Uvažene gospođe i gospodo saborski zastupnici dozvolite da u nekoliko rečenica dam one osnove koje donosi ovaj zakon i da oslikam trenutak i zapravo razloge zbog čega se on nalazi u ovom trenutku pred vama. Obaveza donošenja Zakona o podjeli trgovačkog društva Hrvatske željeznice proizlazi iz članka 42. Zakona o željeznici koji je eksplicite tu obavezu naveo u određenom roku. Taj rok je do početka primjene Zakona o željeznici, a kao što svi znamo početak primjene Zakona o željeznici je 1. siječnja sljedeće godine. Temeljni princip Zakona o željeznici donesenog u ljeti 2003. godine je razdvajanje dva osnovna segmenta u željezničkom poslovanju, a to je infrastrukture i prijevoza i ta je obaveza kroz osnovni zakon nemetnuta i definirana koja ona koja se mora ispoštovati odnosno koja se mora provesti do najkasnije do početka primjene zakona. Ta podjela potrebna je i nužna zbog činjenice da funkcionalno željezničko tržište kakvo priznaje Europska unija je samo ono u kojem postoje podjela na ta dva osnovna segmenta, dakle na segment infrastrukture i na segment prijevoza. Te su obaveze s druge strane definirane i u smjernicama Europske unije. Isto tako implementirani su u Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju i obavezuju Republiku Hrvatsku da u određenom roku njih implementira u vlastito zakonodavstvo. Zakon o željeznici uz ugovor o PAL zajmu sa Svjetskom bankom predstavlja i ujedno i pravni okvir o, u procesu restrukturiranja i strukturnih promjena na Željeznici u cilju njezinog osposobljavanja na konkurentnost na prometnom tržištu. Dozvolite u samo tri točke da podsjetim na okvir procesa restrukturiranja Hrvatskih željeznica tijekom 2005. godine odnosno na rezultate tog procesa. Dakle započet je proces privatizacije ovisnih društava koji se nastavlja u sljedećoj godini. Smanjen je radni omjer u 2005. godini dakle kao najbolji pokazatelj produktivnosti Željeznica sa 243 na 220 koji će biti postignut dakle s ovih, sa 31.12. i smanjen je također po prvi puta i apsolutni broj zaposlenih u sustavu na, sa 4 i pol posto odnosno za 670 zaposlenih. Radi očekivanih efekata od ovih provedenih mjera restrukturiranja u 2006. godini omogućeno je i smanjenje subvencija za Hrvatske željeznice ali što ne znači da je to se reflektira i na smanjenje podrške Hrvatskim željeznicama. Dapače ukupna podrška iz Proračuna, iz resornog Ministarstva je otprilike na prošlogodišnjoj razini. Da budem precizniji ona iznosi 2 milijarde 852 milijuna kuna dok je unutar te podrške znatno povećanje za investicije u željezničku infrastrukturu više od, u odnosu na prošlu godinu 167 milijuna, u investicije za prijevozna sredstva više u odnosu na prošlu godinu za 132 milijuna. Dakle za investicije u sljedećoj godini više 300 milijuna kuna, a za subvencije manje za 235 milijuna kuna. Ostalo čine ostale, razliku čine ostale stavke. Dakle predloženim, bilo je potrebno reći i tih nekoliko rečenica o trenutnom stanju u Željeznicama. Dodatna odnosno ključna mjera u restrukturiranju je svakako i podjela kao preduvjet za liberalizaciju o kojoj sam govorio na početku. Podjela koja se predlaže ovim Zakonom predložena je na sljedeći način: osnivaju se 4 društva s ograničenom odgovornošću, društvo za upravljanje, održavanje i izgradnju željezničke infrastrukture dakle infrastruktura i 3 trgovačka društva koja su u funkciji prijevoza. Dakle prijevoz putnika, prijevoz tereta i vuče vlakova. Zakonom se također predviđa i osnovati krovno društvo u čijem će vlasništvu biti ova trgovačka društva, a jedini vlasnik krovnog društva bit će Republika Hrvatska. Zakon također predviđa i adekvatne odluke Vlade. Najprije odluku Vlade o sljedećih 5 mjeseci o definiranju odnosno o podjeli imovine trgovačkog društva Hrvatske željeznice d.o.o. kakvo poznajemo danas. A nakon toga, mjesec dana nakon toga dakle do 30. lipnja sljedeće godine i Vlada bi trebala odnosno prema ovom Prijedlogu zakona donosi odluku o osnivanju, o osnivanju spomenutih 4 trgovačka društva plus krovnog trgovačkog društva. Trgovačka društva nastala podjelom, dan upisa u sudski registar … [[Govornik se ne razumije.]] su slijednici Hrvatskih željeznica dok se Hrvatske željeznice d.o.o. kakve poznajemo danas tim istim trenutkom brišu iz sudskog registra. Razlog za podnošenje ovog Zakona u hitnu proceduru je rok početka primjene Zakona o željeznici i eksplicitna odredba iz članka 42. tog Zakona da se zakonom mora riješiti pitanje podjele na ova dva osnovna segmenta do početka primjene Zakona o željeznici. Ovaj Zakon pripreman je dugo. On se podnosi na vrijeme i predlaže se usvojiti na vrijeme. On je usuglašen u svom postupku sa svim relevantnim čimbenicima. On je usuglašen prije svega sa socijalnim partnerima, sa strukom i oko njega je postignuta jedna visoka razina i jedan visoki konsenzus. O tome smo jučer izvijestili i nadležni Odbor, Odbor za pomorstvo, promet i veze i posebno naglasili da je po pitanju ovog Zakona postignuta i potpuna suglasnost i sa socijalnim partnerima. Rijetki slučaj ali ponosni smo na ovo dostignuće. Razlozi za podnošenje hitnog postupka smo obrazložili. Ja vas stoga molim da kroz raspravu date svoj konstruktivni pozitivni doprinos i eto mi ćemo se družiti slijedećih sat vremena još.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Slavko Linić.
Gospodine predsjedniče ispravljam netočni navod državnog tajnika da je nametnuta obveza za donošenje ovog Zakona, Zakona o željeznici. Zakon o željeznici je davao Vladi dvije godine vremena da poduzme niz mjera da bi se mogla realizirati restrukturiranje Hrvatskih željeznica. Niz rasprava u dvije godine pokazali su da Vlada ne radi na provedbi Zakona o željeznici. I nije postojala nikakva obveza ni donošenje ovog zakona, već je zbog nerada Vlada danas trebala predložiti izmjenu i dopunu Zakona o željeznici jer dvije godine nije radila.
Drugi ispravak, poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Ja ću sličan ispravak imati. Naime, nije nametnuta obveza po zakonu da se to čini sada na kraju 2005. godine po hitnom postupku. Naime, i drugi, ako je to točno onda bi i druge obveze bile nametnute npr. članak 32. koji govori o dodatnim izvorima za financiranje Željeznice koji je 2004. godine promijenjen, dakle ukinut. Te iste 2004. godine 3. ožujka pomaknut je i rok primjene sa 1. siječnja 2005. na 1. siječanj 2006. godine. Prema tome, netočno je i da se zakon podnosi na vrijeme. Jer da se je od donošenja zakona koji je donesen i objavljen i stupio na snagu 23. srpnja 2003. godine onda da zakon dolazi navrijeme u proceduru ne bi išao po hitnom postupku nekoliko dana prije nego što se treba primijeniti u praksi.
I treći ispravak, poštovani zastupnik Valter Poropat.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Niste uključeni.
Hvala gospodine predsjedniče. Upravo na tako da se zakon donosi na vrijeme mislim da je netočno jer ovaj zakon se mogao donesti u dva čitanja, dakle u prvom čitanju i u konačni prijedlog je mogo biti do ovog vremena donesen. To je jedan ispravak. A drugi, nije postignuta potpuna suglasnost sa socijalnim partnerima, a postignuta je vrlo visoka suglasnost sa socijalnim partnerima i očekujemo kao što je na odboru i rečeno da ćemo danas u toku dana za vrijeme ove rasprave dobiti potpise svih 6 socijalnih partnera koji bi trebali potpisati, supotpisati s druge strane. Hvala.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo. Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu. Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvjestitelj Odbora predsjednik, poštovani zastupnik Željko Nenadić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora je na 38. sjednici održanoj 14. prosinca 2005. godine raspravio Prijedlog Zakona o podjeli trgovačkog društva HŽ, Hrvatske željeznice d.o.o. s Konačnim prijedlogom zakon, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 411 kojeg je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske svojim aktom od 9. prosinca 2005. godine. Odbor je Prijedlog Zakona o podjeli trgovačkog društva HŽ, Hrvatske željeznice d.o.o. s Konačnim prijedlogom zakona raspravio kao matično radno tijelo, sukladno odredbi članka 89. Poslovnika Hrvatskog sabora. Uvodno izlaganje dao je predstavnik predlagatelja koji je naglasio da je temelj za donošenje ovog zakona Zakon o željeznici kojim su usvojene relevantne direktive i stvorene osnove za daljnji proces usklađivanja domaćeg zakonodavstva, s pravnom stečevinom Europske unije, odnosno restrukturiranja željezničkog sustava u Republici Hrvatskoj na načelu razdvajanja željezničke infrastrukture od željezničkog prijevoza, te liberalizacija željezničkog transportnog tržišta. Također je istaknuo da se ovim zakonom uređuju osnovni principi podjele trgovačkog društva HŽ, Hrvatske željeznice d.o.o. na samostalne poslovne subjekte prema poslovnim područjima. Posebno je upoznao članove odbora da se nije išlo u postupak donošenja ovog zakona bez dogovora sa socijalnim partnerima te je prijedlog podržalo 6 sindikata koji zastupaju 99% zaposlenih. Odnosno da je postignut konsenzus sa socijalnim partnerima. O rečenom konsenzusu pripremljen je zaključak koji je u fazi potpisivanja s jedne strane od predstavnika Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka i s druge strane od predstavnika 6 sindikata, potpisnika Kolektivnog ugovora, te će tako potpisani zaključak biti dostavljen odboru. U raspravi je postavljeno pitanje donošenja zakona po hitnom postupku. Također je izraženo mišljenje da treba podržati donošenje zakona po hitnom postupku, budući bi nedonošenje ovog zakona stvorilo vakuum, s obzirom na odredbu članku 42. Zakona o željeznici kojim je određeno da će se posebnim zakonom urediti razdvajanje društva HŽ, Hrvatske željeznice d.o.o. prema poslovnim područjima. U svezi prijedloga da se zakon donese po hitnom postupku odbor je većinom glasova prihvatio prijedlog da se zakon donese po hitnom postupku, sukladno odredbi članka 159. Poslovnika Hrvatskog sabora. Nakon provedene rasprave Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora većinom glasova, 6 za, jedan protiv, jedan suzdržan odlučio je predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o podjeli trgovačkog društva HŽ, Hrvatske željeznice d.o.o. u tekstu u kojem ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnik HSP, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine državi tajniče. Ovaj zakon zapravo je sudbonosan za Hrvatske željeznice i zato je za Klub zastupnika HSP-a neprihvatljivo da ga se donosi po hitnom postupku i to sada na zadnjem danu sjednice, na brzinu, ne sagledavajući sve probleme koje on sa sobom nosi. Druga stvar na koju želim upozoriti da je ovo zakon koji je prihvaćen na sjednici Vlade u petak u 4 popodne, u doba kada je cijela nacija bila konstanirana sa uhićenjem generala Gotovine i kada je pozornost svih u Hrvatskoj, doslovce svih bila usmjerena prema Haagu i prema onome što sadrži optužnica i kako će taj slučaj dalje ići. U dimnoj zavjesi takvog nacionalnog osjećaja za našeg ratnog heroja Vlada mrtvo hladno u petak u 4 popodne donosi ovakav zakon znajući da neće nitko nikad dobiti medijsku pozornost da o njemu, da o ovom zakonu napiše značajniji osvrt, niti ako ga napiše da će taj osvrt dobiti ikakav prostor u medijima. Ja se upravo bojim da ćemo ovih daljnjih tjedana imati niz ovakvih zakona. Ali da se vratim na temu. Ovaj zakon se poziva na Direktivu broj 440 iz '91.. Ja ću biti slobodan oduzet vam par minuta da pročitamo najvažnije dijelove te Direktive, da ne bi govorili u prazno, odnosno da se ovdje ne bi ponavljale teze koje zapravo u Direktivi nema. Dakle, cilj ove Direktive, oprostite mi na simultanom prijevodu sa engleskog ako bude koja pogreška, cilj ove Direktive je potaknuti razvoj željezničke mreže unutar Europske zajednice radi stvaranja jedinstvenog tržišta i povećanja njihove efikasnosti. To će biti učinjeno. Zasebnim upravljanjem željezničkih poduzeća odvajajući upravljanje željezničkog operatera od operatera infrastrukture, odvajajući njihove račune, uz moguće odvajanje i samih firmi na zasebne firme. Dakle, naglasak je na računovodstvenom razdvajanju firmi i eventualno, ako nikako drukčije ne ide na odvajanju firmi na način na koji se to predlaže ovdje. Ali jednako tako i povećavajući, poboljšavajući financijsku strukturu tih poduzeća, odnosno osiguravajući pristup mreži željezničkim operaterima iz ostalih zemalja. Dakle, naglasak je dakle na tome da se pristupi računovodstvenom razdvajanju s ciljem kao što to dalje kaže u članku 6. da će zemlje članice osigurati da se zasebno vode računi za željezničku infrastrukturu i za željezničkog operatera, da se zasebno vode dugovanja, da ne dođe do prelijevanja novca i da će računi biti držani zasebno da se osigura da nema nikakvih prelijevanja sredstava između toga. Također, cijela ova direktiva u članku 10. naglašava da se dopušta i da se mora dopustiti ulazak stranih operatera na tržište zemlje članice koja prihvati ovu direktivu. Ovo sve skupa spominjem zato što se u svim ovim člancima kad god se govori o prihvaćanju ove direktive stalno, ovo sve skupa spominje zato jer se u svim člancima ove direktive na koju se Vlada poziva kad god se govori o računovodstvenom razdvajanju govori i o modernizaciji. Naprosto zato jer su svi svjesni želimo li stvoriti jedinstveno europsko tržište željezničkih usluga da će na njemu propasti oni koji ne budu modernizirani. Ovdje se međutim mrtvo-hladno ulazi u ovakav projekt bez da smo dobili izvješće kako stojimo s modernizacijom željeznice. Ono što je također zabrinjavajuće u ovom zakonu, jest članak 3. koji kaže da će Vlada donijeti odluku o tome kako će razdvojiti HŽ na zasebna trgovačka društva i ona će također tom istom odlukom odrediti koji je temeljni kapital tih društava. Pazite radi se o Hrvatskoj željeznici, ne radi se o nekoj maloj firmi u nekom malom gradu u Hrvatskoj nego se radi o Hrvatskoj željeznici sa ogromnim nekretninama, sa ogromnom vrijednošću i sa ogromnom strateškom važnošću za razvoj Republike Hrvatske, to sve skupa uređuje Vlada svojom odlukom koja možda Sabora neće niti vidjeti. To je za nas potpuno neprihvatljivo. Također ovaj zakon ni jednom jedinom riječju ne spominje što će biti sa lokalnim prugama, tko njih preuzima, što spada u tog operatera koji će voditi željezničku infrastrukturu. Ali ono što je najstrašnije, je zapravo pitanje međunarodnog poslovnog udruživanja željeznice. Mi smo svjedoci da dolazi do grupiranja željeznica Austrije i Njemačke, da Talijani također nastoje imati željeznice koje se oslanjaju na njih, da ovu cijelu priču o otvaranju domaćeg željezničkog tržišta i uključivanje u jedno veliko paneuropsko željezničko tržište svak koristi na način da stvori jedan krug željezničkih lobija i mi sa ovim zapravo dame i gospodo otvaramo naše željezničko tržište za strane operatere, ali je ogromno pitanje u kojoj mjeri će susjedna željeznička tržišta biti dostupna za naše operatere ako prežive iduću godinu. To je pitanje. Pročitao sam na internetu grčki zakon o ovome. Taj zakon nije napisan na nekoliko strana nego na 56, od toga se polovica zakona odnosi na to gdje sve grčke željeznice imaju pravo voziti i što ih tamo čeka. Ovdje o tome nema niti riječi nego se lakonski to sve skupa prepušta hrvatskoj Vladi da ona tom jednom odlukom regulira. Potpuno neozbiljno, vrlo neodgovorno i katastrofalno za HŽ. Cilj je dakle otvaranje domaćeg tržišta željezničkih usluga bez modernizacije koja je bila potrebna i koja je ponavljam, jedan od preduvjeta da se pristupi ovom koraku, jer oni koji su pisali ovu direktivu i zemlje koje su je ratificirale unutar Europske unije su upravo o toj komponenti modernizacije jako vodile računa jer samo ona omogućava da svi budu na istoj razini tehnologije i na istoj razini usluge i da se doista u tom času napravi potpuno dobro za svih ravnopravno zajedničko tržište željezničkih usluga. U Europskoj uniji prisutni su i mali željeznički operateri. Primjerice IKEA sama želi voziti svoju robu među svojim robnim kućama, dakle između tvornica i svojih velikih robnih kuća, međutim ovdje o svemu tome nema niti riječi. Također kao što nema riječi o tome što će biti sa lokalnim prugama i na koji način će one biti dalje regulirane, tko će na njima voziti, tko će održavati to sve skupa, tko će kupovati željezničke vagone i lokomotive za lokalne pruge, koja je uloga lokalne samouprave, iz kojeg poreza će to lokalna samouprava financirati, tko donosi odluku o ukidanju tih pruga, sve to skupa što se ponavljam kod Grga precizno razrađuje, ovdje je prepušteno proizvoljnim odlukama hrvatske Vlade. Također ovdje nema niti riječi o tome što će biti sa imovinom tvrtki kćeri Hrvatskih željeznica. Pazite, radi se o čitavom nizu firmi koje savršeno dobro posluju dok su u sustavu HŽ-a, ali je veliko pitanje što će biti s njima i njihovim zaposlenicima kada se nađu na otvorenom tržištu. Dakle to je čitav niz pitanja iza kojih se možda krije samo jedan jedini cilj, a to je brza privatizacija Hrvatskih željeznica i grabež nekretnina koje HŽ ima, a to jedno i drugo sa ovako napisanim zakonom dobiva neslućene mogućnosti. Iz svih tih razloga klub HSP-a ne može podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Živko Nenadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Obveza donošenja ovog Zakona o podjeli trgovačkog društva HŽ – Hrvatske željeznice doista proizlazi iz 42. članka Zakona o željeznici i direktivama Europske unije koliko god se ovdje govorilo da to nije točno, koji će se primjenjivati, koji počinje primjenjivati od 1. siječnja 2006. godine. Dakle ako već nije prije onda mora danas. Zakon o željeznici donesen je 2003. godine u sklopu procesa usklađivanja hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije prema rekli smo već, Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju između Republike Hrvatske i Europske unije, Europske zajednice. Temeljni princip Zakona o željeznici je ustrojavanje željezničkog sustava na načelu razdvajanja željezničke infrastrukture od željezničkog prijevoza te liberalizacija željezničkog transportnog tržišta i bitno je spomenuti kao što su to već sve zemlje Europske unije i kandidatkinje za Europsku uniju, zemlje kandidatkinje već napravile ili su kao i mi u procesu pripremanja. Zakon o željeznici i Ugovor o zajmu sa Svjetskom bankom predstavlja pravni okvir u procesu restrukturiranja i strukturnih promjena na željeznici, a u cilju njezinog osposobljavanja za konkurentnost na prometnom tržištu. U okviru procesa restrukturiranja HŽ tijekom 2005. godine započet je proces privatizacije ovisnik društava, smanjen je radni omjer za 9,4% i smanjen je broj zaposlenih za 4,5%. Radi očekivanih efekata od nastavka procesa restrukturiranja u 2006. godini uz podjelu HŽ-a prema ovom zakonskom prijedlogu, planira se smanjenje subvencija za željeznicu iz državnog proračuna za 12,7% što iznosi oko 235 milijuna kuna u odnosu na 2005. godinu, jasno. Međutim, planirana su povećanja proračunskih sredstava za 2006. namijenjena investicijama u željezničku infrastrukturu za 167 milijuna kuna i prijevozna sredstva za 231 milijuna kuna. Dakle, gotovo 300 milijuna kuna više nego u 2005. godini. Predloženim zakonom uređuju se osnovni principi podjele društva HŽ u 4 samostalna društva s ograničenom odgovornošću zasebnih djelatnosti. Prvo, upravljanja, održavanja, izgradnje željezničke infrastrukture. Drugo, prijevoza putnika. Treće, prijevoza tereta. I četvrto, vuče vlakova. Zakonom se također osniva krovno društvo, sustav povezanih društava koja upravlja vlasničkim udjelima novoosnovanih društava. Jedini vlasnik krovnog društva je Republika Hrvatska. Proces tranformacije se provodi donošenjem odluke Vlade Republike Hrvatske o podjeli imovine na prijedlog ministra mora, turizma, prometa i razvitka. Tok je 1. lipnja 2006. godine. Nakon podjele imovine Vlada do 30. lipnja 2006. godine odlukama osniva trgovačka društva kojima određuje vrijednost temeljnog kapitala, predmet poslovanja, tijela društva i način njihova imenovanja, te način ostvarivanja interesa Republike Hrvatske u skupštinama društva. Trgovačka društva nastala podjelom danom upisa u sudski registar pravi su sljednici društva HZ Hrvatske željeznica u odnosu na preuzetu imovinu, prava i obveze. A naravno, dotadašnje društvo se briše iz sudskog registra. Zakonom se regulira prijelazni period od dana primjene Zakona o željeznici do osnivanja novih društava i njihovog upisa u sudski registar. I razlog podnošenja ovog zakonskog prijedloga u hitni postupak je, kao što je već rečeno, još jedanput ponavljam, Zakon o željeznici od 1. siječnja 2006. godine. Također ovakav organiziran željeznički sustav postaje kompatibilan s europskim sustavom što omogućuje pristup naših prijevoznika na europskom željezničkom tržištu koristeći i prometno zemljopisni povoljni položaj Republike Hrvatske. I mislim da kao nijedan zakon do sada nije bez obzira što kao dolazi u zadnji čas nije toliko dugo pripreman i nije dobio konsenzus svih sindikata i svih socijalnih partnera. I kaže se, ima potpisano, čujem sa 6 sindikata koji obuhvaćaju 99% članova sindikata. I evo, nisam gledao ali čujem da je neku večer bilo da su našli između tih 1% jednog predstavnika sindikata i doveli ga u središnji dnevnih i da je rekao kako to nije usuglašeno, a navodno da je idući dan to demantirano. Dakle, jače je tih 1 ili manje posto nego ovih 99%. Dakle, ovaj Zakon Hrvatska demokratska zajednica će podržati. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa ponovno ispravljam netočni navod da je Zakon o željeznici nametnuo donošenje ovog zakona. Može se to i tisuću puta ponoviti, ali je to netočno i to treba ispravljati. Zakon o željeznici je obvezivao Vladu da brine o željeznici. 2004. to nije učinila pa je zakonom produžila si jednu godinu rok. 2005. godinu Vlada je još manje za željeznicu načinila. Pa umjesto da produži rok jer nije radila po Zakonu o željeznici, ona nam nameće zakon koji je štetan za željeznicu. Vlada nameće, ne zakon.
Drugi ispravak, poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Kaže kolega da će ovaj Zakon omogućiti našoj željeznici da se uključi u europsku mrežu, željezničku mrežu. To je netočno. Sigurno da naša željeznica koja raspolaže sa 27 godina starim vagonima sigurno neće doći u stranim zemljama kao željeznica, ali ovaj zakon će omogućiti svakako da strane željeznica dođu na naše prostore, da prevoze teret u Hrvatskoj, a time će vrlo lako konkurirati domaćim željezničarima.
Poštovani zastupnik Neven Mimica. Ispravak netočnog navoda.
Netočan je navod da se ovim Prijedlogom zakona usklađuje naše zakonodavstvo u ovom dijelu sa obvezama koje proizlaze iz europske pravne stečevine. Jer da je tome tako vjerojatno bi i Vlada predložila da se ovaj Zakon razmatra u okviru one P.Z.E. procedure. Ovdje ne vidim "E" nakon "P.Z.". Prema tome, nije niti omogućeno da se u saborskoj proceduri utvrdi razina usklađenosti s obvezama iz europske pravne stečevine. Tako da ovim Zakonom se praktički ne vidi, odnosno barem nismo imali priliku utvrđivati je li se ovdje radi o obvezi ili mogućnosti usklađivanja sa europskom pravnom stečevinom.
I poštovani zastupnik Valter Poropat. Izvolite, ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupnik Nenadić rekao je da se u proračunu za 2006. godinu povećava iznos za željeznice u vrijednosti od otprilike 300 milijuna kuna. Međutim, to nije točno. Točno je da se 300 milijuna kuna otprilike ulaže u infrastrukturu željeznica, ali se s druge strane smanjuju subvencije. Tako da nije 300 milijuna kuna nego je umanjeno za subvenciju.
To nije bilo, kolega, uopće rečeno.
Je.
Uopće ne. Klub zastupnika HNS-a, poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo pred nama je još jedan zakon, kako bi ga nazvali zakon na brzinu. Zakon o podjeli trgovačkih društva Hrvatske željeznice predstavlja obavezu koja proizlazi iz Zakona o Hrvatskim željeznicama i Zakona o sigurnosti u željezničkom prometu kada je Republika Hrvatska preuzela princip ustrojavanja željezničkog sustava na načelu razdvajanja željezničke infrastrukture od željezničkog prijevoza te liberalizaciju željezničko-transportnog tržišta po načelu da se pruga izjednačava sa cestom. No osnovna stvar koja je tu trebala biti ili osnovna pretpostavka je upravo modernizacija. Dakle, govorimo o tome što je bila bit toga. Aktivnosti na zakonskoj regulativi su započeli potpisivanjem Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Europske unije i Republike Hrvatske jer se moralo uskladiti domaće zakonodavstvo sa zakonodavstvom Europske unije. Te su se donijeli planovi za restrukturiranje i modernizaciju Hrvatske željeznice. Zaustavljanjem ovog projekta modernizacije Hrvatske željeznice dovedene su u pitanje mnoge posljedice koje će proizaći iz donošenja ovog Zakona. Na primjer, mogu li novoosnovane tvrtke biti komercijalno uspješne sa zastarjelom tehnologijom i sredstvima za rad. Koliko će privatni sektor biti zainteresiran upravo za ulaganje u ovakve tvrtke, te neće li sve odluke ostati samo mrtvo slovo na papiru, a novoosnovane tvrtke teret i dalje državnom proračunu. Jer će se liberalizacija transportnog tržišta koju moramo provesti dovest će operatere iz razvijenih zemalja koji su puno bolje tehnički opremljeni od nas samih. Iz Prijedloga ovog zakona nije vidljivo tko će gospodariti nekretninama i na koji način. Potrebno je naglasiti da druge željezničke uprave od gospodarenja nekretnina ostvaruju i do 30% prihoda godišnje. Smatram da bi bilo puno bolje osnovati društvo sa ograničenom odgovornošću za gospodarenje nekretnina od recimo društva sa ograničenom odgovornošću za vuču vlakova, jer ono ne postoji kao samostalno ni u jednoj europskoj državi, a pretpostavljam da je to kod nas nastalo kao ustupak sindikatima. Osim što se zakonom ne rješava sustav upravljanja imovinom ne rješava se niti upravljanje sa 17 već postojećih ovisnih poduzeća koji su u vlasništvu Hrvatske željeznice, te je nejasno koja će i da li novoosnovana poduzeća će biti vlasnici tih tvrtki. Nije jasno na koji način je Vlada propisala podjelu na 4 poduzeća i iz koje analitike i kojom metodom je donesen zaključak da će biti stvoreni poslovni subjekti sposobni za prihvaćanje tržišnih uvjeta i konkurencije te povećanje vlastitih prijevoznih prihoda. U članku 2. se ovlašćuje Vlada da podijeli imovinu Hrvatske željeznice čiji temeljni kapital iznosi gospodo ni manje ni više nego 7 i pol milijardi kuna, a tržišna vrijednost je dakako višestruko veća čime se potpuno marginalizira Hrvatski sabor, a zastupnici ne znaju koji dio imovine će pripasti kojem društvu, temeljem kojih kriterija će iz Vlade izvršiti tu raspodjelu poslovnih zgrada, prostorija i svega onog ostalog. U članku 3., 4. i 5. predlaže se da Vlada opet samostalno donosi odluke o visini temeljnog kapitala pojedinih društava bez kriterija iz kojih bi zastupnicima bilo vidljivo na koji će se to način određivati. Praktički bi mogli reći da se ovim Zakonom prenose ovlasti Sabora na Vladu. Ukratko, to je forma. Naše je mišljenje da ovaj Prijedlog zakona ne jamči financijsku konsolidaciju i pretvaranje Hrvatskih željeznica u komercijalno uspješnu tvrtku i da će se usvajanjem ovog Zakona smanjiti opterećenje za državni proračun, već da je ovaj prijedlog i još jedan prijedlog površnog i neodgovornog rada ove Vlade. Sve zaključke iz ocjena stanja i posljedica koje će prosteći donošenjem ovog Zakona ne prati nikakva ekonomska analiza iz koje bi nam bila vidljiva racionalizacija i efikasnost upravljanja, a naročito vrlo smjele tvrdnje o povećanju prihoda i smanjenju pritiska na državni proračun. Već niz ispraznih rečenica kojima je jedino svrha obmanuti nas zastupnike kako bi usvajanjem prijedloga ovog Zakona dali Vladi alibi da čini što god želi sa značajnom državnom imovinom. Smatramo da i željeznice i resorno ministarstvo imalo dovoljno vremena za pripremu nove organizacijske strukture Hrvatskih željeznica, međutim ono se određuje navrat-nanos, pod pritiskom zakonskih rokova i zahtjeva koje pred Hrvatsku postavlja u proces pregovaranja Europske unije. Nadalje, predlagatelj navodi da provođenje ovog Zakona ne iziskuje posebna sredstva u proračunu, a da pritom ne razmišlja o činjenici da novonastala društva, da bi u startu mogla samostalno funkcionirati moraju imati i obrtna sredstva za plaće, za normalno poslovanje i drugo. Izostanak financijske injekcije mogao bi dovesti do socijalnih tenzija bez obzira na izneseno da je postignu koncenzus sa sindikatima jer gospodo o tome još ovdje nemamo pisani trag. Ne tvrdim da neće doći, ali do trenutka o raspravi o ovom Zakonu mi ga još vidjeli nismo. Ono što bih još do napomenula u vezi modernizacije i onoga što smo imali pred mjesec dana prilike vidjeti i u proračunskim sredstvima u prijedlogu proračuna nije predviđana nabavka niti jedne nove motorne garniture. Poslovna orijentacija i planovi HŽ-a su se temeljili na odluci Sabora i planu poslovanja HŽ-a 2003.-2008. godina po kojem je bilo predviđana strategija restrukturiranja i modernizacije. Strategija i modernizacija su se temeljili na obnovi infrastrukture te voznog i vučnog parka, odnosno nabavi i prijevoznih sredstava visokog standarda. Predviđana je kupnja 13 garnitura nagibnih vlakova od čega je realizirana kupnja 8 garnitura i to još za mandata prošle Vlade, te kupnja 71 motorne garniture koje su predviđene za korištenje u prigradskom prometu te na kraćim putničkim relacijama. Realizacijom ovog prihvaćenog plana poslovanje postigla bi se povećana kvaliteta usluge putničkog prijevoza, povećanje broja kapaciteta, smanjenje vremena putovanja i učestalija ponuda usluga prijevoza što bi omogućilo HŽ-u da postane lider u prijevozu putnika u 2007. godini. Izostankom nabavke motornih vlakova zaustavlja se razvoj željeznice na direktnu štetu poreznih obveznika i nas naravno ovdje. U prijedlogu proračuna nije planirana niti nabava novih teretnih vagona u planu tog istog poslovanja predviđeno je, 2003.-2008., predviđena je nabavka tisuću 547 novih teretnih vagona od čega je do sada realizirano 50 i to također u mandatu bivše Vlade. Ovaj Zakon o željeznici, upravo ovaj koji se treba početi primjenjivati od 1.1.2006. definira željezničku infrastrukturu kao javno dobro u općoj upotrebi čime se pruga, kao što već rekoh, izjednačava sa cestom. Dakako ako pogledamo što se proračunom predviđa za sljedeću godinu vrlo nam je jasno da o modernizaciji ima vrlo, vrlo malo riječi. Zbog toga upravo predlažem odbijanje Prijedloga Zakona o podjeli trgovačkog društva Hrvatskih željeznica, a za sljedeći put kada će se predlagati ovaj Zakon, jer nadam da će i zastupnici sa desne strane ovo prihvatiti, trebalo bi zastupnicima dostaviti sve potrebne ekonomske analize iz kojih bi mogli sagledati kakve će biti posljedice donošenjem naknadnih odluka, popis, procjenu imovina koja će se dijeliti novoosnovanim društvima i jasan prijedlog upravljanja imovinom osnovnog i ovisnih društava, a do tada možda mnogo važnije još od svega je značajno prionuti modernizaciji kako bi se do sutra osigurala konkurentnost našim tvrtkama. Zahvaljujem.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Gospodine predsjedniče. Uvažena kolegica je istaknula nekoliko netočnih navoda, ja ću ispraviti samo jedan koji je zapravo najupečatljivi kao netočan navod i ocrtava njezinu raspravu. Ona je kazala da u obrazloženjem predlagatelja se želi obmanuti zastupnike. To apsolutno nije točno, to je netočno i nekorektno i u samom obrazloženju i tekstu Zakona bilo kakvih elemenata obmane ili obmanjivanja zastupnika apsolutno nema i to radi javnosti upravo u ovom smislu treba ispraviti.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Nikola Sopčić.
Gospodine predsjedniče. Poštovana kolegica je rekla da se zbog neprihvaćanja povećanja cijene goriva od 60 lipa zaustavio razvoj Hrvatskih željeznica. To nije točno, jer je s druge strane znatno veća sredstva osigurana su u državnom proračunu.
Klub zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Klub SDP-a neće prihvatiti Prijedlog Zakona o podjeli trgovačkih društava HDZ-a i želimo biti vrlo kritični o tom prijedlogu, pa mi onda dozvolite da zaista istaknem da predloženi Zakon nije dovoljno obrazložen da bilo tko od nas može donijeti odluku. Nije dovoljno obrazložen. Mi govorimo o podjeli jedne od najvećih hrvatskih tvrtki. Knjigovodstvene vrijednosti 7,5 milijardi kuna. A s obzirom da najveći dio imovine nije u funkciji Hrvatskih željeznica onda su to nekretnine koje po tržišnoj vrijednosti još najmanje dvostruko toliko vrijede. Ništa ne znamo o tim podacima. Prema tome, mi govorimo o podjeli najveće firme hrvatske, hrvatskog vlasništva i prijedlog je da to damo pravo Vladi da svojom odlukom dijeli, da nas niti ne informira. I kad to usporedite sa Zakonom o INA-i koja je sve ovlasti ostavila Saboru onda možemo vidjeti da ovaj prijedlog nije u interesu zastupnika koji moraju postaviti kontrolu nad radom hrvatske Vlade. Pored toga, ovdje nemamo temeljnih podataka iz kojih bismo zaista mogli vidjeti da li je zakon u korist Hrvatskih željeznica, a ti temeljni podaci su da zaista znamo što to znači imovina i tržne sposobnosti infrastrukture, putničkog prijevoza, teretnog prijevoza i vuče kao što je ovdje predloženo. Mi kao saborski zastupnici koji o tome trebalo odlučivati. A ovdje nam piše u obrazloženju da je to radi toga da bi neki subjekti Hrvatskih željeznica bili tržni subjekti, tržišno sposobni za utakmicu. Da li mi saborski zastupnici koji ćemo donijeti odluku o tome znamo nešto o njihovim tržišnim sposobnostima? Ne znamo. Niti smo informirani iz ovog zakona. Nismo informirani. A dvije godine tema željeznice je prisutna u Hrvatskom saboru i pokušavamo govoriti o tome da tema željeznice mora biti prisutna. Nažalost, prisutna je po inicijativi oporbe, ne po Vladinoj inicijativi. To je bio razlog za interpelaciju jer smo ocijenili da Vlada dovoljno ne radi na tom vrlo važnom gospodarskom subjektu. A zašto vrlo važnom gospodarskom subjektu? Zato što je direktno zaposleno skoro 20 tisuća radnika što u ovim tvrtkama koje će se ovako podijeliti i kćerkama društvima. Ali isto tako, o tom trgovačkom društvu ovise zaposleni u "Đuri Đakoviću", u "Končaru", u "Gredelju", u Željezničkoj radionici u Čakovcu i nizu, nizu drugih tvrtki koje se bave softverskim projektima. Da, ogromno hrvatsko tržište ovisi o ovoj tvrtci. A mi danas odlučujemo o ovom zakonu u kojem nemamo dva podatka da bi mogli relevantno donositi odluke. I zato Klub SDP-a ne može prihvatiti ovu raspravu. Molim vas lijepo, četiri sata je do kraja zasjedanja i po hitnom postupku odlučujemo o zakonu koji je pred dva dana, ili tri dana, ili četiri dana utvrdila hrvatska Vlada i dostavila ga nama. I mi bi u četiri sata danas trebali završiti raspravu o tvrtci od najvećeg interesa za Hrvatsku državu i o tvrtci koja je jedna od najjačih razvojnih elemenata hrvatskog gospodarstva. Da li je moguće da ćemo to završiti danas i da ćemo prihvatiti ovakav prijedlog Vlade? Klub SDP-a se nada da to nije moguće jer jednostavno ocjenjujemo da ne smijemo danas donesti ovakvu odluku, ne smijemo. A sad ćemo probati objasniti koje su direktne štete ako donesemo ovaj zakon. U samom obrazloženju Vlada navodi zašto žuri sa ovim prijedlogom, zašto ga želi u četiri sata na brzinu dati hrvatskoj javnosti. I netočno je da je o ovom zakonu postignut i stručni i sindikalni konsenzus. To je netočno. To su opet krive informacije od strane hrvatske Vlade. Stručna javnost o ovome nije ni raspravljala, nije raspravljala jer je stručna javnost 2003. godine kad je prijedlog Zakona o željeznici bio ovdje rekao restrukturiranje bez modernizacije ne. Rečeno je ne. A restrukturiranje po ovom zakonu će biti gotovo u šest mjeseci a modernizacija nije ni započela. To je rekla stručna javnost. A sada velimo po prijedlogu Vlade i ovdje u usmenom izlaganju može restrukturiranje bez modernizacije. To je štetno za Hrvatske željeznice, štetno za razvoj hrvatskog gospodarstva, štetno. I zato je odgovor nije hrvatska stručna javnost o tome raspravljala. Govori se da je i sindikalna javnost dala suglasnost. Sad smo dobili na stol. Nije istina. Sindikati brinu kako će se ljudi rasporediti i brinu o tome da ne mogu se dobiti otkazi, ali oni ne govore o tekstu zakona. Oni nisu dali suglasnost na tekst zakona, nisu. Ni sindikati se o tome nisu pozitivno izjasnili. I nemojte ih optuživati. Ne možete svojim partnerima u pregovorima reći da su oni dali suglasnost na ovaj zakon. Oni brinu što će biti sa radnicima, kako će se rasporediti i kako će se otpuštati i to je njihov posao. Ali na ovako nestručan zakon nisu dali suglasnost. To je vrlo jasno iz komadića papira koji smo sada dobili na stol. I to je još jedna obmana koja je sa ove govornice izgovorena. Znači, ni stručne ni sindikalne javnosti nemamo kao konsenzus na ovom zakonu. Što je problem ovog zakona? Problem je da nemodernizirane željeznice, željeznice koje nemaju ni putničke vagone ispod 25 godina starosti, teretne 29 godina starosti a vučna vozila 28 godina starosti. To su kapaciteti koji se sada bacaju na tržište. Potpuno zastarjela tehnologija, potpuno nesposobni sa zabranama da idu na europsku željezničku mrežu. Oni neće moći voziti po željezničkom redu, ali iz obrazloženja Vlade što vidimo. Takvo uređenje omogućava nediskriminatorski pristup hrvatskoj željezničkoj infrastrukturi i potencijalnim željezničkim operaterima. Da, iz luke Ploče, iz luke Rijeka vozit će austrijski i njemački operateri. Hrvatski neće. Zašto neće? Jer su nekonkurentni, neće moći dobiti posao. Na hrvatskim željeznicama neće voziti ovi stari ni vagoni ni lokomotive. I dapače, sa ovakvim izdvajanjem gdje ćemo vuču uništiti jer će vuča biti nekonkurentna. Ako nešto znamo o vuči onda znamo da ima dvostruko više troškova po jedinici nego što ima europska željeznička konkurencija. Zašto? Stare sa velikom potrošnjom i diesel goriva, i struje, to su naše lokomotive nekonkurentne. Mi ih izdvajamo. Neće dobiti posao ni za vuču ove stare putničke vagone gdje još uvijek nešto možemo subvencionirati. Ni njih vuča neće moći vuči jer će morati i putnički vagoni i putnički promet razmišljati da uzimaju konkurentniju vuču a ta neće biti hrvatska vuča. Da li smo svjesni da ovim zakonom mi iz SDP-a jasno kažemo i radnicima u Hrvatskim željeznicama i hrvatskoj javnosti. Teretni promet ni kune subvencije, ni kune potpore iz državnog proračuna, mora biti konkurentan. A nije konkurentan. Jednostavno, za par godina nestat će. Vuča vlakova nestaje, nije konkurentna europskim konkurentima. To je najveća opasnost. Sedam tisuća radnika koji rade ili će raditi u ove dvije firme bit će najugroženiji. A što ćemo reći za "Đuru Đakovića" koji radi teretne vagone? Za koga će on raditi? Za koga? Tko će ovakvoj kompaniji koja ima stare vagone, koja je nekonkurentna, a ja ne znam kako će se još preraspodijeliti milijardu kuna dugova, ne plaćeni vjerovnici, dio kreditnih obveza, ma tko će njima dati kredite, tko će to njima dati kredita. Da li vi shvaćate da i Đuri Đaković koji će eventualno premijer potpisati neki ugovor za 500 vagona, da li će im ta firma moći vraćati sutra kada neće voziti iz Ploća iz Rijeka nego će voziti stranci, stranci jer će biti konkurentni. Što će raditi Gredelj? Da li smo svjesni da je to opasnost direktno za 7000 zaposlenih na Hrvatskim željeznicama, ali direktno za dobar dio naših radnika u industriji koja je vezana na hrvatsku željeznicu. Mi nismo pripremili hrvatsku željeznicu, nismo pripremili, dvije godine o tome govorimo. Restrukturiranja bez modernizacije vrlo opasan trenutak, a nemojmo zatvarati oči, nismo ih … [[Govornik se ne razumije.]] , nismo osigurali kreditne potencijale, nismo ubrzano ubacili nove vagone, nove lokomotive, nismo podigli ono što je trebalo da bi hrvatske željeznice bile konkurentne. Dvije godine nismo. E to je naš osnovni problem. Sada ugrožavamo te sustave, to je ocjena Kluba SDP-a. Zato smatramo da je bolji prijedlog, trebao bi biti prijedlog kao prošlu godinu, hrvatska Vlada je pomaknula rok primjene zakona, pomaknula ga. Zašto ovu godinu to ne radimo zašto ne radimo? Ja bih mogao razumjeti da Vlada ima svoje argument i da reče da smo uspjeli modernizirati i da će to biti konkurentni subjekti. Nisu uspjeli. Pa tome se u proračunima rasprave naše ne slažu. Kroz interpelaciju smo pokazali da nije išlo se u dovoljno ulaganje za modernizaciju. I daleko kvalitetniji prijedlog bi bio još jedna godina dana vremena, jer znamo da su problemi u proračunu, znamo, još jedna godina. E sada probajmo si odgovoriti a zašto žurimo, zašto žurimo. I naravno da tada počinju kalkulacije i političke a te su kalkulacije da li netko zaista želi imovinu hrvatskih željeznica, teretni promet i vuču vlakova predati tako lako strancima koji će ih preko noći progutati. Da li to netko želi? To je ono što se nameće pitanje koje nije dobro, nije dobro u političkim odnosima, jer ne vidimo razliku za ovu žurbu, nema je, niti to traži SSP, niti to traže trenutni pregovori sa Europom, zbog čega žurimo? Tko će nam to obrazložiti? Nema odgovora. Ne, nego imamo neprekidno sa ove govornice i od predstavnika Vlade, i od predstavnika najveće stranke poruku obveza ovoga Zakona proističe iz Zakona o željeznici. Netočno. Prošlu godinu Vlada pomaknula rok. I ovu godinu može pomaknuti, kvalitetnije rješenje. I to je ono što mi želimo jasno reći da ne treba žuriti da nismo spremni jednostavno primijeniti ovaj Zakon bez štetnih posljedica za hrvatske željeznice, za imovinu Hrvatske i 7 tisuća zaposlenih najmanje. Jer ja vjerujem da dobar dio onih koji će raditi na infrastrukturi, dobar dio onih koji će raditi u putničkom prometu će još uvijek biti na državnom proračunu na određenim subjevncijama i pronaći ćemo način da ih pokušamo osposobiti, da ih pokušamo osposobiti. Ali najinteresantniji komercijalni dio oni koji ne terete naš proračun nego bi trebali donositi našem proračunu, trebali bi pojačati naš izvoz a ne naš uvoz. Jer kada bi te hrvatske željeznice u vidu teretnog prometa i vuče vlakova zaista bile sposobni trčati po hrvatskim prugama, po europskim prugama, naš se devizni priliv povećava. Naša se devizna pozicija poboljšava, naši se deficiti umanjuju, to je bitka koja je vrlo važna jer jedan od najtežih deficita je upravo devizni debalans koji itekako možemo kroz ovakve usluge smanjiti. Ali imati ćemo drugčiju poziciju, hrvatsku robu iz riječnih i morskih luka prevoziti će austrijske i njemačke željeznice i povećavati ćemo naše deficite u vanjsko trgovačkoj razmijeni i to je ono što je također opasno jer se to zove destabilizacija makroekonomskih veličina i makroekonomske situacije. Nadam se da kod svih vas koji ćete dizati ruku za ovaj Zakon prevladati će interes u bitci za Hrvatsku i za hrvatski razvoj i da nećemo dati potporu ovom Zakonu.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Prvi, poštovani zastupnik Pero Kovačević, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, nisu točne tvrdnje uvaženog kolege da Zakon uopće neće biti donesen jer prema ministru Kalmeti on je već donesen. Recimo ima jedan povijesni zaključak između ministra Božidara Kalmete i sindikata o provedbi članka 2. Zakona o podjeli trgovačkih društava HŽ-a. Znači zakon je prema ministru Kalmeti donesen. Ovo će ući u povijest gluposti da se sklapa zaključak prije nego što je Zakon donesen, to ne mogu vjerovati kao pravnik da je to moguće. I tko radi u tome ministarstvu da donese zaključak a Zakon o provedbi zakona koji još nije donesen.
O tome zaključku stoji da su ministar mora, turizma, prometa i razvitka i sindikati koji pregovaraju o sklapanju novog kolektivnog ugovora za hrvatske željeznice dana 8. prosinca 2005. godine postigli konsenzus o Konačnom prijedlogu zakona o podjeli trgovačkog društva Hrvatske željeznice d.o.o., te usuglasili i sljedeći zaključak, dakle, govori se o postizanju konsenzusa, ne o Zakonu nego o konačnom prijedlogu zakona. Nije točno! Nije točno. Ništa. Ništa. Pročitao sam vam, to niste ispravljali netočan navod nego ste, niste ispravljali netočan navod, pročitao sam vrlo precizno i točno. Slijedeći, sljedeći, gospodine Račan dokument o konsenzusu ne postoji nikakav dokument o konsenzusu, postoji potpis sindikata, sindikata o tome da su sindikati koji pregovaraju i ministar mora postigli konsenzus dana 8. prosinca 2005. godine o Konačnom prijedlogu zakona, o Konačnom prijedlogu zakona i potpisuju za sindikat prometnika vlakova Hrvatske Marko Gašpar, za sindikat strojovođa Hrvatske Nenad Mrga, sindikat željezničara Hrvatske Branko Kreš, sindikat infrastrukture Nikola Rupočić, sindikat tehničkog pregleda vagona i vlakova Dražen Drk i sindikat Hrvatskih željezničara Ivan Forgač i sa druge strane ministar mora, turizma, prometa i razvitka Božidar Kalmeta. Dakle, gospodo koji prigovarate, očito je, vidi se da su postigli konsenzus o Konačnom prijedlogu zakona ne o Zakonu gospodine Kovačević.
Ja sam ispravljajući novod mislio. Točka 2.
Ne možete, čekajte malo, nema ispravljanja moga navoda.
Ne, vi ste se upustili u raspravu zbog toga … [[Govornik se ne razumije.]]
Nisam se ja upustio u raspravu, ja sam vam skrenuo pozornost da niste ispravljali netočan.
Jesam!
Nemojte gospodine Kovačeviću, niste ispravljali netočan navod. To vi govorite, vi ste loš političar i loš pravnik gospodine Račan i nemojte dobacivati. Vi ste višestruko dokazali obje ove kvalitete. A vi ćete meni dobacivati na ovaj način. Nećete gospodine Račan, nećete. Jako dobro da, vi ste se već dokazali kao dobar političar i dobar pravnik, a meni to dobacivati uvredljivo nećete. … [[Upadica se ne čuje.]] Ja ništa ne komentiram, ja dajem objašnjenje zašto se ne radi o ispravku netočnog navoda. Drugi, gospodine Račan, a šta ću ja prepuštati Vladi, ja neću ništa Vladi ono što ja trebam kao predsjednik Sabora dati objašnjenje proceduralno to ja i radim [[Upadica: OK. Nije loše, nije loše.]] Drugi ispravak poštovani zastupnik Nikola Sopčić.
Pa evo gospodine predsjedniče, nakon svega ovoga izgleda da nismo svi dobili isti prijedlog zaključka, ustvari isti zaključak. Jer kolega Linić je rekao da nije postignut konsenzus sa sindikatima. Pa evo ako dozvolite ja bih pročitao ovaj pasus iako ste ga vi gospodine predsjedniče citirali, ali neće škoditi. Jer očito kolege iz SDP-a ga nisu dobili. "Ministar mora, turizma, prometa i razvitka i sindikati koji pregovaraju o sklapanju novog kolektivnog ugovora za Hrvatske željeznice su dana 8. prosinca 2005. postigli konsenzus o Konačnom prijedlogu zakona o podjeli trgovačkog društva Hrvatske željeznice". Tako piše i to vam je sve lijepo ispotpisano [[Upadice se ne razumiju.]]
Hvala lijepa. Te usuglasili i slijedeći zaključak: Postigli konsenzus o Konačnom prijedlogu zakona i usuglasili i slijedeći zaključak u tekstu kako dolje … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadice se ne razumiju.]] Dakle krivi su citati. Pa imate pred sobom gospodo svi ovaj tekst i upravo je nevjerojatno da se ide osporavati, da se ide osporavati ono što piše. Vi osporavate, osporavate da ovdje piše 1990. godina iako piše. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa to je to, da. Dakle više vjerujete nečem drugom nego vlastitim očima. Živko Nenadić, treći ispravak netočnog navoda.
Evo gospodine predsjedniče, u nadahnutim netočnostima ja ću samo tri ispraviti. Jedan je već u dobroj mjeri ispravljen, a ovo kako sindikati nisu dali suglasnost, a evo kolega Sopčić i vi ste ispravili. Dakle dali su suglasnost na konačni prijedlog zakona, a naravno da se sindikati posebno još dodatno osvrću i traže zaštitu onog za što i postoje. Za zaposlenike. Prema tome to ne isključuje jedno drugo nego se dopunjuje. Drugo je bilo, kaže gospodin Linić kako su sa interpelacijom dokazali nešto o HŽ-u. Nisu ništa dokazali jer ta interpelacija nije prihvaćena. I treće.
I treće hvala lijepa. Vrijeme. Četvrti zastupnik Zdravko Sočković.
Gospodine predsjedniče pokušat ću od niza netočnosti dvije popraviti. Gospodin Linić je rekao, otprilike: Ne može biti restrukturiranje bez modernizacije. To bi bilo dobro da nije upravo on obrnuto napravio. 2000. godine broj zaposlenih na HŽ-u, na Matici 18 tisuća 535, a na neovisnim društvima 3 tisuće i 120 ili ukupno 21 tisuća 655. A 2003. kad je on proveo tu rekonstruiranje svoje onda smo dobili 14 tisuća 905 na matici ali zato 6 tisuća 835 na ovisnim društvima ili ukupno 21 tisuća 740 iliti 84 radnika više nego što ih je bilo. Hvala lijepo.
Peti ispravak poštovani zastupnik Velimir Pleša.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče bez obzira što ste i vi, a i prethodnici ispravili već u nekoliko navrata definitivno krivi navod gospodina Linića oko toga da nije postignut dogovor sa Sindikatima moram pročitati još jedanput što je rekao gospodin Linić. On je rekao to je netočno. Nisu sindikati suglasni sa Zakonom o podjeli trgovačkog društva HŽ i nemojte ih optuživati za nešto što nisu učinili. Vi ih upravo sad optužujete da ne znaju čitati ono što potpisuju.
I konačno poštovani zastupnik Valter Poropat, ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Linić rekao je da će teret po našim prometnicama prevoziti strani … [[Zbog predsjedničkog zvona ne razumije se.]]
Molim vas ponovite jer se radi žamora ništa nije, ponovo ispočetka.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Linić rekao je da će teret po našim prugama prevoziti stranci i to Nijemci i Austrijanci. S obzirom na konkurentnost ne vjerujem da će ga prevoziti samo Nijemci i Austrijanci, ali sigurno da će ga prevoziti stranci.
Klub IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite. Pardon, prije toga imao sam upisano državnoga tajnika pa je, Dražen Breglec. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Prošlo bi 10 minuta da je još netko raspravljao o svemu onome, dakle prošlo bi 10 minuta mog vremena koje mogu koristiti u jednom ispitu, a da je još netko uzeo učešće u raspravi. Prije svega da li je nametnuta ili definirana obaveza smatram da je manje važno. Obaveza je definirana. Možemo reći da je to ljepši izraz od nametnuta, ali ono definitivno postoji. O donošenju ovog Zakona eksplicite navedeno u članku 42. Zakona o željeznici kojeg ću također, moram pročitati, jer vidim da je ovdje to neophodno čitati zakone koje je ovaj Sabor donio. Članak 42., stavak 1.: Do početka primjene ovog zakona posebnim zakonom uredit će se razdvajanje društva Hrvatske željeznice d.o.o. na više društava prema poslovnim područjima te urediti njihov pravni položaj. Hrvatska Vlada je poštivajući ovu odredbu je pravovremeno krenula u definiranje zakona i još uvijek pravovremeno uputila u proceduru i pravovremeno će po svemu sudeći ovaj Zakon biti donesen. U nizu dvojbenih formulacija koje su bile iznesene u daljnjoj raspravi moram se osvrnuti na neke od njih koje je iznio gospodin Tadić koji govori da je ovaj, da je za ovaj Zakon čekan trenutak, a to je trenutak kada će pažnja hrvatske javnosti biti usmjerena prema jednom izuzetno važnom i medijski interesantnom događaju. To je apsolutno netočno i pokušava nametnuti tezu da je ovaj Zakon nešto loše. I da se on donosi u trenutku kad je pažnja javnosti usmjerena na nešto drugo jer je on nešto loše. A ja vam govorim da taj zakon nije ništa loše i da je tome tako potvrđuje vam upravo i ovaj papir koji ste dobili, a koji doslovno govori o koncenzusu koji je potpisan. Dakle mi smo ponosni, hrvatska Vlada je ponosna što je u ovako važnom pitanju uspjela postići koncenzus sa, preko 99% članova sindikata. Ostali bi vjerojatno potpisali isti takav dokumenat da su relevantni ali kao što znamo ima puno sindikata sa 6 koji obuhvaćaju više od 99% smo pregovarali i postigli koncenzus i to najbolje demantira tvrdnju da je ovaj zakon nešto loše za Hrvatske željeznice ili da je ovaj Zakon nešto loše za hrvatsku Vladu ili za hrvatsku državu. Dapače. Kroz ovaj zakon kojeg je, za kojeg je trebalo, s jedne strane postojala je obaveza a s druge strane trebalo je i umijeća i hrabrosti da se on u ovakvom obliku formulira koji će dobiti koncenzus socijalnih partnera koji čak i po pitanju radničkih i socijalnih prava u pravilu nemaju koncenzus. Čak ni po tom pitanju koje ih zapravo veže jer su sindikati koji imaju različiti pogled u odnosu na svoj položaj i u pravilu nemaju koncenzus po tim pitanjima a o ovom Zakonu su postigli i međusobni koncenzus i koncenzus sa hrvatskom Vladom u prijedlogu. U postupku donošenja ovog Zakona u pisanom obliku došle su 4 primjedbe Sindikata koje su do Gospodarsko-socijalnog vijeća, od 4 sindikata su došle primjedbe, primjedbi je bilo više do sjednice GSV-a kada je, gdje je također i od strane poslodavaca i od sindikata jednoglasno ovaj prijedlog dobio potvrdu, su većina njih su bile usvojene. Preostale dvije riješene su dva posebna zaključka, a u preambuli, odnosno uvodu ovog pisanog materijala jasno nedvosmisleno i rezolutno piše da su 8. prosinca je o tom pitanju postigla koncenzus. I razlog zašto je hrvatska Vlada nije to usvojila prije nego 9. prosinca kao prijedlog, a to je bio petak, je upravo činjenica da smo do zadnjeg trenutka nastojali i na kraju uspjeli 8. prosinca postići koncenzus. Na kraju svega imam dojam da je jedina greška ovog papira to što on postoji. To je jedina greška ovog papira očito za neke političke snage. A mi smo upravo ponosni da on postoji i ponosno ćemo to isticati, jer je i bit će on iskren, sumnjam da ćemo ikad više postići i moći postići ovakav koncenzus između socijalnih partnera koji često i po pitanjima radničkih prava nemaju koncenzus. Dakle, nikako se nije čeko trenutak da se ovaj zakon plasira i nikako on nije ništa loše. Dapače, on je nužno potreban kako bi se u razdvojenom sustavu unutrašnje slabosti i troškovima mjesta koje postoje isplivale na površinu kako bi se tada sama unutar sustava počele rješavati i kako se ne bi nametnute mjere izvana smatrale administrativnim mjerama kojima se želi nešto zapravo intervenirati u sustav. Sustav se mora razdvojiti da bi postao konkurentan. Konačno, to je i obaveza. Ali ponavljam to je i naprosto nužda za bolje funkcioniranje. U nekoliko navoda uvaženog gospodina saborskog zastupnika gospodina Linića navedeno je da zakon, da Hrvatske željeznice posjeduju izuzetno velike vrijednosti nekretnina i 7 i pol milijardi u svom temeljnom kapitalu. To je točno. Međutim, ovim zakonom ne govori se da se te vrijednosti, nekretnine prodaju, nekome daju ili rasprodaju. U ovom zakonu govori se da se one dijele. Zakon nosi naslov Zakon o podjeli. Dakle, oni se dijele, a vlasništvo i dalje ostaje vlasništvo Republike Hrvatske. Bojazan da se ona dijeli na previše segmenata demantirana je činjenicom da su one još uvijek u jednom sustavu, u sustavu jednog krovnog društva, dakle izabrana je kombinacija između jasne podijele s jedne strane i određene povezanosti s druge strane. Nikako se zakon ne donosi 4 sata prije. On jest u ovoj fazi 4 sata ili ne znam koliko sati prije završetka rasprave, ali mjeseci i mjeseci rada kao što vidite iz pisanog materijala i pregovora bilo je ugrađeno i truda u ovakav prijedlog zakona. Dakle, ovo jest samo finale, jedanput se može donijeti i taj zakon koji se još uvijek na kraju krajeva de facto donosi ipak na vrijeme. Nije točno također da se ovim zakonom kapaciteti, vuča i sve ono što jest u Hrvatskim željeznicama stavljeno na tržište, svi ti elementi i implementacija tržišnih mehanizama definirali su 2003. u Zakonu o željeznici. Ovim zakonom koji je u funkciji tog zakona i koji je predodređen tim zakonom naznačuje se daljnji smjer provedbe tog vrlo važnog procesa restrukturiranja. Ne nestaje ni vuča vlakova, ne nestaje i, ne znam koji su sve ostali elementi bili navedeni da nestaju. Ništa ne nestaje, sve ostaje u vlasništvu države i dalje, ali će funkcionirati na jedan transparentniji način. Usput, kada je spomenut "Đuro Đaković", jučer je napravljen korak naprijed u već dugo pripremljenom definiranju ugovora između Vlade i, odnosno Hrvatski željeznica i "Đure Đakovića", ali uz garanciju Vlade za izgradnju 300 vagona za 255 milijuna kuna. I tu je jedna dobit za željeznice. Naime, stupanjem na snagu ovog zakona, stupanje na snagu ovog zakona hrvatska Vlada preuzima sve dugoročne obaveze koje imaju Hrvatske željeznice, sve dugoročne obaveze. Ako ovaj zakon stupi na snagu, bude donošen danas i s 1.1. to će se reflektirati da hrvatska Vlada, Ministarstvo financija preuzima sve dugoročne obaveze Hrvatskih željeznica. I to pomaže Hrvatskim željeznicama u ovom trenutku. One iznose, sveukupno, dugoročne obaveze iznose 4 milijuna kuna. Velika većina tih obaveza već jest obaveza Ministarstva financija. Godišnji anuitet u isplati tih dugoročnih obaveza iznosi između 600, 700 milijuna kuna. Ovim zakonom i preostale manji dio, daleko najmanji dio tih obaveza preuzet će direktno Vlada Republike Hrvatske. Stoga apsolutno smatram da je ovaj zakon iz tog aspekta u interesu prije svega i daljnjeg jačanja konkurentnosti Hrvatskih željeznica. Hvala lijepo.
Hvala. U 11,06 je isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta za pojedinačnu raspravu po ovoj točci dnevnoga reda. Sad idemo na ispravke netočnih navoda. Prvi, poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Netočan je navod gospodina tajnika da je Vlada na vrijeme dostavila zakon. Naš Poslovnik jasno govori da u proceduru zakon dolazi u dva čitanja. Hrvatske željeznice, najveće trgovačko društvo, najveća hrvatska imovina, najveći potencijal za hrvatski razvoj za itekako bi zaslužili dva čitanja. To samo pokazuje da Vlada nije odradila svoj posao i da je netočna izjava. I isto tako, kad govorimo o privatizaciji, formiranjem krovnog društva nad ova 4 društva moramo znati da u Saboru ćemo razgovarati o privatizaciji krovnog društva koji osim udjela nema ništa. Imovina će biti u ovim osnovnim društvima …
Hvala. Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec, drugi ispravak netočnog navoda.
Pa još jedanput ću reći da je netočno da ne postoji zakonska obveza za da se ovaj zakon donese upravo sada i po hitnom postupku. Naime, evo ponovo ću pročitati. 3. ožujka donesen je Zakon o izmjeni Zakona o željeznici gdje je bila obveza po članku 32. da se formiraju novi izvori sredstava koji su se trebali koristiti za restrukturiranje Željeznice. Tim izmjenama zakona, taj članak je ukinut. Prema tome, i to je bila obveza. Trebao je stupiti na snagu 1. siječnja 2005. godine. Tim izmjenama prolongiran je rok na 1. siječnja 2006. godine. i to je bila obveza po ovom zakonu. I umjesto …
Hvala. Treći ispravak, poštovani zastupnik Šime Lučin.
I umjesto da se …
Nije isteklo vrijeme?
Kada titra, kada titra predsjedniče.
Kad trepće?
Da.
Kad trepće?
Evo još jednu rečenicu ću još reći. I umjesto da ste krenuli tako, jer niste obavili svoju obvezu da ste prolongirali primjenu Zakona o željeznici …
Sada jako trepće. Poštovani zastupnik Šime Lučin, ispravak netočnog navoda.
Ali ste me omeli vi u govoru.
Nisam vas ja omeo. Vi ste govorili isto.
Ma netočan je navod da Vlada poštuje zakone, je tom logikom zapravo onda ovo što je kolegica rekla ne bi taj zakon mijenjala ni 2 tisuće, odnosno prošle godine. mogla ga je i ove promijeniti. I zapravo inzistiranjem na tome očito je da je ovdje o nečem drugom se radi, a to je da treba u ovom vremenu kad je pažnja javnosti okrenuti, ne znam, na neke druge teme, prema Božiću, bravo, zapravo treba da ovaj zakon prođe. I što se tiče drugog ispravka netočnog navoda, ja ovu priču oko konsenzusa zapravo ne bi nazvao konsenzusom kako vi stalno inzistirate. To je trgovina. Vlada je ponudila zakon za izmjenu, u zamjenu za izmjenu Kolektivnog ugovora. A tko je što dobio tom trgovinom mislim da će vrijeme pokazati. Mislim i čini mi se da će vrijeme pokazati da smo svi izgubili.
Četvrti, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Pa poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam dva netočna navoda. Prvo, gospodine državni tajniče ne kaže se koncenzus, kaže se konsenzus. Evo i Šime je za to. Ako hoćete uporabljavati hrvatski onda ste trebali staviti dogovor. Onda ste dogovor trebali staviti. To je prvi netočan. Drugi netočan navod. Ne može se po vama konsenzus sklapati radi provođenja zakona o podjeli koji još nije donesen i točno ste rekli da je ovo papir, a ne dokument. Hvala.
Poštovani zastupnik Josip Leko, ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajnik se netočno pozvao na Zakon o željeznici, citirajući samo jednu odredbu. Tako se ne može pozivati na cijeli zakon, jer smisao zakona nije samo u jednoj odredbi njegovoj. Pa je već kolegica Zgrebec i kolega Slavko Linić rekao da postoje i druge odredbe tog zakona koje kažu da se je trebalo pristupiti modernizaciji i restrukturiranju željeznice što se nije učinilo. Ovo je formalistički pristup Zakonu o željeznicama. Hvala.
Poštovani zastupnik Nenad Stazić, ispravak netočnog navoda.
Nije točno što kaže državni tajnik, da se hoće ovdje reći da je u predloženom zakonu nešto loše. Hoće se reći da je u predloženom zakonu sve loše, a najlošije je to što šaljete na tržište dijelove HŽ-a koji su za tržište nepripremljeni, u kojem radi 7,5 tisuća radnika, koji će kada dođu na to tržište nepripremljeni za tržište najvjerojatnije izgubiti posao, ostati će na ulici. To je 7 i pol tisuća radnika puta četiri člana obitelji, to je 30 tisuća usta koji će završiti bez kruha. To ste napravili i to je u ovom zakonu najlošije.
Poštovana zastupnica Milanka Opačić, ispravak netočnog navoda.
Ispravljam netočan navod gospodina Bregleca koji je rekao da je Vlada ponosna što je postigla konsenzus sa sindikatima oko ovog zakona. Ako ste postigli konsenzus o ovakvom zakonu ne možete biti ponosni, jer je riječ o manipulaciji sa vrhom sindikata na račun radnika.
Imao sam jedan vrlo zanimljiv prijedlog zastupnika Pupovca, ali ne mogu ga javno iznijeti u pogledu jednog predsjednika kluba, ali… Poštovani zastupnik Tonči Tadić, ispravak netočnog navoda.
Ispravljam navod gospodina državnog tajnika o tome da Vladina namjera nema veze sa ovim vremenom. Definitivno ima, jer ne biste onda išli u hitni postupak i to baš sada u adventu dok naš ratnik čami u haškoj sudnici. Ovo osim toga, drugi nastavak, nema veze sa europskom regulativom nego ima veze sa sporazumom koji ste sklopili sa Svjetskom bankom, a zašto je takav to će vas narod pitati na idućim izborima. Što je sa tvrtkama kćerima? Što je sa lokalnim prugama? Što je sa pravom HŽ da vozi na prugama u susjednim zemljama koje su u EU i o onima koje nisu u EU? O tome u ovom papiru gospodine državni tajniče nema ni slova.
Mir! Poštovani zastupnik Željko Antešić, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa. Evo nekoliko puta je već … [[Zbog predsjedničkog zvonca, govornik se ne razumije.]] smatram da je potrebno još jedanput naglasiti. Naime gospodin državni tajnik je nekoliko puta ponovio da je zakon dobar jer je postignut konsenzus socijalnih partnera. To je netočno. Točno je da je zakon izuzetno loš i sa vrlo teškim posljedicama za Hrvatsku željeznicu i za hrvatske interese u cjelini, a ovaj tzv. konsenzus služi samo zato da to prikrije i da prikrije političku trgovinu.
I klub zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Evo ovako, do 31. prosinca 2005. sa Hrvatskih … [[Zbog predsjedničkog zvonca, govornik se ne razumije.]] sa Hrvatskih željeznica ukupno će otići 638 radnika do 31. prosinca 2005. jasno uz otpremninu od 150 tisuća do 200 tisuća kuna. Ode li radnik u mirovinu zadnjih dana u godini onda će mu isplaćena otpremnina ući u osnovicu za izračun mirovine. Otpremnine jasno isplaćuju i druge tvrtke THT do 340 tisuća, HEP do 117 tisuća, Adris do 335, Ministarstvo obrane 50 do 100 tisuća kuna, menadžeri pretpostavljam da dobijaju 3 do 4 puta više pa i u onom nedohodovnim ili neznam gubitaškim društvima, saborski zastupnici jasno ne dobijaju ništa pa bi time i menadžere u ovim kompanijama mislim javnim trebalo podvesti pod zastupnike. Neznam kolika je recimo otpremnina na HRT-u no ponavljam, na Hrvatskoj željeznici je 150 do 200 tisuća kuna. Ali me zanimaju i kakve su otpremnine uprave. Slažem se, svi bi vjerojatno ti radnici radije ostali na poslu nego otišli s tom otpremninom u jednu neizvjesnost. Međutim da se ponovo vratim na zakon. Svi govore o suvremenoj željeznici, svi govore o uspješnoj dohodovnoj željeznici, međutim bojimo se da je na neki način ovo što se ovdje dešava i uvertira u privatizaciju te željeznice ili dijelova te željeznice. Tijekom lipnja 2005. Vlada je donijela odluku o privatizaciji pod navodnicima tzv. ovisnih društva, a na željeznici djeluje to znamo 17 takvih društava čiji direktori jasno 100% sam u to siguran, imaju menadžerske ugovore i sve ostale beneficije što također treba ukinuti i podvesti ih pod režim zastupnika. Na strani 2 ovog obrazloženja doslovce se kaže da razdvajanjem trgovačkog društva HŽ d.o.o. na manja trgovačka društva prema poslovnim područjima stvaraju se subjekti sposobni za prihvaćanje tržišnih uvjeta koje nameće potreba otvaranja i liberalizacija pristupa drugih subjekata željezničkom transportnom tržištu. Znači biti ovo pod liberalizaciji pristupa drugih subjekata željezničkom prometu, a to je odlazak na tržište, a sutradan ili prekosutra i privatizaciji. Znači nakon HT-a, znači nakon INA-e uskoro vjerojatno i Croatia osiguranje, prije banaka, na red će doći i željeznice. Kod Croatia osiguranja već smo crkvi dali 25% njene vrijednosti ili 65 milijuna eura. Koji dio će se vjerojatno privatizirati? Vjerojatno onaj iz članka 1. stavka 1. točke 3., a to je prijevoz tereta. Znači neće niti onaj putnika, niti izgradnje infrastrukture već jedino ono što je jasno dohodovno, a to je isključivo i jedino teretni promet. Taj promet se uredno u ovoj zemlji eto, povećava iz godine u godinu, ali bez da kao što je gospodin Linić govorio da Riječka luka ponovo postane ono što je bila do 90-tih od željezničkog prometa na žalost neće biti ništa. Mi jednom riječju u klubu IDS-a izražavamo zabrinutost jednom ovakvom mogućnošću, ali postavlja se stvarno pitanje zašto bi mi sada zastupnici bili protiv kada je tobože kao što se ovdje stalno sugerira šest sindikalnih središnjica prihvatilo taj kako da ga nazovem, vladin koncept. I ovdje se u ovome zaključku Odbora za pomorstvo, promet i veze između ostalog kaže, posebno je upoznao članove odbora da se nije išlo u postupak donošenja ovog zakona bez dogovora sa socijalnim partnerima te da je prijedlog podržala šest sindikata koji zastupaju 99% zaposlenih odnosno da je postignut konsenzus, ovdje konsenzus, sa socijalnim partnerima. Međutim, ja se usuđujem reći da je ovaj stav odbora neću reći falsificiran, ali naprosto iskrivljen u odnosu na zaključke koje smo malo prije dobili. O čemu se zapravo govori u ovim zaključcima? Prvo, to treba citirati i pročitati: Obje strane suglasne su da se u kolektivni ugovor, dio 1., opći dio ugovora ugradi odredba ukoliko se u nekom od 4 društva koja će se nakon podjele HŽ formirati i pojaviti višak radnika, te ako se u istovremenu u nekom od ista ta 4 društva pojavi manjak radnika, društvo koje ima potrebnu za radnicima dat će prednost pri zapošljavanju radnicima koji su višak ukoliko isti ispunjavaju propisane uvjete. I drugi zaključak, radi provođenja Zakona o podjeli trgovačkog društva HŽ, Hrvatske željeznice d.o.o., a prije prijedloga odluke ministra mora, turizma, prometa i razvitka Vladi Republike Hrvatske iz članka 2. sindikati s pravom na kolektivnog pregovaranje na HŽ-u uključiti će se u dogovaranje koji radnici društva, HŽ, itd., postaju radnici trgovačkih društava. Znači, gospodo, vrlo jednostavno. Nije postignut konsenzus. Ovdje se uopće ne govori o zakonu već se govori o sigurnosti radnog mjesta na Hrvatskoj željeznici. To je zapravo bit. Drugo, u vrijeme racionalizacije potrebe pa za radnicima koji će ostati bez posla teško da će biti mjesta u toj tvrtci. Treće, meni je drago da se postigao jedan konsenzus, ali tvrdim da su ovakvi zaključci, da budem slobodan, dosta, dosta, da se tako izrazim plitki. Kada su sindikati prihvatili načelo zabrane prosvjeda na Trgu Svetoga Marka bili smo i IDS-u otvoreno protiv takvog sindikalnog nagodbenjaštva, a držim da i oko ovog zakonskog prijedloga treba biti protiv jer se nešto slično dešava samo kada su željeznice posrijedi. Mislim da će na kraju zaposlenici zažaliti i s ovakvim zakonom i s ovakvim sindikatima. Mogao bih sada citirati pojedine članke, konkretno ovaj 3. gdje na neki način sa Sabora dirigiramo određena prava hrvatskoj Vladi koja može sada otvoreno sama, mimo ikoga disponirati ogromnom imovinom Hrvatske željeznice, ali ću se i sam upitati kao i Tonči Tadić šta je sa ovim lokalnim željeznicama. Pogotovo sa onim zatvorenim sustavima kao što je npr., u Istri gdje komunikaciju sa, recimo, Zagrebom, Rijekom, nije bitno kime morate isključivo i jedino i samo je tako moguće vršiti preko Slovenije. Ta željeznica naprosto odumire. Tko će preuzeti brigu, recimo, o toj željeznici? Danas, recimo privatizacija željeznice ili bacanje na tržište željeznice, sutra Jadrolinije i stvarno postavlja se pitanje što će konačno i čime sutradan raspolagati ova zemlja. Drago mi je da je ovdje spomenuto da se preuzimaju dugoročne obveze, to je dobro. Međutim, to nažalost nigdje u ovom zakonu ne piše da bi znali na koji će se način i ta materija regulirati. I ono što je zasigurno ogromna šteta da se ovaj zakon ne raspravlja u dva čitanja, bez obzira što je ovo vjerojatno posljednji dan zasjedanja. Mislim da bi čak i na izvanrednoj sjednici Sabora bilo prostora da o jednoj tako bitnoj materiji od koje ovisi egzistencija gotovo 20 tisuća ljudi raspravljaju saborski zastupnici i da se doista postigne konsenzus i sa sindikalnim partnerima. Imajući, eto, sve to na umu, imajući eto i ja bih rekao pokušaj da nas se zavara ovim zaključcima iako je meni osobno drago da se oko nečega postigne konsenzus, mislim da nije moguće prihvatiti kondicije Zakona o podjeli trgovačkog društva Hrvatske željeznice.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivo Vučić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravljam navod gospodina Kajina da ovaj Zakon nije dogovoren sa sindikatima Hrvatskih željeznica. Upravo iz zaključka koje smo dobili u stavku 2. kaže: "radi provođenja Zakona o podjeli trgovačkih društva Hrvatskih željeznica, a prije odluke ministra mora, razvitka i turizma Vlada će pregovarati sa sindikatima o njihovom statusu". Dakle, iz samog zaključka je vidljivo da su sindikati suglasni sa provedbom ovog Zakona. Hvala.
Hvala. Idemo na pojedinačne rasprave. Poštovani zastupnik Nenad Stazić, izvolite.
Hvala lijepa. Zakonski je prijedlog neprihvatljiv u potpunosti i to je neprihvatljiv s obzirom na to što se njime želi postići, neprihvatljiv je zbog toga kako se želi postići to što se želi postići i neprihvatljiv je zbog toga kako je napisan. Znači, kako je potpuno neobrazložen i kako je zbog ove hitnosti donošenja zapravo uvredljiv za Sabor, a sve skupa nepotrebno. Što se Zakonom želi postići i zašto je to neprihvatljivo? Zakonom se HŽ dijeli u 4 trgovačka društva. Dijeli se u 4 trgovačka društva koja će se poslati na tržište i to u obrazloženju piše. U obrazloženju kaže, razdvajanjem HŽ-a stvaraju se subjekti sposobni za prihvaćanje tržišnih uvjeta. To je prije svega netočno. Netko je sposoban za prihvaćanje tržišnih uvjeta ako je naprosto osposobljen, ako je konkurentan, ako je dovoljno razvijen. A samim time što ćete vi nekoga razdvojiti, vi niste njega učinili sposobnim za prihvaćanje tržišnih uvjeta. Prema tome, to što u obrazloženju piše je jedna obmana, jedna neistina, jedna floskula koja ne znam komu treba jer se ovdje ne radi o nekom nevažnom ili manje važnom zakonu ili zakončiću. Ovdje se radi o najvećem društvu, trgovačkom društvu u vlasništvu Republike Hrvatske. Sudbina toga društva tiče se tisuća i tisuća ljudi i članova njihovih obitelji. Pa kad se daje takav zakon u proceduru onda se ne treba služiti ovakvim floskulama, da će samo razdvajanje stvoriti subjekte sposobne za tržišno natjecanje. Dalje se u obrazloženju kaže. Takvo uređenje omogućava nediskriminirajući pristup željezničkoj infrastrukturi, potencijalnih željezničkih operatera na liberaliziranom transportnom tržištu. Ajmo mi to sad prevesti na jedan razumljivi jezik pa tako da ljudi koji prate ovu raspravu, da shvate o čemu se tu u ovoj rečenici radi. Liberalizirano transportno tržište, to je ono tržište na kojem mogu djelovati svi operateri, domaći i strani. To je sudbina koja nas čeka. Tko će prevoziti putnike? Tko će prevoziti robu? Ne mora biti domaći operater, može biti bilo koji. Onaj koji dobije koncesiju. Koji će dobiti koncesiju? Onaj koji bude najosposobljeniji, koji bude najbolji. Što označuju potencijalni željeznički operateri? To su ti. To su mađarske željeznice, austrijske željeznice, njemačke željeznice, slovenske željeznice, možda sutra srpske ili željeznice. A sad, šta znači nediskriminirajući pristup? To znači da Hrvatska država više neće moći ni na koji način pomagati niti jednom od ovih trgovačkih društava. Neće moći jer se to kosi sa zakonima tržišnog natjecanja, a o tome imamo zakone. Prema tome, jednom kad ih izručimo tržištu gotovo je, kako se snađu, a kako se mogu snaći? Snaći će se onako kako smo ih za tržište pripremili, a kako smo ih pripremili? Nismo ih pripremili nikako. Imaju zastarjele vagone, imaju zastarjele lokomotive, oni na tom tržištu naprosto ne mogu opstati. To vam je kao da šaljete vojnike u bitku, a niste mu osigurali kacigu, niste mu osigurali pancirku, ima staru pušku, nema odgovarajuće metke, a vi njega šaljete u bitku. Što će se vama s takvim vojnikom dogoditi? Poginut će, jer se ne može boriti sa opremljenijim vojnikom koji ima punu ratnu spremu i koji je za tu bitku naprosto spreman. E pa sad vi HŽ, ova 4 društva šaljete nespremne u tu bitku. To je oprostite izuzetno neodgovorno, to je neodgovorno prije svega prema tim ljudima. Njih nije malo, znate nije njih 200 pa će sad Vlada nešto napraviti pa će 200 ljudi zbrinuti, pa neće 200 ljudi ostati bez posla. Njih je 7 i pol tisuća samo u ova 2 društva koja planirate osnovati prijenos tereta i vuču vlakova. Njih je 7 i pol tisuća puta 4 člana obitelji, rekao sam to je 30 tisuća ljudi. Što će biti s tim ljudima kad ta njihova trgovačka društva potpuno nespremna i nepripremljena uđu na liberalizirano tržište? Neće njihova trgovačka društva dobivati taj posao prijevoza putnika, prijevoza tereta, vuče vlakova. Neće, drugi će ih dobivati ili će naprosto biti osposobljeniji. Pa gdje će oni sa 27 ili 33 godina starim vozilima dobiti posao? Naprosto neće moći konkurirati u tim natječajima. Što će biti dalje s tim ljudima? Njih će njihova trgovačka društva otpuštati kao višak, oni će ostati gospodo moja na ulici, ostat će bez kruha, oni i njihove obitelji. Nema nitko ništa protiv toga da se HŽ podijeli, ali je HŽ trebalo najprije pripremiti, trebalo ga je modernizirati, pa to je ono što smo i u interpelaciji svojoj govorili. Zašto smo se onako derali dajte nemojte odgađati modernizaciju željeznica, opasnu stvar radite. Igrate se sa sudbinama tisuća ljudi. Dajte to prvo modernizirajmo, pripremimo za tržište onako kao što se INA pripremila za tržište, pa je onda mogla izaći na to tržište, pa je mogla postići dobru cijenu kad su se prodavali dijelovi INA-e. Ovi na tržištu nemaju ali apsolutno nikakvu šansu. Vi njih šaljete ovim Zakonom u propast. Pozivate se na dogovor, na konsenzus sa sindikatima, pa šta piše u tome? U tome piše u stavku 1. da ako se u jednom od tog društva pojavi višak radnika, a u drugome manjak da će onda ovi koji imaju manjak primiti ovaj višak, odnosno imat će prednost pri zapošljavanju ako ispunjavaju propisane uvjete. Molim vas dajte mi recite jedno trgovačko društvo gdje ste tu u analizi napisali koje uopće predviđa da bi moglo imati manjak, pa svi će imati višak, nitko neće imati manjak. I šta kaže 2. točka toga ugovora? Veli sindikat će se uključiti u dogovaranje koji radnici, koji neki od njih i sad će sindikat prigovarati koji od njih postaju radnici trgovačkih društava ako i ne. Znači samo za neke će biti osiguran posao, sindikat će se u to uključiti da pregovara koji i to je sva zaštita radnika u ovoj liberalizaciji u koju vi njih šaljete. To su potpisali tu nekakvi čelnici, jesu, oni vam otkaz ne mogu dobiti već samim time što su sindikalni vođe. Time što su sindikalni vođe oni će ostati u nekim tim trgovačkim društvima zaposleni sasvim sigurno, radnici neće, ne zato što su ovi vođe sindikalni zločesti, ne zato, nego zato što ta trgovačka društva neće moći opstati. Ljudi božji vi šaljete u zakonsku proceduru jedan zakon u kojem se o tako velikoj financijskoj vrijednosti, ogromnoj financijskoj vrijednosti 7 i pol milijardi kuna, možda još toliko u nekretninama. Sve će odluke donositi Vlada. Pa dajte si pogledajte Zakon o INA-i, o privatizaciji INA-e, pa pogledajte kako je to pedantno napravljeno, kolika je tu dana uloga Saboru. Pa Sabor je kontrolirao taj postupak cijelo vrijeme. Vi sad šaljete prijedlog, to će sve Vlada, Vlada će podijeliti imovinu, ona će odrediti cijenu, ona će odrediti temeljni kapital, sve će to Vlada napraviti bez ikakve kontrole Sabora, to ste na 5, 6 članaka tu nadrljali, oprostite moram taj izraz upotrijebiti nadrljali i to ste poslali u Sabor o jednom trgovačkom društvu koje je najveće u Republici Hrvatskoj. To je, oprostite, neozbiljno, to je uvredljivo za Sabor, to je uvredljivo za hrvatsku javnost koju ovaj Sabor predstavlja.
Hvala lijepa. Idemo na, imamo seriju ispravaka netočnih navoda. Prvi poštovani zastupnik Ivo Vučić. Izvolite.
Ispravljam navod gospodina zastupnika Stazića da je ovaj Zakon uvredljiv. Ja mislim da je upravo njegova rasprava uvredljiva za 99 članova sindikata djelatnika Hrvatskih željeznica, pa i za vođe sindikata jer on smatra da oni nisu sposobni na tržište, ja smatram da je hrvatska Vlada se opredijelila za liberalno tržište zajedno sa Hrvatskim željeznicama, da su upravo ti ljudi sa upravom Hrvatskih željeznica sposobni provesti liberalizaciju Hrvatskih željeznica na liberalnom tržištu, a ne na dirigiranom tržištu.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Stazić osim što je rekao da je Zakon uvredljiv, on je rekao da je Zakon neprihvatljiv. Pa kolega Stazić, Zakon je prihvatljiv posebice ako je prihvatljiv tim 7 i pol tisuća djelatnika koji imaju svoje predstavnike u sindikatu i čiji predstavnici su potpisali i postigli konsenzus o Konačnom prijedlogu ovog Zakona. Dakle, ako je on za njih prihvatljiv onda je prihvatljiv svakako i za sve nas, a što se tiče uvredljivosti doista vaš istup dovoljno govori o tome tko je uvrijedio. Ti istupi su uvredljivi za ovaj Sabor, a i za hrvatsku javnost, a što se tiče šanse na tržištu mi doista vjerujemo da u Hrvatskim željeznicama ima sposobnih ljudi koji će znati othrvati se i na tržištu, prema tome, sasvim sigurno da će se znati i snaći na tržištu Hrvatske željeznice.
Treći ispravak, poštovani zastupnik Nikola Sopčić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolega Stazić je nazvao obrazloženje Vlade povodom ovog Prijedloga zakona običnom floskulom. Nije točno. Zakon je dobro obrazložen, treba samo obrazloženje pročitati, dobro je pripremljen i usuglašen je sa sindikatima, a oni predstavljaju 99% onih 7 i pol tisuća radnika. Ja razumijem vaše razočaranje ovim sporazumom između sindikata i ministarstva, to mi je potpuno jasno, ali floskulom bi se moglo nazvati ova kompletna vaša rasprava prije nego obrazloženje Vlade.
Četvrti poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo netočan navod gospodina Stazića je da se ne može pobijediti starim puškama i lošom opremom. Gospodine Staziću, u Domovinskom ratu smo to dokazali, pokazali ali vi Domovinski rat tako i tako zaboravljate. Međutim, imam osjećaj da su vas jutros opet na dugi jutarnji razgovor nazvala gospođa Ankica Lepej. Moram reći da ste dobar glasnogovornik, samo nisam znao da se razumije u željeznice.
Velimir Pleša sljedeći ispravak.
Netočan je navod gospodina Stazića, citiram "pozivate se na nekakav konsenzus koji su potpisali nekakvi sindikalni čelnici". Potpuno netočno jer ne radi se o nekakvom konsenzusu, radi se o konsenzusu o konačnom prijedlogu zakona koji su postigli sindikati zajedno sa ministarstvom. I ne vidim zbog čega bi to bilo uvredljiv ovakav zakon koji je napisan, zbog čega ste rekli da se nadrljao nekakav zakon jer o drljanju nečega sjetit ću se samo onoga kako ste nadrljali izmjene Ustava prije tri godine.
I poštovani zastupnik Emil Tomljanović ispravak netočnog navoda.
Upravo je kolega ispravio ono što sam ja namjeravao. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Prvo moram razjasniti zašto sam rekao da ovaj zakon čak između ministra Kalmete i sindikata ima povijesno značenje. Vezano je za točku 2., znači preambula i točka 1. o.k. ali točka 2. kaže: "radi provođenja zakona o podjeli trgovačkog društva". Prema tome, pravno kazano budimo svjesni on je u točki 2. ništetan zbog činjenice jer zakon još nije donesen. Može se govoriti o konačnom prijedlogu da postoji suglasje, može se govoriti o dijelu kolektivnog ugovora ali i tu se već prejudicira ovaj dio. Ali točka 2. je ništetna, ništetna jer zakon još nije donesen niti je stupio na snagu. A ako se vidi kad stupa na snagu ako se donese kaže se člana: "Ovaj zakon stupa na snagu danom objave u Narodnim novinama". Prema tome, prvo ovo pravno razjasnimo. Znači, točka 2. zaključka nema pravne snage i ona je u ovome trenutku ništetna. Kako će biti kad zakon se donese o.k. ali je vidljivo da je 8. to suglasje sa sindikatima rađeno, 12. je potpisano. Prema tome, danas je 15., točka 2., znači pravno govorim, nema pravne snage. To je ona varijanta "Zec u šumi a ražan tu i hoće se pečenje". E sada idemo na jedan vrlo bitan dio. Bilo je ovdje nesuglasja i prijepora s čime se ovaj zakon usklađuje. Mislim da je ovdje jedino nesporno da se ovaj zakon usklađuje sa dosadašnjom naknadom praksom hrvatskom o pretvorbi i privatizaciji. To je sigurna varijanta. Jer, nije ovo prvi slučaj da smo velike sustave, javna poduzeća razbili na manje sustave i onda ih totalno uništili. To je nažalost iskustvo iz provedene pretvorbe i privatizacije odnosno pljačke hrvatskoga naroda ali o tome ćemo razgovarati kad naš Zakon o dopuni Zakona o pretvorbi i privatizaciji dođe na dnevni red. No, što se mi ovdje moramo duboko zabrinuti? Moramo se duboko zabrinuti jer mi u ovome sazivu Sabora dobrano mijenjamo ustavno načelo o parlamentarnom sustavu u Hrvatskoj jer i ovaj zakon je kad se gledaju odredbe, on je prinos onome da Hrvatska de facto postaje kancelarski sustav. Zašto to kažem? Zbog toga što smo u ovome sazivu Sabora donijeli preko 83% zakona u hitnome postupku s jedne strane. S druge strane, u ovome sazivu Sabora Vlada je donijela ogroman broj uredbi sa zakonskom snagom a na tragu je i ovaj konačni prijedlog zakona jer osim prvoga članka što i kako sve ostalo se daje Vladi. Znači, to je čisti dokaz kancelarskog sustava. Vi to meni priznali ili ne priznali ali. I što je još ovo dokaz? Mi moramo biti svjesni, ja kao pravnik mene je sramota kakve mi zakone ovdje donosimo. Mi moramo biti svjesni da nam naraštaj pravne izričaje i ovo što se sada radi taj zakonodavni stampedo neće oprostiti. Neće nam oprostiti taj dio jer mi dobivamo po hitnom postupku zakone koji ne samo da nisu isimulirani nego su pravno neprecizni. Omogućavaju razno razna dvojaka, trojaka tumačenja i razno razne makinacije, malverzacije, u nekima čak omogućavamo odredbe kojima dajemo plodno tlo za korupciju. I to je najveći problem u svemu tome i zbog toga će i Klub HSP-a uskoro podnijeti jednu interpelaciju na ovaj dio da mi sami sa ovakvim radom ugrožavamo pravnu sigurnost u državi, ugrožavamo pravni poredak, ugrožavamo načelo zakonitosti, načelo vladavine prava. To je ono, pogledajte, razgovarajte sa odvjetnicima, razgovarajte sa sucima, razgovarajte sa eminentnim pravnim stručnjacima i svi će vam reći taj dio. Mislim, situacija je takva da se moramo pobrinuti o tome. To smo mi već odavno naglašavali, poglavito u ovome dijelu priključivanja Europskoj uniji i donošenju zakona. Vidjeli ste i sami kakvih smo sve zakona imali, da su to bili sirovi prijevodi, da smo dobili zakone sa sedam članaka, pa onda nema deset pa se ide na 20. i 23. članak. Znači, sve ovo još jednom ukazuje da ovaj zakon se stvarno ne može podržati jer je zbrzan. On je stvarno zbrzan i to tako da mogu biti nesagledive štetne posljedice jer se nema ni jamstva ni bilo čega drugoga kako i na koji način će se to provesti. To smo imali i u većem broju zakona do sada. Bitno je samo da će se omogućiti ovaj proces po onome što Vlada kaže, što kaže ministar a mi smo tu samo da kažemo, da ovlastimo Vladu eto radite, vi sve znate, vi sve možete. Pa molim samo predlagatelja da mi kaže je li se zna tko će kupiti Glavni kolodvor. Hvala lijepa.
Tko će kupiti?
/Govornik nije uključen, ne čuje se./
Glavni kolodvor?
Da, Glavni kolodvor u Zagrebu tko će kupiti jer prema ovome to je … [[Govornik se ne razumije.]]
Ima ona pjesmica "Ide majka s kolodvora, dija, dija, de". Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Nikola Sopčić.
Gospodine predsjedniče, kolega Kovačević koji je naš poznati hrvatski jezikoslovac rekao je da ispada da temeljem zaključka između predstavnika sindikata i ministra Kalmete ispada da je zakon već donesen. Kolega Kovačeviću, treba samo pročitati i ovdje piše: "Postigli konsenzus o konačnom prijedlogu zakona." Tu se spominje konačni prijedlog zakona. To znači, zakon nije još donesen. Samo treba pročitati. Hvala lijepo.
I drugi Frano Matušić ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, zahvaljujem. Kolega Kovačević je rekao da uvodimo kancelarski sustav. Ne uvodimo kolega. Mi samo ovlašćujemo Vladu prema našim ovlastima koje mi imamo u Hrvatskom saboru. Njih ne bojte se da ćemo uvoditi kancelarski sustav. Što se tiče ugrožavanja pravne sigurnosti također ovaj Hrvatski sabor ne ugrožava pravnu sigurnost. Upravno suprotno, on osigurava pravnu sigurnost s donošenjem novih zakona i svega onoga što imamo svakodnevno na dnevnom redu. I treće, što se tiče šteta rekli ste da bi prouzročio štetu ovakav zakon, provedba itd. Ne, ovaj zakon sigurno neće prouzročiti štetu. Štetu je recimo prouzročila nabavka rezervnih dijelova u visini od milijardu kuna koje je potpisala bivša vlast a bez javnog natječaja i to preko posrednika. Znate, to su konkretne štete za Hrvatske željeznice. Kad potpišete ugovor na milijardu kuna i više za rezervne dijelove a bez javnog natječaja i preko posrednika onda je sasvim jasno o kakvim štetama se radi i o čemu se radi.
Hvala lijepa. Replika poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Pa kolega Kovačević, ja se slažem s vama da mi unatoč tome što imamo parlamentarni sustav često donosimo takve zakone kao da imamo kancelarski sustav. Pa što reći na ovom primjeru? Eto, mi se odričemo da kontroliramo buduću privatizaciju Hrvatskih željeznica, prenosimo na Vladu sve ovlasti i odgovornosti formalno. Dakle, Vlada će donijeti sve potrebne odluke, Vlada će našu željeznicu koja je zastarjela, čuli smo ovdje sa voznim parkom starim gotovo 30 godina, liberalizirati tržište, doći će stranci koji će potpuno zapravo uništiti konkurentnost naše željeznice za koju se nismo pobrinuli da bude konkurentna. Međutim, što će se desiti? Neće biti Vlada odgovorna, neće biti kancelar odgovoran, biti će odgovoran ovaj Sabor, mi često čujemo upravo od predstavnika Vlade vi ste donijeli te zakone, vi ste prihvatili proračun a u proračunu nema novaca, dakle, mi ćemo biti odgovorni ako donesemo takav Zakon. Ja vjerujem da će saborska većina prihvatiti ovaj Zakon ali ćemo mi svi kolega Kovačević biti odgovorni, i to ne po prvi puta.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Frano Matušić. … [[Upadica se ne čuje.]] Kako?
Hvala lijepa, ipak nisam i drago mi je što nisam Frano Matušić, ja sam Pero Kovačević i baš zbog toga sam govorio i slažem se s vama da mi moramo biti svjesni koju odgovornost donošenjem ovakvih nakaradnih zakona prihvaćamo. Jer će na kraju Vlada kazati, pa šta hoćete, vi ste to donijeli. Je li tako? Tako će reći. Pa šta hoćete vi ste to donijeli, mi smo morali postupati, veli prema zakonima Hrvatskoga sabora. Jer ste nas vi na to obvezali. U tome je taj cijeli problem. Pa mi jesmo u kancelarskom sustavu uvaženi kolega, vi to možete tumačiti ovako ili onako, da li je to davanje ovlaštenja Vladi, ali u parlamentarnom sustavu se ne daju ovlaštenja Vladi takve naravi. U parlamentarnom sustavu se nadzire rad Vlade, u tome i je cijeli problem i stvarno jesmo u zakonodavnom stampedu. Zakon o stampedu kada uzmete činjenicu 83% zakona smo u ovome sazivu Sabor donijeli po hitnome postupku. Kako nam rade uredi Vlade za zakonodavstvo, kako rade drugi, bolje ne govoriti. Ali očito da se moramo duboko zabrinuti jer ćemo ostati zabilježeni u povijesti kao Sabor koji je prouzročio saziv Sabora, koje je prouzročio zakonodavni stampedo a naraštaji i naraštaji će to morati ispaštati, ispravljati, jer neće morati ispravljati kao što nisu mogli privatizaciju i pretvorbu. Hvala lijepa.
Hvala. Dobro je, samo da, mislim da ćemo kroz daljnju raspravu razlučiti ovu dilemu da li se radi o kancelarijskom sustavu, ne ne kažem da ste vi rekli, jer bila je nedavno jedna polemika na televiziji gdje je jedan uporabio kancelarijski sustav zamjenivši ga sa kancelarskim. Poštovani zastupnik Zdravko Sočković. Izvolite
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Danas raspravljamo o prijedlogu Zakona o podjeli trgovačkog društva Hrvatske željeznice d.o.o. sa Konačnim prijedlogom zakona koji je na prijedlog hrvatske Vlade uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Već sam prijedlog Vlade da se ide na hitni postupak govori o odlučnosti Vlade da se istinske pozitivne promjene u Hrvatskim željeznicama dogode što prije. Zato hitnost postupka treba gledati sa pozitivnog aspekta jer nije bitno hitnost donošenja zakona ako su u izradi samoga prijedloga učestvovali partneri a u ovome slučaju to su sindikati željeznica i GSV, a kako znamo da su u ovom slučaju učestvovali i dali pozitivno svoje mišljenje sindikati što smo i danas evo vidjeli. Pa time samim je i hitnost donošenja ovoga Zakona više nego dobra i opravdana. Također moramo voditi računa da je Hrvatska potpisivanjem Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju sa Europskom unijom 2001. započela aktivnosti usklađivanja domaćeg zakonodavstva sa pravnim stečevinama Europske unije. Zakonom o željeznici kojom su stvorene osnove za daljnji proces usklađivanja zakonodavstva, odnosno restruktuiranje željezničkog sustava u Republici Hrvatskoj po načelu razdvajanja željezničke infrastrukture od željezničkog prijevoza, te liberalizacija željezničkog transportnog tržišta. Projek osuvremenjivanja financijske konsolidacije i restrukturiranja željeznica za razdoblje od 1998. do 2002. godine predložen je bio sa namjerom stvaranja suvremene i efikasne željezničke prijevozničke tvrtke te smanjivanja financijskog opterećenja za državni proračun. Razdvajanje poslova infrastrukture od prijevoza i daljnje izdvajanje neovisnih djelatnosti u nove tvrtke Kćeri omogućava uključivanje privatnog sektora u ove procese. Danas unutar hrvatskoga željezničkog sustava djeluje 17 ovisnih društava u 100%-tnom ili u većinskom vlasništvu HŽ-a. Svjesni smo da u razdoblju od 2000. do 2003. godine bio je prisutan trend smanjenja radnika u HŽ-u u matici ali istovremeno trend povećanja broja radnika … [[Govornik se ne razumije.]] društava koje su tvrtke Kćeri HŽ-a što je zapravo kreiralo neznatne učinke ukupnog smanjenja zaposlenika u željezničkom sustavu i gotovo nikakve uštede u troškovima radne snage. Stvarno smanjenje broja radnika uglavnom se odnosilo na redovite odlaske u mirovinu ili odlaske uz vrlo stimulativne otpremnine. To možemo i vrlo lako dokazati jer je evidentno da je broj radnika 2000. godine 31. 12. u HŽ-u u matici iznosio 18.535 a broj radnika 31. 12. iste godine u ovisnim društvima 3.120 ili ukupno broj radnika 21.655, a 2003. godine 31. 12. u HŽ-u u matici se istina bog smanjio broj radnika na 14.905 ali se za isto to povećao na HŽ-ovim ovisnim društvima na 6.835. ili ukupno 21.740 zaposlenika su imali 31. 12. 2003. godine što govori da je broj radnika u HŽ-u matici formalno smanjen, ali broj radnika u ovisnim društvima stvarno povećan, i da je ukupan broj djelatnika stvarno povećan za 85 djelatnika. Iako je evidentno … [[Govornik se ne razumije.]] problema viška radnika u željezničkom sustavu zbog vrlo izražene kompleksnosti željeznice koja se i nadalje u najvećoj mjeri oslanja na ljudski faktor u samom poslovnu procesu, te izrazite prisutnosti socijalnoga aspekta moramo voditi računa o izrazito nezadovoljavajućoj dobnoj i obrazovnoj strukturi gdje je više od 60% zaposlenika starije od 36 godina, a tek 10% zaposlenika ima obrazovanje više od srednje stručne spreme. Zbog evidentnih grešaka u poslovnoj politici HŽ-a u razdoblju 2000. do 2003. godine Vlada je početkom 2004. godine bila prisiljena preuzeti otplatu dospijelih HŽ-ovim kredita iskorištenih u 2002. i 2003. godini a namjenjenih financiranju potreba za obrtnim sredstvima a ne, odnosno za tekuću likvidnost u ukupnom iznosu od 1,5 milijardi. Riječ je o kratkoročnom kreditu u iznosu od 600 milijuna koji je od strane javnoga duga Ministarstva financije preuzet u 2003. godini ali je trošak u proračunu bio buđetiran za 2006. godinu te dodatna dva kratkoročna kredita od 500 i 400 milijuna kuna koji su u ukupnom iznosu od 900 milijuna kuna iskorišteni u 2003. godini a preuzeti su i buđetirani u 2004. godini. Sredinom 2004. godine rebalansom proračuna u korist HŽ-a osigurana je dodatnih milijardu i 214 milijuna uz već milijardu 575 prethodno redovno planiranih sredstava u proračunu ili ukupno je planiran proračunski rashod na razdjelima i Ministarstva mora, turizma, prometa i Ministarstva financija ukupno iznosio nešto više o 4,7 milijardi kuna. U financijskom smislu prethodno razdoblje 2000. i 2003. godine obilježeno je izrazito kreditnom ekspanzijom HŽ-a a financirani su troškovi tekućega poslovanja umjesto investicija. Dakle nema niti riječi o tome da je prije provedeno na način da se ulagalo u investicije. U investicije se ulagalo vrlo malo, ali su se zato pravili troškovi i zaduženja za tekuće poslovanje. Iz prethodnog se može zaključiti da je u razdoblju do 2003. godine kratkoročnim zaduženjima HŽ uz državna jamstva države stvaran je privid financijske stabilnosti. A zapravo su provođene najskuplje metode financijskih premoštenja pri čemu je trošak plaćanja uključivši visoke kamate prenesen na državu i odgođen za buduće razdoblje. Tijekom 2004. i 2005. godine nije bilo novih kreditnih zaduženja na HŽ-u radi održavanja tekuće likvidnosti niti su izdavana nova državna jamstva u korist HŽ-a. Predloženim Zakonom uređuju se osnovni principi podjele društva Hrvatske željeznice d.o.o. na 4 samostalna društva s ograničenom odgovornošću zasebnih djelatnosti. I to: upravljanje, održavanje i izgradnja željezničke infrastrukture, prijevoz putnika, prijevoz tereta i vuče vlakova. Zakonom se također osniva krovno društvo koje upravlja vlasničkim udjelima novoosnovanih društava. Jedini vlasnik krovnog društva je Republika Hrvatska. Proces transformacije se provodi donošenjem odluke Vlade Republike Hrvatske o podjeli imovine. Nakon podjele imovine Vlada do 30. lipnja 2006. godine svojim će odlukama osnovati trgovačka društva kojima će odrediti vrijednost temeljnoga kapitala, predmet poslovanja, tijela društva i način njihova imenovanja te način ostvarivanja interesa Republike Hrvatske u skupštinama društava. Ovako nova nastala trgovačka društva danom upisa u sudski registar postaju pravni slijednici društva Hrvatske željeznice u odnosu na preuzetu imovinu, prava i obveze, a društvo se briše iz sudskog registra. Zakonom se regulira prijelazni period od dana primjene zakona o željeznici do osnivanja novih društava i njihovog upisa u sudski registar. Novim ustrojem željeznica u 4 samostalna društva ima sve uvjete da ostvari zacrtane ciljeve. Omogućiti racionalnije poslovanje unutar postojećega željezničkog sustava, efikasnije upravljanje materijalnim i ljudskim resursima te povećanje vlastitih prijevoznih prihoda. Smatram da je dobro da je došlo u ovoj godini do prijedloga ovoga zakona i ovaj ću zakon podržati Hvala.
Hvala lijepa. Imamo 3, 4 replike i 4 ispravka. Prvi je za repliku gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Ali upozoravamo da po redu po Poslovniku idu prvo ispravci pa onda replike. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala lijepa. Poštovani kolega rekli ste da je Vlada pokazala odlučnost došavši sa ovim Prijedlogom zakona u Hrvatski sabor. Za 8 dana bit će točno dvije godine od kako je ova Vlada u Parlamentu potvrđena i zaista je za tu odlučnost skupljala hrabrost dvije godine. Vlada je odlučno nabrzinu spetljala ovaj Zakon i po hitnom postupku ga dostavila u Parlament. Vjerujem da će Vlada odlučno na telefonskoj sjednici donijeti odluke o osnivanju trgovačkih društva koje zakon predviđa i da će Vlada na telefonskoj sjednici odlučno rasporediti 7 i pol milijardi kuna po trgovačkim društvima i istom odlukom odlučno rasporediti radnike HŽ-a po tim trgovačkim društvima također na telefonskoj sjednici jer tako se to do sad radilo, a ovim Prijedlogom zakona takve ovlasti Vladi dajemo. Isto tako podsjećam i slažem se na odlučnost Vlade kada je HŽ u pitanju koja je odlučno prekinula svaki projekat restrukturiranja Hrvatskih željeznica kao preduvjet i priprema za njihovo najprije razdvajanje a kasnije i privatizaciju. To je slijed odlučnosti koje je završio ovim Zakonom a u idućoj godini vjerojatno Zakonom o privatizaciji ova 3 sektora koja zakon naslućuje. Hvala.
Hvala. Odgovor gospodin zastupnik Zdravko Sočković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Možemo reći vrlo kratko. Za ove dvije godine kolega Lesar hrvatska Vlada imala je zaista pune ruke posla da uskladi i da vrati sve one kredite koje je prošla Vlada zadužila. Ja vam mogu to reći jer imate i vi te podatke pa možete provjeriti. Ovo što sam rekao je točno da su podignuti krediti znači u iznosima 600, 500, 400 milijuna, ukupno 1 i pol milijardu je podignuto za tekuću likvidnost i za premoštenje tekućih obveza, a nije ulagano bilo u nikakvu novu infrastrukturu. Isto tako Vladi nije trebala nikakva hrabrost da ovo skupi da bi dala ovaj zakon već mislim da je dala u pravo vrijeme kako bi mogli startati već u novoj godini sa jednim novim ustrojem koji ima sve šanse da uspije, da ostvari sve svoje ciljeve. Hrvatska Vlada je sa ovim zakonom dala ipak i jednu mogućnost znači adaptacije na njega u jednome objektivnom vremenskom periodu od 6 mjeseci i mislim da će on u potpunosti opravdati ovo sve što je do sada bilo i ovim zakonom predloženo. Zato smatram da je zaista dobro da smo to uradili. Nije bitno toliko je li to u dva dana raspravljano. Mislim da je važnije koliko je vremena utrošeno na razgovore sa sindikatima. Ne možemo se složiti sa time sada da nisu potpisali sindikati, usuglasili se onda bi rekli da nije u redu što nisu sindikati to potpisali, a sad kada su potpisali sada nam je žao očito nekima što su potpisali. Hvala.
Hvala. Replika gospodin zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Moj kolega Sočković pokazao je zadovoljstvo sa brzinom prijedloga i ocjenjuje to velikim uspjehom Vlade. Želim vrlo jasno reći da sutra kad budemo svjedoci tragedije na željeznici i hrvatskom razvoju zbog ovog zaista neprihvatljivog prijedloga i kad Vlada vrlo odlučno utvrdi da je odgovornost Sabora tada ćemo mi iz SDP-a vrlo jasno reći: Gospodo znali ste što donosite. Jer jednostavno su otvorene rasprave i cijela opozicija ali cijela opozicija vas upozorava da ovo nije dobar zakon za Hrvatske željeznice. Da ugrožava preko 7 tisuća direktno zaposlenih na željeznici. I nećemo moći prihvatiti obrazloženje da niste znali što radite jer vas cijela opozicija upozorava. I to je ono što moramo znati. Jednostavno neprihvatljivo ponašanje nas u Saboru. Ono što ja želim reći kao što vidite predstavnik Vlade s ponosom veli: "Pa krivica je na sindikatima" , oni su krivi, oni su se složili. Oni su krivi, sindikati, ne hrvatska Vlada. To već sada predstavnik Vlade viče. To je ono što mi nećemo prihvatiti. Mi još uvijek smatramo nisu sindikati ti koji su odgovorni za ovaj prijedlog koliko god se predlagač s ponosom okreće da će i oni nositi krivicu. Prema tome za razliku od toga ono što mi želimo reći u Hrvatskom saboru svjesni ste što donosite. Cijela opozicija vas upozorava da donosite loš zakon, ali ga uporno želite progurati. Uporno. Svjesni činjenica jer ipak dio argumenata stoji. Nažalost nema dokumenata, nema papira, nema brojki da bismo argumentirano mogli razgovarati. Neki od nas imaju te podatke jer su pogledali u arhivu koja postoji od 2003. u ovom Hrvatskom saboru. Dio vas nije. Slijepo vjeruje. Neće vas opravdati sadašnje neznanje.
Hvala. Odgovor gospodin Sočković. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa rekao bih gospodinu Liniću, s obzirom da je on bio i čovjek koji je bio najzaduženiji, najodgovorniji upravo u prošlom periodu prošle Vlade. I sam mogu reći da ću sa ponosom štiti ovo što je Vlada predložila jer smatram da je krajnje vrijeme da se nešto zaista ozbiljno uradi. Jer ono gospodine Liniću što ste vi nazvali restrukturiranje ja sam vam lijepo rekao u brojkama. Skinili ste 3 tisuće i nekoliko radnika sa matice HŽ-a, metnili u nova društva, metnili u nova društva koja su također kćerke HDZ-a, a koje se financiraju iz istog izvora i onda ste to nazvali restrukturiranje i na izbore izašli sa podacima kako ste smanjili broj djelatnika na Hrvatskim željeznicama, što nije točno. Vidi se iz podataka da je zapravo 84 djelatnika više. Druga stvar je bila zaduživanja u 2003. i 2002. godini koja ste sve planiralo budžetski pretočili da budu zaduženja 2004. godine budžeta i dočekalo je ovu Vladu da mora jednostavno izvršiti ta plaćanja prema kojima su se zadužile prije Željeznice, a imale su jamstva hrvatske Vlade. Neću govoriti o drugima koliko je dato drugim firmama jamstava, krenuvši od brodogradnje, brodogradilišta i svih drugih, ali mislim da nema smisla danas govoriti da nije potpisano ono što je potpisano. Da danas možete ljudima govoriti da ono što su sindikalne vođe potpisale to gospodin kaže da su to nekakve vođe. Ne, to su gospodo ljudi koji su izabrani od svojih sindikata, koji znaju šta su razgovarali. Mjesecima su pregovarali i koji su se dogovorili. Prema tome, mislim da nema stvarno smisla kad je vama u pitanju, kad je potpora sindikata vama onda je sve u redu. Ako je sindikat odlučio, a odlučio je na bazi sigurno podataka realnih da potpiše takav sporazum onda kažete da nije u redu. Mislim da to nije pošteno.
Replika, gospodin zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Sočković je govorio o matici ovisnih društava, no nije rekao sljedeće. Upravo je bivša vlast razdvojila Hrvatske željeznice na maticu i na ovisna društva sa namjerom da ih se privatizira. Upravo bivša vlast. Dakle oni su razdvojili na maticu sa 14 tisuća ljudi i na ostala društva 7 i pol tisuća ludi sa namjerom da ta ista društva se privatiziraju. Ovo je samo daljnji korak toga što je bivša vlast započela. Po kojem principu? Po istom principu po kojem su napravljeni i sa Hrvatskim cestama. Koji je bivša vlast napravila početkom siječnja 2001. godine. Dakle po istom principu se sada u ovom Konačnom prijedlogu zakona ide u daljnju proceduru, privatizaciju kao što ste vi napravili to početkom siječnja 2001. godine. Danas govorite vi o štetama, kolega Linić, 2003. godine ste iz tekuće likvidnosti zadužili Hrvatske željeznice za 2 i pol milijarde kuna. I naravno da je to pričekalo sljedeću vlast 2004. godine koja je morala vraćati ono što ste vi napravili i s čime ste zapravo utopili Hrvatske željeznice. Vi ste s tim kreditima, kratkoročnim kreditima iz tekuće likvidnosti utopili Hrvatske željeznice. Da ne govorimo o nabavi rezervnih dijelova bez natječaja ponovo moramo se vraćati na to. Ja mislim da je hrvatskoj javnosti potpuno jasno o kakvim se principima radilo, o kakvom se pristupu, što se vas tiče, ovdje doista radi.
Odgovor, gospodin zastupnik Sočković.
Hvala lijepo kolegi Matušiću. A možemo samo reći dvije stvari. Kada je prošla Vlada predložila sa 17 ovisnih društava novu reorganizaciju na Željeznicama ona je to bilo ispravno. I sindikati nisu bili protivni i bilo je sve o.k. Kada je nova Vlada predložila sa 4 neovisna društva, kada je uspjela postići dogovore sa svojim partnerima i kad je to predočeno ovdje, što kaže crno na bijelo potpisano onda to nije u redu, onda će to biti malte na smak svijeta ako se to provede. Privatizacija, vi ste prvi bili ti koji su ušli u situaciju da se predvidi i mogućnosti i privatizacije. A na kraju krajeva svrha svega što se bude događalo u Hrvatskoj kao i u svim drugim poduzećima, to što će se naći netko na tržištu nije kraj svijeta. Na kraju krajeva, da bi bili konkurentni i da bi mogli ući u Europu sa svojim vlastitim proizvodom moramo prije svega izaći na tržište i na tržištu se naučiti raditi jer mnogi su godinama već ostali u državnim poduzećima, zakržljali i nisu se razvili dovoljno da bi mogli opstati na tržištu. Sigurni budite da će hrvatska Vlada voditi računa o tome da budu pripravljani, da mogu opstati na tržištu, preživjeti u što ćete se moći i sami uvjeriti. Hvala.
I još jedna replika, gospodin zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Ja sam namjerno promijenio ispravak u repliku da bi gospodin kolega mogao i odgovoriti jer mi nije cilj ništa drugo. Ali vidite, mi smo političari ovdje, neki smo duže, neki manje u Saboru i zaista mi nije jasna ova vaša tvrdnja da Vlada pokazuje odlučnost zato što ovo stavlja u hitni postupak zadnja dana zasjedanja Sabora u ovoj godini, zadnja točka, par sati prije glasovanja. Svakome se postavlja pitanje, govorimo o problemu kojega svi želimo riješiti. Radi se o 7 tisuća radnika, šta mi govorili da ne govorili pomnožite to sa familijom, neki 30-ak tisuća ljudi ovisi o tome. Zašto na brzinu nakon dvije godine? To je logično pitanje. U čemu je hrabrost tu? U čemu je hrabrost osim da rađa kod mene sumnju da se tu nešto želi zamutiti? Ništa drugo, nikakva hrabrost. Spominju se sindikati. Pa nisu sindikati ti koji pišu zakone, niti koji donose to. Evo Vlada predlaže, a Hrvatski sabor će izglasati ili neće izglasati zakone. Mi donosimo zakone, a sindikati se bore za radnička prava i nemojmo njima bacati na leđa ako mi ovdje napravimo glupost i donesemo zakon koji će upropastiti ili 7 tisuća ljudi ili 30 tisuća ljudi, ako zbrojimo njihove familije. Mi ćemo biti krivi. Ali opet ne svi mi. Ne postoji nikakva kolektivna ovdje odgovornost gospodo, nego samo oni koji budu glasovali za takvi zakon.
Odgovor, gospodin zastupnik Sočković. Izvolite.
Hvala lijepa. Ja bih htio samo prije svega kolegu upoznati da ovo je zadnji dan zasjedanja u ovoj godini. Ali nam je ostalo još pola mandata od 4 godine. Prema tome, niti se govori o zadnjem danu, niti je danas nekakav dan "D". Ali bih vas htio podsjetiti na to, upravo nešto drugo da smo jučer spominjali da je zaista doslovno zadnji dan prošli saziv Sabora u kojem je bila jedna druga Vlada donio Zakon o Vijeću HRT-a i to zadnji dan svoga mandata. Znači nakon 4 godine, posljednji dan, posljednju točku. Prema tome, ne možemo uspoređivati da je danas nikakav dan "D" zato što je mandat tek u sredini. To je pod koliko vezano uz mandata. Što se tiče sindikata koji su ponovo spomenuti. Ovdje nitko ne želi staviti na leđa. Odgovornost će nositi oni koji zakon donesu, odgovornost će nositi oni koji ga budu izglasali. Prema tome, nitko ne stavlja nikakvu odgovornost na leđa radnika. Naprotiv, sa njima se u dovoljnom vremenskom periodu više od pola godine uspješno razgovarali i pregovaralo i dogovorilo na koji način će se znači provesti restrukturiranje željeznica koje i vi sami znate da se mora provesti i sami znate da ima viška radnika kao i svagdje i sami znate da se moraju zbrinuti na zakonom određen način. Hvala.
Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Kaže kolega Sočković da donošenje ovog zakona po hitnom postupku sada zadnji dan zasjedanja po ovom ustavnom roku u 2005. godini znači odlučnost Vlade. Ne znači odlučnost Vlade, to znači nered Vlade jer ona u dvije godine nije postupila po zakonu. Ona je prije godinu dana prolongirala rok primjene ovoga zakona, dakle ni tada ni u 2004. godini nije obavila svoju dužnost, odnosno svoju obvezu jer je zakon trebao stupiti na snagu sa 1. siječnjem 2005. godine, čini to eto nakon dvije godine i to na zadnji dan zasjedanja. Mi smo taj zakon ovdje dobili prije dan ili dva za raspravu. I još predstavnik Vlade kaže da su ponosni na to što su upravo tako učinili, a ja kažem stvarno mogu biti ponosi na to što će dugoročno negativno utjecati na gospodarski razvoj Hrvatske.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospođa Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani kolega je rekao da sama činjenica da ovaj Zakon ide po hitnom postupku govori o odlučnosti Vlade. Kolega to ne govori o odlučnosti Vlade, to govori o nepromišljenosti Vlade. Zakon je produciran Vladi prekjučer, … dopunjen dnevni red, tj. jučer je nadopunjen dnevni red, danas o tome raspravljamo. Vlada koja tako olako i zaista olako predlaže rješenja za koja uopće nije svjesna očito, jer to tako olako radi, kakve će posljedice imati, ne da je odlučna nego je naprosto neodlučna i neodgovorna. Ja osobno i kolege iz stranke, a očito iz oporbe neće htjeti biti dijelom te neozbiljnosti i te neodgovornosti.
Nepromišljenost i neodgovornost Vlade nije Poslovnikom zabranjena ali je zabranjeno ispravljati nešto što nije nikakav ispravak jel'? U tomu je stvar. Ispravak netočnog navoda gospodin Nenad Stazić. Izvolite.
Evo ispravljam navod da je hitnost donošenja zakona opravdana. Ma ne da je neopravdana, ne da nije opravdana. Ona je upravo nevjerojatno nedopustivo i bahata i neodgovorna. Ovaj zakon je prihvaćen ne telefonskoj sjednici Vlade. Na telefonskoj sjednici. O najvažnijem trgovačkom društvu. Jučer dopunjen dnevni red. Danas se po hitnom postupku, brzo, brzo, brzo o njemu raspravlja da bi ga brzo, brzo, brzo, da bi ga brzo, brzo, brzo donijeli. Dva dana ste ovdje mrcvarili ljude …
Ispravak netočnog navoda.
Ispravljam da je hitnost opravdana i nemojte me prekidati.
Ispravak netočnog navoda.
Ispravljam da je hitnost opravdana jer nije opravdana i nemojte me prekidati [[Upadice se ne razumiju.]] Dva dana ste ovdje mrcvarili ljude s HRT-om umjesto da smo o ovome razgovarali dva dana. Izživljavali ste se tu. Zašto o ovome nismo dva dana govorili?
Ispravak netočnog navoda
Ovdje se radi o sudbinama 30 tisuća ljudi.
Gospodine Staziću nastavljate s vašom arogancijom. Nastavljate sa upozorenjem predsjedavajućeg na što nemate pravo. Upozoravam vas da nije ispravak kad vi govorite što je i kako Vlada učinila nego ste se mogli javiti za repliku pa govoriti što ste god htjeli. Nećete me isprovocirati. Uredno ću vas opominjati kao i do sada i vaše ponašanje u Saboru kad se počinjete derati na predsjedavajućeg, ispravljati ga tamo gdje nemate nikakvo pravo. Nisam vam dodijelio opomenu iako ste zaslužili jer ovaj predsjedavajući je stalno pod pritiskom kako, kako je pristran oko tih opomena. Vi ste opetovani i stalni dokaz da ovaj predsjedavajući nije pristran. Barem na vašu štetu. Ne znam zbog čega se javlja gospodin Linić, u ime koga? Izvolite.
Javljam se u ime Kluba s obzirom da smo nezadovoljni sa radom predsjedničkog stola. I … … [[Upadica se ne razumije.]] I ovaj puta ću ja odustati od stanke koju sam mislio tražiti s obzirom da niste udijelili opomenu da upravo nakon prekida pokušamo objasniti gdje su te razlike u tretiranju ispravke na krivog navoda. I ja za sada odustajem.
Gospodine Liniću po stotinu puta ste se uvjerili da kad ja sjedim za predsjedničkim stolom nisam pristrasan nego sam pristrasan na vašu korist, a ne na vašu štetu što ste bezbroj puta dokazali a posebno vašim ponašanjem u ovoj sabornici. Pa ostajem šuteći, neka se to vidi. Bolje je da to vidi javnost nego da ja udjeljujem opomene. Sada idemo dalje. Ima još jedan ispravak netočnog navoda gospođa Jagoda Martić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Sočković je na početku svog izlaganja rekao, citiram: "Hitno donošenje ovog Zakona je opravdano i potrebno". To nije točno kolega jer hitno donošenje ovog važnog Zakona sa dalekosežnim posljedicama, ja bih rekla, bojim se sa negativnim posljedicama koje će proizaći iz njegove primjene ne može biti ni opravdano, a još manje potrebno. Sjetimo se da smo dva dana se ovdje doslovce mrcvarili u ovom Saboru u raspravi o HRT-u kao da je to najveći nacionalni problem, a ovako važan zakon donosimo doslovce 5 minuta prije 12. Možda je nekome potrebno donošenje ovog Zakona ovako na brzinu po hitnom postupku, možda je to potrebno Vladi iz njima samo znanim razloga o kojima mi možemo samo nagađati ali to sigurno nije u interesu radnika HŽ-a. Hvala.
Također ste ispravili mišljenje, ali kako sam ja dosljedan u tome da svakomu dozvolim da završi premda nije nikakav ispravak nego tvrdnja na tvrdnju je li, idemo dalje. Za riječ se je javio predstavnik Vlade, državni tajnik gospodin Breglec. Breglec izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora. Krenut ću sa osvrtom na raspravu uvaženog saborskog zastupnika gospodina Kajina koji govori da se u zaključku koji vam je dostavljen na početku rasprave uopće ne govori u zakonu. Pročitao je dva zaključka, a nije pročitao najvažniji dio koji je toliko puta već bio pročitan da ga ja zaista ne želim gubiti vrijeme na tom dijelu u kojem se eksplicite govori o postignutom konsenzusu. Dakle ovaj puta popio sam dovoljno vode pa mogu reći ispravno. Dakle zbog čega, ajmo razjasniti ove detalje jedanputa za sva vremena zbog čega dva zaključka? Rekao sam: 4 sindikata dala su pisane primjedbe. Do sjednica GSV-a usuglašene su, usvojene ili dovoljno dobro objašnjene da su bile povučene primjedbe Sindikata. Preostale dvije riješene su posebnim zaključkom jer nisu materija ovog Zakona. I zbog toga sindikati s obzirom da su dobili sva moguća, sve moguće odgovore na sve primjedbe jednostavno su dali ono što bi svaki razuman na njihovom mjestu napravio i dali su podršku koja vam je dostavljena. Međutim osvrnimo se malo kako je to prihvaćeno u ovom visokom Domu. To je prihvaćeno na način prvo, jučer pa dobro, da li uopće postoje ti zaključci kad sam ja usmeno izrekao da postoje i dao svoju riječ da postoje. Da li postoje? Pa smo demantirali da postoje. Pokazao sam ih jučer još nepotpisane, danas potpisane. Pa nakon toga kad smo to definirali danas je još jedanput na početku rasprave bilo, pa dobro da li ćemo ih tijekom dana dobiti. Dobili smo ih. Nakon toga bilo je rečeno, kada smo ih dobili, jedna zanimljiva rasprava o tome što piše. Kada smo razjasnili što piše onda smo išli dalje. Pa koga oni predstavljaju koga su potpisali tamo nekakvi predsjednici sindikata. Kada smo i to razjasnili onda smo rekli, a ne to je trgovina. Kada smo i to razjasnili na kraju je uvaženi saborski zastupnik utvrdio da ima jedan lapsus u mom izgovoru, a pretpostavljam da će završiti sa pronalaženjem nekog zareza koji fali ili koji je suvišan. No međutim, ne treba i ne želimo, Vlada se ne skriva iza nikoga. Vlada se ne skriva iza ovih zaključaka i ne želi ove zaključke o postignutom konsenzusu staviti u prvi plan ove rasprave. Ovo je jedan usputni praktički manevar kojim smo željeli dokazati da je postupak bio ispravan, dugo pripreman i pažljivo sa uvažavanjem socijalnih partnera na kraju rezultirao jednim, na kraju jednoglasnim prijedlogom u krugu i stručnih krugova. Jer u okviru Hrvatskih željeznica je najviše stručnih kadrova i u tom krugu menadžmenta je također postignuta suglasnost oko ovog zakona, a isto tako i u krugu socijalnih partnera. Dakle, nikako ne želimo skrivati se iza ovog dokumenta. Njega smo predložili kao dokaz jednoj tvrdnji sa početka da on se u ovoj raspravi pretvorio u ključnu stvar što nama naravno odgovara jer apsolutno možemo dokazati i svima onima koji prate ovu raspravu potpuno je jasno da ono što piše, piše, a da ne piše ono što ne piše. Što se tiče rasprave gospodina Stazića, 7 tisuća radnika bit će stavljeno na ulicu. Nespremni šaljemo radnike Hrvatske željeznice u bitku. Privatizacija ovisnih društva, 17 ovisnih društava nigdje nije spomenuto u ovom zakonu i nije predmet ovog zakona. Ovaj predmet je podjela trgovačkog društva Hrvatskih željeznica. Međutim, kada ste već spomenuli 7 tisuća radnika pretpostavljam jer taj broj koincidira sa brojem u 17 ovisnih društava, ja ću vam odgovoriti citatom vašeg uvaženog kolege saborskog zastupnika gospodina Linića sa rasprave o interpelaciji kada je rekao da sva ta društva pozitivno posluju i da su profitabilna. Prema tome, vaša briga da će radnici ostati na ulici, njih 7 tisuća da će ostati gladnih 20 i ne znam koliko tisuća ljudi temeljem toga demantiram izjavom i citatom vašeg kolege sa prošle rasprave koji je govorio da su ona sva pozitivna i profitabilna. Naravno da to nije točno, ni jedno ni drugo. I u svakom slučaju da će ovisna društva morati detektirati svoje probleme, a to mogu samo ako su ovisna i samo ako nema unutarnjeg prelijevanja i zamućivanja troškovnih mjesta. A ovaj korak dalje u podjeli je također sa tom funkcijom i sa tom svrhom namijenjen. Također, dakle, ponavljam, moraju se osnovne cjeline definirati da bi se i troškovna mjesta isplivala na površinu i da bi se iznutra počeli rješavati, a ne da svaka mjera bude dočekana kao birokratski nametnuta od svog vlasnika. Zašto mogu demantirati da Hrvatske željeznice ne šaljemo nespremne u bitku? Prije svega, to ne činimo ovim zakonom. Zakon o željeznici iz 2003. godine je onaj koji je definirao određeni rok događanja. On je čak rekao da se ovaj čin koji će uslijediti sa početkom sljedeće godine trebao dogoditi godinu dana prije, ali ovu tvrdnju da ih ne šaljemo spremne u bitke, demantirat ću sa nekoliko podataka o ulaganjima i sa realizacijom nekih projekata. Predsjednik Sabora je prije otprilike 3 tjedna bio nazočan simboličnom početku radova, nije nikakve pompe bilo na rekonstrukciji 5C koridora, projekta od približno 100 milijuna eura, 700 i nešto, preko 700 milijuna kuna koji će se realizirati u sljedećem razdoblju, koji će omogućiti da jedan ogranak plana europskog koridora bude osposobljen i primati operatore i postići i biti konkurentan, postići brzine do 160, osovinski pritisak 22 i pol tone, biti elektrificiran i siguran. Na 10. koridoru iz ISPA projekta osigurana su sredstva od 25 milijuna eura, ukupna izdvajanja 75 milijuna eura za dionicu Vinkovci-Tovarnik. I Europska unija je kroz svoje fondove prepoznala dobro pripremljene projekte i dala. Počeli su se realizirati već ti novci unutar projekta na spomenutom koridoru, na spomenutoj dionici. Govorio sam o vozilima i zanavljanju voznog parka i o vagonima, spomenuvši izričito, potvrdivši još jedanput realizaciju ugovora sa "Đuro Đakovićem" o nabavci 300 novih vagona, a isto tako uvodno napomenuo koliko više se ove godine ulaže u odnosu na prošlu kada se također više ulagalo. Odnosno, na prethodnu, a istovremeno da je to omogućeno upravo mjerama restrukturiranja i ne stoji teza da je najprije potrebno investirati ogromne količine novca i bez restrukturiranja jer ako ih investirate u sustav koji ne može na ispravan način potrošiti te novce, onda niste napravili pravu stvar. I smatram da ta 2 procesa trebaju teći paralelno. Uvaženi saborski zastupnik gospodin Kovačević je rekao, 12. prosinca su oni zaključci donijeti. Ne, 12. su potpisani, 8. su donijeti kao što piše gore. Dakle, bilo je pogrešno navedena ova činjenica. Na pitanje tko će kupiti kolodvor, ne očekujete sigurno odgovor, prema tome, ja ću ga uskratiti. Vlada donosi zakon, odnosno predlaže u proceduru zakon koji je dovoljno konkretan u svojim elementima da je naznačio vrijeme određene radnje, nadležnosti. Znači, vrlo jasno je odredio smjer u kom treba ići, a s druge strane on je ostavio dovoljno vremena za sljedećih 6 mjeseci za definiranje tehničkih detalja da bi se provele one odluke koje se ovim zakonom predviđaju. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Naime, htio bi nešto reći u pogledu prava raspravljanja o točci dnevnog reda. Saborski zastupnici mogu, ako se drže dnevnog reda i točke dnevnog reda tvrditi što god žele, ako je u svezi sa dnevnom redom. To znači, imaju pravo tvrditi i ono s čim se Vlada ne slaže ili s čim se netko drugi na slaže. Pod uvjetom da ne vrijeđaju i da ne omalovažavaju. E sada, predstavnik Vlade može odgovoriti pobijajući ili slažući se sa tim tvrdnjama. Ja molim da se u okviru toga držimo svi jer će onda lakše ići rasprava. Nema ljutnje na neodmjerene ili neutemeljene tvrdnje osim demanti i argumenti. Dakle, nećemo pokazivati ni predstavnik Vlade, a isto tako ni zastupnici, naravno držeći se toga da nikoga ne vrijeđaju i ne omalovažavaju kako Vladu tako druge zastupnike. To sam načelno rekao u svezi s ovom raspravom jer ponekad se prijeđe ta fina granica koja se, svakoga pozicionira na ono mjesto koje mu pripada u sabornici. A sada imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvi je gospodin Pero Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče. Drago mi je da ste reagirali na ovaj dio i govora državnog tajnika jer on mora znati da smo mi imenovani, a on je biran kao što je govorio uvaženi general, pokojni Bobetko. To je bitna razlika, mi smo birani, on je imenovan, da. Prema tome, on je pokušao zamijeniti teze. Drago mi je također da je savladao pojam koncenzus, koncenzus se kaže, to ste dobro savladali, ali dalje idete na interpolaciju, ne kaže se interpolacija nego interpelacija, a vi ipak predstavljate Vladu ovdje pa morate paziti na svoj izričaj jer to gleda i hrvatski narod. Drugo ste netočno me citirali vezano, ja sam pročitao da je 8. postignut suglasje ajmo reći između, ali sam rekao da točka 2. je dvojbena i što vi kao predstavnik Vlade niste ni mogli ponuditi drugoj strani jer kaže se radi provođenja zakona, a zakon nije donesen, tek je u postupku donošenja. U tome je problem. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajnik reče da je zakon konkretan i da je pripreman uspješno, a sad ću vam reći kako to nije točno i kako zapravo zakon skriva pravu namjeru Vlade. Naime člankom 38. osnovnog Zakona o željeznici i člankom 15. Zakona o željeznici infrastruktura je javno dobro od općeg interesa, to kaže opći Zakon o željeznici, a vi sada nama zadnji dan i po hitnom postupku, u hitnoj proceduri u članku 6. ono što je osnovni zakon odredio da radi Hrvatski sabor jednim potezom bez velike rasprave i navođenja članaka Zakona o željeznici oduzimate pravo Saboru da određuje što je to infrastrukturi prestaje biti javno dobro od općeg interesa i to će Vlada odlučivati prema prijedlogu ovog Zakona članka 6. To je nezakonito i protuustavno što ste ovdje naveli. To je razlog zašto ide u brzi postupak ovaj Zakon.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Dvije su stvari netočne koje je gospodin Breglec rekao. Prvo da sam govorio o privatizaciji, a drugo da sam govorio o 7 i pol tisuća radnika u vezanim društvima. Ne u vezanim društvima gospodine Breglec, nego u prijevozu tereta i vuči vlakova, a to da oni idu na tržište nisam pa ja izmislio, to ste napisali u obrazloženju. Napisali ste takvo uređenje omogućava nediskriminirajući pristup željezničkoj infrastrukturi, potencijalnog željezničkog operatera na liberaliziranom transportnom tržištu. Nije to Stazić napisao, to ste vi napisali i kad oni dođu na to liberalizirano tržište, tamo se neće snaći i šta će, jer ih niste za to pripremili i ostat će vam radnici bez posla, ali neće ostati vama gospodine Breglec, ostat će ovoj Hrvatskoj državi, ostat će bez posla svojim obiteljima, o tome se radi. Zbog tih obitelji to i govorimo, a ne zbog toga da bismo ovdje napadali Vladu ili vas osobno. Dajte budite odgovorni prema 7 i pol tisuća građana, radnika.
Također koristite ispravak netočnog navoda jer na izlaganje predstavnika Vlade nema replike, pa onda koristite spravak netočnog navoda, ništa ne ispravljate nego samo imate neke druge tvrdnje. Sva tri takva ispravka su bila do sada. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Ispravljam netočan navod državnog tajnika koji je ustvrdio da je Slavko Linić rekao da je svih 17 vezanih trgovačkih društava uspješno, pozitivno, profitabilno. To gospodin Slavko Linić nije rekao. Gospodin Slavko Linić je rekao da je većina tih trgovačkih društava uspješna i pozitivna, Slavko Linić je rekao da je od tih vezanih trgovačkih društava dobar dio i onih koji su već sa 60% djelatnosti van Hrvatskih željeznica i da to što su osvojili druga tržišta van Hrvatskih željeznica je i razlog što je zaposleno više ljudi kad je gospodin državni tajnik pokušao jednostavno zastupnike u Hrvatskom saboru obmanuti sa brojem zaposlenih ljudi.
Hvala. Imamo još jedan ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Anton Peruško. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Gospodin državni tajnik je rekao doslovce sindikati su popisali ono što bi svatko razuman potpisa. To je netočno. Sindikati su potpisali ono na što su prisiljeni, jer je jasno da je ovaj zaključak koji nam je dostavljen da su sindikati potpisali u sklopu pregovaranja o sklapanju novog kolektivnog ugovora, dakle bili su prinuđeni, prisiljeni na ovakav potpis, jer su znali i da idu na divlje hrvatsko tržište bez da je prethodno sustav Hrvatskih željeznica moderniziran i spašavajući vlastitu kožu što im je drugo preostalo nego potpisati ovakav jedan sporazum bojeći se za sudbinu 7 i pol tisuća radnika i njihovih obitelji, ali s time sindikati nisu preuzeli odgovornost za jedan promašeni projekat, odgovornost je isključivo na hrvatskoj Vladi i većini koja će ovaj Zakon izglasati.
Budući da nema replike, ovo se može smatrati korektnim, međutim ja smatram da nema elemenata za tvrdnju da su nešto sindikati bili prisiljeni jer to bi bilo opasno onda u našem društvu nego prisiljava sindikate, a sindikati onda prisiljeni su da nešto potpišu. Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Mislim da je potpuno opravdana tjeskoba oporbenih zastupnika koji naprosto prosvjeduju protiv neosporne činjenice da je ova točka dnevnog reda uvrštena jučer po hitnom postupku i drugo da se doista radi o zakonu koji ima moglo bi se kazati epohalnu važnost za razvoj hrvatskoga društva i donosi se doslovce 5 prije 13 sati ili prije 15 sati i u tom smislu najmanje što se od vas državni tajniče moglo očekivati je neka vrsta građanske isprike. Što se tiče pokušaja zastupnika kolega da odgovore na pitanja zbog čega se to dogodilo, da li hoće Vlada prodati glavni ili zapadni kolodvor, da li hoće nešto u mutnom uloviti, mislim da se o tome ne radi. Mislim da se radi o puno ozbiljnijoj stvari. Ja ću vas podsjetiti na žalost kolege iz oporbe nisu bili jučer za vrijeme vehementnog izlaganja kolege Zlatka Kramarića o ugroženosti parlamentarizma i o tome kako između ekstrema postoji sredina. Tom prigodom naš uvaženi predsjednik sa vrlo suptilnim osjećajem za humor ga je priupitao "gospodine zastupniče tko bi želio ukinuti Hrvatski sabor?" E vidite noćas u onom tajnovitom čas kad se srijeda pretvarala u četvrtak u ponoć smo dobili odgovor, jer na izravno pitanje voditeljice emisije "Otvoreno" gospođe Hloverke Novak-Srzić upućeno Mirku Galiću da li će u slučaju da ovaj Visoki dom odbije njegovo izvješće on podnijeti ostavku on je rekao da mu to ne pada na pamet. Ja ne poznam takav primjer u europskoj povijesti da se na takav način uvrijedi parlamentarna tradicija. Ja sam pogledao hrvatski Ustav. Bit ćete šokirani, među najvećim vrednotama ustavnog poretka Republike Hrvatske pa i mojim propustom a možda i vašim propuštena je vrednota parlamentarizma ili saborništva. Možda samo u doba Čaušeskua jedna javna televizija ne uvažava na neki način moralni sud ili kvalificirani i nekvalificirani stručni sud parlamenta koji im omogućava da godišnje zaradi 1/3 para 840 milijuna kuna a sad se vraćamo na sam temperament rasprave i razloge. Ja ne vjerujem da se radi o nekoj zavjeri da bi kolega državni tajnik htio prodati kolodvor. Radi se o nečemu puno tragičnijem. Ja sam sve odgovore koje tražim dvije godine o teorijskim inspiracijama hrvatske Vlade pronašao prije dva dana. Sada sam napravio jedno ad hoc testiranje tko su literalni i teorijski uzori pojedinih kolega. Nenad Stazić je izabrao Miroslava Krležu, njegov hiper polemički stil je izveden iz te okolnosti. Pitao sam dobro kolegu Matu Crkvenca, on se opredijelio za Juru Franičevića-Pločara i Kaštelana, on nikad ne može tako žestoko napadati. Pokojni predsjednik Tuđman je imao velike teorijske uzore. Stari zavjet kojeg je čitao stalno fasciniralo ga Ivanovo otkrivanje ili Apokalipsa a ja sam mu možda u nezgodan čas donio već 73. godine članak … [[Govornik se ne razumije.]] o sukobu civilizacija Samuela Hantingtona i on je postao njegova teorijska inspiracija. Zlatko Kramarić ima Johna Raulsa, … [[Govornik se ne razumije.]] Stuarta Milla, ima … [[Govornik se ne razumije.]] , čak i Vladu Gotovca. I sad smo pronašli tko je naš predsjednik ima za teorijski uzor … [[Govornik se ne razumije.]] njegovog alkemičara Islamiđia. I sada imamo naš predsjednik Vlade izabrao je … [[Govornik se ne razumije.]] Ja bih vas molio da pročitate Rishara, knjiga se zove "Točno u podne". Ona je inspirirana čuvenim filmom sa Gary Cooperom i onda objašnjava zbog čega doista ova Vlada donosi površne odluke. Ja vas moram uvjeriti, ja knjigu čitam tako da pogledam reference i da vidim koje su teorijske inspiracije. Gospodin Rishar citira na jednom mjestu Johna … [[Govornik se ne razumije.]] dobitnika Nobelove nagrade za ekonomiju. To je respektabilni teoretičar na području makro-ekonomije, pogotovo javnih financija i veliki kritičar globalne uloge Međunarodnog monetarnog fonda. Ja sam očekivao da će njega Rishar citirati u nekom teorijskom izvodu. Međutim, evo na stranici mislim 139 citira … [[Govornik se ne razumije.]] i to po glasovitoj misli "Tresla se brda, rodio se miš.". Mi moramo znati da se radi o groznoj površnosti. Radi se o sudbinama gospodine Breglec 21 tisuće ljudi. Vi ne smijete dovesti u situaciju ovaj Visoki dom da on mora o takvim stvarima odlučivati doista pet prije petnaest sati i još s visoka i drsko čitate lekciju nama saborskim zastupnicima. Ako mi hoćemo sačuvati dignitet ovog Sabora onda se iz njega ne treba povlačiti kao što to rade kolege kad ostanu u manjini. Prema tome, treba se boriti u ovom Visokom domu za svoje stavove jer ako apatija preuzme nas i ako mislimo da je sve moguće objasniti samo nekim strančarenjima, sa nekim teorijama zavjere što ste radili vi i što ste radili mi a imamo pred sobom možda u ovom trenutku stotinjak tisuća željezničara, njihovih članova obitelji umirovljenih. Ovog časa gleda mene moj prijatelj Herman Vukušić kojih je pet generacija željezničara. Prema tome, od kuda vama pravo da nas dovedete u ovakvu poziciju. Gdje su vam tu ekspozei? Kakva je tu fizibility stadij? Tko je to radio? Prema tome, ja mislim da ovaj Visoki dom sa krajnjom indignacijom zbog pedagoških razloga treba odbiti ovaj prijedlog zakona. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo četiri replike i jedan ispravak. Počinjemo s replikama. Prvi je gospodin Pero Kovačević. Izvolite!
Poštovani gospodine potpredsjedniče, pa mislim da je gospodin Letica kratko i jasno ocrtao karakter ovoga zakona i da ni predstavnicima Vlade više ništa ne preostaje nego da taj zakon povuku danas iz procedure, da se ne dvoumi. Ali bi, točno je sve njegove tvrdnje što je uvaženi kolega Kramarić nadahnuto sinoć govorio, šteta što vi s desne strane meni niste bili nazočni, o parlamentarizmu i to se danas ocrtava ovdje u ovoj sabornici. To je ono ponižavanje nas koje je narod birao, znači narod je nas birao, … [[Govornik se ne razumije.]] imenovani kao državni tajnik. To je bitna razlika i onda nas ne treba biti čudo zašto narod ima tako loše mišljenje o nama kad mi šutimo oko onoga što nam Vlada tu daje. I molim vas, uvaženi kolega Letica, kažite tko je uzor državnom tajniku i tko je uzor ministru Kalmeti. Hvala lijepa.
Gospodine državni tajniče, rado bih znao šta ste čitali u djetinjstvu. Prema tome, ne mogu vam gospodine Kovačević odgovoriti. To je jedna od metoda koja se koristi u teorijama ličnosti koje sam ja koristio kod izrade psiho robota. Ono što jest doista skandalozno i zbog toga sam ja počeo sa vrlo suptilnim načinom kako je naš predsjednik vodio vehementno ovaj Visoki dom puna dva dana da bi nakon dva dana mi u toj kažem sekundi kad se srijeda pretvarala u četvrtak vidjeli bahatost koju ne pozna europska parlamentarna povijest. Ja ne kažem da ovaj Visoki dom treba uzvratiti udarac ali ako mi nešto ne napravimo javit će se pokret otpora, stvorit će se udruga pretplatnika Hrvatske televizije i onda ćemo izvan parlamenta imati ulicu. A izgleda da je to nekim i desnim i lijevim radikalima stalo baš do takvog scenarija.
Replika sljedeća je gospodin Zlatko Kramarić. Izvolite!
Hvala gospodine potpredsjedniče. Budući sam ovdje citiran gotovo kao klasik marksizma i pokazalo se da ne samo da sam jučer govorio ovako dosta proročki i ne samo da se to dogodilo sinoć odnosno noćas u ponoć nego danas možete otvoriti jedne vrlo uvažene dnevne novine jednoga vrlo uvaženog kolumnistu koji poziva predsjednika Republike Hrvatske gospodina Stjepana Mesića da ukine Hrvatski sabor. Znate, to su ovako stvari preko kojih ako mi možemo da sve to doživimo kao šalu ali to je puno ozbiljnije od bilo kakove šale, pogotovo ne … [[Govornik se ne razumije.]] i pokazuje se doista da nekim ljudima i uopće u ovom društvu nije stalo do parlamentarne demokracije da bi vodili tzv. narodnu demokraciju odnosno uličnu demokraciju a onda doista jao svima nama. I tako doista da mi moramo činiti sve da štitimo ovdje ovaj parlament, da štitimo određenu proceduru i da štitimo i na kraju krajeva i zakone koje ćemo mi ovdje donositi. Hvala.
Odgovor gospodin zastupnik Slaven Letica.
Ja sam jučer podsjetio na jednu nesretnu okolnost da je Sabor praktički tijekom drugog svjetskog rata u doba vladavine Ante Pavelića imao samo jedno zasjedanje, on ga je ukinuo naprosto. I u tom smislu ja bi predložio vama gospodine Bebiću da vi sazovete ad hoc sjednicu Predsjedništva Sabora da se prevladaju stranački interesi i da se naprosto vidi šta će se raditi. Jer ako se ide ovim pravcem ja vas moram upozoriti ne samo da će ljudi nama činiti ono što nam kažu kad gledaju nas na televiziji nego ćemo doživjeti nešto da ćemo se sami sebe postidjeti a to nikako nikome a najmanje Hrvatskoj državi ili hrvatskoj parlamentarnoj demokraciji treba. I još jedna rečenica, ja sam bio taj kojeg je jučer zvao dvojca ljudi koji su potpisali vrlo čestito onaj papir, bilo ih je 53, pa još 4, o stanju na Hrvatskoj televiziji. Taj papir nije ni politički ni stranački, to je egzistencijalni papir zabrinutih ljudi. Jedan od njih je jučer bio opako napadnut. To se je pokušalo relativizirati a taj čovjek je došao u nemilost što je prije jedno mjesec dana pustio vijest o predsjedniku Republike prije, odnosno o predsjedniku Vlade prije nego o predsjedniku Republike i ta je vijest navodno trajala 10 sekundi duže. Prema tome, vidite o čemu se tu zapravo radi.
Pa gledajte ovo u pogledu ukidanja Sabora niti može ukinuti predsjednik Republike Sabor, niti je mogao Pavelić, on ga je samo ignorirao i poništio, ali nije ga ukinuo, on je ostao i dalje, nitko ga nema pravo ukinuti niti će se ikad ukinuti, ali evo tako to nam služi ovako malo kao garniranje naših stavova da upotrebljavamo i takve elemente u tome, ali mislim ne treba to spominjati da netko ukida Hrvatski sabor. Evo imamo i repliku gospodina Nenada Stazića. Izvolite.
Kolega Letica, ja potpuno podržavam vaš stav prema ovom Zakonu, zahtjev da ga Vlada povuče. Razumljiv je i vaš povišen ton prema državnom tajniku Breglecu jer mislim da je on taj povišeni ton i zaslužio kao predstavnik Vlade ovdje koja sebi dopušta ovakve Zakone u zadnji čas slati u Sabor. Podržavam i vašu potporu da obranite dignitet Sabora i da pojačate, da istaknete važnost ove institucije, ali jučer me se dojmila jedna rečenica našeg kolege Pupovca, ponekad Sabor treba braniti od njega samoga, to je bio slučaj u zadnja dva dana kada je Sabor, ne Sabor, dio Sabora pokazao tako nisku razinu, uopće mogućnosti da o bilo čemu raspravlja. Da je to naglnalo ne nas da pobjegnemo kao što smo rekli, zato što smo manjina nego jer nismo htjeli sudjelovati u raspravi na tako prizemnoj raspravi kakva se vodila ovdje dva dana. Prema tome, nismo pobjegli, tu vas moram ispraviti, bio je to vid protesta i želja da ostavimo one koji hoće na taj način raspravljati da ostanu sami i da javnosti pokažu svoje pravo lice, kakvi su, što su i kako su uopće u stanju o bilo čemu raspravljati. U tom smislu i mala obrana ako je to moguće i ako je potrebno iako ne mislim možda da je potrebno gospodine Galiću, … [[Govornik se ne razumije.]] zanemarivo mišljenje Sabora, jer Sabor o tome ni nije još donio mišljenje, on je zanemario mišljenje parlamentarne većine a onako kako je parlamentarna većina raspravljala drugo ništa nije ni zaslužila nego da se to njihovo mišljenje ali u potpunosti zanemari.
Uvreda je Saboru kada se od saborskih zastupnika, kada se u Saboru govori da se prizemno raspravlja. Sabor ima pravo raspravljati i prizemno i nadzemno. Sabor ima pravo, saborski … [[Govornik se ne razumije.]] bukvalno može biti nepismen, ako ga izabere hrvatski narod i građani Republike Hrvatske. I saborski zastupnici ako sami karakteriziraju svoje rasprave prizemnima onda zbog čega se čudimo da postoji takvo jedno mišljenje u javnosti od, ne samo od onih koji tako napadaju ili kvalificiraju Sabor sa strane nego iz redova Hrvatskoga sabora. Izgleda da je za neke prizemna rasprava svaka ona rasprava koja se ne slaže sa njihovim stajalištima. I ona to ne mogu drugčije nazvati nego prizemnom raspravom. Odgovor ima gospodin, pardon gospodine zastupniče, gospođa Lovrin se prijavila za povredu Poslovnika.
Gospodine potpredsjedniče, meni se čini da ste vi ovdje povrijedili Poslovnik iz razloga što u članku 214. stoji da se zastupniku izriče opomena ako, ne može izreći nego izriče kao imperativ, među inim omalovažava ili vrijeđa predsjedatelje ili druge zastupnike, gospodin Stazić opetovano vrijeđa, najprije nam je rekao da smo jučer ili dva dana mrcvarili ovdje neke ljude koji su stajali i branili izvješća o svome radu što je njihova zakonska, zakonska obveza ustavno pravo i dužnost. Iza toga je rekao da prizemno raspravljamo. Prije nekoliko dana je jednom kolegi zastupniku rekao da je malo turav jer mu je trebalo 15 minuta da se sjeti što će odgovoriti itd., i ja molim da se u tom smislu poštuje Poslovnik.
Ne mislim, ne mislim da sam povrijedio Poslovnik zbog toga što svaki zastupnik pa i gospodin Stazić može govoriti o mrcvarenju ili što je on upotrijebio prizemnoj raspravi. Ja ne mislim da je zaslužio opomenu zapravo on je rekao svoje mišljenje i što god dobije kao plus iz toga eto mu, a što dobije kao minus eto mu također. Ispričavam se gospodinu Letici, odgovori, izvolite.
Mislim da treba srušiti mit o prizemnoj razini ovoga Visokoga doma. Ja ne znam koliko ste vi bili u kojim parlamentima, razina rasprave po ozbiljnosti, po kontekstu, po pristojnosti u ovom Parlamentu je znatno veća od ako hoćete i britanskog i kanadskog i svakog drugog parlamenta. Što se tiče, ja bih obranio Stazića iz krležijanske pozicije. On će se sjetiti predivna je, jedan zapravo esej o pijanoj noći gospodina Drinkovića, policajca u saveznoj vladi, jednog prekrasnog čovjeka kojeg je on prikazao tamo kao ubojicu i nakazu, njegov sin je moj kolega i kolege Hebranga. Prema tome, ja mislim da, ja sam htio kazati sljedeće, da nije dobro razvijati instinkt bijega od parlamentarne bitke. To je bilo dobro kada ste otišli iz Beograda, lošije je bilo kada ste se povukli, kada se glasovalo o državnoj samostalnosti, ali je loše kada se raspravlja o javnoj televiziji. Stvara se jedan instinkt bijega a to nije dobar instikt za nikoga ni za pojedinca ni ovaj Parlament. Hvala vam lijepa.
Imamo još jednu repliku, gospodin zastupnik Jakša Marasović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, znate zastupnik može reagirati na razne načine, može i šutiti, evo ja se sada mislim hoću li šutiti ili što reći. Ali i vi ste pogriješili ovdje, dozvoliti se da se raspravlja o nečemu što nije tema, tema je Zakon o željeznici, očito je nekima bilo malo dva dana raspravljati o televiziji pa sada su proširili to i na ponašanje Sabora i na televiziju. Ja bih se ipak vratio na željeznicu i odgovorio, i odgovorio, replicirao gospodinu Letici na njegovo ironizirane namjera ovoga Zakona. On vrlo dobro zna što su namjere jer on je iz Podgore, znate tamo se pametni rađaju i njemu je posve jasno šta su namjere u ovom Zakonu i zbog toga i nema senzibiliti studije. Jer kada bi bila onda bi se namjere lakše iščitale. Netko je govorio ovdje da je knjigovodstvena vrijednost željeznica 7,5 milijardi, knjigovodstvena, računajte to puta tri puta četiri. Zamislite koliko su nekretnine narasle u zadnjih nekoliko godina, vrijednost nekretnina. Željeznica ne znam koliko ima toga, ja bih griješio dušu da sad znam, ali znam za neke jel'. Znam za Zagreb, znam za Split. Pa znate. Željeznica ima nekretnina i u Sinju. Arera je ukinuta prije 35 godina. I u Sinju ima nekretnina i u tome ja vidim problem ovog zakona i to je problem ovog zakona. Bojim se da će onaj koji bude upravlja s time omastiti ruke i brke i da će otići sve kao što je mnogo stvari otišlo u ovoj državi, kao što je mnogo u pretvorbi otišlo na način na koji je otišlo. Sirotinja ostala, a novci našli neka druga mjesta. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Prije nego, vi se niste prijavili gospodine Letica. … [[Upadica se ne čuje.]] Ali je ću komentirati da li sam dozvolio udaljavanje s time, jer sam pogriješio u tome. Izlaganje gospodina Letice je bilo protkano filozofskim pristupom ovom problemu, da bi on na kraju kasnije poentirao osporavajući ovaj prijedlog zakona. Ma ja smatram da je ipak to bilo u skladu sa dnevnim redom i ne mislim, a replike i ispravci netočnog navoda koji su upućeni prema gospodinu Letici su bili u skladu sa jednim širokim shvaćanjem što je to replika i šta je to ispravak netočnog navoda. Zato evo i gospodine Letica izvolite.
Posebna zahvalnost vama gospodine potpredsjedniče. Gospodin Jakša MArasović zna da je on moja slabost, neka vrsta mog gurua, jer razumije i voli Hrvatske vode. To je resurs o kojem sam ja govorio prije točno 38 godina, molim vas lijepo, kad sam se vratio iz Azije, kao o resursu koji će u 21. stoljeću biti resurs važniji od nafte. Prema tome, gospodine Jakša Marasoviću ja ću vam dati knjiga … [[Govornik se ne razumije.]] da vidi se da se ne radi o teorijama zavjere, nego radi se o puno opasnijim stvari, o groznoj površnosti.
Hvala. I imamo jedan ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja bih ispravio krivi navod kolege Letice da je SDP napustio jučer sjednicu zato jer smo manjina. Mi smo uvijek manjina u ovom mandatu u Saboru i to logikom bi trebalo biti stalno van iz Sabora. Mi jednostavno nismo htjeli jučer sjediti i prisustvovati onakvom načinu rasprave o Hrvatskoj televiziji. Ja ne znam hoćete li vi, napustili smo ne zbog manjine nego zbog načina rasprave. Dakle, može se to nazvati, ili ne mora, ni prizemna, ni necivilizirana rasprava itd. Ali način gdje se određene ljudske tragedije i sudbine koriste za nekakvu argumentaciju mi jednostavno nismo htjeli dati legitimitet i tome prisustvovati. Što se tiče odgovora … /Govornik se isključio, pa opet uključio./ … ništa trebati raditi, da će se to već pobrinuti recimo Vlada, ili Ministarstvo financija da se zapravo napad na Hrvatsku televiziju nastavi. Hvala lijepo.
Imamo, ste vi na povredu Poslovnika? Gospodine Letica izvolite, povreda Poslovnika.
Gospodin Šime Lučin povrijedio je i zloupotrebio članak 209. Što se to, ja sam govorio o jednoj teorijskoj poziciji. Ja ću vam uručiti moju analizu ponašanja, političkog ponašanja i strategije povlačenja SDP-a u epohi guske gere o kojoj sam pisao u "Večernjem listu".
U pogledu povlačenja sa sjednice nije u suprotnosti s Poslovnikom. Može se … … [[Upadica se ne čuje.]] Nemam tu primjedbe. Idemo gospodo dalje sa raspravom. Na redu je gospodin zastupnik i potpredsjednik gospodin Mato Arlović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ja smatram da bi bilo najbolje kada bi ovaj prijedlog zakona Vlada Republike Hrvatske povukla, doradila i tek onda poslala u proceduru u Saboru i to u prvo čitanje. I to radi zaštite interesa i Republike Hrvatske i radnika i njihovih obitelji na Željeznici, ali i ugleda Vlade Republike Hrvatske. Zašto? Zato što ću reći jednu grubu možda malo ocjenu. Čini mi se da neka od rješenja koja su sadržana u ovom zakonu, između ostaloga zbog toga što nisu dorečena, nisu kvalificirano iskazana, zapravo otvaraju mogu prostor koji bi mogao dovesti u opasnost da se počme primjenjivati kod provedbe ovog zakona, pa i načela mita i korupcije ako hoćete i nepotizma, pa čak i stranačkog klijentalizma, neovisno o tome tko će biti na vlasti. Dopustite da onda odma skrene pozornost ne neka pitanja koja su veoma važna. Prvo, ovim se zakonom praktički otvara mogućnost preustroja Željeznice u nekakav, neku vrstu holdinga. Drugo, ovaj proces bi trebao završiti do lipnja, do kraja lipnja ove iduće godine. Treće, on bi trebao podijeliti imovinu i ta imovina knjigovodstveno nije uopće problem se podijeliti. Daleko je veći problem to učiniti stvarno na terenu. Uostalom o tome, o kratkoći roka govori i sam predsjednik Uprave Hrvatskih željeznica. Ali kako imovinu podijeliti? I koju imovinu? Vidite, u članku 2. se pojavljuje imovina koja postaje imovinom društava i u tom pogledu to je ona imovina koju sada ima HŽ, osim imovine koja je od općeg, u općoj i javnoj uporabi i od općeg interesa u vlasništvu Republike Hrvatske. I sad se pojavljuje treća imovina, poslovne zgrade koje će se dati na korištenje trgovačkom društvu. A ne govori se opće da li su imovina ili nisu imovina. E sad vidite. Ako se radi o imovini koja je od općeg interesa onda se ta podjela te imovine sukladno članku 52. Ustava urediti samo zakonom. Na žalost, zakonom se to nije uredilo nego se prenosi u ovlast da će to urediti Vlada i to je u tom pogledu postoje suprotnosti sa Ustavom. Drugo, čak ni minimum zakonske nekakve procedure nije propisano, nisu propisani uvjeti i kriteriji moguće podjele imovine. Zapravo se jednostavno ne zna, nije definirao kako podijeliti cijelo to vlasništvo HŽ-a. Treće, što je veoma važno. Sad, kad uzmete članak 2. i stavite u uporedbu sa člankom 7. osobito stavkom 2. onda odjedanputa uočavate nešto što je veoma važno. Da će trgovačka društva, citiram: "Iz članka 1. stavka 1. ovog Zakona su pravni sljednici trgovačkog društva HŽ-a u odnosu na preuzetu imovinu, prava i obaveze, osim obaveze iz članka 42. stavka. 2.", a to su zapravo potraživanja iz naslova preuzetih kredita na domaćoj i vanjskoj sceni koje je uzele Hrvatske željeznice. Sad, postavlja se sljedeće pitanje, a šta će to Vlada onda dijeliti između njih. zakonom bi trebalo izuzeti imovinu koja je u općoj upotrebi, javno dobro od osobnog interesa, a Vlada bi trebala posebnom odlukom podijeliti ovu imovinu na ova nova osnovna trgovačka društva koja po sili zakona, ovoga koji mi donosimo, postaje imovina tih trgovačkih društava. Oprostite, ja jednostavno ne znam kak' će to Vlada izvesti. Šta će poštovati? Silu zakona da postaje imovina društva, dakle konstitutivna ili će na osnovu svoga akta ona pokušati donijeti kriterije o podjeli s naslova naravno da je ona kao vlasnik u ime Republike Hrvatske upravlja imovinom koja je sada u vlasništvu trgovačkog društva d.o.o. Hrvatske željeznice. Činjenica da je tu … [[Govornik se ne razumije.]] I ovdje treba sasvim sigurno imati jako puno posla da se taj dio uradi i Sabor se ne može tek tako izuzeti iz ovog pitanja i prenijeti sve ovlasti na Vladu. Jednostavno ne može se radi o dobru od interesa za Republiku Hrvatsku i ako je tome tako, kao što kaže članak 52., citirati ću stavak 1. "more, morska obala i otoci, vode, zračni prostor, rudno blago i druga prirodna bogatstva, ali i zemljište, šume, biljni i životinjski svijet i drugi dijelovi prirodne nekretnine i stvari od osobitog kulturnog, povijesnog, gospodarskog i ekološkog značaja", a ovdje se može reći da se radi o zemljištu uz pruge i gdje se nalazi pruga. Zatim o objektima koji su od gospodarskog osobitog značaja za koje je zakonom određeno da su od interesa za Republiku, a oni su određeni da su zakonom od interesa za Republiku Hrvatsku. Prema tome, ne može se Vladi dati ovlasti nego zakonom treba ta pitanja razraditi i to pitanje treba sasvim sigurno drugačije postaviti. Treće, u isto vrijeme u istom roku Vlada treba osnovati novo trgovačko društvo svojom odlukom u kojem će između ostaloga, ona, tom odlukom će Vlada Republike prenijeti poslovne udjele koje je Republika Hrvatska stekla u trgovačkim društvima iz stavka 1. ovog članka. E sad pazite, ovdje se mora postaviti pitanje, odmah, da trgovačkom fali još jedan stavak članka 1. Da novoosnovana trgovačka društva iz članka 1., 2., 3. i 4. zapravo poslovni udjeli unutarnjih pripadaju Vladi Republike Hrvatske na osnovu imovine kao pravno sjedište u vlasništvu do sada. Ili se jednostavno mora pozvati na članak 7. stavak 2., onda on isključuje Vladu Republike Hrvatske, odnosno bolje rečeno dolazi do sukoba oko vlasničkih odnosa između novoosnovanih društava i Vlade Republike Hrvatske. Da je tome tako to najbolje ukazuje članak 4. stavak opet 2. koji kaže: "Vlada odlukom iz stavka 1. ovog članka odredit će se vrijednost temeljnog kapitala ovoga društva, predmet njegovog poslovanja, njegova tijela i način njihovog imenovanja". Vidite, a o čemu se radi? Vlada iz stavka 1. kaže: "Republika Hrvatska će dobiti 30. lipnja 2006. godine na prijedlog ministra donijeti odluku o osnivanju trgovačkog društva iz članka 1. stavak 2. ovog Zakona". Gledajte, koje je već tamo riješeno, budi rečeno, nomotehnički se ponavljaju stvari nekoliko puta. Dakle, očigledno je da se radi o vrlo, vrlo ozbiljnim stvarima i istodobno se radi o tome da će se prenijeti ogromna zapravo imovina prava i obveze na novoosnovana trgovačka društva koja sutra idu i ići će u postupak privatizacije. Postavlja se pitanje zapravo tko će na kraju jače kontrolirati privatizaciju takve imovine, osobito nekretnina, zemljišta, poslovnih zgrada i udjela. To je vrlo ozbiljno pitanje i ja osobno mislim da se Hrvatski sabor ne može i ne smije od toga tek tako izuzet niti odreć niti može prenijeti sve te svoje ovlasti niti skinuti sa sebe odgovornosti oko privatizacije Hrvatskih željeznica jer one jesu od osobitog gospodarskog interesa za Republiku Hrvatsku i u tom pogledu treba voditi računa. Četvrto, moram reći da postoje neke stvari koje su mene nomotehnički začudile, ali ću o njima reći nešto više vezano i uz hitni postupak i vrijeme stupnja na snagu ovog zakona, no o tom, potom. Dopustite da pod peto kažem jedan posebni problem. Činjenica jeste da sindikat u poslovnom dijelu priloga "Večernjeg lista" upozoravaju između ostaloga da su nastojali svojim djelovanjem spriječiti moguću veću štetu ako ne bi pristupili ovom dogovoru oko ovog pitanja. To je između ostaloga citat prema poslovnom dijelu "Večernjeg lista" koji je izgovorio Ivan Hrgoč, predsjednik sindikata Hrvatskih željeznica. U tom pogledu se pokazuje ipak da su oni bili u nekakvom tjesnacu kod dogovaranja sa Vladom u ime ovih odnosa. Naravno da u takvoj situaciji se postavlja pitanje zapravo šta je sa radnicima. Na području vuče vlakova, na području raspleta prometa, i u kojoj situaciji su oni pripremljeni da mogu biti zajedno sa njihovih menadžmentima i novoosnovanim poduzećima izloženim tržištima i to je sasvim ozbiljno pitanje. I sada dozvolite da se vratim na ovo četvrto kao posebno pitanje, formalnopravne naravi. Poštovane kolege i kolegice, neovisno o tome koja će većina podržati ili bi i u prilici podržati neki prijedlog zakona, pa i hitni postupak. Ali nije u redu da se barem ne iskoriste Poslovnikom propisani razlozi kada se može donijeti po hitnom postupku zakon da se oni ne navedu i neka se pokušaju obrazložiti. Pazite, navesti da je to između ostaloga razlog članak 42. Zakona o željeznici, da je to zbog hitnog postupka. Pa to Poslovnik nigdje ne spominje, Poslovnik govori o osobito gospodarskim opravdanim razlozima, o državnim interesima obrane i … Republike Hrvatske. Prema tome, to su razlozi, a ne ovo. I ovo jednostavno nije vjerodostojnost, nije utemeljeno, nije korektno, na kraju krajeva, prema nama saborskim zastupnicima na ovakav način tražiti hitni postupak. Da je to i relativno nekorektan odnos prema Saboru i saborskim zastupnicima naročito pokazuje članak 10. koji kažem ovako: "Ovaj zakon stupa na snagu danom objave u Narodnim novinama". Ja bih htio podsjetiti na članak 89. stavak 3. Ustava Republike Hrvatske koji izričito kaže, citiram: "Zakon stupa na snagu najranije osmi dan od dana njegove objave, osim ako nije zbog osobito opravdanih razloga zakonom drukčije određeno". Poštovane kolege i kolegice, ovim zakonom ama nijedan osobito opravdani razlog nije naznačen zbog čega je potrebno da ovaj zakon stupi na snagu danom objave, a ne 8 dana nakon objave, itd. Dakle, ni minimum vacacio legis. E sad gledajte, ovdje ni minimum 8 dana, a kamoli više vacacio legisa nema ili vrijeme da se upoznaju zapravo oni adresati na koje će se zakon odnositi sa sadržajem ovog zakona, a radi se o zakonu koji se otvara privatizacija Hrvatskih željeznica. Mislim da nije dobro i da bi iz tog razloga trebalo ovaj zakon povući iz procedure, doraditi ga i pripremiti ga za novo čitanje na prvu sjednicu u početku iduće godine. Hvala vam lijepa. Ispričavam se na produljenju vremena.
Hvala lijepo. Kolege, prije nego imamo jednu repliku, imamo još 5 prijavljenih. Čim završimo s time bit će pauza i onda je u 15 sati nastavak sa glasovanjem. Pa prema tome, evo, gospodin zastupnik Dragutin Lesar ima repliku. Idemo dalje.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče. I kolega Mato je spomenuo kao i veliki broj kolegica i kolega koji su prije raspravljali suglasje sindikata koje je vidljivo iz ovog papira u procesu pripremanja ovog Zakona. Ja sam do sad nekoliko puta predlagao od Vlade i zahtijevao da u svim zakonima koji su bili raspravljani na gospodarsko-socijalnom vijeću, o tome stav bude jasno upisan u obrazloženju prijedloga zakona. Vjerojatno da smo taj zakon dobili sa jasnim obrazloženjem i stavom gospodarsko-socijalnog vijeća niz dilema bi već prilikom utvrđivanja dnevnog reda i rasprave bilo točno. Vlada je i ovaj prijedlog zakona dala u proceduru, a da o tome nutra ništa ne piše. Ja osobno, a mislim da i mi u Saboru ne bi smjeli ni trebali osporavati legalnost i legitimnost odluka sindikalaca kada su potpisali ove zaključke. Jer jedini pred kima oni mogu i moraju odgovarati to je sindikalno članstvo. Ali želim vjerovati da su bili svjesni činjenice da nakon usvajanja ovog Zakona samo Vlada i samo Vlada je ta s kojom će morati voditi bitku i rat za provedbu zakona o njihovim interesima jer su davanjem suglasnosti na ovakav koncept provedbe zakona Sabor u potpunosti isključili iz daljnje procedure provedbe, nadzora i izvještavanja o provedbi tog zakona. Želim, dakle, vjerovati da su kolege u sindikatima bili svjesni rizika u koji su ušli i da ovi zaključci koji prate ovaj prijedlog zakona su ti da više neće moći pred ovu zgradu dovoziti ukoliko će biti nezadovoljni bilo čime što se provedbe zakona tiče. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik, potpredsjednik Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani kolega Lesar. Ja se slažem sa vašom ocjenom o mogućim takvim opasnostima, ali ih ipak sagledavam iz jednog drugog … [[Govornik se ne razumije.]] Moram podsjetiti da pored svih obaveza oko podjele imovine, prava i obaveza moraju se podijeliti i radnici pa čak postoji predviđena i mogućnost da radnici iz pojedinog društva ukoliko ne bi imali odgovarajuće zaposlenje, itd., bi imali pravo prvenstva kod zapošljavanja u drugom društvu gdje se nalazi. I u takvoj situaciji čak ako su se sindikati i odrekli, a nisu se odrekli. Ipak iz ovog teksta to proizlazi, nisu se odrekli. Oni će morati biti uključeni u ovo pitanje i morat će se otvoriti rasprava na ovo pitanje. I ovdje se otvara zapravo jedan dodatan problem da praktički ovaj prijedlog zakona ni jedan ključni problem od imovine preko pitanja radnika do pitanja prava i obaveza osim kreditnih obaveza koje zapravo uzima rješenje iz Zakona o željeznicama ne u ovom Zakonu nije riješio i zbog toga treba jednostavno zapravo sagledati jednu činjenicu da zakonom treba razriješiti pitanja šta je prvo sa dobrima od općeg interesa i koja i na koji način će se s njima gospodariti. Drugo, utvrditi zakonske elemente i kriterije uvjete po kojima će se zapravo definirati podjela imovine između trgovačkih društava koje uzima. Treće, kako će i koje u vlasničke udjele zadržati Vlada i u kojoj mjeri u pojedinim trgovačkim društvima, ne mora u svim jednako. I četvrto, tek u takvoj situaciji razriješiti pitanje radnika i ono što je osobito važno, znate ja ovdje nigdje ne vidim prijelazno razdoblje do kojeg vremena, osim što postoji do kraja 6 mjeseca će se osnovati trgovačka društva, ali do kojeg vremena će se ta trgovačka društva nalaziti u poziciji privilegiranog položaja na tržištu u odnosu na korištenje željezničkih pruga i vuče vlakova, odnosno prijevoza roba u odnosu na stranog partnera s obzirom na činjenicu ili će morati odmah startati, oni to jednostavno neće moći konkurentski izdržati. Neće moći, jer oni ne mogu … [[Govornik se ne razumije.]] konkurenciju koja će biti sukladna recimo željeznicama Austrije ili ne znam Njemačke ili bilo koga drugoga.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče. Pa odmah da krenemo u suštinu problema. Već sam u jednom ispravku naroda, a i kolega Arlović zapravo otkrio u čemu je svrha i šta je cilj ovog Zakona. Zakon samo u dva članka određuje svrhu i cilj i to članku 1. stavak 2. kad će Vlada postati vlasnik svih razdijeljenih poduzeća, to znači moći izvršiti privatizaciju prije nego što je osposobila ta poduzeća da postanu konkurentna na tržištu. Dakle, briga Vlade je da napuni proračun, a ne da osposobi Hrvatsku željeznicu za konkurenciju i kad već govorim o tome odmah da se očitujem na zaključke Vlade i sindikata. Kada se pozivamo već na toliku vrijednost tih zaključaka znate li šta su sindikat i Vlada zaključili? Ono što već radnici imaju pravo po Zakonu o radu to će im se dogoditi i ništa više. Kako? Ukoliko u neka od 4 buduća poduzeća da tako kažem željezničke ostanu radnici bez posla uzet će i druga poduzeća od tih 4 ako ih budu trebali i ako budu ispunjavali uvjete što ih trebaju. Nikakve obveze nema iz ovoga, nikakve. Šta je sa člankom 6.? Osnovni Zakon o željeznici u članku 15. kaže da je željeznička infrastruktura, ma šta to bilo, javno dobro u općoj uporabi. Članak 38. ovog Zakona osnovnog ponavlja to isto pa kaže da će Hrvatski sabor odlučiti koja to infrastruktura nije opće dobro u javnoj upotrebi. Dakle, osnovni Zakon je to dao u skladu sa Ustavom nama, Saboru, bilo kojeg saziva, a onda na brzinu Vlada po hitnom postupku, a da Zakon nije P.Z.E., dakle nije usklađivanje sa pravnim stečevinama Europske unije, na brzinu po hitnoj proceduri, kad Sabor već zasjeda mjesec i pol dana nudi rješenje iz članka 6. kaže Vlada Republike može na prijedlog ministra korištenje i upravljanje nekim dijelovima željezničke infrastrukture itd. dati nekoj drugoj domaćoj i inozemnoj pravnoj osobi pod uvjetima iz članka 33. Zakona o željeznici, dakle, mimo Sabora. Pa to je zaista, ajde bit ću ipak suzdržan, to je zaista više nego što se očekivalo. Idemo na obrazloženje. Simptomatično je, ne vjerujem da u Vladi i ministarstvima ne znaju da se u pravnoj tehnici pisanja kad se poziva na normu, navede ta norma. Pa ministar ovdje dva puta kaže i tako u obrazloženju se i poziva, kaže Zakonom o željeznici propisano je da će se posebnim zakonom razdvojiti HŽ. Pa nije cijelim Zakonom o željeznici samo to propisano, gospodine državni tajniče. Samo jednim podstavkom je to rečeno, dakle Zakon ima još puno obveza za Vladu koje Vlada ignorira nego se poziva na cijeli Zakon. Šta je sa restrukturiranjem, ulaganjem, osposobljavanjem željeznice za tržišnu utakmicu? Šta je sa zaštitom interesa 30-tak tisuća radnika i hrvatskih interesa jer je željeznica bi omogućila da Hrvatska jadranska orijentacija hrvatske jadranske luke dobiju prednost pred drugim lukama i u kompletu se nude europskim tržištima. Nema ni riječi o tome. Pa mi smo svjesno zanemarili ono što imamo u komparativnu prednost pred zemljama Europske unije, Jadransko more i luke Jadranskog mora. Zanemarivanjem razvoja željeznice mi smo to prepustili tržištu Europske unije koje je apsolutno jače u utakmici s nama i tržište naravno ima svoja pravila i svoje zakonitosti pa nas se očekuje da i mi osnujemo regulatorno tijelo da će omogućiti tim stranim jačim partnerima da koriste i da eliminiraju komparativnu prednost Republike Hrvatske baš kad je riječ o željeznici kao strateškom i infrastrukturnom poduzeću. Ako uzmemo u obzir, a to ne možemo zanemariti, a već je ovdje bilo riječi da se radi o firmi, poduzeću, društvu koje je i nominalno najznačajnije u Republici Hrvatskoj, nek' je koeficijent vrijednosti veći dva puta pa opet je 15 milijardi kuna u igri, a mi ćemo bianco bez potrebe da kontroliramo, a Ustav nam kaže vodite brigu i nadzor nad potezima Vlade prenijeti na Vladu da odlučuje šta je to dobro od općeg interesa u javnoj upotrebi i da onda ona odlučuje kome će bilo u tuzemstvu bilo u inozemstvu to dati bez kriterija, bez pravila, bez određivanja u koju svrhu i koju funkciju. Kad bih zaista bio zločest sad bih mogao govoriti je li to posljedica i nastavak politike koju Vlada je već iskazala kad je u pitanju odnos i sa inozemstvom ili vraćanja imovine. Ima još nešto što je po mojem sudu vrlo važno ponovno istaći, a što otkriva namjere Vlade. Već je kolega Mimica rekao ne treba se pozivati na direktivu Europske unije jer ovo nije Zakon koji usklađuje prava ili pravo Hrvatske sa pravnim stečevinama zemalja Europske unije. Ako se već pozivate onda nemojte samo na jednu direktivu i onda to označite da je riječ o samo jednoj direktivi, onda znamo koja je to politika, onda je to selektivan pristup, a selektivan pristup sigurno u konkurenciji sa ekonomski jačim mi gubimo. I to je prigovor Vladi i zaista bi bilo najkorektnije da Vlada povuče prijedlog ovog zakona, ostavi dovoljno vremena da svi zastupnici, svi klubovi pa i sama Vlada ocijeni domete ovakvog zakona odnosno posljedice bolje rečeno ovakvog zakona koje će apsolutno biti negativne ako ga ovako usvojimo. Glasat ćemo na bianco, na prazno a to nije odgovornost Hrvatskoga sabora prema glasačima koji su nas ovdje doveli. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite!
Evo, i kao pojedinac pokušat ću ponovo uputiti apel prije svega svojim kolegama da ne prihvatimo ovaj prijedlog zakona i da na novom zasjedanju u biti pomaknemo rokove u Zakonu o željeznici kako bi mogli kvalitetno pripremiti prijedlog. Još ću sa nekoliko navoda probati obrazložiti ovaj svoj apel ili svoj zahtjev. Teško da se bilo tko od nas ovdje prisutnih može složiti sa sljedećom konstatacijom u obrazloženju Vlade Republike Hrvatske. Razdvajanjem trgovačkih društava Hrvatskih željeznica u manja trgovačka društva prema poslovnim područjima stvaraju se subjekti sposobni za prihvaćanje tržišnih uvjeta. Znači, Vlada Republike Hrvatske utvrđuje da samo postupkom razdvajanja to su subjekti sposobni za tešku tržišnu utakmicu. Pa to nitko ne može prihvatiti, nitko. Ono što mi znamo modernizacijom i modernizacijom Hrvatskih željeznica moguće je stvoriti subjekte sposobne za tržišnu utakmicu, ne razdvajanjem. Razdvajanjem koje danas činimo mi u biti guramo u tržišnu utakmicu nesposobne gospodarske subjekte. I to je najveći problem. I do jučer smo uvijek govorili modernizacija, modernizacija. I možemo se složiti teško je naći sredstva za modernizaciju. Ali nemojmo činiti ovo da one subjekte koji su nesposobni za tržišnu utakmicu razdvajanjem guramo prema tržišnoj utakmici. Zbog toga je problem ovog zakona i zato toliko apela. Nemojmo to činiti. Nisu u mogućnosti konkretno, konkurentno i stvarno se boriti za svoje tržne pozicije pa je to ono što želimo reći. Odgodimo još jednu godinu pa pokušajmo stvoriti uvjete za modernizaciju. Ako ocjenjujemo da je teško naći sredstva, a teško ih je naći, onda pokušajmo reći barem u ovom zakonu, sličnom zakonu koji bi trebao doći koje su obveze Hrvatske države da pomognemo subjektima u tržišnoj utakmici. Moramo barem to predvidjeti. Zašto? Pa zato što ovdje u obrazloženju nam piše da nakon što ovako uredimo trgovačka društva ne možemo diskriminirati nove utrkače na hrvatskim prugama, ne možemo. A to znači nećemo moći dati nikakve subvencije vuči i teretnom prometu. Nećemo jer to piše ovdje, ne smijemo im dati. Nakon što ih osnujemo kad ih bacimo na utakmicu ne smijemo. Tada će nam Europa reći nemamo pravo. Svjetska banka, nitko nam neće dozvoliti. Moći ćemo samo putnika subvencionirati i uređivati pruge, ali teretni promet i vuču ni kunu im nećemo moći dati. Eventualno jamstvo ćemo im moći dati i to pitanje da li ćemo moći. I to je ono. Barem ovdje napišimo da možemo osigurati prijelazni period za njihovu modernizaciju, barem u ovom zakonu. Barem smo to mogli napisati, da nam sutra netko to ne može osporiti. Jer, pročitajte što piše na drugoj strani obrazloženje. Ovdje piše kad smo ih razdvojili oni su sposobni. I drugo, nemamo pravo diskriminirati strance. To piše u obrazloženju Vlade. I zato mi pokušavamo apelirati kod ljudi. Može biti bolji tekst zakona, može biti, čak i u ovako stisnutom vremenu da nemamo novaca za modernizaciju. Ali uzmimo nekoliko godina prijelaznog razdoblja, dajmo im zakonom to omogućimo i tvrdimo da ćemo se brinuti za njihovu modernizaciju jer nisu sposobni a Vlada piše sa podjelom oni su sposobni. To je ono što ne možemo prihvatiti, što pokušavamo reći budimo trezveni. Ono što isto želimo reći koji su kriteriji podjele. Da li je to sad samo teret na Vladi? Da li imamo se pravo odreći toga da rečemo da moramo utvrditi da pored direktne pokretnine koja im služi za obavljanje funkcija? Trebamo paziti na nekretnine. Tada ćemo možda im dati neke nekretnine kao poticaj pa ćemo to napisati da dio nekretnina ćemo im osigurati i za poticaj iako je možda iznad standarda po broju kvadrata po zaposlenom itd. Sve smo to mogli tu napisati, nekakve kriterije da Vladi damo smjernice a ovako mi se toga odričemo. Mi ne znamo kriterije po kojima će se dijeliti nekretnine, ne znamo. A mogli smo upravo i kroz tu nekretninu indirektno osigurati poticaj a da nam stranci ne kažu da diskriminiramo njih u utakmici sa našim cargo željezničkim prometom. I još ću kratko reći što se daleko, daleko duboko moramo zamisliti. Formiranje četiri trgovačkih društva i holdingom koji će s njima upravljati odluku o privatizaciji cargo tereta i vuče donosi holding. Ne donosi ni Vlada, ne donosi ni Hrvatski sabor. O njima odlučuje onaj tko ovim zakonom se određuje za njihovo upravljanje. Prema tome, ogromnim potencijalom za hrvatski razvoj, neću govoriti o imovini nego potencijalu za hrvatski razvoj jer teretni promet je važan, važan jer o njemu ovisi i "Đuro Đaković", o njemu ovisi "Končar", o njemu ovisi "Gredelj", o njima ovise i primorske luke i riječne luke. O njemu će i privatizaciji odlučivati holding. Niti Vlada, niti ovo. Par pojedinaca koje će Vlada imenovati u holding jer ništa drukčije nismo napisali u ovom zakonu. Mi smo i ovu organizaciju mogli napisati ali smo morali reći sve detalje o privatizaciji donijet će Hrvatski sabor. Ni to nismo umetnuli. A ljudi, ako ništa zato o trgovačkom društvu holding će odlučivati o privatizaciji cargo, o privatizaciji vuče i mi ćemo jednostavno sutra prodati vuču koja će onda tko zna kako vuči naš putnički promet. Nažalost, to tako tu stoji. Ako nešto znamo o trgovačkim društvima. I zato sa čak i ovakvim konceptom zakona gdje znamo da nismo osigurali sredstva dodatnim intervencijama možemo riješiti način ja bih rekao podjele imovine, možemo riješiti dodatne poticaje koji su neophodni da bi bili konkurentni ali moramo napisati da nisu konkurentni. Ali ovdje piše da jesu konkurentni. I naravno, moramo ponovo utvrditi da će ipak kad krene postupak privatizacije, ne govorim o vezanim društvima i kćerima nego ova četiri bitna subjekta da će o tome odlučivati Hrvatski sabor. Toga nema u zakonu. Nema u zakonu. I zato smatram da ovakva ogromna ovlast koja će se prenijeti na Vladu koja će onda odlučivati bez da smo ikakve ograde postavili, ikakvu brigu pokazali za ova četiri trgovačka društva mislim da je zakon koji ne bi trebali podržati.
Hvala. Ispravka netočnog navoda poštovani zastupnik Nikola Sopčić.
Gospodine predsjedniče, kolega Linić je rekao da Vlada smatra da se samim postupkom razdvajanja stvaraju subjekti sposobni za tržišnu utakmicu, to nigdje niti u ovom prijedlogu zakona niti u obrazloženju Vlade niti u izjavi bilo kojeg člana Vlade nije rečeno. Jer postupak modernizacije Hrvatskih željeznica se ovim ne zaustavlja nego se nastavlja.
Poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Moram odmah reći što su i rekli već kolege iz Kluba SDP-a da se mi ne slažemo sa donošenjem ovoga Zakona i ja osobno pogotovo sa njegovom brzinom. Činjenica da Hrvatski sabor je uvijek kriv kada se donese loš zakon a nikada se ne ide na to da se optuži Vladu koja forsira donošenje na brzinu Zakona. Kao primjer i ilustraciju navodim samo Zakon o zdravstvenom osiguranju koji smo donijeli čini mi se u mjesecu srpnju ove godine i kada se govori a govori se o onom famoznom ukidanju troškova prijevoza za manje od 100 km i za djecu i za invalide i za sve ostale iz Vlade se jednostavno peru, kriv je Hrvatski sabor, Sabor je donio zakone. Na nama je odgovornost samo zato što nismo kritički sagledali uzroke i posljedice donošenja Zakona, doduše ne svi jer saborska većina je Zakon preglasavanjem donijela. Druga je stvar, ja ovdje, evo odmah pitam i gospodina državnog tajnika, kada smo donosili izmjene i dopune Zakona o pošti tada se nismo tako snažno zalagali za liberalizaciju tržišta. Imamo na našem tržištu tvrtke koje se bave kurirskim djelatnostima, i tada smo bili vrlo konzervativni, bene volentni prema Hrvatskoj pošti, čak se prijetilo zbog navodnih ili stranih neregularnosti u pojedinim tvrtkama da će se zatvoriti. Naravno pričalo se nije se napravilo ništa. Ja pitam čemu sada ova žestoga liberalizacija i bitka za liberalizaciju tržišta a znamo svi da Hrvatske željeznice ovakve kakve jesu ovoga časa nisu osposobljene za pravu tržišnu utakmicu. Navesti ćemo niz primjera. Evo ja pitam gospodine državni tajniče koji su razlozi da ovome visokom domu nije podastrta analiza stanja koja bi bila ili jest bila podloga za donošenje ovoga Zakona. Ako ste tu podlogu imali koji je razlog da je barem klubovi zastupnika nisu dobili. Sjetimo se, evo prisjećam i vas kolege i sebe osobno. U domovinskom ratu Hrvatske željeznice su ostale preko 50%, znači bez 50% najmanje vučnih kapaciteta. Znamo u kakvom stanju su i bili vagoni teretni i putnički, plus što je najveći dio njih zastario. Moram priznati da ova Vlada nije baš si previše truda dala da se ide u modernizaciju, tu moram bez obzira na sve ipak pohvaliti ministra Kalmetu da je i osobnim angažmanom uspio dobiti nešto da se naprave dodatni vagoni i u Slavonskom brodu i u Gredi. Međutim, to nije dovoljno. Ja pitam i sebe i vas, na temelju kojih stručnih analiza i na temelju kojih podataka se došlo do toga da su Hrvatske željeznice zrele da krenu u restrukturiranje i u privatizaciju? Koliko i koliko vučnih kapaciteta ovoga časa imaju, kakve su kvalitete, ja o tome a i vi pretpostavljam malo znamo možda postoje pojedinci u ovom Visokom domu koji to znaju. I upravo zbog toga meni se čini da hitni postupak nije pokazatelj odlučnosti Vlade nego želje da možda u brzoj proceduri i prikrije stvarne argumente o čemu se radi. Ali idemo i na nešto lokalno. Ako idemo na to da se, da infrastruktura postaje sastavni dio i da infrastruktura će biti državna. Malo idemo reći o lokalnim prugama koje se inače dosta zanemaruju. Ja pitam tko će na natječaju javiti se na natječaj za vožnju lokalnim prugama pogotovo onima koji nisu do kraja ne rentabilne jer su loše kvalitete. Na pruzi na kojoj je vozna brzina 30 km na sat, naravna stvar da neće biti putnika i nema ih. Valjda bi bilo normalno da prije nego što se krene u postupak operatora koji će raditi na tim prugama da se pruga dovede u neko normalno i 21 stoljeću primjereno vozno stanje. Međutim, onda ćemo doći opet, problem će imati u Hrvatskom saboru jer samo Hrvatski sabor može donijeti odluku o ukidanju pruge, kada ne bude prometa a neće više ni lokalna i regionalna samouprava biti zainteresirane za subvencije jer i onako im stalno namećemo nove obaveze a ne dajemo i novce ili decentralizirana sredstva, pitamo se što će biti na željeznicama na lokalnim prugama. Usput budi rečeno ja bih volio čuti objašnjenja ako već nema u samom zakonu kakav će biti položaj trenutno ovisnih društava u Hrvatskim željeznicama u odnosu na četiri novostvorena trgovačka društva. Kako će biti regulirani odnosi. Tko će dobiti vlasnička prava jer oni nisu do kraja privatizirani. Posebno ukazujem i na odnose u članku 1. između, znamo imamo prijevoz putnika, prijevoz tereta i vuču vlakova. U ovoj situaciji kada vuča vlakova nema dovoljno kvalitetnih kapaciteta na koji način će ona ići u prilog domaćim operatorima a na koji način inozemnima koji će morati prometovati našim prugama. To bi bilo zanimljivo čuti jer znate ako i sada znamo da željeznice jednim dijelom su nerentabilne zbog toga što nemaju odgovarajuće kapacitete, pa tko će se voziti u željeznicama, znači da mi one koji još uvijek nismo modernizirali do kraja prepuštamo na milost i nemilost stranoj konkurenciji. Htjeli mi to priznati ili ne. Mislim da ne treba govoriti da su željeznice kao takve strateški proizvod jedne države, strateški interes, ovdje se ne radi samo o pomorskoj orjentaciji Hrvatske, radi se i o riječnim lukama koje želimo razvijati. Upravo zahvaljujući i poboljšanoj kvaliteti pruge od Vukovara prema Vinkovcima, počelo se nešto raditi i počela se razvijati vukovarska luka, postoji jednostavna opasnost da se to jednostavno ne dovrši da taj projekt propadne. Ja ukazujem kao i kolega Leko posebno na članak 6. ovoga Zakona. Znate, sve je to lijepo, divno i krasno ali mi u Saboru smo krivi za donošenje Zakona pogotovo kada nisu kvalitetni, ako su bolji, ako ih njih ide napredak, onda ionako slavu preuzme Vlada, a mi sada prepuštamo Vladi kompletno da razdjeli imovinu i sada možemo doći do paradoksalne situacije. Člankom 6. koji daje izuzetak i mogućnost Vladi da izuzme nešto od infrastrukture. Postoji realna mogućnost, kolegice i kolege da i glavni kolodvor, teorijski je moguće da Vlada Glavni kolodvor daje nekome drugome na upravljanje jer to je zlatna koka. Dok u nekakvoj zabiti kolodvor će i dalje ostati na upravljanje ovome društvu i sve moguće i nemoguće situacije ako društvo ne bude financijski pozitivno poslovao. I sve to bez nadzora Hrvatskoga sabora. Čini mi se da o tome treba itekako dobro i zrelo razmisliti. Isto tako mi nemamo kritrija na temelju kojih će se raspodjela imovine voditi i na kome će se raspodijeliti vrijedne nekretnine Hrvatskih željeznica, ja ću reći samo primjer Gredelja, o tome se dosta piše. Gredelj je trgovačko društvo čini mi se kojemu su vlasnik Hrvatske željeznice sa oko 1700 zaposlenih koja ovoga časa ima izuzetno vrijedno zemljište ovdje pokraj Glavnoga kolodvora. Hoće li se onda to zemljište koristiti i prodavati da to društvo ide naprijed, da to bude u prilog zaposlenih, da to ide u prilog države preko poreza i svega ostaloga ili će se možda i to odlukom Vlade dati na upravljanje nekom drugom, trećem, četvrtom. A opet kao što sam napomenuo bez kontrole ovog Visokoga doma. Čini mi se da upravo zbog toga hitni postupak nije najsretnije rješenje na jednoj strani, a na drugoj strani čini mi se da i ovakav zakon nije dobar. Imamo, ponovo dajem paralelu sa Zakonom o poštama ista Vlada, isto Ministarstvo, isti državni tajnik, a principi nisu jednaki. Na jednoj strani kod pošta smo konzervativni, nema liberalizacije dok ovdje želimo biti ultraliberalni. Kome i zašto u račun? Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Evo pokušat ću dva, tri netočna navoda nakon mnogih. Kaže gospodin Korenika: "Vlada ubrzanom procedurom prikriva stvarne razloge donošenja ovog Zakona." Nije točno. Prvo, hitnost postupka je izglasana ovdje u Saboru. Dakle nije, nije to stvar Vlade. Druga stvar, procedura koja jest je rezultat postignutog konsenzusa sa socijalnim partnerima. Sa predstavnicima djelatnika dakle sa sindikatima, sa svima koji su sudjelovali u procesu. Drugo, kaže, kažete: "Vidi se da Vlada ne želi ulagati u modernizaciju HŽ-a". Netočno. Pa prošle godine je 2004. Vlada, ova Vlada je uložila više nego 2003. godine kad ste vi bili na vlasti. A ove godine još više nego prošle godine. Dakle iz toga se može iščitati samo da Vlada želi modernizirati, da želi ulagati. Treće, ne postoji nikakva realnost da se projekti zaustave. To je potpuno netočno. To, ta vaša insinuacija. I četvrto, što se tiče Zakona o poštama. Mi smo tražili da se tada primjene europski standardi kolega Korenika. Da se europski standardi primjene.
Hvala lijepo. I poštovani zastupnik Petar Mlinarić. Ispravak netočnog navoda.
Gospodine predsjedniče, ja moram ispraviti kolegu da za prugu luka Vukovar, od luke Vukovar ili kolodvora Vukovar-Vinkovci je nedavno reparirana pruga za putnički i teretni promet. Hvala.
Poštovani zastupnik Mato Gavran.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pridružujem se svima onima koji su prije mene rekli da je ovim Zakonom potvrđena neodgovornost Vlade. Zašto? Ovaj prijedlog je, prijedlog zakona donijet je na posljednjoj sjednici Vlade telefonskoj navodno sazvanoj, upućenoj u hitnu proceduru, u hitni postupak. Njena primjedba počinje danom objave u Narodnim novinama. Dakle u ovih desetak članaka zakona štošta se iščitati dade, ali ne ono što će sigurno zadovoljiti prvo građane Republike Hrvatske, drugo, jer će onda na njima ostati najveći teret, a drugo sve one koji su sudbinski vezani za Hrvatske željeznice ili gospodarski na njih naslonjeni. Da malo parafraziram kolegu Sočkovića stalna hitnost predlaganja zakona potvrđuje i odlučnost ali i dosljednost Vlade u njenom neodgovornom ponašanju. Često puta stječem dojam da se naša Vlada ponaša po onoj staroj izreci koju su obično primjenjuju i koju, koje su primjerenije za sve vojske svijeta, a koja veli da vojska žuri da bi čekala i čeka da bi žurila. Samo je nezgodno što u ovom slučaju ta vojska smo mi ovdje u Hrvatskom saboru. Evo nepunih 9 sati je ostalo ili nešto malo više do kraja zasjedanja dakle do kraja kako je to Ustavom predviđeno u ovom zasjedanju Sabora, a mi trebamo donijeti i raspraviti jedan vrlo ozbiljan zakon čije su doista posljedice dalekosežne. Iz ovog Zakona to nije moguće iščitati i ovim Zakonom po meni potvrđen je stihijski pristup, a izostalo je ono što je prijeko potrebno. To je studioznost, sustavnost u radu. Zašto ovo govorim na ovaj način? Pa u obrazloženju ovoga Zakona kaže se da će razdvajanjem trgovačkih društava Hrvatskih željeznica na manja trgovačka društva prema poslovnim područjima stvaraju se subjekti sposobni za prihvaćanje tržišnih uvjeta koje nameću potrebu otvaranja i liberalizacija pristupa drugih subjekata u željezničkom transportnom tržištu. Ovim Zakonom uređuju se formalna, pravna, financijska i računovodstvena razdvojenost a predlagatelj kaže da takovo uređenje omogućava nediskriminirajući pristup željezničkoj infrastrukturi, potencijalnih željezničkih operatera na liberaliziranom transportnom tržištu. Ovim Zakonom omogućuje se racionalizacija poslovanja, efikasnije upravljanje, povećanje vlastitih prijevoznih prihoda, transparentnost korištenja i nadzor nad korištenjem sredstava. Dakle razdvajanjem Hrvatskih željeznica na 4 trgovačka društva i na Holding, peti, kaže se da će se postići efikasnost upravljanja i da će se lakše nositi sa tržištem ova nova društva. Mi i ja osobno mislim sasma drugačije. Naime i prilikom interpelacije Vlade, Vladi o Hrvatskim željeznicama koju smo nedavno raspravljali, ali i kod donošenja Zakona čuli smo podatke da je vozni park Hrvatskih željeznica prosječne starosti od 24 do 28 godina i to putnički vagoni 26 godina, motorni vlakovi 24 godine, teretni vagoni 27 godina, lokomotive 28 godina. Posljednja nabavka putničkih vagona dogodila se 1991. godine, a lokomotiva nažalost 1989. godine. Zaostatak u nužnom kapitalnom remontu pruga, nedostatne sve ostale modernizacije naprosto nam ne daju za pravo i nije realno očekivati da će biti moguće ispuniti sve ono što ovim Zakonom u obrazloženju Vlada nama govori. Da će Hrvatske željeznice biti sposobne, ali i konkurentne za buduću siguran sam vrlo brzu i nesmiljenu tržišnu utakmicu i to ne samo na našim prugama. Čak što više ja osobno mislim sasma drugačije i pridružujem se svojim prethodnicima koji su to vrlo konkretno i kvalitetno i elaborirali. Dakle ovim Zakonom naprosto uslijed nedostatka simulacije i razvoja ali i posljedica nije realno očekivati da će nova trgovačka društva biti sposobna uhvatiti korak, a gdje žestoko trčati sa konkurencijom i neupitno se dovodi u pitanje opstojnost prije svega vuče vlakova pa i prijevoza tereta, ali i onih trgovačkih društava koja su naslonjena na Hrvatske željeznice. Od Đure Đakovića, Gredelja pa do i mnogih drugih. Niti meni kao niti mojim prethodnicima, a napose kolegicama i kolegama iz Kluba SDP-a nije jasno čemu žurba. Osobno ne vjerujem da je u pitanju bilo kakav "deal" ili politička trgovina već naprosto ja bih rekao uvriježena nedosljednost i doista čudna žurba sa posljedicama koje ćemo tek kroz duži niz godina svi, svi mi osjetiti. U zaključku koju, koji smo dobili na klupe o konsenzusu između ministra i sindikata kaže se da će se voditi računa o višku radnika i da će se preraspodijeliti iz jednog u drugo trgovačko društvo ukoliko u ovom drugom bude manjka. No nigdje nije rečeno i nitko nije rekao, pa nismo čuli niti od državnog tajnika što će biti sa svim onim viškovima višaka koji će se pojaviti jer očito da mnogi neće naći perspektivu u ovim novim trgovačkim društvima koji će se formirati. Mnogi će morati ići van. Upravo iz tih razloga je i kroz današnje rasprave, a i sam iskazujem zabrinutost za sudbinu ovakvog i namjeru ovakvog restrukturiranja Hrvatskih željeznica i umjesto toga predlažemo da Vlada, i predlažem da Vlada povuče ovaj zakon zbog mnogih razloga o kojima su govorili i kolega Mato Arlović i kolega Linić, ali i drugi. Počev od samih ovlasti koje Vlada uzima u ime Sabora, pa do rješenja koja ničim nisu utemeljena niti elaborirana. Predlažemo da se napravi dobra, temeljita priprema, da se izvrše kvalitetne simulacije, kako tržišta tako i sposobnosti društava, kako s pozicije minimalne opremljenosti, organiziranosti, kadrovske ekipiranosti, pa i financijske stabilnosti. Mislim da imamo dobrih primjera i proteklom vremenskom periodu kako se radila privatizacija, počev od dobrih priprema na privatizaciji INA-e, pa prije toga Hrvatskih voda koje su dobile, rekao bih dobar vjetar u jedra i napravile značajan iskorak i postali jedan kvalitetan subjekt sigurnosti i stabilnosti u gospodarskom smislu, ali i u svakom drugom kad je u pitanju Republika Hrvatska. Dakle, da zaključim, ukoliko pak Vlada ne povuče ovaj zakon predlažem kolegicama i kolegama da ne prihvatimo i da smanjimo, da ne prihvatimo ovaj zakon kako bismo smanjili svu moguću štetu koja bi mogla proisteći ovim zakonom, a držim da je šteta pogrešnim odlukama i lošim zakonskim rješenjima na pretek. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Ivo Vučić.
Pa evo namjerno sam digao repliku da mi gospodin Gavran može odgovoriti jer ja naprosto ne mogu vjerovati da kada se 17 trgovačkih društava izdvajalo iz Hrvatskih željeznica vi kolega, a i vi gospodine Gavran ste to prikazivali kao veliki uspjeh Vlade. Iskreno vam kažem u sebi sam mislio i stvarno je to dobro dogovorit se s sindikatima iz Hrvatskih željeznica kad poznam te ljude i znam koliko oni poznaju problematiku Željeznica. Svaka im čast na tome što su to htjeli, što su to uspjeli i htjeli i dobro dogovorili sa sindikatima. Danas kada je hrvatska Vlada i ministarstvo dogovorilo sa 99% sindikata Hrvatskih željeznica to želimo prikazati kao nije dobro, sindikati ne znaju šta rade i to je po meni bila na oko sa strane SDP-a i što se tiče prema partnerima, a isto tako prema sindikatima jer dobro znamo da je bilo obrnuto. Ja naprosto ne mogu vjerovati na riječi ajmo taj zakon odgoditi za godinu dana. Pa da li vi zaista mislite, a tvrdite da se smanjuju ulaganja u Hrvatske željeznice da će nam ta društva za godinu dana biti sposobna na tržištu u ravnopravnoj konkurenciji, da će tih godinu dana oni sve riješiti svoje probleme i ravnopravno će ući na tržište kao konkurentni. A kako ste ih vi radili da budu konkurentni na tržištu mislim da je dobro poznato. Nisam rekao zadnji put u raspravi, ako se netko sjeća, kasirale su se lokomotive u Šibeniku. Željeznica je prodala jednom poduzeću rezale su se kao u Kijevu, onda ih je od Kijeva, u Kijevu je to kupil Janko Gredelj, pobojal je promijenil im je broj i ponovo ste ih kupili od Janka Gredelja i voze ih danas u Hrvatskim željeznicama. To je bil način osposobljavanja trgovačkih društava za tržište.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mato Gavran.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa vidite, uvaženi kolega, ja nisam govorio da je ovaj zaključak sa sindikatima loš. On naprosto nama ne daje za, nemamo dovoljno elemenata naprosto da bi se mogli kvalitetno odlučiti što se, što se sa ovim dobiva. Kad su u pitanju 17 trgovačkih društava koja su restrukturiranja želim vrlo precizno reći ono što i vi, kao dugogodišnji djelatnik u Hrvatskim željeznicama sigurno iznimno dobro znate, oni su ostali u 100%-tnom vlasništvu Hrvatskih željeznica naslonjene su na Hrvatske željeznice i djeluju ili rade u našim hrvatskim okvirima. Nemaju stranu konkurenciju. Prilagođavaju se … … [[Upadica se ne čuje.]] trenutno to i mi tvrdimo, to i ja tvrdim. U ovim trenucima kad bi bilo koja ozbiljnija strana tvrtka bila konkurent remontu tračničkih vozila u Slavonskom Brodu, ili ne nam ugostiteljstvu, nisam siguran koliko bi dugo te, ta trgovačka društva opstala. Ovdje se naprosto radi o jednom drugom elementu koji vi svjesno vrtite u drugi krug ili povlačite stalno paralelu sa aktivnostima prethodne Vlade. Mi smo zabrinuti za sudbinu ovih trgovačkih društava koji će pri ovakvom stanju voznog parka, pri ovakvom ustroju morati žestoko trčati da bi uhvatila korak sa drugim daleko, daleko razvijenijim i jačim tvrtkama. I na koncu, nije sve dobro što je bilo u proteklom vremenskom periodu, niti za vrijeme vaše Vlade, niti za vrijeme za prošle naše Vlade. hrpu toga što ne valja treba odbaciti, ali i uvažiti sve ono što je dobro i on o što nosi boljitku sutra. Tako i ovaj zakon.
Hvala. Poštovani zastupnik, Jakša Marasović. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Završni osvrt državnog tajnika Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka, Dražena Bregleca. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Prije nekoliko zaključnih rečenica dozvolite da se referiram na u međuvremenu iznesene tvrdnje u ponekim raspravama. Prije svega, nadam se da u ni jednom trenutku moja rasprava nije bile ni s visoka, ni drska. Ja sam u jednom trenutku citiravši slijed iznesenog, dakle iznosio sam citat onoga što je bilo izneseno. Prema tome, to definitivno nije moglo biti u duhu kako je bila iznesena kvalifikacija. Nekoliko činjenica koje su u daljnjim raspravama bile iznesene moram se osvrnuti na njih. Prije svega, uvaženi gospodin saborski zastupnik Leko je naveo da, odnosno nije točno da je Zakon o razdvajanju u suprotnosti s osnovnim Zakonom o željeznici. Kada govorimo o članku 15. Zakona o željeznici moramo napomenuti što ste i samo citirali da je željeznička infrastruktura javno dobro u općoj uporabi u vlasništvu Republike Hrvatske. Ovaj Zakon o podjeli u članku 6. ničime ne demantira ovu, ovaj citat iz članka 15. Zakona o željeznici. On govori, članak 6. Zakona o podjeli, govori o mogućnosti davanja koncesije. Koncesija se daje pod određenim uvjetima koji su dalje definirani Zakonom o željeznici i dakle izuzima se iz posjeda, a ne vlasništva. Vlasništvo ostaje, a koncesijom se posjed nad vlasništvom, koje je vlasništvo Republike Hrvatske daje onome tko je stekao u jednom fer, transparentnom i korektnom postupku pravo na koncesiju. Nadam se da smo taj dio razjasnili. Dakle, nije točno da je zakon u koliziji sa osnovnim zakonom temeljem kojeg je i donesen. Zatim je u raspravi potpredsjednika gospodina Arlovića bilo navedeno da je ovo zakon kojim se, radi se o zakonu kojim se otvara privatizacija Hrvatskih željeznica. To je također netočno. Ovim zakonom se radi podjela Trgovačkog društva Hrvatskih željeznica, ne privatizacija Hrvatskih željeznica. Zakonom o privatizaciji definirano je da se javna trgovačka društva u vlasništvu Republike Hrvatske posebnim zakonima privatiziraju i to će se, možda hoće, možda neće u jednom izvjesnom budućem periodu dogoditi i sa Hrvatskim željeznicama. Dakle to je jednostavno netočno da se ovim zakonom definira privatizacija Hrvatskih željeznica. Da li je ovaj zakon ili nije sa oznakom "E" … prijedloga zakona svakako da nije po svojoj formi, ali jest po svom sadržaju jer se oslanja na zakon koji je u postupku donošenja bio zakon kojim se usklađuje hrvatsko zakonodavstvo sa europskim zakonodavstvom. Zakon o željeznici, osnova za donošenje ovog zakona bio je zakon kojim se usklađivalo hrvatsko zakonodavstvo sa europskim, a ovaj zakon dodatno razrađuje jedan segment kojim se dalje razrađuje ovo osnovno načelno u osnovnom zakonu. Prema tome u svojoj formi on nije europski zakon, u svojoj suštini on jest europski zakon. Dalje je gospodin uvaženi saborski zastupnik, gospodin Linić naveo da razdvajamo društva, ali u tom kontekstu što je naravno točno, moram reći da istovremeno sa ostalim mjerama restrukturiranja modernizacije iskazanog rasta produktivnosti njih činimo spremnija za tržište. Njih ovim obrazloženjem, dakle osvrnuli ste se više puta na obrazloženje, gdje piše da se i razdvajanjem oni, neću sada citirati, ali znate što ste rekli, da se oni i razdvajanjem stavljanju, odnosno ispostavljaju tržištu. Ne samo razdvajanjem, da i razdvajanjem ali ne samo razdvajanjem već i mjerama koje smo govorili cijelo ovo prijepodne i u prethodnim raspravama, a te mjere kao što sam i prethodno naveo imaju svoje pozitivne učinke i svoje pozitivne rezultate. Uvaženi gospodin saborski zastupnik Korenika je povukao nekoliko paralela sa Zakonom o pošti. I u jednom i u drugom slučaju radi se o usklađivanju, odnosno o nastavku intencija definiranih u europskim smjernicama. Različita je situacija u Hrvatskoj pošti, različita je u Hrvatskim željeznicama i definitivno još jedanputa ovim zakonom se ne definira liberalizacija Hrvatskih željeznica, odnosno njihova privatizacija kao što je to bilo spomenuto. Kakav će biti odnos ovisno od društava sa novonastalim društvima tko će biti vlasnik tih društava, bilo je konkretno pitanje navedeno u toj raspravi. U članku 2. ovog zakona kada se govori da će imovina u sljedećih šest mjeseci definirati, a nakon toga i odlukom Vlade prenijeti u novonastala društva, dakle taj članak 2. daje odgovor na ovo pitanje. U sljedećih šest mjeseci nakon dogovora i nakon odluke ona će biti definirana kao imovina novonastalih trgovačkih društava. Što sa viškom viškova koje je bilo postavljeno sljedeće pitanje? Sa viškom viškova sasvim sigurno neće se raditi na način da e potroši 300 milijuna kuna, a da krajnji rezultat bude 82 radnika više nego prije tog procesa. Sa viškom viškova radit će se tako kao što smo radili i u prošloj godini i u pretprošloj, da se sa 150 milijuna kuna postigne efekt od 670 radnika manje. Tako će se raditi sa viškom viškova. To će biti i dalje dobrovoljno i dalje uz politički kncenzus, odnosno ispričavam se uz koncenzus sa socijalnim partnerima. Na samom kraju želim reći da bez obzira da li je ovaj prijedlog definiran na telefonskoj ili bilo koji drugi način sjednice Vlade, da on nije utvrđen tada već je tada, odnosno da je on utvrđen tada a nije tada i napravljen i da je to manje važno, bitno je da je on pažljivo pripremljen i bitno je to da donošenjem ovog zakona ne gubimo na tempu jer vrijeme pridruživanja Europskoj uniji ide, a Europska unija ne prihvaća države sa neliberaliziranim ustrojstvom ovog segmenta, dakle željezničkog tržišta. Stoga mislimo da će kao posebni jasni segmenti, ovisna društva u preostalom razdoblju lakše detektirati svoje slabe točke, neće biti prelijevanja i skrivanja vuče i za prijevoza putnika ili tereta ili obrnuto, infrastrukture i za nekih od ostala tri segmenta ili obrnuto. Svaki za sebe trudit će se biti u poziciji u liberaliziranom tržištu, biti konkurentan a to je cilj. Hrvatskoj prije svega da ima konkurentne pravce i infrastrukturu, a prijevoznicima da budu konkurentni, oduprijeti se stranoj konkurenciji iz jedne strane, a s druge strane duboko sam uvjeren imati ambiciju i iskoristiti mogućnost da budu i regionalni a ne samo nacionalni operateri. Ja vas stoga molim da date podršku ovom zakonu jer će on omogućiti sve ovo što sam prethodno rekao i realizaciju jedne bolje željeznice sutra. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Gospodine predsjedniče ispravljam netočni navod, državnog tajnika, koji je rekao da se u onom trenutku kada krene privatizacija pojavit će se zakon iz razloga što se uvijek zakonom definira privatizacija javnih trgovačkih društava u većinskom vlasništvu. Mi danas usvajanjem ovog zakona formiramo tri ne javna trgovačka društva nego tri društva sa ograničenom odgovornošću koja se nalaze na tržištu bez javnih ovlasti i to je prijevoz putnika, prijevoz tereta i vuču vlakova. Još prijevoz putnika i može biti definiran kao javna djelatnost, iako po ja bih rekao po europskim kriterijima nije nego moraju trpiti konkurenciju, ali prijevoz tereta i vuča vlakova nemaju nikakvu javnu ovlast i one se ne privatiziraju temeljem zakona koji ćemo donijeti u Saboru nego odluka novoformiranog trgovačkog društva koji će upravljati ovima i ništa mi sa privatizacijom nećemo imati.
Hvala lijepa. Državni tajniče, Odbor za zakonodavstvo podnio je tri amandmana nomotehničke naravi pa molim vaše očitovanje na te amandmane.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Vlada prihvaća navedene amandmane. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak u 15,00 sati, glasovanje o dijelu raspravljenih točaka. I još nam je preostao Konačni prijedlog Zakona o podjeli trgovačkog društva HŽ – Hrvatske željeznice. Amandmane koje je predložio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim, uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 73 glasa za, 2 suzdržana i 44 protiv donesen Zakon o podjeli trgovačkog društva HŽ – Hrvatske željeznice u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.