijarde 700 tisoč evrov. Navsezadnje, kot je dejala Univerza v Ljubljani, precej točno diagnosticirala, da kar zadeva medije, novinarstvo in zdravstveno nego, že sedaj izobražujemo povsem dovolj kadra. Težava nastane na trgu dela, ki diplomantom ne nudi ustreznih pogojev za zaposlitev, in zaradi tega bežijo. Nato nadaljuje in zaključuje s tem, da so te koncesije očitno napajane z željo po kanaliziranju javnih sredstev z javnih univerz na zasebne zavode.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Ja, dala bom še kljub vsemu nekaj razumnih pojasnil, potem pa tudi še en komentar na koncu. Pogoji, ki jih morajo izpolnjevati prijavitelji za dodelitev koncesij, so zelo jasni in so transparentno zapisani. Vsi pod enakimi pogoji, če jih izpolnjujejo, lahko kandidirajo. Prav tako merila za izbor z vsemi utežmi, tudi tukaj, transparentno, jasno, na podlagi razumnih, racionalnih kriterijev je to narejeno. Naša dolžnost, če se želimo iti transparentno, pravno državo, je, da zagotavljamo najvišjo stopnjo kvalitetne in konkurenčne izobraževalne zgodbe – tudi na stopnji visokošolskega izobraževanja – vsem, ki izpolnjujejo pogoje, na enak način. Javni sektor, javni del, javne univerze več kot delajo. Mi smo na zadnjem razpisu dodelili dodatna sredstva ne samo za izvajanje programa, tudi za infrastrukturne potrebe tistim fakultetam, ki so razumele in ki so dobesedno iz petnih žil poiskale način, kako so lahko še dodatna mesta vpisale; in lahko izvajajo študijski proces na mejah svojih zmožnosti. Ampak ta država, ta družba potrebuje še več od tega. In tukaj zdaj je poziv. Tisti, ki izpolnjujejo pogoje in ki to lahko omogočijo, bodo to tudi naredili. Ne bom dovolila, niti vam ne niti z besedami ne, da podtikate kakršnokoli politizacijo, kakršenkoli tovrstni domačijski pristop, kot ste si ga vi zamislili, ne sistemu ne meni osebno. Če se vi greste na ta način, lahko, in potem smo lahko samo veseli, da ste tukaj, kjer ste. In očitno s tem, kako izvajate in kaj trdite, nimate nobenega stika z realnostjo tega, kakšna je sedaj trenutno potreba in kakšno zelo zelo problematično stanje na področju najvišje usposobljenih kadrov v tej državi je ta hip.
Hvala lepa. Kolega Kordiš, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Želim, da Državni zbor v plenarnem zasedanju opravi razpravo o odgovoru ministrice Kustec na moje poslansko vprašanje. Iz zelo preprostega razloga, ministrica Kustec ni odgovorila na vprašanje. Zatekla se je v floskule. Kako zelo resna pa je pri izvajanju tega razpisa za kanaliziranje javnega denarja v zasebne visokošolske zavode, pa pove tudi dejstvo, da je zelo veselo jecljala v odgovoru na moje vprašanje. Pravi ministrica, da razpis izvaja transparentno, jasno, da je utemeljen razumno, racionalno in da smo v Levici tisti, ki bi se šli nekaj domačijskega. No, poglejmo, kako to izgleda transparentno, jasno, razumno in racionalno. Povzetek bom prečital iz časnika Večer. Na Fakulteti za medije, to je. namreč eno izmed področij, ki ga zajema ta razpis, so se pri vprašanjih o številu študentov, ki jih imajo na tej smeri, zavili v molk. Je pa iz evidenc ministrstva za razvidno, da imajo le 19 študentov v 1. letniku, letos je bilo razpisanih 60 mest; in nič na 2. stopnji, kjer so prav tako razpisali 60 mest. Slednje je zanimivo v luči dejstva, da je državni sekretar za visoko šolstvo Mitja Slavinec, ki ga je Vlada imenovala tudi za predsednika komisije, ki bo odpiral prispele vloge brez navzočnosti javnosti, čez noč predlog razpisa dopolnil na način, da je število vpisnih mest za ta študij na obeh stopnjah povečal kar za 50 mest na skupno 80 mest. In vi, gospa ministrica, boste tu predavali o transparentnem, jasnem, razumnem in racionalnem. Ta država je postala pojem domačijskosti in kadrovanja, vplivanja po prijateljskih vezeh v interesu največje vladajoče stranke, na kar ni imuno niti visokošolsko področje. Te vaše koncesije, ki se razpisujejo resda pod enakimi kriteriji, ampak kriterij – damo vam denar samo, če ste zasebni visokošolski zavod, ki že zdaj nima koncesije – o tem priča dovolj zgovorno. In ker ne želim, da se javno šolstvo demontira še naprej, ker ne želim, da se jemlje iz proračuna javnega šolstva milijone in milijone za to, da se hrani zasebne šole v orbiti stranke SDS, želim plenarno razpravo na seji Državnega zbora.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 15. decembra, v okviru glasovanj. Vojko Starović bo postavil vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju ter ministru za zdravje Janezu Poklukarju. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim, obema ministroma! Moje vprašanje tudi ne bo namenjeno EPP-ju, ampak bi res rad imel neke odgovore. Zakon, ki ureja področje dolgotrajne oskrbe, osebne asistence in zavarovanja za dolgotrajno oskrbo, je končno sprejet. Vendar tak, kot je sprejet, odpira več vprašanj kot odgovorov. Vtis je, da bi bilo bolje, da ne bi bil sprejet, da bi ga raje vrnili nazaj v razpravo, v dodelavo, v strokovno razpravo. Finančne obveze, ki jih zakon prinaša, so nedvomno obsežne in bodo ne glede na to, kdaj bodo stopile v veljavo, bremenile tudi naslednje vlade. Zato bi morala biti finančna konstrukcija tako pomembnega in finančno težkega zakona povsem jasna, dorečena in usklajena z vsemi deležniki. Vendar pa ta zakon od naštetih pogojev ničesar ne izpolnjuje. Brez ustrezne finančne konstrukcije lahko poruši tudi tisto, kar že funkcionira. Sprejeti zakon na žalost ne ureja te dolgotrajne oskrbe, je kakor okvir brez vsebine. Očitno ljudem ne želite nečesa povedati, namreč neizbežne resnice, da bo izvajanje zakona nekaj stalo, da bo drago. Ne želite jasno in glasno povedati, da se s tem zakonom uvaja obvezni prispevek za zavarovanje, temveč ga nekako prikrivate in ga prelagate na bodoče vlade. Tako 132. člen zakona pravi, da se mora do 30. 6. 2025 sprejeti nov, poseben zakon o obveznem zavarovanju za dolgotrajno oskrbo. Torej čez tri in pol leta, to je sicer za skoraj en mandat neke vlade. S 132. členom sta povezana še 48. člen, ki pravi, da je prvenstveni vir financiranja obvezno zavarovanje za dolgotrajno oskrbo (DO), ter 52. člen zakona, ki pravi, da pogoje obveznega zavarovanja za DO, osnovo za plačilo prispevkov in prispevno stopnjo, prihodke in odhodke obveznega zavarovanja za DO, način obračuna in plačevanja prispevkov ter zavezance določi poseben zakon. Posebni zakon določi tudi zbiranje in razporeditev drugih sredstev iz 6. točke 48. člena omenjenega zakona. Povedano drugače, z Zakonom o dolgotrajni oskrbi niso povezani niti [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Minister za zdravje, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Spoštovani gospod Vojko Starović, najlepša hvala za ta vprašanja, da seveda poskušamo dodatno odgovoriti in pojasniti dileme. Najprej bi se zahvalil vsem, ki ste v zakonodajnem postopku sprejemanja tega zakona konstruktivno sodelovali tako s pripombami, pobudami kot tudi kritikami, kajti verjamem, da je na ta način zakon dobil še pomemben dodaten okvir in podlago za realizacijo. S sprejetjem Zakona o dolgotrajni oskrbi smo v Republiki Sloveniji postavili temelje za vzpostavitev sistema dolgotrajne oskrbe in novega stebra socialne varnosti. Zato se seveda ne morem strinjati, da gre za okvir brez vsebine. Vsebina je tukaj in ta je najpomembnejši del, ki jo prinaša zakon. Zakon o dolgotrajni oskrbi prinaša pomembno nadgradnjo trenutne ureditve in seveda omogoča dolgotrajno oskrbo tistim, ki jo najbolj potrebujejo, in sicer bodo tisti, ki imajo pravice iz dolgotrajne oskrbe, dobili tudi storitve in te bodo seveda financirane iz javnih virov. To predstavlja pomembno finančno razbremenitev oseb, ki dolgotrajno oskrbo potrebujejo, pa ne samo za njih, kajti marsikje je te ljudi to pahnilo na rob revščine; tudi za njihove družine in seveda lokalne skupnosti. Tako bodo državljani prejeli primerljive potrebe za primerljive pravice, mogoča bo dolgotrajna oskrba v štirih oblikah, torej dolgotrajna oskrba v instituciji, dolgotrajna oskrba na domu, dolgotrajna oskrba s pomočjo družinskega pomočnika in prejemek kot nadomestilo. Poleg tega se uvajata dve novi storitvi, to je e-oskrba ter storitev za ohranjanje in krepitev samostojnosti, ki bosta pomembno prispevali k temu, da bodo tisti, ki imajo pravico do teh storitev, čim dlje živeli v domačem okolju in na ta način imeli kvalitetno in človeka vredno življenje, ne glede na hendikepiranost oziroma na ogroženost, ki jo predstavljajo potrebe oziroma zmanjšanje zmožnosti in zaradi katerih jim pripadajo pravice iz dolgotrajne oskrbe. Za rešitve, ki jih prinaša Zakon o dolgotrajni oskrbi, je bilo pri pripravi predloga zakona izračunano, da v letu 2022 potrebujemo 205 milijonov evrov, v letu 2023 – 374 milijonov evrov, v letu 2024 – 558 milijonov evrov in v letu 2025, ko bo zakon v vsem obsegu že deloval, 744 milijonov evrov. Ta trenutek za dolgotrajno oskrbo namenjamo praktično polovico manj kot druge evropske države in s takim prispevkom iz javnih virov seveda dosegamo šele evropsko povprečje. Ker je bil v postopku sprejetja zakona zakon zamaknjen oziroma njegov pričetek glede na amandmaje, temu zamiku sledi tudi bodoče financiranje. Sredstva za zagotavljanje pravic, ki izhajajo iz Zakona o dolgotrajni oskrbi do leta 2025, se bodo pravice uveljavljale postopno in se zagotavljale iz obstoječih virov, iz katerih se že danes zagotavljajo določene storitve oziroma pravice s področja dolgotrajne oskrbe. Za leto 2022 je tako potrebna sredstva že zagotovil sprejeti proračun Republike Slovenije. Zaradi višjih javnih virov bodo finančne obremenitve tistih, ki dolgotrajno oskrbo potrebujejo, pa tudi njihovih družinskih članov seveda posledično nižji, kar je izrednega pomena. Do 30. junija 2025, ko se bodo pravice po Zakonu o dolgotrajni oskrbi že začele zagotavljati v celoti, se bo moral uveljaviti poseben zakon glede obveznega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo. Ta bo ob drugih virih, ki so navedeni v 48. členu zakona, določil način dolgoročnega zbiranja potrebnih sredstev za zagotavljanje pravic do dolgotrajne oskrbe. Se opravičujem, sem bil malo predolg. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Starović, želite dopolniti vprašanje? Izvolite.
Hvala. Želim. Z Zakonom o dolgotrajni oskrbi se nedvomno uvaja nov prispevek za obvezno zavarovanje, ni pa dorečena niti višina niti zavezanci. Kdo bo obremenjen – gospodarstvo ali posameznik? Kakšna bo osnova za plačilo prispevkov, v kakšni višini bo uvedena prispevna stopnja in ali bo proračun kaj razbremenjen s tem? Ali obstajajo projekcije prihodkov in odhodkov obveznega zavarovanja za dolgotrajno oskrbo? In če ne, zakaj ne? Prav tako me zanima: Ali bo teh 16 milijonov, ki so namenjeni dvigu plač delavcem v domovih za oskrbovance, tudi vključenih? Iz priloge Načrta za okrevanje in odpornost za Slovenijo lahko razberemo iz Priloge 2, da je 79 milijonov namenjeno iz evropskih sredstev in le 11 milijonov iz proračuna. Dejansko je dolgotrajna oskrba eden od stebrov socialnih pravic, 20 socialnih pravic Evrope. In je prav, da smo šli v tej smeri, ne me narobe razumeti. Ampak če ni neke konstrukcije, če je ne zapolnimo, si težko predstavljamo, kako bo to šlo naprej, zato prosim, da zapolnimo s ciframi ta okvir. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister mag. Andrej Šircelj, izvolite.
Hvala lepa za besedo in hvala lepa gospodu Staroviću za vprašanje. Prvo, kar bi želel reči, to ni okvir brez vsebine. Vsebina je vidna, samo pogledati jo je treba. Morda je okvir manj prisoten tukaj, ampak vsebina je dejansko v storitvah, ki bodo za starejše izvedene, in ki jih je po toliko letih ta vlada prvič predvidela; in bodo seveda šele kasneje te zadeve prišle do tega, da bodo tudi realizirane, že v letu 2022, ker že državni proračun tudi predvideva 146 milijonov. Tukaj moramo računati, da določene storitve so tudi financirane s strani zdravstvenega zavarovanja in pokojninskega zavarovanja. Tudi v letu 2023 so že določene. Tukaj se opravičujem, za leto 2022 – 105 milijonov in za leto 2023 – 146 milijonov; kar z drugimi besedami pomeni, da sredstva so zagotovljena, sredstva so zagotovljena in ne moremo gledati tukaj samo enega predpisa. Res pa je, da zakon predvideva tudi uvedbo dodatnega prispevka oziroma še zakon za določen prispevek v letu 2025. To pa ne pomeni, da storitve ne bodo financirane že pred letom 2025. Pravzaprav že z letom 2022, že za leto 2021 je bilo predvideno 5 milijonov evrov. Gre pa tukaj za nekaj drugega. Gre za to, da so si številni v tej državi želeli imeti najprej prispevek, pa šele potem ugotoviti, kaj bi se sploh s tem prispevkom financiralo. In tukaj je obrnjeno, tukaj je obrnjeno, da najprej je treba zagotoviti storitve in te storitve bodo plačane in bodo financirane in denar za to je zagotovljen v proračunu za leto 2022, tudi za leto 2021 je bil zagotovljen in za leto 2023. Vsekakor je pa najprej treba storitve opraviti in jih tudi opredeliti. Ne moremo pa najprej sprejeti nekega prispevka, potem ga pa seveda imeti na računih in tako naprej, menedžirati z denarjem in šele kasneje to dejansko izvesti. In kot ste rekli, gospod Starović, ja, ta vlada je po tridesetih letih prva, ki je opredelila, katere storitve so to, kako jih bodo ljudje dobili, in jih bo tudi financirala. In jaz mislim, da je državni proračun vsekakor najbolj stabilen vir za to, poleg tega državnega proračuna pa tudi še evropski proračun in ostala sredstva Evropske unije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, kolega Starović, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala za odgovore. Malo ste mi zapolnili okvir, ko še teh odgovorov nismo tako jasno slišali. Torej je zadeva v izgradnji, dogradnji in gre naprej. Zastavljeno je v neki smeri. Mene je prvenstveno zanimalo tudi to, kaj je s tem prispevkom mišljeno, ali bo to šlo iz gospodarstva, ali bojo posamezniki obremenjeni. Na to bi želel odgovor. In zato v skladu s Poslovnikom predlagam, da o tem opravimo širšo razpravo, ker mislim, da gre za tako pomemben zakon in da še manjka dosti odgovorov in da je treba o tem debatirati. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 15. decembra, v okviru glasovanj. Mag. Meira Hot bo postavila vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu. Izvolite, imate besedo.
Hvala, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister! Najbrž še pride v dvorano.
Upam, da.
Tudi jaz.
Do sedaj je bil nekje tukaj.
Hvala, ampak bom vseeno nadaljevala z vprašanjem, morda pride vmes. Promet na cestah v slovenski Istri, posebno v poletnih mesecih in praznikih, običajno presega zmogljivosti našega cestnega omrežja. Prebivalci se predvsem v poletni sezoni izjemno dušijo v pločevini in izpušnih plinih [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Kaj lahko? Hvala. Torej stojijo v kolonah, dušijo se v izpušnih plinih in avtomobilih. In stanje se dejansko iz leta v leto slabša in slabša, to je tudi letošnja sezona izkazala. Lokalni poslanci in občine so sicer tako sedanjega ministra kot tudi prejšnje večkrat pozvali k reševanju problematike izjemnih kolon pločevine, s katerimi se v slovenski Istri vsako leto soočamo. Čeprav je edina res smotrna rešitev hitra cesta Šmarje–Dragonja, se zdi, da oblast vztraja pri hitri cesti Jagodje–Lucija zgolj zato, ker so pri tej trasi v preteklosti izjemno pohiteli z državnim lokacijskim načrtom, odkupi zemljišč in v resnici traso pripeljali do gradbenega dovoljenja. A treba je še enkrat jasno in glasno povedati, da so se krajani in Občina Piran oziroma vse tri istrske občine že večkrat javno izkazali zoper zadevno traso, da smo vsi opozarjali, da je prioritetno potrebna izgradnja hitre ceste Šmarje–Dragonja. Kajti hitra cesta Jagodje–Lucija bi v resnici pomenila izjemno devastacijo kraja Lucija ter tudi neznosne kolone v središču Lucije, kajti ta trasa ne rešuje ključnega problema, ki pa je povezava naprej do mejnega prehoda Sečovlje. In tako bi se v resnici celotna kolona končala v samem središču Lucije; da o devastaciji okolja sploh ne govorimo. Tudi glede na dolgotrajnost izgradnje in na izjemno zamudo tunela Markovec se sprašujemo, kako dolgo bi tovrstna gradnja sploh trajala, kaj bi to s seboj sploh prineslo, kako bi vsakdanje življenje ljudi tudi v tem kontekstu izgledalo. Dejstvo je tudi, da naj bi bila po prometni strategiji ta trasa namenjena zgolj povezavi istrskega tromestja, torej Kopra, Izole, Pirana, ne pa reševanju problematike tranzita. Temu naj bi bila namenjena hitra cesta Šmarje–Dragonja. Zato me, spoštovani gospod minister, zanima: Ali ministrstvo še vedno vztraja pri izgradnji hitre ceste Jagodje–Lucija? Ali boste kot predlagano izvedli zgolj optimizacijo obstoječe ceste? Kako daleč ste sploh s projektom hitre ceste Šmarje–Dragonja? Kdaj lahko to cesto v resnici pričakujemo? Kako bo v vmesnem času ministrstvo reševalo problematiko izjemnih kolon v času poletnih mesecev v slovenski Istri? Hvala.
Hvala lepa. Minister, izvolite.
Najlepša hvala za postavljeno vprašanje. Jaz sem na to temo že večkrat sedel z vsemi tremi župani obalnih občin. Imel smo tudi sestanke skupaj z Darsom, prisotni so bili tudi nekateri lokalni poslanci in lahko rečem, da je bilo na tej trasi Jagodje–Lucija do tega trenutka porabljeno že 23 milijonov evrov. Odkupljene so bile že nepremičnine in vse skupaj. Vsi vemo, da lokalne skupnosti tej trasi nasprotujejo, se strinjam tudi sam, ker gre za slovensko Obalo, v določenih primerih zelo blizu obale in tam je priložnost za razvoj turizma in tako naprej. Kar pa ne izključuje potenciala, da bi – pozor, to smo se pogovarjali z županom Pirana – sočasno gradili oba kraka, da ne bi potem preobremenili posameznih vasi, zlasti potem v Portorožu, Luciji in tako dalje. Vemo, da ta trasa Jagodje–Lucija bi se končala potem s krožiščem v Luciji in bi tam nastal velik prometni zamašek proti Hrvaški, naprej pa ne več; in je v bistvu res to brezpredmetno. Zaradi tega gremo vzporedno in ne bomo začeli graditi trase Jagodje–Lucija, preden se ne začnejo delati zgodbe tudi na trasi Koper–Šmarje–Dragonja. Osnovna trasa proti Hrvaški bo ta trasa Koper–Šmarje–Dragonja. Dars vodi tukaj vse postopke, da pride do samih umeščanj v prostor. Veste, da bi bila v preteklosti ta trasa že izbrana, če bi bili župani med seboj enotni za traso Koper–Šmarje–Dragonja. Pa je prihajalo do tega, da je recimo en župan nasprotoval tej trasi in tudi ostale lokalne skupnosti, zaradi tega se toliko časa ta postopek vleče. Trasa Koper–Šmarje–Dragonja bo namenjena izključno tranzitnemu prometu, kar je za na Hrvaško; medtem ko bo trasa Jagodje–Lucija pa za lokalne prebivalce, za ljudi, ki so tam in tako dalje. Ne predstavljam si, da bi lahko rekli, da mi nič več ne bomo naredili na trasi Lucija–Jagodje; vloženih je že 23 milijonov evrov. Tam je lahko umeščeno v prostor, kupljene so nepremičnine, nekoč bo tam treba nekaj narediti, pa ne zaradi tranzita, ampak zaradi dodatnega potenciala za razvoj našega turizma. Tranzit, kar gre na Hrvaško, bo moral iti po trasi Koper–Šmarje–Dragonja. To je rešitev. Zaradi lokalnega prebivalstva, veste, kakšne so gneče. Recimo od Jagodja do Strunjana, Strunjan, potem naprej Portorož, desno, levo, proti Luciji, so velike gneče. Drži? Na ta način, s to obvoznico bi lahko to razrešili. Absolutno pa tranzit tukaj ne bo potekal. To smo obljubili tudi županom, imeli smo skupni sestanek na ministrstvu na to temo v tem letu. Z županom Pirana smo večkrat govorili o tem, da je ta trasa nesprejemljiva za tranzit in da bi morala biti vzporedna trasa. In te trase ne bomo gradili, dokler Koper–Dragonja ne bo de facto umeščena v prostor in pred postopki. Naj povem, da tudi Dars že zdaj išče zemljišča za odlagalne površine, kamnolome in tako dalje, ker se na ta poseg v prostor pripravlja.
Hvala lepa. Mag. Meira Hot, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister, jaz upam, da vas ne bom zdaj razžalila, ampak sama sem bila podžupanja, bila sem tudi občinska svetnica, ko je občinski svet leta 2016 sprejel odločitev, da bo absolutno zoper predvideno traso Jagodje–Lucija. Zakaj? Ker se je od državnega lokacijskega načrta pa do same izvedbe gradbenega dovoljenja zadevni projekt izjemno spremenil. Eden mojih kolegov zelo zabavno pove, ker se vsakič znova Dars izgovarja na to, da se je tam izvedel izjemen nakup nepremičnin, da je v bistvu Dars potem izjemen nepremičninski mogotec v Občini Piran, kajti ta zemljišča so seveda zelo visoke vrednosti. In ta težava je tudi realno rešljiva. Če nič drugega, lahko ponudite povratni odkup. Jaz vem, da se je veliko ljudi obračalo na občino s prošnjo, da če ta cesta ne bo izvedena, da so pripravljeni odkupiti nazaj, torej nekdanji lastniki teh zemljišč. Vi meni v bistvu niste odgovorili na konkretno vprašanje, ki je, ali se bo v vmesnem času karkoli naredilo, da se reši problematika kolon v teh istrskih občinah v času poletne sezone. Sama zelo dobro vem, kakšne so kolone med Strunjanom in Lucijo. Mislim pa, da z izvedbo te hitre ceste tega ne boste rešili. Ker če bo ta hitra cesta izvedena tako, kot se mi bojimo, pred traso Šmarje–Dragonja, oziroma tudi če bo hkrati, še vedno ne bo rešen pravi problem, torej tranzit ne bo preusmerjen na traso Šmarje–Dragonja. Obstaja še vedno bojazen, da bo tu. Medtem pa bi to cesto lahko rešili z veliko manjšimi posegi v okolje, če bi v resnici začeli delati na trasi Šmarje–Dragonja. Zato še enkrat vprašanji: Kako daleč ste s hitro cesto Šmarje–Dragonja? Ali poznate navezavo, ki bi šla od Jagodja do priključka Padna in naprej navezava na hitro cesto Šmarje–Dragonja? Tudi o tem je bilo govora v preteklosti, tudi to bi bila rešitev, da ne pride do izjemne devastacije okolja, ki bi se zgodila s hitro cesto Jagodje–Lucija. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Z vsemi strokovnimi podlagami pred tem za umeščanje v prostor smo glede Koper–Šmarje–Dragonja. Je treba najprej to umestiti v prostor. Moram pa tudi jaz realno povedati, da v zadnjih petnajstih letih, odkar se govori o zgodbi te hitre ceste, ki je res nujno potrebna za razbremenitev, je bilo v preteklosti zelo bore malo narejeno. Drži pa, tam so bila odkupljena zemljišča, ampak ne vem, če pride Računsko sodišče in potrka na Darsova vrata in reče – Vi, Dars, ste opustili gradnjo tukaj, imate toliko in toliko nepremičnin v lasti, ali mislite, da jih bodo vsi želeli nazaj? A mislite, da jih bodo vsi želeli nazaj? Komu jih bodo pa prodali? Saj tam gre za tunel tudi proti Luciji. Jaz mislim, in to je bila obljuba županom, da se bo vzporedno začelo graditi eno in drugo hitro cesto, da se potem pride do končnega rezultata. Bistveno je, da se tranzit spelje stran od slovenske obale, to pa je Koper–Šmarje–Dragonja, to, kar govorim. Kje je projekt zdaj? Zdaj začenjamo s samimi postopki umeščanja v prostor. Verjamem pa, da bomo lahko v doglednem času to čim prej izpeljali, ker ne gre za neke specifike, in da se bo lahko to čim prej naredilo. Bi lahko to že naredili, ampak žal sem jaz minister samo eno leto in pol, samo toliko časa. V enem letu in pol se žal ne da umestiti tovrstne hitre ceste v prostor. Glede projektov za razbremenitev tovornega prometa oziroma ostalih, ki povzročajo gnečo; vi veste, da ministrstvo, DRSI in Dars skrbimo za državne ceste, za lokalne ceste pa skrbijo občine. Kar se tiče državnih cest, vi veste, da kolikor se da, kar gre tranzita proti Dragonji, skušamo dati na Šmarje čim več. Žal pa je ta prometna problematika v samem Kopru takšna, da pri tem prihaja do gneč, ampak je ogromno povezovanje, kako to rešiti tudi s samo lokalno skupnostjo v Kopru. Želimo pa si, da tranzit ne gre na Sečovlje, ampak da gre res na Dragonjo. In zaradi tega so vsi smerokazi na državnih cestah, na Darsovih obvestilnih tablah, da tranzit gre preko Šmarij na Dragonjo. To je to, kar lahko država v tem primeru naredi, vse ostalo je tudi v pristojnosti lokalne skupnosti. Hvala.
Hvala lepa. Kolegica, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Hvala, gospod minister, za ta odgovor. Res je, vi ste minister leto in pol, ta problematika traja vsaj že 20 let, niti ne samo 15. Dejstvo je, da je hitra cesta Jagodje–Lucija bila v resnici tudi narejena mimo lokalne skupnosti, ker tam je bila že krajevna skupnost Lucija izrecno jasno proti. Žal ugotavljam, da iz vašega odgovora sledi, da v resnici nas čaka še ena poletna sezona, v kateri se bo lokalno prebivalstvo soočalo z izjemnimi prometnimi obremenitvami. Dejstvo je, da ljudje ne morejo niti priti domov, če živijo na primer v Sečovljah. Dejstvo je, da v preteklosti, in sicer pri prejšnji ministrici, ampak ministrstvo je vseeno isto, sem sama podala pobudo, da bi se določena lokalna cesta, ki je sedaj namenjena za kmetijsko rabo, namenila lokalnemu prebivalstvu. Ne vem, kaj se je s to pobudo zgodilo, ampak to bi bil tudi eden izmed načinov, kako bi reševali [[…]]ja, ministrstvo je isto. Šlo bi za način reševanja, kako bi lokalno prebivalstvo lahko prišlo normalno na svoje domove v času najhujše poletne sezone, ko dobesedno ne pridejo domov, ker stojijo v kolonah. Izjemno se oteži življenje lokalnega prebivalstva. Ker pa gre v resnici za nacionalno vprašanje priobalnega pasu slovenske Istre in ker v resnici iz vašega odgovora sledi, da prave rešitve v bistvu ministrstvo nima, niti lokalna skupnost očitno – ker če vam župan ni povedal, da se ne podpira hitre ceste Jagodje–Lucija, temveč samo Šmarje–Dragonja, tu govorim o občinskem svetu, ker župan je le ena oseba, mi govorimo tudi o 25-članskem občinskem svetu –, gre tu za vprašanje, ki zahteva še eno širšo razpravo. Gre za priobalni pas Slovenije, ki je izjemno dragocen prostor. Mislim, da si to vprašanje reševanja problematike teh poletnih kolon in cestnega omrežja v slovenski Istri zasluži širšo razpravo v Državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 15. decembra, v okviru glasovanj. Matjaž Nemec bo postavil vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Spoštovane kolegice, dragi kolegi, spoštovani prisotni minister, dober večer! Na vas se bom obrnil z eno pobudo, enim opozorilom, eno prošnjo. Že ponarodelo je zavedanje o pomenu kulture, o tem ne bom razglabljal. Znotraj te v Sloveniji še toliko bolj izstopa zborovsko petje. Praktično smo v samem svetovnem vrhu. Zborovsko petje je praktično dostopno po vaseh, po mestih. Kot rečeno, je del naše kulture v dobesednem pomenu. Rad bi pa izpostavil tisto, kar je bila kot zamisel, in sicer gre za prvovrstno primorsko zborovsko gibanje. Gre za revijo Primorska poje, ki je prisotna na teritoriju Primorske, tako na slovenski kot na italijanski strani, kot že rečeno, v vsaki vasi in v vsakem večjem mestu že dobrih 52 let. Na leto nastopa na tej reviji več kot 4 tisoč 500 pevcev, otrok, gre za mešane pevske zbora, otroške, moške, ženske, torej vseh vrst. Prepeva se o ljudskosti, o bogu, uporu, domoljubju, povezovanju, prijateljstvu, sodelovanju. Praktično gre za projekt, ki se je dodobra utrl v domači živelj, predvsem na Primorskem; in je praktično vsako leto obiskan tudi s strani Slovencev, ki živijo v Italiji, Avstriji in na Hrvaškem. Ta revija se je celo v zadnjem obdobju koronakrize zaradi ukrepov prilagodila na način, da je bila predvajana preko spleta. Gre za svetovni fenomen, kakorkoli že, revija bazira na prostovoljstvu, praktično vsak pevski zbor, vsak gostitelj poskrbi za to, da je dobrodošel v vsaki mali vasi ali pa v večjem mestu. Na vas se pa, spoštovani minister, obračam s prošnjo in zavedanjem, da se ta revija obdrži, ohrani tako na terenu kot v srcih ljudi. In zato vas prosim, če je v vaši moči, da preko javnega sklada pripomorete, da bi se tudi obdržala. Gre za relativno majhne zneske, nekaj deset tisoč evrov. So različni pogledi, različni predlogi, pogovori potekajo, ampak se mi zdi pravi čas, da tudi vas opozorim na vašo pozornost, in sicer da tudi vi prispevate k temu, da bi država pripomogla k obstoju, kot že rečeno, 52 let stare tradicionalne revije, ki poteka tako pri nas kot tudi v tujini. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Glede na skrb, ki jo je gospod poslanec izrazil, očitno obstajajo neka mnenja, ki jih jaz ne poznam, da je ta pevska revija ogrožena ali kakorkoli, da se smatra, da bo prikrajšana. Jaz upam, da ne bo in da ni ogrožena in da tudi ne bo prikrajšana, ker jo seveda absolutno podpiram in pri tem nimam nobenih zadržkov ali težav. Res je pa tudi, da ta zborovska revija ni odvisna od mene, ampak od Javnega sklada Republike Slovenije za kulturne dejavnosti, od te najširše organizacije, ki skrbi za ljubiteljsko dejavnost in v okviru katere se je le-ta tudi prej, pod različnimi imeni – verjetno gospod poslanec ve –, od leta 1969, 1970, 1999 razvijala in razvila v imenitno zborovsko revijo primorskih zborov na obeh straneh meje, da tako rečem. In mislim, da ni nobenih zadržkov, da ta revija ne bi obstajala še naprej. Res je, da je šla revija v zadnjih nekaj desetletjih skozi različne faze nihanja, ne bom se spuščal v ne vem kakšne politične ali druge debate, bile so pa tudi seveda strokovne debate. Ta festival zborovske glasbe je v svoji kakovosti, da tako rečem, nihal. Moje skromno mnenje je, da verjetno glede na to, kolikor poznam – in poznam tudi več takih podobnih revij, morda ne toliko razsežnih, ampak vendarle, imamo pevske zbore v Šentvidu pri Stični, mi imamo zbore Koroška poje in še nekatere druge revije –, bi se vendarle ta ljubiteljska raven malo posodobila, da bi našla neke odgovore na moderne, sodobne izzive. Ker konec koncev je bila tudi od publike vendarle nekoliko sprejeta v zadnjih letih – pustimo korono, ampak tudi prej – z manjšo udeležbo, da ne rečem, z manjšim navdušenjem morda. O tem, da bi kakorkoli bila ta zborovska manifestacija ogrožena, to prvič slišim. Kot veste, je ta zborovska manifestacija nastala na obeh straneh meje, torej ne bom zdaj šel v detajle, verjetno oba z gospodom poslancem poznava ta časovni lok. In nenazadnje bi bilo imenitno ob tem, da se Nova Gorica pripravlja na evropsko prestolnico kulture, da bi tudi v tem kontekstu morda izrabili eno od oblik, da bi se v tem času v polni meri izrazila tudi ta pevska kultura, ki je prisotna na našem območju in zamejskem. Nenazadnje so velika tudi pevska tekmovanja, festivali v Celju, Mariboru. V stari Gorici oziroma italijanski Gorici je tudi znano tako zborovsko kompetitivno srečanje. Vsekakor to podpiram. Bi pa pričakoval, kolikor poznam po svoji povprečni radovednosti to delovanje, da bi se dejansko vsebinsko se vendarle bolj posvetili in morda tudi ambiciozno malo postavili na kakšen višji nivo, da ne bi ostali zgolj pri tej zadostitvi – ja, imamo ta festival in gremo čez celo pokrajino. Ti pomisleki, ki sem jih zdaj povedal, so pa posledica tega, ko smo imeli letos Europa Cantat, to je tudi neke vrste ljubiteljska dejavnost, seveda so na višji ravni. In tam je nastopil en slovenski zbor – Zbor sv. Nikolaja, se spomnim, se opravičujem, da govorim osebno, morda nimam pravice, ampak vendarle, sem bil kar navdušen nad nivojem in ravnjo takega zbora, ki je isto amaterski ali ljubiteljski. In tukaj bi moral Javni sklad za kulturne dejavnosti najti pravzaprav vse te organizatorje različnih festivalov in tako naprej, da skupaj sedejo in morda najdejo neko obliko, kako bi zvišali raven te prepotrebne in nujne in pomembne manifestacije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Gospod Franci Kepa ima besedo. Postavil bo vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Lep pozdrav ministroma, kolegicam in kolegom! Problematika pridobivanja električne energije pride do izraza še bolj takrat, ko le-te ni dovolj na trgu. Slovenija jo pridobi približno tretjino iz termoelektrarne, tretjino iz hidroelektrarn in iz drugih obnovljivih virov in tretjino iz jedrske elektrarne. Rezerve so verjetno še predvsem v obnovljivih virih energije. Hidroelektrarne so predvidene tudi na sredini Save pa tudi drugje. Z zadnjo hidroelektrarno Mokrice je problem zaradi nekih ribic, ampak verjetno se bo to rešilo. Sončne energije kar dobro potekajo, na individualnih strehah se postavljajo, tudi na strehah tovarn, na javnih ustanovah. Geotermalna energija še ni izkoriščena, tukaj smo verjetno še na začetku, verjetno pa tudi tukaj ni kakšnega potenciala, pa vseeno so rezerve tudi pri geotermalni energiji. Pri vetrni energiji pa smo tudi v primerjavi z drugimi državami nekje na začetku. Izgovori, da ni dovolj območja v državi, kjer veter enakomerno piha, ali da je premajhna hitrost vetra, ali da se samo v Sloveniji ptiči zadevajo v vetrne naprave, so za lase privlečeni. Drugod v Evropi ne postavljajo nemogočih pogojev za izgradnjo vetrnih naprav in ne čakajo desetletje, da take postavijo. Minimalna začetna hitrost vetra za obratovanje večjih vetrnih elektrarn je 3–5 metrov na sekundo. Če je hitrost vetra previsoka, se vetrne elektrarne ustavijo, da ne bi nastale poškodbe. Obstajajo izdelani zemljevidi poteka povprečne letne hitrosti vetra 50 metrov nad tlemi za celo Slovenijo, na katerih se lepo vidi območja, kjer bi lahko postavili vetrnice. Vem, da se država trudi, da bi tukaj bil napredek, in je tudi namenila veliko sredstev, da bi se to izkoriščalo. Tukaj je zavora. Zanima me: Kaj bi lahko tukaj naredila država, da se naredi preboj pri postavljanju teh naprav? Zakaj smo tako na začetku? Zakaj je tako velik odpor pri postavljanju teh naprav ali pri umeščanju preblizu naselij? Zakaj imamo tak velik odpor do teh naprav? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Lep pozdrav! Spoštovani poslanec, hvala za vprašanje. Slovenija nima za cilj samo razogljičenje oziroma trajnostne oskrbe z električno energijo, temveč tudi zanesljivo oskrbo z električno oskrbo, da za gospodinjstva in za naše potrošnike energije ne zmanjka, ker si ne znam predstavljati življenja, tudi en dan ne, v kateremkoli mestu brez električne energije. Danes smo pač odvisni od tega, zato je zanesljivost oskrbe še kako pomembna. Posledično je cilj Slovenije, da je samooskrbna z električno energijo, kar pomeni, da proizvedemo toliko električne energije, kot je tudi potrebujemo na dolgi rok. Problem je še večji v tem, ker gre tudi za pretvorbo dela oskrbe z energijo iz fosilnih virov, zlasti v transportu, na električno energijo, pa tudi v ogrevanju. In s tem je pritisk na dodatne vire proizvodnje še večji. V Sloveniji imamo vrsto projektov na področju obnovljivih virov, hidroenergije, kot veste, matramo se že več kot 10 let s hidroelektrarno Mokrice. In imamo tudi sklenjeno koncesijsko pogodbo za izgradnjo hidroelektrarne na srednji Savi. Bistveno več bo treba narediti tudi na drugih obnovljivih virih, kot je vetrna energija. Ta trenutek poteka približno 9 postopkov umeščanja vetrnih polj v prostor. Postopki so še na začetku in nas čaka še dolga dolga pot. Zakaj je to problematično v Sloveniji? Zaradi tega, ker je Slovenija po deležu območij Nature vodilna v Evropi. Imamo kar 37 % celotnega ozemlja v Naturi in če temu dodamo, da je približno še 60 % Slovenije poraščene z gozdom in da imamo kar dobršen del tudi kmetijskih površin, kjer je takšne objekte relativno težko umeščati, je seveda problem na mizi. Treba je pri vseh teh projektih najti nek kompromis med varovanjem okolja in narave in med potrebami po električni energiji, pa še družbeno sprejemljivost. Namreč imamo primere, ko so vetrnice z naslova narave sprejemljive, z naslova energetike tudi, pa ljudje ne želijo imeti bodisi vetrnic bodisi energetskega infrastrukturnega, recimo temu kablov, omrežja do teh vetrnic. Imamo relativno zahtevno nalogo in seveda vsak projekt je zgodba za sebe. Vendar na koncu dneva moramo zagotoviti dolgoročno zanesljivo oskrbo in jo tudi bomo. Čaka nas tudi še zelo zahteven projekt umeščanja drugega bloka jedrske elektrarne v prostor. Ta trenutek je izdano energetsko dovoljenje in se začenjajo postopki umeščanja tega drugega bloka v prostor. In marsikateri že brusijo nože, zlasti določen del nevladnega sektorja, z nekim nasprotovanjem temu projektu. Moram podčrtati, da lokalno okolje, od koder prihajam tudi sam, mimogrede, živim s petčlansko družino okoli 10 kilometrov od reaktorske zgradbe, podpiram ta projekt. In čudim se, da nek nevladni sektor iz več kot 100 kilometrov oddaljenih krajev ima pa seveda zadržke, predvsem zato, ker ne pozna podrobnosti in okoliščin, povezanih s takšnim načrtovanjem projektov. Spoštovani poslanec, opozorili ste na dejansko velik problem, ki se bo po moji oceni rešil tudi takrat, ko bomo v Sloveniji doživeli, bog si ga ne daj, kakšen mrk. Kajti le to strezni ljudi in glave, da opustijo nagajanje in blokade in potem sprejmemo take projekte. V Sloveniji smo žal naredili preboje zlasti takrat, ko nam je grozil električni mrk. Tako je prišlo še v bivši Jugoslaviji do odločitve o drugem bloku, v preteklosti tudi do kakšnega drugega energetskega projekta, ker danes se grem staviti, da 80 do 90 % ljudi misli, da elektrika prihaja iz vtičnice, in kaj je za tem, jih čisto malo briga; in mislijo, da je s tem problem rešen. Ni res. Na vladi se zavedamo odgovornosti in potrebe po relativno hitrem načrtovanju teh objektov in preprečitvi posledic nezanesljive oskrbe, ki si jih ne znam predstavljati. Danes še v trgovino ne morete, če ni električne energije.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Kepa.
Hvala za odgovor, minister. Strinjam se, da je problematika v Sloveniji prav zaradi Nature, ki je okoli 40 % preko cele Slovenije, problematika pa se bo še pokazala predvsem takrat, ko bo zaprtje termoelektrarne, ki se bliža, in sicer 2030, 2032, to je nekaj let razlike, je pa to zelo blizu za umeščanje. Pravkar ste omenili tudi jedrsko elektrarno. Je pa problem, verjetno do leta 2030 bomo težko naredili zamenjavo termoelektrarne za jedrsko. In ker so odpori v Sloveniji veliki tudi za obnovljive vire, je to problematika, ker bomo težko dobili nadomestek, ki je približno tretjino energije. To bo čez 10 let, v desetih letih bomo pa težko naredili jedrsko elektrarno, če bomo tudi na referendumu, kar bodo verjetno pritiski, da to naredimo. Vendar pa upam, da nam bo to uspelo, ker to je verjetno edina zadeva, ki bo lahko nadomestila dodatno energijo za Slovenijo, in čista energija. Strinjam se s tem, da bo to potekalo hitro, čimprej in da nadomestimo energijo, drugače bo pa velika izguba že s termoelektrarno, če to ne bo narejeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite kaj dodati? Ja, gospod minister, izvolite.
Da, res je. Opozorili ste ponovno na problem, da ni samo izziv zagotoviti trajnostno oskrbo z električno energijo ali pa z energijo nasploh, temveč tudi zanesljivo oskrbo, torej da je elektrika na voljo takrat, ko jo potrebujemo. Recimo ta trenutek bi bilo bore malo tega parlamenta osvetljenega, jaz tudi ne bi preko mikrofona govoril, če bi bil parlament na sonce, če bi sončna energija gnala električne potrebe tega parlamenta. Verjetno bi potrebovali zraven še zelo močne akumulatorje, da bi hranili energijo. Samo ne vem, od kdaj, od poletja do zdaj, kajti pozimi so pogosto kratki dnevi, tudi oblačni ali snežni in ni dovolj energije. Kaj želim s tem povedati? Želim povedati, da je zelo pomemben tudi ustrezen miks proizvodnje električne energije, da imamo zanesljivo oskrbo; poleg obsega tudi miks. In zato smo na vladi in tudi v tem parlamentu v tem mandatu sprejeli dolgoročno strategijo razogljičenja Slovenije in zelo jasno zapisali, da Slovenija stavi na dolgoročno rabo jedrske energije. Nov drugi blok jedrske elektrarne lahko nadomesti obstoječi prvi blok in Termoelektrarno Šoštanj skupaj. Načrtuje se približno nekaj čez tisoč megavatov inštalirane moči, tisoč 100 megavatov. Vemo, da obstoječi blok jedrske elektrarne za potrebe Slovenije nudi 350 megavatov, cel je 700-megavatni, vendar gre polovica Hrvatom, in da je blok 600 megavatov, torej skupaj nekaj manj kot tisoč megavatov. S 1100-megavatnim blokom 2 jedrske elektrarne pokrijemo te potrebe. In zato smo sprejeli tudi v parlamentu odločitev, da stavimo na dolgoročno rabo. Na Ministrstvu za okolje in prostor bomo naredili vse pri umeščanju tega novega bloka, da bojo postopki učinkoviti, hitri. Je pa res, da imajo številni stranski udeleženci možnost sodelovati v tem postopku in tudi iskati pravno varstvo oziroma na koncu dneva pred gradnjo spraviti celo stvar na razna sodišča, ki bodo odločala o pravnomočnosti tega ali drugega dovoljenja. Jaz verjamem in upam v neko modrost naših državljanov, da se bodo zavedali pomembnosti zanesljive oskrbe in tudi novih brezogljičnih virov; in da bomo na koncu dneva le uspeli Sloveniji zagotoviti nove brezogljične, zanesljive in varne vire proizvodnje električne energije.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Besedo ima gospa Nataša Sukič, postavila bo vprašanje ministru za notranje zadeve gospodu Alešu Hojsu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav, spoštovani minister! Med obema sindikatoma ter vodstvom Policije in notranjega ministrstva je napeto že dalj časa. Generalni direktor Policije dr. Olaj je odredil nadzor nad delom ključnih sindikalistov. Po neuradnih informacijah časnika Dnevnik pa nadzor ni pokazal nepravilnosti. Dr. Olaj, četudi po veri blizu sindikatov, na sestanku naj ne bi imel nobenega argumenta, vendarle je podpisal opozorili pred odpovedjo predsednikoma obeh policijskih sindikatov. Povod za to naj bi bil intervju za časnik Novice Svet 24, za katerega je dr. Olaj izjavil, da sindikalista obrekujeta. Ampak kakorkoli, generalni direktor to obrača ali pa sprevrača. Evropska konvencija o varstvu človekovih pravic je v členih 10 in 11 jasna, kot je nedvoumna Ustava Republike Slovenije v 39. in 76. členu, vsi ti členi govorijo o svobodi izražanja, pravici do svobodnega združevanja, pravici do svobodnega delovanja sindikatov. V svobodi izražanja je zajeta tudi pravica do kritike oblasti. Očitno se je dr. Olaj v tem primeru poslužil delovnopravnih postopkov zoper oba predsednika sindikatov, ker ve, da kazensko ali prekrškovno to ne bi šlo skozi. To pa so resni znaki zlorabe uradnega položaja in verjamem, da to vi kot minister veste. Država se namreč ne sme vmešavati v te pravice, lahko izključno s kaznovalnim pravom, to je kazenskim ali prekrškovnim, nikakor pa ne delovnopravnim. Dr. Olaj je s to potezo izpolnil elemente kaznivega dejanja po drugem odstavku 200. člena KZ-1. Na opozorilo pred odpovedjo obema predsednikoma policijskih sindikatov sta se odzvali tudi sindikalni centrali, ki sta prepričani, da si vodstvo Policije z zlorabo opozorila pred odpovedjo delovnega razmerja poskuša na povsem nesprejemljiv način podrediti delovanje obeh reprezentativnih policijskih sindikatov. Zato vas, spoštovani, sprašujem: Boste kot minister ukrepali in zamenjali generalnega direktorja Policije, ki je v tem primeru dejansko prestopil mejo dopustnega? Ali boste z dopuščanjem tovrstnih pritiskov skupaj z generalnim direktorjem Olajem še naprej izvajali represijo in politične pritiske nad sindikalisti in boste s tem tudi vi sami kršili mednarodne konvencije, Ustavo Republike Slovenije in zakonodajo Republike Slovenije ter tako še dodatno razgrajevali sistem v Policiji, s čimer navsezadnje ogrožate tudi državno varnost? Kako komentirate rezultate ankete med 3 tisoč 600 policistkami in policisti, ki jo je izvedel Policijski sindikat Slovenije in katere enotna ocena je, da za slabe odnose v Policiji je odgovoren generalni direktor Policije dr. Anton Olaj? Se vam tak rezultat ankete ne zdi skrajno zaskrbljujoč in alarm, ki naravnost kliče k vašemu ukrepanju? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovana poslanka gospod Sukič! Najprej je treba reči, da nikakor ne mislim, vsaj zaradi tega, kar ste spraševali, da je treba Vladi predlagati zamenjavo generalnega direktorja. Kot veste, ga ne imenujem jaz, ampak ga imenuje Vlada na podlagi predloga ministra. In seveda takega predloga zaradi navedb, ki ste jih tukaj predstavili, oziroma zaradi vprašanja, za katerega me sprašujete, ne mislim narediti. Če smo bolj konkretni, je seveda treba vedeti, kaj so gospodje sindikalisti v teh izjavah na Svetu 24 govorili. Govorili so to, da recimo policijski šefi svoje napake vedno preprosto obesijo policistom. Zdaj jaz vas sprašujem, če so policijski šefi taki, zakaj potem taka skrb za mandate teh policistov. Policijski šefi, če jih skrbi, da to vedno obesijo policistom, potem bi morali v bistvu podpreti idejo ali pa sprejeti zakon, ko se bodo ti policijski šefi tudi zaradi reelekcije obnašali bolj odgovorno. Potem so napisali, da je prisoten tudi strah zaradi groženj z izgubo službe, če posameznik ne bi ravnal, kot si je generalni direktor zaželel. To je nova od nebuloz, ki sta si jih privoščila v tem članku oba predsednika sindikata. Sam ne poznam niti enega primera, kjer bi generalni direktor komurkoli grozil ali pa celo več, kot trdijo tukaj, izvajal grožnje z izgubo službe. Nadalje je recimo zanimiva izjava enega od predsednikov, ki je povedal takole v tem intervjuju: »Zamenjave v policiji niso nič novega in tudi za sindikat niso sporne, vendar le, če so izvedene zakonito.« Nadaljuje pa: »V obdobju te vlade pa se srečujemo z enormnim povečanjem nezakonitih premestitev oziroma razrešitev.« Jaz moram povedati, da niti za eno tako nezakonito razrešitev ali premestitev ne vem. Gospod govori o enormnem številu teh. Vse to je po moje kulminiralo v to, da se je generalni direktor Policije odločil za povsem logično in razumljivo potezo, da je oba gospoda predsednika opozoril, da naj vendarle nehata blatiti njegovo ime, nehata blatiti Policijo kot sistem in se začneta, tako kot se spodobi za predsednike sindikatov, pogovarjati s tistimi, ki so njihovi nadrejeni, pa nenazadnje tudi s tistimi, ki jim zagotavljajo vsa sredstva. To pa sem v času, dokler sem minister, jaz; vendarle poziciji, ki jo zasedata, primerno. Naj mimogrede povem, da je eden od predsednikov sindikata, gospod Mlekuš, povedal tudi tole, da je raven komuniciranja ministra taka, kot je raven pri pijanem in agresivnem verbalnem znašanju kršiteljev nad policisti na terenu, ko jih le-ti ustavijo pri prekršku. Se pravi, to je sedaj nivo predsednika sindikata. Ampak pustimo mene ob strani. Mislim, da jaz nimam z obema nič, razen tega, kar sem povedal ravnokar, torej zagotavljanja ustreznih sredstev, opreme, primernega proračuna in seveda socialnega dialoga, ki je vezan na podpis kolektivne pogodbe. Delovnopravno sta v razmerju z generalnim direktorjem Policije in generalni direktor Policije bo pač poskrbel za to, da bodo razmerja iz delovnopravne zakonodaje ustrezno urejena. Sam pa moram vseeno povedati dve stvari, ki sta vezani na Kolektivno pogodbo za policiste in sta seveda vezani na moje sopodpisništvo oziroma sopodpis tistega, ki je takrat minister. V kolektivni pogodbi je bilo med drugim jasno dogovorjeno, da je za delo sindikalnih zaupnikov – torej tudi teh dveh gospodov in vseh ostalih – predvideno, da se jim dovoli več kot 50 % dela za sindikalno področje. Seveda nihče nikoli in nikdar ni mislil, da bo več kot 50 % pomenilo 100 %. In mimogrede, oba gospoda, gospod Mlekuš in gospod Cvetko, že kar nekaj časa ne izvajata policijskih pooblastil. Jaz se sprašujem, kako sta pravzaprav sploh lahko še policista. Ne opravljata rednih letnih streljanj, ne opravljata vseh tistih aktivnosti in usposabljanj, ki so potrebna, zato da policist obdrži svoja pooblastila; ampak enostavno mislita tako, da sta s tem, ko sta sindikalna predsednika oziroma sindikalna zaupnika, tako močno zaščitena, da niti to, da izvajata policijska pooblastila, za njiju ni več potrebno. Ker se mi je čas iztekel, bom nadaljeval po vašem, predvidevam, vprašanju, ki se bo nadaljevalo.
Hvala lepa.
Spoštovani, tretji odstavek 89. člena ZODPol opredeljuje, da lahko sindikalni zaupnik to delo opravlja v celoti profesionalno, to opredeljuje tudi 45. člen kolektivne pogodbe za negospodarske dejavnosti. Sindikalista imata popolnoma prav in vi se tukaj motite. Sami ste si privoščili, minister, tudi vi, vendarle nekaj spornih ravnanj, med njim naj omenim le dve. Na žaljiv in ciničen način ste kar na Twitterju zavrnili očitke sindikata policistov, da ste vi oziroma generalni direktor Policije Anton Olaj skladno z 32. členom Zakona o organiziranosti in delu v policiji odgovorna za zaplete pri varovanju poslancev pred Državnim zborom. In ste zapisali: »Začnite delati, lenuhi.« To pač ni nivo komunikacije, primeren za ministra. In drugič, nadzor nad sindikalnimi urami ste prav tako objavili kar na Twitterju, in to dan preden je bilo poročilo uradno. Vi ste to objavili 3. novembra ob 12.01, poročila pa so bila izdana 4. 11. letošnjega lega. Poleg tega ste poročilo objavili tako, da ste samo navidezno prikrili osebne podatke. Pa me zanima: Kdo vam je dal poročilo dan pred uradno objavo? Ste namenoma tako slabo prikrili osebne podatke, da jih v bistvu niste prekrili? Generalni direktor Policije Olaj vas je sicer dolžan obveščati, ne pa vam predajati dokumentov, ampak očitno vam jih je predal. Ta objava ni nedolžna, daleč od tega. To obveščanje vnaprej, kot recimo pri hišni preiskavi, je to razlog, da je Nova24TV, vaša strankarska televizija, dan pred preiskavo pri ministru Počivalšku to preiskavo najavila, še preden se je recimo le-ta zgodila. In zanima me: Kdaj boste prenehali uporabljati Twitter za tovrstno komunikacijo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa. Spoštovana poslanka, če gremo najprej na količino dela, ki ga opravijo policisti in na moj tvit, izjavo, ki je nekako bila vseskozi pospremljena z nekim zavajanjem. Gospa Sukič, jaz nikoli nisem rekel, da so policisti lenuhi ali pa da naj začnejo delati. To je bilo vedno in izključno namenjeno sindikalistom, obema sindikalnima predsednikoma. Z njima smo se zapletli v komunikacijo, ta tvit pa je bil posledica tega, ko je eden od predsednikov sindikata povedal, da ko vas poslance policisti niso pred Državnim zborom ustrezno zavarovali, da policisti niso nič krivi, da so za to krivi šefi, ker niso sprejeli ustrezne varnostne ocene. Da vas še enkrat spomnim, ne Mlekuš ne Cvetko že leta ali pa vsaj dve leti, odkar sem jaz tukaj, ne izvajata nobenih policijskih pooblastil. Nič ne delata, kar se tiče policije, gresta se zgolj sindikalizem. In da ne bo nobene dileme, gospa, sam osebno sem predlagal, da se dogovorimo, koliko ur bodo delali policijskega dela in koliko ur se bodo šli sindikalizma. Ali veste, da se niso pripravljeni tega dogovoriti. Pa jaz nimam nič proti, da delajo stoprocentno sindikalno delo. Mi imamo enega izjemno znanega sindikalista v tej državi, ki tudi ne dela nič drugega, kot se gre sindikalizem. To je gospod Branimir Štrukelj. Pa jaz nimam nič proti, ampak gospoda Branimirja Štruklja plačuje sindikat. Oba sta lahko zaradi mene na stoprocentnih urah pa se grejo samo sindikalizem, ampak tega ne bomo plačevali davkoplačevalci. Naj plačujejo te stoprocentne ure oni sami z zbranimi članarinami. Mimogrede, danes sem dobil obvestilo s strani generalnega direktorja, kjer recimo ena, dva, tri, ne bom zdaj vsega štel, recimo za 10 ljudi, za 10 ljudi enega sindikata za leto 2022 predlagajo, da delajo polni delovni čas sindikalno delo, torej 10 ljudi bomo plačeval za sindikalno delo davkoplačevalci. Lepo vas prosim, naj jih plačujejo iz svoje članarine. Za naslednje tri, število letnih ur – tisoč 500, tisoč 200. Torej praktično tudi celo leto naj bi plačevali to davkoplačevalci. To je po moji oceni nesprejemljivo. Kot rečeno, naj si jih plačujejo, če jih želijo imeti, nikakor pa ne morem pristati na to, da bi v polnosti delali sindikalno delo, nič policijskega dela in obenem zadržali policijska pooblastila. To pa ni sprejemljivo. In verjamem, da bodo v naslednjem tednu oziroma dveh tudi oni toliko razuma premogli, da se bomo usedli in dogovoril število ur, ki jih bodo za sindikalno delo opravili. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Sukič, imate postopkovni predlog? Izvolite.
Imam postopkovni predlog. Spoštovani in spoštovana, seveda predlagam, da o teh zadevah opravimo razpravo v Državnem zboru. Še enkrat, spoštovani minister, tretji odstavek 89. člena Zakona o organiziranosti in delu v policiji opredeljuje, da lahko sindikalni zaupnik to delo opravlja popolnoma profesionalno, torej v celoti; in tudi 45. člen Kolektivne pogodbe za negospodarske dejavnosti to določa. To velja za vse sindikaliste povsod, tudi za policijske sindikaliste. Če vam je to všeč ali ne, tako pač je, takšna je zakonodaja in vem, da vam gre to težko skupaj, ampak tako pač je. Čas je za razpravo o političnih pritiskih na sindikaliste, policiste in ob preobražanju policije v nekakšno politično policijo, države pa v vse bolj policijsko državo. Pobliže recimo sindikalisti komentirajo določene stvari, kar imajo prav. Spoštovani minister, sami pravite, sami zapišete, da so lenuhi, da to leti samo na sindikaliste, potem se pa čudite, da sindikalisti komentirajo v intervjuju, da vaš nivo komunikacije ni primeren. To so dvojna merila. To so dvojna merila in ni prav, enostavno ni prav, da imate ena merila zase, ena pa za njih. Če jim vi napišete, da so lenuhi, je njihova pravica, da to pokomentirajo, ker to pač se ne dela na ta način. Med drugim tudi Rok Cvetko pravi, da se policisti zavedajo, da nekateri predstavniki politične oblasti z nepremišljeno, neprimerno in žaljivo komunikacijo do drugačnih ali drugače mislečih izzivajo čustvene in neracionalne reakcije ljudi. Zato so pozvali, recimo pri teh zborovanjih, k strpnosti in izvajanju mirnih zborovanj. Naslovili so tudi ljudstvo, ne samo vas, ker so le takšna učinkovita pri nastavljanju ogledala političnem oblastem, so zapisali. Ob tem so dodali, da se sami proti odločitvam Vlade in Državnega zbora, s katerimi se ne strinjajo, borijo trdo, a na praven in civilizacijski način. Navedli so še, da razumejo, da javnost policiste dojema kot predstavnike oblasti, vendar so policisti le državni uslužbenci in so dolžni izvajati svoje naloge skladno z veljavnimi predpisi. Politični oblasti pa so sporočili, da policisti več kot očitno postajajo žrtve njenih neracionalnih in provokativnih mnenj in stališč, zato jo pozivajo k strpnemu, razumnemu in spoštljivemu izražanju mnenj in stališč ter spoštovanju raznolikosti državljanov in tako naprej. Skratka ponavljam, res je potrebna ena temeljita razprava. Spoštovani minister, danes sem vam že zjutraj rekla, da si želim, da bi res končno slišali in razumeli tudi drugačna mnenja, ne samo tisto, kar ste si zapičili v glavo. Ampak poslušajte in ugotovili boste, da je resnica vedno nekje vmes, da se je treba pogovarjati in razumeti tudi poglede drugih, ne samo svojih.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo, 15. decembra v okviru glasovanj. Naslednja ima besedo gospa Violeta Tomić. Postavila bo vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Minister Počivalšek, istočasno, ko ste konkretno ustanovili tako imenovano gospodarsko stranko, ste pa zadali kar konkreten udarec eni gospodarski panogi, ki se je v teh dveh letih komaj obdržala zaradi že tako nelogičnih covidnih ukrepov. Govorim namreč o sektorju gostinstva, ki se je nadejal, da bo vsaj v času veselega decembra vsaj malo popravil katastrofalno poslovno stanje. In mnogi med njimi so se tudi krepko zakreditirali in so bili prisiljeni pred tem odpustiti delavce ali pa celo zapreti dejavnost. Covid ni od včeraj, ta vlada, katere podpredsednik ste, pa vedno z nekim odlokom oznani novo katastrofo zadnji trenutek, ko ljudje res ne pričakujejo več dodatnih udarcev. In istočasno, ko smo gledali ustanovitev naše nove, bom jih rekla, oprostite, bypass stranke in smo vas slišali izreči, da je glede ukrepov popolnoma vse jasno, pa smo gledali tudi žalostne posnetke ljudi, ki so stali ob zaprtih štantih in so s solzami v očeh razlagali kameram, da sploh ne vedo, kaj naj naredijo z zalogo hrane in pijače, ki so jo nabavili za cel mesec, da ne vedo, kaj bo s plačilom zelo dragih najemnin, da ne vedo, kaj naj storijo sploh, da prehranijo svoje družine. Zelo konkretno ste jim uničili posel. In bilo bi zelo komično, če ne bi bilo za premnoge udeležence tako tragično dejstvo, da se pa kostanj lahko prodaja, ker ga menda ješ med hojo in luščine mečeš po tleh. Mislim, kaj je tu tako logično in kaj je tu jasno? A če bi pa klobase in čevapčiče jedli med hojo in razmetavali okrog, pa bi kuhančka srkali, medtem ko bi se sprehajali, ali bi se dalo potem zmeniti drugače – ali kaj? Mislim, res oprostite, to je vse skupaj, vaše izjave so tako komične, da ste res pravi šaljivec. Recimo, tako kot takrat, ko ste za maske iz prtičkov rekli, da delujejo super pod pogojem, da gumice zamenjamo z rdečo. Skratka, res ne razumem: Kaj boste konkretno storili, da se gostincem, ki jim je onemogočena dejavnost, povrne nastala škoda? Prosim, konkretno mi odgovorite na to vprašanje, ker gre za premnoga življenja, premnoge družine in za gospodarsko dejavnost. Hvala.
Hvala lepa, gospa poslanka. Minister Počivalšek, imate besedo.
Spoštovana gospa poslanka Violeta Tomić, spoštovani Državni zbor, hvala za vprašanje! Konkretna stranka je suverena stranka za razliko od stranke, kateri vi pripadate. Konkretno smo turizmu pomagali s konkretnim zneskom v višini ene milijarde evrov v osmih protikoronskih in interventnem zakonu. Po zaslugi konkretnih ukrepov te vlade je ta panoga preživela in je v dobri kondiciji kljub vašemu dramskemu vložku. Seveda pa trenutno veljavni odlok odloča, da se božični in novoletni sejmi smejo izvajati pod določenimi pogoji. O pogojih je bilo ogromno komuniciranega, zato se na tem mestu ne bi ponavljal. Poudarjam pa naj, da je ključen pogoj PCT, ki ga je potrebno ustrezno preverjati. Veljavni odlok je sledil mnenju Strokovne svetovalne skupine za zajezitev in obvladovanje epidemije covid-19 pri Ministrstvu za zdravje. Cilj odloka je, da se v trenutni epidemiološki situaciji praznični, božični in novoletni sejmi izvedejo na način maksimalne zaščite za preprečevanje širjenja okužb. Gostinska dejavnost je dovoljena v sedečem režimu med 5. in 22. uro v gostinskih obratih in naj bo to na označenem prostoru zunaj ali znotraj, mora pa biti na vidnem mestu objavljeno tudi dovoljeno največje število hkrati prisotnih oseb. To enako torej velja tudi za zunaj na ustrezno organiziranem prostoru, kjer je nujno strežbo za mizo izvesti sedečim gostom. S tesnejšimi stiki se tveganje prenosa virusa poveča. S trenutnimi ukrepi lahko obvladujemo širjenje okužb, če jih le spoštujemo. In ves čas epidemije velika večina državljanov spoštuje ukrepe, s tem ravnamo odgovorno do sebe, do svojih bližnjih in do skupnosti. Samo skupaj lahko prispevamo k izboljšanju razmer in tudi k dvigu stanja duha. Prepričan sem, da lahko kljub sedaj določenim omejitvam december preživimo v prazničnem vzdušju in ob tem tudi poskrbimo, da z našim ravnanjem ne ogrožamo drugih. Še enkrat, s konkretnimi ukrepi, ne z govorjenjem in zavajanjem ljudi, smo panogi omogočili, da je preživela in da danes lahko gleda optimistično v prihodnost. Ena milijarda evrov je konkreten prispevek gostinstvu in turizmu, ki ga je izvedla ta vlada. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić ima zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Saj nisem pričakovala, da bom dobila konkreten odgovor, ampak samo neke pamflete, pa še udarce po meni in po moji stranki, ampak pustimo. Pa pojdimo naprej. Hkrati ste pa dali predvolilno obljubo, ki je pa višek šale, da bo vaša stranka poskrbela za dodaten milijon prebivalcev. Pa me zanima: Čemu, zakaj, kako? Pa če pustimo ob strani dejstvo, da smo te ideje nazadnje slišali in videli v nacistični Nemčiji v 30-ih letih, ko so v posebnih obratih ženske morale rojevati prave arijce, ki bodo rešili Evropo, je ta ideja žal požela kar nekaj šal na vaš račun, čeprav v svojem bistvu je ta ideja grozljiva in ni niti malo smešna. Ampak ker vas bodo nekateri očitno volili, imamo problem in zato me konkretno zanima: Čemu potrebujete dodaten milijon Slovencev – za poceni delovno silo ali kaj? Kako jih boste zagotovili? Rekli ste, tujci odpadejo, uvoz odpade, ker morajo biti čistokrvni Slovenci. Kaj boste naredili? Vi se zelo radi v tej vladi, skrajno desni Janševi vladi, zgledujete po Poljski. Zanima me: Ali načrtujete mogoče težji dostop do kontracepcije, ukinitev splava, tako kot tam? Kako in s čim boste spodbujali to rodnost? Ali imate v dolgoročnem načrtu za te dodatne ljudi, kar milijon, predvidena tudi zanesljiva delovna mesta in dostopna stanovanja? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Spoštovana gospa poslanka! Glede treh milijonov Slovencev me res veseli, da je ta izjava pritegnila vašo pozornost. Moja izjava je spodbudila tudi razmislek o nataliteti in številke, ki jih mi doživljamo, so pa brutalno jasne in gre za ključno sporočilo: ustvariti moramo pogoje, da bomo Slovenci radi živeli v Sloveniji. Veste, če bomo samo govorili, ne konkretno, kot govorite vi, potem nam bodo še ti, ki so tukaj, ušli. Zato ker ljudje bi radi delali, ustvarjamo delovna mesta, zato da bodo mladi Slovenci v Sloveniji, kjerkoli že, tudi na meji, lahko dobili dobro plačano delo, ustvarili družino in delali poslovno kariero. In to je cilj, ki ga imamo. Če pa vi mojo izjavo jemljete iz konteksta, me pa tudi veseli, kajti s to izjavo sem dosegel to, da se bomo o demografskih trendih v Sloveniji začeli resno pogovarjati. Danes se Slovenija brani s poseljenostjo, ne z vojsko, tanki in pa letali, ampak z ljudmi, ki živijo v Sloveniji; z ljudmi, ki Slovenijo doživljajo kot svojo domovino, jo obdelujejo, jo cenijo in sami k temu prispevajo, da bomo močna družba tudi na gospodarskem področju. Hvala.
Hvala lepa. Postopkovni predlog ima gospa Violeta Tomić. Izvolite.
Po poslovniku prosim, da opravimo o tem ministrovem odgovoru razpravo, kajti tako kontradiktornih odgovorov, kot sem jih slišala, in tako nekonkretnih, celo od njega nisem pričakovala. Skratka, kar je govoril, je, da bomo zadržali Slovence tukaj z dobrimi politikami, kar bi bilo zelo lepo, ampak vi ste govorili o dodatnem milijonu prirasta, tako kot da smo v hlevu. Jaz se strinjam z vami, da mi branimo Slovenijo, kar ste rekli, ne z vojsko in tanki, ampak z ljudmi. To je zelo lepa misel, pa po drugi strani ta vlada kupuje toliko orožja, da enostavno ne dovolite niti referenduma, niti nič, namesto da bi dejansko vlagali v ljudi. Ampak govorim o ljudeh, ki nimajo ta trenutek za položnice, ki živijo v mrazu, o lačnih otrocih in tako naprej. Tega vi ne vidite, ker živite v nekem svojem svetu. Da bodo dobili delo tudi na meji – ne vem, kaj ste s tem mislili. Skratka, mislim, da je ta način razmišljanja zelo, zelo zaskrbljujoč, in zato pričakujem razpravo na naslednji seji. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Zdaj pa imamo še zadnje vprašanje v prvem krogu. Gospod Boštjan Koražija bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku, ki je odstoten, zato prosim, da se izjasnite, ali želite pisni ali ustni odgovor.
Ja, seveda! Najprej najlepša hvala za besedo. Na naslednji seji želim ustni odgovor ministra Podgorška, bom pa kar zdaj postavil vprašanje. 11. junija 2020 je Vlada Republike Slovenije na 104. seji sprejela sklep, s katerim je SDH, se pravi Slovenskemu državnemu holdingu, predlagala, da v skladu s predpisi izvede postopek za odplačni prenos Selekcijsko-poskusnega centra Ptuj na Republiko Slovenijo. Vse to lepo in prav, potem pa se pojavi 25. novembra 2021 na seji Vlade spremenjen sklep oziroma predlagan sklep. In sicer, Vlada Republike Slovenije predlaga Slovenskemu državnemu holdingu, SDH, da v imenu in za račun Republike Slovenije izvede postopke za ustanovitev začasne namenske družbe, in to je tista največja sprememba od prejšnjega sklepa, ki je bil sprejet lansko leto, ki odkupi Selekcijsko-poskusni center Ptuj. Na to zadevo sem zelo občutljiv, ne samo zato, ker je na Ptuju, to je ena zadeva. Druga zadeva pa je to, da ta Selekcijsko-poskusni center ohranja naša avtohtona lokalna oziroma slovenska semena oziroma ta genski material, ki bi moral biti res prioriteta, sploh ministra za kmetijstvo, da ga za ščiti oziroma da tudi zaščiti to lokalno zasnovo oziroma za zasnovo lokalne prehrambne samooskrbe. Sedaj pa vprašanje za ministra: Zakaj se je v bistvu zgodila ta sprememba strategije, kar je dejansko zelo čudno? Zakaj se je pojavilo to, da SDH ustanovi neke vrste začasno namensko družbo za nakup? Ne vem, zakaj so ti, bom rekel, vmesniki oziroma zakaj ta vmesna družba pristopa v to zadevo, ker glede na to, da je že bil lansko leto sklep sprejet, bi bilo nekako razumljivo, da bi to že SDH sprovedel in odkupil ta Selekcijsko-poskusni center od družbe Villager, ki je v bistvu tudi odkupila Semenarno Ljubljana. Druga zadeva, na kar tudi opozarja stroka. Stroka se v bistvu zavzema za to, da bi Selekcijsko-poskusni center Ptuj prišel pod okrilje Kmetijskega inštituta Slovenije, kar bi bilo tudi nekako logično oziroma pravilno, glede na to, da oni skrbijo za te sorte, ki so namenjene hranjenju na splošno. Logično se tu postavlja tudi še drugi aspekt oziroma vprašanje, ker so se pojavljali tudi neki pomisleki oziroma tudi govorice na terenu, da je v ozadju te ustanovitve družbe prodaja zelo mikavnih parcel, ki se nahajajo ob Dravi [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Odgovor boste dobili ustno na naslednji seji. Sedaj pa prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Prvi dobi besedo gospod Jože Lenart. Postavil bo vprašanje ministrici brez resorja za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodno skupnostjo v sosednjih državah ter med Republiko Slovenijo in Slovenci po svetu dr. Heleni Jaklitsch. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Spoštovana ministrica! Ravno leto dni dobro je okoli, kar sva se prvič pogovarjala o tem vprašanju in mogoče je prav, da narediva tudi eno revizijo, kaj se je v tem času zgodilo glede uresničevanja slovenskih manjšinskih pravic v Avstriji. To je najina tema. V takratnem obdobju so bili tudi veliki obeti za slovensko manjšino, saj jim je avstrijska vlada pred dobrim leto dodelila 10 milijonov sredstev in tudi vaš resor je namaknil potem nekaj več. V zadnjem letu smo lahko spoznali, da več sredstev ne pomeni nujno tudi več pravic za slovensko manjšino. Od leta 2020, ko sem postavil vprašanje, se praktično ni spremenilo nič na tem področju, kvečjemu vedno bolj je ogrožena ohranitev slovenskega jezika v Avstriji. Ne glede na to, da ne bo napačno razumljeno, da ste kar velike aktivnosti usmerjali v to področje, pa bom želel potem, da tudi sami odgovorite: Zakaj nismo bili uspešni pri teh premikih? Medtem sta bili objavljeni za leto 2020 kar dve poročili o avstrijski manjšinski politiki, kjer ni niti enkrat več omenjen ta 7. člen Avstrijske državne pogodbe kot nek temelj slovenske manjšine na avstrijskem Koroškem. Za avstrijsko Štajersko pa je celo napisano, da Republika Avstrija ne vidi možnosti za dvojezične šole, slovenščino kot uradni jezik in dvojezične napise. Svet Evrope je podal leta 2017 Avstriji glede uresničevanja manjšinskih pravic več nujnih in vrsto dodatnih ukrepov, ki pa žal še do danes niso bila realizirana. Odprta tako ostaja vrsta vprašanj na področju slovenščine v procesih izobraževanja, uradnega jezika na občinah, sodiščih, deželni vladi, področja otroškega varstva je zakonsko neurejeno, ni zakona in omogoča vrsto manipulacij na splošno povsod, medijska oskrba radio, TV in novi mediji je skromna in niti na nivoju družbe. Dvojezično topografski napisi, ki jih je seveda opaziti na poti proti Rožu, Podjuni, Zilji, vendar bistveno manj kot obljubljeno. To sem tudi sam osebno preizkusil, dve leti, ko kolesarim po avstrijski Koroški ob obletnici plebiscita. Zato me zanima predvsem: Kaj načrtujete, gospa ministrica, da bodo lahko slovenske manjšinske organizacije v Avstriji boljše reševale svoja vprašanja na tem področju? Pravzaprav je to že tretja vlada v vašem mandatu ministrovanja, in to je tudi po svoje zanimivo, aktivnosti slovenskih organizacij so se zdaj zopet povečale. Sprašujem: Katere aktivnosti izvaja sedaj na tem področju vaše ministrstvo? Prosim.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani gospod poslanec, gospod Lenart, in pa vsi tudi prisotni, hvala za vaše vprašanje. Pravzaprav naj najprej izrazim svojo zahvalo za skrb in pozornost, ki jo namenjate slovenski manjšini na Koroškem in Štajerskem, tako vsaj beseda pride tudi v parlament zame in za moje področje tako pomembno temo. Kot ste sami že ugotavljali, se v zadnjem letu kljub velikim napovedim niso stvari spremenile tako na bolje, kot bi si želeli, kar seveda ne pomeni, da nekaj korakov vendarle ni bilo narejeno. Zagotovo je spodbudna ta podvojitev finančnih sredstev, za katere se sicer na koncu izkazuje, da niso ravno podvojene, pa vendarle. To zadovoljstvo so zagotovo izrazile tudi Novice, osrednji časopis naših koroških Slovencev, ki končno vendarle finančno urejajo svojo finančni situacijo, ki je bila dolgo časa zelo na udaru. Enako tudi seveda je vedno večji interes za vpis v vrtce, šole in za učenje slovenščine; ampak ja, imate prav, znanje slovenščine pa kljub temu upada. Na ta del tudi kot Republika Slovenija, kot tudi sama kot ministrica resorja ves čas dejansko vsi opozarjamo v naših bilateralnih pogovorih, da je skrb za razvoj slovenščine in možnost izobraževanja v slovenskem jeziku nujna, in to ne samo v ljudskih šolah, ampak tudi pravzaprav v jaslih in vrtcih naprej. Tu zaenkrat nismo uspešni, bom pa rekla, da je to tudi velika naloga same manjšine, da na to opozarja. Mogoče velja opozoriti oziroma pač omeniti, pozitivno je to, da je pri dvojezičnem šolstvu vseeno bila novost zadnjih let, da v razpisnih pogojih za ravnatelja mora nujno biti tudi znanje slovenskega jezika, kar prej ni bilo samoumevno. To daje neko upanje, da se bodo stvari vendarle spremenile. V okviru je sosveta bil sprejet tudi osnutek Resolucije o trajnostni zagotovitvi zgodnjega spodbujanja jezikovnega znanja v dvo- in večjezičnih otroških vrtcih. Tukaj so tudi sodelovali predstavniki slovenske manjšine in tudi na deželni ravni. Forum za dialog za razvoj jezikovno mešanega ozemlja je ravno tako opozoril na nujno potrebo po znanju oziroma spodbujanju dvojezičnih vrtcev in jasli. Sama sem na to temo imela več razgovorov, opozarjala oziroma govorila tako z deželnim glavarjem – vesela sem, da sem se pred slabim mesecev srečala s takrat še rektorjem graške univerze –, kjer sva govorila tudi o pomembnosti slovenskega jezika za ohranjanje slovenske manjšine, sedaj pa je, tako kot ste sami tudi rekli, postal tudi ministre za izobraževanje v sedanji avstrijski vladi, tako da sem mu ne le izrekla svoje čestitke za to imenovanje, ampak ga tudi spodbudila, da naj ne pozabi na najin pogovor, ker se mi zdi pomembno, da je potrebno doseči premike. Velike upe tukaj polagamo, še vedno, in tudi verjamem v našo koroško poslanko Olgo Voglauer, s katero sva tudi na zvezi in ima tudi vso našo podporo, da bi to res bili premiki naprej. Želeli bi si oziroma kar se tiče jezika samega, smo veseli, da manjšina sama je enotna, da to potrebo sama tudi vidi in jo na vseh pogovorih spodbujam, da naj zelo jasno artikulirajo te naše zahteve. Kar se tiče pa zopet tudi Slovenije, seveda mi na šolski sistem neposredno v Avstriji žal pač ne moremo vplivati, ker gre za šolski sistem v drugi državi, vsekakor pa je potrebno razmišljati o dodatnih številih jezikovnih asistentov, dodatnih usposabljanjih učiteljev, vzgojiteljev, ki učijo, poučujejo na teh dvojezičnih šolah. Tudi finančno smo okrepili podporo ravno tem segmentu, vsaj z vidika dela našega urada, in lahko tukaj rečem tudi Ministrstva izobraževanje, znanost in šport, tudi letošnji razpis, ki je bil, se je ravno iztekel, smo dali kot prioriteto ravno tistim projektom financiranja, kjer je osrediščenje pravzaprav skrb za slovenski jezik. Hvala.
Hvala lepa. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospod Jože Lenart. Izvolite.
Hvala lepa za odgovor, spoštovana ministrica. Kljub vsemu bi izpostavil še slednje, da imamo seveda v Avstriji zastopnike treh krovnih organizacij. Tega dela mogoče niste najbolj, ampak bom jaz malo kritično še postavil. Predstavnost je tako zelo razdrobljena in tako koristi Avstriji, saj seveda glas slovenske manjšine v Avstriji ni tako slišan. Diskusija zastopstva koroških Slovencev pa poteka že desetletja, to poznamo, kakšne institucionalne rešitve pa še vedno ni; ni čutiti tiste prave povezave. Koordinacijski odbor koroških Slovencev je propadel, ko je leta 2006 poleg obstoječih dveh osrednjih organizacij bila ustanovljena še tretja. Potrebna je modernizacija zastopniške strukture, ki bo zanesljiv pogovorni partner slovenske vlade in bo suvereno zastopala interese pri koroški in zvezni vladi na Dunaju. Na samo neučinkovitosti in nezadovoljstvo skupnega delovanja manjšinskih organizacij opozarjajo tudi mladi preko treh študentskih organizacij v Celovcu, Gradcu in pa Dunaju, kar je zelo pomembno. Slednje so jasno izrazili lani pred 100-letnico koroškega plebiscita tudi v organizaciji razstave v samem Državnem zboru, ki smo mu bili priča. Mladi si seveda želijo živeti svobodno, in to je tisti temelj, ki ga pričakujejo tudi od nas, starejših. Predstavniki koroških Slovencev zatrjujejo, da je želja po učinkovitejšem skupnem pluralnem zastopstvu izrazita. Zato tudi s tega področja prosim za vaš odgovor: Kaj na tem področju vi vidite? Kaj delate in kaj se lahko tu izboljša?
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala za dopolnitev vprašanja. Ne bi se mogla bolj strinjati z vami. Seveda bi si zelo želeli, da bi manjšina nastopala enotno, ko gre za vprašanje tudi skupnega zastopstva manjšine. Tu so, kot sami tudi dobro poznate situacijo na avstrijskem Koroškem, razhajanja med samimi krovnimi organizacijami velika, ne pridejo do enotnega stališča. Jaz sicer verjamem, da bodo v prihodnje uspeli preseči tudi te razlike in najti neko skupno stališče. Ker za obstoj manjšine je res pomemben nek enoten zastopnik, ki je potem sogovornik tako na deželni kot na zvezni ravni, tudi v odnosu do Republike Slovenije, čeprav mi sami seveda vodimo pogovor ves čas ne samo s krovnimi političnimi organizacijami, ampak tudi z vsemi drugimi organizacijami in društvi, slovenskimi društvi, ki delujejo na Koroškem. Veseli pa nas, da so enotni pa vendarle, ko gre za vprašanje jezika, ko gre za vzpostavitve dvojezičnih struktur od jasli do univerze. Kako spodbuditi, da bodo prišli na tista kritična vprašanja skupaj? Tudi sami ves čas imamo z njimi razgovore, pogovore. Zelo se je dobro izkazalo kot primer dobre prakse v zadnjem letu, ko je predsednik države skliceval tudi v luči 100. obletnice koroškega plebiscita plenum, na katerega je vabil zelo široko zasedbo predstavnikov koroških Slovencev in Slovenk, organizacij, kjer so lahko ne samo krovne politične organizacije, ampak tudi kulturne, tudi druge izrazile svoje mnenje. Potem je to tudi seveda en Svet Vlade Republike Slovenije za Slovence v zamejstvu, kjer je ravno tako en krog, kjer se da o stvareh tudi pogovarjati. Sama verjamem pa, da bo tukaj, kar pač obžalujem, da zaenkrat ni te enotnosti, vsaj na področju zastopstva, ki je tako nujno potreben, kot sami pravite; modernizacija tega je potrebna. Vsekakor pa bomo tudi v prihodnje še naprej ohranjali ta dialog z njimi, spodbujali k razmisleku o iskanju teh rešitev, da sama kot manjšina, ki je zelo potem tudi vedno znova [[…]]Ne želimo manjšine zreducirati tudi na nek objekt, ampak ohranjati njen status subjekta kot nekoga, ki lahko odloča sam o sebi, o tem, kaj je zanjo najpomembnejše, kaj je zanjo tisto, kar potrebuje za to, da lahko se ne le ohranja, ampak tudi krepi. To pa mislim, da je vloga vseh nas, tako tudi Državnega zbora in vseh slovenskih institucij, da skupaj nagovarjamo manjšino, krovne organizacije v tej točki. Hvala.
Hvala lepa. Postopkovni predlog ima gospod Jože Lenart. Izvolite.
Hala lepa. Mislim, da smo kar dobro vsebinsko zaokrožili to področje. Glejte, če bi to izjavo ministra za gospodarstvo Počivalška, vsaj jaz sem jo tako jemal, tri milijone Slovencev, saj če bi znali povezati vse Slovence v zamejstvu in po svetu, nas pa mogoče je res že skoraj tri milijone, če malo takole rečeva, pa mislim, da je kar dobra iztočnica. Ne smemo pozabiti, da tudi študentov je vedno več v Avstriji, v Celovcu, Gradcu, Dunaju in tudi delavcev migrantov in tudi, to je tista dodatna poanta, zaradi katere se je treba truditi in da ostane slovenski jezik na tem področju govoreč. Če pa rečem to v enem stavku: govoriti danes dva jezika na obmejnem področju, je prednost, ne slabost. To je dejstvo in tega bi se morali obe strani zavedati, iz tega bi morali izhajati, ne pa iskati potem druga nasprotovanja, da se te zadeve ne uresničijo. Želim si, da bi tudi to vprašanje prišli, da bi dosegli širšo splošno razpravo v Državnem zboru, pa ne zato, ker ga je predlagal ali postavil opozicijski poslanec, ampak zato, ker se mi zdi, da je to naša skupna točka, da bi se morali za to vsi zavzemati in bi bila takšna razprava, mislim, da je že zelo dolgo ni bilo v Državnem zboru, da bi bila zelo koristna, pozitivno naravnana. Apeliram na kolege poslanke in poslance, tako z leve, desne, kot s sredine, da bi to točko pa podprli in da bi uvrstili to v širšo razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Državni zbor bo o vašem predlogu odločal v sredo v okviru glasovanj. Sedaj pa nadaljujemo. Gospod Matjaž Nemec ima besedo, postavil bo vprašanje ministru za infrastrukturo gospodu Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! Dober večer tudi v mojem imenu, spoštovani kolegice, kolegi, dragi minister! Na vas se obračam s poslanskim vprašanjem v zvezi z revitalizacijo bohinjske proge. Kar nekaj zanesenjakov iz Gorenjske, Primorske, z italijanske strani se že desetletje bori za to, da bi Republika Slovenija uvidela ne kot breme, ampak kot veliko turistično priložnost to spečo lepotico. Tej skupini sem se v letu 2015 tudi sam pridružil in v svojem svojstvu poslanca tako v času ministrovanja ministra Gašperšiča, Bratuškove, gospe Bratušek ter seveda vas, minister, skupaj dosegli nekatere pomembne napredke, ki seveda pod organiziranostjo danes že Konzorcija za bohinjsko progo skrbijo predvsem zanesenjaki, kot že rečeno, za to, da državo nenehno opominjajo na to veliko priložnost. Namreč, govorimo o bohinjski progi, ki povezuje ne samo dve regiji, ampak tri države z velikimi ambicijami tudi v okviru pridobljenega projekta Evropska prestolnica kulture, ki ga leta 2025 gojita oziroma gostita tako Nova Gorica kot italijanska Gorica. Moram reči, da dosedanje izkušnje z mirovanjem oziroma podpiranjem revitalizacije bohinjske proge s strani Direkcije za infrastrukturo, Slovenskih železnic, kot seveda tudi vas, spoštovani minister, je moč razumeti, da se načrtuje prva faza nadgradnje celotne bohinjske proge v naslednjem desetletju oziroma nekoliko manj. Tukaj govorim predvsem o daljinskem vodenju prometa ter ureditvi dodatne potniške infrastrukture. Načrtuje se tudi več modalnih potniških središč, skupaj z različnimi občinami, kajti to je priložnost za vojaški, za športni turizem, za verski turizem ter seveda za kulinarični in gastronomski turizem, povezan seveda s soško fronto, Potjo miru ter z vsemi dobrotami z obeh strani meja. Seveda hitrost vlakov ni pomembna, pomembna je pa varnost, pomembna je točnost, pomembna je udobnost. V zadnjih letih je bilo obnovljenih nekaj postajališč, kompozicija vagonska, ampak čaka nas še kar nekaj dela, predvsem na posameznih postajališčih, kot je Most na Soči, ter seveda tisto, kar je ključno, spoštovani minister: govora nedavno je tudi že bilo, o načrtih, da bi se v zelo kratkem času povezalo za potniški promet obe Gorici, ter seveda, uredilo povezovalni lok za transportni turizem na področju mejnega prehoda Vrtojba oziroma Šempetra, kjer bi tudi razbremenili center Nove Gorice, ki je zvočno obremenjen zaradi kompozicij, ki se tam obračajo. Spoštovani minister, v prvem vprašanju vas prosim, da nam na kratko z vašega zornega kota tudi orišete: Kakšni so napredki, načrtovani v tem in v prihodnjem letu, na področju bohinjske proge?
Hvala lepa. Minister Vrtovec, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala. Bohinjska proga zagotovo ena izmed tistih prog, ki je edinstvena ne le v Sloveniji, ampak na ozemlju celotne Evropske unije. Gre za prvovrstno alpsko progo, ki ji take ni primere nikjer drugje in jo moramo kot tako tudi seveda ohranjati. Zagotovo je izgubila svoj sijaj, s tem ko so jo v zadnjih, ne vem, govorim o 60-ih, 70-ih letih, ko so se vzpostavile vzporedne proge v Italiji ter tudi po Sloveniji, ampak je edinstvena za razvoj turizma ter tudi za povezavo z Goriške proti Gorenjski. Zagotovo. Zaradi tega, ker se tega zavedamo, lahko povem zdaj javno, da bo pač v naslednjih desetih letih za obnovo goriške proge namenjeno znatna vsota denarja, govorim o okoli 200 milijonih evrov. Kar se pa tiče aktualnosti, Most na Soči, kar ste tudi omenili. Ta trenutek se pripravlja tudi idejna zasnova celovite nadgradnje železniške postaje Most na Soči. Se pravi, to gre za velik projekt Most na Soči, tisti ki ste šli že kdaj z vlakom, lahko veste, da je to edinstven kraj in da je tudi polno turistov in da je to dodatna priložnost za razvoj turizma v Tolminu in v okolici. Kar je bistveno, še naj povem, da se bo vzpostavitev potniške povezave na relaciji Nova Gorica–Vrtojba–Gorica izvedla z nadgradnjo signalnovarnostnih naprav za ureditev medpostajne odvisnosti Nova Gorica in Gorica; in to, kar je bilo tudi vprašanje, se pravi vzpostavitev potniške povezave na relaciji Nova Gorica–Vrtojba–Gorica, se bo ta povezava izvedla z nadgradnjo neposredne oziroma z izgradnjo neposredne povezave s Sežano. To je tako imenovani trikotnik. Gradnja novega železniškega postajališča v Šempetru pri Gorici je tudi vključena in tudi sami pogovori z Mestno občino Nova Gorica tako ministrstva kot tudi DRSI, ti pogovori so zdaj v sklepni fazi same uskladitve projektne naloge za ureditev železniške postaje Nova Gorica. Se pravi, gre za celoten paket, zavedamo se dejstva, da Nova Gorica bo evropska prestolnica kulture in da moramo temu prilagoditi tudi infrastrukturo. Na to smo Primorci ponosni in bomo vse naredili, kar je v naših močeh, da bo tudi železniška postaja ter bohinjska proga temu mestu tudi dobila svojo težo. Torej aktivnosti se bodo tukaj odvijale, tudi v sami Novi Gorici, tudi sam trikotnik bodo tedaj vzpostavljen. Naj pa povem, da ob tem potekajo tudi še druge aktivnosti za samo prvo fazo nadgradnje bohinjske proge, ki vključuje tudi uvedbo daljinskega vodenja prometa, ureditev vseh postaj in postajališč in ureditev tudi nivojskih prehodov. Ta trenutek pa se izvajajo aktivnosti bolj na severu, se pravi pod Podbrdom, tam saniramo plazovito območje, torej plazišča pri Podbrdu. Omogočili smo s tem redno in varno tudi odvijanje prometa po tej progi. Je pa res, da prvi korak je Most na Soči – železniška postaja, trikotnik pa ureditev železniške postaje v Novi Gorici. Bistveno je, da lažje povežemo s tem trikotnikom Novo Gorico, Sežano ter Gorico, kajti tu gre za celovito in eno gospodarsko in kulturno območje.
Hvala lepa. Zahteva za dopolnitev odgovora. Izvolite, gospod Nemec.
Hvala lepa, minister, za odgovor. Če bo moje podvprašanje nekoliko preveč specifično, vas bom prosil, če mi lahko odgovorite naknadno v pisni obliki. Zanima me: Ali imate v odgovoru tudi kaj omenjeno pobudo o povezovanju s potniškim prometom med Novo Gorico in Ajdovščino ter z obema primestjema? Namreč, so določene pobude, da bi se na tak način postopno ljudi privadilo, vsaj tiste, ki živijo med Ajdovščino in Novo Gorico, na trajnostno obliko mobilnosti. To je eno vprašanje. Drugo pa nisem prav razumel uvodoma, ko ste omenili, koliko sredstev je namenjenih za bohinjsko progo: Ali ste govorili na splošno za celoten železniški sistem? Hvala lepa za vaše odgovore, minister.
Hvala lepa. Gospod Vrtovec, izvolite.
Povezava Ajdovščina in Nova Gorica se bo vzpostavila zagotovo takrat, ko bo izkazan večji potencial. V preteklosti je ta proga delovala, v zadnjih zelo slabo, ni bilo potenciala, da bi tudi dijaki, tudi delno študentje hodili iz Ajdovščine v Novo Gorici. Pač, tam sem doma in verjemite, da tudi sam bi si želel, da bo to progo čim prej vzpostavili, ampak ne morejo vlaki pa se voziti in na njih ni nobenega. Enostavno to ne gre in moramo imeti tudi to v vidu, kajti potem dajemo sredstva tja, kjer pač niso najbolj optimizirana. Ampak verjamem, da se bo ta proga v nadaljevanju vzpostavila, da se bo pridobil tudi potencial, zlasti z vidika, da se Ajdovščina vedno bolj tudi gospodarsko razvija in da bodo potekale migracije v obe smeri. V Ajdovščini se pač odpirajo nova delovna mesta, ker so številni projekti, novi obrati in verjamem, da bo gospodarsko sodelovanje med obema mestoma na severnem Primorskem tako pač močno, da bo tudi ta ekonomičnost delovanja omenjene železniške povezave bila prvenstvena in da bo lahko nazaj vzpostavljene linije. Za bohinjsko progo je v naslednjih desetih letih namenjenih 200 milijonov evrov. Za bohinjsko progo! Zlasti ureditev vseh postajališč, daljinskega vodenja ter vseh ostalih stvari, zamenjavo tirnic, samega režima in tako naprej. Saj pravim, če sedaj ne bomo ukrepali, potem bo bohinjska proga propadla. Nikoli to več ne bo TEN-T proga, dajmo se strinjati, ampak jo moramo pa ohraniti kot kulturno in zgodovinsko znamenitost in zaradi tega so tudi ta sredstva za razvoj bohinjske proge namenjena.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Gospa Nataša Sukič ima besedo. Postavila bo vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Jožetu Podgoršku, ki je odsoten, zato prosim, da poveste, če želite pisni ali ustni odgovor. Izvolite.
Bi želela ustni odgovor. Lahko sedaj postavim vprašanje? Ja. Spoštovani minister! Na sosednjem Hrvaškem se od leta 2019 izvaja nacionalna kampanja pogozdovanja, kampanja se je začela kot državljanska pobuda, nadaljevala pa na državni ravni. Leta 2021 je bilov enem mesecu zasajenih več kot 60 tisoč sadik dreves, v kampanji pa sodeluje na deset tisoče ljudi, ki so ozelenili življenjski prostor. Naziv kampanje je Ne bodi štor. Kampanja deluje mobilizacijsko, solidarnostno in predvsem ozaveščevalno. Gre za izjemno akcijo ozaveščanja prebivalstva o nujnosti boja proti klimatskim spremembam, v kateri se množično motivira ljudi k aktivnemu sodelovanju. Iniciativa je namreč zagnana z idejo, da lahko vsakdo zasadi drevo in tako pripomore v prizadevanju proti podnebnim sprememba, kar je zelo preprosta in učinkovita metoda. Pogozdovanje je vsa zadnja leta eden od glavnih ciljev podnebnih konferenc, letos v Glasgowu je bila določena prioriteta prav pogozdovanju, ki bi moralo biti trikrat hitrejše od ciljev, ki so bili postavljeni. Vse študije kažejo, da gozdovi zmanjšujejo izpuste toplogrednih plinov. Menimo torej, da bi tudi Slovenija morala izkoristiti sposobnost gozdov, da iz ozračja vsrkavajo ogljikov dioksid oziroma toplogredni plin, odgovoren za podnebne spremembe. V zvezi s tem sprašujem. Slovenija je naravno bogata z gozdom, zlasti zahvaljujoč sistematičnemu pogozdovanju izpred več desetletij, še v prejšnjem sistemu, prepovedi in preprečevanja goloseka in sistematični skrbi za gozdni habitat, naravne vire in okolje. Zanima me: Ali Republika Slovenija izvaja načrtno in sistematično pogozdovanje? Kje in v kakšnem obsegu? Kolikšne površine v Republiki Sloveniji so bile pogozdovane v zadnjih treh letih in na katerem območju? Ali se sistematično pogozduje na površinah, ki so bile pred nekaj letih uničene zaradi žleda? Ali vodite evidenco goloseka v Sloveniji? Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovor boste prejeli ustno na naslednji seji. Naslednji je na vrsti mag. Andrej Rajh. Postavil bo vprašanje ministru za infrastrukturo gospodu Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Lep pozdrav, spoštovani minister! Razogličenje družbe predstavlja razvojno priložnost za vse nas in seveda posebno pomembno vlogo pri razogličenju družbe ima sektor energetike, ki bo s svojo agilnostjo in z obsežnostjo imel zelo pomembno vlogo. V naslednjih 30 letih so tako predvidena nekako vlaganja do več deset milijard evrov investicij v električno omrežje in storitve, ki so s tem povezane. Vpeljuje se elektromobilnost, priklapljajo se številni novi proizvodni viri in nenazadnje razogličili bomo vse gospodarske procese. Zaradi tega je pomembno tudi, da pri tem vsi deležniki, torej vsi prebivalci, sodelujejo po svoji moči in sposobnosti. Vemo pa, da se je v letošnjem oziroma tudi že predlanskem letu po nekaterih koncih Slovenije začelo zatikati s priklapljanjem malih proizvajalcev samooskrbnih skupnosti na električno nizkonapetostno distribucijsko omrežje. Predvsem gre za samooskrbna gospodinjstva. Po besedah določenih direktorjev distribucijskih podjetij pa tudi nenazadnje ministrstva, omrežje, ki je na voljo, tega ne prenese. Mene seveda zanima: Kakšen je načrt ministrstva in sistemskega operaterja SODA, ki je v bistvu pripravil letos poleti 200 strani obsežen Razvojni načrt distribucijskega sistema električne energije v Republiki Sloveniji med obdobjem 2021–2030? Kakšne načrte in kakšne ukrepe se predvideva za to, da bodo gospodinjstva in tudi gospodarstvo lahko postali samooskrbni in da se bodo zakoni s tega področja, tudi kar se tiče hitrosti priklapljanja na omrežje, lahko začeli izvajati? Interes med ljudmi je zelo velik. Tukaj bi želel izpostaviti, da prebivalci v mestih, ki živijo/živimo v večstanovanjskih objektih, se iz različnih objektivnih razlogov samooskrbe zaenkrat še ne poslužujemo, večinoma se poslužujejo ljudje, ki živijo v enodružinskih hišah. Predvsem je to povezano s številnimi soglasji ostalih solastnikov, ki jih je treba pridobiti. V tej luči me seveda zanima: Kaj bosta ministrstvo in SODO naredila? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala za vprašanje. Ja, drži. Energetski prehod zahteva pospešitev investiranja v proizvodnjo elektrike iz obnovljivih virov. To je dejstvo. Zelo veliko vlog pri tem imajo oziroma vlogo imajo pri tem razpršeni viri, to so majhne elektrarne, priključne na distribucijsko omrežje, v veliki meri celo na nizkonapetostno distribucijsko omrežje. Distribucijsko omrežje ni bilo zgrajeno in dimenzionirano za takšne obremenitve, zato so poleg spodbud in investicij v gradnjo samih obnovljivih virov zagotovo predvidene tudi bistveno višje investicije v sama električna omrežja, predvsem v distribucijska omrežja. Zdaj, če je bilo na letnem nivoju teh investicij v Sloveniji doslej za okrog 120 milijonov evrov, se je ta številka letos dvignila na 150 milijonov evrov. Na 150 milijonov evrov. V okviru sprejetega NEPN je bilo na osnovi takratnih cen tehnologij in načrtovanega obsega ukrepov predvideno vlaganje cca 460 milijonov evrov letno v omrežja in tudi sam razvoj, načrt DS za obdobje od leta 2021 do 2030 je usklajen z NEPN. Cilj v NEPN so ambiciozni in verjamemo na ministrstvu, da tudi uresničljivi. Ob tem pa je pomembno, da je sprejeti cilj na področju OVE za Slovenijo v samem NEPN določeno v višini 27 odstotkov do leta 2030, kar izhaja tudi iz Direktive o spodbujanju obnovljivih virov energije, ki je veljala v času priprave NEPN v letu 2020. Naj ob tem dodam, da je v okviru letos sprejetega nacionalnega Načrta za okrevanje in odpornost že predvideno, že predvideno, tudi spodbujanje krepitve distribucijskih omrežij električne energije v višini 80 milijonov. V zvezi s samim priklapljanjem OVE na omrežje pa lahko izpostavim, da je bilo v letu 2020 skupaj priklopljenih 3 tisoč 956 naprav za samooskrbo. Od naprav, priključenih v letu 2020, je bilo 3 tisoč 947 sončnih elektrarn, 8 hidroelektrarn in ena vetrna elektrarna. Torej, skupna nazivna moč naprav, priklopljenih v letu 2020, znaša malenkost več kot 55 megavatov; v letu 2021, od januarja do oktobra, pa je bilo skupaj priklopljenih kar 5 tisoč 168 naprav za samooskrbo. In te številke so, kljub temu da nekateri, zlasti na štajerskem delu Slovenije čakajo več kot pol leta, teh je okrog 4 tisoč, in vse ostalo so izgovori; vse ostalo so izgovori in neoperativnost. Energetska podjetja, omenjena podjetja, imajo vse na voljo, vse zakonodajne pobude, vse imajo na voljo. Na Gorenjskem je čakajočih nič. Povejte mi, zakaj jih je na Štajerskem par tisoč. Tukaj se pa vidi razlika v tem, kakšna je operativnost posameznega podjetja, ko govorimo o zavedanju pri preklapljanju na distribucijsko omrežje. Jaz se bil tukaj oziroma pri teh številkah smo bili kar razočarani na ministrstvu. Z ekipo smo šli čez te številke in to ni v redu. Govorimo, sonce je naša prihodnost, naredimo pa bore malo pri tem. Investicije – omenjena podjetja imajo iz naslova omrežnine tudi finančna sredstva in dobičke, ki jih lahko vlagajo v same investicije. Že leta in leta. Gre za zelo regulirano dejavnost. In investicijski tok bi pač moral potekati. Nekatera druga energetska podjetja, ki sem jih obiskal, tudi ob obisku gorenjske regije, lahko rečem, da so v preteklosti v to dovolj vlagala. Tudi v same investicije. Naj nadaljujem, ker imam še dovolj časa, s samim paketom 55, »fit for 55« oziroma ja, 55, ki zvišuje ambicioznost Evropske unije na področju zmanjšanja emisij toplogrednih plinov in rabe OVE in bolj učinkovite rabe energije do leta 2030. V samem paketu je predlagan tudi nov cilj za obnovljive vire energije, ki se zvišuje celo na 32 odstotkov oziroma z 32 odstotkov na 40 odstotkov. Če ne bomo reagirali pravočasno, potem teh ciljev zagotovo ne bomo dosegli. Pri tem pa se moramo vsi skupaj zelo potruditi. Tudi sama podjetja, ne le država. Mi smo pripravili vse ustrezne dokumente, zakonodajne strategije, da se lahko nemudoma, nemudoma krene v akcijo. Upam, da temu sledijo tudi ta podjetja.
Hvala lepa. Mag. Rajh, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister, kar ena vprašanja ste odprli, ki jih nisem želel odpirati. Pa me vseeno zanima, torej povedali ste, da se trenutno vlaga v omrežja, da so se vlaganja v omrežje povečala s 120 milijonov na 150 milijonov, NEPN pa pričakuje oziroma predvideva potrebna vlaganja v znesku 460 milijonov. Prav tako se nisem sprva želel dotakniti težav na območju Elektra Maribor. Te so, ampak pravim, verjetno, če so taki razkoraki v potrebnih vlaganjih in dejanskih vlaganjih, se postavlja vprašanje, kaj je počel SODO. SODO je sistemski operater distribucijskega omrežja in v tem poročilu, ki je tu, ki je bilo letos sprejeto s strani Vlade, tudi potrjeno, o tem ni ne duha ne sluha. Še več, to poročilo v večji meri, čeprav je namenjeno za obdobje od leta 2021–2030, govori o obdobju 2010–2020. Torej v bistvu ne naslavlja bistvenih težav. In glede na to, da je Vlada takoj, potem ko je nastopila mandat, imenovala novega direktorja SODA, torej gospoda Stanislava Vojska, ki je nadomestil dolgoletnega Matjaža Voduška, ki je zdaj direktor TEŠ za nagrado, pa glede na to, da SODO ni izdal nobenega opozorila niti povedal, da distribucijska podjetja kršijo karkoli, se postavlja vprašanje o resnosti in točnosti teh navedb in tudi o ambicioznosti tega dokumenta, ki je tu pred nami. V tem smislu bi prosil odgovor, ker me zanima: Kakšna je potrebna omrežnina za to, da se bodo lahko potrebna vlaganja, 460 milijonov evrov, začela sploh izvajati? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Kar se tiče same države, država in Vlada sta tukaj pri zasledovanju teh ciljev zelo ambiciozni. Mi z ekipo smo ambiciozni, da zasledimo vse cilje, letos upamo, da smo še zadnjič kupili zeleno energijo, tokrat iz Češke, ampak da v bodoče se nam to več ne ponovi. Ampak potemtakem moramo tovrstna ozka grla, ki so se zgodila na Štajerskem v zadnjih dveh letih, pač preprečiti. Upam, da se bojo v nadaljevanju tega leta, naslednjega leta, da se bojo ta ozka grla čakajočih nekaj tisoč pač odpravila. Vse ostalo so izgovori; tudi to, da omrežje ne zmore. Nekateri pravijo drugače, da je še ogromno rezerv. Torej, to je bistveno sporočilo. Kaj počne in kako je načrtoval SODO, zakaj ne, kako da, tega pač ne bom komentiral danes pred Državnim zborom zaradi tega, ker je Vlada najprej, skupščina najprej, in potem ko bomo imeli vse programe, bomo lahko komentirali. Lahko tudi naredimo sejo v parlamentu na to temo, ampak treba je zasledovati te odprte in ambiciozne cilje. Zagotovo. Tudi, kar se tiče vlaganj. Še zdaleč smo do 460 milijonov evrov, s tem da iz Sklada za obnovo in odpornost, poudarjam, smo dobili 80 milijonov evrov. Pa s tem tudi, kar je bilo v preteklosti, s 120 na 150, določen znesek je, omrežnina pa zaenkrat ostaja takšna, kot je. Dodatno v tem času obremeniti prebivalce bi bilo nepravično.
Postopkovni predlog ima mag. Rajh. Izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da gre za zelo pomembno temo, ki sem jo odprl, in tudi vprašanja kar dežujejo na podlagi teh odgovorov, ki smo jih dobili, zato menim, da je dobro, da skupaj opravimo na to temo razgovor. Zavedati se moramo, da je SODO sistemski operater distribucijskega omrežja in da bi moral on prvi opozoriti na vse anomalije, ki se na distribucijskem omrežju dogajajo. In seveda, jaz ne ščitim nikogar, ne opravičujem nobenih zamud, ki se kjerkoli dogajajo, ampak osnovna naloga sistemskega operaterja distribucijskega omrežja je, da opozori, če kdorkoli od distributerjev električne energije ne opravlja svoje naloge oziroma krši izrecno, torej izrecno krši navodila, ki so mu dana. Mi imamo v bistvu eno anomalijo ali pa eno posebnost na trgu, da imamo firmo, ki od podjetij najema omrežje in tudi storitve, država pa ima koncesijsko pogodbo podpisano s SODO in če kdo ne izpolnjuje, če SODO ne more izpolnjevati pogodbe do države zaradi tega, ker njegovi poslovni partnerji tega ne izpolnjuje, bi moral biti SODO prvi tisti, ki na to opozori. V tem času, torej od tega, ko je nastopila nova vlada in imenovala novega direktorja, gospoda Stanislava Vojska, ni prišlo do nobenega opozorila, pa prav tako pri primopredaji ni bilo ugotovljeno, da prejšnji direktor ne bi kakorkoli napačno deloval. Zato se tu postavlja vprašanje o odgovornosti, malo širši odgovornosti nadzora in kontrole, in seveda prosim za eno poglobljeno razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Imamo še dve poslanski vprašanji. Predzadnji, gospod Boštjan Koražija, bo postavil vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, najlepša hvala za besedo. Gospod minister, 30. 6. ste obiskali v bistvu najlepše in tudi najstarejše mesto v Sloveniji; se pravi, bili ste na Ptuju. Verjamem, da ste v sklopu tistega obiska bili deležni tudi predstavitve problemov tega arheološkega muzeja oziroma problem samega arheološkega razstavišča. Pokrajinski muzej Ptuj-Ormož je že od leta 2011 brez ustreznih prostorov za stalno arheološko zbirko, ki se ponaša s statusom zbirke nacionalnega pomena, obsega pa več kot 500 tisoč artefaktov. Kot veste, so bili leta 2011, se pravi, muzej je bil deložiran iz prostorov dominikanskega samostana v objekt na Muzejskem trgu 2. Glede na to, da ste vi zgodovinar po profesiji, pa verjamem, da ko govorimo o teh muzejih, ko govorimo o teh arheoloških zbirkah, sploh o Ptuju, da vam mora kar konkretno ležati na duši ali pa na srcu, ker kot zgodovinar verjamem, da spoštujete in tudi veste, kako je potrebno ohranjati to našo zgodovinsko preteklost v smislu zbirk oziroma artefaktov. Mene zanima sledeče: Ali mi lahko jasno odgovorite, kaj ste se dogovorili na tistem obisku glede tega arheološkega muzeja oziroma arheološkega razstavišča? Od leta 2011 je tudi bila debata oziroma se razglablja, da bi naj v tej stari žitnici pod gradom bilo to arheološko razstavišče odprtega tipa oziroma odprti depo. Zanima me: Kakšno je vaše stališče do tega problema oziroma do postavitve samega arheološkega muzeja oziroma arheološkega razstavišča odprtega tipa? Ali ste se na ministrstvu že bolj konkretno ukvarjali s tem problemom? Verjamem, da so vas tudi že, sploh v času teh proračunov, tudi kontaktirali oziroma povprašali, kako in kaj, ker tudi v tem primeru je lokalna skupnost priskočila na pomoč in že delajo na tem oziroma se že dela na tem, da bi bila možnost čimprej vsaj na prostem postaviti na ogled določene artefakte, ki so lahko postavljeni. Kot rečeno, zanima me kot zgodovinarja, zanima me kot ministra, kakšno je vaše mnenje o tem. Glede na to, da je pa dejstvo, da je tudi najstarejše mesto, mislim, da bi si tudi takšen arheološki muzej oziroma arheološko razstavišče odprtega tipa v žitnici tudi zaslužilo.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Ja, fino bi bilo, da se tudi zavedajo tisti, ki so v najstarejšem mestu, na Ptuju, da je to najstarejše mesto in da so nadvse skrbni do zapuščine, dediščine, s katero upravljajo in v kateri neposredno živijo. Kot veste, se je zgodovinski arhiv Muzej ni bil deložiran, ampak so bile te odločitve pravzaprav izpeljane čisto v skladu z vsemi pravili in tudi v skladu z občino in občinskimi zavezami. Namreč, kot veste, se je v letih 2004–2008 zgodovinski arhiv iz samostana dominikank preselil v bivši kmetijski kombinat, in tu je sedaj deponirana ta arheološka zbirka Ptuja. Občina je pravzaprav lastnica te hiše in te bivše zgradbe kmetijskega kombinata in občina se je zavezala, da bo tudi uredila razstavni prostor, pa ga seveda ni. Hkrati pa, če ste iz tistih koncev doma, seveda veste, da obzidje ob samostanu Ministrstvo za kulturo sanira ta zid, kjer bo ali pa lahko bo nastal lapidarij arheološki za večje in težje kamnite kose te arheološke dediščine. Občina namreč ni izpolnila obljub o tem, da bo sama tudi financirala tisto, kar v njeni pristojnosti je. Namreč, zgodovinski arhiv se je preselil iz dominikanskega samostana in občina je bila dolžna obnoviti dominikanski samostan. Leta 2011 je izselila iz samostana arheološko zbirko, jo deponirala – to, kar sem rekel – v ta bivši kmetijski kombinat in sprejela odločitev, da bo samostan obnovila. Obljubila je torej, da bo v tem kombinatu – v kmetijskem, bivšem – naredila razstavni prostor in tega seveda ni storila. Preuredila je del cerkve, dobila je evropska sredstva za del dominikanskega samostana. To se je tudi seveda potem do določene mere obnovilo, vendar velik del dominikanskega samostana, ki bi ga morala seveda obnoviti – pa tega ni storila. Ministrstvo za kulturo je v preteklem desetletju namenilo za vse te konservatorsko-restavratorska dela v dominikanskem samostanu okoli milijon 200 tisoč evrov in pričakuje, da bo seveda to tudi naprej občina uredila, kajti tako dominikanski samostan kot ta bivša zgradba sta v lasti občine in občina se je to zavezala, da bo to storila, pa tega ni naredila. Seveda, najstarejše mesto je pomembno, je logično v fokusu tudi kulturnodediščinskih skrbnikov, vendar se morajo te obveznosti pa vendarle upoštevati tako, kot so bile zagotovljene. Je pa to en velik problem po celi Evropi: stara mestna jedra, kako obnoviti in kako jih sanirati, da bodo zaživela v polni meri. Toliko zaenkrat. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Koražija, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani minister, že pod prejšnjo vlado je bil dogovor ravno o obnovi te žitnice, kolikor vem, in so že dogovori in postopki tekli, tako mislim, da so neke stvari že morale biti od prej bolj jasne oziroma dodelane glede sodelovanja z ministrstvom. Problem, ki ste ga tudi naslovili, ste ga zelo dobro naslovili, ker se spoznate na stvari, je tudi to, da je problem teh zbirk, da so bile preseljene v bolj vlažne prostore oziroma neprimerne prostore za te artefakte, ki se hranijo. Glede na to, da res govorimo o zelo dragocenih artefaktih, bi bilo kljub temu potrebno vseeno bolj pristopiti tudi k nekemu boljšemu sodelovanju med ministrstvom in občino. Občina je zagotovila, mislim, okrog 240 tisoč evrov, če se ne motim, ravno za ta del lapidarija oziroma za odprti tip razstavišča arheološkega. Zanima me, kar sem vas že prej na začetku vprašal: Ali ste bili takrat tudi seznanjeni s to težavo oziroma so vas seznanili? Zagotovo ne. Kot rečeno, vztrajam na tem, da bi moralo biti ministrstvo bolj aktivno glede reševanja tega problema. Tudi naša županja se trudi glede teh zadev, tako da v to ne dvomim. Pa tudi, tako kot ste rekli, ljudje smo zares ponosni na našo tradicijo oziroma na našo zgodovino na Ptuju in si želimo čim boljše tudi to predstaviti Sloveniji in svetu. Ampak če ne bo možnosti za ohranitev oziroma tudi za samo razstavljanje teh artefaktov, bo problem nastal, ker bo to počasi začelo konkretno propadati. Ker tudi z nekimi odločenimi posegi za zaščito teh artefaktov ne bo šlo v nedogled, ker bodo enostavno propadli. To bi bila za naše področje res ena velika škoda oziroma tudi tragedija v resnici.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Če gre za izkopanine arheološke in arheološke artefakte, ti ne propadajo kar čez noč, ker so po dva tisoč let bili bodisi v zemlji ali pa v javnem prostoru. Gotovo, da so se spremenile neke okoliščine, tudi vremenske, in tako naprej, vendar tako hitro to tudi ne gre. Ministrstvo za kulturo je zelo proaktivno. Kot sem rekel, je vložilo v zadnjem desetletju okoli milijon 200 tisoč evrov – ne bom zdaj našteval tukaj natančne številke točno do centa, ampak okoli milijon 100 tisoč do 200 tisoč evrov je vložilo v vsa ta konservatorska in restavratorska dela in posege. Tako ta proaktivnost je. Je pa občina se zavezala takrat, ko je bilo Maribor mišljen za evropsko prestolnico kulture, kaj bo občina naredila in tako naprej, obljube je dala, zapisala je vse te zadeve, je lastnica dominikanskega muzeja kot tiste prejšnje zgradbe; vse je v občinski lasti, zato se je zavzela, zdaj pa prelaga svoje, kako bi rekel, obveznosti na druge. To je, mirno rečeno, malo nefer, da tako rečem, na drugi strani pa mora sama tudi biti malo bolj proaktivna in ponosna na svojo preteklost in mesto, v katerem živi in znotraj prioritet določiti, kaj bo. Rekel sem, da Ministrstvo za kulturo zelo aktivno sodeluje, proaktivno, pri obnovi tega obzidja, kjer bo možnost, da se postavi lapidarij, za ostali del dominikanskega samostana pa je treba zagotoviti dodatna sredstva, ki jih mora prav tako občina – na eni strani je dobila evropska sredstva, je črpala – in lahko bi, pa bi morala iz svojega, recimo, proračuna, da rečem, vendarle naj se potrudi in naj naredi to. Mi smo konec koncev v letih 2004–2008 tudi obnovili tam, torej z evropskimi sredstvi se je obnovila konjušnica grajska, kjer je etnografska zbirka, pa so bili neki problemi, da je bilo treba tudi, se mi zdi, vračati denar, ker ni občina izpolnila nekih dolžnosti in tako naprej. Skratka, Ministrstvo za kulturo je naklonjeno vsem tistim, ki držijo besedo in natančno se držijo pravzaprav tistih stvari in tistih zavez, ki so jih dali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovni predlog gospod Koražija. Izvolite.
Hvala za besedo. Moj postopkovni predlog je, da na odgovor ministra opravimo širšo razpravo, ker mislim, da je zadeva čisto širše narave glede konservatorstva oziroma tudi ohranjanja same kulturne dediščine oziroma sploh te zelo stare, najstarejše kulturne dediščine, ki jo kot Slovenci posedujemo. Kot rečeno, to arheološko razstavišče naj bi dejansko bilo oziroma bi moralo biti urejeno v teh prostorih nekdanje žitnice in v to se je polagalo kar precej upov oziroma tudi idej, kako in kaj. Zato predlagam, da se na to temo opravi splošna razprava tukaj v Državnem zboru, ker glede na to, da vem, da tudi vi kot Vlada pa tudi kot minister tudi dostikrat ponavljate oziroma poudarjate samo našo zgodovino oziroma tudi te polpretekle in pretekle zgodovine in samo vrednost, je prav, da država oziroma ministrstvo vseeno bolj konkretno pristopi k reševanju teh težav na celotnem območju Slovenije, ker mislim, da nima samo Ptuj problema s tem, ker [[…]]Ja, nekdo pravi oziroma če pozabiš na svoje korenine, nikoli ne postaneš drevo z obilno krošnjo in z ostalimi zadevami in je prav, da če želimo oziroma če hočemo še naprej biti ponosni na to, kar smo pa kar imamo, da se na to temo opravi širša razprava tukaj v Državnem zboru. Mislim, da bi bilo tudi kar nekaj ostalih poslancev iz drugih krajev Slovenije, ki bi želeli o tem širše razpravljati in tudi govoriti oziroma tudi predstaviti svoj problem. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Sedaj pa še zadnja na vrsti, gospa Violeta Tomić. Prav tako bo postavila vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoča. Minister, zelo nas je pretreslo dogajanje okrog osrednje gledališče slovenske hiše ljubljanske Drame. Namreč, direktor Igor Samobor je konec novembra, leto in pol pred koncem mandata, nepreklicno odstopil z mesta ravnatelja SNG drame v Ljubljani. V osmih letih njegovega mandata se je zvrstilo kar šest kulturnih ministrov, kar je že samo po sebi zelo tragično, vendar pa so dogovori glede sanacije objekta kljub pogostnosti menjav ves ta čas tekli neprekinjeno. Iz medijev slišimo močno nasprotujoče si izjave glede tega zapleta. Glede na dejstvo, da je ljubljanska Drama osrednja gledališka ustanova na Slovenskem in je v stoodstotni lasti Republike Slovenije, je popolnoma jasno, da nosi država tudi polno odgovornost za njeno usodo; torej vi kot pristojni minister ste predstavnik lastnika. Zgradba gledališča je močno dotrajana, kar dokazuje tudi preverba statike in potresne varnosti, in ni treba posebej navajati, da dotrajanost stavbe SNG Drama pomeni nevarnost za gledališče, za zaposlene, kot tudi za obiskovalce. Zato me zanima: S kakšnim razlogom ste prekinili dogovore glede sanacije dotrajane stavbe ljubljanske Drame, ki so vsa ta leta tekli nemoteno? Bivši ravnatelj Samobor trdi, da zavračate vse pogovore, h katerim vas je pozivalo vodstvo Drame, medtem ko vi trdite, da ste se srečali kar štirikrat. Pa me zanima: Kaj je bila tema teh pogovorov in kakšni so bili zaključki oziroma rezultati teh pogovorov? Po navedbah ravnatelja ste samovoljno in brez posvetovanja s stroko posegli tudi v projekt obnove Drame in zahtevali, da se iz projekta izključi prostore skladišča v Nemški hiši, kupljene že leta 2017. In me zanima: Kaj vas je vodilo pri tej odločitvi? Iz medijev smo izvedeli tudi, da ste zahtevali revizijo projekta. Po Samoborjevih besedah naj bi bila končana septembra, vi pa trdite, da jo je ministrstvo prejelo 18. novembra: Zakaj ste zahtevali revizijo? Kaj je ta revizija odkrila? Hvala vam za vaše odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo. Izvolite.
Hvala lepa. Škoda, ker niste specificirali vprašanja, dobil sem dve vrstici. Vprašanje je bilo: »Ustno bom postavila vprašanje v zvezi z odstopom direktorja SNG Drama in obnove stavbe Drame.« Tukaj ste postavili šest, sedem vprašanj. Seveda bom skušal odgovoriti, se ne izogibam, ker ni težko, ampak vendarle bi bilo bolje, ker bi bilo potem pripravljeno lažje in tudi bolj trdno bi stalo. Tukaj bomo pa lovili zdaj besede in verjetno ne bo zadostno. Dobro, pojdimo po vrsti. Trdite, skratka, da so dogovori tekli neprekinjeno. Od kdaj pa? Zadnjih 8 let? Glejte, bil sem minister 2004–2008. Govorilo se je o potrebi prenove Drame že takrat. 14 let od takrat so uspeli narediti vse, kar so uspeli narediti: predprojektno nalogo, razpisati anonimni mednarodni arhitekturni natečaj, leta 2017 odkupiti prostore v Nemški hiši, 2019 podpisati 3-letno pogodbo o financiranju projektiranja in začetku projektiranja. Torej v 12 letih ali 14 bi lahko vsaj začeli zidati, recimo, pa bi dobili vso ustrezno dokumentacijo. V 14 letih ni bila dokumentacija pripravljena niti tako dobro, da bi lahko pravzaprav ocenili vrednost investicije same. Zdaj naj bi bil jaz kriv; po 14 letih ali 12 letih naj bi bil jaz kriv, da se je vse ustavilo in da ni bilo nič dobrega narejenega. In gospod ravnatelj [[…]]zdaj ne vem, da si jaz jemljem pristojnosti – ali kaj? Jih ima on za to – ali kaj? Torej minister je odgovoren, minister lahko posega v projekt, minister si je projekt zelo natančno ogledal, štirikrat se je sestal z gospodom Samoborjem, že takoj po enem mesecu, ko je bil covid smo se srečali prvič in potem smo se srečali še trikrat, torej skupno štirikrat. Govorili smo vedno o Drami. Minister, pravite, da je prekinil. Minister je bil tisti, ki je uvrstil Dramo na seznam potrebnih investicij! Prej tega ni bilo narejenega. Le zakaj ne? Torej minister je naredil, vendar pa je zahteval, da so stvari jasne, transparentne, logične in da so stvari pripravljene. Stvari niso bile zadostno pripravljene, ni bil DIIP narejen. Torej, bil je narejen za dokumentacijsko gradivo, ki je bilo za zbiranje dokumentacije investicijske za 2 milijona 900, medtem ko za samo investicijo ni bil narejen. Na podlagi DIIP se vnese to v NRP, v Načrt razvojnih programov, kar tudi ni bilo moč narediti, in ni bilo seveda moč dobiti niti gradbenega dovoljenja. Niso rešene stvari v zvezi z neko parcelacijo tam in s služnostnimi potmi in sam načrt, ki smo si ga natančno ogledali, večkrat je bil predstavljen, in na moja vprašanja seveda niso dajali dovolj jasnih in nedvoumnih zagotovil, da bodo stvari trdne, varne in preden gremo karkoli naprej, morajo biti vse podlage dane. Pri tem so bili prisotni tudi bivši predsednik sveta in podobni in zapisniki o tem seveda obstajajo. Tako to ni noben problem. Če je hiša dotrajana, če je hiša nevarna in ne vem kaj, gospod ravnatelj je tudi govoril take malo [[…]]Dobro, ne bom nič. Torej, če je hiša v nevarnosti, če je nevarnost za ljudi, naj se hišo takoj zapre. Naj se pokliče inšpektorja in naj se hišo zapre, če ne ustreza pogojem. Ker to je dolžan ravnatelj takoj narediti. Tega ni minister dolžan, ker ne more hoditi od hiše do hiše in se ukvarjati z električno napeljavo in podobnimi stvarmi. Če je tako temu, potem naj to takoj stori. Sam minister ni dobil – torej jaz, da ne bo spet [[…]]ker so pač neumnosti na tem svetu ena od prvenstev pravzaprav v okolju, v katerem smo. Torej jaz nisem dobil zadovoljivih odgovorov tudi o tem, kako se bo hiša zidala, kako se bo zavarovala, kakšni so pogoji. Seveda sem zahteval trdna zagotovila, ki jih pač minister, torej jaz, jih nisem dobil. Kaj naj še rečem? Revizija. Revizijo smo dobili dejansko 8. novembra ali [[izklop mikrofona]]
Vam je zmanjkalo časa. Boste verjetno v nadaljevanju lahko. Gospa poslanka ima zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Minister, saj boste imeli še možnost pri dopolnitvi vprašanja mi odgovoriti, kaj je bilo s to revizijo. Zelo konkretno sem vas vprašala glede tega odstopa in krize v ljubljanski Drami. Jasno je, na kaj se vse skupaj nanaša, in tudi slučajno, glede na to, da se branite ves čas, vas ne napadam kot krivca. Govorim samo, da govorimo različne stvari in da ljudje iz medijev izvedo popolnoma različne stvari. Slišati želim, ker tam nekje v tretji osebi govorite na nekih televizijah, slišati konkretno, kaj je šlo narobe. Kajti, osrednja slovenska gledališka inštitucija je ostala brez vodstva v razmerah, ki jih je koronavirus še dodatno nekako kulturno življenje zaostril in ohromil. In vi pravite, naj se zapre. Ali vi kot minister stojite za tem, da če se pač ruši, če je v slabem stanju, jo kar zapremo? Kaj boste naredili pa z igralci, s programom, s tradicijo, s pomembnostjo te inštitucije? Mislim pa, da je vendarle vaša odgovornost, da jo ohranite. In je v nevarnosti, da pride do popolne prekinitve delovanja SNG Drame kot gledališča, kar bi pa le pomenilo nespoštovanje obvez Republike Slovenije kot ustanovitelja do javnega zavoda v kulturi. Zato me zanima: Kakšni so vaši načrti za rešitev te krize? Vemo, da ste zaostrili sedaj ta boj, da ste umaknili, hočete imeti neka trdna zagotovila in ste si natančno ogledali projekt, kot pravite. Kako boste poskrbeli, da bodo stvari trdne in varne? Kako boste rešili ta problem? Kakšne korake mislite naprej? In prosim tudi vsebino te revizije, ki je bila očitno vzrok za ustavitev projekta, mi povejte: Kaj je bilo narobe v vsebini revizije? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Poglejte, gospa, še enkrat in lepo prosim, naslednjič dajte svoje ugovore specificirati. Dajte svoja vprašanja specificirati, ne v dveh vrsticah. Vsak minister ima veliko dela, res ne morem sedaj na pamet tu vam govoriti. V reviziji je bilo – kaj? Da ni moč oceniti predvsem revizije, koliko je vrednost te investicije. Ker v investiciji so se pojavljale štiri različne številke, celo pet, 21 milijonov, 26 milijonov, 40 ali 45 milijonov, 58 milijonov, brez DDV in tako naprej. Ni bilo postavljeno nič takega, da bi lahko natančno ugotovili ali pa vsaj zelo blizu ugotovili, kakšna je vrednost tega projekta. Tega ni bilo storjeno v 12 letih. In zdaj meni govoriti, da bo hiša kar propadla, pa da se bo se ukinila ta inštitucija. Ali mislite, da če bi nadaljevali s tem projektom, da bi hiša – kaj, kako bi rekel? Da bi pa nadaljevala svoje delo v takih razmerah, kot trdite, da je napol za porušiti vse –ali kaj? Pa da se ruši, pa da je nevarno. Ja, če je nevarno, je direktor odgovoren za to, saj zato je direktor, za božjo voljo! In poleg tega je dobil za vzdrževanje štiri milijone, v zadnjih dveh, treh letih pa dva milijona in pol za to, da je hiša vzdrževana. In za to so tudi sredstva. Kaj bomo naredili? Glede na to, da trdite, da je v takem brezupnem stanju, bomo seveda šli v takojšnjo obnovo in sanacijo v obstoječih gabaritih, ob obstoječih gabaritih zagotovili torej energijsko, kako bi rekel, trajnostno prenovo stavbe z evropskimi sredstvi, ki so na voljo, in začeli z obnovo. To bo trajalo najmanj toliko, kot bi trajale tudi ostale stvari. Eno leto. Hiša po konceptu, ki ga je gospod s svojo sposobnostjo pripeljal do tega, da v enem letu in pol ali dveh letih, odkar sem jaz minister, že prej pa šest let, ni dobil soglasja iz sosedje hiše, je pa res izredno sposoben. Pa da ni uredil parcelacije, zaradi katerega ne moreš dobiti gradbenega dovoljenja, in je hotel pod hišo zidati najmanj deset metrov globoko. Minister se bo odločil po tretji osebi. Se bo odločil in bo šel v trajnostno prenovo stavbe v okviru Načrta za okrevanje in odpornost in naročil obnovo hiše v obstoječih gabaritih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovni predlog, gospa Tomić. Izvolite.
Seveda se moramo pogovarjati o tem, kajti minister se bo odločil v tretji osebi ednine. Lahko se je skregati, minister, ampak jaz sem vas spraševala in se ne želim z vami prepirati tukaj o rešitvah. Zdaj ste rekli, da se boste v obstoječih gabaritih lotili obnove. V redu. Omenili ste, da so bile štiri različne številke pri teh predračunih. Pa saj vsi vemo, da v bistvu pri starih stavbah, ko nekaj načneš, se ti pokažejo ponavadi še trije drugi problemi. Tako, da ne vem, ali boste vi našli svoj predračun. Mene veseli, če imate plan, ampak res, še enkrat, prosim vas, da nam posredujete, jaz verjamem, da ga niste s sabo prinesli, Odboru za kulturo to revizijsko poročilo, da vidimo, kaj vas je tako razjezilo, da ste ustavili vse skupaj in v kolikem času bo to narejeno. Kaj bo ta čas z zaposlenimi, cel kup vprašanj se nam postavlja, ki so popolnoma upravičena. Veste, zdaj biti užaljena veličina, ker si vas nekdo drzne kaj spraševati. Moje poslansko vprašanje je bilo konkretno najavljeno: na 28. redni seji Državnega zbora vas sprašujem v zvezi z odstopom ravnatelja SNG Drama Ljubljana. Torej, o čem se pogovarjamo? O sanaciji, o razlogih za odstop in tako naprej. Skratka, pravite, direktor je odgovoren, če je hiša v slabem stanju. Saj zato je odstopil, ker ne more odgovarjati, če se nekomu od zaposlenih [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ker je nesposoben, pravite, ja v redu. Tudi to, ampak poslušajte minister, tudi to je možno. Je možno, vendar si želim kot predsednica Odbora za kulturo in kot profesionalna igralka ne samo vaše sodbe, da rečete, ti si nesposoben, ampak hočem kakšne konkretne dokaze. Res bi vas prosila, da mi jih podate, četudi pisno na pisarno Odbora za kulturo, predvsem pa pričakujem, da se o tem pogovarjamo. Kajti če izgubimo osrednjo gledališko hišo v Sloveniji, potem smo res konkretno zavozili kulturno politiko. Hvala.
Hvala lepa. Tudi o vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. S tem smo izčrpali vsa vprašanja. Ministrom in ministrici se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam 1. točko dnevnega reda in sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri, 14. decembra, ob 9. uri. Vsem lep večer. Nasvidenje.