Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 2. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi prvega in drugega odstavka 51. in 54. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da je zadržan in se današnje seje ne more udeležiti kolega Maksimiljan Lavrinc; drugega opravičila zaenkrat nimam. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Pred tem prosim, da tisti, ki morda zavoljo različnih okoliščin nimate kartice, ki omogoča glasovanje, s seboj, z dvigom roke potrdite svojo navzočnost in z dvigom roke kasneje tudi poveste, ali boste predlog, ki bo na glasovanju, podprli ali ne. Ugotovimo sklepčnost! Prisotnih je 59 poslancev in dva kolega, ki sta dvignila roko, to je 61 poslank in poslancev; zbor je sklepčen in lahko odloča. Vljudno prosim za mir v dvorani, da lahko zbor normalno odloča. Na to sejo sem povabil predsednika vlade Republike Slovenije dr. Janeza Drnovška ter kandidate za ministrice in ministre, ki jih vse lepo pozdravljam! Pred določitvijo dnevnega reda te seje bomo opravili še postopek spr ejema zapisnika 1. izredne seje državnega zbora. Zapisnik je na vpogled v računalniški mreži. Ali kdo zahteva spremembo ali dopolnitev oziroma ima kakšno drugo pripombo k zapisniku? Ugotavljam, da ne. Ker k zapisniku 1. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije ni pripomb, prehajamo na odločanje o sprejetju zapisnika. Ugotovimo navzočnost! Navzočih je 71 poslank in poslancev, ki imajo kartice, ter dva, ki bosta glasovala z dvigom roke. Kdo je za zapisnik? [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zapisnik 1. izredne seje državnega zbora sprejet. Prehajamo na določitev dnevnega reda 2. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem dne 30. novembra 2000, in sicer sta predlagani dve točki dnevnega reda: 1. določitev kandidata, ki v skladu s 14. členom zakona o poslancih opravlja funkcijo poslanca namesto poslanca, ki je prevzel funkcijo v vladi, in 2. predlog predsednika vlade Republike Slovenije za imenovanje ministrov. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Prehajamo na predloge za umik posameznih točk z dnevnega reda. Predlogov doslej nismo prejeli. Kolega Jerovšek, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani državni zbor, spoštovani gospod predsednik vlade, kandidati za ministre! V Socialdemokratski stranki ugotavljamo, da niso podani poslovniški razlogi za to, da opravimo 2. točko dnevnega reda, se pravi, da opravimo volitve o predlogu liste kandidatov za ministre v vladi. Namreč, 265. člen poslovnika državnega zbora govori zelo jasno, z zelo jasno dikcijo, da o imenovanju ministrov glasujejo poslanci tako, da glasujejo o listi kandidatov za ministre kot celoti. Ugotavljamo, da lista ministrov po veljavnem zakonu v celoti ni bila predložena. Kajti zakon o vladi v 8. členu določa, da poleg predsednika vlado sestavljajo tudi naslednji ministri: minister za finance, za notranje zadeve, zunanje zadeve, pravosodje, obrambo, delo, družino in socialne zadeve, ekonomske odnose in razvoj, gospodarske dejavnosti, kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, za malo gospodarstvo in turizem, za kulturo, za okolje in prostor, za promet in zveze, za šolstvo in šport, za zdravstvo, za znanost in tehnologijo. Se pravi, 16 resorjev. Poleg tega so lahko v vladi tudi ministri brez resorja. To, kar imamo na mizi in imamo pred seboj, je neka lista, ki je predložena po neveljavnem zakonu. In upam, da ta državni zbor ima v sebi toliko državniškega obnašanja in toliko resnosti, da ne bo na začetku mandata kršil vseh zakonskih in poslovniških določil in volil nepopolno listo, ki je popolnoma nezakonita. Takšna vlada bi bila nezakonita, kajti zakon o vladi, tudi v svojem 9. členu, pravi, število ministrstev, njihove pristojnosti in organizacijo ministrstev ter drugih upravnih organov določa zakon. In to sem vam prebral iz veljavnega zakona. Po veljavnem zakonu lista kandidatov ni bila predložena, zato vas gospod predsednik, prosim, da zaščitite integriteto tega državnega zbora in da takoj umaknete to točko in damo predsedniku vlade dodaten čas, da predloži popolno listo kandidatov za ministre, kot je to določeno z zakonom. Namreč, gospod minister ni predložil treh ministrov, kolikor je meni znano. Zakon je jasen, se ni spreminjal v zadnjem času in bilo je dovolj časa, dovolj priložnosti in mislim, da moramo delovati v skladu z zakonom. Zato gospod predsednik še enkrat lepo prosim, da to točko umaknete s svojo digniteto z dnevnega reda. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Jerovšek. Zavedajoč se svoje odgovornosti in v pričakovanju, da utegne kdo to vprašanje tudi postaviti, sem zaprosil sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve za mnenje o tem, ali je glede na veljavni zakon o vladi Republike Slovenije in ob upoštevanju določb poslovnika državnega zboramogoče obravnavati in odločati o predlogu za imenovanje ministrov, če lista kandidatov za ministre ni popolna, predlaganih pa je več kot dve tretjini kandidatov za ministre. Dobil sem pisno mnenje, ki, če ga smem strniti, pravi, da državni zbor lahko odloča o tem. Pisno obrazložitev lahko dobite na klop, če tako želite - obsega dve strani. Bi pa prosil gospo Tino Bitenc, če je tako prijazna in na kratko obrazloži svoje stališče.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Zelo na kratko. Najprej bi začela s tem, da 265. člen poslovnika državnega zbora določa način glasovanja o predlogih, ki jih je podal predsednik vlade za ministre. Torej, o njih se odloča tako, da se glasuje o listi kot o celoti. Kaj naj obsega lista? Torej, ali mora obsegati vse z zakonom določene ministre, dejansko ne določa ne vlada, ne zakon o vladi, niti ne poslovnik. Prvi odstavek 262. člena poslovnika določa, da mora predsednik vlade v petnajstih dnevih po izvolitvi predložiti predsedniku državnega zbora predlogza imenovanje ministrov, ki mora biti v pisni obliki in mora obsegati listo predloženih kandidatov, skupaj s podatki, določenimi, in obrazložena mora biti. To se pravi, točno kaj naj lista obsega, poslovnik ne določa. Tudi zakon o vladi v drugem odstavku 11. člena opredeljuje obveznost predsednika vlade, da predlaga državnemu zboru predlog za sestavo vlade. Za nas je pomemben tretji odstavek 11. člena, ki določa, da se šteje, da vlada prevzame funkcijo, če je imenovanih več kot dve tretjini ministrov, pričemer ne štejejo ministri brez resorja. Menimo, da je treba kompletno ureditev, torej izvedbo ustavne ureditve, po kateri v Sloveniji imenuje ministre na predlog predsednika vlade državni zbor, razumeti, bom rekla, ob upoštevanju tretjega odstavka 11. člena. Sicer imamo precej vprašanj nerazrešenih in so lahko razrešena vključno s pravnimi posledicami, ob upoštevanju celote ureditve v 11. členu. Zato menimo, da - da skrajšam - je v vseh fazah oblikovanja vlade, v fazi imenovanja ministrov potrebno, da se torej predlog sam, kakor tudi njegovo nadaljnje obravnavanje in odločanje o njem v državnem zboru, nanaša na tako listo, na kateri je več kot dve tretjini ministrov, pri čemer ne štejejo ministri brez resorja. Seveda se to število nanaša na ministre, kot jih določa 8. člen zakona o vladi. In če lahko ugotovimo, da je predlaganih 13 ministrov, po naših izračunih več kot dve tretjini predstavlja 11 ministrov. Zato lahko z vidika take razlage zakona, ustavne ureditve, vključno z zakonom o vladi in poslovnikomzaključimo, da je o predloženi listi torej mogoče peljati razpravo in o njej odločati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Po poslovniku imajo sedaj poslanske skupine možnost, da najkasneje v petih minutah pojasnijo svoja stališča. Kolega Jerovšek, vztrajate pri predlogu, da se umakne? Prosim, želi katera poslanska skupina pojasniti stališče glede predloga za umik? Boste dobili besedo, če želite govoriti v imenu poslanske skupine, gospod Jerovšek. [[Da.]] Prosim. Imate besedo. Pet minut.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Zelo sem presenečen, da predsednica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve po tem, ko smo med drugim včeraj slišali mnenje eminentnega pravnika s številnimi strokovnimi referencami, predstavi tukaj v državnem zboru mnenje, ki v celoti pravzaprav negira nekatere poslovniške odločbe in se nasloni zgolj na tretji odstavek 11. člena zakona o vladi, ki velja za slučaj, ko sta že bila opravljena dva kroga volitev ministrov. Potem je to dovoljeno, kar se tu razlaga. Dejstvo je, da so ti členi poslovnika izjemno jasni in da ne dopuščajo o takih zadevah nepravniške in siceršnje megle. Namreč, ne bo držalo, da 265. člen določa način volitev, ki je lista v celoti. Lista v celoti predstavlja tisto, kar je zapisano v 8. členu zakona o vladi in ta lista v celoti ima 16 kandidatov za ministre. Če bi bilo predloženih 16 kandidatov za ministre in v prvem krogu ne bi bili potrjeni dve tretjini oziroma ne bi dobili večine, ne bi bil državni zbor za, potem mandatar predloži ponovno listo in se opravi ponovno glasovanje. In četudi v tem slučaju lista pade, je možno to, kar nam je gospa predsednica sedaj ponudila kot pravno mnenje. Tu je, jaz vam bom prebral še enkrat 266. člen, da boste videli, da je točno to: "Če lista ni izglasovana, se opravi novo glasovanje o imenovanju ministrov na podlagi nove liste kandidatov za ministre. Predsednik vlade mora predložiti novo listo kandidatov najkasneje v 10 dneh od dne prvega glasovanja. Če tudi nova lista kandidatov ni izglasovana, lahko predsednik vlade predloži, da se o vsakem predloženem kandidatu z liste kandidatov glasuje posebej." To je drugi odstavek 266. člena. Vsebuje to, na kar se je naslonilo mnenje sekretariata. Vendar, kot sem rekel, to predvideva v primeru, ko sta že bila izvedena dva poskusa oblikovanja vlade. Zaradi tega je tu jasno, ker česa takega tu ni bilo, da ni bila lista ministrov v celoti predložena. In se čudim tudi mnenju, da je možno na začetku državnega zbora kršiti zakon v celoti kršiti poslovnik in z namenom doseganja političnih ciljev omalovaževati poslovnik in zakon, ki je izredno jasen, in se delati nevedne oziroma se delati nekega poslovniškega valjarja ali buldožerja in delati popolnoma v skladu z nekimi ozkimi političnimi cilji. Ne vem, potem, če bi to naredili, je v bistvu najava nekega izrednega stanja v tej državi, kajti to jasno kaže, da se v tej državi ne bo spoštoval noben zakon, ne bo se spoštoval poslovnik in da je državni zbor pravzaprav popolnoma brez potrebe tu, ker se bo tisto, kar je v nekem centru moči bilo dogovorjeno, izpeljalo. Upam, gospod predsednik, da boste uporabili svojo kredibilnost, svoj ugled, in prav tako tudi pričakujem od izvoljenega predsednika vlade, da bo spoznal napako - ne rečem, da je bilo vse to v tistem trenutku, ko je on listo ministrov predložil, jasno, vendar pričakujem, da je pa danes kristalno jasno in da morata oba tako eminentna politična predstavnika delovati v skladu z zakonom in poslovnikom tega državnega zbora, ki je naša ustava. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Nove Slovenije, kolega Lojze Peterle.
Spoštovani gospod predsednik, poslanke in poslanci, spoštovani gospod predsednik vlade in kandidati za ministre! Vesel in ponosen sem, da sem zopet v družbi poslank in poslancev državnega zbora te države. Rad bi povedal, da kot opozicijski poslanec natančno vem, da nimamo dovolj glasov, da bi vas prepričali v spoštovanje zakonov, ki v tej državi veljajo; imamo pa dovolj glasov, da vas opozorimo, kadar menimo, da greste mimo zakona, kot v tem primeru, da to vam in slovenski javnosti povemo. Zelo obžalujem dejstvo, da se je vsa zadeva z novo koalicijo začela že z izigravanjem dogovorjenih pravil igre. Začetek, ki je pripeljal do obstrukcije na samem začetku, poznate. Dvakrat je bil prekršen dogovor, kako se bodo v skladu s poslovnikom sorazmerno delile pozicije znotraj delovnih teles. To, kar se dogaja danes, je nadaljevanje iste zgodbe. To, kar si je koalicija dovolila in izvolila, je začetek procedure v tretji rundi. Vi ste šli od zadaj, ker menite, da boste tako najlaže prišli skozi, in vi imate tako večino, da lahko sklenete, da sonce ne bo več vzšlo. Imate dve tretjini, lahko sklenete karkoli v tej hiši. Mi pa bomo vztrajali, da boste zakone spoštovali. In predlagamo, ker smo konstruktivna opozicija - da ne bi prišli pri tako pomembnem dejanju, kot je postavljanje vlade, do težav ali do senc glede spoštovanja zakonov - predlagamo, da se predsednik vlade posluži zakonske možnosti, da tista dva resorja začasno prevzame, pa bo vse v redu. Torej ne vem, zakaj začenjate v tretji rundi oziroma na tretji stopnji procedure. Mi bomo vztrajali pri tem, da se zadeva dela zakonito, zakon in poslovnik sta jasna. Celotno listo je treba predstaviti, tako mi to razumemo, tako je včeraj na televiziji rekel tudi izraziti predstavnik stroke. Kar menimo, da ni zanemarljivo. In ne vem, zakaj nas s tretjim korakom potiskate v probleme in sami sebe s tem, namesto da bi vlada bila tako rekoč že postavljena. In predlagamo, da se torej ne preskakuje procedura, ki bo nedvomno vodila v proceduralne zaplete, kakor poznamo delovanje te hiše, in to je povsem v skladu s poslovnikom. Mi svetujemo torej, da ravnate tako, kot se v tem primeru da ravnati in da nas torej ne zaposlujete s tretjo rundo in da daste polno listo oziroma celovito listo kandidatov. Proceduralno pa sprašujem predsednika državnega zbora, gospoda Pahorja, ali je zahteval, glede na poznavanje zakonov, od predsednika oziroma od mandatarja, da listo dopolni. To vprašanje oziroma ta odgovor bi rad slišal. Potem pa še nekaj. Gospod predsednik, pri vsem spoštovanju, glejte, vi ste rekli, če želite, lahko dobite mnenje sekretariata za zakonodajo na klop. To bi nas moralo že vse čakati. Jaz ne bi rad predlagal četrt ure odmora, zato da bomo prebrali relativno dolgo mnenje tega sekretariata. Mislim, da bi to spadalo k normalnemu in kulturnemu začetku našega dela. In predlagam, da se ta, to mnenje, po katerem je mogoče, pravi odgovorna oseba, odločati tudi na način kot nam to predlaga vlada. Torej mi ne želimo nobene sence dvoma v zakonitost te procedure, ki bo prinesla slovensko vlado. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker kolega Peterle omenja moje dolžnosti, mi dovolite pojasniti naslednje. Kot predsednik sem bil dolžan pri sklicu upoštevati poslovnik. Ker je bilo nekaj različnih mnenj, sem se pred tem posvetoval s strokovnjaki v zvezi s tem in dobil zagotovila, da tak sklic ni sporen. Ker so se nekatere diskusije nadaljevale, sem tudi uradno prosil sekretariat, da tako mnenje da. To sem storil kot predsednik, zato da sem lahko mirne vesti in v skladu s poslovnikom, kot rečeno, sklical to sejo. Na zaslišanjih, kolikor mi je znano - če se motim, me popravite - nihče ni odprl vprašanja tega poslovnika. Zato seveda tudi ni bilo mogoče od mene pričakovati, da bom samoiniciativno razdelil mnenje, ki je služilo moji presoji. Zdaj, ko je kolega Jerovšek to vprašanje zastavil, sem službe državnega zbora prosil, kot pravi kolega Peterle, da boste mnenje, ki je napisano na dveh straneh, tudi takoj dobili na klop. Sprašujem poslanske skupine, ali želi še katera predstaviti svoja stališča. [[Ne.]] Predlagatelj umika? Želite še besedo, kolega Jerovšek?
/Ni razumljivo, ni vključen./
Prosim, če želite besedo, imate možnost uporabe govorniškega odra. Želite besedo? Prosim, izvolite.
Očitno je potem, da so argumenti tako močni, da seveda poslanske skupine ne želijo kljub temu ne nastopiti proti zakonitosti v tem državnem zboru in se tega močno zavedajo. Jaz mislim, gospod predsednik, da je tudi vam popolnoma jasno. Namreč ob svojem nastopnem govoru ste omenili, da se boste zavzemali za višjo politično kulturo. Če bi kršili zakon in poslovnik v tem momentu, bi to pomenilo, da smo pomendrali vso politično kulturo, ki je bila že vzpostavljena v desetih letih parlamentarne demokracije, in da ste že takoj na začetku začeli delovati proti temu, kar ste obljubili temu državnemu zboru. Zato mislim, da imate vso pravico, v svojstvu predsednika parlamenta, da sejo prekinete in opravite nujna posvetovanja, da teh kršitev ne bomo delali naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Po poslovniku smo tako izčrpali možnost, da bi poslanske skupine oziroma v njihovem imenu poslanci obrazložili svoje stališče do predloga, ki ste ga dali - predlog za umik. Naj še enkrat povem, kolega Jerovšek, da sem se pri svoji odločitvi, da danes državni zbor odloči o tej točki, naslonil tudi na stališče sekretariata za pravne zadeve. Stališče imate v pisni obliki pred seboj. Mislim, da so izpolnjeni vsi pogoji, da [[...]]Predsednik vlade, želite besedo? Prosim!
Gospod predsednik! Spoštovane poslanke in poslanci! Jaz bi v tej razpravi, ki je bila sedaj odprta, apeliral predvsem na zdrav razum. Namreč, skušamo postaviti vlado po volitvah, ki so dale zelo nedvoumne rezultate. Ljudje so povedali svojo voljo, prišlo je do formiranja koalicije, izvoljen mandatar in mandatar želi oziroma predlaga vlado. Mi smo se dogovorili, in o tem je obstajal konsenz širše v državi, tudi v vladi, ki je do sedaj delovala, tudi v, če lahko rečem, novi opoziciji, da skušamo racionalizirati delo vlade in da zmanjšamo število resorjev. Zato smo predložili nov zakon o vladi, državni zbor ga je tudi sprejel. S tem zakonom združujemo več ministrstev - tri dosedanja gospodarska ministrstva v eno skupno ministrstvo. Združujemo tudi šolsko ministrstvo in ministrstvo za znanost. Ob tem se res vzpostavlja eno novo ministrstvo, ministrstvo za informacijsko družbo, s katerim želimo slediti trendom v svetu, izzivom sodobnega tehnološkega razvoja. To je državni zbor sprejel, vmes pa je, na žalost, bila uporabljena formalna možnost, ki obstaja, tako da je skupina vsaj 200 poslancev [[?]] z vložitvijo pobude za referendum blokirala uveljavitev novega zakona. Tako da moramo počakati vsaj mesec dni zato, da ta novi zakon, torej, ki združuje ministrstva, ki racionalizira, stopi v veljavo. In kaj naj sedaj predsednik vlade stori v tej situaciji, ko smo vsi za to, da ta novi zakon začne veljati, da združimo ministrstva - ali naj sedaj predlagam za mesec dni tri nove ministre, tri ministre več, ki ne bodo več ministri takoj, ko bo zakon, ki je že sprejet in ki ga je sedaj ta vložena pobuda blokirala za mesec dni - zelo verjetno ne bo prišlo do uspešne izvedbe referenduma o tem vprašanju; dejal sem že, da mislim, da bi bil to najbrž res eden najbolj nesmiselnih referendumov, kar jih poznam, ker se želi, ker bi se želelo blokirati neko bolj učinkovito delovanje vlade, racionalizacijo vlade. No, in če torej izhajamo iz te verjetne predpostavke, bomo imeli čez slab mesec dni veljavnost novega zakona in združitev teh ministrskih resorjev. Zato je logično, da sem kot predsednik, kot predlagatelj liste ministrov uporabil tisto pot, ki mi je na razpolago: da se imenujeta najmanj dve tretjini ministrov, da v teh resorjih, ki jih združujemo, imenujem po enega ministrskega kandidata oziroma kandidatko in da potem, ko bo vlada začela delovati, če jo boste potrdili, pooblastim v skladu z zakonom, da ta minister oziroma ministrica opravlja posle tudi v drugih dveh oziroma skupno v treh resorjih, torej ena ministrica še v drugih dveh gospodarskih resorjih, in ministrica za šolstvo tudi v ministrstvu za znanost, do tistega trenutka, ko bo stopil v veljavo novi zakon o vladi. To je najbolj racionalna rešitev in, kot smo slišali - in tudi prej smo preverili - je v skladu z zakonom, je v skladu s predpisi in omogoča nam torej nek normalen začetek delovanja te vlade, brez takšnih, najbrž resnično nepotrebnih ovinkov, da bi morali za mesec dni imenovati še tri ministre več po starem zakonu o vladi. Resnično bi apeliral na to, da skušamo vsi skupaj zbrati dovolj resnosti in odgovornosti, da začne ta vlada delovati. Čaka nas zelo veliko odprtih problemov in vsako izgubljanje časa sedaj seveda škoduje - komu? - vsem nam, naši državi, zato ker pač ne moremo v tem vmesnem času, ko praktično prejšnja vlada končuje svoje delovanje, nova vlada še ne more začeti, ko ne moremo reševati najbolj resnih vprašanj in problemov, ki so pred nami. Torej mislim, da je povsem legitimno pa tudi, kot smo slišali, povsem zakonito, da vlado danes izvolimo na takšen način, kot sem tudi predlagal. Hvala lepa.
Hvala lepa za vašo besedo, predsednik vlade. S tem smo zaključili možnost razprave. Vsi ki so imeli možnost, so jo tudi izkoristili. Želite proceduralno? Ne ni razprave, ker je diskusija, ni replike, ker je razprava o točki dnevnega reda, zato prosim, da z ugotovitvijo navzočnosti preidemo na glasovanje o vašem predlogu, gospod Jerovšek. Prosim, ugotovimo sklepčnost! Navzočih je 86 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 60.]] Če se je kdo zmotil morda pri tem glasovanju, je to morda bila v tem primeru moja napaka. "Za" je glasoval tisti, ki je pritisnil zeleno tipko, "proti" pa tisti, ki je pritisnil rdečo. Se opravičujem. Razširitve. Ima kdo predlog za širitev dnevnega reda? [[Ne.]] Ugotavljam, da predlogov za širitev dnevnega reda nismo prejeli in da lahko preidemo na glasovanje o predlogu dnevnega reda v celoti. Predlagam da za današnjo sejo sprejmemo dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Na glasovanjem dajem predlagani dnevni red. Prosim poslanke in poslance, da ugotovimo navzočnost! Prosim! Navzočih je 83 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti 18.]] Glede na izid glasovanja ugotavljam, da je zbor predlog dnevnega reda 2. izredne seje sprejel. Prehajamo na 1. točko. Prosim, proceduralno? Prosim, kolega Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsednik. Namreč v izogib temu, da ne bi bili prisotni na tako pomembni seji kršenju zakona in poslovnika državnega zbora, bom predlagal, da se po opravljeni 1. točki sestane komisija za poslovnik, preden preidemo na 2. točko, se seznani z mnenjem sekretariata za zakonodajo in tudi z relevantnimi pravnimi mnenji in se odloči,ali so poslovniške možnosti za opravljanje 2. točke dnevnega reda. Namreč, treba je v obrazložitev tega mojega predloga povedati, da ni tako enoznačno, da se sedaj na tej točki rešuje država, kot da je sedaj, v tem trenutku, nastopil tisti odločilni trenutek, ko je za vsako ceno, tudi če ni vse po zakonu, če ni po zakonu, potrebno sestaviti vlado. Gospod Peterle je predlagal zelo racionalen predlog, ki ga je možno zelo na hitro vzeti. Tako da kot konstruktivna opozicija mi predlagamo to. Verjamem jaz, da ima gospod predsednik vlade ob tem slučaju nekatere težave, ker je tudi prek medijev se potožil, da mu drugi centri moči v državi želijo sestavljati vlado in da bi se lahko zgodilo, da če bi iskal nova imena, da mu bi obstruirali del vlade. To je realnatežava predsednika vlade. Vendar lahko vzame nekatere resorje nase. In treba je pri tem v obrazložitev tudi povedati, da ravno ta koalicija, ki danes drvi v nezakonitost, v rešitve proti poslovniku, je v mesecu avgustu ali pa mogoče prvi dan septembra zavrnila možnost, ki bi dajala tudi tej koaliciji možnost, da bi danes sestavljali vlado v skladu z zakonom in da bi se celo izognili tudi "hearingu". S častno izjemo, moram tu povedati, gospoda Anderliča, je kompletna ta koalicija, verjetno je bila formiranaže takrat, glasovala proti temu, da se sprejme zelo racionalen, bolj racionalen predlog o vladi, kot ga ponujate sedaj, z 12 ministri, ki bi pomenil dejansko zmanjšanje stroškov. In bi tudi v enem členu se spremenila ustava, bilo je dovolj časa, ni pa bilo politične volje. Zato je sedaj jokanje tukaj, da so ogroženi temelji države, pa ne vem kaj vse, če [[...]] [[nerazumljivo.]] [[...]]dobesedno ni na mestu. Takrat je ta ista koalicija zavrnila interese države, se obnašala strogo politično, strogo preračunljivo in ni hotela, da bi se sprejel pred volitvami racionalen zakon o vladi in da bi se v veliki meri neracionalne rešitve, ki so prisotne v tem državnem zboru, glede tega, kako se postavlja vlada, spremenile. Gospodje in gospe, mogoče, zavrnili ste to takrat. Danes ne zavržite in ne zavrnite poslovnika in zakona o vladi, ker se s tem spuščate v nezakonitost. Jaz predlagam še enkrat, da se po opravljeni 1. točki sestane komisija za poslovnik, najde racionalno rešitev. Jaz pa verjamem, da bo med tem časom tudi gospod predsednik vlade razmislil, toliko pregmatik je in toliko racionalen je, da se bo naslonil na zakonito rešitev in vložil listo kandidatov za vlado v skladu z zakonom, prevzel nekatera ministrstva nase in se bodo opravljali dodatni "hearingi" in bo vse rešeno relativno hitro. Hvala.
Hvala lepa, kolega Jerovšek. V 334. členu poslovnika je v prvem odstavku zapisano - citiram: "Če pride do dvoma o vsebini posamezne določbe poslovnika, razlaga poslovnik med sejo predsedujoči." Kolega Jerovšek je odprl vprašanje morebitne kršitve poslovnika. Na osnovi jasnega stališča sekretariata smo ugotovili, da poslovnik ni kršen in da lahko državni zbor danes o 2. točki odloča. Vi ste v skladu s 70. členom nastopili in želeli besedo, jaz sem vam jo dal. Če se z mojim pojasnilom ne strinjate, bom dal svojo razlago na glasovanje in bomo s tem še enkrat umaknili vsako senco dvoma o tem, ali državni zbor lahko ali ne o tem odloči. Želite, da o tem? [[Da.]] Potem prosim, ker tukaj ni mogoča razprava, da državni zbor z glasovanjem odloči o moji razlagi, da brez kršitve poslovnika lahko, razlagajoč njegove določitve med sejo z mojega položaja, nadaljujemo sejo državnega zbora. Ugotavljamo prisotnost! Glasujemo o tem, ali torej državni zbor lahko nadaljujedelo ali ne, v skladu z razlago, ki sem jo dal. Kdor želi ta sklep podpreti, naj prosim glasuje, prav tako tisti, ki se s tem ne strinjate. Navzočih je 81 poslank in poslancev. Prosim? Še enkrat? Če lahko začnete glasovati, opozarjajo tukaj iz službe. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da lahko državni zbor nadaljuje svoje delo. Kolega Peterle, imate proceduralno? Prosim, izvolite.
Gospod predsednik, mislim, da smo še kar naprej v veliki senci, glede zakonitosti, spoštovanja zakonitosti. Vi imate pravico tolmačiti poslovnik, nimate pa pravice tolmačiti zakona o vladi. In v tem zakonu o vladi ni člena, ki bi dovoljeval mandatarju, da ponudi okrnjeno vlado. Piše, da mora predlagati imenovanje ministrov, ne samo nekaterih ministrov. Tisto, kar se nanaša na dve tretjini, velja šele, če ne bi bila vlada potrjena; od takrat naprej se proceduralno in v skladu z zakonom razmišlja o dveh tretjinah. Torej povejte mi, gospod predsednik ali gospod mandatar, kje je podlaga za to, da se začne z okrnjenim, se pravi necelovitim predlogom za sestavo vlade. Vlada lahko deluje z dvema tretjinama, ne more pa začeti z okrnjenim številom ministrov. Prosim, da se to razjasni. Predlagam četrt ure odmora, da tisti, ki so za to v tej hiši zadolženi, vendarle na to zadevo globlje pogledajo; ne gre samo za poslovnik, gre za zakon o vladi in ta je kršen.
Kolega Peterle, osebno ne vidim razloga za odmor, razen če ga bo predlagala katera od poslanskih skupin. Drugič, menim, da so vse poslovniške možnosti, da nadaljujemo razpravo. Pravkar smo odločali o tem, ali sem poslovnik razložil med sejo prav ali ne, in z večino ugotovili, da državni zbor o 2. točki dnevnega reda lahko odloči. Zato predlagam, da preidemo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - DOLOČITEV KANDIDATA, KI V SKLADU S 14. ČLENOM ZAKONA O POSLANCIH OPRAVLJA FUNKCIJO POSLANCA NAMESTO POSLANCA, KI JE PREVZEL FUNKCIJO V VLADI. Republiška volilna komisija je zboru posredovala ugotovitev o pridobitvi mandata poslanca državnega zbora. Ugotovitev je obravnavala mandatno-imunitetna komisija, ki je zboru pismeno poročala. Želi poročevalec komisije besedo? Prosim, kolega Peče.
Spoštovani prisotni! Danes ob 9.00 uri zjutraj je zasedala mandatno-imunitetna komisija in ugotovila oziroma se seznanila, da poslanec, ki je prevzel novo funkcijo, postal predsednik vlade, ali v prihodnje poslanec, ki prevzame funkcijo ministra, za ta čas, za to obdobje ne more več opravljati funkcije poslanca. V skladu s tem in na podlagi dokumentov republiške volilne komisije ter pismene izjave predlagatelja liste, istoimenske, s katere nadomešča, je komisija ugotovila, da ni zadržkov za imenovanje novega mandata, torej mandata poslancu gospodu Šukljetu. Predlagamo, da predlagani sklep sprejmete. Hvala.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Želi kdo besedo? Ugotavljam, da ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Na podlagi navedenega in v skladu s 14. členom zakona o poslancih dajem na glasovanje naslednji predlog sklepa: "V času, dokler poslanec dr. Janez Drnovšek, ki je bil izvoljen za predsednika vlade Republike Slovenije, v skladu s prvim odstavkom 14. člena zakona o poslancih ne more opravljati funkcije poslanca, opravlja to funkcijo v skladu z drugim odstavkom 14. člena navedenega zakona od današnjega dne gospod Borut Šuklje, roj. 24. junija 1958, stanujoč Ižanska cesta 144, Ljubljana." Prosim poslanke in poslance, da zabeležijo svojo navzočnost! Navzočih je 81 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti 4.]] Lahko povabim poslanca gospoda Šukljeta v dvorano. [[Aplavz.]] Našemu novemu kolegu gospodu Borutu Šukljetu v našem skupnem imenu iskreno čestitam. S tem tudi zaključujem tudi to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na PREDLOG PREDSEDNIKA VLADE REPUBLIKE SLOVENIJE ZA IMENOVANJA MINISTROV. Prosim za nekaj več tišine v dvorani. Dvorana res ni primerna za take seje, vendar z malo strpnosti ne bo težko zaključiti tudi te točke dnevnega reda. Prvi odstavek 262. člena poslovnika državnega zbora določa, da mora predsednik vlade Republike Slovenije v 15 dneh po svoji izvolitvi poslati predsedniku državnega zbora predlog za imenovanje ministrov. Predsednik vlade dr. Janez Drnovšek je zboru s pismom dne 23. novembra 2000 posredoval naslednje predloge za imenovanje ministrov: dr. Dimitrija Rupla za ministra za zunanje zadeve, dr. Rada Bohinca za ministra za notranje zadeve, dr. Antona Grizolda za ministra za obrambo, mag. Antona Ropa za ministra za finance, dr. Teo Petrin za ministrico za gospodarske dejavnosti, dr. Vlada Dimovskega za ministra za delo, družino in socialne zadeve, gospoda Jakoba Presečnika za ministra za promet in zveze, mag. Franca Buta za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, mag. Janeza Kopača za ministra za okolje in prostor, gospoda Ivana Bizjaka za ministra za pravosodje, dr. Lucijo Čok za ministrico za šolstvo in šport, dr. Dušana Kebra za ministra za zdravstvo in gospoda Igorja Bavčarja za ministra brez resorja, pristojnega za evropske zadeve. Dodatno je dne 26. novembra 2000 predsednik vlade listo kandidatov dopolnil s predlogom, da se za ministrico za kulturo imenuje gospa Andreja Rihter. Predlog predsednika vlade ste prejeli dne 23. novembra letos, dodatni predlog pa 26. novembra letos. Želi predsednik vlade, dr. Drnovšek besedo. Prosim, predsednik vlade, dr. Drnovšek.
Spoštovane poslanke, gospodje poslanci, gospod predsednik! Predložil sem listo ministrov, s katero vas je seznanil gospod predsednik državnega zbora. Sestavljanje vlade je vedno zelo zahteven in nič kaj prijeten proces. Včasih je na posameznih resorjih na razpolago več kvalitetnih kandidatov in treba je izbrati, kdo med njimi bi bil imenovan, drugi, ki niso izbrani, so na nek način razočarani. Žal mi je, da se tudi vsa njihova imena potem pojavljajo v javnosti Tega nikoli ne dela mandatar, nikoli nisem sam posredoval teh imen v javnost. Vem, da jim je potem neprijetno, če se niso znašli na koncu na predlagani listi. Ponekod je tudi tako, da bi mandatar želel koga, vendar ne more iz takšnih ali drugačnih razlogov dobiti njegovega pristanka. Pri vseh teh okoliščinah sem poskušal priti do najboljše možne liste ministrov oziroma ministric, in ta lista je danes pred vami. Prepričan sem, da je to dobra lista, da so na njej kvalitetni kandidati, da imajo nekateri med njimi precej izkušenj, že vladnih izkušenj, drugi prihajajo na novo v vlado, vendar imajo za sabo bogato strokovno in drugačno pot. Tudi za njih sem prepričan, da bodo uspešno delovali kot ministri. Govorili smo že o zapletu z zakonom o vladi, kjer verjetno za kak mesec dni še velja stari zakon. Bom tako, kot sem najavil, če potrdite izbrano ministrsko ekipo, za to prehodno obdobje, ker to lahko storim za čas do treh mesecev, pooblastil dr. Teo Petrin, da poleg ministrstva za gospodarske dejavnosti opravlja tudi dolžnosti ministra za mednarodne ekonomske odnose in razvoj in pa ministra za drobno gospodarstvo in za malo gospodarstvo in turizem. In pa dr. Lucijo Čok, da kot ministrica za šolstvo in šport pokriva tudi ministrstvo za znanost. Do tistega trenutka, torej pričakujemo, da bo to čez slab mesec dni, ko se bodo ti resorji združili v skupna resorja: resor za gospodarstvo in pa resor za šolstvo in znanost. Od kandidatov pričakujem, tako kot verjetno vsa naša javnost, vsi naši državljani, da bodo ne samo kvalitetno, ampak tudi pošteno opravljali svoje delo. Pričakujem, da bodo prisluhnili tistim usmeritvam, o katerih sem že govoril ob svoji predstavitvi, kot kandidat za predsednika vlade, da bodo skušali napraviti državo, ne samo učinkovito, ampak tudi čimbolj prijazno ljudem, da bomo skupno iskali načine, kako poenostaviti različne postopke, administrativne zaplete, kako omogočiti državljanom, da hitreje opravljajo in bolj enostavno opravljajo vse svoje odnose, vse svoje obveznosti ali pravice, ki jihimajo v zvezi z državo, v tej ali drugi obliki, da bomo s tem vsi skupaj postali po eni strani bolj učinkoviti pri opravljanju naših dejavnosti, tako gospodarskih kot vseh drugih, hkrati pa tudi bolj prijazni, bolj odprta, bolj prijazna in tudi bolj odprta država. Želel bi, da kandidati, kandidatke, bodoči ministri čimbolj prisluhnete vsem državljanom, tudi nevladnim organizacijam, da ne boste zaprti v državne organe, v ministrstva, da boste razmišljali kot državljani, ne samo kot uradniki ali ministri, inse postavljali v vlogo, v kožo vseh državljanov, ki na tak ali drug način prihajajo v stik s to državo. To je naša skupna država. Ni dolgo od tega, ko smo jo pridobili. Poskušajmo jo napraviti čim bolj učinkovito, čim bolj prijazno in poskušajmo tudi izboljšati vse tisto, kar sedaj še ni najboljše in optimalno. Mislim, da je za nami obdobje tistega vzpostavljanja države, tudi tranzicije in da sedaj lahko napravimo nekatere stvari bolje, bolj kvalitetno, da nekatere podrobnosti, ki smo jih morda v teh letih prezrli, postavimo na svoje mesto in da Slovenija resnično postane sodobna, moderna država, primerljiva s tistimi, s katerimi smo se želeli primerjati tudi takrat, ko smo se odločali za svojo samostojnost. Spoštovane poslanike in poslanci! V svojem predlogu sem dal tudi predlog za tri kandidatke za ministrski položaj. To je več kot do sedaj. Želel bi, da je še več kandidatk v vladi, vendar je že to nek korak naprej. Ena izmed izkušenj, ki sem jo pridobil ob tem, je, da nam je morda resnično še v podzavesti to, da ko se odločamo o tem, koga izbrati ali drugače rečeno, kdo je boljši, pa morda v enaki izbiri kar podzavestno dajemo prednost moškemu kandidatu. Včasih se je treba nekoliko potruditi, tudi jaz sem se moral potruditi v tem primeru in začuda sem imel največ težav pri tem, ko sem predlagal kandidatke, ženske za ministrice. Veliko lažje je šlo pri vseh moških kandidatih. Torej upam, da vam bo to vsem skupaj v dragoceno izkušnjo in da bomo to vzeli kot korak v pravo smer. Prepričan sem, da bo že ta poteza izboljšala delovanje vlade in da bomo morda bolj kvalitetno predstavljali resnične interese vseh Slovencev, tako Slovenk kot Slovencev, državljank in državljanov. Hvala lepa.
Hvala lepa, predsednik vlade. V skladu z 263. členom poslovnika državnega zbora so se kandidati predstavili matičnim delovnim telesom in odgovarjali na vprašanja članov odborov. Iz mnenj matičnih delovnih teles izhaja, da so bile predstavitve vseh kandidatov ustrezne [[mnenja odborov ste prejeli]] . Sprašujem poročevalce, ali želijo besedo? Ugotavljam, da ne. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prijavljeni so in bodo dobili možnost za besedo po vrsti, najprej dr. Andrej Bajuk, poslanska skupina Nove Slovenije. Vodje poslanskih skupin ali predstavnike prosim, da stališča sporočijo z govorniškega odra, vse ostale poslanke in poslanci pa izza klopi. Dr. Andrej Bajuk, imate besedo; za njim bo dobil besedo dr. Miha Brejc.
Spoštovani gospod predsednik državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci, cenjeni gospod predsednik vlade dr. Janez Drnovšek, spoštovane kandidatke in kandidati za ministre, spoštovani državljani Republike Slovenije! Dovolite mi, da cenjenemu zboru in vsem, ki spremljajo današnjo razpravo prek sredstev javnega obveščanja, predstavim mnenje poslanske skupine Nove Slovenije. S trenutkom, ko bo izvoljena nova vlada, bo Nova Slovenija v kontekstu koalicije Slovenija prevzela novo vlogo, ki bo hkrati tudi njena dolžnost. Prevzela bo vlogo demokratične parlamentarne opozicije. Želel bi poudariti izjemno velik pomen te vloge za demokratično in pravno državo, za katero je bistvenega pomena dejanska delitev oblasti. Opozicija je konstitutivni del parlamentarne demokracije. Brezopozicije ni demokracije. Poslanska skupina Nove Slovenije bo odgovorno opravljala nalogo opozicije v državnem zboru Republike Slovenije. Naši poslanci bodo s svojimi pobudami in argumenti omogočali pomembnemu delu slovenske javnosti dejansko prisotnost pri vplivanju na odločanje o zadevah splošnega družbenega pomena. Dosledno si bomo prizadevali za temeljito opravljanje nadzorne funkcije, ki jo ima državni zbor nad delom vlade. V tem smislu pričakujemo, da bo opoziciji omogočeno učinkovito delo v delovnihtelesih tega zbora. Hkrati pa želim poudariti, da bomo podpirali vse tiste projekte, ki so nacionalnega pomena za državo, kot je ustvarjanje Evrope na domačih tleh in vstopanje v Evropsko unijo, dosledno spoštovanje in uveljavljanje principa enakosti državljanov pred zakonom, zlasti na davčnem področju. Prav tako pa je enakost možnosti predvsem na področju vzgoje in izobraževanja, poprave krivic in podobno. Želim opozoriti na še nekaj pomembnih dejstev. Parlamentarna opozicija je maloštevilna, kar pomeni, da bo posledično vladajoča koalicija imela veliko večjo odgovornost za demokratični razvoj Slovenije. V tej zvezi tudi želim opozoriti, da je naše globoko prepričanje, da ima država posebno odgovornost za to, da zagotovi pogoje za oblikovanje medijsko pluralnega prostora. Naj končam z upanjem, da bo tudi vladajoča koalicija doumela izreden pomen konstruktivne opozicije za normalno delovanje slovenske družbe in države in da spričo tega dejstva ne bo podlegla skušnjavi, da bi vedno prevladal zgolj argument moči nad močjo argumentov. Hvala lepa.
Hvala lepa. [[Aplavz.]] Besedo dajem kolegu dr. Mihu Brejcu, ki bo spregovoril v imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke, za njim pa bo dobil besedo gospod Marko Diaci za poslansko skupino stranke Mladih Slovenije. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovane gospe in gosodje, lepo pozdravljeni! No, danes sedimo v dvorani nekdanjega centralnega komiteja zveze komunistov in v tej dvorani se je marsikaj dogajalo v preteklosti. Prišlo je najbrž, nič najbrž, prišlo je do kršitev človekovih pravic, prišlo je do kršitve ustave in zakonov in bojim se, da se je vladajoče koalicije nekaj malega dotaknilo, ko ste danes tako vehementno poteptali določila poslovnika. To ni dober obet za prihodnost, to ni dober obet za ravnanje v naslednjem obdobju in seveda vse vas postavlja v čudno luč. Ampak nam ne ostaja drugega, kot da to ugotovimo, da to povemo, ostalo prepuščamo vaši vesti. Nenazadnje zakon o vladi smo pripravili v Bajukovi vladi letos poleti in ga tudi dali v postopek, pa ga poslanci prejšnjega sklica niste niste sprejeli. Pomislite, koliko bi si prihranili težav, če bi ga takrat sprejeli. Ampak ker smo to mi predlagali, je bil predlog že vnaprej slab in seveda danes imate ta kaos, ki vam seveda ne dela časti. Podobno se je dogajalo tudi pri nastajanju delovnih teles državnega zbora. Na 1. seji Kviaza smo bili seznanjeni pač z odločitvijo vladajoče koalicije, da bo delovnih teles manj, da bodo manjša. Rečeno je bilo, da bo volilni rezultat merilo zasedenosti teh organov, ne samo po številu članov, pa tudi po številu predsednikov delovnih teles in podpredsednikov. V razpravi se je tudi izkazalo, jaz mislim, da lahko rečem, da je bilo to večinsko mnenje, da stranka, ki ima ministra, ne bi smela imeti tudi predsednika delovnega telesa za isto področje. Se pravi, da minister, ne vem, za kmetijstvo, ministrstvo za kmetijstvo ne bi smela imeti ljudska stranka, ampak nekdo drug, ministrstvo za mednarodne odnose ne LDS, ampak delovno telo kdo drug itn. Rečeno je tudi bilo, da bomo pač usklajevali svoje interese. V naprej smo prijavili tisto, kar smo želeli. Vsakdo nekoliko več, kot je pričakoval. Pokazalo se je, da na prvem sestanku ni bilo posebnih nasprotovanj. Skoraj bi lahko rekli, da smobili nekako v glavnem kar zadovoljni s tem, kar je koalicija ponudila. Toda že isti dan ste ploščo obrnili in začelo se je premikanje iz enega delovnega telesa v drugo delovno telo. Tako je prišlo do tega, da so bile ponudbe vse manj resne in opozicija jepač morala odločiti tako, kot je. Mi smo se, kot veste, odločili, da ne prevzamemo vodilnih mest v državnem zboru, ampak samo članstvo. No, trenutno imamo zaradi takšnega zaporedja glasovanj o delovnih telesih, kot je pač bilo na KVIAZ-u, v tem državnem zboru še mesto podpredsednika državnega zbora in dva podpredsednika delovnih teles. Vendar se bomo tudi temu odpovedali, razen seveda, če bi prišlo do spoštovanja pravil igre, ki ste jih sami določili. Če rečem nekaj besed o nekritičnosti ali pa pomanjkanju realne samopodobe kandidatov Drnovškove vlade oziroma kandidatov, ki smo jih v teh dneh poslušali. Ključna značilnost predstavitev Drnovška in njegovih nekdanjih in bodočih ministrov je popolna odsotnost samokritičnosti. Predstavitve v teh dneh so dale vtis, da je stanje v državi alarmantno. Potrebni "krizni menedžment" ste celo dejali. Čim prej je treba zasesti pozicije, da ne bo Bajukova vlada naredila še več škode, je rekel eden izmed kandidatov. Se pravi, po štirih mesecih se je situacija tako drastično spremenila, da je to treba storiti. Trditi, da smo mi, torej Bajukova vlada, v štirih mesecih zagrešili vse to, o čemer govorite, pri tem pa pozabiti, da ste vi vladali osem let, to je res nizkotno početje. Po mnenju gospoda Ropa in podobnih ter o podpori medijev naj bi javnost torej dobila vtis, da smo mi v štirih mesecih povzročili primanjkljaj v pokojninski blagajni, ki znaša okoli 27 milijard, morda tudi več. Da ne bo denarja za plače učiteljev - manjka okoli 9 milijard, da ne bo dovolj sredstev za otroške dodatke - 3 in pol milijarde, da ne bo dovolj sredstev za programe zaposlovanja - 2,8 milijarde itn. Da bo bodočnost črna, ste rekli, kajti zunanji trgovinski primanjkljaj se je povečal. Če sem prav slišal, ste rekli, za petkrat. In to v štirih mesecih, izgleda. Ampak dokumenti, veste, ki so na voljo tu v državnem zboru, v vladi, tudi v javnosti, kažejo, kaj se je dogajalo in kdaj je nastajalo to, kar je danes. Upam si trditi, da prav ta dokumentacija jasno kaže, da je za nastalo stanje, stanje, kakršno je danes, kriva prav ekipa, ki jo je vodil dr. Drnovšek v preteklosti, ali ekipe in seveda da v preteklih osmih letih so nastale krizne razmere ali pa vsaj zametki teh kriznih razmer, o katerih nekateri kandidati govorijo, nikakor pa ne v teh štirih mesecih. Zanimivo je, da o potrebi uvajanja kriznega menedžment, govorijo prav tisti, ki so takšno stanje povzročili. Povzročili ste v preteklih, to je osmih letih toliko napak in povzročili takšno stanje v državi, v državni blagajni, da se strinjam z vami, potreben bo krizni menedžment. Ampak zgodovina, pa tudi praksa doma in v tujini nas poučita o tem, da podjetja, ki propadajo, nikdar ne izvleče iz krize tisti, ki je propadanje povzročil. No, Slovenije je v tem pogledu nekaj posebnega. Tisti, ki so takšno stanje povzročili, nam sedaj pridigajo o tem, kaj je treba storiti, vendar niti z besedo ne omenjajo svoje vloge, ampak skušajo vso odgovornost zvaliti na nas, ki smo vladali le štiri mesece. Kaj pa ste vendar počeli, ko ste bili na oblasti? Zakaj v preteklih osmih letih niste naredili tega, kar nameravate zdaj? Zakaj ste sploh dopustili, da je prišlo do takšne situacije? Na predstavitvah kandidatov smo slišali marsikaj, tudi veliko nejasnih obljub. Nekateri kandidati so pokazali, da slabo poznajo področje, ki ga bodo vodili, nekateri ne poznajo koalicijske pogodbe, ki so jo podpisali. In to tudi prostodušno povedo. No, nekateri so pa nagrajeni za svoje "udinjanje" v preteklosti. Torej nič novega. Očitno bo v novi vladi dovolj prostora za aroganco, vsaj tako je mogoče sklepati po predstavitvah nekaterih kandidatov. Ko je recimo mag. Vizjak, član Socialdemokratske stranke, vprašal gospoda Ropa, kaj je storil, da bi 50,3 milijone tolarjev nezakonito porabljenih sredstev zaposleni v agenciji za prestrukturiranje in privatizacijo vrnili, je Rop odgovoril, da je zahteval naj ta denar vrnejo, da je zahteval, če se prav zdaj spominjam, tudi, mislim, da je rekel, sodno pot ali nekaj podobnega. Lepo. V redu. Ampak vprašanje je bilo, kaj je storil, ne pa, kaj je rekel. Kaj je storil kot predsednik nadzornega sveta, kot minister, kot član vlade? Kaj je storila vlada v tem primeru? Ja nič, ne. Saj to je jasno. Nič. In tako vlada tudi ni nič storila v primerih, ko je računsko ugotovilo nezakonito porabo sredstev v ministrstvih. Še več kot to. Ljudje, ki so vodili takšna ministrstva, so danes spet kandidati. Povsem jasno je, da so taki ljudje izgubili verodostojnost, s tem pa je izgubila verodostojnost tudi vlada z gospodom Drnovškom na čelu. Načelo delitve oblasti daje parlamentu zakonodajno oblast, vladi politično izvršilno oblast. Obe veji oblasti sta samostojni in druga od druge neodvisni. Tako piše v učbenikih. V Sloveniji pa sta očitno tesno povezani, če že ne zliti. Tako kot sedaj potekajo stvari, bo vlada ali ožji politični vrh liberalne demokracije, ker ostali koalicijski partnerji očitno nimate kakšne posebne vloge pri tem, odločil o neki zadevi, vsi ostali pa boste složno in poslušno izglasovali, kar je bilo ukazano. Glede na sedanje razmerje sil v državnem zboru bo koalicija spremenila poslovnik, vsaj tako je napovedano, in to seveda v smeri večje učinkovitosti in racionalnosti, kot sem nekje prebral. Kaj pa to v resnici pomeni? Ni težko uganiti, da bo koalicija tudi na ta način poskušala utišati že tako ali tako šibko opozicijo. Naj rečem, da bo Drnovškova vlada v naslednjem mandatu racionalizirala demokracijo. Dejstvo je, da je liberalna demokracija premočno zmagala in sestavila koalicijo z dvotretjinsko večino. Opozicija je šibka, ima samo četrtino glasov, 22. Ne pritožujemo se nad tem, nismo prizadeti ali užaljeni, želimo le, da se pravila igre, ki ste jih sami določili, spoštujejo. Lahko nas preglasujete, lahko nam vzamete besedo, ne morete pa nam vzeti dostojanstva in svobodne misli. Premočna pozicija bi morala imeti toliko politične kulture, če ji že občutka za demokracijo manjka, da bi opoziciji omogočila, da svojo vlogo opravlja. Kot je razvidno iz sestave delovnih teles, je Drnovškova koalicija opoziciji namenila povsem obrobno vlogo; največ, na kar ste sposobni pristati, je, da opozicija igra vlogo figovega lista. Mi se zavedamo vloge, svoje vloge v državnem zboru in jo želimo tudi odigrati, toda očitno vladni koaliciji to ne ustreza. Potisnili ali potisniti nas želite v kot, želite, da tam tudi ostanemo, svoje dejanske namere in nedemokratično držo pa boste poskušali prikriti s tem, da nam boste ponudili nekaj mest, za katera sami nimate interesa ali so za vas nepomembna. Ko smo takšne ponudbe doslej odklonili, ker so za nas nedostojne, ste nas obsodili, da izsiljujemo. Lepo vas prosim, kdaj pa je bilo še tako, da bi šibka manjšina izsiljevala močno večino! Kot smo napovedali bomo sodelovali v delu državnega zbora in njegovih teles. Če ne bo prišlo do razumnega dogovora, bomo pač le člani delovnih teles, vse vodilne funkcije opravljajte kar sami. Še naprej bomo vztrajali, da dobi opozicija v državnem zboru ustrezne pogoje za svoje delovanje. Še naprej bomo kritično presojali delo vladajoče koalicije in če bo čudež, bodo tudi mediji kaj malega povzeli o tem. Še naprej se bomo zavzemali za pluralnost medijskega prostora itn. Povsem jasno je, da Drnovškova vlada ne potrebuje opozicije zaradi sebe ali domače javnosti. Opozicijo potrebujete zaradi videza v odnosu do tujine. Za demokratične družbe je značilen demokratičen dialog, vendar za demokratičen dialog je nujen pogoj demokratično obnašanje obeh strani in ne zgolj ene. In še stavek o javnosti. Kandidati za ministre so napovedali resne ukrepe, zategovanje pasu itn. Ampak, ali ni zanimivo, da se upokojenci in DeSUS niso odločili za nikakršen protest in zborovanje, kjer bi nastopil predsednik republike, ker bo prišlo do sprememb pokojninskega zakona in seveda očitno bodo pokojnine naraščale počasneje, kot so doslej, če ne bodo celo zamrznile. Sindikati ne protestirajo, pa čeprav je koalicija napovedala, da se bodo pravice delavcev zmanjšale. Vlada, v kateri sem bil odgovoren za področje dela, družine in socialnih zadev, je pripravila zakon o delovnih rezmerjih za drugo branje. V vaši koalicijski pogodbi lepo piše, da bo potrebno to uskladiti z evropskimi standardi, kar je seveda popolna neumnost, ker takih standardov ni. Gre zgolj za vprašanje, ali želimo zmanjšati pravice delavcem ali ne. Tu me bo zelo veselilo poslušati, ko bo tekla debata o tem, kakšno bo stališče, recimo, Združene liste socialnih demokratov kakšno, zdaj bom pa res rekel, pozo bodo zavzeli sindikati v tistem času, ali bodo nekako pozabili na vse tisto, kar so govorili malo prej. Počakajmo in bomo videli. Tudi gospodarstvo se je sicer oglasilo z velikimi upi, ampak če seštejemo vse to, kar smo te dni slišali, bi dejal, da bo tudi gospodarstvo moralo primakniti več, kot je doslej, v obliki prispevkov, davkov in še česa, ampak ne protestira, hvali to, kar je. Prav, pa naj. Vlada kot največji delodajalec napoveduje restrikcijo v javnem sektorju, ta pa je tiho kot miš. Po novem zakonu o vladi ni več ministrstva za znanost in tehnologijo in poglejte, niti rektor ljubljanske univerze, ki zna biti zelo gostobeseden ob vseh mogočih zadevah, dr. Mencinger, ne reče nobene. Znanost nima več svojega ministra, znanost je nepomembna. Niti mariborski rektor Toplak ne reče nobene, niti predsednik raziskovalne organizacije, niti direktorji velikih inštitutov. Vsi so lepo tiho in čakajo, kaj bo. Na sprejemu ob podelitvi Zoisovih nagrad pa mi pripovedujejo in jadikujejo in rečejo, to je pa res grozno. To je podoba strokovne javnosti, ampak to podobo nismo mi ustvarili. Vi ste bili osem let na oblasti, nam se še upajo povedati, vam pa ne. Torej, rezultat zgodbe o uspehu [[...]]
Prosim, za mir v dvorani.
[[...]]ki smo jo poslušali osem let, je program kriznega menedžmenta. Ta se začenja z napovedmi o prestrikcijah, o zategovanju pasu itn. Narobe svet, bi rekli. Na eni strani je Slovenija v razcvetu, zgodba o uspehu je en "full swing", so rekli Američani, v redu. Toda vi napovedujete, da bodo naslednja leta težka. Kako gre to skupaj? Seveda ne gre, kot ne gre še marsikaj, kar ste v teh dneh povedali, kar ste povedali v preteklih letih, predvsem pa kar ste storili v preteklih letih. Zato socialdemokratska stranka te vlade ne bo podprla. Hvala.
Hvala lepa, gospodu Brejcu. Besedo ima gospod Marko Diaci, v imenu poslanske skupine Stranke mladih Slovenije, za njim pa bo govoril dr. Janez Podobnik v imenu združene ljudske stranke. Prosim!
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi, poslanke in poslanci, spoštovani gospod predsednik vlade ter kandidati za ministre! Spoštovani državljani Republike Slovenije! Poslanska skupina Stranke mladih Slovenija je z zaslišanjem ministrskih kandidatov na matičnih delovnih telesih bila bolj ali manj zadovoljna. Povprečna ocena bi lahko bila "dobro". Dejstvo je, da so posamezna področja kompleksna, kandidati pa so si zadali veliko nalog, ki jih je potrebno opraviti. Zaradi makroekonomskih omejitev, ki so nujni za dosego strateških ciljev Republike Slovenije, in so jih omenjali tudi kandidati za ministre, smo mnenja, da bo za izvršitev danih nalog potrebna maksimalna koordinacija med resorji. Sestavni del koalicijske pogodbe med strankami, ki bodo verjetno od danes naprej sestavljale vlado, je tudi dogovor o sodelovanju, ki ga je ločeno podpisala tudi Stranka mladih Slovenije, in so ga sprejele vse koalicijske partnerice. Od vlade pričakujemo, da bo posebno pozornost posvetila še zlasti naslednjim področjem: izobraževalni politiki, zaposlovalni politiki, socialni politiki, politiki vključevanja Republike Slovenije v Evropsko unijo, stanovanjski politiki, politiki enakih možnosti, mladinski politiki. Pričakujemo tudi, da bo vaša vlada popravila napake, ki so bile storjene v zadnjih tednih, ko smo ponovno odkrito razočarani nad delom državnih organov pri delu z mladimi. Da ne bi bilo pomote, to ni bilo prvič. To se je zgodilo v primeru podelitve štipendij Zavoda Republike Slovenije za zaposlovanje, ker je bila pravica teh mladih do štipendij, ki so realno bistvo obstoja in bivanja dijaka ali študenta, zopet kršena. Ali pa na primer Zoisove štipendije, ki so manjše tako nominalno kot realno, in bi naj v svoji vsebini podpirale najbolj nadarjene. Problem štipendiranja, ki za Zavod Republike Slovenije za zaposlovanje obstajajo v kontekstu reševanja delovnih procesov, je za dijake in študente izziv preživetja. Študenti in dijaki, ki so svojo prvo štipendijo dočakali šele z 20-dnevno zamudo, se tega zavedajo zelo dobro. In še bolj tisti dijaki, ki svoje štipendije niso dobili niti za mesec september. In še enkrat, problem izplačil se letos ni pojavil prvič. V Stranki mladih Slovenije pričakujemo, če ne bo prišlo do nujnih sprememb v načinu dela zavoda Republike Slovenije za zaposlovanje, popolnoma enako nadaljevanje zgodbe tudi v naslednjem letu. Zato pričakujemo od države, da bo že danes pričela reševati to problematiko. Opozarjamo tudi na to, da je Evropska unija pričela pisati belo knjigo o mladinski politiki, ki bo osnova za usklajeno in kvalitetno razreševanje mladinske problematike in opozarjamo, da ima Slovenija kot pridružena članica pravico sodelovati pri sooblikovanju tega dokumenta. Zato pozivamo vlado in pristojne ministre, da se o teh aktivnostih seznanijo in aktivno vključijo tako v pripravo kot v kasnejše izvajanje bele knjige o mladinski politiki, Stranka mladih Slovenije pa zagotavlja, da bo z vsem svojim znanjem in energijo pri tem učinkovito sodelovala. Na področju telekomunikacij opozarjamo državo, da mora zagotoviti informacijsko družbo, ki bo naravnana v čim cenejši dostop do vseh virov informacij, predvsem interneta, katerega cene impulzov naj bi monopolni slovenski operater v bližnji prihodnosti zopet podražil. Temu v imenu Stranke mladih Slovenije in v dobrobit uporabnikov storitev odločno nasprotujemo, saj nas to še bolj oddaljuje od informacijsko razvitih držav, ki so tako ali tako veliko pred nami in nikakor ne dopuščajo takšnegatrenda, kot je v zadnjih letih prisoten v naši državi. Na področju obrambe in s tem povezanimi aktivnostmi vključevanja Republike Slovenije v Nato ugotavljamo, da so le-te prednostne naloge, ki jih v Stranki mladih Slovenije podpiramo, da so kot takšne zapisane tudi v koalicijski pogodbi. Zato upamo, da je mladi forum združene liste poenotil stališča z matično stranko glede tega vprašanja, saj je to po našem mnenju pogoj za uresničitev zastavljenih ciljev. Želimo tudi, da se posebna pozornost nameni področju lokalne samouprave, ker je potrebno s posluhom do problemov lokalnih skupnosti delovati v smeri finančne stabilnosti lokalnih skupnosti, kar je predpogoj za tolikokrat omenjeno decentalizacijo naše države. Na področju kulture v Stranki mladih Slovenije menimo, da se mora slovenski kulturni prostor odpirati svetu, tako kot se odpira gospodarski in znanstveni. Kultura je namreč živ organizem, ki se razvija le pod vplivi domačega in tudi širšega okolja, se mu prilagaja in na ta način izpopolnjuje. Zatoje nedopustna miselnost, da subkultura ni del kulture naše države. V Stranki mladih Slovenije jo podpiramo in upamo, da jo bo podpirala tudi vlada. Z ustanovitvijo sveta vlade Republike Slovenije za mladinsko politiko se bo prvič v zgodovini samostojne Slovenije mladinsko problematiko pričelo obravnavati in razreševati koordinirano ter učinkovito. Spoštovane kandidatke in kandidati za ministre! Kakovost dela vlade bo odvisna predvsem od vas, zato vas danes v imenu poslanske skupine Stranke mladih Slovenije pozivam, da s konstruktivnim delom in zavzemanjem za izboljšanje položaja mladih v družbi skupaj z nami pričnete uresničevati novo obdobje v naši državi, ki bo mladim zagotovila možnosti, znanje, socialno varnost, zaposlitev in enakopravno vključitev v družbo in življenje naše države. Podprli bomo vse kandidate za ministre, hkrati pa v bodoče budno spremljali in ocenjevali njihovo delo. Želimo vam veliko uspeha v korist Slovenije in njenih državljanov. Hvala.
Hvala lepa, gospod Diaci. Besedo dajem dr. Janezu Podobniku, ki bo predstavil stališče poslanske skupine SLS+SKD Slovenske ljudske stranke, za njim pa vabim k besedi gospoda Jelinčiča. Prosim, imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik državnega zbora, spoštovani predsednik vlade dr. Drnovšek, kolegice in kolegi, spoštovani kandidati in kandidatke za ministrice in ministre. Poslanska skupina SLS+SKD Slovenska ljudska stranka bo podprla predlagano listo. Visoka podpora, ki so jo bili predlagani kandidati in kandidatke deležni na matičnih odborih, je po našem mnenju dokaz vsaj dvojega. Najprej to, da se je pokazalo, da kljub temu da so bili drugačni pogledi, je ta ustavni in poslovniški institut vendarle dobra priložnost, da se pravzaprav lahko kandidati inkandidatke za ministre in ministrice prvikrat celovito s svojo vizijo predstavijo v parlamentu. Če se bo ta možnost ukinila, potem tega ne bo več. Lahko so različni pogledi, toda dejstvo je, da smo slišali v teh dneh celovite predstavitve vizij za posamezna področja. To je inštrument, ki to omogoča. In drugič, velika večina podpore na delovnih telesih predstavlja za koalicijo predvsem veliko odgovornost, da s to večino sprejema dobre in modre odločitve. Oblikovanje šeste vlade v samostojni Sloveniji pa je tudi priložnost, da ta vlada za naslednja štiri leta pripravi celovito vizijo, strateške cilje in tudi vzvode za prehod Slovenije v razvito družbo. V naši poslanski skupini smo trdno prepričani, da je ključni izziv pred Slovenijo v naslednjih letih, in to je tudi izziv za slovensko politiko, kako uveljaviti ustavne, zakonske in druge institute, da bo Slovenija postala moderna in učinkovita družba konsenza. O nekaterih vprašanjih, ki so vezane na vlogo opozicije, smo se pripravljeni z vso odgovornostjo pogovarjati v naslednjih dneh in tednih, ko bo državni zbor v celoti oblikoval sestavo delovnih teles. Razumljivo je, da v funkciji vodje poslanske skupine ne morem izreči vse ključne programske usmeritve, ki so bile zapisane v vladni koaliciji ali v dokumentu s katerim se je predstavil predsednik vlade. V vladni ekipi, ki je predlagana, so tudi trije ministri, ki jih predlaga naša stranka. Prepričani smo, da bodo odgovorno, zavzeto in strokovno opravili delo ministrov. Dovolite mi pa samo nekatere programske poudarke, ki so za nas še posebej pomembni. Vrstni red ne pomeni tudi prioritet, pa vendarle, zdrave in stabilne javne finance. Na drugem mestu, kako oblikovati tako celovito delovanje različnih sistemov, različnih politik, še posebej zdravstvene politike da bodo tudi politika in instrumenti države omogočili, da bi slovenske državljanke in državljani živeli zdravo in dalj časa, da se podaljša življenjska doba Slovenk in Slovencev. Kako doseči nacionalni konsenz in ga okrepiti pri ključni zunanjepolitični usmeritvi, to je vstop v Evropsko unijo. Naj bo to skupen evropski izziv za vse v Sloveniji, prav tako tudi za vstop v zvezo Nato. V naši poslanski skupini smo posebej občutljivi do vprašanj, ki so vezana na regionalni razvoj; vloga občin je tu zelo pomembna. V poslanski skupini ocenjujemo, da je programski tekst zelo bogat in zelo podrobno izdelan prav na področju izzivov, kako se bo slovenska družba in slovenska država soočila z izzivi globalizacije. Morda pa je nekoliko šibak pri naslednjem elementu, ki je s tem povezan: kako bo globalizacija dosegla in omogočila, da bomo Slovenke in Slovenci ohranili nacionalno bit. Naša poslanska skupina in naša stranka, ki korenini prav na spoštovanju slovenstva, bo tu brez dvoma vedno zelo občutljiva. Zaključil bom s prepričanjem, da je eno tistih področij, ki sicer ni samostojno prikazano v programskih tekstih, bilo pa je večkrat omenjeno v teh dneh tudi na delovnih telesih, dolžnost slovenske države in slovenske politike, da se z vsemi svojimi mehanizmi sooči z realnim dejstvom zelo zaskrbljujočih demografskih kazalcev. Tu pričakujemo, da bo slovenska politika znala stopiti skupaj in oblikovati rešitve, ki bodo dobre za prihodnost Slovenije kot države. Predsedniku vlade in novoizvoljenim ministrom in ministricam - prepričan sem, da boste izvoljeni - želim uspešno delo, v poslanski skupini SLS + SKD Slovenske ljudske stranke pa boste imeli delovne, toda zelo pozorne spremljevalce vseh določb, ki so oblikovale naš dogovor za vstop v vlado. Hvala lepa.
Hvala lepa dr. Podobniku. Besedo dajem gospodu Zmagu Jelinčiču, ki bo predstavil stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke; za njim pa bo nastopil gospod Ivan Kebrič, za poslansko skupino DeSUS.
Hvala lepa, gospod predsednik. Prav lep pozdrav vsem skupaj! Pred nami je predlog liste kandidatov za imenovanje ministrov, ki jo je predložil dr. Janez Drnovšek. Nekateri kolegi iz LDS-a so rekli, da "se bo zdaj prižgala luč, ko bodo sile neke bivše kontinuitete izginile in bodo prišli novi kadri". Mislim, da morda se bo prižgala luč in vendar bo smiselno, da si bomo ves čas po malem in potihoma popevali tisto Kekčevo - Kaj mi poje ptičica, ptičica sinička, dobra volja je najbolja. Kajti ravno dobre volje bomo morali imeti veliko, da bomo lahko preveslali vse zadeve, vse čeri, ki jih je v veliki meri kot doto prinesla nekajmesečna Bajukova vlada. Ne bom se spuščal v tista obdobja, ki so pripeljala do tega, da se je stanje še toliko poslabšalo, če ne bi moral poseči predaleč nazaj, vendar pa zagotovo, napake so bile povečane, multiplicirane. Mislim, da nas čaka precej, precej dela, predvsem pa predlagane ministre in ministrice. Če vzamemo kar in gremo po vrsti po kandidatni listi. Najprej se ozremo na zunanje zadeve k dr. Dimitriju Ruplu. Mislim, da bo imel strahotno dosti dela. Konec koncev, če nič drugega, informacije iz ministrstva za zunanje zadeve curljajo na vseh koncih in krajih. Prej jih izvedo tisti, ki jih ne bi smeli izvedeti, kot tisti v sosednji sobi, kamor so informacije namenjene. Razsulo, ki je v ministrstvu za zunanje zadeve, bo nujno potrebno popraviti. Popraviti bo treba izhodišča in tiste vehementne ignorantske in pa voluntaristične poteze, ki so se delale v zadnjih nekaj mesecih. Odpraviti bo moral, recimo, problematiko slovenske ambasade v Parizu, kjer je bila hiša kupljena s strani države in je bila kupljena kot hiša, v kateri se lahko takoj začne delati in vendar je državni sekretar iz ministrstva za zunanje zadeve pod gospodom Peterletom, gospod Raščan, to hišo razsul in razbil, s tem da je pripeljal za ureditev te hiše sedem Bosancev, nekaj celo brez državljanstva, ki so brez vednosti veleposlanika Kuniča razbijali po hiši in po desetih dneh, ko so vse razbili in nič naredili, odšli. Firma Esad-Palamar, slikopleskarstvo in polaganje tapet iz Vojkove 77, pa je dobila za to neizvršeno delo 10 milijonov slovenskih tolarjev plačila. Res, da so zahtevali 12, vendar so jih dobili 10. Ti ljudje so marsikaj uničili, predvsem so pa uničili to, da recimo ravno ambasada oziroma veleposlaništvo v Parizu ne more delati, čeprav bi lahko delalo že skorajda pol leta v novih prostorih. Ljudje iz ministrstva tudi niso razmišljali o tem, kaj pomeni varnost. Kajti če tuji državljani opravljajo taka dela v lastni ambasadi, v slovenski ambasadi, zagotovo vsaj pametne obveščevalne službe pošljejo zraven koga, ki že kaj podtakne v kakšen vogalček. Vsaj to bi se lahko kolegi poslanci sedaj, prej pa ministri iz ministrstva za zunanje zadeve naučili od svojih kolegov poslancev Zagotovo bo gospod Rupel porabil kar dosti časa, resursov in pa živcev, da bo spravil v red to ministrstvo. Zagotovo bo rabil tudi dosti časa, da bo uredil tisto, kar ni urejeno v odnosih do nekaterih držav, ki so zelo pomembne za našo državo, recimo v odnosih do Jugoslavije. Trije ljudje so na tem področju delali ogromno škodo, gospodje Petrič, Mejak in Cigoj. Vendar, upam vsaj, da ne bo prišel gospod Petrič nazaj zopet delat probleme na tem področju, da bo gospod Cigoj ostal v Črni gori, kamor so ga poslali po "bedastem" premisleku in "bedasti" sugestiji gospoda Petriča, ki je medtem zasedel mesto v New Yorku, in da bo gospod Mejak nehal biti takšen strokovnjak, za kakršnega so ga imeli, in da bodo na ministrstvu pod taktirko gospoda Rupla uvedli nove ljudi. Zagotovo bo treba urediti odnose z Irakom. Embargo bo v kratkem padel, Slovenija potrebuje nafto in zaenkrat je edino en slovenski politik in ena slovenska politična stranka imela toliko razuma [[...]]
Prosim, gospod Jerovšek.
[[...]]da je šla na obisk. To je slovenska nacionalna stranka in jaz osebno. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]Hvala lepa, za aplavz. Verjetno boste še lažje ploskali, ko bodo cene nafte zaradi tega pri nas padle. [[...]] [[Smeh.]] [[...]] Nedvomno bo potrebno izdelati tudi alternativno možnost slovenskega vstopanja v Evropsko unijo. Vzhod je zelo pomembna postavka v mednarodni politiki. Zagotovo se bo nujno potrebno povezati z rusko federacijo, s Kitajsko in z ostalimi vzhodnimi deželami. Tudi s Kubo, gospod župan. Vidim, da nekateri gospodje iz socialne demokracije ne razumejo kakšnih stvari, ampak vam bom posodil kakšno knjigo, si boste kaj prebrali. Zagotovo niso na svetu samo Združene države Amerike. To je en segment, ki bo z izvolitvijo Busha do Evrope postavil drugačna izhodišča. Nedvomno bo potrebno urediti tudi sporazum o maloobmejnem sodelovanju s sosednjo Hrvaško, ki ga v prejšnjem mandatu ljudska stranka ni uspela pripeljati do tega, da bi ga državni zbor zavrnil. Bojim se, da ga bo ta državni zbor sprejel - povedati moram, da bomo mi tudi v bodoče glasovali proti. Bojim se, da bomo s tem Slovenci izgubili suverenost nad svojim morjem in suverenost nad velikim delom slovenske obale, kajti v maloobmejnem pasu na strani Slovenije je zajeto za Hrvate kompletno območje Slovenije, od slovensko-hrvaške meje do slovensko-italijanske meje, v globino pa sega tako globoko, da zajema oba prehoda, od Obale do prehoda Škofije. Po morju bodo lahko plule hrvaške ladje z maloobmejno propustnico in ker imajo vse hrvaške firme, Brodospas, Jadrolinija in vse ostale, svoje ekspoziture tudi v Novigradu oziroma Umagu, kar sodi v maloobmejno območje, bodo ti ladjarji lahko pluli čez slovensko morje, ne da bi se lahko slovenska carina, slovenska policija ali kakšni drugi organi vpletali v njihove transakcije. Lepo bodo prišli do italijansko-slovenske meje in s potnim listom šli prek. Naslednji minister je minister za notranje zadeve oziroma kandidat je dr. Rado Bohinc. Ogromno dela ga čaka, tudi njega, in upam, da bodo nesmiselne akcije policije, ko ob določenih dnevih postavijo na cesto proti Obali, od Kozine do Obale, po tri blokade, blokirajo celo cesto, vse po vrsti odrinejo na stran, jih pod reflektorji sprašujejo, pregledujejo avtomobile, pravzaprav "šlatajo" po dolgem in počez, treba je obračati žepe in vse podobno, ker menda iščejo mamila. Človek se vpraša, ali morda gospodje - verjetno bo treba, gospod Bohinc, to popraviti, kajti treba je povedati gospodom, da danes tisti, ki "švercajo" mamila, premorejo vsaj dva mobitela,enega, ki je v avtomobilu, ki pelje naprej in sporoči, če so kje policaji, in drugega, ki ga ima v rokah tisti, ki to posluša in se obrne in gre po drugi poti. [[Nemir v dvorani.]]
Prosim, da ni intervencij med nastopom.
Mislim, da bi bilo to smiselno odpraviti, kajti nikakor ne pada dobra luč na slovensko policijo, ki se s takimi akcijami samo smeši. Zagotovo pa ga bo čakala druga naloga, ki pomeni opremljenost policije - policijo bo treba opremiti, urediti in če nič drugega, zagotoviti, da bodo policaji imeli vsaj dovolj bencina. Kot mi je znano, policija nima niti toliko denarja, da bi lahko promptno plačevali porabo bencina slovenskemu Petrolu. Morda bi bilo smiselno tudi odpraviti trošarine za bencin za policaje. Konec koncev gre tu za prelaganje denarja iz enega žepa v drugi žep, od tega pa nima nihče kakšne velike koristi. Tukaj je tudi reforma javne uprave. Mislim, da bo to najtrši oreh za dr. Bohinca, ker kot vemo, ni pravnik. Smiselno bi bilo oziroma upam, ali je pravnik, potem se pa motim, potem je pa ekonomist, kajti kot minister za znanost je deloval kot ekonomist, nikakor pa ne kot pravnik, vsaj njegove poteze so bile take. Zagotovo bo pri organiziranosti policije, kot enega segmenta, recimo, lahko javne uprave, prišlo na plan tudi vprašanje Marka Pogorevca, ali bo ostal ali ne bo ostal. Naslednji minister oziroma kandidat je dr. Anton Grizold za obrambnega ministra. Brez dvoma bo najbolj odmevna akcija tista, ki so jo že začeli pod ministrom Janšo, to je profesionalizacija slovenske vojske. Danes deluje slovenska vojska kot slabo organiziran taborniški odred. Slovenska vojska je brez vodstva, brez cilja in brez namena. Konec koncev pa to ni krivda oficirjev ali podoficirjev, ta kader je dober, je pa nedvomno krivda neurejenosti na področju zakonodaje in pa podzakonskih aktov. Takšni izpadi, ki jih imajo nekateri mladinci v vojski, so nedopustni za to ministrstvo. Gre za ljudi, ki so brez motivacije, brez vsega in kot mamice telefonirajo komandantu kasarne, da naj poskrbijo, da si bodo njihovi sinčki obuli debele nogavice, da jih ne bo zeblo v noge. V bistvu je to sramota za vso slovensko vlado in za vso Slovenijo, ne zgolj za ministrstvo za obrambo. Pri profesionalizaciji, mislim, da bo potrebno poskrbeti, da če bo prišlo do tega, da to ne bo privatna vojska ministra, ampak da bo to, če že bo, profesionalna vojska republike Slovenije. Nismo za to v naši stranki, da bi imeli še enkrat MORIS, takšen kot je bil na začetku, ko je bila to enota ministrstva za obrambo, nismo za to, da bi se iz tega razvijalo po zgodovinskih vzorih iz poznih dvajsetih in zgodnjih tridesetih let, ko bi "Laibstandardte", prerasla v "Šturmabteilungen" in potem v "Schutstafeln". Morda je tukaj sam dobro to, da gospod Drnovšek ni uspel na to mesto spraviti gospoda Ernesta Petriča, ki ga je želel, in je dobro, da je ta gospod Petrič ostal v Ameriki. Naslednji je mag. Tone Rop, kandidat za ministra za finance. Moram reči, da cenim gospoda Ropa, kot strokovnjaka, čeprav sodim, da bi morda bolje delal na ministrstvu za gospodarske dejavnosti in da bi morda gospod Mojmir Mrak bil minister za finance. Vendar sem pa prepričan, da bo gospod Rop obdržal tega strokovnjaka v svoji ekipi kot svetovalca. Tudi on si je nakopal na glavo celo vrsto problemov. Pa če se obrnemo samo na nekaj teh problemov, je zagotovo eden od večjih problem davčne uprave. Da ne bi govorili o vsej davčni upravi Republike Slovenje, se ozrimo samo na koprsko davčno upravo. Tam so na čelu te davčne uprave, ljudje, ki dejansko uničujejo obalno gospodarstvo. Ne bom se spuščal v to, ali je to njihov namen, ali delajo to zaradi nesposobnosti in neznanja, vendar nujno bo potrebno te ljudi zamenjati. Konec koncev je pa šef uprave tisti, ki je leta 1991 odklonil, da bi nosil novo slovensko oznako, ker v bistvu še ni vedel, kako bo in kaj bo. Taki ljudje zagotovo ne sodijo na te pozicije in mislim, da bo gospod Rop moral dobro premisliti, če bo te ljudi ohranil ali jih bo zamenjal. Ravno tako bo moral urediti tudi razne probleme z gospodarskimi subjekti, ki tožijo slovensko državo zaradi napak, ki jih je ta storila na finančnem področju, in so na sodiščih že dobili tožbe. Navkljub temu pa dosedanje finančno ministrstvo ni hotelo, se ni hotelo dogovoriti s temi ljudmi, kar bi bilo v korist države. Če bodo ti ljudje izterjali, tako kot je izterjal ta Nemec na evropskem sodišču svojo "pravico", tako bodo ti ljudje, slovenski državljani, zares izterjali svojo pravico. Šli so po vrsti preko vseh notranjih stopnic pravosodnega sistema, na teh stopnicah dobili tožbe in sedaj ministrstvo za finance noče popraviti teh napak, noče sodelovati, navkljub temu da so ti ljudje pripravljeni na dogovore in vsak dogovor pomeni za slovensko državo velik prihranek. To je recimo firma Jola, ki je tožila državo za nekaj milijonov nemških mark. Ravno tako bo potrebno prevetriti tudi določene ljudi, ki na demografsko ogroženih področjih ne izvajajo in ne upoštevajo zakonov, ki so veljali v tistih časih, ko so določene firme spravili v težko situacijo, ko so jim protizakonito zaračunavali davek in jih danes še vedno tožijo in izsiljujejo za izplačilo tistega davka. Tudi ti ljudje bodo šli na evropsko sodišče in bodo tam tožbo dobili. To je recimo firma Radiel iz Koštabone. Skratka, gospod kandidat za ministra dela ogromno. Kandidatka za gospodarske dejavnosti je dr. Tea Petrin. Če nadaljujem zadeve, ki so se vrstile, ki sem jih zdaj povedal, je iz istega področja, iz Primorske, problematika namernega uničevanja določenih gospodarskih subjektov, ko ministrstvo, zdaj ministrstvo Bajukove vlade za gospodarstvo, ni imelo posluha, da bi uredilo inda bi rešilo 80 delovnih mest pri steklarni v Hrapeljah na Kozini, čeprav sem na to opozoril takratnega ministra. Ni se jim zdelo vredno, da bi poklicali stečajnega upravitelja in da bi prodali tisto firmo za zahtevano vsoto oziroma za predloženo vsoto določenemu kupcu, ampak so raje, ne vem zakaj, verjetno iz osebnih razlogov, iz osebnih zamer, pustili da firma propade, da se steklarna uniči, da se izgubi 80 delovnih mest in še in še in še. Zagotovo bo morala gospa Tea Petrin dobro prevetriti tudi svoje sekretarje, da se ne bi ponovila zadeva Šuštar, ko je ta gospod sekretar, od gospoda Dragonje naprej do zdaj, imel v rokah tako škarje in platno, predvsem pa kar eno veliko lopato za metanje denarja skozi okno oziroma v določene žepe. Če je res, kar govorijo mediji, da je samo v zadnjem letu 3 milijarde 500 milijonov tolarjev nepovratnih kreditov šlo v razne roke in če je res tisto, kar govore ljudje po Sloveniji, tudi nekateri prizadeti, da so se od tega denarja napajali ne zgolj on sam, ampak tudi nekateri iz določenih političnih strank in celo politične stranke, bo gospod Petrinovo čakalo precej dela. Zagotovo bo morala tudi z drugimi ministrstvi sodelovati pri spremembi in popravljanju davčne uprave, če bomo hoteli, da bo slovensko gospodarstvo začelo rasti. Slovensko gospodarstvo je v recesiji. Pripravljajo se novi davki in mislim, da to ni dobro. Ni dobro na tak način in pri davčni politiki, namesto da bi sledili željam slovenskega gospodarstva, se priklanjamo Evropi in smo pripravljeni zato, da nas bo Evropa malo lepše gledala, pristati na marsikaj. Zakaj Evropa jemlje in želi Ciper v svoje okrilje, čimprej, prej kot Slovenijo, pa je razdeljen na pol? Zakaj? Zaradi njihove davčne politike, ki omogoča rast majhnih družb, ki omogoča rast tako imenovanih firm časopisnega oziroma pisemskega nabiralnika in tako naprej. Zato jih hočejo imeti v Evropi, da bodo to prepovedali! Avstrijo so vzeli in prvo, kar so zahtevali, je bila ukinitev tajnosti davčnih vlog, ker so rekli, da je Avstrija prala denar. Res ga je, pa kaj potem! Dajmo ga še mi, dajmo zaslužiti! In kaj se dogaja v Avstriji zdaj? Zahtevajo, da gredo ven iz Evropske unije, ker želijo dobro živeti. Mislim, da slovenski narod zasluži, da dobro živi, in slovenski državljani se morajo v Sloveniji počutiti dobro, sigurno, predvsem pa socialno varno. Kandidat za ministra za delo, družino in socialne zadeve je dr. Vlado Dimovski. Popravki pokojninske reforme, nujno potrebni, in vendar je to tema in kostanj, ki ni vroč samo takrat, ko se ga vzame iz žerjavice, ampak bo vroč kar ves čas. Plačilni sistem javne uprave je zavožen. Prejšnje vlade so pristajale na pritiske sodnikov, zdravnikov in podobnih združenj, ki so izsilila dobre pozicije, ki pa jih imajo enostavno samo oni. Prišlo je do tega, da se je podrl kompleten plačilni sistem javne uprave, in to bo treba popraviti. Kandidat za promet in zveze je gospod Jakob Presečnik, ki ga poznamo kot bivšega predsednika odbora za infrastrukturo in okolje v državnem zboru. Upam, da bo šel zakon o letalstvu zdaj skozi. Gospod Presečnik je zelo uspešno zaviral sprejem tega zakona kot predsednik odbora, in upam, da zdaj ne bo več tako in da bodo določene stvari stekle. Prepričan pa sem, da če bo želel, da bodo določene stvari stekle, bo moral zamenjati zagotovo vsaj enega svojega sekretarja, in to je, tudi bivšega poslanskega kolega Žareta Preglja, ki je zagotovo cokla razvoja v ministrstvu za promet in zveze. Zanima me pa, ali je bilo pravzaprav direktorovanje v Telekomu gospoda Marjana Podobnika vključeno v koalicijsko pogodbo ali se ga bo zamenjalo; vendarle - ali se bo počakalo privatizacijo oziroma prodajo Telekoma, pa se ga potem zamenjalo. No, morda bom to vprašanje ponovil čez nekaj časa, ko bo Telekom oziroma ko bo šlo vprašanje telekomunikacij na novo ministrstvo. Upam, da bo gospod Presečnik v svojem ministrstvu za promet in zveze naravnan tudi ekološko in da bo podprl izgradnjo zelenih mostov na slovenskih avtocestah, kar je pravzaprav tudi evropski projekt, in če si že vlada slovenska, nova, bodoča vlada toliko želi vstopa v Evropo, upam, da bo tudi to sprejela. Obenem pa, da se bo potrudil, da bodo dobili delo domači izvajalci. V Italiji je, kot podizvajalec, nemogoče, da bi sodelovala katerakoli slovenska firma - kot podizvajalec. Da sploh ne govorim o tem, da bi smela katerakoli slovenska firma delati kot izvajalec. Pri nas na vrat na nos dajemo delo v roke tujcem, ki pa potem vzamejo za podizvajalce slovenska podjetja, poberejo smetano, podizvajalcem v veliki meri niti ne plačajo tistega, kar bi jim morali plačati, in: na svidenje. Podizvajalci, za tista najbolj enostavna dela, s polovico manj denarja, so pa slovenska podjetja. Mislim, da je to sramota. Upam pa, da bo v ta okvir dal noter oziroma zdaj, ko se bo razpravljalo tudi o novih infrastrukturnih projektih, da bo dal v te projekte tudi recimo obalno cesto med Koprom in Izolo, s tem da se bo zavzemal za tunelsko povezavo med tema dvema mestoma in bomo na ta način Slovenci pridobili približno 4,6 kilometra obale. Kar je za Slovenijo ogromno, kajti, to je več kot 10% slovenske obale. Sem noter sodijo tudi ceste v Prekmurju. Tam res da se ceste popravljajo; in vendar še nič ni narejenega, je pa že skrajni čas. In še eno zadevo: upam, da bo vendarle spravil tovornjake na železnice in da ne bo dovolil starim, razhojenim tovornjakom iz raznih držav, ki nikakor ne smejo vstopiti v Italijo in jih prelagajo na naši strani meje na italijanske tovornjake, da to vozijo Italijani naprej, ampak da bojo ti tovornjaki šli na železnico in ne bodo uničevali ne cest, niti okolja in bo slovenska država tudi na železniški infrastrukturi dobila kakšen dodaten denar. Gospoda Buta, mag. Buta, ki kandidira za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, bodo zagotovo lovili slovenski kmetje, ko bomo vstopili v Evropo. Dejstvo je, da kmete v Evropi, slovenske kmete v Evropi, čaka še dosti hujša slika, kot je doletela avstrijske kmete - navkljub vsemu so bili na višjem nivoju in več denarja so imeli. Slovenska država pa pač kot država nima denarja. Vlada, tako sedanja s pogajalci, kakor tudi ta vlada, ki naj bi zasedla prestole danes, pa nima pravih pogajalcev, da bi Sloveniji zagotovili izhodišča, s katerih bi si lahko slovenski kmet mirno zagotovil življenje. Upam tudi, da ne bo nadaljeval politike ministra Smrkolja in delil nepovratna sredstva strankarskim velikim kmetom, ampak da bo pomagal malim kmetom. Upam pa tudi, da ne bo na enak način kot gospod Smrkolj ravnal s slovenskimi medvedi in da ne bo, pač, dovoljeval in podpisoval odstrela medvedov povsod, še posebej pa tam, kjer njihov takratni predsednik gradi svojo hišo. Gospod Janez - mag. Janez Kopač - je kandidat za okolje in prostor. Zaščita barja, ki je akutni problem - ne samo Ljubljane ampak Slovenije - kliče po zakonu že kar osem let. Obljube so bile dajane ves čas in od teh obljub - nič. In vendar je barje posejano s črnimi gradnjami, ki jih bo pač treba zbrisati s tega zemljevida. Barje je načrtno uničevano in če kdo misli, da se bo prikupil Francozom s tem, da dovoli Leclercu, da na barju zgradi svojo prodajalno, jim jetreba oziroma mu je treba povedati, da ta Leclerck potem to svojo prodajalno kmalu proda in kupi jo slovenski Merkator, ostane zgolj in samo še ime, ki ga je pa treba sproti plačevati in odvajati določen denar. Upam, da ne bo gospod Kopač dvignil taks za gradbena dovoljenja, da bi s tem polnil proračun Republike Slovenije in da bo na tem področju bolj rigorozen, bolj strikten, vendar da pač denarja ne bo dodatnega pobiral. Gospod Kopač je največji zaščitnik slovenskega proračuna - zagotovo, vsaj tako se ga spominjamo iz državnega zbora. Upam, da bo tukaj gledal tudi malo na ljudi. Upam, da bo tudi sodeloval z gospodom Presečnikom pri izgradnji zelenih mostov. Zeleni mostovi - čez slovenske avtoceste za prehode živali - se gradijo povsod v Evropi in celo na Hrvaškem; edina država, ki tega ne dela, ki gleda na to nekako s posmehom, je zaenkrat Republika Slovenija. Upam tudi, da ne bo pristajal na kakšne cenene incineratorje oziroma sežigalnice odpadkov in da bo posegal po novih tehnologijah, ki se jih da dobiti, ki so dosegljive, ki pa prinašajo državi tudi denar z njihovo izvedbo, vendar ne na ta način, kot bi ga sežigalnice, da bi potem od Avstrijcev, Nemcev, Švicarjev, Francozov in ostalih za določen denar sežigali strupene odpadke v Sloveniji. To namreč je tihi namen marsikoga od tistih, ki se zavzema za sežigalnice. Kot minister za pravosodje naj bi zasedel svoj stol gospod Ivan Bizjak. O delu gospoda Ivana Bizjaka jaz nimam dobrega mnenja. Kot minister za notranje zadeve ni nič naredil takrat, ko so meni pod avto podstavili bombo gospodje iz Morisa. Kot ombutsman ni naredil tistega, kar bi moral narediti, ljudje so na našo stransko poslali celo vrsto pritožb in za pravno stroko na tej poziciji zagotovo ni sprejemljiv. Po mnenju naše stranke in po mojem mnenju bi pravosodni minister moral biti pravnik. Gre za specifične zadeve in mislim, da so te specifične zadeve tako pomembne, da bi to področje moral prevzeti pravnik. Moti me tudi to, ko je na "hearingu" gospod Bizjak rekel, da se zavzema, da ostane tako imenovani dosmrtni mandat sodnikov. Ravno ta mandat sodnikov, ki ko so enkrat potrjeni, ostanejo sodniki za vse večne čase, je v bistvu skregan z zdravo logiko, z željami ljudi in pa tudi s pravicami ostalih državljanov. In ta dosmrtni ni dosmrtni je pač, dokler ne gre v penzijo, ampak ljudje mu pravijo dosmrtni mandat sodnikov, je pravzaprav sramota za Slovenijo, kajti če je bila želja, da bi ti sodniki postali apolitični, se je pokazalo, da so ti sodniki postali zelo, zelo politični, ker vedo, da jim nihče nič ne more. Lahko pa gospod Bizjak tisto, da ni pravnik, popravi - v štirih letih se pravna fakulteta konča z malo pridnosti, gospod kandidat. Za šolstvo in šport je kandidatka gospa dr. Lucija Čok. Upam, da se bo zavzela za tretjo univerzo na Primorskem. Slovenska nacionalna stranka podpira to tretjo univerzo; sodimo, da bi Slovenija morala dobiti še to univerzo. In tu vlada - upam, da ne bo ostala samo na obljubah, kot se je dogajalo že kar nekaj časa, ampak da se bodo te obljube udejanjile Upam tudi, da bo kot šolska ministrica spremenila določene zgodovinske neresnice, ki Slovencem po diktatu berlinske zgodovinske šole iz začetka 19. stoletja jemljejo avtohtonost, in da bo raziskave v smeri avtohtonosti slovenskega naroda podpirala. Idejao Venetih kot naših prednikih je poznana povsod v Evropi, venetologija je poznan segment študija zgodovinske vede. Pri nas tega ni, kajti še vedno vse skupaj temelji na nikoli obstoječem preseljevanju narodov v 6. stoletju tega tisočletja. Razumem pa zgodovinarje, ki so na osnovi teh postolatov dobili svoje diplome, dobili oziroma pridobili doktorate, magisterije in podobno. Upam tudi, da bo upoštevala šolski program svoje stranke, ki, žal moram reči, da ni slab; marsikaj je treba popraviti, vendar v principu je dober. In še nekaj. Prej sem govoril že o javnih službah, o sistemu plačevanja. Mislim, da zaslužijo tudi šolniki, da se jim popravijo plače, predvsem da se vse skupaj uskladi z ostalimi, ki so plačani iz javne uprave, ne da bodo prednost dobivali zgolj zdravniki zaradi strahov nekaterih visokih politikov in zgolj sodniki zaradi strahov nekaterih drugih visokih politikov. Dr. Dušan Keber je kandidat za zdravstvo. V zdravstvu o njem nimajo dobrega mnenja, ker pravijo, da se zavzema za centralizem, da hoče zapreti vse zdravstvene domove po Sloveniji in jih enostavno podrediti enemu samemu močnemu kliničnemu centru. Mislim, da lokalne bolnišnice, čeprav so res specifika Slovenije, so ravno v tej specifiki pomembne in nujno potrebne. Upam tudi, da se bo zavzel za to, da bo čimprej sprejet zakon oziroma popravek zakona o zdravstveni dejavnosti, da bodo v tem zakonu upoštevane zbornice zdravstvenega osebja, ne zgolj zdravniška zbornica, ampak tudi drugih, za kar pa bo moral morda za ušesa potegniti svojega državnega sekretarja Zajca, če ga bo obdržal. Obdržali so ga že vsi dosedanji ministri, morda bi bilo smiselno, da bi ga gospod Keber zamenjal. Kajti nikakor nismo za to, da bi se preferiral zgolj zdravniški kader na račun ostalega zdravstvenega kadra. Upam tudi oziroma želel bi, da bi se dokončno uredil oddelek "c" v zakonu o zdravilih - to so pomožna zdravilna sredstva. Pomožna zdravilna sredstva, vključno z alternativno medicino, so vključena v zakonodajo Evrope že davno. Pri nas zdravniki zaradi tega, ker se počutijo, da so direktni božji namestniki na zemlji, ko v belih haljah hodijo naokrog, pozabljajo, da ni bistveno oziroma da je bistveno ozdraviti, ne pa način, kako se človek ozdravi. Mislim, da dr. Keber pozna dejstvo, da najmanj 30 odstotkov pri vsakem zdravilu je placebo efekta in zato bi bilo smiselno, da se ta zadeva tudi uredi. Gospodu Bavčarju - kaj naj mu rečem? Gospod Bavčar, nič vam ne bom rekel, morda samo to, da bi bilo smiselno, da gospoda Potočnika opozorite, naj Hrvatom ne pomaga pri vstopanju v Evropo. Hrvati naj se znajdejo sami. Gospod Potočnik ima dovolj dela pri vstopanju Slovenije v Evropsko unijo. Smiselno bi bilo, da bi se boril za slovenske interese in da bi tisto energijo, ki jo porablja pri prepričevanju in učenju Hrvatov, prenesel na našo stran. Navkljub vsemu bomo vedno in povsod proti zapiranju prostocarinskih prodajaln. Kajti, če si je Evropa kot razvita združba vzela osem let časa za prilagajanje ob vstopanju - ne vem ob kakšnem vstopanju, saj so že notri v Evropi - da so se prilagajali, da so zaprli te prostocarinske prodajalne, s tem seveda, da jih niso zaprli, ampak da so zamenjali naziv teh prodajaln. Sedaj namreč ne piše več "Duty free", ampak piše "Travel value", pogoji kupovanja, cene, oprostitev od davkov je pa enaka, kot je bila prej. Ampak Slovenci moramo kot pridni hlapci še od dunajskega dvora naprej hitro pokimati, narediti prej, kot gospodar pomigne z roko, da bo srečen. Zavedati se je potrebno, da hlapcev nihče ne mara in hlapca, ko ga ne rabiš več, ga pošlješ v kot. In če so nekatere naše politike gospodje v Evropi potrepljali po ramenih in jim v nemščini rekli, da ste vendarle, "saj ti si pa fajn dec", to je premalo za Slovenijo in mislim, da se tega kaj takega ne sme več dogajati. Gospa Andreja Rihter se bo, upam, zavzemala za ohranitev nacionalne biti. To naj bo njena prvenstvena naloga in v ohranitev nacionalne biti gre vse: gre muzejska dejavnost, gre premična kulturna dediščina, gre fiksna kulturna dediščina, to je tisto, kar slovenski narod dviga v dosti primerih tudi nad evropske narode, nad marsikaterega. Pravzaprav s tem, kot sem že povedal gospe Čokovi, da se bo spremenilo tisto o nikoli obstoječem preseljevanju narodov in da se bo avtohtonost slovenskega naroda začela raziskovati, navkljub temu da je bila v zgodovini Slovenije dvakrat prepovedana oziroma dvakrat je bilo prepovedano raziskovati to temo. Najprej koncem 1860 let, ko je v letopisih Matice slovenske vsako leto izhajal obširen članek o venetskem jeziku, in potem drugič, takoj po2. svetovni vojni, ko so celo očetu Borisa Kidriča prepovedali o tem razpravljati, pisati in podobno. Upam, da bomo danes in v tej vladi presegli te prepovedi. Upam, da bo zakon o medijih dober. To je grozljiva stvar in v okviru zakona bo treba tudi paziti na marsikaj, zagotovo pa upam, da bo treba tudi paziti na demokratičnost in dovoliti tudi desni opciji, da bo izvedla tisti projekt desnega dnevnega časopisa, ki ga ima zdaj v svojih predalih. Kaj sem hotel povedati s temi zadevami? [[Odzivi iz dvorane.]]
Prosim mir v dvorani. Še enkrat prosim za mir v dvorani, kolega Zmago Jelinčič ima besedo. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Povedati: Slovenska nacionalna stranka vam želi povedati, da poznamo tako probleme, poznamo tako šibke točke, poznamo nepravilnosti. In vladi bomo gledali pod prste. Upam, da nam bodo mediji pri tem pomagali. V dveh mandatih so mediji dostikrat zamižali in so raje poslušali močne politične stranke, ki so jim narekovale, kaj napisati in česa ne. Upam, da to ne bo več tako, da ne bo tako. In ker želimo, navkljub vsemu da se pa za Slovenijo kaj naredi, da se Slovenijo ojača, da Slovenija dobi svoje mesto tam, kjer mesto ji tudi je, bomo predlog liste kandidatov, podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa za izčrpen prispevek kolegu Zmagu Jelinčiču. Besedo ima gospod Ivan Kebrič, ki bo predstavil stališče poslanske skupine DeSUS-a, za njim bosta v imenu poslanskih skupin dobila še kolega Tone Anderlič za Liberalno demokracijo in Miran Potrč za Združeno listo.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi, spoštovani kandidatke za ministrice in spoštovani kandidati za ministre. V naši poslanski skupini smo temeljito pregledali predlog, ki nam je bil dostavljen, za sestavo vlade. Menimo, da je sestav dober, in menimo, da je nujno, da čim prej preidemo k izvrševanju nalog, ki jih imamo - tako vlada kot najvišji organ izvršne oblasti, tako mi poslanke in poslanci kot zakonodajno telo -, da preidemo k tistim nalogam, ki nam jih narekuje ustava, poslovnik in ki so nam jih zaupali volivci, volivke. Menimo, da bi lahko tudi mi na dolgo in široko razpravljali in govorili o tem, kaj mislimo o tem ali onem področju, ki ga bo pokrivala ta ministrica ali minister. Menimo pa, da je nujno, da preidemo čim prej k izvrševanju našega koalicijskega sporazuma, ker so naloge jasno opredeljene in kot take, da je nujno, da pričnemo z izvajanjem. V tem koalicijskem sporazumu je vsaka stranka se potrudila dati svoje najboljše iz svojih programov. In določeni programi so istovetni; vsi se borimo in želimo, da bi se zmanjšala brezposelnost, da bi se ustvarjalo in odpiralo nova delovna mesta, vsi si želimo, da bi bilo šolstvo na taki višini, da bi naši šolarji, ko bodo to končali, bili ustrezni in pripravljeni za Evropo. Vsi si želimo tako zdravstvo, ki bo dostopno vsem; ne le enim ampak vsem dostopni najnovejši dosežki zdravstvene znanosti in zdravil, vsem - ne le tistim, ki v določenih primerih lahko plačajo. Znanosti želimo, da se ji da tisti poudarek, ki nas bo pripeljal po tehnologiji v boljše gospodarjenje. Ne bom dalje našteval, saj so te naloge, kot pravim, istovetne ali zelo podobne. Morda se razlikujemo edinole malo v vrstnem redu prioritet. Morda, če karikirano povem: eni menimo, bomo pač kupili en tank ali dva ali helikopter manj, pa ta denar namenili za odpiranje novih delovnih mest, da tudi v drugi v fazi ali pa v prioriteti za odpravljanje revščine. Vemo, kje smo - v takih in drugačnih - in menimo - da zaključim- da želimo, da začne ta vlada, ko jo bomo danes izvolili, in tudi z našo pomočjo - nas, štirih poslancev Demokratične stranke upokojencev Slovenije -, da prične že jutri delati in da mi tudi pričnemo in opustimo taka in drugačna zavlačevanja dela ter se lotimo tistih zakonov, ki so pripravljeni, in da se lotimo sprememb tistih zakonov, ki so nujni, da jih spremenimo, da bomo čim prej se prilagodili in uskladili z Evropo. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa gospodu Kebriču iz poslanske skupine DeSUS. Prosim Toneta Anderliča, vodjo poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije, da nas seznani z njenimi stališči; za njim bo sklenil razpravo poslanskih skupin kolega Miran Potrč iz Združene liste.
Spoštovani! Koalicija ima 58 poslancev, torej to nista niti dve tretjini, vendar pa zadosti velika večina v tem državnem zboru, da se lahko reče, da smo sestavili veliko koalicijo. V LDS verjamemo, da bo ta koalicija sposobna izpeljati vse zastavljene in s strani predsednika vlade ter s strani kandidatk za ministrice in kandidatov za ministre predstavljene programe, izpeljati tudi na način in v zadovoljstvo vseh državljanov in državljank. Večina stvari je zapisanih v koalicijski pogodbi, vendar življenje bo zagotovo teklo tudi pod [[...]], nekaterim se bo potrebno prilagajati in reševati stvari, ki se bodo pred to vlado in to koalicijo, in seveda pred to državo, postavljale. Prepričani smo, da bo opozicija - za nas je to 32 poslancev in ne 22; matematika je lahko zelo eksaktna zadeva, računstvo pa predstavlja nekaterim težave, je pa računstvo pred matematiko, če sem prav seznanjen. V tem smislu prav gotovo za to koalicijo velja, da je v to dosedanje delo, v sestavo programa in sestavo koalicijske pogodbe bilo vloženo velikodela, veliko usklajevanja, presedenih veliko ur in napravljen resnično tisti program, ki predstavlja za Slovenijo in za te stranke, ki so dobile mandat na volitvah, da vodijo to državo, tak, da ne bo pustil nobenega vprašanja v nemar in da bomo na koncu lahko rekli, da smo vsi skupaj delali koristno za to državo in za te državljane. Verjamem, da v sedanji koaliciji ne bo prevladala logika - kajti že v teh pripravah je bilo drugače -, kot jo je nekdo že tukaj omenil: češ, kar si ena stranka zamisli, vse druge prikimajo in izpeljejo. Verjamem, da je sedaj bilo tako, da kar si je SDS zamislila, sta dve drugi stranki to izpeljali, ena se je sicer malo upirala, pa ji ni šlo od rok, druga je slepo sledila. Duh CK-ja je strašil po deželi Kranjski minulih pet mesecev in pol in take dediščine, kot jo bo mogoče sedaj v bilanci ugotoviti, bi najbrž težko povzročila tudi kakšna vojna na teh tleh. Ampak seveda, bilance bo treba narediti, popraviti posledice in vsekakor danes ni čas za kritiko vlade 1992-1996, ne za kritiko vlade, ki je bila od 1996 do junija leta 2000, ampak je predvsem pogled na volilne rezultate in na voljo državljanov in državljank, kakšno oblast si želijo v tej državi. Odgovornost LDS-a je velika, je največja in seveda se je ne bojimo; odgovornost tudi v smeri spoštovanja pravice manjšin. In če se SDS in SNI počutita na kakršenkoli način ogroženi, potem lahko zagotovim, da temu ni tako, da najmanj toliko prisotnosti v delovnih telesih in v procesu odločanja v državnem zboru bosta imeli, kot sta dobili podporo na volitvah. Torej, procentualno sorazmerno zastopanost bomo s strani Liberalne demokracije zagovarjali vseskozi. Ni točna trditev - nasprotno, zavajajoča je - da je kakorkoli drugače bilo do sedaj v tem mesecu, ko smo se pogovarjali o tem, kako razdeliti vodstvo državnega zbora, vodenje delovnih teles in kako zagotoviti sodelovanje v delovnih telesih, da bi bilo kakorkoli drugače kot v primerljivih 11-ih državah Evropske unije. Pojdite pogledat in boste to videli! V vseh teh omenjenih državah je na podoben način, kot je bila zagotovljena prisotnost in v začetku bila tudi v našem primeru, da je taka v vseh teh državah. Gospod Peterle zelo dobro ve, kako je njegov kolega v internacionali, gospod Kohl v nemškem parlamentu, takrat ko je bil 17 let na oblasti, kot največja parlamentarna skupina najprej izbirala vodenje delovnih teles in jih je zbrala toliko, kolikor jim pripada, kajti njihov poslovnik in njihova ureditev to predvideva. V vsakem primeru je res, da je v začetku teh pogovorov in tudinekje na sredi gospod Brejc javno izjavil, da je zadovoljen s tem, kar je socialdemokracija dobila v teh razdelitvah, da pa kasneje najbrž zaradi tega, ker je ugotovil, da pa tudi s tem ne bo mogel igrati vloge žrtve, da ne bo mogel vpiti: držite lopova, da je to tisto, kar mu pripada in da je potem kasneje pač nastala situacija: češ, mi se ne gremo, izvolite, vi delajte karkoli želite, mi bomo konstruktivna ali kakršnakoli opozicija že. Tudi ta logika je sprejemljiva! Ampak to logiko ste vzpostavili vi, gospodje in jaz verjamem, da je tisto, kar je bilo rečeno prej, bilo iskreno, tako kot sem jaz iskreno podprl predlog, namreč za spremembo zakona o vladi - govorim o juniju - ker sem verjel, da je zamisel o zmanjšanju števila ministrstev - mislim, da jih jebilo 11 v tistem projektu predvidenih - iskrena zadeva in ker vem, da je za to državo koristno to. In zato smo seveda mi, ker ne da takrat sestav ni tega podprl s strani LDS-a, LDS-ovih 26 poslancev bi to podprlo, tudi še kakšna druga stranka, ki je bila takrat v opoziciji - torej do današnjega dne - bi to podprla. Ne boste verjeli! Največji problem in zadržki in umik iz tistih pozicij je bilo iz sedanje Bajukove pozicije. Za to je šlo! In še več! Na eni strani pravite: ponujali smo vam zakon, kjer bi zmanjšali število ministrstev, racionalizirali vso zadevo, naredili vlado fleksibilnejšo, bolj operativno in tako naprej, in rečete, samo zato, ker jo je predlagala Bajukova vlada, tega niste podprli. Ni res! To je sprenevedanje. Ko je prišel predlog in ko je bil realno že sprejet v državnem zboru, ste sproducirali referendum. Sedanji poslanec, bivši poslanec, občinski svetnik iz točno določene stranke, ki je druga v tem parlamentu, in celo vrsto sorodnikov in podobnih so ta referendum zapeljali. Vse zastonj invse zaman, da se po televiziji reče: naša stranka s tem pa nima nič, je pa seveda na državljanih, da se oni odločijo, ali bodo podpisali ali ne. Lahko, lahko je to manira, lahko je to zadeva, ki je komu všeč in celo sam misli, da mu bo kdo verjel. Mi temune verjamemo. Ker ne moremo verjeti. Vaše ambicije v tem delu niso bile iskrene. In tudi v tistem delu, ko govorite o tem, kako ste žrtev nesorazmernega razdeljevanja mest v delovnih telesih in pri vodenju delovnih teles, niso točne, niso iskrene predvsem ker verjetno želite biti žrtev in mi vam pri tem ne bomo pomagali. Mi še vedno mislimo, da je zadosti prostora in čas je za dogovor, čas je za dogovor; dogovarjajte se in verjemite, da se dogovor znotraj tega da najti. Seveda, je pa jasno, da če vi napišete v svojih predlogih sedem prioritet, izmed teh dobite tri, je jasno, da je to več kot tisto, kar se da zadostiti. Kajti namreč za druge, ki imajo tudi prioritete, potem zmanjka. In v tem smislu najbrž ne moremo reči, da je samo takrat možen dogovor insamo takrat se manjšini ne dela krivica, kadar izključno in samo tisto, kar si ona zaželi, tudi dobi. Pri teh vprašanjih je vendarle potreben dogovor in še enkrat dogovor. In jaz verjamem, da bo zdaj čas za dogovor, ko bomo končno vzpostavili zelo jasno razmerje med pozicijo in opozicijo in mene v tem smislu hrabri predvsem javna pohvala gospoda Brejca, da se je kar v redu dogovarjati in pogovarjati in da je tisto, kar so že imeli v socialdemokraciji, veliko - skoraj vse, kar so si zamislili. Je pa res, daje v tem delu prevladala neka solidarnost do mlajšega brata v koaliciji, ki pa je tako ali tako imel na razpolago več, kot bi mu pripadalo. Hvala.
Hvala lepa gospodu Anderliču. Besedo dajem gospodu Miranu Potrču, ki bo spregovoril v imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov in s tem tudi sklenil predstavitve poslanskih skupin.
Spoštovani gospod Pahor, predsednik državnega zbora, spoštovane kandidatke za ministrice in kandidati za ministre! Volivke in volivci so pred mesecem in pol določili sestavo tega državnega zbora in vsaki od strank, ki sodeluje v njem, namenili pač delež, kakršno je bilo njihovo zaupanje. Na podlagi tega deleža je bila oblikovana koalicija in izvoljen predsednik vlade, ki je podogovoru med koalicijskimi strankami pripravil predloge za ministrice in ministre, o katerih odločamo danes. Naše prepričanje je, da je pripravljeni predlog dober in da so kandidatke za ministrice in kandidati za ministre pripravljeni in sposobni, da odgovorne in težke naloge, ki čakajo to vlado, po svojih najboljših sposobnostih v korist državljank in državljanov Slovenije tudi uresničijo. Poslanke in poslanci združene liste smo prepričani in pripravljeni, da v tej smeri od njih zahtevamo najodgovornejše in resno delovanje in da jim dajemo potrebno podporo pri pripravljanju in izvajanju sprejetih odločitev v vladi in v državnem zboru. V tej smeri tudi menimo in razumemo, da je naša skupna želja, da se vlada glede na volilne rezultate oblikuje čim prej, razumljiva in upravičena. Pred državljankami in državljani je prav po mesecu in pol opraviti tudi to dejanje in zagotoviti, da bo do odgovornega izvajanja zaupanih jim nalog, ki je bilo izraženo z volitvami, prišlo. Rad bi poudaril, da se poslanke in poslanci združene liste predvsem odgovornosti in nalog zavedamo v polni meri. Ne domišljamo si, da se oblast niti v vladi niti v državnem zboru prevzema zato, da bi jo bilo mogoče v korist sebe, strank ali ožjih skupin lahkotno uresničevati. To oblast je mogoče prevzeti samo v polni odgovornosti do nalog, ki nas čakajo, do koristi državljank in državljanov, ljudi in do programa, ki smo si ga - upal bi to trditi - najkonkretneje doslej - tudi glede nalog, ki niso prijetne in so težavne - zapisali v koalicijsko pogodbo. V Združeni listi socialnih demokratov smo bili še dva meseca pred tem v opoziciji. Zavedamo se tega položaja, vemo, da v tem položaju lahko le sodeluješ pri oblikovanju odločitev, odločati praviloma sam ne moreš, ker za to nimaš potrebne večine. Toda tudi v tem položaju je mogoče biti konstruktiven in sodelovati pri predlaganju odločitev, mogoče je delovati tako, da predvsem samo zaviraš, da bi se potrebne odločitve lahko sprejemale. Želeli bi si, da bi bilo sodelovanja v državnem zboru čimveč in da bi bilo drugega - slednjega, samo zaviranja sprejemanja odločitev - čim manj. Kakšno bo stanje, bo odvisno tudi od opozicije, ne samo od koalicije. Res pa je, da tudi od koalicije in njenega ravnanje, ne samo od opozicije. Za dobro sodelovanje sta potrebna dva, pa tudi za prepire in nesodelovanje sta največkrat potrebna dva. Spoštovane kandidatke za ministrice, spoštovani kandidati za ministre. Verjetno ni treba poudarjati, da bomo kot koalicijska stranka vašo izvolitev podprli. Želimo vam uspešno delo. Pri tem bomo sodelovali, kolikor bo v naši moči. To sodelovanje pa si predstavljamo tudi kot, bi rekel, ustvarjalno pomoč in kritiko vašemu delu, kot vašo pripravljenost delovati kolektivno, kot vašo pripravljenost prisluhniti predlogom, idejam, ki bodo dane. Želimo si spoštovati tudi medsebojne odnose med vlado in državnim zborom, tudi vaš odnos do spoštovanja poslovnika in procedure v državnem zboru, da bi lahko pomagali v tistem, kar lahko in mora ta državni zbor pomagati v delu, ki pomeni zakonodajno oblast, saj izvršilna je vaša. Želimo si, da bi vse to sodelovanje in uspešno delo bilo v korist izvajanja sprejetega programa, da bi bila Slovenija gospodarsko uspešna in socialno pravična država, da bi bil zagotovljen napredek, da bi bile zagotovljene približno enake možnosti vsem za delo, razvoj, dostojno preživetje, da bi znanje bilo temelj in vodilo našega napredka in da bi bila Slovenija uspešna država v enakopravni evropski skupnosti držav. Hvala lepa.
Hvala lepa kolegu Potrču. Z njegovim nastopom smo izčrpali predstavitve stališč poslanskih skupni. V skladu s 67. členom bodo imeli možnost razprave brez časovne omejitve naslednji gospodje, po tem vrstnem redu: gospod Barovič, Cukljati, Bernik, Petan, Peterle, Pukšič, Peče, Jerovšek, Kelemina in gospod Rupar. Za nastopom gospoda Ruparja se bodo seveda lahko poslanke in poslanci prijavili k razpravi, vendar jo omejujem, njihovo razpravo namreč, na največ pet minut. Gospod Barovič ima prvi besedo. Prosim!
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, kolegice, kolegi. Bom krajši, kot mi čas dovoljuje. Ko sem postal član kar nekaj delovnih teles, sem se zavedal odgovornosti dela vseh nas v teh delovnih telesih in ta odgovornost je bila toliko večja, ker smo se na nekaterih srečali in soočili že prvič na odločitvah, kako izraziti svoje mnenje, ali je kandidat za ministrico ali ministra primeren ali ne. Bil sem na petih poslušanjih, od začetka do konca, in poslušal, trudil se poslušatizgolj in samo vsebino. Ta me je pripeljala do odločitev. Te niso bile v vseh petih primerih enake, ker sem odločal pač po lastni vesti in pa lastni presoji. Zbral sem si tri cilje, za katere sem menil, da morajo biti pri predstavitvi kandidatk in kandidatov, da morajo biti izpolnjeni. Tretji je bil ta, da je bila vsebina programa, ki so jo kandidati za ministrice oziroma ministre predstavili, tako oblikovana, da je omogočila kontinuiteto dobrega dela. Druga, bolj pomembna je bila, da je bila vsebina natančna in da so bili v programu zastavljeni jasni, vsaj nekateri, cilji v korist slovenske države. In prva, najpomembnejša je tista, da prihajam iz Zasavja, ki pa tudi regija ni, pa bi rad, da bi bila pravnoformalno regija in bi rad, da se uredi zakonodaja, da bo pravnoformalno regija. Zato, ker prihajam iz Zasavja, kjer je stopnja brezposelnosti na enaki visoki ravni že dve leti in se še povečuje in bi rad, da bi bila manjša in bi rad, da se s spremembami zakonov ali pa s sprejemanjem novih zakonov ali pa z delom vlade ta brezposelnost zmanjša. Zato ker prihajam iz Zasavja, kjer se v lokalnih skupnostih trudijo pripraviti programe, na osnovi katerih bodo zaposlili že tako veliko število brezposelnih, pa tudi tiste, ki jih industrijska preteklost seveda odganja od dela; in bi rad, da bi se uredili zakoni, da ne bi bili ti ovira za delo lokalnih skupnosti. In nenazadnje zato, ker jaz ljudem v Zasavju ne morem razlagati, kaj je politična pozicija in opozicija, kdo je za in razlagati tezo, ki tule velja, ampak se z njo ne strinjam: če nisi "za" si "proti". Sam nimam rad in mi ni všeč politična premoč, sploh pa, če je absolutna in sama sebi namen. Vem pa, da je edini argument, s katerim se lahko proti politični premoči borim, da z vsebino dokažem, da imamo tudi v opoziciji kdaj včasih prav, in prepričan sem, da bomo to lahko naredili v štirih letih. Pa še nekaj vem. Da se bo, če bo vladna koalicija tako močno slonela samo na političnih osnovah in na "trgovanju" v narekovajih, še kako kmalu skrhala, razblinila in razdelila. Torej, Zasavje je bil moj prvi razlog in pa to, da sem od petih kandidatov za ministre potrdil tri, da želim, da vlada začne čimprej delati, v dobro, seveda, naših krajev, pa tudi vse Slovenije. Hvala.
Hvala lepa, gospod Barovič. Naslednji ima besedo France Cukjati, za njim pa gospod dr. Bernik.
Spoštovane gospe, spoštovani gospodje! V celotnem postopku predstavitve kandidatov je bilo slišati mnogo lepih obljub, načrtov - če bi jih vzel zares, bi moral reči, da je vrsta njih neizvedljivih in da bi bilo celo včasih umestno vprašanje, zakaj se pa doslej ni to že zgodilo. Pa vendar, predstavitev je pač predstavitev in vključuje tudi element nepredvidljivosti oziroma želja, ki se morda ne bodo uspele realizirati. Moti me pa oziroma me je motilo, da so kandidati večkrat odgovarjali mimo vprašanja, so se izogibali vprašanjem, ki so morda nekoliko bolj ostro posegala v problematiko. Predvsem pa me je motilo, da so bili včasih nekateri kandidati zelo črno-belo kritični do te petmesečne Bajukove vlade, včasih celo neokusno kritični, do delovanja vlade v preteklih letih pa, moram reči, nekritični, kar je in gre tudi na škodo bodočega dela. Glede primernosti posameznih kandidatov pa bi se dotaknil samo področja, ki ga obvladam, kajti "le čevlje sodi naj kopitar", in sicer glede ministrstva za zdravstvo. Obrazložiti želim, zakaj nisem podprl kandidature dr. Kebra. Glejte, koalicijski sporazum, ki ste ga podpisali, vladajoča koalicija, od skoraj sto strani namenja le dve strani zdravstvu. Na teh dveh straneh je nekaj načelnih pristopov, ki so tako splošno sprejemljivi, da jim ni oporekati, ena stran je pa namenjena podrobnostim, ki ne vem, kaj imajo opraviti v nekem globalnem dokumentu. Ničesar, prav ničesar pa ni glede reševanja osnovnega zdravstva. Gre namreč za ne majhne probleme enakosti dostopa do zdravstvene službe, enakosti, na katero vsi prisegamo. Še vedno so kraji, kjer je po 5.000 prebivalcev vezanih na ambulanto, ki je samo dvakrat na teden, in pride praktično v tistih krajih po en zdravnik na 8.000 prebivalcev, če bi ga šteli kot polno zaposlenega, in imamo mesta, kjer pride po 1.400 prebivalcev na splošnega zdravnika. Gre za problem kadrov, kjer vemo, da je povprečna starost zdravnikov na podeželju 50 let in se pravzaprav pogrezamo v neko kadrovsko praznino in so razpisi delovnih mest v nekaterih zdravstvenih domovih že leta in leta brez odziva. Gre za problem zanemarjanja odrasle populacije, tiste, ki je najbolj bolna in ki se je v zadnjih desetih letih povečala za okrog 40%, to je starostna grupa od 65 do 75 let, pa nismo za to pod dosedanjo Drnovškovo osemletno vlado namenili niti tolarja več, nobene pozornosti več. Gre zaradi tega za drastičen porast kroničnih obolenj, rakavih obolenj, tak porast, da se ga ne upamo javiti svetovni zdravstveni organizaciji in ga skrivamo. Gre torej za številne probleme, ki jih dosedanja politika liberalne demokracije, ki je na področju osnovnega zdravstva prislovično slaba, ni rešila in je ne rešuje tudi v tem dogovoru koalicijskem. In kandidat za ministra je bil ujet namenoma ali prostovoljno v ta ozek pristop koalicijskega dogovora na tem področju. Prav zaradi tega, ker nisem videl nobene nove poti, nobenega novega pristopa k tej problematiki, sem bil proti. Na splošno pa me moti, če dovolite, da se je vladajoča koalicija takoj na začetku mandata tako hudo, tako odločno lotila obsežnih sprememb zakona o vladi in, kot je napovedano, tudi poslovnika državnega zbora. Zakona očitno zato, da si z novostmi, kot je uvedba ministrskih svetnikov, poveča svobodo vladanja. Z novostmi poslovnika pa je pričakovati, tako beremo med vrsticami koalicijskega sporazuma, da bo opoziciji drastično skrčen manevrski prostor vplivanja. Ni dobro, da si vlada sam piše zakon in da si vladajoča koalicija že na začetku mandata sama piše poslovniška pravila igre. Primeren čas za korenito spreminjanje zakona in poslovnika je na koncu mandata, pred volitvami, ko vsaka, tudi vladajoča stranka, pri sprejemanju pravil igre vsaj malo upošteva možnost, da bi po volitvah pristala morda na drugem bregu in da je zato dobro tudi opoziciji zagotoviti prostor pod soncem in vsaj nekaj možnosti izvajanja kritičnih nadzornih funkcij. Ni torej dobro, da se zakon o vladi in poslovnik državnega zbora pišeta za en mandat in se jih vsebinsko podreja dnevni politiki. Vem, da so ti pomisleki brez teže in da se bo odločalo, kot se bo. Ostane mi pravzaprav, da sem proti - pač, en glas več. Me pa skrbi takšen začetek mandata. Pravna država in demokracija sta namreč veliki dobrini, vsaj tako sem smatral, ko sem vstopil v politiko, veliki dobrini, ki pa sta zelo nežni in krhki, in ju slep valja parlamentarne premoči lahko zlahka povozi in zdrobi v veliko škodo nam vsem - dolgoročno zagotovo; verjemite mi, tudi v škodo vladajoče koalicije. Vlada bo kljub mojemu negativnemu glasu zagotovo potrjena. Želel bi, da bi Drnovškova vlada v tem mandatu imela na področju šolstva več posluha za svetovnonazorsko širino in pluralnost; na področju zdravstva več posluha za potrebe malega človeka na podeželju; za več posluha za osnovno zdravstvo; v državni upravi manj korupcije in manj šuštarjev; pri pobiranju davkov več poštenosti in doslednosti itn. Želim, čeprav mi osemletne izkušnje ne dovoljujejo, da bi lahko tudi trdno upal. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem gospodu Jožefu Berniku. Za njim bo dobil besedo Rudolf Petan. Prosim!
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospe kandidatke in gospodje kandidati za ministre vlade Republike Slovenije! Naj na začetku takoj omenim to, da me čudi, da ni med nami več predsednika vlade in tudi ne večine kandidatov za ministre. Opažam, da zlasti tistih, ki so bili že v prejšnjih vladah, zgleda, ta debata ne zanima, čeprav bi prav njih morala zanimati. Če preberete koalicijsko pogodbo, boste videli, vsaj jaz sem imel tak vtis, ko sem jo prebral že tretjič ali četrtič, z nekaterimi spremembami in olepšavami. Ni čudno, da je napisana tako, saj so avtorji tega koalicijskega programa več ali manj isti. V ta prostor danes so usmerjene oči Slovencev tukaj, v zamejstvu in po svetu. Ne bom šel po ministrstvih, pri katerih bi se dalo marsikaj omeniti, dodatno omeniti, vendar bi rad spregovoril o temi, ki je v koalicijski pogodbi samo v naslovu, ne pa v tekstu - pozornost do Slovencev po svetu. Vse od naše osamosvojitve - ne bom govoril o tem, kaj je bilo prej - se pojavlja v več ali manj platoničnih okvirih ta odnos in se nekako ponavlja iz leta v leto. Torej, ta zgodba se vleče skozi vse vlade LDS. Lahko rečem, da si mi nimamo kaj obetati oziroma Slovenci po svetu, v zamejstvu, si nimamo kaj obetati od te vlade. Formalno smo imeli v prejšnjih vladah urad za Slovence v zamejstvu in po svetu na ministrstvu za zunanje zadeve. Vedno smo se spraševali, zakaj tam, saj Slovenci po svetu niso tujci. Točno to opredeljuje odnos vlade, in tudi parlamenta do neke mere, do naših ljudi. Imamo jih za tujce. Potem je bila tukaj v državnem zboru komisija za Slovence v zamejstvu in po svetu. Sedaj razumem, da bo ta komisija nekako degradirana na neke vrste pododbor odbora za zunanje zadeve. Poglejte, do sedaj niti ta dva urada nista dobro funkcionirala. Bom povedal zakaj. Ta dva odbora oziroma komisija in pa urad v ministrstvu za zunanje zadeve sta delana na pamet. Država ni nikdar poskrbela za to, da bi se uokviril ta problem, da bi se definiral odnos Slovenije do Slovencev po svetu in zato je bilo vse to delovanje na pamet, in to pri takem kompleksnem vprašanju sploh ni mogoče. Niti to ni bilo storjeno, čeprav smo večkrat nekateri predlagali, da bi se našla zakonodaja držav, ki imajo take probleme, kot jih imamo mi, ki imajo mnogo izseljencev, in da bi poskušali ustvariti nek okvir, v katerem bi vsa ta delovanja potekala. Nič se ni zgodilo. Drugič. Kot veste, 3. člen ustave naše države zahteva, da se sprejme zakon o Slovencih brez slovenskega državljanstva. To se od trenutka, ko je bila ta ustava proglašena, ni nikamor premaknilo, čeprav je Svetovni slovenski kongres poslal sem predlog zakona. Nič se ni naredilo, niti to ne, da bi rekli, ta zakon ni zadosten, treba ga je popraviti ali karkoli. Jaz se zavzemam za to, da se to stori. In seveda, komisija za Slovence v zamejstvu in po svetu ni premaknila te stvari nikamor, čeprav bi ravno od te komisije bilo pričakovati, da bo začela delo v nekem zakonskem okviru. Vendar, do danes nimamo ničesar. Poglejte, gre za pravni okvir dela, odnosov, map in vsega za izseljence, za slovenske ljudi po svetu. V to skupino spada tudi zakon o državljanstvu, zakon o volitvah in načinu glasovanja in podobno. To vse šepa in to bi bilo nujno treba popraviti. Zdi se, da gre tu za nekaj drugega - da ta nedelavnost nekako sovpada z upadanjem interesov za bistvene slovenske zadeve, za slovenske vrednote in podobno. In zaradi tega izražam zelo veliko skrb zato, ker si majhnadržava, kot je naša, upa odpisovati ljudi po svetu, ki bi s svojimi talenti lahko marsikaj dali naši državi, zlasti mlajša generacija, ki je danes zelo izobražena, ima visoke funkcije in je zelo uspešna v raznih podjetjih in stroki. Lahko bi bili naši dobri, kako bi rekel, veleposlaniki Slovenije v svetu. Torej, to vlado čaka ogromno dela. Tisto delo, ki bi moralo biti v zadnjih osmih letih opravljeno, je še vedno tukaj, in mi vsi tukaj bi morali zelo vestno slediti, kaj bo ta vlada delala, da se ne bo naslednji državni zbor ponovno soočal z neko knjigo, za katero bodo rekli, "to sem pa že prebral, to je 'déja-vu'". Torej, apeliram na vlado, čeprav je tu skoraj samo ena tretjina kandidatov, da se tudi o tej stvari zamisli in pristopi vendarle k nekim konkretnim in v prihodnost zazrtim načrtom. Hvala.
Hvala lepa, gospod Bernik. Preden dam besedo gospodu Rudolfu Petanu - za njim bo potem nastopil kolega Alojz Peterle - naj rečem, da ste v svojem nastopu omenjali pričakovanje, da bodo tukaj z nami ves čas tudi kandidatke in kandidati za ministre. Ob razumevanju dejstva, da zdaj začenjamo četrto uro razprave in da, kot rečeno, ne enkrat, ne razpravljamo v najbolj primernih okoliščinah za to diskusijo, bi vendarle, tako kot je tu navzoča večina poslank in poslancev, tudi v imenu parlamenta izrazil pričakovanje, da se nam večina, vsaj večina kandidatk in kandidatov za ministrice in ministre vrne in sledi razpravi. Kolega Rudolf Petan ima besedo, kot rečeno, za njim Alojz Peterle.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, gospod predsednik, spoštovani kandidati za ministre in ministrice! Pozdrav velja tudi tistim, ki jih ta trenutek ni tu in pa seveda predsedniku vlade. Ko sem pred sejo razmišljal, ali se sploh naj oglasim, ali sploh naj razpravljam, glede na to, da ima vladajoča večina krepko dvotretjinsko večino - mi mislimo namreč drugače, in imamo pravico do tega mišljenja, kot misli največja stranka - upam, da nam tudi tu ne bodo predpisovali, kaj lahko mislimo in glede na to, da lahko, če je potrebno, če se jim zdi potrebno, kršijo poslovnik, kršijo ustavo, ignorirajo poslovnik, ignorirajo ustavo, v bistvu deluje kot neki valjar. Pri tem pa me je seveda vodila tudi misel, da v železni repertoar vsake demokratične države spada tudi opozicija in opozicija je tudi pogoj za demokracijo. In ker se seveda tudi zavedam, da ima v tem železnem repertoarju opozicija tudi svojo nalogo in svoje obveznosti, in ta obveznost je, da kritično gleda na delo vladajoče opozicije in vladajoče pozicije, da kritično ocenjuje delo vlade, da opozarja na napake in seveda na nepravilnosti. In ker se je že sedaj v tem kratkem času po volitvah pri delu vladajoče koalicije nabralo kar nekaj napak, nepravilnosti, se mi zdi potrebno, da se tudi oglasim in da tudi opozorim na te nepravilnosti in pa na te napake. Kajti to nalogo konstruktivne opozicije želim tako sam kot tudi moji kolegi iz stranke v redu opraviti. In če začnem pri tisti prvi nepravilnosti ali napaki, ki se mi zdi zelo pomembna, kajti če bi se to nadaljevalo, potem je to lahko kar problem za našo mlado demokracijo. Namreč, začel bom pri spremembi zakona o vladi, pa ne bom govoril o vsebini, o tem je bilo že veliko povedanega. Gre za postopek, gre za proceduro. Kajti vemo, da procedura je tudi v tem železnem repertoarju demokracije. Namreč, zelo me moti, me je motilo to in me še vedno moti, ker se dogaja še kar naprej, da se je seja delovnega telesa, na kateri se je obravnavala ta sprememba zakona, namreč odbora za notranjo politiko, v bistvu sklicala pol ure pred pričetkom seje. To se mi zdi nedopustno, kajti poslovnik je jasen in mislim, da takšna hitrost lahko samo škodi. In glede na to, da to ni bil edini primer, bi rekel, da ta glasovalni valjar, ki deluje v tem državnem zboru, ni samo valjar, ampak je kar dirkalni valjar, zato ker se krši poslovnik glede sklica in pa koliko časa prej naj bi bile seje sklicane. Podobno se je pripetilo tudi s samim sklicem seje državnega zbora, pa tu ne mislim, da to vse leti na predsednika državnega zbora; na njega leti samo toliko, kolikor je sam član stranke, ki je v vladi, in je član vladajoče koalicije in se je temu pač moral podrejati ali kakorkoli - to bodo sami razčistili. Dejstvo je, da se tako drastična kršitev poslovnika še ni dogajala. Kot sem dejal, poslovnik je jasen, gre za kršitve poslovnika in mislim, da takšno nadaljevanje sklicevanja sej pol ure pred samo sejo. To, da je najava, da bo seja, še to ni dovolj in to da izvemo iz medijev, da bo naslednji dan sklicana seja državnega zbora in da bo državni zbor, to zame ni dovolj ampak mora biti seja tudi dejansko sklicana, mora biti sklic, ne samo najava. Tako mislim, da je to dobronamerno opozarjanje na to, kar ne bi bilo dobro, da bi to postala praksa. To je zame slab začetek, slab vzorec za nadaljevanje in prav bi bilo, da bi pozicija, se pravi vladajoča večina, ki ima seveda dvotretjinsko večino, da bi tudi prisluhnila šibki opoziciji. Dejstvo je, da to kaže tudi na določeno aroganco, na določen aroganten odnos vladajoče večine do opozicije. Zavedati pa se je treba, da brez opozicije tudi ni demokracije, vsaj dobre demokracije ne. In naj mi bo dovoljeno, spomnim samo na en primer. V tem času se veliko ljudi v Sloveniji hahlja in naslaja ob dogodkih ob volitvah ameriškega predsednika. Ampak dejstvo je, da tisti, ki bo zmagal, katerikoli bo, bo imel samo nekaj 100 glasov več od tistega, ki bo izgubil, ali če lahko uporabim izraz, ki bo v opoziciji in to pri 100-milijonskem volilnem avditoriju. To se pravi, da tisti, ki vlada, da tisti, ki je vladajoči, ima samo majhno prednost. To se pravi, po drugi strani pa upoštevajo to, da je to država, ki je danes edina svetovna velesila, tako po gospodarski plati kot tudi po drugih, tudi po političnih, vojaških in katerihkoli podrobnostih katerakoli področja ocenjujemo, je to tako. To se pravi, da ni pogoj za dober razvoj, za dobro demokracijo velika premoč pozicije nad opozicijo. Zato me moti, da še danes pri nas nekateri še vedno kličejo, dajte, bodite strpni, bodite enotnega mišljenja v parlamentu, ne kregajte se v parlamentu. To pomeni zame neke vrste enoumje. Enoumje pa ni dobro in zato sem omenil tudi ta dogodek iz Združenih držav, kajti tam je ravno napredek takrat, ko je so v bistvu eni in drugi, se pravi tisti, ki so vladajoči, in tisti ki so v opoziciji, približno enako močni. Edino tako ni mogoče, da nekdo z valjarjem povozi razmišljanja, mišljenja, stališča tistega, ki je v manjšini. Dejstvo je tudi, da brez demokracije ne more biti nobenega dobrega in hitrega napredka. Ne bom govoril o tem, kakšen vzorec ima vzhodna Evropa glede tega v zadnjih 50 letih, ko se je ta sistem, kjer ne samo, da je opozicija bila nekako povožena, opozicija je bila celo izločena, opozicija je bila greh, opozicija je bila prepovedana, opozicija je bila likvidirana. In zato se mi zdi pomembno, da na to opozorim, kajti tudi današnje glasovanje, ko smo skoraj vsi prepričani, da je prišlo do določenih kršitev poslovnika, glasovanje 60 proti 20, in to na hitro, to je ta dirkalni valjar, o katerem sem govoril. Tega verjetno ne moremo preprečiti, takšno je dejstvo, takšni so rezultati volitev. Gre pa za vsebino dela in to je tisto, na kar želim opozoriti, da razmišljanja opozicije in pa opozarjanja opozicije, kot sem dejal, pri nas, v našem parlamentu je v tem trenutku pač razmerje dve tretjini proti slabi tretjini, če en del ni definiran. Potrebno je, da ta dvotretjinska večina vseeno prisluhe tej skromni opoziciji, ki je še ostala v tem parlamentu; in to je naša naloga, ki jo bomo pač opravili dosledno in bomo opozarjali na napake. Drug tak resen primer, na katerega je treba opozoriti, se mi zdi, da je, rekel bi, ponižanje opozicije pri delitvi in predvsem pri vodenju parlamentarnih delovnih teles. Dejstvo je, da je sama vladajoča koalicija predlagala način, sistem delitve vodenja, ampak ko je pa šlo za prakso, je pa nekako vse skupaj izpadlo drugače. Bil je tudi dogovor, da vsi, vsa delovna telesa nimajo enake teže; se pravi, ne moremo govoriti samo o številkah, treba je govoriti tudi o vrednosti, o teži teh posameznih delovnih teles. In tu je vladajoča koalicija zopet odigrala tisti valjar, ki je povozil interese in tudi predloge, ki jih je vladajoča koalicija sama predlagala. Upam, da se bo to še popravilo, tako kot je dejal tudi predstavnik največje stranke. Tose mi zdi slaba popotnica in slab zgled za delo v nekem demokratičnem parlamentu, v parlamentu neke demokratične države, ali pa se moramo vprašati, ali mogoče še le nismo tako demokratični in tako pravni, kot bi se radi predstavljali. Še na nekaj se mi zdi pomembno, da opozorim. Pri predstavitvi kandidatov za ministre smo opazili, da so bili kandidati zelo radodarni z obljubami. Mogoče smo bili včasih tudi presenečeni, kaj vse so obljubili, ampak samo eden od teh kandidatov - to je tisti kandidat, ki imazakladnico, tisti kandidat, ki ima skrinjo z denarjem - je pa le dejal, da vse, kar so ostali kandidati obljubili, bo težko uresničiti ali pa mogoče celo ne bo mogoče. Se pravi, samo eden nam je nalil čistega vina. Sedaj ne vem, ali naj rečem, da ostali problematike niso še tako dobro poznali, česar jim navsezadnje tudi ne moremo zameriti, saj vsakega detajla res ne morejo poznati, ali pa so mogoče celo nas skušali zavajati. Ne bom sodil, kaj je tisto, jaz samo možnosti navajam. To, da je prišlo do tega, da je edino eden konkretno povedal, kaj nas čaka, da nas lahko čakajo tudi restrikcije, tudi določeno črtanje določenih programov, mi ne vliva ravno velikega zaupanja v delo te garniture. S tem ne mislim, da ne mislijo delati pošteno, vendar če prihaja do tega, to je pa stvar, na katero je potrebno opozoriti in ki zaskrbljuje. To ni dobro za Slovenijo, to ni dobro za državo in seveda to tudi ni dobro za Slovence. Zato ne bom mogel podpreti te garniture. Res pa je, in to priznam, da si želim, da bi se motil. Želel bi, da se je ta minister za finance zmotil in da bi vsi ostali kandidati za ministre, ki so veliko obljubljali, imeli prav. Tega bi si želel. Glede na to, da tudi na področju s katerega prihajam, imamo kar veliko projektov, ki naj bi jih uresničili bom seveda moral in bom prisiljen to ugotoviti, kdo je imel prav, ali kandidat za finančnega ministra ali ostali. Namreč ko se bom verjetno oglasil pri njih in bodo morali povedati, ali je denar za te projekte ali pa denarja ni. Kot sem rekel, želim si, da bi se motil. Do takrat, dokler tega ne bom ugotovil, pa seveda moram verjeti tistemu, kar so povedali. Povedali so pač tako, da finančnega pokritja za vse, kar so obljubljali, ne bo, in zato seveda te garniture ne bom mogel podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petan, v svojem nastopu ste omenjali večkrat tudi kršitev poslovnika in nekajkrat mojo odgovornost pri tem, zato mi dovolite dve pojasnili. Prvič, kar se tiče sklica seje. V petek, 24. novembra smo na posvetu z vodji poslanskih skupin sklenili, da bo to danes. Ko so bili "hearingi" opravljeni, sem imel poslovniško možnost sejo sklicati - to sem tudi storil. Toda čas današnjega sklica je bil usklajen in nobena poslanska skupina temu ni nasprotovala. Drugič, kar se tiče kršitve poslovnika v zvezi z današnjim odločanjem o listi ministrov. Je mar kdo od kolegov iz opozicijskih vrst vprašal na seji odborov ali sicer sekretariat, ali bi današnje odločanje pomenilo kršitev? Ne, to sem storil jaz, zavedajoč se svoje odgovornosti. Še enkrat je treba povedati, sekretariat je zelo jasno povedal, da danes državni zbor s tem, ko odloča o listi kandidatov za ministrice in ministre, ne krši poslovnika. Zato nimam slabe vesti kot predsednik, da danes državni zbor ravna v nasprotju s pravili, h katerim je zavezan. Kolega Peterle ima besedo. Želite repliko?
V bistvu ni replika, samo dopolnil bi vas. Nisem mislil današnje seje, mislil sem pa dogajanje takrat, ko se je - to je bil, tudi mislim, da petek, ko smo sprejemali spremembe zakona o vladi. Za takrat je veljalo to, kar sem povedal, glede hitrega sklicevanja. V bistvu je bilo 20 minut pred sejo, ne samo pol ure. Ne za današnjo, o današnji seji nisem ničesar.
Prav. Hvala lepa. Kolega Peterle ima besedo, za njim gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci, kandidatke in kandidati za novo vlado! Jaz sem razumel svojo poslansko dolžnost in svojo besedo, ki sem jo dal volivcem, tako, da sem moral opozoriti na namene, ki nimajo podlage v zakonu, ko gre za izvolitev vlade. Govorim o zakonu o vladi, ne o poslovniku, kajti zakon o vladi govori o tem, kako naj ravna mandatar, ko predlaga ministre, in ne govori o delni vladi, to sem že prej pojasnil, ampak o vladi v celoti. In na odborih, gospod predsednik, ni bilo mesto, da se problematizira ravnanje predsednika vlade ampak se je govorilo o kandidatih, ki jih je dal. Na "hearingih", ki jih pa ni bilo, pa seveda, bi rekel, se pravi, je mesto, da o teh zadevah, ki jih ni bilo, pa bi morale biti, ker bi morali biti vsi kandidati za člane vlade predlagani, in seveda te možnosti ni bilo in lahko o tem govorimo samo tukaj, zato nasprotujem argumentu oziroma razlagi, da v odboru nihče ni nič rekel. Zdaj, ker je bilo danes večkrat omenjeno s posebnim poudarkom, da so se ljudje odločili tako in tako. Da ne bo pomote, bi rad tudi tukaj zelo jasno besedo. Ljudje so se odločili samo, kateri stranki bodo dali glas. Da ne bi kdo razlagal, da so se odločili za to in za tako koalicijo. Samo za stranke so se odločili, ne za koalicijo. Koalicija bi bila lahko navsezadnje tudi drugačna ob tej ljudski volji. In meni niso dali moji volilci nobenega pooblastila za nobeno nezakonito odločitev, zato vztrajampri tem, da nas ta koalicija vodi v nezakonito odločanje. In jaz ne pozivam koalicije k velikodušnosti, naj ponudi to ali ponudi ono. Ponuja pač, kakor se njej zdi, in mi naj bi iz tega menija danes izbirali to, tako rekoč vnaprej določeno hrano, jutri panekaj drugega. To meštranje mene ne zanima in o velikodušnosti ne govorim. Zanima me zakonitost. Torej mene ne moti, če je ta večina dvotretjinska, in to se je danes pokazalo, kajti tisti, ki podpira to vlado, seveda ni opozicija. Opozicija je povsem jasno samo koalicija Slovenija z dvema strankama, ena je Nova Slovenija, ena je Socialdemokratska stranka Slovenije. Tudi to je treba povsem jasno povedati. Če so stranke tukaj javno podprle to koalicijo, mene ne zanima, ali imajo posebne sporazume ali imajo pogodbo; podprle so to vlado, kot so podprle že prej gospoda kandidata za mandatarja. Mene ne moti beseda valjar, mene moti stil, valjar lahko valja, vendar naj valja v skladu z zakonom ali pa si izmislite buldožer ali ne vem kakšne še simpatične stroje. In še nekaj bom rekel na začetku, eno generalno pripombo. Jaz sem zelo vesel, da je ta strašni slogan o strokovnosti vlade bil končno tudi v eni od Drnovškovih vlad prebit. Imamo nek resor pokrit nedvomno s poklicem oziroma s strokovno izobrazbo ministrskega kandidata, ki je na tem mestu neobičajna. Jaz sem vesel, da je tako, kajti to pomeni, da Drnovšek vendar jemlje političnost kot kriterij pri svojem delu in povsod v normalnih demokracijah so ministri politične, ne strokovne funkcije. Strokovne funkcije so sekretarji, podsekratarji, lahko tudi državni sekretarji, minister pa je politična odgovornost in s tega vidika pozdravljam izbiro na nekem resorju, ki je vsaj za slovenske razmere neobičajna, ampak govori o normalizaciji političnega gledanja na delo vlade. Zdaj pa, gospe in gospodje, imam težavo nadaljevati. Pravzaprav ne vem, kaj bi k temu še dodal. Namreč, če izhajam iz tega, kar je rekel mandatar oziroma že izvoljeni predsednik vlade, potem moram najprej reči, da nisem imel vtisa, da nam govori predsednik vlade, ampak nam govori kandidat za predsednika države čez dve leti. To je tudi v koalicijski pogodbi že nastavljeno, da mora biti potem, ko bi se kaj takega zgodilo, pač naslednji kandidat tudi iz LDS-a; nimam nič proti temu. Glejte, če predsednik vlade tukaj, bi rekel, lepo nastopi, in jaz imam prijazne nastope rad, in nam pove, da bodimo prijazni, da bodimo, če se le da, boljši, da bodimo bolj učinkoviti, bolj kvalitetni, pa še več žensk spravimo v politiko, proti temu ne moreš nastopati, proti temu ne moreš in ne smeš glasovati, ker smo vsi za prijazne ljudi, vsi smo za to, da smo boljši, učinkoviti in tako naprej. Nagovoril je vse slovensko občinstvo, on ni povedal, kaj bo vlada delala, ampak nam je svetoval ali nas nagovoril, da dajmo vsi skupaj prijazno, boljše, bolj učinkovito delati. Recimo, da bi to pozabil, pa bi rekel, v redu, to sem v nedeljo pri maši slišal, ampak zdaj me pa zanima, kaj bomo, kaj bo predsednik vlade povedal. Jaz razumem, da je to "public relations", da je to pač del nastopne propagande. Iz te iste stranke imamo tudi druge signale, kako bo poslej v Sloveniji, in o tem bom še govoril. Mene bolj skrbi tisto, da se tako lahkotno vzamejo skupaj dejstva, ki ne gredo, ali izjave, ki ne gredo skupaj. Zapisal sem si dobeseden citat gospoda predsednika vlade, ki nam je zadnjič govoril, da so razmere zelo resne. In to seveda spet sprejemamo; težko je reči, da razmere niso resne, niso vse stvari urejene. Pa pozabimo, kdo je bil osem let na vladi. Ampak danes je predsednik vlade rekel, da je čas, da Slovenija postane resnično moderna država. Tukaj se pa moram ustaviti. Tukaj pa mislim, da je gospod predsednik priznal, da teh osem let nismo šli v smeri resnične, moderne in demokratične države. Na kar sem opozarjal,ne edini iz opozicijskih klopi, vrsto let. Torej malce neokusno je, da tisti, ki so odgovorni za vse v osmih letih, da nam razlagajo, da je situacija jasna, da se moramo poboljšati, da moramo biti dobri in da moramo sedaj začeti pa zares delati. Po dveh letih, tako razumem, oziroma po enem letu bo predsednik vlade kandidiral za predsednika države, ker tudi ta pozicija more biti pri LDS-u, da ne bo kaj narobe. Kaj bo, gospe in gospodje, vprašajmo se, kaj bo delal predsednik vlade, o katerem se govori, da bo kandidiral za predsednika države. Dve leti ne bo nobenih ukrepov, ki bi reševali probleme, ki so odprti, nekateri že osem let. Kajti predsednik vlade s svojo ekipo bo delal samo na prijaznih zadevah. To pomeni, da se bomo še bolj zadolževali, da ne bo ukrepov varčevanja, s katerimi je začela Bajukova vlada, ne bo se govorilo kaj veliko o finančnih luknjah, mogoče se bo prodal Telekom, ker tam je zadnja vreča denarja v tej državi, iz katere se da določene luknje pokriti, ki jih je ta vlada delala, oziromanjeni takratni ministri ali sedanji kandidati za ministre. Svarim pred tem, torej gospe in gospodje, oziroma nova vlada, ne računajte samo na Telekom. Jaz sem bil sedaj te mesece v tej vladi in vsak teden smo dobili iz ministrstva za finance drugačno poročilo o luknjah. Vsak teden so tako rekoč še nekaj odkrili, koliko manjka v tej blagajni, koliko v oni blagajni. En čas smo govorili samo o drugačnih številkah, kot so bile planirane na začetku leta pri odhodkih, potem so počasi ugotovili, da bo tudi nekaj deset milijard pri prihodkih premalo, se pravi, da bo zadeva še večja. O tem, gospe in gospodje, nam predsednik vlade, mandatar za novo vlado ni povedal nič. Govoril je, da se smejmo, da bodimo prijazni. Zato pravim, da je to govor kandidata za predsednika države čez dve leti, ne pa odgovor na izzive časa, ki je močno določen s tem, kako so tri Drnovškove vlade vladale v teh osmih letih. Gospod predsednik ni nič rekel o revščini, nič ni rekel o zakonitosti in mene skrbi ta velika razlika v gledanju na zakonitost med Bajukovo vlado in med to naslednjo vlado, ki bo nedvomno, zakonu navkljub, danes izvoljena. Ta razlika me zelo skrbi. Nič ni rekel predsednik države danes o sporazumih - zdaj smo malo na zunanjepolitičnem področju. Nič ne vem, ali sedaj je na razpolago tisto, česar v prejšnjem mandatu ni bilo in je vlada zalomila zadevo s partnerji, s katerimi je zopet skupaj, zadeve pri treh sporazumih in je naložila to parlamentu, češ da parlament ni sprejel. Upam, da bomo imeli vsaj v tem mandatu, potem kodvakrat to ni uspelo, isto koalicijo v vladi in isto v parlamentu. Če ne, bo vlada zopet sporazume s Hrvaško, Avstrijo, Svetim sedežem predlagala, v parlamentu bodo pa padali. In jaz bi rad vedel, ali je koalicija to pot enotna v tem, da bo te stvari, ki so bile menda že rešene v pogajanjih, spravila skozi; in to ni mačji kašelj. Gospod predsednik ni nič rekel, zakaj se leta ni kuril heroin, ki ga kurijo povsod po svetu, in je skladišče polno do vrha. Policija je bila zelo uspešna in je tudi v tem mandatu nabrala veliko te [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Prosim za mir v dvorani, kolega Peterle ima besedo.
[[...]]te materije. In upam, da bo vendarle izveden sklep vlade, Bajukove vlade, da se ta zadeva pokuri. Mene to vprašanje skrbi, predsednik ga niti ne omeni. Ne bom govoril o količinah, za katere vem, da niso majhne. Glejte, javne finance, gospe in gospodje, javne finance so ena ključnih zadev, s katerimi se ne bo soočala samo ta vlada, kajti ta vlada gre lahko skorajda z istimi ljudmi v odnosu do javnih financ tako naprej, kakor je delala osem let. Ključni ljudje bodo isti v tej vladi, ti, ki nam govorijo, da moramo zdaj pa zares začeti. Nisem slišal gospoda predsednika, da bi zavzel danes odnos do tega, da bi zavzel odnosdo korupcije, ki jo je začela zelo učinkovito preganjati ta vlada. Nič ni rekel o nepovratnih sredstvih, ki so bila v kratkih dneh malo pred odstopom oziroma koncem tretje Drnovškove vlade zelo na hitro razdeljena; pa to ni problem. Nobenega govora o tem,kako so te zadeve povezane z državnimi pomočmi, in tako naprej. Nič govora o tem, da eni davke plačujejo, eni jih pa z državnim spregledom ne plačujejo, in gre za milijarde, o katerih smo govorili, in to pri tistih firmah, kjer ima denar mlade, ne pri malih obrtnikih, pri kmetih in tako naprej, ali podjetnikih. O tem ni besede. Tu poslušamo stvari o Indiji Koromandiji. Naslednja stvar. Prvič, pravim, javne finance so ključna stvar, ki jo bo treba rešiti, tudi če hočemo v Evropsko zvezo, ker s tako nepreglednimi financami tja ne bomo prišli; pa ne govorim zdaj o deficitu v državnem proračunu, ki ga je pridelala Drnovškova vlada štirikrat zapovrstjo od leta 1996, in zapuščina, kakršno je pustila na začetku junija, se seveda ni dala sanirati v petih ali šestih mesecih in bo pač ta ista oblast našla svoje pogorišče, ne našega, mi smo privarčevali vsaj nekaj milijard, kljub suši in drugim težavam. Potem državna uprava. Gospe in gospodje, kdor je bral poročila evropske komisije, ta je videl, da je bilo to vprašanje, se pravi pomanjkanje reformne volje na tem področju izpostavljeno v vsakem dosedanjem poročilu evropske komisije. Predsednik tukaj ne vidi problema, in če se osem let ni skorajda nič naredilo in če ne bo do ti zakoni, ki jih je v paketu dala v parlament Bajukova vlada, preden je bil parlament razpuščen, torej če se zdaj ne bo šlo v sprejemanje zakonodaje na tem področju, bo naslednje poročilo zopet tako ali pa bo še slabše, in kdor kaj ve o zakonitostih delovanja državne uprave, ta ve, kako zahtevne in dolgotrajne so priprave na to, da tukaj kaj spremeniš. Torej doslej preprosto ni bilo resnih posegov na to pomembno področje družbenega življenja oziroma oblasti in jaz si dovolim z mirno vestjo javno vprašati, ali bodo ti, ki niso hoteli nič narediti, sedaj pa naredili vse skupaj v kratkem času. Jaz temu ne verjamem oziroma imam pravico ne verjeti. Potem šolstvo. Poglejte, jaz sem danes res pričakoval, ker predpostavljam, da predsednik s svojo ekipo vendarle spremlja določene zadeve, da bo kaj rekel o moderni nepismenosti na Slovenskem. Tista študija, ki smo jo že omenjali v tej hiši, ki je primerjalna študija o različnih vrstah pismenosti in zadeva večje število držav, tam smo mi zelo na dnu, zelo na šibkem in predsednik o tem nič. Pravim, javne finance, državna uprava, šolstvo so tiste ključne zadeve, kjer bi bilo treba močno poprijeti, ampak bodo poprijemali tisti, ki tukaj niso izkazali volje, da kaj spremenijo. Zato jaz ne pričakujem transparentnosti javnih financ, pričakujem še naprej podeljevanje nepovratnih sredstev in še naprej politiko videza, ki bo Bruslju govorila eno, doma delala pa drugo. Ker sem že omenil Bruselj, bi rad rekel še nekaj na temo evropskih zadev. Poglejte, mi smo dejansko prispevali k racionalizaciji v teh nekaj mesecih in smo delali z ministrom oziroma z dvema ministroma manj. Ni bilo ministra za evropske zadeve in ministra za lokalno samoupravo. In zdaj se zopet uvaja, ker so pač take interne potrebe v stranki, ponovno minister brez listnice za evropske zadeve, ker so pa vparlamentu druge potrebe, se pa ukinja komisija za evropske zadeve. Narobe svet. To govorim zato, ker vem, da se je v državah kandidatkah obnesel sistem, ki pozna evropske komisije, kot smo jo imeli tudi mi, ne poznajo pa povsod evropskega ministra. Torej ta minister seveda ne bo imel zdaj sogovornika v parlamentu, v posebnem delovnem telesu, za katerega sem sam ugotovil, da potrebuje vsaj eno sejo na teden, ne pa redkih sej odbora za mednarodne zadeve, ki ima druge stvari. Sedaj bo to spet skoncentrirano, spet bo en fevd, potem bomo pa končali v nekih podkomisijah ali pododborih in tako naprej in milostno bo LDS ponujala, če bi kdo kakšno podkomisijo prevzel. Hvala lepa, gospodje. In jaz opozarjam v tej zvezi na monopol zunanjepolitičnih funkcij, ki si ga lahko privošči v tej koaliciji ena stranka; ne bom moraliziral nad temi, ki so to podprli. V redu. Se vam zdi v redu, ampak da ima ena stranka šefa vlade, zunanjega ministra, evropskega ministra, odbor za zunanje zadeve in še pridružitveni odbor, taka jevolja te stranke, pet ključnih zunanjepolitičnih funkcij je v rokah ene stranke. Jaz tega ne morem podpreti, ker sem demokrat, razumete. In me enoumje tudi na zunanjepolitičnem področju ne zanima. Potem bi rad povedal naslednje. V slovenski zunanjepolitični debati na temo približevanja oziroma vstopa v Evropsko zvezo smo imeli nekaj časa še kar poglobljene razprave na teme, ki so se pač takrat odpirale. Se pravi, vprašanje prodaje zemlje, vprašanje identitete, jezika, kulture. Danes, ko je vsa Evropska zveza, vključno z državami kandidatkami, pred medvladno konferenco v Nici in pred nadaljevanjem tega procesa, ki mu že rečejo "post Nica", torej nima političnega izraza glede vizije in strategije bodočega evropskega razvoja, želim tudi to priliko uporabiti za to - to bom še posebej predlagal odboru za mednarodne odnose - da mi to debato zopet začnemo. In da bodo naši pogovorni partnerji tukaj dobivali vtis, da je tukaj neka volja. Želel bi si da bi bila čimbolj soglasna, ne samo o tem, kar zna vsak v državah kandidatkah reči, da mora imeti vsaka država svojega komisarja. Mi moramo danes vedeti oziroma imeti pred sabo nekaj več. Danes nas obiski sprašujejo, kako celoto vidimo, ne samo kako bomo vpeljali zaščitne prehodne režime in tako naprej. In danes te debate na Slovenskem skorajda ni. Ne znotraj strank, kaj šele med strankami. Ampak, ker je taka ta monopolna volja, ne sme biti niti evropska komisija, ki bi bila eminenten prostor, da se o tej zadevi tam debatira. In si ne predstavljam, kako bodo zgledale seje odbora za mednarodne odnose, ki ima že sicer dovolj drugih zadev. Grem naprej, gospe in gospodje. Glejte, jaz bi pričakoval, da bi predsednik vendar rekel tudi kakšno o dvojnih merilih na Slovenskem. Če je prava koalicija, je to država soglasja, če je po mnenju nekaterih neprava, je to država enoumja. Glejte, tovrsten polarizem in dvojne standarde bo treba v tej deželi nehati, če hočemo pri ključnih zadevah vendar imeti soglasje. Ne pa oznanjati soglasja kar o vsem in na počez. Nobena država nima v vsem soglasja. Bi bilo pa dobro se sedaj zmeniti, kaj je naše soglasje glede Evropske zveze od tu naprej. Do tu je šlo, ampak sedaj pridejo pa ključne odločitve in bo treba povedati, kaj Slovenija hoče. Poglejte, še nekaj bi na koncu rekel. Prej sem povedal, da predsednik je pač lepo govoril, lepo je izpadel, imamo pa seveda druge izraze in na tiste sem jaz bolj pozoren in jih bolj resno jemljem. Eminentni predstavnik oziroma član LDS-a, gospod Šetinc, je v enem od dnevnikov ljubljanskih pisal o "biču božjem". On ni pisal o "valjarju", ampak je rekel, da bo treba uporabiti "bič božji". Torej jaz temu bolj verjamem kot tistim besedam o prijaznosti in bojim se pri takem razmerju sil, da se bo dogajalo neko moderno, v demokratičen stanjol zavito enoumje, ki ga bo seveda vodila vodilna oziroma stranka relativne večine, po imenu LDS, in ta stvar gre lahko po poti, ki se ji reče, "kdor ne bo z nami, mu bo hudo". Tako sem jaz razumel Šetinčev "bič božji". Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Peterle. Kolega Sašo Peče želi replicirati na vaš nastop. Imate pet minut.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Razumem, da boli, če človek izgubi položaj. Bolečina, žal, včasih povzroča tudi, da človek začne nerazsodno premišljevati. Žalostno pa je, da človek z nerazsodnim načinom premišljevanja postane razsodnik, ker ta določa, kdo je pozicija in kdo je opozicija. Bilo je obdobje, ko se je ta isti državni zbor srečal z dvema ključnima, do sedaj ključnima momentoma, in sicer imenovanje mandatarjev oziroma izvolitev mandatarja in pa s predlogom zakona o vladi. Po mojem vedenju, po vedenju celotnega državnega zbora, v tem trenutku, ko smo glasovali o mandatarju in ko smo glasovali o zakonu o vladi, vas ni bilo, gospod Peterle, vas, ki se danes igrate razsodnika. Vas ni bilo. Danes si upate kritizirati oziroma si upate govoriti o tem, da ste edina opozicija v tem državnem zboru. Lepo vas prosim! Kakšna opozicija pa je to, da si niti ne upate priti in izraziti moči, ki jo imate kot poslanec in glasovati proti. Ne, raje se umaknete v najbolj ključnih trenutkih konstituiranja tega državnega zbora. Lepo vas prosim, oziroma tako bom rekel, ne ganejo me sicer vaše besede, ampak le zaradi tega, ker je danes, odkrito rečeno, televizijski prenos. Samo zaradi tega sem hotel to zadevo pojasniti. Drugače verjamem, da imate svoje mnenje in pri njem boste vztrajali, in verjamem, da je to posledica izgube položaja, ki ste ga nekoč imeli. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Peterle ima repliko, želi replicirati tudi kolega Jerovšek, kolega Rupar. Prosim, da se z replikami ne bi oddaljili od predmeta današnje razprave, ki je tako ali tako širok, to je imenovanje vlade. Najprej dajem besedo kolegu Peterletu. Vsak ima največ pet minut za repliko. Prosim!
Gospod predsednik, ne bom izkoristil petih minut, ker ne želim podaljševati te razprave, držal se bom nedvomno bistvenega. Mene kot demokrata so tako učili, da če vodja poslanske skupine neke stranke javno izjavi, da bo stranka podprla vlado, potem ga ne morem šteti k opoziciji, po nobenem principu ne. Kar pa zadeva obstrukcijo, gospod poslanec Peče, preberite si poslovnik, v katerem je ta pravica dana, da tudi na tak način opozicijska stranka izrazi svojo politično voljo. Mi smo to izrazili na način, kot ga poslovnik dopušča, in smo ravnali, kakor smo. Hvala.
Prosim za mir v dvorani. Zdaj imamo tri replike - vse tri prosim za kratek nastop - najprej kolega Jerovšek, za njim kolega Rupar in kot vidim, tudi kolega Peče želi pojasnilo.
Hvala lepa. Zbodlo je in je pravzaprav zastrašujoče deloval nastop gospoda Pečeta v tisti sekvenci, ko je, mislim, da nekajkrat poudaril, "in gospod Peterle, vi si upate govoriti". Kakšen duh se seli v ta državni zbor! Namreč, to so besede in dikcija Višinskega. Namreč, jaz upam, da še nismo tako daleč, da si poslanci državnega zbora v državnem zboru ne bi upali govoriti. Upam, da se bo gospod Sašo Peče opravičil, da je to bil vsaj "lapsus lingue" in da ne stoji za tem,kajti če bo še kdo tu nastopil s svarili in opozarjanjem, "kako si upate govoriti"; doslej, v prejšnjem mandatu česa takšnega nismo doživeli. Verjetno je to rezultat te koalicije in razširjene koalicije s poslanci Slovenske nacionalne stranke, da smatrajo da tu ni več mesta, kjer bi poslanci lahko govorili. Če tega gospod Sašo Peče ne bo zanikal in se opravičil pravzaprav vsem poslancem državnega zbora, potem bo to zelo zlohotno zvenelo in odmevalo po tej stavbi in tudi, upam, da v slovenski javnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Rupar želi imeti pojasnilo, za njim gospod Peče in gospod Barovič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospodu Sašu Pečetu. Torej, odnos do človeka, ki je v življenju dosegel več, naredil več, je morda bolj izkušen in izobražen, v takem tonu, kot ste ga podali, gospod Peče, ni dopusten. Posebno ni dopustno do kolega, kolega v državnem zboru. Opozoril bi vas rad, da je volilna kampanja s populističnimi nastopi mimo, da je ta državni zbor zbor vse države, da je tako pozicija kot opozicija z vso legitimno in legalno izvolitvijo dobila možnost, da izraža svoje mišljenje. Zato bi lepo prosil - glejte, tudi vi se ne znate opredeliti, ali ste pozicija ali ste opozicija, enkrat ste eno, drugič ste drugo, kakorkoli vam že "paše", tako reagirate. Vsaj odnos do sočloveka je pa vendarle lahko na nivoju poslanca, ne na nivoju mulca. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Peče ima zdaj vnovič besedo. 70. člen daje pravico predsedujočemu, da intervenira, če so replike, šle izven konteksta. Tako da bi prosil, da se v replikah omejimo na predmet današnje razprave. Kolega Peče in za njim kolega Barovič.
Zadnjič se oglašam v okviru replik. Vedno sem stal za svojimi besedami in tudi tokrat bom in glede na to, da sem rekel, da zadnjič stojim oziroma da je zdaj moja zadnja replika, bi samo rekel "psi lajajo, karavana gre dalje".
Mislim, da bi se bilo dobro umikati besedam, ki bi jih lahko kdo razumel kot neprimerne. Gospod Barovič ima besedo. To je zadnja prijavljena replika. Dobro. Izvolite.
Spoštovani kolegi! Ne bi rad, da imamo zdaj učno uro. Izurjeni, izkušeni kolegi vsekakor veliko vedo. Preseneča me, da pa včasih tudi ne in zame, recimo če sem svež in se opravičujem, če razmišljam narobe, je opozicija pač tista stranka, ki ni podpisala niti nobenega dogovora niti vladne koalicije in je izven te koalicije. Če pa spoštovani gospodje, človek razmišlja s svojo glavo in se drži 82. člena ustave, ki govori, da so poslanci predstavniki vsega ljudstva in niso vezani na nikakršna navodila, tudi mi imamo pravico uporabljati svojo glavo in glasovati v okviru poslanske skupine in ena lastovka še ne prinese pomladi. Ponovil bi samo to, da smo na dveh najpomembnejših sejah bili edini navzoči predstavniki, ki smo svojo voljo, opozicijsko, tudi izkazali z glasovanjem proti mandatarju in proti sprejemu predloga novega zakona o vladi. Hvala lepa.
Vabim poslanke in poslance, da zdaj z repliko kolega Jerovška zaključimo to izmenjavo mnenj in da damo možnost še petim, ki so prijavljeni, in sklenemo razpravo. Prosim, kolega Jerovšek.
Gospod predsednik! Glede na to, da gospod Peče ni zmogel poguma, da bi se opravičil in rekel, da je mogoče naredil napako in da je napačno govoril, da je bil to lapsus, ko je govoril z dikcijo dvakrat in vi gospod, si upate govoriti? Vas prosim, da kot predsednik državnega zbora tukaj poveste v tem trenutku, da ta grožnja, ta pretnja gospodaPečeta ni del politike te koalicije, in da zagotovite, da je beseda, da je šel gospod Peče prek dovoljenega, prek okvirov politične demokracije in vseh teh pozitivnih standardov, in da vi z avtoriteto predsednika državnega zbora zagotovite, da naj se noben poslanec ne boji govoriti tukaj v državnem zboru. Ker pa gospod Peče tega ni zmogel, jaz upam, da se ni kdaj v življenju tudi s padalstvom ukvarjal. Hvala.
Kolega Jerovšek, kot predsedujoči imam dolžnost paziti na štiri stvari. Najprej da dajem besedo po vrstnem redu, da jo dajem korektno. Drugič, da odmerim vsem enako čas, ki ga določi poslovnik, tretjič, da v nastopih ni žalitev, če so, nanje opozorim, in četrtič, da vodim diskusijo v skladu s poslovnikom. Nastop kolega Pečeta je bil morda za koga politično nesprejemljiv, vendar ga, vsaj v izjavi, ki jo vi navajate, nisem mogel sprejeti za žaljivega. Za žaljivega sem sprejel drugi del njegovega nastopa in ga prosil, da se mu sicer umakne. To je sestavni del te živahne polemike. Ne štejem, da je šlo za žalitev, in kot predsedujoči nimam pravice terjati od njega v tem smislu opravičila. Za besedo je prosil gospod Pukšič. In še enkrat povem, tudi kolegom, ki jih ni tukaj, še štirje bodo za njim spregovorili, potem gremo na glasovanje. Prosim, gospod Pukšič.
Hvala lepa. Gospod predsednik, prvo seveda moram povedati to, da me pravzaprav moti in nekako nisem navajen sedeti ljudem za hrbtom in govoriti, oziroma da govorim in mi sedijo drugi za hrbtom. Ne vem, zakaj se onemogoča oziroma ne dovoljuje, da bi se to delalo za govornico. V kolikor pa seveda se, bi prosil, če imam to možnost nadaljevati za govornico.
Poglejte. Bil je dogovor, da imamo vsi tisti, ki ne nastopajo ali nastopamo v vlogi predstavnikov poslanskih skupin, možnost in pravico, pa tudi dolžnost, nastopati iz poslanskih klopi. Ali vas smem, spoštovani kolega, opozoriti, da bomo v novi dvorani državnega zbora prav tako govorili iz klopi, in da je to pravzaprav navada, uzanca, ki je sicer v tradiciji parlamentov, ki jim želimo biti jutri partnerji. Tako, da vas prosim, če ste tako prijazni, da tako kot vsi drugi govorite iz klopi. To bo, kot rečeno, tudi navada, ki jo bomo sprejeli z obnašanjem v novi dvorani državnega zbora. Prosim, kolega Pukšič.
Hvala lepa za pojasnilo. Čeprav seveda upam, da bodo v novi dvorani pogoji za delo nekoliko drugačni, in glede na to, da v tej dvorani resnično niso pogoji za normalno delo, bi se mi seveda zdelo smiselno, če bi mi dovolili, da bi spregovoril izza govornice. Pa ker te možnosti nimam, bom seveda nadaljeval tu iz te klopi. Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav številnim ministrom, kandidatom za ministre in ministrice. Upam, da jih slovenska javnost tudi sedaj vidi. Ampak ne v celotni ekipi, kot jo je predlagal predsednik vlade, dr. Drnovšek, in tudi moj pozdrav gospodu predsedniku vlade, dr. Drnovšku, kjerkoli že je. Prav bi pa seveda bilo, po mojem globokem prepričanju, da bi ob sestavljanju in izvolitvi vlade bil prisoten v dvorani. Gospod predsednik, bom seveda nadaljeval iz klopi. Bi tudi prosil, če mi zagotovite pogoje z ene od strani, ker seveda ni najbolj primerno, da z desnim ušesom poslušam nekaj drugega, kot pa bi seveda želel sam povedati.
Kolega Pukšič, začenjamo kmalu peto uro razprave in upam, da ni to samo moja ocena, da se vsi trudimo po najboljših močeh, da je tukaj pravzaprav relativen mir in možnost za slehernega diskutanta, da je poslušan. Mislim, da ti pogoji veljajo tudi za vas, so, kot rečeno, nehvaležni ta hip, ampak morda že v prihodnjem mesecu gremo v novo dvorano. Tokrat vas prosim, tudi vas, za strpnost, vse ostale kolege pa seveda, da mirno poslušajo njegov nastop. Kolega Pukšič, imate besedo.
No ja, upam, da ne bo moj nastop izzvenel iz tako da bomo desetkrat prekinjeni med svojim delom, pa vendarle bom poskušal nadaljevati. Začetek dela novoizvoljenega parlamenta in prva seja KVIAZ-a, komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve se je začela s predlogom, da se zmanjša število delovnih teles in število članov v delovnih telesih. Za takšno odločitev je bila s 13 glasovi za Združena lista, Liberalna demokracija in DeSUS. Torej, s 13 glasovi za glede na 22 številno članstvo tega delovnega telesa, je seveda to bilo izglasovano. To je bilo tako rekoč vsiljeno že na prvi seji delovnega telesa in pospremljeno s strani ostalih poslanskih skupin z negodovanjem, vsaj toliko, da bi bilo potrebno o nekaterih zadevah, vsaj razmisliti in mogoče prestaviti na naslednjo sejo. Pa vendarle so to ni dogodilo. Moč takratne tročlane koalicije je bila seveda dovolj velika in so to naredili. No, razdelitve delovnih teles oziroma predsedovanja nekaterim delovnim telesom v pogajanjih, ki jih je vodil gospod Podobnik, je seveda bilo glede na procentualni delež, ki ga je koalicija Slovenija torej dosegla na zadnjih volitvah, takšno, da tema dvema strankama pripada pet predsedniških mest. Od tega je že v naprej definirano po poslovniku, da sta dve vodenji dveh predsedniških mest, to je nadzor nad proračunom in javnimi financami ter nadzor nad obveščevalno-varnostnimi službami - predsedniški mesti, ki pripadata opoziciji. Ostala so nam tako rekoč tri - torej, za katera smo se lahko dogovarjali ali pogovarjali, torej za vodenje treh delovnih, predsedniških mest treh delovnih teles, na katero na od delovnih teles ni kandidirala nobene druga stranka kot Socialdemokratska stranka, tako sta ostali samo dve. Pri teh dveh ena kot druga stranka ni postavljala ultimata: samo to in nič drugega, pač pa je želela izbor med dvema delovnima telesoma. Niti eden niti drugi v kontekstu koalicije Slovenija to ni bilo ponujeno, bile so variante; ali eni ali drugi, in seveda, na takšno igračkanje nismo pristali. To je bil razlog, zakaj poslanci Socialdemokratske stranke in poslanci Nove Slovenije nismo sodelovali na 1. seji državnega zbora ob izvolitvi predsednika vlade in ob sprejetju zakona o vladi. Sprejeti zakon o vladi seveda ne govori oziroma ne prinaša [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Mir v dvorani, prosim. Kolega Pukšič, imate besedo.
[[...]]ne prinaša racionalizacije glede na zakon, ki smo ga dobili od prejšnje Bajukove vlade v prejšnjem sklicu. Če bi bil takšen zakon sprejet v prejšnjem sklicu, bi resnično pomenil racionalizacijo. Ali bo glede na predstavitev v posameznih delovnih telesih in glede na nekaj besed predsednika vlade takšna vladna koalicija, s takšno ministrsko ekipo peljala Slovenijo po poti razvoja demokracije, vključevanja v integracije, Nato, Evropsko skupnost in tako dalje, pravzaprav ne verjamem. Razlogov je nekaj. Kaj in kako zna delati, je pokazala v svojem vladanju od leta 1992 naprej. Pa vendar; današnja ekipa, ki je sestavljena tako, kot jo je predstavil gospod dr. Drnovšek, nima v svoji sestavi nobenega od ministrov s Štajerske ali Prekmurja. Pa vendar bi to bilo več kot nujno potrebno. Iz osme volilne enote ima liberalna demokracija pet poslancev, in globoko sem prepričan, da je poslanka ali poslanec iz osme volilne enote vsaj eden primeren - torej, iz te kvote vsaj eden primeren - za zasedbo kakšnega ministrskega položaja. Še več, če bi se to dogodilo, bi dobili v osmi volilni enoti tudi iz enajstega volilnega okraja, ki se mu reče Haloze, poslanca - torej ta istoimenska stranka, liberalna demokracija - kar bi bilo zelo potrebno, ker bi bilo na ta način zagotovljeno tudi v liberalni demokraciji, da bi nekdo iz Haloz razložil, povedal, poskušal dopovedati, zakaj in kako se dejansko živi na tem področju. Namreč, to je tudi področje občine ali občin, ki še vodovoda ali vodovodnega omrežja, torej pitne vode, na tem področju niso videle. Nenazadnje je področje Slovenskih goric, Haloz, Ptujsko-Dravskega polja, če hočete Štajerske in Prekmurja, tisto področje, ki ima največjo brezposelnost, in tisto področje, na katerem je dohodek na prebivalca najnižji. Skratka, vsi kazalci negativnega delovanja centralizacije s sestavljeno ekipo, ki je tudi centralizirana iz osrednje ljubljanske regije, so seveda posledica vsega tega. Zastrašujoč je podatek, da se manj kot 50% bruto domačega produkta tako rekoč ustvarja izven osrednje ljubljanske regije. Slovenija je pravzaprav premajhna, da si bi lahko privoščili tako enostranski centralizirani razvoj. Da bo temu žal tako ali da bo temu še slabše, kot je bilo do sedaj, kažejo tudi nekateri deli v koalicijski pogodbi, čeprav gospod Drnovšek ni govoril in povedal, kaj bo pravzaprav ta vlada naredila, se pa da iz koalcijske pogodbe razbrati, česa ne bo oziroma od približno 200 zakonov, ki so danes predlagani v državnem zboru, jih bo več kot polovico od teh zakonov torej zavrnila. Sprašujem se, zakaj bo zavrnila zakon o dodatnem sofinanciranju gradnje osnovnih šol. Menda je razvidno tudi iz zadnjega zbiranja podatkov iz osnovnih šol, kje so investicije še potrebne, namreč veliko osnovnih šol ima danes primerne prostore, veliko takšnih pa je, ki seveda tega še nima. Veliko otrok danes v Sloveniji nima niti enega prostora za opravljanje športne vzgoje in seveda nobenih možnosti za to. S tem zakonom bi omogočili tudi na tem področju, da se zadeve hitreje zaključijo. Nenazadnje na demografsko ogroženih območjih ti ljudje, ki na teh področjih živijo, vemo pa, da v Sloveniji živi približno ena tretjina prebivalcev na približno dveh tretjinah prostora naše države, je nujno potrebno, da na teh področjih dobijo vsaj osnovne elemente za življenje, kot so sigurno, torej primerljivo osnovno šolstvo, pogoji za izobraževanje in seveda nekatera infrastruktura, med njimi - mi boste morali dati prav - da je voda ena izmed pomembnih zadev. Drugo, česar ta koalicija ne bo sprejela, je zakon o pokrajinah, in sicer pravi tako v svojem delu, da bo pred uveljavitvijo zakona državni zbor spremenil ustrezne normativne pravne akte in v njih ukinil predvideno soglasje občin za prenos posameznih nalog. Da, tako malo, torej s tako malo pravic pravzaprav, ki jih imajo občine, še tu bo državni zbor želel ukiniti nekatere pristojnosti občin in jih bo avtomatsko prenašal na institucijo pokrajine, ki jo bo, torej administrativno določil v pisarnah. Ali je to tudi napoved ukinjanja nekaterih slovenskih občin, to, kar je že bil namen v prejšnji koaliciji pred letom 1998? Pravi, da ta koalicija ne bo podprla zakona o postopni zamenjavi azbestnih cementnih cevi v vodovodni infrastrukturi za oskrbo s pitno vodo. Napaka! Te cevi je potrebno zamenjati in sprejetje takšnega zakona, ki bo to omogočal, je potrebno sprejeti. Koalicija je povedala, da ne bo podprla zakona o povečevanju zaposlenosti v občinah z nadpovprečno brezposelnostjo. Kolegice in kolegi, pa povejte, kaj boste naredili s temi državljani. Seveda, lažje jih je obvladovati, če jih imate brezposelne in nage in bose, kakor se temu reče. Mislim, da je narobe, če koalicija ne bo podprla zakona o prenosu premoženja bivših družbenopolitičnih organizacij med sredstva lokalnih skupnosti. Narobe je tudi, če koalicija ne bo podprla, kar je zapisala v svoji koalicijski pogodbi zakona o prosvetni zbornici Slovenije. Glede na to, da sem bil na "hearingu" kandidatke za ministrico za šolstvo in se, hvala bogu, vsaj tam ni tako restriktivno izrekla, ampak je dala možnost, da bo ta zakon o prosvetni zbornici usklajevala, to pa očitno pomeni - ali pa upam, da to pomeni -, da ne bo, kot je pač navada te koalicije, s preglasovanjem seveda, zakona zavrnila. Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o financiranju občin - v koalicijski pogodbi pravijo, da bo koalicija zakon zavrnila potem, ko bo svoj novi zakon o financiranju občin predlagala vlada. Že prav, vendar že tokrat bi želel, da bi koalicija predlagala takšen zakon o financiranju občin, ki ne bo padel na ustavnem sodišču. Koalicija liberalne demokracije in slovenske ljudske stranke je predlagala zakon o spremembi financiranja občin, takšnega, ki je, hvala bogu, padel na ustavnem sodišču, ker takšen, kot je bil sprejet, ni zagotavljal opravljanja, izvajanja nalog občin, ki so po ustavi in zakonu obvezne za izvajanje določenih nalog. Seveda verjamem, da bo zopet s takšno spremembo zakona poskušala poseči prav v nove manjše občine, v občine nademografsko ogroženem območju. Tako kot takrat se bom tudi tokrat, če bo do tega prišlo, zavzel s svojim maksimalnim angažiranjem in opozarjanjem slovenske javnosti, kaj se pravzaprav pripravlja. Ne vem, kje je videla koalicija tako velike pomanjkljivosti v zakonu o štipendiranju, ki ga namerava zavrniti, ki ga je predlagal moj bivši poslanski kolega, gospod Mežan, predsednik odbora za šolstvo, kulturo in šport. Mislim, da je na področju štipendiranja treba bistveno več narediti, bistveno več narediti tudi na izgradnji študentskih domov in bistveno več narediti na področju pobiranja davščin pri tistih posameznikih, ki so v času, ko so se stanovanja razprodajala, "šenkovala" - in če izrečem besedo kradla, ne bom nič kaj narobe povedal - v tistem času sprejetega zakona okrog stanovanj, ko so nekateri za nekaj tisočakov kupovali po nekaj stanovanj, ne samo tistih, v katerih so stanovali in na ta način reševali svoj stanovanjski problem - to ni bil problem, to je bilo normalno; nenormalno pa je bilo, da so kupovali več stanovanj in seveda ta danes na trgu za astronomske cene prodajajo, če pa jih ne prodajajo, pa v njih stanujejo študenti, ki jih najemajo, ki pa plačujejo astronomsko, in nihče tega tudi ne kontrolira, ker gre vse brez registracije, ker gre brez odvajanja davkov, zato ker enostavno študenti ali starši tega ne upajo prijaviti, povedati, ker bi mlad otrok ostal na cesti, ker ni pogojev, torej dovolj sob v študentskih domovih. V primeru pa, če poslanec takšnemu študentu pomaga preživeti kakšno noč, je pa okarakteriziran kot ne vem kaj negativnega v tej združbi. To je seveda nepojmljivo. Pa žal, tudi to se dogaja.
Za malo več zbranosti pri nastopu, prosim. Izvolite, imate besedo, vse ostale pa prosim, da ne motijo in da vam izkažejo z mirom dolžno spoštovanje. Prosim.
No, in glede na to, da se Drnovškova - torej gospod Drnovšek, predsednik vlade ni odločal za sestavo ministrske ekipe tako, da bi bil kateri minister iz Štajerske ali Prekmurja, mi je seveda razumljivo, mi je razumljivo, da bo koalicija tudi zavrnila zakon o zagotavljanju sredstev za spodbujanje skladnega regionalnega razvoja na območju s posebnimi razvojnimi potrebami, ki ga je vložil bivši poslanski kolega, kolega Luci. To je samo nekaj naštetih sistemskih napak, ki jih dela ta koalicija, še preden je zavzela položaje. Res pa je, da je to pravzaprav nadaljevanje že utirjene poti, tako kot je žal delala prejšnjih osem let. Verjemite, da bom kot opozicijski poslanec, tako kot sem bil tudi vseskozi, v prejšnjem mandatu, razen zadnjih par mesecev [[...]]
Ministri, bodoči. Prosim, imate besedo. Prosim, da nihče ne moti med sejo.
[[...]]spremljal in bedel nad tem, kar se bo dogajalo z našo mlado šolajočo mladino, da bom bedel in spremljal, kako bodo živeli in delali ljudje na demografsko ogroženem področju, od delavcev do kmetov, da bom skrbel o tem, kako se bodo preživljale nekatere socialno ogrožene skupine in seveda tisti z najmanjšimi pokojninami. Upam, da bo tu komu kapnilo, da je potrebno obuditi, to kar smo že v prejšnjem mandatu želeli absolutno, absolutni dvig pokojnin, ne procentualni, ker bi na ta način sčasoma omogočili tistim, ki imajo najnižje pokojnine, nekoliko hitrejšo rast oziroma manjše zaostajanje. In nenazadnje, želel bi, da bi ob sprejetju zakona o medijih bilo tudi kaj prostora za to, da bi nacionalna televizija lahko prenašala oziroma da bi imeli državljanke in državljani možnost spremljanja sej državnega zbora vseh in v celoti, ker šele takrat bi seveda državljanke in državljani videli, kaj se dejansko dogaja v državnem zboru, kakšna stališča nekateri zastopajo tu in kakšna seveda takrat, kadar so predvolilni mitingi. Videli in slišali bi tudi nekatere poslance, ko zaprošajo za poslanske imunitete takrat, da se skrijejo pred odgovornostjo za kazniva dejanja celo v času, ko niso bili poslanci. In v takšnem primeru bi seveda, verjamem, bila tudi slika med pozicijo in opozicijo pri naslednjih volitvah bistveno bolj izkristalizirana in čista. Prav bi bilo,da bi Slovenke in Slovenci imeli to možnost čez celo mandatno obdobje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Povsem razumljivo je, da po polpetih urah neprekinjene razprave zbranost pade, vendar se mi zdi prav, da imajo vsi kolegi, ki dobijo besedo, enake možnosti, da povedo svoja stališča. Zato prosim vse, da kolikor je le mogoče, zbrano poslušajo, predvsem pa to zahtevam od kandidatov za ministrice in ministre. Pred državnim zborom morajo tudi s svojo zbranostjo pokazati spoštovanje do tega visokega doma. Še štirje imajo besedo. Najprej kolega Peče, za njim kolega Jerovšek, Kelemina in Rupar. Drugih prijavljenih ni. Kolega Peče, imate besedo.
Hvala za besedo predsednik. Kot član poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke - opozicijske stranke, tiste, ki je v tistem obdobju, ki si ga danes marsikdo pripisuje, pa če začnem z opoziciji, je ravno pokazala opozicijsko držo. Danes smo prišli do elementa, na katerem je mandatar že potrjen. V Slovenski nacionalni stranki smo temu nasprotovali, ker smo bili prepričani, da obstaja boljša alternativa. Torej tu smo naredili črto. Tu jo je potrebno na novo graditi. Danes je - vsaj po našem mnenju - nastopil čas, da poskušamo pridobiti na času, na tem času, da predlagane ministre in ministrice podpremo. Zaradi tega, ker so pred Slovenijo oziroma gre za to, ker so pred Slovenijo koreniti in pa veliki gospodarski in pa ekonomski ukrepi, ki so nujno potrebni, če hočemo priti na zeleno vejo. Ne glede na to, kdo danes sestavlja vlado in kdo opozicijo. Mislim, da vsi mi, ki smo se potegovali za vstop v državni zbor, smo bili tega mnenja pred volitvami in žal je, da danes toliko bolj zanemarjamo to mnenje, da toliko bolj ob strani puščamo gospodarske probleme in da se že nekaj časa razprava v tej sobi, v tej dvorani suče okoli članstva v opoziciji in ne okoli projektov, ki so jih predstavljali na svojih zaslišanjih kandidati za ministre. V Slovenski nacionalni stranki, kakor sta že povedala vodja poslanske skupine Zmago Jelinčič, ki je dal predvsem na Primorsko, in kolega Barovič, ki je iznesel tiste poglavitne točke za njegovo okolje, Zasavje; torej pomembne, ki so jih kandidati za ministre izpostavili, jih je pohvalil, po drugi strani pa tudi opozoril na njihove pomanjkljivosti, bi jaz s tega mesta mogoče le zaprosil in v tem primeru, mislim, da najbolj - oziroma zaprosil, apeliral na ministrico, kandidatko za ministrico za gospodarstvo, Teo Petrin, če v svojem mandatu, v kolikor bo danes izvoljena - in verjamem, da bo - poskuša spremeniti dosedanjo prakso, recimo vladavine liberalne demokracije, in poskuša v delovanje te vlade vpeljati tudi druga mesta, ne samo Ljubljano, predvsem Maribor. Tu je ta moj apel, da po svojih močeh, in to moč vam danes dajemo z izglasovanjem, poskrbite tudi za druga mesta tam, kjer se napaja, od tam, od koder prihaja, torej napajanje za centralo Ljubljana. Hvala.
Hvala lepa. Še trije kolegi imajo besedo do konca. Najprej kolega Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Danes smo iz obrazložitve predsednika vlade slišali, da je njegov namen narediti čimbolj prijazno državo ljudem skozi kandidate in skozi njegov predlog ministrske liste. Če se to danes ne bi začeli na simbolni način, da se bo ta vlada požvižgala na zakonodajo, bi morda temu lahko verjeli, da je to res edini namen. Vendar, žal se je začelo, kot se je, in tudi ustanavljanje, sestavljanje vlade nam da misliti. Namreč menim, da velja slovenski pregovor "Mnogo babic, kilavo dete". Način, na kakršnega je bila sestavljena ta vlada, je pokazal mnogo. Mnogo je pokazal o tej koaliciji in satelitskih strankah in mnogo je pokazal slovenski javnosti, tudi v smislu, da ne držijo samohvalne razlage, kako je to kadrovsko in strokovno močna koalicija. Nasprotno. Pokazalo se je, da ta koalicija kljub vsemu izraža en šibek kadrovski potencial. [[...]] [[Ni vključeno.]] [[...]]zelo šibko, namreč drugače se ne bi zgodilo, da bi v kuloarjih in tudi dejansko krožilo toliko imen, da so se pojavljala vsak dan nova imena; in dejansko bi v tem slučaju morda res eminentni posamezniki, strokovnjaki za nekatera področja sprejeli vodenje resorjev. Vendar verjamem, da je imel predsednik vlade pri tem težave. Sam je, tokrat prvič, javno potožil o nekaterih babicah, ki so mu skušala pomagati, seveda pod narekovaji. Zelo eksplicitno je povedal, da nekateri plačani kolumnisti iz njegove stranke delajo za druge tabore. To je zelo pomembno dejstvo, da je tudi predsednik vlade v bistvu pokazal na nekatere, tako rekoč, plačance. Vendar, ker smo konstruktivna opozicija in če želim biti konstruktiven, moram predsednika vlade pohvaliti še v eni drugi zadevi. Zelo pomembno je, da je tako visok politik pokazal, da ena stranka iz njegove koalicije ne izpolnjuje kriterijev, po katerih bilahko bila dejansko politična stranka. Na to je pokazal s svojim načinom obravnavanja DeSUS-a, ki ga je tako rekoč postavil izven zakona. S tem je zelo jasno in eksplicitno pokazal, da je ta stranka transmisija povsem drugih interesov; da je ustanovitev te stranke bila v funkcija povsem nečesa drugega. In je s to izjavo gospod Drnovšek ter z načinom obravnavanja dejansko pokazal na pravo lice te stranke. S tem je pokazal, da kandidati, morebitni kandidati DeSUS-a, ki jih je zelo odločno in jasno zavrnil, niso dejansko kandidati, ne bi bili kandidati te generacijske strukture oziroma tega ozkega vodstva te stranke, temveč bi bili to ljudje, ki bi bili delegirani iz povsem drugega centra. In meni se zdi logično, da se je izognil možnosti, da bi njegova vlada propadla na način, kot je propadla Troja, da bi mu v mesto zapeljali nekaj drugega. Glede na vse te težave, na vse te babice, je pač rezultat takšen, kot je. Moram reči, da obžalujem, da ni v vladi zadržal dr. Kolarjeve, in to iz enega preprostega razloga - delno iz profesionalne solidarnosti, namreč zaradi tega, ker so kemiki znani po svoji racionalnosti in je njihov prispevek politiki praviloma zelo koristen - tu navajam samo primer gospe Thatcherjeve, ki je bila tudi kemik - in upam, da bi gospa Kolarjeva odigrala sicer nekoliko manjšo vlogo, ampak dobro, konstruktivno vlogo v Drnovškovi vladi, kot jo je na Otoku gospa Thatcherjeva. [[Nemir v dvorani.]]
Prosim! Prosim za mir v dvorani.
Sedaj pa po teh opažanjih, kako je bila sestavljena vlada, bi želel reči še nekaj besed o kandidatih in njihovih programih in načinu, kako je bilo predstavljeno. Dobro sem poslušal izjave kandidata za notranjega ministra dr. Bohinca. Naravnost frapantno se mi je zdelo, da o vprašanju, ali bo ob silnih uspehih policije v zadnjem času, ko je pretrgala - recimo - to združbo, mafijsko združbo z trgovanjem z ljudmi, z begunci, ko je odkrila korupcijo in je na sledi da, vsaj v enem segmentu državne administracije - ki se zajeda ravno v to kadrovsko strukturo te koalicije - da bi te silne koruptivne primere začeli reševati. Gospod Jelinčič je prej navedel, da gre za več milijard denarja, iz katerega se je financiralo tudi politične stranke za volitve. To bi moralo biti osnovno vodilo ministra za notranje zadeve. Že po športni logiki se nikdar ne menjuje moštva, ki zmaguje, vendar ni zmogel tega. Kajti očitno je, da so že pripravljene čistke na vseh nivojih. In da bo se skušalo pomesti pod preprogo tudi te korupcijske zadeve, da bodo nastavljeni takšni ljudje, da se bo te mape zaprlo in da se bo v ozadju lahko mirno delalo in se tudi izžemalo državo na način, kot je ta primer, ki je pa gotovo vrh ledene gore. Namreč, slovenska javnost ve, da se je v teh osmih letih marsikje krojilo tako, kot se ne bi smelo v pravni in demokratični državi. Na ta problem se navezuje tudi problem kandidatke za ministrstvo za gospodarske dejavnosti. Tu bi pričakoval od gospoda predsednika vlade in tudi od same kandidatke, da bi upoštevala v demokratičnem svetu nesporno in popolnoma absolutno pravilo objektivne odgovornosti. Ne govorim o subjektivni, verjamem da je ni. Vendar ob tako hudi aferi, ob tako hudi korupciji, mislim, da v Evropi ne bi našli primera, kjer resorni minister ne bi čutil, začutil takoj, da gre za objektivno odgovornost. Da pa se je nekaj dogajalo, v nekem mandatu in da ta isti kandidat pride v novo igro, tu pa je, mislim, da ponižujoče za državo, da se takšen predlog - zaradi objektivne odgovornosti kot pravim še enkrat - pojavi. Pomembno je tudi, ko se ob tem razkrivanju korupcijskih zadev in ob teh kandidaturah oziramo, kako je bilo možno to doseči. Bi bilo potrebno tudi seveda ministru za notranje zadeve, da bi pravzaprav na "hearingu" pokazal, da je hvaležen sedanjemu vodstvu, da se je izognilo političnosti. Da je izključilo politiko in da je brez tega - si bo vzpostavil zopet celo politično vodstvo, ki se bo klanjalo političnim strankam, tako kot je bilo v času ministra Bandlja, potem ni možno naprej odkrivati ne matijskih združb, ne korupcije, ne drugih primerov organiziranega kriminala, predvsem pa ne kriminala belih ovratnikov. Bojim se, da tega minister za notranje zadeve - ali ima navodila, da tega ne bo smel izvajati ali pa ni pripravljen tega dejansko početi. To se pravi, pripravlja se oster kurz sprememb in dejansko se pripravljajo čistke. Jaz ne vem, kako bo sedaj to zavito v celofan. Doslej se je metalo naprej, da je predvsem strokovno to. To vodstvo policije je pokazalo strokovnost, verjetno bo pa njegova smrtna obsodba ravno zaradi strokovnosti. Prav tako sem bil na "hearingu" za ministra za evropske zadeve pravzaprav presenečen, da je iz poročila Evropske unije našel poudarek edino za to, da bo potrebno delati na poslovniku državnega zbora in je opazil zgolj počasnost naših zakonodajnih postopkov. To je do neke mere res, vendar: po čigavi zaslugi in zakaj. Nova koalicija bo črtala vse, bo zavrnila vse predloge, ki so v proceduri, ki jih je pripravila in pa vložila Bajukova vlada. Kljub temu da so to predlogi, ki jih je prejšnja Drnovškova vlada, ampak da ne bi imeli vonja po prejšnji vladi, jih bo zavrnila in s tem podaljšala zakonodajne postopke in potem izsilila iz Evrope nove očitke, da je treba spremeniti poslovnik in da je treba spremeniti to, s tem da bo lahko utišala opozicijo. Ta namera je bila na tistem "hearingu" tako jasno izražena, da je to frapantno, da ministrski kandidat tega ni znal zaviti v bolj diplomatski jezik. Prav tako je iz pasusa, ki govori v koalicijski pogodbi o nalogah približevanja Evropski uniji očitno, da bo nova koalicija žrtvovala slovenskega kmeta za dobrikanje Evropski uniji in celo več, žrtvovala bo še dosti več in se skuša dobrikati tudi s programi v kmetijstvu, ki bodo okoljevarstveno naravnani. To je seveda pozitivno, vendar žrtvovanje vsega na račun-predvsem pa podeželja in slovenskega kmeta - je nedopustno. Na istem odboru za mednarodne odnose se je predstavil tudi kandidat za zunanjega ministra. Žal ni mogel zagotoviti, da bo zunanjo politiko strateško vodila in kreirala vlada, kot to gre po našem političnem sistemu. Na izrecno vprašanje, koliko zunanjih ministrov bo vlada imela, ni mogel zagotoviti, da bo imela zunanjega ministra, ki to formalno funkcijo ima. Podobne zadeve, podobni premiki se obetajo tudi na nekaterih drugih ministrstvih. Tu na mizi sem preletel poročilo iz zaslišanja kandidatke za ministrico za šolstvo. Mislim, da gre za restavracijo vsega, kar je bilo plebisticarno v tem letu zavrženo s strani ljudi. Kljub vsem naporom, medijskih in vsega tega, tako se nam očitno obeta ponovno točkovanje v osnovnih šolah, kljub temu da je, recimo, tudi kandidat liberalne demokracije v moji volilni enoti na soočenju rekel, da je vesel, da se to mučenje otrok odpravlja. Kandidat liberalne demokracije je izjavil, da je šlo za mučenje otrok! Sedaj, kandidatko dr. Čokovo bi vprašal tudi, ali bo naredila kakšne spremembe pri uvrščanju učiteljev v politične razrede? Se zaveda, kaj je to povzročilo, da je to bila politika: deli in vladaj.
Vprašanj ne morete več postavljati. Vprašanj ne smete več postavljati.
To je retorično vprašanje. Namreč, takrat so nekateri posamezniki iz učiteljskih zbornic zapisali, da je to navodilo ministrstva pod takratnim vodstvom ministrstva v zbornicah povzročilo sovraštvo in bes. Učitelj je zapisal, da tak učitelj ne more biti hkrati tudi vzgojitelj. To je dejstvo in nisem zasledil, da bi bile na tem področju pripravljene ali predvidene kakšne spremembe v pozitivno smer. Nasprotno. Izgleda, da gre za popolno restavracijo protiučiteljskih protimetod proti učencem in tudi bistvo gre pri tem za napoved čistk tistih kadrov, ki se zavzemajo za dejansko pluralno šolo. Kot je bilo tu že ugotovljeno, da je kandidat za ministra za zdravstvo pristaš centralizacije, ukinjanja osnovnega zdravstva in skozi to - pa ne samo skozi to - kandidaturo bije nekaj frapantnega. Ta vlada bo morda naredila ljudem prijazno državo, vendar zgolj v prestolnici; vse je naravnano zgolj na prestolnico, zgolj na "noblesse" in lesk Ljubljane. Periferija, vključno z Mariborom, je zavržena in zapostavljena. Gospodje kandidati in kandidatke, menim, da tako te države ne bo mogoče voditi. Vodili jo boste v pluralizacijo na podlagi revščine, ne pa na podlagi razvoja. In ni naključno, da je ukinjeno tudi ministrstvo za tehnologijo in znanost - nalašč obračam. Namreč, ko se je v prejšnjem "hearingu" dr. Čokova predstavljala kot ministrica za znanost in tehnologijo, tehnologije ni omenila, in takrat sem opozoril, da to ni slučajno. Zdaj se je zgodilo. Slovenija bo postala tehnološka kolonija, kot je napovedal na enem od odborov predstavnik akademije znanosti, in to, da postane tehnološka kolonija in pa morda kolonija še na katerih drugih področjih, je očitno dobilo "žegen" v krogih te koalicije. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Jerovšek. Repliko ima podpredsednik Delak - pet minut, potem so prijavljeni še trije oziroma štirje - dva, ki imata spričo načina prijave neomejen čas za razprave, in dva, ki sta omejena na pet minut. Tako da bi, preden kolega Delak začne, prosil vse, ki želijo glasovati, da pridejo v dvorano, ker se bo to, verjamem, kmalu tudi zgodilo. Kolega Delak ima besedo.
Hvala. Nisem se mislil oglasiti, ker pa je spoštovani kolega Jerovšek tako analitično obdelal odnose med našo stranko, DeSUS-om, in pa seveda liberalno demokracijo, - pa moram nekaj besed povedati, bom zelo kratek: govori neumnosti! Hvala.
To je vse? Hvala lepa. Kolega Jerovšek, želite besedo.
No, verjamem, da ob vsem tem, ker je bil predsednik vlade izredno nazoren in transparenten pri svojih izjavah in zavrnitvi DeSUS-a, da bi imel pravico samostojno predlagati kandidata, da v današnji razpravi gospod Delak nima argumentov, s katerimi bi to zavračal. Bilo jepa tudi zelo transparentno izza te govornice, ko je prej nastopal predstavnik poslanske skupine, gospod Kebrič, ki je dejal takole: "Mi se strinjamo z listo kandidatov, ki nam je bila predložena." Bil je zelo pošten, njim je bila lista kandidatov predložena, oni niso imeli pravice sodelovati pri kreiranju liste, čeprav se formalno imajo za koalicijskega partnerja. Vendar, kot sem že prej izjavil, v tem gospoda Drnovška podpiram. Sem za to, da se v slovenskem političnem prostoru nekatere stvari razčistijo in da tisto, kar ne izpolnjuje standardov, da pač tudi predsednik vlade to naglas in javno pove. Hvala.
Ni več potrebe po pojasnilih. Tako ugotavljam, da ima sedaj besedo kolega Kelemina, potem kolega Rupar. Prosim!
Hvala lepa, za besedo. Spoštovani predsednik, cenjene poslanke in poslanci, spoštovane gospe in gospodje kandidati. Kdo to izklaplja? Med tem časom sem imel priložnost malo opazovati ljudi [[...]]
Prosim, za mir.
[[...]]oziroma kolege, ki so prisotni v državnem zboru, in žal moram, žal mi je, da moram to povedati. Namreč dejstvo je, da smo že vsi od prostora in od razprave in od časa utrujeni. Ampak kljub temu zaradi tega mislim, da ne bi smeli biti nestrpni in sovražni. Namreč ravno od predstavnice, gospe Andreje Rihter, za kulturo, sem ob nastopu gospoda Jerovška opazil, da je izredno sovražno gledala in nestrpno sem, proti gospodu Jerovšku. Spoštovana gospa Andreja Rihter, vi ste predstavnica za kulturo in ravno vi bi morala upoštevati tiste besede, ki jih je nedolgo tega izrekel gospod Drnovšek o prijaznosti in vljudnosti, četudi vam je še tako težko, kot tudi meni, bodite nasmejani in prijazni, igrajte se pač igralca politike, ne pokazati tega, kar ste malo prej pokazali. To samo v uvod. Bom pa glede na pozno uro resnično poskušal biti čim krajši. Omejil se bom od vseh ideoloških razprav, ampak bom samo konkretno razpravljal o nekih problemih, ki so pomembni, ki jih moram omeniti, ki so se dogajali tudi v današnjem dnevu in ki so pomembni za bodočo pokrajino Posavje, iz katere izhajam. Zato bi rad spregovoril vsaj o enem vprašanju, ki je za nas tako pomembno, in to je vprašanje izgradnje verige savskih elektrarn. Namreč, danes sem ministrici oziroma kandidatki za ministrico, gospe dr. Tei Petrin, postavil vprašanje, ali bo mogoče glede na dosežena pogajanja, sporazume, sklepe, ki jih je sprejela sedanja Bajukova vlada, upoštevala te sklepe, s katerimi so se nekako zagotovila neka zagonska sredstva za ta projekt Namreč, moram spomniti, da je predlog zakona za ta projekt predlagala poslanska skupina Liberalne demokracije in da je bil ta projekt v fazi volilne kampanije izredno pomemben projekt. Danes sem pa izvedel, da ta projekt je ekonomsko neupravičen, kapitalsko neperspektiven in da so veliki dvomi o tem, ali je ta projekt sploh mogoče začeti; ali je torej bilo sprejetje zakona samo neka politična farsa, na osnovi katere seveda je in osnovi katerih večih takih političnih fars je LDS lahko potem zmagala - ali je to bil resničen projekt. Jaz moram povedati tukaj, da Posavje v celoti - v celoti: vsi poslanci iz Posavja in pa tudi vse politične opcije iz Posavja - enotno podpiramo ta projekt in da ne bomo pod nobenim pogojem odstopili od tega projekta in da ne glede na to, da se tudi sam strinjam s pripombo predprejšnjega ministra gospoda Gasparija, ki jo je danes izrekel na zaslišanju, da se na tak način nesme več v Sloveniji financirati določenih projektov. Do zdajle so se vsi projekti v investicije v elektrogospodarstvo na tak način financirali. Jaz nimam nič proti torej, se strinjam tudi s tem, da ni to najbolj primeren način, ampak da lahko sploh začnemo ta projekt - pomemben, tako za Posavje strateško pomembnem za Posavje kot tudi strateško pomemben za slovensko gospodarstvo, da ne bom navajal vseh, spoznanj in dognanj strokovnjakov, ki so dognali, da je ta projekt za Slovenijo strateškega pomena. Torej, pač, hočem samo povedati to, da smo v Posavju enotni in bomo taki tudi ostali in da ne bomo pod nobenim pogojem pustili, da se ta projekt ne bi uresničil in bomo seveda konstruktivno, konstruktivno iz Posavja nastopali, da se ta projekt v Posavju uresniči. Na kak način, pa boste seveda v koaliciji imeli priložnost, da boste to potem dopolnili ta predlog, vendar nikakor ne smemo dovoliti, da se projekt ne bi v letu 2001 začel. Samo toliko mogoče, v podporo temu projektu. Še eno vprašanje, ki je pa splošno prisotno v naši Sloveniji, je pa plačilna nedisciplina. Moram povedati, da sem gospodu Ropu to vprašanje postavil na zaslišanju, vendar gospod Kopač kot vodja odbora enostavno ni pustil, da bi gospod Rop na to vprašanje odgovoril. Kako misli to rešiti? Plačilna nedisciplina je namreč ena od vprašanj [[...]] [[Izklopljen mikrofon.]] [[...]]Pa kdo to dela?
Prosim, če nadaljujete. Prosim, če nadaljujete.
Mislim, če hoče kdo zavlačevati, jaz lahko govorim tudi pol ure ali pa eno uro, če se komu ljubi, ampak dajte mi 5 minut, bom 5 minut povedal, pa zaključimo, pa lahko glasujemo in gremo domov.
Imate besedo, gospod Kelemina.
Hvala lepa. Hvala lepa za prijaznost. Torej, veliko vprašanje - plačilna nedisciplina. In v kolikor tega vprašanja v Sloveniji v prihodnosti ne bomo ustrezno rešili, jaz upam, da poznate - vsaj poslanci, ki imate kontakt s terenom - kako pereč problem je to v gospodarstvu, v podjetništvu in v obrtništvu, da se bo to vprašanje korektno v prihodnosti rešilo. In upam pač, da bomo z nekim konstruktivnim odnosom, tudi opozicije, do tega vprašanja to vprašanje koristno rešili, ne glede na to, da na samem zaslišanju ni bilo odgovora na to vprašanje. Samo to bom šepovedal: glede na današnjo razpravo je jasno, da koalicija v bistvu ne bo imela težkega dela v državnem zboru, kajti izgleda, da se bo tako imenovana opozicija med seboj spopadala. Lahko jo imenujemo zdaj že, ker je zelo popularno to bilo v prejšnjem sistemu: opozicija A in B. Opozicija A bom imenoval to, ki je močnejša, opozicijo B pa tisto, ki je slabša. Jaz mislim, da se to ne bi smelo preveč dogajati. Samo toliko, da bo razprava čimprej končana. Hvala lepa.
Hvala lepa za vašo prijaznost, gospod Kelemina. Spoštovane poslanke in poslanci, gospod Rupar je zadnji med tistimi, ki imajo pravico, da govorijo brez omejitve časa. Po njem sta prijavljena še dva poslanca. Torej 10 minut po koncu govora gospoda Ruparja bomo začeli z glasovanjem o imenovanju vlade. Prosim, gospod Rupar.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik, spoštovane kandidatke in kandidati za ministrice in ministre, poslanke in poslanci, spoštovane gospe in gospodje! Mislil sem prebrati tri strani, ampak z ozirom na to, da želim biti vljuden do vas vseh, mi dovolite samo minutko. Ker sem napisal tudi zaključek tega mojega govora v smiselni obliki, pa mi dovolite, da preberem vsaj to. Kandidatke in kandidate ne morem ocenjevati tako, kot je to storil eden od Huseinovih prijateljev v tej dvorani, lahko pa jih ocenjujem tako, kot sem videl, slišal in tudi prebral. Moram priznati, da je gospod dr. Drnovšek imel pri marsikaterem srečno roko. To lahko trdim, ker jih poznam iz dosedanjega sodelovanja. Od teh tudi pričakujem kooperativnost in posluh tudi za predloge iz vrst opozicije, za katere sem prepričan, da lahko koristijo predvsem državljanom Republike Slovenije in da so v večini tudi pametni. Zato pa podajam že sedaj vso kritiko tistim kandidatom, ki niso niti na strokovnem niti na svojem dosedanjem delu v nobenem stiku z ministrstvom in delom, ki ga prevzemajo. Prepričan sem, da bodo imeli zelo veliko težav že s samim seboj. In prav gotovo vam lahko zagotovim, da bodo v svoji nemoči še naprej valili krivdo na opozicijo ter vlado dr. Bajuka. Vesel pa sem, ker sem prepričan, da v nedogled tega ne bodo mogli ponavljati. Zatorej mi dovolite kolegice in kolegi, da spoštovanemu gospodu Drnovšku, zato ker sem Slovenec in mi ni vseeno, kaj se dogaja z našo državo, želim, da je imel pri izbiri srečno roko in mu s tega mesta tudi iskreno želim veliko dobrih rezultatov. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem smo izčrpali govornike, ki so imeli pravico do časovno neomejene razprave. Dva sta se prijavila za razpravo, ki jo omejim na 5 minut. Najprej gospod Drobnič, za njim gospod Sok. Še pred tem sprašujem, želi še kdo besedo? [[Ne.]] Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi in kolegice! Mislil sem, da bom lahko nagovoril dr. Drnovška kot predlagatelja liste kandidatov. Vidim, da ne bom mogel, zato bom nekoliko spremenil tisto, kar sem mislil povedati, vsekakor pa se bom izrazil v zvezi s kandidati. Imeli smo priložnost se seznaniti z njihovimi predstavitvami. Sam sem jim tudi postavljal vprašanje. Ugotavljam sledeče, da so pokazali določeno voljo za delo, da so predstavili strukturo ministrstev, kakšne so naloge, vendar vam moram povedati, da to za prevzem odgovorne funkcije, kot je ministrska, ni zadosti. Ni bilo ustreznih odgovorov na ključna vitalna vprašanja, s katerimi se srečuje sedaj Slovenija. O primanjkljajih v proračunski blagajni - odgovori medli, o pokojninskem sistemu, zaostajanju podeželja, zaostanku v sodstvu, privatizacijske vrzeli, porastu nasilja in drugih vprašanj: izogibali so se tem odgovorom ali pa so bili nejasni. To so razlogi, da niso prepričljivi in ne morejo pridobiti zaupanja. Ker je gospod dr. Drnovšek večkrat izjavljal, da ima širok izbor potencialnih kandidatov, na koncu smo ugotovili, da tisti, kar jih je predvsem iz svoje stranke predlagal, so že znana imena. In ta imena so bila vključena v vladanje zadnjihosem let. Rezultate imamo. Iz tako imenovane ničle smo prišli na teh ključnih področjih na minus. Sedaj se sprašujem jaz, kako lahko zaupamo v novo ekipo. Zakaj ne bom glasoval za predložene kandidate - dodatno? Vladna koalicija se je zavzela, da ne bo omogočila dostojne nadzorne funkcije opoziciji. S tem ne dela škodo samo sebi, ampak dela škodo mladi demokraciji v Sloveniji, dela dolgoročno škodo. Mi imamo premalo izkušenj, da bi se podajali v take vode, imamo pa izkušnje, negativne, od prej. Ravno tako ni koalicija vladajočih strank pokazala zanimanja za ključna vprašanja Slovencev po svetu in v zamejstvu. Glede na navedeno, ne morem podpreti predložene liste kandidatov za ministre. Pripravljen sem tvorno sodelovati v opoziciji. Sledil bom izvajanju teh programov, ki ste jih obljubili, dobre predloge bom podprl, na to, seveda, lahko računate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zadnji prijavljeni diskutant je kolega Sok. Tako se bo glasovanje začelo najkasneje ob 21. uri in 6 minut. Imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane gospe in gospodje! Res si nisem predstavljal, da bom zadnji govorec v tem parlamentu. Veliko tega, kar sem želel povedati, je že bilo povedanega, vendar mi kljub temu dovolite, da nekaj k temu dodam. Večina ministrov je, kot je bilo pričakovati, ustrezno in celo zelo uspešno prestala zaslišanja pred parlamentarnimi odbori, seveda ne glede na to, kaj so govorili in kako so odgovarjali na postavljena vprašanja. In kako tudi ne bi, saj vse parlamentarne odbore vodijo stranke koalicijske večine in v vseh imate tudi potrebno parlamentarno večino. Vlado tako sestavljajo v tem trenutku tiste stranke, ki so se potrudile spremeniti 80. člen ustave in s tem zaobiti voljo ljudstva in odločbo ustavnega sodišča. Z različnimi manevri pa si je vlada zagotovila še dodatno podporo in z večino, ki jo danes ima, ji ne bo problem vladati v naslednjih štirih letih. Ali bo tako razmerje političnih sil v parlamentu in s tem v vladi v prid slovenskemu narodu, se bo hitro pokazalo. Sam sem prepričan, da ne in da jo bo v tej politični situaciji najslabše odneslo slovensko kmetijstvo in s tem slovensko podeželje. Uspešnost vključevanja Slovenije v Evropsko unijo je po mojem prepričanju in tudi po oceni mnogih v glavnem odvisna od uspešnosti vključevanja slovenskega kmetijstva v Unijo. Kmetijstvo namreč ni zgolj samo ekonomska kategorija, pač pa predstavlja izredno pomembno kategorijo tudi z vidika poseljenosti in predvsem z vidika ohranjanja kulturne identitete slovenskepokrajine. Situacija pa je danes taka, da mladi ne vidijo prihodnosti v tem poklicu, da odhajajo v mesta in tam pomagajo ustvarjati trumo nezaposlenih in pa velik stanovanjski problem. Na podeželju pa tako ostajajo ostareli starši, ostareli kmetje, s slabo možnostjo za razvoj, s slabo možnostjo, da bodo prenesli tisto, kar jih čaka v procesu vključevanja v Evropsko unijo, in stiska mnogih malih kmetov, predvsem tistih, ki premorejo 3 do 5 hektarjev zemlje, je izredno velika in sami seveda niso krivi za situacijo, v kakršni so se znašli. Programi, s katerimi bi jim lahko pomagali v teh dneh in tudi, če bi ti programi bili, bi marsikomu ne mogli pomagati, ker pač naši kmetje za to niso usposobljeni. Verjamem, da ima novi minister za kmetijstvo dobre namene in da si bo prizadeval za takšne ukrepe, ki bodo v prid slovenskemu kmetijstvu, vendar se vprašam, ali jih bo v pretežno liberalni vladi lahko tudi uresničil. Problem je namreč iz socialnega vidika tako velik, da bi ga morala reševati celotna vladna ekipa,ne pa samo ministrstvo za kmetijstvo. Izkušnje iz preteklosti, iz preteklih osem let vladanja liberalne demokracije pa me navajajo na misel, da temu ne bo tako. Sedaj se sicer ponuja izredno strokovna vlada, vendar sem prepričan, da poleg velike strokovnosti morajo ministri izpolnjevati tudi veliko mero poštenosti. Prav slednje bi želel vsem, ki boste danes izvoljeni, položiti na srce, torej delajte svojo službo strokovno in pa tudi pošteno. Za konec bi samo rekel gospodu Anderliču, ki je celo žaljiv do opozicije, največ do Nove Slovenije, da s takšnim načinom dela preneha, ker me to, kot novo izvoljenega poslanca zelo skrbi. Hvala lepa.
Hvala. Sprašujem, ali želi še kdo besedo? Lista prijavljenih je namreč izčrpana. Ugotavljam, da ne. Zato sprašujem, ali želi besedo predsednik vlade? [[Ne.]] Želijo besedo kandidati za ministre? Prosim, za mir v dvorani. Ugotavljam, da ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. V skladu s prvim odstavkom 265. člena poslovnika državnega zbora se o imenovanju ministrov glasuje tako, da se glasuje o listi kandidatov za ministre kot o celoti. Glede na spremembo 265. člena poslovnika državnega zbora, ki je bila sprejeta 30. maja 2000, bo zbor o listi ministrov glasoval javno. Zato dajem na glasovanje naslednji predlog sklepa: "Državni zbor imenuje dr. Dimitrija Rupla za ministra za zunanje zadeve, dr. Rada Bohinca za ministra za notranje zadeve, dr. Antona Grizolda za ministra za obrambo, mag. Antona Ropa za ministra za finance, dr. Teo Petrin za ministrico za gospodarske dejavnosti, dr. Vlada Dimovskega za ministra za delo, družino in socialne zadeve, gospoda Jakoba Presečnika za ministra za promet in zveze, mag. Franca Buta za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, mag. Janeza Kopača za ministra za okolje in prostor, gospoda Ivana Bizjaka za ministra za pravosodje, dr. Lucijo Čok za ministrico za šolstvo in šport, dr. Dušana Kebra za ministra za zdravstvo, gospoda Igorja Bavčarja za ministra brez resorja za evropske zadeve, gospo Andrejo Rihter za ministrico za kulturo. Preden začnemo glasovati, naj prosim tiste, ki nimajo glasovalne kartice, da svojo navzočnost in voljo v glasovanju izrazijo z visoko dvignjeno roko, da ne bo različnih interpretacij o tem, kakšna je bila politična volja državnega zbora pri tem pomembne glasovanju. Prosim poslanke in poslance, da zabeležijo svojo navzočnost! Navzočih je 86 poslank in poslancev. Glasujemo o predlaganem sklepu. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti 20.]] Glede na izid glasovanja ugotavljam, da so ministri Vlade Republike Slovenije, imenovani. [[Ploskanje.]] Na podlagi tretjega odstavka 11. člena zakona o vladi, je vlada nastopila funkcijo, ker je bilo imenovanih več kot dve tretjini ministrov. Predsednik vlade mora v 10 dneh predlagati še neimenovane ministre oziroma obvestiti državni zbor, katere resorje bo začasno, vendar ne dlje kot za tri mesece, prevzel sam ali jih poveril drugemu ministru. Gospe in gospodje, v našem skupnem imenu vsem ministricam in ministrom Vlade Republike Slovenije čestitam k imenovanju in jim želim uspešno opravljanje te zahtevne dolžnosti. Prosim novo imenovane ministre, da v skladu s 113. členom Ustave Republike Slovenije prisežejo pred državnim zborom. Prvi bo prisegel dr. Dimitrij Rupel, minister za zunanje zadeve. Prosim.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Hvala lepa. Dr. Rado Bohinc, minister za notranje zadeve.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Mir v dvorani prosim. Hvala lepa. Dr. Anton Grizold, minister za obrambo.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Hvala lepa. Mag. Anton Rop, minister za finance.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Hvala lepa. Dr. Tea Petrin, ministrica za gospodarske dejavnosti.
Prisegam, da bom spoštovala ustavni red, da bom ravnala po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi delovala za blaginjo Slovenije.
Hvala lepa. Dr. Vlado Dimovski, minister za delo, družino in socialne zadeve.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Hvala lepa. Gospod Jakob Presečnik, minister za promet in zveze.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Hvala lepa. Mag. Franci But, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Hvala lepa. Mag. Janez Kopač, minister za okolje in prostor.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Prosim, za mir v dvorani! Prosim, za mir v dvorani! Hvala lepa. Gospod Ivan Bizjak, minister za pravosodje.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Hvala lepa. Dr. Lucija Čok, ministrica za šolstvo in šport.
Prisegam, da bom spoštovala ustavni red, da bom ravnala po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi delovala za blaginjo Slovenije.
Hvala lepa. Dr. Dušan Keber, minister za zdravstvo.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Hvala lepa. Gospod Igor Bavčar, minister brez resorja, pristojen za evropske zadeve.
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije.
Hvala lepa. Gospa Andreja Rihter, ministrica za kulturo.
Prisegam, da bom spoštovala ustavni red, da bom ravnala po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi delovala za blaginjo Slovenije.
Hvala lepa. Sprašujem, ali želi kdo od novoimenovanih ministric ali ministrov besedo? Ugotavljam, da ne. Prosim za mir. Ker so bili poslanci, dr. Dimitrij Rupel, mag. Anton Rop, mag. Janez Kopač, dr. Lucija Čok in Igor Bavčar imenovani za ministre, v skladu s 14. členom zakona o poslancih začasno ne morejo več opravljati poslanske funkcije. O tem bom takoj obvestil republiško volilno komisijo in jo zaprosil, da zboru sporoči, kateri kandidati bodo v skladu s 14. členom zakona o poslancih nadomestili te poslance. Na podlagi obvestila republiške volilne komisije bo mandatno-imunitetna komisija državnega zbora pripravila poročilo in predlagala potrditev mandatov ter o svojih ugotovitvah poročala na prvem naslednjem zasedanju zbora. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 2. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije. Hvala lepa.