Dobro jutro kolegice i kolege. Evo po običaju prije početka vidim već nekoliko ruku. Prva je ruka uvaženog zastupnika Aleksića, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Jučer sam bio na sastanku sa HNB-om, imam neke važne vijesti koje bih htio priopćiti ovom Hrvatskom saboru i javnosti. Tražim stanku u ime kluba Živog zida i SNAGA-e 10 minuta.
Hvala. Uvaženi zastupnik Grmoja.
Poštovani potpredsjedniče, tražim stanku u ime kluba MOST-a o korupciji u telekomunikacijama, znači temi o kojoj sam već u više navrata govorio.
Hvala. Uvaženi zastupnik Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. U ime kluba Socijaldemokratske partije Hrvatske u Hrvatskom saboru tražim stanku od 10 minuta kako bi se javnosti obratili povodom kršenja zakona prilikom imenovanja članova uprava trgovačkih društava u vlasništvu Republike Hrvatske.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Mađer.
U ime kluba HSS-a tražim stanku od 10 minuta kako bi upozorio na težak život u ruralnim sredinama i na prevaru koja je napravljena prema jedinicama lokalne samouprave oko naplate rudne rente.
Hvala. Uvaženi zastupnik Ivica Mišić.
Tražim stanku u ime kluba Promijenimo Hrvastku. Zabrinjavajuće podatke o smanjenju zaposlenosti u gospodarstvu, hrvatskoj industriji.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnica Nada, izvolite.
U ime kluba Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika stanku od 10 minuta vezano uz nova imenovanja od strane Vlade u državnim tvrtkama.
Dobro. Hoćemo li onda budući da je to ista tema kao i SDP jedni iza drugoga, logičnije je. Uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. I klub Hrvatske demokratske zajednice se želi očitovati o imenovanjima u pojedinim tvrtkama u vlasništvu Republike Hrvatske.
Hvala lijepo. Još koji klub ako uopće i postoji? Vidim da su se svi izredali. Dobro. Hvala lijepo. Onda ćemo se vidjeti u 45 minuta, 9 i 45. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Vrijeme stanke je isteklo i prvi će, dakle govoriti uvaženi Goran Aleksić u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege imamo veliku šansu da konačno riješimo manipuliranje kamatnim stopama koje traje već dulje od 10 godina. Jučer sam bio na sastanku u HNB-u sa kolegicom Barić i kolegom Vuletićem iz Glavnog odbora stranke SNAGA. Primio nas je guverner Vujčić sa svojim suradnicima viceguvernerima i ostalim suradnicima. Razgovarali smo o zakonu koji sam predložio i koje sam dostavio MOST-u i HDZ-u putem kojeg bi se konačno riješio problem fiksnih kamatnih marži koje nisu ugovorene u preko stotinu tisuća kredita. I konačno je zasvijetlila sijalica i u Hrvatskoj narodnoj banci. Naime, oni do sad nisu uopće razumijevali o čemu ja govorim. Oni su mislili da ja govorim o nekakvom retroaktivnom podešavanju kamatnih stopa. Međutim, kad se radi o tome novom zakonu retroaktivnost nije u pravom smislu te riječi retroaktivnost nego se radi o retroaktivnosti koja bi trajala od 1.1.2014. zbog toga što su tog datuma banke morale uskladiti svoje poslovanje sa Zakonom o potrošačkom kreditiranju i od toga datuma su morale sa svojim dužnicima ugovoriti promjenjivi parametar, fiksni dio kamatne stope i razdoblja promjena kamatnih stopa. I kad sam ja objasnio o čemu se radi konačno je zasvijetlila ta sijalica i kod njih i oni su zaključili da to i nije tako loša ideja i da bi trebalo možda krenuti i u tome smjeru i da bi pomogli da to bude što kvalitetnije pripremljeno. Zatražili su da im dostavim prijedlog zakona i oni će na temelju tog prijedloga napraviti kalkulaciju koja će otprilike donijeti jedan izračun što to znači za dužnike i što to znači za banke. Ukoliko ta kalkulacija bude prihvatljiva za dužnike u tom slučaju bismo mogli organizirati jednu radnu grupu. U toj radnoj grupi trebali bi biti predstavnici Ministarstva financija, Hrvatske narodne banke, Hrvatske udruge banaka i predstavnici Udruge Franak odnosno stranke SNAGA koji su najviše involvirani za rješavanje tog problema. Ja imam nadu da će to konačno krenuti u tome smjeru i da ćemo konačno taj problem riješiti. Obećanja MOST-a i HDZ-a postoje još prije onih pretprošlih izbora, a MOST mi je dao obećanje i ovdje u Saboru da će podržati taj zakon. Ako nikako drugačije ne bude moguće onda kroz saborsku proceduru. Međutim, ovaj način da se to rješava putem HNB-a i putem ministarstva je puno kvalitetniji način i to je način kako treba rješavati stvari u RH. Ja sam eto uspio nakon 4 godine dokazivanja i uvjeravanja konačno doći do toga da će HNB izraditi kalkulaciju prijedloga toga zakona. Bilo je razgovora i o nekim drugim temama, pa sam tako prigovorio Hrvatskoj narodnoj banci zašto nisu naložili bankama da poštuju kolektivnu presudu u slučaju Franak. Jer tom kolektivnom presudom je naloženo bankama da se one više ne smiju tako ponašati, odnosno da one više ne smiju samovoljno mijenjati kamatne stope. Drugim riječima da moraju sve kamatne stope koje su povećane prije kolektivne presude vratiti u one iznose koji su bili na početku ugovornog odnosa. Banke to nisu učinile, a HNB kao regulator nije učinila ništa. Međutim na žalost stav Hrvatske narodne banke je da se ona neće miješati u ugovorne odnose dužnika i banaka mada se radi ovdje o presudi, a presuda ima snagu zakona. HNB nije bila spremna čak niti preporučiti bankama da krenu prema svojim klijentima i da im ponude nagodbe. Došao sam i do informacije da je ukupno podignuto 2500 tužbi na hrvatskim sudovima za vraćanje preplaćenih kamata od čega je 700 tužbi povučeno. I onda nije čudno da banke ne žele nagodbe jer od preko stotinu tisuća oštećenih dužnika svega dvije i pol tisuće ih je podiglo tužbe. Banke upravo to i očekuju da puno dužnika neće ići u tužbe i da će zbog toga njihova hajmo reći pod navodnicima šteta biti manja. Druga stvar koja je vrlo bitna i koju sam rekao da je susjedna Srbija recimo predložila, preporučila svojim bankama da vrate preplačene kamate dužnicima i to su banke u Srbiji napravile. Međutim, dužnici tamo nisu htjeli te preplaćene kamate zato jer su radije išli sudskim putem. Evo očekujem da ćemo zakonom riješiti problem nezakonitih kamatnih marži. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govoriti uvaženi Nikola Grmoja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege u nekoliko navrata u posljednjih nekoliko mjeseci govorio sam o korupciji u telekomunikacijama i nastavit ću govoriti i danas jer praktički sva ona upozorenja koja sam iznio ništa se po tom pitanju nije dogodilo, a želim da ova moja izlaganja u Hrvatskom saboru budu vjetar u leđa gradnji infrastrukture, znači od strane države novcima iz EU fondova. Izložit ću konkretan slučaj koji se dogodio odmah nakon prodaje Hrvatskih telekomunikacija, a odnosi se na izvlačenje novca preko izmišljenih intelektualnih usluga koje je predvodio Ivica Mudrinić, tadašnji predsjednik Uprave Hrvatskih telekomunikacija. Nezavisna savjetnička kompanija Ernest&Joung u ljetlo '99. neposredno prije prodaje 35% dionica HT-a Deutsche telekomu. Izvršila je snimanje svih poslovnih procesa u HT-u u okviru projekta reorganizacije kompanije. Definirani su razlozi za postojanje svakog poslovnog procesa od tržišnih, tehnoloških, pa sve do zakonskih i ugovorenih obveza prema državi. U dokumentu je jasno opisan i poslovni proces optimizacije mreže za mobilne komunikacije, te je utvrđeni način na koji država štiti svoj interes kroz 60 milijuna zakonom i koncesijskim ugovorom definirane gubitke u sustavu koji ne smiju biti veći od 5%. Početkom listopada '99. HT nakon prodaje 35% dionica Deutsche Telekomu odmah se popisuje 60 milijuna težak ugovor tehničke pomoći HT-u kroz nedefinirane intelektualne usluge. Treba napomenuti da je ovo nezakonito i da je očit primjer izvlačenja novca. Naime HT je u tom trenutku u većinskom državnom vlasništvu i ovakvu akviziciju može izvršiti samo kao javnu nabavu a ne kupovati ovakve usluge od manjinskog vlasnika. Iz sljedećih je dokumenata koje ja imam i koje ću ovdje obrazložiti jasno da se nikakve usluge nisu ni dobile od Deutsche Telekoma nego se samo izvlaćio novac. 28 listopada '99. Ivica Mudrinić piše u Bonn Štefanu Grosu, pozivajući se na potpisani ugovor predlažući da u okviru tog ugovora HT dobije usluge tehničke potpore, optimizacije mreže. Na konferenciji za tisak uprave HT-a iz listopada '99. tvrdi se da je proces optimizacije mreže u tijeku i da se obavlja u suradnji sa stručnjacima i Deutsche Telekoma. Odmah po tom Mudrinić u studenom '99. u intervjuu za kompanijski časopis izjavljuje da će postupak biti pri kraju idućih par tjedana, da je na postupku angažiran veliki broj visokoobrazovanih stručnjaka koji sada imaju potporu strateškog partnera. Isto tako iz pisma kojeg 13. siječnja 2000. godine, dr. Šeler piše Ivici Mudriniću pozivajući se na pisma Štefanu Grosu, jasno je da nikakva suradnja na tom području još nije realizirana nego se tek planira prvi sastanak. Budući da se proces optimizacije nije odvijao prema planu kojeg je prije 6 mjeseci ustanovila nezavisna savjetnička kuća a uprava je već upozorena na kršenje te je sada došlo do ozbiljnog kršenja ugovora o ostvarivanju koncesije podnesena je predstavka tadašnjem resornom ministarstvu. 6. ožujka 2000. godine Mudrinić se očituje na upit resornog ministra te priznaje gubitke u sustavu od 18,5% te obrazlaže da će se problemi otkloniti u idućih 3 do 4 mjeseca kroz proces optimizacije. U ugovor o koncesiji dozvoljeno prekoračenje gubitka od 5% je 72 sata. Dakle Mudrinić priznaje da je suradnja sa Deutsche Telekomom kroz proces optimizacije izmišljena. Jer da je to što on u medijima tvrdi istina ne bi došlo do kršenja ugovora o ostvarivanju koncesije. 27. ožujka 2000. član uprave HT-a Božidar Poldrugač dogovara formiranje zajedničkog HDDT tima za provedbu optimizacije mreže. Na kraju od te suradnje nije bilo ništa, optimizacija je provedena onako kako je prvotno bilo i planirano a Deutsche Telekomu je plaćeno 60 milijuna kuna. Deutsche Telekomu je u vrijeme dok je bio manjinski vlasnik plaćeno ukupno 417 milijuna kuna. Do iznosa su došli jednostavnom matematikom onoliko koliko je Deutsche Telekom bio dužan platiti HT-u temeljem razlike u inter konekciji, znači to su oni samo proglasili intelektualnim uslugama Deutsche Telekoma prema HT-u. Pored ovog slučaja koji se odnosi na nezakonito izvlačenje novca iz Hrvatskih Telekomunikacija prema tada manjinskom vlasniku Deutsche Telekom odmah nakon prodaje došlo je i do obustave planiranih investicija u široko pojasni Internet. Znači ovi primjeri koje sam iznio pokazuju na koji način se izvlačio novac iz Hrvatskog Telekoma, kako je Deutsche Telekom na kraju preuzeo Hrvatski Telekom a MOST će se boriti znači da država gradi svoju infrastrukturu. Neće nam nitko iz Njemačke određivati na koji način ćemo se mi u svojoj državi ponašati. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HSS-a govoriti uvaženi zastupnik Mladen Madjer.
Hvala potpredsjedniče hrvatskoga sabora. Htio bih u ime kluba HSS-a upozoriti na loše stanje u ruralnim sredinama i … [[Govornik se ne razumije.]] prijevare oko naplate rudne rente. A kao što je kolega Grmoja rekao, HSS je već nekoliko puta upozoravao na ta stanja u ruralnim sredinama i sigurno da neće odustati od svog zahtjeva dok god ne krenu ministarstva, resorna ministarstva u rješavanje tih problema. 5 minuta za ključne probleme, od ključnih problema to je jasno, kao prvo porezna reforma. Poreznu reformu smo donesli ovdje koju su osjetili samo bogati a onima koje nije to, kojima ona nije niti trebala. Da li se onome tko ima a tko nema, njemu niti ne treba. Zar je to ključ uspjeha? A što nas tek čeka od 1. siječnja 2018. kada krene naplata poreza na nekretnine. Sve je to koliko vidimo podudara se po džepovima siromašnog i srednjeg sloja građana. Jasno kome ova reforma odgovara, gdje se pozitivno osjetila? Nažalost, seljak će plaćati porez na koš kukuruza. Pa zar ćemo i time uništiti naše ovako jadne i uboge seljake? Život u ruralnim sredinama, HSS je već ranije upozoravao na problem nedostatka liječnika obiteljske medicine u ruralnim sredinama. Pa zar ti ljudi u ruralnim sredinama ne zaslužuju bolju njegu i pažnju. Da li oni su osuđeni, da su osuđeni da običan pregled kod liječnika moraju putovati do 50 km a nemaju niti za autobusnu kartu? Kako resorno ministarstvo, odnosno Vlada misle u budućnosti rješavati ovaj problem? Tražimo konkretne a ne samo kozmetičke mjere za zapošljavanje mladih. Zar je teško naći sredstva za stimulativne mjere za mladog liječnika koji bi želio raditi na selu ili primjerice na otocima od subvencioniranja stana, prijevoza i slično. Uostalom kada se vozim svojom Podravinom na svakoj drugoj kući piše da se prodaje. Ljudi nam odlaze, iseljavaju se, kakva će biti uopće ekonomska slika našeg sela kada naši stanovnici napuste sela. Dragi kolege, jesmo li svjesni činjenice da bakice u selu moraju živjeti sa 600 kuna svoje starosne mirovine? Rudna renta, ovaj šlag na kraju oko rudne rente smo već nekoliko puta raspravljali i cijelo vrijeme tu raspravljamo i predlažemo zaključke koje bi donijeli veće prihode jedinicama lokalne i regionalne samouprave oko povećanja redne rente. I onda vidimo odgovor koji smo dobili da je ministarstvo odnosno Vlada RH potpisala sa MOL-om ugovor do 2024. godine da rudna renta ne može se povećati sa 10 na 12% ono što smo mi tražili. Pa tko je imao ovlasti potpisati taj sporazum bez da su obaviještene jedinice lokalne samouprave kako bi mogle uopće planirati svoje proračune. Pa zašto se to odmah nije javno kazalo da se ne može povećati rudna renta. Mi ćemo sad tražiti od ovih 10% stopostotni iznos da se ide jedinicama lokalne i regionalne samouprave. Što se tiče samog rada Sabora svaki petak na žalost u Saboru bavimo se skidanjem imuniteta, rečeno bavimo se samim sobom, a ovakvu situaciju imamo pred vratima. Pogledajte samo koliko nas evo i sada sjedi ovdje u saborskim klupama. Često je više posjetitelja na galeriji negdje ovdje u sabornici. Sami dajemo sramotnu sliku javnosti o svom radu ovom Hrvatskom saboru. Smatra li to jednom ozbiljnom ključnom zakonodavnom institucijom u državi? Dok se mi tako bavimo samim sobom pitanje hoće li ljudi i do kada ostati u svojim domovima. Jasno je da ću ako ovakvo stanje nastavi jasno je da će oni ukoliko se ovakvo stanje nastavi morati izaći na ulice, a to je žalosno. Zar nije krajnje vrijeme da ovdje počnemo rješavati goruće probleme, a da sporedne stvari ostavimo sa strane.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika Promijenimo Hrvatsku govoriti uvaženi zastupnik Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolege i kolegice, mi smo ispred kluba Promijenimo Hrvatsku zatražili stanku zbog zabrinjavajućih podataka o smanjenju zaposlenosti u gospodarstvu i industriji, te kako bi ukazali na hitne promjene koje se moraju raditi na zadržavanju, privlačenju stručnjaka obrazovnom sustavu. Time se želimo osvrnuti najavljene mjere Vlade rješavanju nezaposlenosti. Hrvatsko gospodarstvo sad već neko vrijeme raste vrlo solidno, ali sa ove govornice želim upozoriti na pojave koje smo mi u klubu Promijenimo Hrvatsku uočili koje će sigurno ugroziti rast gospodarstva, možda već ove godine ako se hitno ne poduzmu mjere. Hrvatska se već sada unatoč nezaposlenosti koja je jedna od najviših u Europi, Europskoj uniji suočava sa nedostatkom kvalificirane obrazovne radne snage posebno u nekim zanimanjima, a neke tvrtke zbog toga već odbijaju poslove. Na taj podatak smo došli nakon razgovora sa poduzetnicima. Koliko je to izražen problem dovoljno govori i podatak da su poslodavci tražili uvoz tri puta više radnika od odobrenih kvota za ovu godinu, a ove godine je odobreno najviše uvoznih kvota stranih radnika. Također unatoč činjenici da je na Zavodu za zapošljavanje 240000 nezaposlenih, ima ih više od 20000 slobodnih radnih mjesta što je potvrdio i premijer. U Hrvatskoj se kritično smanjeni broj najproduktivnijih građana u posljednjih 5 godina radno najproduktivnije dobi između 19 i 40 godina manje je gotovo za 60000. Iako nemamo službenih podataka prema onim koje smo skupili na terenu iz Hrvatske je u manje od tri godine iselilo oko 150000 građana. Uz takav odljev i nedostatak radne snage hrvatsko gospodarstvo ne može rasti, a posebno neželjenim stopama od 3 i pol posto na godinu koji nam garantira održivi rast gospodarstva. Ali vraćanje nagomilanih kredita na kojim plaćamo skupe kamate. Predstavljene mjere Vlade jednostavno nisu dovoljne kako bi se to promijenilo. Potrebno je raditi na skupoj mjeri i reformi, provođenje sektorskih mjera koje će zaustaviti odljev stručnjaka, privući kvalitetne stručnjake sa novim znanjem, ali i osigurati dovoljno radnika s potrebnim vještinama za ubrzan i održiv gospodarski rast. Hitno moramo zaustaviti ukupan pad zaposlenosti i to posebno u industriji. Pozivamo Vladu da što je moguće prije oživi zamrzli prijedlog obrazovne reforme i to posebno reforme srednjoškolskih obrazovanja, uvođenje dualnog sustava i onog koji će dati radnike sa potrebnim vještinama za deficitarnim zanimanjem. Raditi na prekvalifikaciji i poticanju prekvalifikacija nezaposlenih građana za potrebe deficitarnih zanimanja. Dogovoriti sa predstavnicima poslodavaca, tvrtkama da država zajedno sa privatnim partnerima subvencionira školovanje za takvo zanimanje. Na terenu smo dobili uvjeravanja da su tvrtke spremne na takve poteze. To sve je potrebno učiniti kako bi se osigurale održive, ubrzan je razvoj gospodarstva, privukle investicije u industriji novog doba ali i kako bi osigurali bolju budućnost i realnost rasta plaća hrvatskih građana što traže i sindikati ali kako bi spasili mirovinski sustav od mogućeg kraha. Pozivamo na konsenzus i razum najvećih stranaka i to onih u vlasti i oporbi oko ovih pitanja, konsenzus koji mora biti iznad stranaka i ideologije, konsenzus za bolju i bogatiju Hrvatsku i njene građane. Dopustite da ponovim. Hrvatska ne smije gurati glavu u pijesak, mora se suočiti sa problemima odljeva, ali i nedostatak stručnih radnih snaga. Hitno moramo uspostaviti sustave koji će poticajnim mjerama zaustaviti odljev stručnjaka, te privlačiti najkvalitetnije stručnjake iz cijeloga svijeta. Vatrogasnim mjerama poput uvoza potrebne radne snage samo isključivo kratkoročno na taj način omogućiti rast gospodarstva. Raditi na što hitnijoj reformi obrazovanja prilagođenju potrebama poslodavaca i postići puni konsenzus svih političkih stranaka, a time i ključnim pitanjima za ostvarenje rasta plaća i standarda građana. Mi smo u tome spremni biti konstruktivni i pomoći svim našim sredstvima. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika Socijal demokratske partije riječ će sada uzeti uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče, kolegice i kolege. Na ovu stanku nas je nagnala priča koja se u javnosti priča ovih dana a to je kadroviranje u obitelji Marić, odnosno kadroviranje u obitelji ministra zaduženog za upravljanje državnom imovinom. Reći ćete možda da ovo nije tema budući da je gospodin Svetomir Marić podnio ostavku. No mi mislimo da to i je tema i to iz razloga što su izjave dane od strane onih koji su uključeni u ovu čitavu priču pokazuje da je prilikom imenovanja gospodina Marića ozbiljno prekršen zakon i to najmanje prekršen u djelu koji se odnosi na srodstvo direktora Marića sa ministrom Marićem. Ali da vam objasnim na što točno mislim. Pod 1., člankom 15. Zakona o sprječavanju sukoba interesa propisano je da citiram: „Članove upravnih tijela i nadzornih odbora trgovačkih društava u kojima RH ima dionice ili udjele u vlasništvu kapital društva predlaže glavnoj skupštini, odnosno skupštini društva Vlada RH“. Dakle, ili ministar Marić ne govori istinu kada kaže da nije znao za imenovanje svoga brata ili nadležni u Ministarstvu mora i Hrvatskim željeznicama ne vode računa o zakonu i imenovanje vrše mimo jasnih i izričito propisanih odredbi koje traže da o tome prethodno odlučuje Vlada RH. Pod 2., člankom 19. stavkom 4. zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstva i drugih središnjih tijela državne uprave propisano je da poslove upravljanja u trgovačkim društvima koje ulaze u njegov resor ministarstvo mora obavljati zajedno sa Ministarstvo za upravljanje državnom imovinom. Ponovo ili ministar Marić ne govori istinu kada kaže da nije znao za imenovanje svoga brata ili nadležni u sustavu Ministarstva mora ne poštuju zakon koji od njih traži da se konzultiraju sa Ministarstvom državne uprave što je gledajući kroz javne nastupe i ono što se dešavalo u Vladi, s obzirom na evidentan utjecaj ministra Marića vrlo teško povjerovati. Pod 3., direktor Marić je 22 dana prije nego što je postao direktor dobio otkaz u trgovačkom društvu koje u sustavu Hrvatskih željeznica i otpremninu. Po napisima medija drugi su radnici prilikom prihvaćanja otpremnine morali potpisati izjavu da moraju vratiti otpremninu ako se opet zaposle u sustavu Hrvatskih željeznica u roku od 3 godine. Iz javnosti dostupnih informacija direktor Marić to nije učinio pa je dobio i otpremninu i posao. I pod 4. i to za kraj direktor Marić je brat ministra Marića. Pitam vas, da li vjerujete u tužnu životnu priču da se jedan brat ne čuje sa drugim bratom pa čak ni da mu čestita Božić ili Novu godinu ili da mu kaže da je ostao bez posla? Mi u tu priču ne vjerujemo jer je ministar Marić zbog svega što je ovdje rečeno morao znati da će njegov brat postati direktor Marić i morao znati da će zbog srodstva to imenovanje biti propitivano od strane javnosti. Ako je ministar Marić doista stručan u svom poslu što nemamo ni najmanjeg razloga sumnjati, tada je i ministar Marić ako ni iz čega drugog onda barem iz poštovanja prema bratu morao osigurati da se prilikom njegovog imenovanja poštuje zakonom propisana procedura. Ministar Marić to nije učinio i zbog toga je ministar Marić odgovoran za ono što se dogodilo. No tu priča nestaje. Evo čitamo da je i šogor gospodina Marića, gospodin Miro Jurić također avansirao nedavno u istom društvu. Naglo se čini da se svojta i familija obitelji Marić učinila izuzetno stručnom i pogodnom za vođenje društava u vlasništvu RH. U isto vrijeme gospođa Mikulić, supruga predsjednika Zagrebačke skupštine je dobila posao u Hrvatskim željeznicama također u tvrtki HŽ pružne građevine. Za razliku od ove gospode Jurića i Marića ona nikakav background nema u Hrvatskim željeznicama niti srodnim poslovima. Dakle, ono što nas dovodi na zaključak je da li da se tijekom ovog slučaja su se govorile neistine od strane vrlo odgovornih ljudi ili su se svjesno, grubo kršili zakonom propisane procedure. Je li to vjerodostojnost, je li to poštenje, je li to transparentnost, je li to poštivanje demokratskih institucija o kojima toliko slušamo od ove Vlade? Vjerodostojno jest ali samo u kršenju zakona, u kršenju procedure, u kršenju samih temelja demokracije. Ovo je jasna slika kolegice i kolege kako ova Vlada namjerava vladati a mi o tome u SDP-u nećemo šutjeti. Hvala vam lijepo.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HNS-a i HSU-a govoriti uvažena zastupnica Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Znači na istu ovu temu o kojoj je govorio kolega iz SDP-a a vezano za nova saznanja oko imenovanja od strane Vlade, odnosno vezano uz novu uredbu Vlade po kojoj je ministru koji upravlja imovinom dano ekskluzivno pravo da Vladi predlaže imenovanje kadrova u pojedinim slučajevima, znači kada se smatra da se ne može pronaći adekvatan kadar na rok od 6 mjeseci, ministar može predložiti Vladi imenovanje. Mi u HNS-u oduvijek smo zagovarali stav da vlast, odnosno Vlada mora preuzimati odgovornost za upravljanje pogotovo kada se radi o upravljanju državnim tvrtkama i državnom imovinom. I ne sporimo pravo vladajućih da to čine, apsolutno, dapače. Međutim, smeta nas naravno način na koji se pokušava a to je sasvim evidentno iz događaja u proteklim danima da se znači zagovaranjem s jedne strane transparentnosti, istinitosti i stručnosti nažalost dešavaju sasvim suprotne stvari. Pa ja se neću osvrtati na gospodina Marića i na taj pojedinačni slučaj ali ću reći evo da je jučer imenovano upravo na taj način 4 direktora zračnih luka, kojima su pretpostavljam istekli mandati, ne mogu biti potpuno sigurna u ovom trenutku, ali mislim da jesu. Ali moram upozoriti na sljedeće. Znači 4 vrlo važne zračne luke od toga čini mi se sve zračne luke u kojima su imenovani direktori na ovaj rok od 6 mjeseci kao v.d. su zračne luke na obali vrlo važne u turističkoj sezoni. I na mjesta tih ljudi koji su to radili do sada se imenuju neki drugi ljudi uopće ne uvažavajući činjenicu da je posao u zračnim lukama izuzetno odgovoran, da je pred nama velika gužva i turistička sezona i da se sigurno moglo pričekati prolazak turističke sezone ako se već nije moglo naći u ovom trenutku putem javnog natječaja adekvatne kadrove da ti ljudi izguraju koji su do sada to radili izguraju turističku sezonu, nego se sječe na način da se eto zbrinu neki koji očito ne mogu sačekati niti tih 6 mjeseci da budu imenovani. A mislim da biste mogli i provjeriti, neki od njih nemaju niti adekvatnu struku da bi obnašali taj posao, odnosno ne bi mogli udovoljiti javnom natječaju u slučaju da je on objavljen. Znači upravo vi, pogotovo kolege iz MOST-a moram to napomenuti puna su usta bila priče o transparentnosti, optuživanje svih drugih kolega na koji način se je imenovalo i izabiralo ljude u državne tvrtke, napada pa čak i uvreda. Ali evo novonastali događaji u stvari govore o tome da se ne držimo svojih izbornih obećanja, odnosno da se kolege iz HDZ-a i MOST-a ne drže svojih izbornih obećanja. U ime HNS-a u stvari apeliramo da preuzmete odgovornost, da se prestanete svađati oko kadrova, da radite temeljem zakona i da radite temeljem struke i da ako je ikako moguće zaobiđete braću, sestre i kumove pri imenovanju na odgovorne dužnosti u našim državnim tvrtkama. Mi jesmo mala zemlja i nema nas puno, međutim i vjerojatno smo svaki deseti čovjek je nekome od nas ovdje u Hrvatskom saboru koji živi u RH prijatelj ili poznanik. Međutim, ipak moramo biti jasni i reći da je moguće u svemu tome preskočiti braću, sestre, kumove i prilikom imenovanja istih mijenjati statute, pravilnike, uredbe, vlade kako bi se to moglo činiti. Hvala lijepa.
Hvala. I kao zadnji će Klub zastupnika HDZ-a govoriti u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Žao mi je evo što je i gospođa Nada Turina-Đurić odlazi, što je otišao i gospodin Hajduković nakon što su imali svoj ekspoze ovih 5 minuta vezano za imenovanja Vlade. Ne znam da li je gospodin Hajduković govori u svoje osobno ime ili u ime kluba SDP-a. Jer ako govori u svoje osobno ime onda se otrgnuo stranačkoj stegi i ne poštiva nekakav dogovor koji sam čuo da je u ime kluba SDP-a. A ako govori u ime kluba SDP-a onda moram reći da je klub SDP-a licemjeran zbog toga što smo svjedoci da u proteklih 2 mjeseca se unutar rasprave u Hrvatskome saboru su se doticale i pojedinih dužnosnika iz SDP-a. Jedan od njih više i nije dužnosnik SDP-a i onda je klub SDP-a prema nama u Hrvatskoj demokratskoj zajednici izrazio molbu, želju da se ne svodimo na prozivanje kolega imenom i prezimenom, da tu razinu rasprave u Hrvatskom saboru držimo na višoj razini, da uvažavamo institut, ustavni institut znači presumpcije nevinosti, da stvaramo probleme u obitelji tih istih naših kolega koji sjede ovdje u Saboru. To smo onako rekao bih kolegijalno i prihvatili, da bi evo danas SDP ne može izići izvan svog okvira nego na osobnoj razini proziva pojedine dužnosnike i ja im na tome ne zamjeram. To je potpuno pravo zastupnika da u Hrvatskom saboru govore što žele i kako žele. Ali onda neka to i takav pristup onda traže da drugi ne poštivaju ili da traže nekakav dogovor i konsenzus oko nastupa kad su u pitanju kolege bili oni saborski zastupnici, bili ministri. Pa kada govorimo o načinu ponašanja pojedine Vlade od kada preuzme odgovornost za vođenje države ja mislim da je i SDP i HNS zaboravili su da je na prvoj sjednici Sabora, kada je Vlada SDP-a i HNS-a 2011. godine preuzela odgovornost za vođenje Hrvatskom, da je donijela zakone i uredbe kojima je izvršila potpunu politizaciju kako državne uprave, tako i imenovanja u javnom poduzeću. Vi dobro znate da je zbog tih odluka, da vam je te odluke rušio Ustavni sud zbog toga što ste onemogućili jednakost građana RH za zapošljavanje u javne službe, u državnu upravu. Taj čuveni sustav revolving doora, rotirajućih vrata vam je Ustavni sud rušio. Vi ste to znali da ih je Ustavni sud rušio, ali niste htjeli im promijeniti nego ste čekali kraj mandata kako biste te osobe koje ste uvukli u svoje partijske, stranačke članove uvukli u državne službe i u javna poduzeća kako biste sada odlukom kojom se vraćate na ono što je HDZ-ova Vlada donijela zacementirali u službu. Ostavili ih na mjestima članova nadzornih odbora, uprava itd. itd. I kako biste se onda pokazali velikim demokratima jer sad vi na kraju mandata tražite natječaje za ono što ste vlastitim odlukama napravili. Pa cijela se javnost sjeća maila koji je išao iz središnjice HNS-a upućen svim članovima HNS-a koji se žele napredovati, koji se žele zaposliti da se jave u središnjicu kako bi središnjica mogla svojim ministrima naložiti da ih stavi na odgovarajuća radna mjesta. I to nisam imao namjeru spominjati i nikad nisam spominjao dok nakon što nas kolegijalno ne umoljavate da ne spominjemo imena, vi tražite stanku kako biste prozivali imena HDZ-ovih dužnosnika. Ja ne želim braniti nikoga, niti HDZ-ove dužnosnike koji ne postupaju sukladno zakonu ali smo svjedoci ovih dana i čini mi se da je upravo traženje stanke spin i pokušavanje bacanja prašine u oči kako bi se uklonila pozornost na postupke istražnih tijela u Hrvatskoj, u prvom redu DORH-a prema pojedinim dužnosnicima iz Vlade SDP-a s jedne strane i kako bi se, kako bi se uklonila pozornost i nalaza Državnog ureda za reviziju koji je itekako pročešljao razne institucije koje su nezakonito poslovale u vrijeme vladavine SDP-a. I na kraju ću još samo gospođi Nadi Turini Đurić reći, nije točno kada je u pitanju četvero direktora zračnih luka nego njih četvero koliko ih je jučer imenovala Vlada kao vršitelje dužnosti istekli su u pravu mandati. I o njih četvero troje postojećih koje je Vlada Zorana Milanovića imenovala su i dalje će nastaviti funkcionirati kao vršitelji dužnosti na 6 mjeseci u kojemu Vlada prema toj odluci SDP-a iz listopada 2015. godine mora provoditi natječaj i mi ćemo provesti natječaj, imenovati ćemo na temelju javnog natječaja najbolje, najkvalitetnije i najsposobnije ljude. Ali nije točno dakle da smo jedva dočekali kako bismo kadrovirali u javnim poduzećima pa smijenili ljude koje su još iz vremena Zorana Milanovića ali od tada je proteklo već evo godina i pol dana nego to napravljeno iz razloga što su mandati istekli i što treba raspisati natječaj s čime se mi u potpunosti slažemo. Hvala lijepa.
Sada bismo nakon svega toga mogli preći na 1. točku a to je: - Prijedlog zakona o usporedivosti naknada, prebacivanju računa za plaćanje i pristupu osnovnom računu, prvo čitanje, P.Z.E br. 83; Predlagatelj je Vlada RH, na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi državni tajnik u ministarstvu financija Željko Tufekčić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, cijenjene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Ovim zakonom uređuju se pravila za usporedivost naknada koje se naplaćuju potrošaču. Prebacivanje računa za plaćanje unutar RH, te otvaranje i korištenje osnovnog računa za plaćanje. Predmet ovog zakona do sada nije bio uređen propisima RH a glavni poticaj za donošenje ovog zakona je prijenos Direktive br. 92 iz 2014. godine Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 2014. o usporedivosti naknada povezanih sa računima za plaćanje, prebacivanju računa za plaćanje i pristupu računima za plaćanje sa osnovnim uslugama u pravni poredak RH. Navedena direktiva stupila je na snagu 17. rujna 2014. godine i uređuje jedinstvena pravila za cijeli europski i gospodarski prostor. Uz prijenos odredbi direktive glavni razlog predlagatelja u predlaganju ovog zakona je potreba za povećanjem transparentnosti i usporedivosti naknada povezanih sa računom za plaćanje, ublažavanje poteškoća prilikom prebacivanja računa za plaćanje te osiguravanje prava potrošačima da otvore i koriste se osnovnim računom za plaćanje. Donošenjem zakona očekuje se unapređenje pružanja usluga platnog prometa potrošačima a posljedično i povećanje razine tržišnog natjecanja u sektoru bankovnih usluga stanovništvu. Prijedlogom zakona uređen je račun za plaćanje koji je definiran kao račun koji vodi pružatelj platnih usluga u biti kreditne institucije na ime jednog ili više potrošača a putem kojeg potrošač može barem uplaćivati novčana sredstva, podizati gotov novac te izvršavati i primati platne transakcije uključujući i kreditne transfere u korist druge osobe ili od druge osobe. Iz navedenih funkcionalnosti računa trenutno bi se u RH računom za plaćanje prvenstveno smatrali tekući i žiro računi potrošača u kunama i stranim valutama. Što se tiče trenutne situacije u ovom području na dan 31. prosinca 2015. godine kod kreditnih institucija u RH potrošači su ukupno imali otvorena, 7 milijuna 258 tisuća i 363 transakcijska računa. Broj potrošača u RH koji je na dan 31. prosinca, dakle na taj isti datum imao otvoren barem jedan transakcijski račun iznosio je 3 milijuna i 608 tisuća 852. Kada se usporede navedena 2 podatka može se zaključiti da je prosječan imatelj, odnosno prosječan potrošač u RH imao otvorena dva transakcijska računa. Dakle ciljevi zakona jesu sljedeći, povećati transparentnost i usporedivost naknada povezanih sa računom za plaćanje, uspostaviti pravila za prebacivanje računa za plaćanje unutar RH, olakšati prekogranično otvaranje računa za plaćanje te uspostaviti pravila za otvaranje i korištenje osnovnog računa. Povećanje transparentnosti i usporedivost naknada povezanih sa računom za plaćanje, dakle nešto o ovom dijelu zakona koji regulira transparentnost. Dakle temeljem ovog zakona kreditna institucija dužna je prije nego što se potrošač obveže ponudom ili okvirnim ugovorom o računu za plaćanje i to dovoljno unaprijed dati potrošaču informativni dokument o naknadama za najreprezentativnije usluge povezane sa čunom za plaćanje i pojmovnik koji mora obuhvatiti barem nazive i definicije samih usluga. Pri tome će biti u obvezi koristiti se nazivima usluga sa konačnog popisa najreprezentativnijih usluga povezanih sa računom za plaćanje čime će se potrošaču definitivno olakšati uspoređivanje ponuda različitih kreditnih institucija, dakle događa se standardizacija usluga. Ako se jedna ili više usluga povezanih sa računom za plaćanje nudi kao dio paketa usluga povezanih sa računom za plaćanje informativni dokument sa naknadama mora sadržavati naknadu za cijeli paket, usluge uključene u paket i njihovu količinu kao i dodatnu naknadu za bilo koju uslugu koja prelazi količinu obuhvaćenu naknadom za paket. HNB podzakonskim propisom utvrđuje popis od najmanje deset, a najviše 20 najreprezentativnijih usluga povezanih sa računom za plaćanje, te svake četiri godine procjenjuje i po potrebi ažurira taj popis. Nadalje, kreditna institucija dužna je za izvršene usluge povezane sa računom za plaćanje najmanje jednom godišnje besplatno dati ili učiniti dostupnim potrošaču izvješće o svim obračunatim i plaćenim naknadama i kamatama povezanim sa računom za plaćanje uključujući i informaciju o kamatnoj stopi i ukupnom iznosu zaračunatih kamata na ugovoreno prekoračenje. Time će se potrošače dodatno informirati o stvarnom iznosu naknada koje plaća na godišnjoj razini kao i o ukupnom iznosu zaračunatih kamata na ugovoreno prekoračenje u istom razdoblju. U svrhu povećanja transparentnosti naknada HNB na svojoj će Internetskoj stranici objaviti usporedbu naknada koje različite kreditne institucije naplaćuju potrošačima za najreprezentativnije usluge povezane sa računom za plaćanje. Svrha je omogućiti potrošačima pristup nepristranim i vjerodostojnim informacijama o stvarnoj visini naknada vezanih uz račun za plaćanje koji naplaćuju sve kreditne institucije u RH. Pristup navedenoj stranici bit će naravno besplatan i potrošačima će omogućiti dobivanje jasnih, sažetih i točnih informacija o naknadama koje naplaćuju kreditne institucije u RH i to sve na jednom mjestu bez dakle nepotrebnih troškova. Time će potrošači vrlo jednostavno moći odabrati i najpovoljniju kreditnu instituciju te time se sukladno tome trebalo povećati i tržišno natjecanje među kreditnim institucijama. Također sve kreditne institucije dužne su na svojoj internetskoj stranici osigurati poveznicu sa navedenom stranicom Hrvatske narodne banke. Vezano za uspotavljanje pravila za prebacivanje računa za plaćanje. Zakonom se uvode pravila kojima se za potrošače pojednostavljuje i uređuje usluga prebacivanja računa za plaćanje na području RH, odnosno prebacivanje računa za plaćanje i otvaranje računa za plaćanje kod druge kreditne institucije. Usluga prebacivanja treba omogućiti potrošaču jasan, brz i siguran postupak prebacivanja računa za plaćanje u istoj valuti kod pružatelja platnih usluga u RH i to bez prevelikog administrativnog ili financijskog opterećenja za potrošače. Da bi ostvario svoje pravo na prebacivanje računa za plaćanje na području RH potrošač će morati samo dati punomoć kreditnoj instituciji kod koje želi prebaciti svoj račun. Zakonskim rokom od 12 dana, informacije o trajnim nalazima, izravnim terećenjima i ponavljajućim dolaznim kreditnim transferima koji se izvršavaju na račun za plaćanje, te stanju računa kako je definirano u punomoći će biti prebačeno iz kreditne institucije iz jedne u drugu. Naknade povezane sa uslugom prebacivanja moraju biti razumne i u skladu sa stvarnim troškovima tog pružatelja platnih usluga. Vezano za pravo na osnovni račun za plaćanje, dakle zakonom se uređuje i način otvaranja i korištenja osnovnog računa za plaćanje u kreditnim institucijama za potrošače sa zakonitim boravištem u EU. Iako pružatelji usluga i danas nude određene kategorije, određenim kategorijama potrošača, na primjer studentima, umirovljenicima itd. otvaranje i korištenje računa za plaćanje po povoljnijim uvjetima ovim zakonom će se za posebno osjetljivu skupinu potrošača korisnika socijalne pomoći omogućiti ostvarivanje prava na osnovni račun uključivo i pravo na 10 besplatnih nacionalnih platnih transakcija mjesečno. Osnovni račun obuhvaća sljedeće usluge: otvaranje i vođenje računa za plaćanje, polaganje novčanih sredstava na račun za plaćanje, podizanje gotovog novca s tog računa, te izvršenje platnih transakcija. Dakle, izravnih terećenja, platnih transakcija putem platne kartice uključujući i plaćanja putem interneta i kreditnih transfera, uključujući i trajne naloge na terminalima, šalterima i plaćanja putem sustava Internet bankarstva. Pravo na otvaranje i korištenje osnovnog računa je nediskriminirajuće i lako je dostupno. Zakonom se obveza otvaranja i vođenja osnovnog računa određuje za one kreditne institucije u RH čija financijska snaga i mrežna rasprostranjenost poslovnih jedinica osigurava široku dostupnost svim potrošačima koji žele otvoriti osnovni račun. Kreditna institucija koja prema revidiranim godišnjim financijskim izvješćima za prethodnu godinu ima ukupnu imovinu veću od 15 milijardi kuna dužna je potrošačima nuditi osnovni račun, a ostale kreditne institucije to mogu činiti. Osnovni račun vodi se u kunama, a ugovoreno prekoračenje po tom računu nije dopušteno. Naknada za otvaranje i korištenje osnovnog računa potrošača koji pripada osjetljivoj skupini po ovom zakonskom rješenju iznosila bi oko 7 kuna mjesečno. Ovaj zakon stupa na snagu 8 dana od dana objave u Narodnim novinama, osim odredbi Zakona o transparentnosti i usporedivosti naknada povezanih sa računom za plaćanje koje stupaju na snagu prvog dana nakon proteka roka od 9 mjeseci od stupanja na snagu delegiranog akta Europske komisije kojim će se definirati format i struktura tih odredbi. Očekuje se da će ovaj delegirani akt Europska komisija pripremiti i donijeti u drugom kvartalu ove godine i to najvjerojatnije u obliku uredbe. Poštovani zastupnici pred vama je, dakle potpuno novi zakon. Zakon koji bi značajno i koji će značajno unaprijediti transparentnost i usporedivost, a time sasvim sigurno i konkurentnost naknada koje kreditne institucije naplaćuju potrošačima, imateljima računa dakle građanima. Značajno će se olakšat prijenos računa iz jedne kreditne institucije u drugu i u svakom slučaju, u svakom smislu poboljšat položaj, trenutni položaj imatelja računa odnosno potrošača u odnosu na kreditne institucije. Slijedom navedenog očekujemo zaista potporu svih ovom zakonu. Prije toga naravno očekujemo konstruktivnu raspravu, očekujemo vaše prijedloge za moguća poboljšanja samog zakona. Zakon ide u dva čitanja tako da ćemo svakako imati priliku za to. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Gorana Aleksića, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Jako je dobro da se ovaj zakon našao u proceduri, jako je dobro da ćemo ga donijeti, nadam se da ćemo ga donijeti i vjerujem da ćemo ga donijeti. Taj zakon je bio potreban i prije 10 godina i prije 15 godina, nažalost nismo ga imali, izgleda da se paralelno sa osvješćivanjem građana osvješćuje i država pod pritiskom direktiva EU na sreću. No ono što bih htio još dodatno reći nema veze toliko sa ovim zakonom ali ima veze sa bankarskim naknadama. Naime, banke po meni nezakonito naplaćuju dvije vrste naknada a to su naknade za obradu kredita i izlazne naknade za prijevremenu otplatu kredita. Pa bi trebalo razmisliti i što prije te dvije naknade zabraniti. Jer ta naknada za obradu kredita nije specificirana, ona nema nikakve temelje u nekakvim egzaktnim podacima. Banka jednostavno kaže 1,5% naknade za obradu kredita pa nema veze je li taj kredit milijun kuna, 10 milijuna kuna ili koliko, uvijek je ta naknada 1,5%. Dakle tu naknadu treba zabraniti a podršku za zabranu te naknade imam primjer Njemačke koja je zabranila te naknade putem vrhovnoga suda. Dakle u Njemačkoj su banke morale vratiti dužnicima sve ulazne naknade zbog toga jer su one nezakonito naplaćivane. Što se tiče naknada za prijevremenu otplatu kredita već imamo i pravomoćnu presudu kojom je jednom dužniku takva prijevremena naknada morala biti vraćena, ona nema temelja u Zakonu o obveznim odnosima zato jer Zakon o obveznim odnosima jasno propisuje da u slučaju kada netko prijevremeno otplaćuje kredit da on mora vratiti preostalu glavnicu i kamatu koja je dospjela na dan otplate kredita. Dakle ta naknada izlazna za prijevremenu otplatu kredita nije u skladu sa zakonom o obveznim odnosima i ona se mora izričito zabraniti. Evo toliko. Hvala.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala. Uvaženi državni tajniče i moja replika će malo izaći iz okvira ovog zakona ali ovaj zakon svakako treba podržati i u svakom slučaju one glavne ciljeve koje ste vi naveli su jako dobri i posebno u smislu toga kada ste naglasili da naknade moraju biti razumne tako da se ne dogodi da pojedina banka naplaćuje kopiranje papira 30 kuna i slične stvari. Nekidan sam bio u banci baš pa sam pitao gospođu za šalterom pa jel' vi vjerujete svojim klijentima, ona je rekla, naravno da vjerujemo pa to je temelj suradnje. Pa kažem zašto ste onda vezali olovke? Dakle sve u principu je pitanje suradnje i odnosa klijenata prema bankama. Međutim ono na što vam želim upozoriti, što je sada problem, trenutno, evo recimo konkretno u Slavoniji. Dakle u općinskim središtima, dakle ne u manjim mjestima nego baš u središtima se poslovnice gase jer više nema ekonomskog interesa. Dakle ljudima više nije u pitanju sada komparacija između dvije banke u smislu povoljnosti naknade nego uopće dostupnosti banke. Može li Ministarstvo financija, hrvatska Vlada išta učiniti po tom pitanju, preko HNB-a, preko HPB-a koja je u vlasništvu RH da se omogući pristup? Internet bankarstvo je jako dobro međutim opet se vraćamo na pitanje i sustava e-građanin, općenito informatizacija sustava, koliko je to ljudima dostupno, posebno u ruralnim sredinama. Dakle ja se ispričavam što možda sada ulijećem sa nečim što nije tema ovoga ali je jako bitno za život građana, posebno kažem u manjim mjestima jer njima, ovaj zakon treba podržati ali njima to neće donijeti posebne benfite. Hvala.
Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepa uvaženi državni tajniče. Na koji način ovaj zakon regulira pitanje zaštićenih računa. Evo mi imamo slučaj od prije par dana da ljudi nisu dobili svoje mirovine i još uvijek ih nisu dobiti, mnogi od njih niti neće prije nego prođe barem 10-ak dana. Vi ste ovdje spomenuli da dakle posebne kategorije građana, konkretno umirovljenici imaju pravo na niže tarife i čak na besplatni, na dio besplatnih transakcija. Zašto se ta odredba nije primijenila, evo sada na upravo ovaj konkretan slučaj da se izišlo ljudima u susret? Jer koja je logika dakle da ljudi pokraj zaštićenog računa, znači ljudi za koje znamo da ne mogu plaćati svoje obaveze moraju sada posebno otvarati tekući račun, hoće li oni za taj tekući račun morati plaćati kako otvaranje, tako naknade iako po tom tekućem računu neće biti nikakvoga prometa i dakle onda nakon toga otvarati još jedan zaštićeni račun? I tu se postavlja pitanje da li takvi građani po ovomu zakonu koji pokazuje jednu dobru intenciju mogu i na koji način biti zaštićeni? Pa vas ja lijepo molim, između ostaloga ako možete odgovoriti na to pitanje. A također i na pitanje zašto niste umirovljenike prijevremeno, odnosno pravovremeno obavijestili o ovome što će se dogoditi nego su oni ovakvu informaciju morali saznavati tek na šalterima banaka gdje su naravno doživjeli šok, radi se o starijim građanima, neki imaju 80, 90 godina i morali su shvatiti jednostavno da u sljedećih tjedan, dva neće imati osnovna sredstva za život? Hvala lijepa.
Hvala. I zadnja replika uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Jučer sam tražio stanku a sada je kolega Bunjac opet pitao pa ću ja samo nastaviti, znači više od 3 tisuće hrvatskih građana ne može do svojih mirovina ni štićenih računa. Hrvatska poštanska banka, poštovani tajniče u vlasništvu je RH. Mi ovdje govorimo o nekakvim direktivama, o računima, o transparentnosti ali tih 3,5 tisuće ljudi među kojima su brojni hrvatski branitelji i osiromašeni građani zbog 70 kuna duga kojega je HNB, hrvatska banka, koja bi morala štititi hrvatske interese, naših građana i poslovnih subjekata su prodali stranoj agenciji za potraživanje dugova taj iznos i nemamo, sada ti građani nemaju mogućnosti niti mirovinski ima mogućnosti uplatiti znači mirovinu na bilo koji račun. Tko će odgovarati za to? Tko će to platiti pošto je to Ministarstvo financija a Hrvatska banka i uprava je, znači državna banka. Što sad ti ljudi ne mogu dignuti mirovinu, šta im hrvatski mirovinsko ne može, Zavod za mirovinsko osiguranje ne mora uplatiti mirovinu. To se ne događa u EU. Ovo su sve balade i ove direktive koje govorite možda je nešto transparentnije, neću ulaziti o tome. Ali samo vidim da se pogoduje bankama. Ali to što stranim bankama koje su isisale sav novac to je nekako i razumljivo jer su pogodovale naše politike stranim bankama. Ali Hrvatska poštanska banka u vlasništvu države da blokira, da građanima zatvori račun i zaštićeni i da jednostavno se ne mogu podignuti mirovine tko će im dati za kruh, a kamoli otvoriti nove račune. O tome sam jučer imao stanku, a sad je kolega Bunjac ponovio i to je pitanje svih pitanja. Dosta je 300 tisuća ovršenih plus ove tri i pol tisuće. Ne samo da se ne puni proračun, nego ljudi nemaju za kruh. Hvala lijepo.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e govoriti bio je prijavljen kolega Sinčić, ali sad će kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Mi danas raspravljamo o naknadama između ostaloga koje naplaćuju banke, pa se postavlja pitanje što su to naknade, koliko ih ima i koliko one iznose. Prije svega potrebno je reći način na koji banke funkcioniraju i ostvaruju svoje profite. Znači, banke nikada neće svojim klijentima uzimati velike svote novca jer znaju da bi to izazvalo opravdani revolt, nego imaju drugi način, a taj je da im uzimaju male iznose, ali da im uzimaju doživotno. Znači, onog časa kad se čovjek zaposli u nekoj dobi 20, 25 ili 30 godina da se od toga trenutka svaki mjesec sve do njegove smrti uzima mjesečna naknada. Ona nije velika ali u kumulativnom smislu nakon 50 ili 60 godina shvatite da su građani bankama na ime naknada platili ogroman iznos novca. I onda se pokazuje vremenom postupno građani shvaćaju da su te naknade u stvari alat za pljačku što ću pokušati ukratko u ovom izlaganju i prezentirati. Prvi podatak je da banke naplaćuju građanima približno 4 stotine naknada između 250 i 400 u pravilu. Od tih naknada i provizija banke godišnje uzmu Hrvatskoj 4 milijarde 600 milijuna kuna. Znači toliki iznos. Ovdje mi raspravljamo o tolikom iznosu, o ogromnom iznosu koji banke naplaćuju od građana. Taj sam podatak uzeo iz onog polugodišnjeg izvješća Hrvatske narodne banke za 2015. godinu koju ste svi dobili. Zanimljivo je da ta Hrvatska narodna banka koja zna koliko su banke naplatile naknada građanima ne znaju koje su to naknade, niti imaju podatke o broju tih naknada koje banke naplaćuju hrvatskim građanima. A vremenom ponavljam pokazuje se kad građani malo počnu o tome razmišljati, interesirati se da su mnogi od tih naknada nezakonite kao što je između ostaloga spomenuo i dokazao kolega Aleksić. Na primjer svi se sjećate opomena koje su se naplaćivale 50 kuna koje su banke navodno morale vratiti, a znate da se u praksi to vraćanje često opstruiralo. Na primjer ako se manja banka spojila sa većom onda se te opomene nisu vraćale, jer je kao došlo do promjene vlasničke strukture pa je to bio izgovor zašto se te opomene na kraju nisu vraćale. Također čuli smo da su izlazne naknade za prijevremenu otplatu kredita protuzakonite, a čuli smo da i naknade za obradu kredita u većini europskih država ne postoje jer se u stvari radi o poslu bankara za koji su oni već plaćeni. Žalosno je i mi smo upozoravali više puta tijekom saborskih rasprava da čak i Hrvatska banka za obnovu i razvoj ponovno jedna državna banka kao i HPB što je spominjao kolega Bulj naplaćuje tu protuzakonitu naknadu u iznosu 0,5%, znači od odobrenog kredita. Banka koja bi trebala u stvari pomagati hrvatskom gospodarstvu naplaćuje eto jednu takvu nepotrebnu nezakonitu naknadu. Osim takvih naknada postoji cijeli niz drugih naknada koje banke naplaćuju. Evo ja ću samo kratko podsjetiti. Recimo izrada kartica, naknada za podizanje novca s bankomata koja ponekad iznosi čak do 2% iznosa koji se podiže recimo ako se podiže na bankomatima drugih banaka u inozemstvu i slično. Zatim se za te kartice mora plaćati mjesečna ili godišnja članarina. Mora se plaćati naknada za vođenje računa. Evo ja ne razumijem kao prosječni građanin kako se to vodi račun, pa ako mi može objasniti državni tajnik kako banka vodi račun, kuda ga to vodi. Ne znam, evo dal' ga vodi na uzici ili na koji način se vodi račun? Čujemo da banke naplaćuju Internet bankarstvo, da izdaju tokene koje opet naplaćuju. Ne daj Bože da se token pokvari ili da ga izgubite, onda ga morate platiti još puno skuplje nego prvi puta. Čujemo da banke naplaćuju sms poruke, da imamo pakete usluga, pa posebno pakete za djecu, pa za studente, pa za umirovljenike. Čujemo da banke naplaćuju otvaranje deviznog računa, žiro računa, tekućeg računa, davanje izvadaka, slanje obavijesti, npr. obavijest o slanju PIN-a, promjeni PIN-a, odobrenje minusa, pa zatim omiljena naknada svih banaka naknada za blokadu računu koju naplaćuje i FINA-a. Pa svaka isplata blokiranih računa, opljačkanih, poniženih građana opet se naplaćuje. Ja ne znam da li ste kad vidjeli te iznose ali radi se o tisućama kuna, ne o stotinama i desetinama, o tisućama kuna koje se naplaćuju, dakle ljudima koji žive na samom socijalnom rubu. Osim toga banke ne dozvoljavaju da računi budu prazni pa vi morate na računu imati propisani minimalni iznos. Ako provjeravate novčanice npr. da li su krivotvorene, to se također mora naplatiti. Zatim se naplaćuje zamjena kovanoga novca u papirnati, recimo ako imate 100 kuna u kovanicama i želite papirnatih 100 kuna, to se također mora platiti. Ponekad banke naplaćuju promjenu deviza a posebno ako se radi o kovanicama, npr. kovanicama eura, njih ne želi niti primiti jer imaju posebni tečaj, recimo 7 kuna za kovanice a 7,5 za papirnate. Pa se onda znalo dogoditi, čitali smo tijekom turističke sezone da se strancu da 720 kuna za 100 eura. I cijeli niz takvih naknada zbog kojih se čovjek mora doista čuditi, ustvari ne mora se čuditi kada vidi ovaj iznos od 4,6 milijardi kuna koje banke dakle ostvaruju na ovaj način. Postoje naravno još ekstremniji slučajevi, postoje doslovce apsurdi, kada imate recimo slučaj da ako uplaćujete novac na devizni račun, morate platiti 70 kuna a ako imate priljev na devizni račun onda morate platiti 50 kuna. I sada ako vi kojim slučajem imate za platiti 5 eura, vi ćete na tih 5 eura na samu transakciju potrošiti 120 kuna, odnosno 15 eura. Evo jedan primjer, konkretan, samo da znate. Recimo ako ste platili parkirnu kaznu ste dobili u Budimpešti i ta parkirna kazna iznosi 30 ili 40 kuna, kada dođete u Hrvatsku i platite sa svoga računa transakcija će vas koštati 80 kuna. Znači platiti ćete tri parkirne kazne zahvaljujući bankarskoj naknadi. Isti slučaj će vam biti ako morate platiti jednu ili dvije kune, evo sada možemo u banku otići platili 2 kune, izvršiti transakcije, evo ja ću uplatiti gospodinu Bulju 2 kune ali ću na to platiti 15 kuna naknadu jer sam između ostaloga njemu uplatio u kovanici a prijenos novca u kovanicama je skuplji nego prijenos novca u papirnatom obliku. I što sada mi možemo učiniti. Evo mi možemo donijeti ovakav zakon gdje ćemo moći to transparentno vidjeti kolike su naknade, što ne znači da će one biti ukinute, eventualno ćemo moći zamijeniti banku u kojoj jesmo sa nekom drugom bankom ali ako smo prethodno podmirili minus na tekućem i sve obaveze. Što znači da onaj građanin koji je već opljačkan i koji nema novaca se ustvari nikada neće moći prebaciti u drugu banku. Može kada plati sve račune. To je super, to je isto kao kada vele, otvoriti ćemo ti tekući kad odblokiraš račun. 330 hiljada hrvatskih građana bi bilo presretno da može to napraviti i dalje normalno živjeti ali naravno ne može se i onda se vrti u krug dugovanja dok banke, dakle debela guska i dalje uzimaju tim istim osiromašenih hrvatskim građanima dakle milijarde kuna. Pošteno bi bilo da uz ovaj zakon koji sada donosimo, koji sam po sebi nije loš, gdje ćemo konačno eto moći barem saznati koje su to naknade, koliko se naplaćuju, gdje, da se dopusti hrvatskim građanima i hrvatskim umirovljenicima da dobivaju plaće na ruke. Takav zakon bi trebalo donijeti paralelno s ovim da hrvatski građanin ima mogućnost izbora, pravoga izbora da zaobiđe banke. Evo ja sam probao kao saborski zastupnik dobiti plaću na ruke i ne mogu je dobiti. Nitko od vas je ne može dobiti, ni putne, ni dnevnice, ništa, osim naravno nekih izuzetaka koji to mogu. Zašto bi građanima uskraćivali pravo da raspolažu svojom plaćom? Nekome je možda i ta naknada od 50 kuna od 100 kuna jako velika. Ljudima je puno 20 kuna, vama nije, odnosno nama ali ja vam garantiram da ima ljudi kojima je to puno. Zašto sada ovi ljudi s ovim mirovinama moraju čekati do 15.-oga? Zašto se ukinula odredba da se mirovina može dobivati na ruke, odnosno može se dobivati ali morate platiti, pa onda naravno da nitko neće platiti nego će radije otvoriti u banci račun? Zašto se ta neka naknada koja se davala prije poštarima u ruke, dakle hrvatskim građanima kojima je taj mali dodatak na plaću dobro došao, opet daju onima koji imaju previše, koje niti ne poznajemo i koji šta je najvažnije od svega žive izvan Hrvatske? Stoga zaključno želim reći, da su bankarske naknade u Hrvatskoj u pravilu nepravedne, previsoke, da treba na tome području uvesti reda i kroz ovaj zakon i vjerujem da će se do kraja rasprave on još unaprijediti ali da također građanima treba omogućiti pravu alternativu a ta prava alternativa biti će mogućnost da raspolaže svojim novcima u gotovini, da dobivaju plaće i mirovine na ruke ukoliko to žele. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku, uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Kolega Bunjac složio bih se sa vama u cijelosti i žalosna je činjenica da kako ste rekli oko 400 naknada za koje građani uopće ne znaju da banke godišnje uzmu 4,6 milijardi kuna u svoje džepove. Naravno nije tu počeo, nisu banke same krive. Činjenica da su te banke otišle u strane ruke, a da su se građani naši dokapitalizirali i to ogromnim iznosom. I činjenica da sad te naknade odlaze umjesto u hrvatsko gospodarstvo i da se potiče gospodarstvo ako već plaćamo te naknade odlazi dobit strancima i naravno da je suvereni dio suvereniteta da u tome financijskome, po pitanju financija je na strani znači, nije dobro na strani Hrvatske. Kao spomenuli ste i Hrvatsku narodnu banku. Pa Hrvatska narodna banka je prodala 15 tona zlata. Svaki taj sugrađan koji plaća sad stranoj banci tu naknadu je bio suvlasnik barem jednoga dijela. Za prodat zlato trebalo bi nekakav referendum, pitat svakog građanina. Čak se nije pitao ni Parlament. Pomeli su skladište, zamislite 15 tona zlata bez da se pitalo građane RH. Koji je razloga da se to proda? Koji je razlog da ove naknade odlaze u strane banke? I zato vas u ovome izlaganju u potpunosti podržavam. I žalosno je šta Hrvatska poštanska banka, banka u vlasništvu RH prodala je stranoj tvrtki dug, a zatvorila račun tekući i zaštićeni našim građanima 3 i pol tisuće ljudi koji ne mogu, gdje Zavod za mirovinsko ne može uplatiti mirovine našim ljudima i koji će opet morati čekati kad će dobiti mirovine i platiti otvaranje računa i sve ostale troškove. Ali hrvatskoj banci to je žalosno.
Hvala. Odgovor na repliku dat će uvaženi zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Bulj, doista ovaj problem koji ste spomenuli vrlo je važan za istaknuti možda na margini rasprave o ovom zakonu, a to je pitanje koja država u Europi ima samo jednu jedinu banku u svojemu vlasništvu. Ja bih volio evo možda državni tajnik zna da nam kaže ima li takav primjer na čitavomu svijetu, da je 98% banaka u stranom vlasništvu. I sada kada mi čujemo da 4,6 milijardi odlazi na te naknade i provizije postavlja se logično pitanje kuda taj novac ide. Kuda taj novac ide? Evo mi nemamo 20 milijuna kuna za otpremnine policajcima, ali imamo 4,6 milijardi kuna za naknade. A ja vas objektivno pitam koji to taj teški posao rade bankari prilikom obrade kredita ili ne znam ovdje smo sad spominjali vođenje računa. Koliko to tisuće ljudi rade u bankama da bi ne znam morali ostvarivati takve prihode. Pa mi 4,6 milijardi kuna, to su 5 proračuna ne znam Ministarstva kulture mi dajemo za nekakve naknade. Smatram da se previše išlo na ruku bankama i da je žalosno, upravo žalosno da nam Europa mora sada ovakav zakon propisivati. Pa što smo mi radili, pa gdje je naša pamet, naši ljudi da se nije štitilo naše građane, da tek sada mi jedan ovakav zakon imamo na dnevnom redu nakon 25 godina El Dorada koji se zvao naknade banaka odnosno u prijevodu pljačka građana. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvažena zastupnica Dragica Roščić. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege, evo pred nama je zakon usporedivost naknada, prebacivanja računa za plaćanje i pristup osobnom računu. Kada pročitam ovaj naziv jednom običnom građaninu, a i svojim kolegama koji nisu u ovom području, ne bave se financijama i slično njima to ništa ne govori i ovaj zakon ne predstavlja uopće ništa i ne znaju što time dobivaju. Ali naravno pozdravljam predlagatelja i shvaćam da ovakav naziv je potreban. Znači o čemu se radi? Radi se o bankama, o naknadama koje one naplaćuju. Znači korisnicima računa na koji način prebacivat račune, kako usporediti te sve naknade. Znači, usporedivost naknada koje banke naplaćuju na račune, kako prebaciti račun iz banke na banku. I ovim putem bih htjela, znači uvodno reći kako je došlo do ovog zakona, zašto se što kolega Bunjac spominje on donosi tek danas, što su ciljevi i rekla bih koje posljedice će to za naše građane stvoriti i šta se to nalazi u člancima pošto je ovo prvo čitanje pozvala bih sve da vide da li ima još nekih stvari koje im se u praksi dešavaju kako bi mogle izmijeniti njih, kako bi ovaj zakon doista znači prouzročio one posljedice i ostvario one ciljeve koje njime želimo ostvariti. Znači istina je da je ovaj zakon se donosi radi jedne direktive. Evo kolega Bulj voli reći direkcija. Ja volim reći smjernica jer se bavim tim europskim pravom i to proučavam. Znači, to je jedna smjernica koja je donesena 2014. godine, znači 922014/92. Ona je donesena u srpnju, stupila je na snagu u rujnu odnosno stupila je na snagu, samo malo, 17. rujna 2014. godine, te smo imali obvezu da je do 9 mjeseca uključimo u naše zakonodavstvo. Znači nju su donijeli i naši predstavnici koji su u Europskom parlamentu i njezini ciljevi su povećanje transparentnosti i usporedivosti naknada povezanih sa računom za plaćanje, uspostavljanje pravila za prebacivanje računa za plaćanje, olakšavanje prekograničnog otvaranja računa za plaćanje, te uspostavljanja znači pravila za otvaranje i korištenje osnovnog računa za plaćanje. Šta bi znači rekla, ono što će proizaći tu za naše građane da će oni moći jednostavno usporediti te sve naknade, da će tu imati jedan informativni dokument, urediti će se znači pravila kako prebaciti iz jedne banke u drugu račun. I konkretno znači u kojim člancima i kako će to biti, znači nalazi se u ovom zakonu. Kolega Aleksić je spominjao da bi bilo dobro da i nemamo naknade za obradu kredita, za prijevremeno zatvaranje kredita, slažem se da bi to bilo dobro. Bilo bi dobro da i u svim nekim segmentima našeg života možemo usporediti te sve naknade, pa konkretno i kada dođe ne znam kod svoj bake onda mi ona pokaže račun za komunalne naknade pa se njoj čini da i komunalna društva koja naplaćuju usluge, ne znam prijevoza, smeća imaju slične naknade kao one što im već vodovod naplaćuje i to ih sve zbunjuje. Znači bi bilo bi dobro da u svakom segmentu društva mi možemo usporediti naknade i da je tih naknada što manje i da one smanje opterećenje na naše gospodarstvo, na naše građane, na one socijalno najugroženije ali naravno moramo biti svjesni toga da ipak, da netko vodi naš račun, da to iziskuje određene troškove, da ljudi su zaposleni i da oni moraju ostvarivati nekakve prihode od svega toga. I znači tri ove integralne su stvari koje se mijenjaju ovim zakonom, to je znači kako ćemo mi omogućiti uspoređivanje ovih naknada. To je jedan informativni dokument na kojemu može biti samo od 10 do 20 tih naknada, one moraju onako biti određene, ne možemo izmišljati nove i za to je zadužena u budućem razdoblju HNB, da na svojoj stranici koja će imati jedan besplatni pristup popiše sve naknade koje naplaćuju banke u Hrvatskoj i da ih lipo usporede i svatko znači tko želi otvoriti nekakav osnovni račun ima pristup jednostavan toj stranici. Te je znači u članku 5., točno se propisuje šta taj informativni dokument mora sadržavati. Znači moraju biti nazivi svih usluga, mora biti kratak, samostalan dokument, on mora biti točan, znači mora imati naziv informativni dokument o naknadama, ne smije to biti nekakav skraćeni dokument, ne smije biti osnovni, znači mora biti cjeloviti informativni dokument o naknadama. On znači mora biti jednako razumljiv je li tiskan, je li fotokopiran u crno bijeloj verziji i mora imati izjavu o tome da sadržava naknade za najreprezentativnije usluge, mora biti napisan na hrvatskom jeziku a može se dogovoriti i da se on prevede. Znači mora imati naknade u službenoj valuti ali se može dogovoriti i druga valuta koju korisnik želi imati itd.. Barem jednom godišnje svaka banka bi trebala informirati korisnika koje su to usluge naplatili njemu, odnosno koje naknade i točno mora biti ako je to nekakav osnovni paket mora se znati da on pokriva 10, 20, brojčano koliko transakcija. Što se tiče znači drugog segmenta ovog zakona to je prebacivanje računa. Možda smo svi u nekom dijelu našeg života željeli se prebaciti iz jedne banke u drugu i onda smo prvo se uputili u onu banku u kojoj imamo račun, pa naravno nisu oni baš bili sretni da mi zatvorimo račun u toj banci i onda bi nas uputili pa dođite sljedeći put, sada je gužva, nekako je to puno sporije išlo nego kada hoćemo uzeti neke usluge, kada želimo otvoriti znači račun i slično sada. U člancima od 13. do 16. se uređuje to da mi uopće ne moramo ići u banci u kojoj imamo do sada račun i u kojoj ga ne želimo više imati nego dolazimo znači u novu banku u kojoj želimo otvoriti svoj račun i dajemo jednu punomoć u kojoj je točno naznačeno što želimo i banka ta nova u roku od 2 dana treba našoj staroj banci dati zahtjev i mora se znači u što kraćem roku prebaciti naši ti osnovni računi u drugu banku bez da imamo posla sa ovom novom jer nam ona jednostavno više ne odgovara. Takva situacija je bila i sa teleoperaterima tako da nešto slično se dešava sada. Ono što je jako važno da nema znači tih posebnih zahtjeva jednoj i drugoj banci. Ono što je treća novina, to je kategorija osnovnog računa. Znači mi imamo jedan račun koje najugroženije socijalne skupine mogu koristiti. Znači to je recimo najbolje za naše umirovljenike koji jednostavno koriste taj račun za primanje svojih mirovina, znači oni previše nešto ne posluju tako da te sve osnovne usluge do 10 tih transakcija za njih je besplatno a i neke dodatne moraju biti po dosta nižoj cijeni. Znači ukoliko nekako sustav danas nas i tjera da svi moramo imati ili barem većina te račune, važno je da ne moramo plaćati te dodatne usluge koje nam jednostavno ne trebaju. Znači sve kreditne institucije koje imaju preko 15 milijardi kuna imovine moraju ponuditi taj jedan osnovni račun. Što se tiče, znači taj osnovni račun mora obuhvaćati usluge otvaranja i vođenja računa, novčanih sredstava, znači polaganje novčanih sredstava na račun, podizanje gotovog novca putem platne kartice, plaćanje putem interneta čak i kreditnih transfera, trajnih naloga i drugo. Također ako se banke ne budu držali ovoga, kazne su od 50 tisuća do pola milijuna kuna. Iako također banka ako ne da i sama taj informativni dokument ili ne pošalje barem jednom godišnje izvješće o naknadama. Također u ovom zakonu imamo mogućnost da se lakše otvaraju računi prekogranični. I sve ovo što banke trebaju odraditi one moraju odraditi to u jako brzom roku. Mi možemo dati jedan duži ali ne smijemo tražiti od njih da odrade to u kraće od 6 dana što je opet dobro. Vidimo da u završnim odredbama ovog zakona on stupa odmah na snagu, pojedini članci stupaju nakon 6 mjeseci, tako da se banke mogu prilagoditi i ovim novinama i doista poštivati ovaj zakon kako bi doista građani transparentno mogli usporediti naknade. Stoga će klub podržati ovaj zakon. Ovaj zakon je sada u prvom čitanju, kao što sam rekla, te pozivamo sve građane da ukoliko čitajući ove članke naravno ili u praksi imaju nekakve druge situacije koje nisu predviđene a koje im onemogućavaju ili im smetaju, znači u transparentnosti i usporedivosti naknada da nam jave pa da pokušamo do drugog čitanja to predložiti da se izmjeni. Eto.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Bulja.
Uvažena kolegice, zasigurno vi ste ovo dobro elaborirali. Nitko nije od nas ovdje protiv transparentnosti, dapače. Ali postavlja se pitanje, kažete banke će poštivati zakon. Kako vi možete kao stručna osoba pojasniti kad me zove građanin koji ima mirovinu 2000 kuna i zbog 70 kuna mu je prodat dug u jednoj banci, tj. Hrvatskoj poštanskoj banci mu je zatvoren i račun i zaštićeni račun. Znači mi imamo Ovršni zakon kojega treba naravno mijenjati i treba danas podržati ljude koji se bore da se mijenja zakon. Mi zajedno trebamo graditi da bude sve na usluzi razvoja gospodarstva i naših ljudi, naših građana. Kako možete pojasniti da su banke u ovome slučaju bile iznad zakona po pitanju Poštanske banke, jer Mirovinski zavod, nisu mogli ministarstvo nije moglo platiti mirovine ni na jedan račun. I sad ti ljudi koji su, tri i pol tisuće ljudi među kojima su brojni branitelji sa nižim primanjima, mirovinama. Sad ti ljudi nemaju mogućnosti, naši sugrađani uopće podignuti mirovinu jer im zavod ne može uplatiti mirovinu nigdje. I sad ponovno moraju otvarati račun u nekoj drugoj banci, to platiti naravno. Da li je to poštivanje zakona? Kako se to poštivaju banke? Gdje je tu Hrvatska narodna banka? Gdje je Hrvatska narodna banka bila do sada po pitanju transparentnosti naknada? Nigdje. Nije štitila interese prije svega nacionalne kao ni interese naših sugrađana, a ni gospodarstva, gdje činjenica da naknada oko 5 milijardi kuna tko zna gdje odlazi, a ovdje naše osiromašene građane zbog 70 kuna je dovelo u poziciju da ne mogu podići svoje mirovine. Hvala.
Hvala. Evo pokušat će odgovoriti uvažena kolegica Roščić.
Evo kolega Bulj, uvijek mi je drago što vi tražite kada se neki zakon donosi zbog toga što smo prihvatili neku direktivu da to dobro pojasnimo i objasnimo. Ono što sam ja naglasila i ovdje, znači nije važno samo donijeti zakon. Važno je da on za sve obveze koje namećemo nekome drugome ima propisanu i kaznu ukoliko se netko toga ne pridržava da se ta kazna naplaćuje. I smatram da je to ključ, znači samo donijet zakon da netko nešto mora nije dovoljno. I zato sam ovdje naglasila da banke imaju kazne od 50000 kuna. Znači tek provođenjem zakona i zakonima koji propisuju kazne za neke obveze možemo doć do toga da banke ne krše zakone. Znači ja sam sad naglasila velike kazne doista čine čudo kada namećemo obveze nekome kojima se štite naši građani, tako da evo trudit ću se i u buduće kada donosimo neke zakone da dobro pogledam taj dio. Jer sve može lijepo zvučat na papiru da netko ima neku obvezu, ali doista mi već u zakonu moramo predvidit kako da se taj zakon dobro provodi.
Hvala lijepa. U ime kluba Socijaldemokratske partije govorit će uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodo predlagači zakona, kolegice i kolege zastupnici. Evo drago mi je šta mogu reći nekoliko rečenica o ovom zakonu. Prvo i osnovno što je najvažnije kada govorite u ime kluba je da ćemo podržati Prijedlog zakona o usporedivosti naknada, prebacivanju računa za plaćanje i pristupu osnovnom računu kao klub, kao ideju, kao nešto što će sigurno potrošačima, odnosno našim građanima omogućiti jeftinije i transparentnije poslovanje u financijskom sektoru. Sigurno se zalažemo za povećanje transparentnosti i usporedivosti naknada povezanih sa računom za plaćanje, za uspostavu pravila za prebacivanje računa za plaćanje unutar RH kako bi ono bilo što jeftinije, za uspostaviti određena pravila i za korištenje osnovnog računa za plaćanje. I moram reći da nismo zadovoljni kako je HNB u tom segmentu djelovao do sada. Znači mi imamo praćenje cijelog bankarskog sektora i regulatora koji se zove Hrvatska narodna banka. Ali kada imate tržište ili usluge koje se plaćaju na razini skoro 4 milijardi kuna godišnje, onda one zaslužuju i malo više pozornosti i malo više informiranja, edukacije i svega onoga što će pomoći građanima da se zaštite na tržištu i da budu, da prođu bolje, da im bude jeftinije i jednostavnije raditi bez i donošenja zakona HNB je morao do sada napraviti puno više nego što je napravio po pitanju i plaćanja računa i otvaranja računa i naknada i informiranje i edukacije građana. Reći ću još jednu stvar koja se ovdje nametnula kao tema meni kao zastupniku i nama u Klubu zastupnika SDP-a je stalo kako jedina velika hrvatska banka radi – Hrvatska poštanska banka i za razliku od neodgovornih i populističkih napada ja ću ovdje reći da je očito da je u HPB-u netko napravio grešku, da su to oni shvatili i da su pozvali sve građane koji su obuhvaćeni tom greškom kako bi što prije grešku otklonili bez ikakvih troškova da im omoguće da nastave naravno raditi i dalje sa hrvatskom bankom. Znači evo ja to govorim ovdje jer sam to čuo i u Izvješću Hrvatske poštanske banke i bilo bi korektno da zastupnici ovdje tako nastupaju i kažu da, desila se greška, Hrvatska poštanska banka je svjesna te greške i želi je ispraviti i želi pomoći ljudima da im se neugodnosti ne dešavaju više i da se one što prije otklone. I treba odoljeti populističkom zovu pogotovo kada se tu radi o hrvatskoj banci koja ima određenu vrijednost i za koju nam je ja se bar nadam svima kao građanima RH, a pogotovo zastupnicima stalo da bude što bolja, a ne da bude što lošija. Jer na taj način kada nastupamo kontra jedine hrvatske relevantne banke, veće banke de facto pomažemo stranim bankama. Ne znam da li smo toga svjesni. Vjerojatno nismo. U želji da se svidimo nekome radimo puno štetu, a vjerojatno toga svjesni nismo ni kada to govorimo. Tako da još jednom evo i kao suvlasnik banke, jer mi predstavljamo ovdje RH, ja se ispričavam građanima koji su doživjeli neugodnosti, svjesni su u HPB-u greške koje su napravili i žele je otkloniti u što skorijem roku, uz što manje neugodnosti hrvatskih građana. I zato nije loše da imamo ovakav zakon koji će nam to možda prevenirati u budućnosti. I ja pozivam do drugog čitanja da se obradi i ova tema. Znači da bude ne samo usporedivost naknada prebacivanju računa za plaćanje i pristupu osnovnom računu nego da se stavi još i mogućnost da se račun za plaćanje ukoliko je zaštićen ne može zatvoriti i da on nastavi i dalje funkcionirati u okviru banke gdje postoji, bez obzira da li je banka ili nije prodala potraživanje koje je imala prema našim sugrađanima da oni i dalje imaju obvezu nastaviti i održavati taj račun dok god je on u funkciji zaštićenog računa i jedini račun koji građanin ima da bi ostvarivao određene prihode i da se možda, eventualno to u drugom čitanju nadoda i da imamo još jednu tu veću korist za one koji su najugroženiji u našoj zemlji. Ono što vam želim također reći da ovdje postoji sigurno puno prostora za uvođenje reda, banke posluju dobro, 2016. godina je kao što smo vidjeli jučer ili prekjučer je bila i press konferencija Udruge banaka, 5 milijardi i 100 milijuna kuna dobiti u 2016. godini, preliminarni podaci, najbolja godina od 2008. Nažalost moram reći da u Hrvatskoj još uvijek kamate ne padaju i nisu na onim razinama na kojima bi trebale biti jer vidimo iz kamatnih prihoda da su oni nešto pali ali da su troškovi kamata bankama pali za skoro 25%, što govori da su njihovi izvori sve niži i konkurentniji, da su povijesno niske kamatne stope na tržištima u svijetu i da naši građani još uvijek nemaju benefit koji bi mogli imati od niskih kamata. I sa te strane tu je zadatak naravno od Vlade da radi na daljnjim reformama i stabilizaciji hrvatskog društva kako bi naši građani konačno osjetili, ja bih rekao koristi od tih povijesno niskih kamata na svjetskim tržištima. Ono šta mislim da su naknade koje se naplaćuju u RH još uvijek previsoke, odnosno jesu previsoke i ovo će sigurno dovesti do toga da se građani što bolje upoznaju sa time i da koriste one koji nude niže naknade i niže troškove poslovanja i da primjerice vođenje računa, upisnine, sms obavijesti, Internet bankarstvo i druge usluge koje banke nude i naplaćuju naknade za vođenje računa, da budu jeftiniji i da ljudi plaćaju manje, znači skoro 4 milijarde kuna prihoda od naknada u 2016. godini, odnosno u prosjeku vam to ispadne skoro 1000 kuna po stanovniku u RH je dosta. I mislim da tu postoji dovoljno prostora da se time pozabavi Vlada, da se time pozabavi HNB i da umjesto povjerenstva za prošlost koje nam nudi jučer na sjednici Vlade, bio bih zadovoljan da je recimo HDZ i MOST da su napravili povjerenstvo za pomoć građanima u budućnosti kada se radi o financijskom sektoru. Recimo to bi bilo nešto što bi bilo jako korisno, što jako puno građana dotiče, ali tu nema ni riječi ni slova, znači vraćaju nas kolege iz MOST-a i iz HDZ-a 70 godina unazad, pričati ćemo sada o ustašama i partizanima i komunizmu a o ovim temama koje su važne, koje su od životnog značaja ne pričaju i ne govore gotovo pa ništa. I sa druge strane, možda bi bilo korisnije da su utrošili energiju umjesto da uhljebljuju i zapošljavaju članove familije po državnim poduzećima da ponude ovakav zakon prije, možda bi to bilo jednostavnije napisati nego promjenu statuta u Hrvatskim vodama, šta je napravio MOST da i zaposlio kuma ili da jednu osobu vrate sa burze od 127 koja je slučajno ministrov brat iz jednog državnog poduzeća. Te stvari nažalost dominiraju i time se bave u HDZ-u i MOST-u a ne bave se [[Upadica: Otišli ste od teme kolega Maras, po običaju.]] A ne bave se, evo baš sam sada u ovom dijelu rečenice htio dotaknuti temu ali ste me prekinuli gospodine potpredsjedniče. Znači rekao sam da se nažalost u HDZ-u bave zapošljavanjem familije u javnim poduzećima, da se u MOST-u bave promjenom statuta u Hrvatskim vodama kako bi se zaposlio kum a da se ne bave ovakvim korisnim stvarima kao što je Prijedlog zakona o usporedivosti naknada, prebacivanju računa za plaćanje i pristup osnovnom računu koji bi pomogao hrvatskim građanima da bolje žive, da imaju niže troškove i to je najveći problem danas u RH, šta nažalost umjesto da se bave temama koje pomažu građanima, koalicija na vlasti se bavi plijenskom raspodjelom vlasti koju je očito tako doživjela i koju će tako očito konzumirati u narednom periodu. Hvala vam lijepa, evo podržati ćemo zakon, da ne bi nekada ispalo da opozicija ne podržava kvalitetne prijedloge, mislimo da je ovo kvalitetan prijedlog i mislimo da do drugog čitanja bi se trebalo još posebno pozabaviti rekao sam ovim dijelom zatvaranja računa za one koji su najpotrebitiji da se u zakon uvrsti da se taj račun za plaćanje koji ljudima služi kao osnovno sredstvo preživljavanja, odnosno imaju jedino te prihode, zaštićeni su im prihodi, da im se ne može jednostavno zatvoriti, da je banka u obvezi ga držati dok je u tom statusu zaštićenog računa. Hvala lijepa.
Hvala imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Maras, lijepa je ta vaša briga o jedinoj preostaloj Hrvatskoj banci ako izuzmemo HBOR. Ali onda me recimo čudi činjenica da je 2013. godine Vlada Zorana Milanovića htjela prodati tu banku u cijelosti, da su se dale, privređivale su se kao investitori Erste banka i OTP banka, navodno su nudile nekih 130 milijuna eura. Pa kad se to odustalo u trenucima kada je HPB poslovao sa gubicima što je stvarno nevjerojatno 2015. godine, a na samom zalazu te iste Vlade ministar financija Lalovac predlagao je da se proda jedan dio te banke, da se ona privatizira, odnosno kako se to i feminizirano voli reći dokapitalizira. I što je najbitnije pojavljivale su se i medijske vijesti da se ta privatizacija opet misli provesti na način da se da ljudima koji na neki način ne zaslužuju jer samo stjecanje njihove imovine sumnjivo, dakle prije svega tajkunima. Spominjalo se i nekoliko poznatih imena iz redova HDZ-a koji su u tom poslu pretvorbe i privatizacije već više od 2 desetljeća. Pa me sad zanima zašto ste u tim trenucima, dakle niste na ovaj isti način zastupali interese Hrvatske odnosno hrvatskih građana, odnosno da li je zaista Hrvatska poštanska banka tako loše poslovala. I također me zanima da li je možda i ovaj udar koji je sada došao isto je na tragu u biti obezvrjeđivanja te iste banke kako bi se možda mogle privatizirati tako da bi Hrvatska ostala na kraju bez i jedne jedine komercijalne banke. Hvala lijepa.
Odgovor uvaženog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepa. Kolega Bunjac, pa dali ste u svom pitanju i dio odgovora. Znači to je bila devastirana banka koju je izmuzla vlast 2007. do 2011. godine, govorim figurativno izmuzla. Nisu oni osobno, ali s obzirom da su držali upravu koja je opterećena sada kaznenim progonima, optužnicama itd. za velike kriminalne radnje koje su se dešavale u toj banci u tom periodu. Ta banka je zbilja bila devastirana i loše vođena. Ne mogu preuzeti odgovornost za HDZ i njegove postupke od 2007. do 2011. Ideja je bila tada da se banka stavi na tržište, ali sam ponosan šta nisam glasao za prodaju i nije se odustalo nego se odbilo ponude koje su bile na stolu, jer smo kao Vlada procijenili da ta banka ima potencijal veći da ostane u hrvatskom vlasništvu, da je dokapitaliziramo, da stanemo kao država iza nje, da i DAV da neke novce, da se vidi da se banka može osoviti i stati na svoje noge. Znači ponosan sam na tu odluku rekli ste iz 2012. ili trinaeste godine. Mislim da je bio kraj 2012. godine kada smo odlučili da nećemo prodati jedinu preostalu hrvatsku banku, nego ćemo ići upravo suprotno putem da se ta banka snaži i da danas 2016. godine nakon svega tri, četiri godine uspješnog poslovanja banka bilježi rekordno visoke dobiti. 180 milijuna kuna, nikada ta banka u povijesti nije imala i to pokazuje da se odgovornim upravljanjem i kada se zna što se želi može napraviti dobar posao. I ja bih htio tu banku zaštititi i još jednom ću reći molim zastupnike da zbog pogreške koju je napravio netko tamo ne umanjuju vrijednost te banke, jer želim da Hrvatska i dalje ima jednu jaku banku u svom vlasništvu. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Gospodine Maras niste u pravu. Vi ste htjeli prodati banku. Vi obmanjivate javnost. Pod pritiskom javnosti da ne izgubimo jednu jedinu banku doveli ste je na rub da se proda. Pa to zna svak, lažete i obmanjivate javnost prebacujući krivnju na nekog ko nema krivnju. Jel' vam poznato na koji način se zapošljava u Poštansku banku u lokalnim poslovnicama? O tome vam mogu pola sata pričati, samo na lokalnoj razini u Sinju. Često po političkom ključu. Čak i kod donošenja proračuna utječe se da se zaposle određeni ljudi u tu banku. Hrvatska poštanska banka mora biti Hrvatska narodna banka, mora biti narodna banka kako joj ime i govori i dobro kontrolirana, a ne da se događa ovo. Jer ciljano ni ja ne znam i nadate se ispravit greška i da naši sugrađani neće morati platiti to. Ali je činjenica da se dogodilo i činjenica kada je kazano u javnosti da se to išlo ispraviti. To su i mediji objavili. Da li je to ciljano da se upropasti i ta zadnja banka? Ili se možda u Pepermintu razgovara da se uništi ta banka gdje je sve i počelo i gdje se sve i kontrolira. I određeni tajkuni imaju dobru pasku nad tim. Da li su vezani sa HDZ-om ili SDP-om o tome bi se dalo govoriti. Jer ti tajkuni nemaju ni stranku, ni vjeru, ni naciju. To su kriminalci i zajedno moramo ovdje u Saboru štititi Hrvatsku poštansku banku i monetarnu politiku i našu sirotinju, a ne obmanjivati javnost sa stotim temama i lažima.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepa. Gospodine Bulj, ja sam već naučio da vi znate sve o svemu. Evo čak i ovi učenici koji vas sada gledaju pogledajte dobro, ovo je zastupnik koji o svemu sve zna gospodin Miro Bulj. Ali otišli ste još korak dalje vi znate što sam ja mislio. To je nevjerojatno. Vi znate što sam ja mislio prije tri godine. Pa vi ste čudo! Vi ne samo da znate sve o svim temama, nego znate šta tko od nas poimenično misli. Evo gospođa Makar, gospođa Pusić šta sad gleda na laptopu vi znate šta ona misli. Nevjerojatna sposobnost gospodina Bulja! Ja mislim da gospodin Bulj treba ući na Wikipediju i da ga trebamo zaštititi. Takvih ljudi nema previše u svijetu. Treba ga zaštititi jer on može percipirati svakoga od nas tko je šta mislio, ne sada, nego prije tri godine. E sada naravno ja se malo šalim, ne zna gospodin Bulj šta smo mi mislili. Ja ću vam reći šta sam ja mislio. Ja sam mislio upravo ono šta sam rekao, da ne želim prodati tu banku. Tako sam glasovao na Vladi. Hoćete da vam zapisnik donesem? Vidjet ćete Maras glasovao protiv. Ne ja, nego svih mojih 20 kolega na Vladi i premijer tadašnji Zoran Milanović. Nismo htjeli prodati banku. I rekao sam koga smatram odgovornim i nije mi jasno zašto vi to opovrgavate kada cijela Hrvatska to zna jer se vode postupci kazneni pred hrvatskim sudovima za one koji su banku doveli u tu situaciju 2007. do 2011. godine. Pa zašto pred tim zatvarate oči gospodine Bulj? To su vaši koalicijski partneri? Možda zbog toga? Možda ne smijete, možda ste na klik. Možda morate glasati sa njima? Možda ste jako vrijedni pa ste, pa ih pokušavate marljivo preobratiti? Svašta je moguće. Ja ne znam koji su vaši motivi, niti znam šta vi mislite u glavi, ali znam šta smo mi radili i zbog čega sada ta banka stoji kako stoji i ja bih volio da bude još i bolja. Hvala vam lijepa.
Hvala. Sljedeća će u ime Kluba zastupnika HNS, HSU-a govoriti uvažena zastupnica Božica Makar. Izvolite. Ja bih molio da ne dobacujete si međusobno.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Uvaženi predstavnici predlagatelja iz Ministarstva financija, uvažene kolegice i kolege. Evo i u ovom Prijedlogu zakona o usporedivosti naknada, prebacivanju računa za plaćanje i pristupu osnovnom računu radi se o usklađivanju zakonodavstva RH sa pravnom stečevinom EU. Radi se o Direktivi 92 EU od 17. rujna 2014. Rok je bio da je primijene sve članice EU u roku dvije godine. Dakle, rok je istekao u 2016. u rujnu. Bilo bi bolje da smo taj zakon imali i prošle godine, ali nikad nije kasno za dobre stvari. A mislim da je upravo ovaj zakon dobar, odnosno ovaj prijedlog zakona koji je tu pred nama. Jer ciljevi kao što je navedeno i u ciljevima Direktive EU su povećati transparentnost i usporedivost naknada, uspostaviti pravila za prebacivanje računa, olakšati prekogranično otvaranje računa i uspostaviti pravila za otvaranje i korištenje osnovnog računa. Ovako kad to pročitamo našli bi se u situaciji kao i puno puta kada smo bili u banci. Kada smo došli u banku i kad su nam naplatili neku naknadu i kad su nam pokušali objasniti što su nam zapravo naplatili mislim da je rijetko tko od nas znao što plaća. Najčešće smo to prihvatili jer nam je već bilo skinuto sa računa. Oni su nam objasnili naplaćeno vam je ta naknada, ta naknada, ali mi smo opet izašli iz banke, znali smo da novaca imamo manje jer nam je skinuto za te naknade koje smo koristili. Ali da smo puno razumjeli nismo. I zato je dobro da u ovom zakonu u članku 3. definirani su pojmovi koji će vrijediti za sve banke kojima će se one koristiti za pružanje određenih usluga, tako da bi mi kao potrošači ili korisnici tih usluga mogli stvarno moći uspoređivati visinu tih usluga, tih naknada i znati što se plaća. I prije nego se obavežemo bilo kakvom ponudom, ugovorom ili bilo čim drugim moramo dobiti informativni dokument od banke. Taj dokumenat mora biti jasan, pregledan, sažet i upravo koristiti te pojmove koji su definirani u članku 3. ovog prijedloga zakona. Dalje se navodi da taj dokumenat mora sadržavati 10 do 20 najčešćih usluga kao najreprezentativniji koje potrošači koriste što će se odrediti podzakonskim propisima, odnosno to će urediti HNB. Koje su to usluge? Pa navedene su one koje moraju minimalno biti koje pruža osnovni račun. Međutim, bilo bi dobro da su to i druge, čuli smo iz rasprava što zapravo su naknade koje naplaćuju banke i koja je visina tih naknada. Visina naknada 4 milijarde godišnje je stvarno puno. Međutim, kad bi sad otišli u raspravu bilo bi to van okvira, ali da je ta rasprava potrebna, potrebna je. Jer to je preveliki iznos da potrošači ne bi znali za što oni to plaćaju sve. Naročito je tu bilo istaknuto prijevremena otplata kredita, pa izlazne naknade i to. To stvarno i ja osobno i mi u klubu smatramo da je nepotrebno, odnosno previsoko za takvu uslugu. Jer mi smo već platili dio kamata za korištenje kredita, glavnicu smo platili i sad ako želimo nešto još hajde postoji trošak ali to je stvarno neki minimum minimuma, a ne te naknade koje se naplaćuju. Dobro je da ćemo sad bar jednom godišnje morati dobiti od banke informaciju gdje će biti sistematizirano sve što smo toj banci tokom godine platili. Čuli smo da po svakom stanovniku, ne po svakom korisniku računa ispada to više od 1000 kuna godišnje prosječno. Znamo da neki nemaju, neki imaju više, dakle računa to je daleko više za neke korisnike 1000 kuna naknada. Dakle, ne samo kamata, nego naknada. Uz to će na tom informativnom obrascu biti i sve kamate na prekoračenje po računima, dakle znat ćemo točno što nam je skinuto s tog našeg računa i ta informacija će nam biti dostavljena u papirnatom obliku ili kako već u banci zatražimo da li mailom, ali ona obavezno mora biti dostavljena i to besplatno. HNB će na svojim stranicama objavljivati komparaciju tih usluga, doduše tih najreprezentativnijih 10 do 20 za koliko će se odlučiti, tako da ćemo moći vidjeti koliko koja banka naplaćuje. Da će biti linkovi na to sa stranica banaka biti će i to je u redu. Vjerojatno će svaki pronaći nekoga tko ima računalo pa će moći, jer znano da imamo i populaciju koja se ne koristi računalima, pa će se oni malo teže snalaziti ali će otići u poslovnicu, pa će valjda tamo moći dobiti pravu i cjelovitu informaciju mada svaka banka kad u nju uđemo ona je najbolja i ona najbolje uvjete ima, najniže naknade i najpristupačnija im je. Tako da vjerujem da će se snaći ljudi i na druge načine. U zakonu se navode i nova pravila za prebacivanje računa za plaćanje. Evo upravo zbog toga kad ćemo imati mogućnost usporediti neke naknade i vidjeti da naša banka malo više naplaćuje od ostalih ili zbog nekih drugih razloga nećemo više morati na šalteru ili našem osobnom bankaru objašnjavati što je razlog da želimo napustiti njihovu banku, odnosno prijeći sa svojim osnovnim računom u drugu banku već sam dajemo punomoć onoj banci ili pružatelju platnih usluga kojeg smo odabrali na temelju saznanja da nam pruža za nas najpovoljnije uvjete. Tu se uređuje ovim zakonom i pravo na otvaranje i korištenje osnovnog računa za sve građane EU pod jednakim uvjetima što je također dobro i to se utvrđuje da moraju učiniti sve one institucije čija ukupna imovina je iznad 15 milijardi kuna. Evo tu spada i Hrvatska poštanska banka, ona ima 18,4 milijarde vrijednosti imovine. Složila bih se tu sa kolegama koji su naveli onu sigurnost koja bi trebala postojati kod zaštićenih računa, a to je da se ne smije dogoditi kad se zatvara osnovni račun, da se paralelno s tim zatvori i zaštićeni račun jer onda će nam se događati upravo ovakve i slične stvari koje su se dogodile u ovom slučaju. Pa bi možda bilo dobro da se malo o tome razmisli bez obzira što neke stvari neće se moći riješiti ovim zakonom, ali da se riješe drugim zakonima. Ono što zapravo predstavlja osnovni račun čuli smo tu i od predlagatelja da su to zapravo naši tekući računi i žiro računi koji pružaju one najosnovnije usluge, a to je otvaranje i vođenje, polaganje novčanih sredstava, podizanje gotovine, kartično plaćanje, Internet bankarstvo, trajni nalozi i kreditni transferi. Nadalje tu po tom osnovnom računu nije moguće ugovoriti prekoračenje, ali banka može odobriti prešutno prekoračenje koje je diskrecijsko pravo banke, a za ugovorena prekoračenja će se ugovarati posebni paketi, odnosno moguće je onda ta sredstva tu prebaciti, tako da opet imamo. Ali kad je ugovoreno, onda mora biti osigurano najčešće zadužnicom ili mjenicom zavisi što banka traži ili neki drugi instrument osiguranja. Nadalje, ovim zakonom predviđaju se i povoljniji uvjeti za posebno osjetljivu skupinu potrošača. Smatram to osobno i mi u klubu dobrim načinom da se pomogne toj ugroženoj skupini korisnika u koje spadaju korisnici zajamčene minimalne naknade, naknade za osobne potrebe korisnika smještaja, naknade za redovito studiranje, osobne invalidnine, doplatak za pomoć i njegu i naknade do zaposlenja. Tako da se za te korisnike osim one povoljnije, minimalne cijene te naknade vođenja osnovnog računa ako banka već i inače naplaćuje može zaračunati maksimalno do 0,13% prosječne plaće što iznosi između 7 i 7 i pol kuna. A svi oni imat će i besplatno 10 nacionalnih transakcija mjesečno, dakle za podmirenje onih komunalnih i svih ostalih usluga koje plaćaju sa tog računa, a do sad su morali i za to plaćati naknadu. Ima još mnogo toga što se ne regulira ovim zakonom. Kao što sam napomenula bilo bi dobro da je regulirano drugim zakonima, ali klub HNS-a, HSU-a podržat će ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju jer smatramo da on osigurava veća prava potrošača i veću transparentnost za sve. Hvala.
Hvala vam lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa. Evo govorim o naknadama koje negdje oko 5 milijardi kuna godišnje, koje su bile netransparentne i zasigurno ovakvim zakonima se poboljšaje bar ta transparentnost, da naši građani, poslovni subjekti, fizičke i pravne osobe mogu biti transparentno i da banke ne budu iznad zakona kao što je bilo u ovome slučaju o kojem sam govorio u našoj državnoj banci, tj. u Hrvatskoj poštanskoj banci. I nadam se da je ovo stvarno više se neće ponavljati ni u jednoj banci jer je ovo velika šteta našim sugrađanima, a ne namjera da se našteti toj našoj hrvatskoj banci koju treba još više nadograđivati jer ona bi t4rebala bit od ovoga iznosa 4,6 milijardi kuna koje je trebalo bit ulagano u gospodarstvo i u rješavanje brojnih drugih problema u hrvatskom društvu. Na žalost tko zna gdje odlaze, odlaze u strane banke ali to je sad posljedica onoga kako su hrvatske banke privatizirane i kako su otišle u strane ruke. Ali radi se zaista o pet milijardi kuna, nešto manje. Znači o ogromnome iznosu. Kažete bit će HNB na Internet stranici bit će sve te navedene naknade kojih imamo kao što je i prethodni kolega Bunjac kazao negdje oko 400. U biti i nepoznato je. Postavlja se veliko pitanje što je do sad radila Hrvatska narodna banka ne samo po pitanju naknada, nego i po pitanju kamata. Jer banka koja je primjera iz druge države EU puno manje kamate su bile za građane, fizičke i pravne osobe u toj državi, u matičnoj državi nego u Hrvatskoj. To je bilo sa 3% je bilo u državama odakle dolazi. Kod nas je znalo prelaziti i 12, 13% Znači isključivo je se radilo sve na teret naših građana, tj. ona zamisao oko stvaranje slobodne Hrvatske države, hrvatska lisnica u hrvatskom džepu. Nažalost su politike koje su bile u posljednjih 20 godina našim građanima izbile tu lisnicu sa hrvatskom kunom iz džepa i čarape su, u nas se kaže da se stavlja novac iz čarapa, narod je sve istresao. Vidimo da ne smijemo više od pustih direktiva iz EU niti spomenuti HNB, ne monetarnu politiku nego HNB i to su čak pokušali koliko su nas suvereniteta htjeli oduzeti ovome ovdje tijelu koje je u biti na taj način ako se budemo ponašali kao prethodni parlamenti bez obzira koja vlada bila, lijeva, desna, da ovaj Parlament onda i nema smisla jel u biti mi smo izgubili suverenu i taj dio taj državnički dio RH. Mi moramo zaštiti naše građane od ajmo reći navodne znake „kao zakoniti pljački“ hrvatskog građanina u interesu stranih banaka i sigurno da HPB mora biti puno jača i puno bolja i na tome treba raditi cijelo društvo. Još jednom, sve što je transparentno dobro je, međutim nažalost sada kada su izvučeni novci HNB će staviti popis svih naknada. Da li je kasno ili nije, treba vjerovati i ići naprijed da nije kasno da će se hrvatsko društvo izdignuti da neće biti spaljena zemlja, da nam dvije trećine hrvatskoga teritorija neće biti prazno dok ovih pet milijardi, do sada je odlazilo ne transparentno bankarima. Zato pozivam vas iz Ministarstva financija kao i cijelu Vladu i nas u Parlamentu da zaštitimo hrvatske, ne isključivo direktivama EU, nego da mi zaštitimo hrvatske nacionalne interese u ovome pitanju, hrvatske građane i hrvatske pravne i fizičke subjekte. Opet kažem, pet milijardi kuna je odlazilo tko zna gdje, kroz opomene, naknade, kamate. Samo za ove nepoznate naknade 4,6 milijardi kuna što je žalosno i to godišnje za one banke koje su poznate da su se privatizirale na račun građana, kada su građani dokapitalizirali te naše hrvatske banke onda su prodate za duplo i više, manje iznose. Pozivam ministarstvo da nastavite očuvati financijsku stabilnost i da sačuvate hrvatske građane od pljačke koja je bila kroz ove naknade i ne samo ovim direktivama nego inače hrvatskim politikama koje moraju biti suverene politike, a poglavito po pitanju financija i monetarne politike. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava je ona uvažene zastupnice Ivane Ninčević-Lesandrić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ovaj zakon jest usklađivanje sa prijedlog zakona sa zakonodavstvom EU. Sami prijedlog zakona i ide na ruku njegovom korisniku odnosno samom potrošaču i dobro je što će korisnik dobiti na vrijeme informacije i dokumente koji su mu potrebni odnosno ponudi i okvirni ugovor kako bi na vrijeme imao uvid i mogao odlučiti čiju će uslugu koristiti. Jednako tako smatram dobrim i izvješće koje će imati tako da u bilo kojem trenutku može odlučiti da li su plaćene i ugovorene naknade ono što on stvarno želi i može se prebaciti na drugu uslugu. Ovo je kvalitetan i dobar zakon koji ćemo mi podržati, međutim ono što ja želim reći, a to je da ovaj zakon koji je usmjeren na fizičku osobu dakle na građane, a jednako tako i pravne osobe dakle trgovačka društva također plaćaju naknade za ovu uslugu. I ovim putem molim predstavnike Ministarstva financija da reguliramo i tu situaciju i obzirom da kod pojedinih poduzetnika ove naknade za ovu uslugu iznose desetke tisuća kuna, a smatram da ta sredstva ukoliko reguliramo ovakvu situaciju puno bolje da poduzetnik potroši odnosno da otvori novo radno mjesto nego da ih ostavljamo stranim tvrtkama. Hvala.
Hvala. Sljedeći za raspravu je Ivan Pernar. Nema ga, gubi pravo na raspravu. I imamo sada završni osvrt uvaženog državnog tajnika u Ministarstvu financija Željka Tufekčića. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo odmah na početku želim zahvaliti svima, svim klubovima i pojedinačnim raspravama na zaista konstruktivnim raspravama i podršci koju ste izrazili u svojim raspravama o ovome zakonu. Iz svih rasprava je vidljivo, a iz naših sobnih iskustava rekao bih je svima jasno da ovo područje treba urediti, da u ovom dijelu postoji značajan prostor za unapređenje i transparentnosti i uređenosti i olakšavanje poslovanje svima nama koji smo korisnici računa za plaćanje. Dakle svjesni smo i sami da se suočavamo sa ne transparentnošću u području naknada koje banke naplaćuju, iznosa koje za njih naplaćuju. Teško je razaznati i razumjeti koje su to sve naknade, iznose njihove usporediti ih međusobno i zbog toga će ovaj zakon ovdje značajno unaprijediti, definirat će se minimalno tj. maksimalno 20 reprezentativnih naknada koje banke naplaćuju. Svi ćemo biti u mogućnosti na jednom mjestu usporediti te naknade, njihovu visinu i vidjeti gdje su one najpovoljnije. Jednako tako značajna činjenica koju zakon donosi jest da će banke jednom godišnje odnosno minimalno jednom godišnje svim korisnicima računa za plaćanje slati obavijest o svim naknadama i svim troškovima koji su po pojedinom računu naplatili njegovom korisniku. Jasno, i samo prebacivanje računa koji se ovim zakonom čini puno jednostavnijim i lakšim za korisnika. Dakle dovoljno je otići u banku primatelja, dati punomoć i zatražiti prebacivanje računa u novu banku i banka primatelj obavlja sve dalje poslove sa bankom sa koje se račun prenosi. Ovo sve skupa a i druge novosti koje zakon donosi doprinijeti će značajnom unapređenju tržišta, olakšavanju svim korisnicima bankovnih usluga, svim korisnicima i imateljima računa i svima nama kao potrošačima. Razmotriti ćemo sve primjedbe koje su tijekom današnje rasprave a i koje eventualno naknadno stignu prilikom izrade konačnog prijedloga zakona. I evo vidimo se prilikom drugog čitanja. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. Imamo još jednu repliku uvaženog zastupnika Branimira Bunjca. Izvolite.
Hvala lijepa državni tajniče. Htio bih postaviti još jedno pitanje vezano uz mogućnost izmjena ovog zakona a to je tko dopušta bankama da na stupovima i na tramvajskim stanicama nudi kredite protuzakonite koji prelaze jednu trećinu primanja, dakle štediša, odnosno zaposlenih umirovljenika i na koji način se tu obračunavaju naknade jer vidimo dakle da kredite te ponovno daju banke, da li se ovim zakonom može postići i uređenje toga tržišta jer očito je da se radio nezakonitim radnjama. Mi možemo sada otvoriti Internet i pronaći barem 20 takvih banaka koje daju kredite i preko pola primanja, koji daju kredite i bez obzira na crne liste, na blokirane račune, na sve ostalo, tko naplaćuje te naknade, koji zaposlenici, u čiju korist. I evo molio bih da do drugog čitanja nam također odgovorite i na to pitanje kada nam već ne želi odgovoriti naš guverner Vujčić. Hvala lijepa.
Hvala. S time zaključujem raspravu o ovoj točci i dati ću stanku od nekoliko minuta, dakle do 12h kada po običaju će biti glasovanje. Vidimo se dakle vrlo brzo u 12h.
Sljedeći je Prijedlog zakona o usporedivosti naknada, prebacivanju računa za plaćanje i pristupu osnovnom računu, prvo čitanje, P.Z.E. br. 83. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: „1. Prihvaća se Prijedlog zakona o usporedivosti naknada, prebacivanju računa za plaćanje i pristupu osnovnom računu. 2. Sve primjedbe i prijedlozi iz rasprave biti će dostavljeni predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona.“. Molim, uključimo se i glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da smo većinom glasova 124 glasa za, 1 suzdržanim i bez glasova protiv donijeli zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Sjednicu nastavljamo u srijedu, 8. ožujka u 9,30 s točkom Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o lovstvu. Hvala i ugodan vikend. SJEDNICA JE PREKINUTA U 12,15 SATI Poštovane zastupnice i zastupnici, nastavljamo s radom plenarne sjednice. Prvo čestitam Dan žena svim zastupnicama, svim građankama RH. Vidim da ide konferencija za tisak. Zastupnik Joško Klisović.