Hvala gospodine predsjedniče. Poštovane saborske zastupnice i zastupnici. Vlada Republike Hrvatske na 131. sjednici dana 26. svibnja 2011. godine donijela je Plan humanitarnog razminiranja za 2011. godinu. Polazna osnovica za izradu plana 2011.godine bilo je utvrđeno minski sumnjivo područje u veličini od 815,3 km2. Područje je isključivo zagađeno neeksplodiranim ubojnim sredstvima u veličini od 6,9 km2 i planirana financijska sredstva u iznosu od 299 714 milijuna kuna, od čega za poslove humanitarnog razminiranja 246 501 milijun kuna. Provedbom razminiranja i općeg izviđanja u 2011. godini ukupno je u Republici Hrvatskoj uklonjena opasnost od minsko eksplozivnih sredstava i neeksplodiranih ubojnih sredstava sa površine od 70 milijuna 355 318 metara2. Poslovima razminiranja kroz 186 idejnih projekata pretraživanja i razminiranja uklonjena je minska opasnost površine od 23 milijuna 637 i 362 metra2. Poslovima razminiranja u cilju redukcije kroz 23 idejna projekta razminiranja uklonjena je minska opasnost sa površine od 4 milijuna 207 027 898 m2. Sukladno navedenom, u 2011. godini u Republici Hrvatskoj ukupna je razminirana površina veličine 27 milijuna 665 i 260 m2. Općim izviđanjem u cilju izrade projektne dokumentacije i ažuriranja minski sumnjivih područja ista su smanjena za 31 milijun 750 425 m2. Općim izviđanjem po izvršenju razminiranja u cilju redukcije smanjena su minski sumnjiva područja za još 10 milijuna 939 633 m2 iz čega proizlazi da je u 2011. godini minsko sumnjivo područje Republike Hrvatske smanjeno općim izviđanjem za 42 milijuna 690 058 m2. Sukladno navedenom, veličina minski sumnjivog područja u Republici Hrvatskoj na dan 31. prosinca 2011.godine iznosi 745,5 km2. Veličina površine zagađene isključivo neeksplodiranim ubojnim sredstvima na dan 31. prosinca 2011. godine iznosi 7,3 km2. Poslovima razminiranja u 2011. godini uklonjena je opasnost od minskih eksplozivnih sredstava i neeksplodiranih ubojnih sredstava u Republici Hrvatskoj s površine od 27 milijuna 665 260 m2 od čega metodom pretraživanja 8 milijuna 390 701 m2, a metodom razminiranja 19 milijuna 274 559 m2. Sukladno navedenom plan humanitarnog razminiranja za 2011. godinu u dijelu koji se odnosi na razminiranje je premašen za 9,5%. Dana 31. prosinca 2011. godine minski sumnjivo područje Republike Hrvatske obilježeno je sa 15861 oznakom minske opasnosti, a pored toga područja zagađena isključivo neeksplodiranim ubojnim sredstvima označena su sa 389 oznaka opasnosti. Što se tiče strukture razminiranih površina poljoprivredne površine ukupno iznose 39,1%, šumske površine 38,3%, livade i pašnjaci 17,6%, te makija i krš s udjelom od 5%. Od ukupno ugovorenih poslova razminiranja u 2011. godini 32% se odnose na prioritete vezane za sigurnost, 65,7 vezane uz socioekonomski razvoj, a 2,3% na ekološke prioritete. U 2011. godini poslove stručnog nadzora provodilo je 10 pirotehničkih nadzornika i 25 pirotehničkih nadglednika. Tijekom ostvarenja na projektima na kojima je proveden stručni nadzor nad obavljenim poslovima pretraživanja ili razminiranja pronađeno je i uništeno 1995 protu pješačkih mina, 2421 protu oklopna mina i 10479 komada neeksplodiranih ubojnih sredstava. Ponavljanje poslova je naloženo 4 puta po pronalasku minski eksplozivnih sredstava ili neeksplodiranih ubojnih sredstava. U 2011. godini ukupno je bilo akreditirano i izvršavalo poslove razminiranja 30 ovlaštenih pravnih osoba sa ukupno 636 pirotehničara, 54 stroja za razminiranje i 20 pasa za otkrivanje minski eksplozivnih sredstava i neeksplodiranih ubojnih sredstava. Najveći udio u poslovima humanitarnog razminiranja u 2011. godini imali su tvrtka "Mungos razminiranje" d.o.o. s udjelom od 11,9% u odnosu na ukupno izvršene poslove. Zatim, tvrtka "Doking razminiranje" d.o.o. s udjelom od 10,5 i tvrtka "Istraživač" d.o.o. s udjelom od 6,7%. Ukupne od osnivanja Hrvatskog centra za razminiranje do 31.12.2011. godine investirano je u razminiranje 3,7 milijardi kuna. Državni proračun sudjeluje sa 58% u ukupnim sredstvima za razminiranje sa ukupno 1,9 milijardi kuna. U 2011. godini kao i prijašnjih godina najveći izvor financiranja poslova razminiranja je bio Državni proračun Republike Hrvatske koji je učestvovao u financiranju sa 62,4%. Prosječna cijena svih ugovorenih poslova razminiranja u 2011. godini bila je 6,86 kuna na metar kvadratni bez PDV-a što je za 11,6% manje u odnosu na 2010. godinu. Od planiranih 246 milijuna 501 milijun kuna ostvareno je 289 643 366,09 kn što je 117,5% planiranih sredstava. Državnim proračunom za 2011. godinu za Hrvatski centar za razminiranje je ukupno planirano financiranje u iznosu od 284 654 881 kunu. Utrošena sredstva na aktivnosti upravljanja i administracija u koji su uključeni materijalni troškovi, izdaci za zaposlene iznose 41 milijun 229 536 kuna odnosno ostvarenje plana za 96,7%. Troškovi su u odnosu na prošlu godinu smanjeni za 2%. Donacije. U 2011. godini ugovoreno je poslova razminiranja financirani od strane donatora u iznosu od 16 milijuna, 16 930 milijuna 550,25 kn, odnosno 77,7 planiranih sredstava u odnosu na 2010. godinu. Iznos donacija za poslove razminiranja je smanjen za 40%. Pravne osobe, investitori financirali su poslove razminiranja u ukupnom iznosu od 90 milijuna 523 047 kuna, odnosno u iznosu od 31,3%. Najveći investitori u 2011. godini bili su Hrvatske šume sa preko 74 milijuna kuna, Hrvatske vode sa 11 milijuna kuna i Hrvatske ceste sa 5 milijuna kuna. Sukladno Zakonu o humanitarnom razminiranju, edukacija o opasnostima od mina i pomoć žrtvama mina provođena je tijekom 2011. godine uz koordinativnu ulogu Hrvatskog centra za razminiranje i u suradnji sa tijelima državne uprave sukladno njihovim nadležnostima, te domaćim, međunarodnim organizacijama i udrugama. Tijekom 2011. godine dogodila su se 3 minska incidenta i 4 minske nesreće. Prilikom razminiranja na žalost dogodile su se i tragične nesreće. Jedan pirotehničar smrtno je stradao, jedan je zadobio teške tjelesne ozljede, a dva lakše tjelesne ozljede. U minskim nesrećama jedan civil je zadobio teške tjelesne ozljede, a jedan je zadobio lakše tjelesne ozljede. U dvije nesreće nije bilo ozlijeđenih. Od osnutka Hrvatskog centra za razminiranje 1998. godine pa do 31.12.2011. godine dogodilo se 233 minska incidenta i nesreća u kojima je ukupno stradalo 311 osoba. Nažalost, poginulo je 114 osoba. Teške tjelesne ozljede zadobilo je 127 osoba dok je 70 lakše ozlijeđeno. Od tog broja 66 stradalih bili su pirotehničari, 26 poginulih pirotehničara, a 22 žrtve su bile mlađe od 18 godina, 5 poginulih. Zajedničke akcije, edukacije i obilježavanja i upozoravanja dovele su do zaustavljanja stradavanja djece. Zadnje stradavanje je bilo 2004. godine. Ukupno je u RH od 1991. godine do 31. prosinca 2011. godine u 1342 minska incidenta i nesreće stradalo 1960 osoba od kojih 506 osoba smrtno. Međunarodna suradnja u okviru djelatnosti Hrvatskog centra za razminiranje u 2011. godini intenzivno se razvijala sa 13 zemalja. Već tradicionalno i u 2011. godini Hrvatski centar za razminiranje i HCR CITRO d.o.o. zajednički su organizirali međunarodno stručno savjetovanje u kojem su učestvovali predstavnici nacionalnih centara za protuminsko djelovanje UN-a, nevladinih udruga, znanstvenih institucija, tvrtki za razminiranje te proizvođača opreme. Sukladno iznesenim podacima u izvješću vidljivo je da je Plan humanitarnog razminiranja za 2011. godinu izvršen gotovo u cijelosti. Poslovi humanitarnog razminiranja su ugovoreni i izvršeni u obimu većem od planiranog. Obilježenost cjelokupnih minski sumnjivih područja, koordinacija i edukacija o opasnostima od mina i pomoć žrtvama mina te međunarodna suradnja izvršene su u obimu i na način kako je to utvrđeno u Planu 2011. godine. Eto, to bi bilo ukratko. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Da li izvjestitelji radnih tijela Hrvatskog sabora žele uzeti učešće u raspravi? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub SDP-a u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Mirela Holy. Izvolite poštovana zastupnice.
Poštovani predsjedniče, poštovani kolege i poštovane kolegice na samom početku izlaganja o Izvješću o provedbi Plana humanitarnog razminiranja i utrošenim financijskim sredstvima za 2011. godinu u ime kluba SDP-a želim reći da će klub SDP-a podržati prihvaćanje ovog izvješća iako u izvješću možemo pročitati da je tijekom 2011. godine plan premašen za 9,5% ukupno gledajući ne možemo biti zadovoljni s trenutnom situacijom jer sve dok u RH bude minski sumnjivih područja i sve dok ljudi budu stradavali od ovih ubojitih sredstava ne možemo i ne smijemo biti zadovoljni i prisjećati se činjenice da je Hrvatska još uvijek onečišćena minama samo prilikom rasprava poput ovih. Podsjećamo da su Planom razminiranja za 2011. godinu bile određene sljedeće temeljne zadaće: smanjenje minski sumnjivog područja i područja zagađenog isključivo neeksplodiranim ubojitim sredstvima RH za 71,9 kilometara kvadratnih. Ovaj cilj nije ostvaren jer je provedbom razminiranja i općeg izviđanja u 2011. godini ukupno u RH uklonjena opasnost od minsko-eksplozivnih i neeksplodiranih ubojitih sredstava s površine od 70 milijuna 355 tisuća 318 metara kvadratnih što predstavlja realizaciju od 97,9% plana. Zatim sljedeće je bilo cjelovito uklanjanje minske opasnosti područja namijenjenih obnovi i povratku raseljenih osoba. O ovome nema posebnih spomena pa zaključujemo da je valjda realizirano. Treće, razminiranje 11 km kvadratnih oranica. Ni ovaj cilj nije ostvaren jer je razminirano 10,8 km kvadratnih oranica. Četvrto, održavanje obilježenosti cjelokupnog minski sumnjivog područja RH. Zadnjeg dana 2011. godine minski sumnjivo područje RH obilježeno je sa 15 tisuća 861 oznakom minske opasnosti, a područja zagađena isključivo neeksplodiranim ubojnim sredstvima označena su sa 389 oznaka opasnosti. S obzirom na činjenicu da u izvješću nemamo podatak kako je realizirano valjda trebamo zaključiti da je i ovaj cilj realiziran. Peto, imamo koordiniranje aktivnosti i edukacije opasnostima od mina i pomoći žrtvama mina. U izvješću se navodi nekoliko tribina, predavanja, edukacija, koordinacija ali i dalje ostaje činjenica da ni u 2011. godini nije provedena nacionalna kampanja kojom bi se domaće stanovništvo ali i naši gosti iz drugih država koji posjećuju krajeve u kojima ima minski sumnjivih površina upozorilo da u Hrvatskoj još uvijek vreba opasnost od mina. I šesto, pozicioniranje i promoviranje hrvatskog sustava protuminskog djelovanja u Međunarodnoj zajednici. Spominju se razne aktivnosti iz kojih treba zaključiti da se Hrvatska uspješno pozicionirala u Međunarodnoj zajednici u području protuminskog djelovanja. Što iz ovog izvješća možemo zaključiti? U klubu SDP-a zaključujemo da postoji neusklađenost s Nacionalnim programom protuminskog djelovanja pa je potrebno redefinirati Nacionalni program jer je on neostvariv u ovim okolnostima krize i višegodišnje recesije. U klubu SDP-a također zaključujemo da postoji neiskorištenost svih postojećih kapaciteta na tržištu te je nužno osmisliti konkretne načine njihovog većeg korištenja. Brine nas pad cijena u višegodišnjem kontinuitetu do kojeg dolazi što zbog nedostatka posla, što zbog degradacije same djelatnosti koja je visoko rizična a nužnom smatramo preraspodjelu financijskog kolača za razminiranje, odnosno da se veliko izdvajanje za javnu službu koja je odgovorna za razminiranje smanji, odnosno da se više novca upotrijebi za konkretne poslove razminiranja a ne za financiranje činovničkog aparata. Brine nas i nepripremljenost HCR-a za korištenje drugih izvora financiranja posebice iz EU fondova i slično. U klubu SDP-a smatramo da Hrvatski centar za razminiranje treba biti suvremena, fleksibilna, društveno odgovorna i racionalna organizacija koja osigurava pouzdano, brzo, učinkovito i ekonomično djelovanje predviđajući potrebe i djelujući preventivno. HCR-u je nasušno potreban modernizacija i podizanje efikasnosti procesa i djelatnosti uz pomoć modernih informatičkih sustava. Za to je nužno stalno usavršavanje organizacije, infrastrukture, izobrazbe i automatiziranog informatičkog sustava koristeći sve potencijale u selektivno investiranje u nove tehnologije sukladne planovima razvoja. Hrvatski centar za razminiranje zapošljava 14 zaposlenika i to 66 u središnjem uredu u Sisku, 20 u podružnici Zadar, 28 u podružnici Osijek i 30 u podružnici Karlovac. Analizom organizacijske strukture može se uočiti veliki broj rukovodećih mjesta u odnosu na operativna izvršna mjesta. Konkretno u samom središnjem uredu u Sisku radi 66 djelatnika od kojih 23, a to je 33,8% su na rukovodećim pozicijama, odnosno imamo omjer 1:2, jedno rukovodeće mjesto na dva izvršna radna mjesta. Postavlja se pitanje opravdanosti postojanja 2 zamjenika ravnatelja i 6 pomoćnika ravnatelja poglavito ako se pogleda Uredba o načelima za unutarnje ustrojstvo tijela državne uprave koja je donesena na prvoj sjednici Vlada Republike Hrvatske dana 29.12.2011. godine i u kojoj je zamjetna racionalizacija ustrojbenih mjesta u tijelima državne uprave. Sadašnja struktura HCR-a i broj zaposlenih je upitan i sa stanovišta ekonomske opravdanosti. Za sadašnji broj od oko 150 zaposlenih iz proračuna se izdvaja 41 299 536 kuna, odnosno s 274 863 kune godišnje po zaposlenom ili 22 905 kuna mjesečno po zaposlenom. Treba napomenuti da je navedeni iznos nepotpun sa iznosom koji se izdvaja za terenski rad a koji je planski predviđen na poziciji usluge razminiranja. U svakom slučaju potrebna je temeljna reorganizacija cjelokupne organizacije kao i poslovnih procesa koji se odvijaju unutar HCR-a. Treba spomenuti i Centar za testiranje, razvoj i obuku, trgovačko društvo koje je osnovao HCR-a radi obavljanja poslova istraživanja i razvoja tehnologija razminiranja te koordinacije rada međunarodnih eksperata koji se bave pitanjima razminiranja te Zakladu Hrvatska bez mina koja je također osnovana od strane HCR-a u cilju prikupljanja sredstva za razminiranje, istraživanje radi usvajanja novih tehnologija u djelatnosti razminiranja i pomoći minskim žrtvama. Kada se analiziraju poslovi i djelatnosti gore navedenih subjekata uočljivo je preklapanje određenih nadležnosti i nedefiniranost u segmentu odgovornosti. S druge pak strane u RH sukladno zakonskoj regulativu u primjeni je tržišni model odstupanja poslova humanitarnog razminiranja, te se model razminiranja u RH mora analizirati i kroz prizmu gospodarskih problema u vrijeme gospodarske krize. Trenutno je akreditirano 33 gospodarskih subjekata kojima je temeljna djelatnost razminiranje. 32 tvrtke su u privatnom vlasništvu, a Mungos razminiranje osnovano je od strane HCR-a i u vlasništvu je RH. U djelatnosti razminiranja odnosno u 33 tvrtke radi 627 pirotehničara i 56 pomoćna djelatnika, odnosno 683 djelatnika u operativnom dijelu. Analizirajući podatke strukture i broja zaposlenih u javnom sektoru tj. u tijelima i tvrtkama u državnom vlasništvu dolazimo do brojke od 240 zaposlenika kojima se isplaćuju plaće iz državnog proračuna. Daljnjom usporedbom javnog i privatnog sektora razvidno je da je odnos 1:2,5 što je daleko od idealnog i u konačnici pokazuje da i takav odnos opterećuje cijenu razminiranja. Mogućnost maksimalne iskoristivosti postojećih kapaciteta na tržištu potrebno je sagledati s aspekta ukupnog broja radnih dana i prosječne iskoristivosti radnih dana tijekom godine, a s obzirom na obaveze gospodarskih subjekata prema djelatnicima iz kolektivnog ugovora to su godišnji odmori, smjenski rad te povoljnih ili nepovoljnih vremenskih uvjeta za izvođenje poslova humanitarnog razminiranja, kiša, snijeg, smrznuto tlo, magla, jak vjetar, niske temperature. Isto tako, iz analize rada gospodarskih subjekata uočljivo je da bi gospodarskih subjekti kojima je primarna i jedina djelatnost razminiranje trebali tijekom 9 radnih mjeseci u poslovnoj godini akumulirati novčane pričuve dostatne za financiranje hladnog pogona u preostaloj četvrtini poslovne godine. U uvjetima koji trenutno vladaju na tržištu drastični pad ponuđenih cijena uslijed deflacije i recesije dolazi u pitanje njihov opstanak kao i egzistencija sigurnosti prava djelatnika koji sudjeluju u procesu razminiranja, definirana kolektivnim ugovorom ili sama kvaliteta odrade poslova humanitarnog razminiranja. Pored nemogućnosti 100% iskoristivosti postojećih kapaciteta za poslove humanitarnog razminiranja prisutno je i veliko financijsko opterećenje gospodarskih subjekata uvjetovano zakonskim i podzakonski aktima koji reguliraju navedenu djelatnost i koji u konačnici poskupljuju sam proces razminiranja poput primjerice troškova povezanih s poštivanjem obveza proisteklih iz zakonskih odredbi i potpisanog kolektivnog ugovora, troškova održavanja i testiranja opreme i sredstava, povećanih troškova logističke potpore projektima pretraživanja i razminiranja, smještaj i prijevoz djelatnika i slično, te troškove koji opterećuju gospodarske subjekte u segmentu školovanja i edukacije djelatnika za pirotehničare. Uslijed bojazni gospodarskih subjekata da neće osigurati dovoljno posla za svoje djelatnike uslijedio je u jednom trenutku drastičan i ekonomski neopravdan pad cijena usluga, pretraživanja odnosno razminiranja koje se nude na natječajima koji direktno imaju utjecaj na kvalitetu izvedbe radova, sigurnost svih sudionika procesa kao i prava djelatnika definiranih kolektivnim sporazumom. Kao posljedica i činjenica da i od strane određenog broja gospodarskih subjekata prisutno kršenje kolektivnog sporazuma kao i izbjegavanje svojih financijskih obaveza. Zbog svega prethodno navedenog u klubu SDP-a smatramo da je nužno definiranje razvoja sustava protuminskog djelovanja na temelju stanja sustava i zahtjeva koje mora se osigurati u uvjetima vanjskog i unutarnjeg okruženja. Ekonomičnost sustava mora biti ugrađena u svaku djelatnost, funkciju i zadaću i s vremenom mora postati bliska i stalno nazočna svakom djelatniku sustava. Uz načela izgradnje modernog ekonomičnog sustava u razvoj istog moraju stalno biti nazočna i načela koja se podrazumijevaju ali se rijetko decidirano navode a to su: sumjerenost na krajnjeg korisnika, brzi odaziv na potrebe krajnjih korisnika, briga za ljude i stalno usavršavanje kadrova. I na samom kraju u klubu SDP-a smatramo da je za uspostavu efikasnijeg i kvalitetnijeg sustava razminiranja u RH nužna reorganizacija i smanjenje HCR-a s naglaskom na uspostavljanju kvalitetnijeg nadzora, redefiniranje usluge ostalih subjekata u razminiranju, izmjena i dopuna postojeće zakonske i podzakonske regulative s naglaskom na točno definiranim ovlastima i odgovornosti svakog subjekta u razminiranju, izrada prijedloga novog nacionalnog programa sukladno strategiji koji će uvažiti sve okolnosti i čimbenike koji su aktualni i koji će u narednom razdoblju biti ograničavajući ili razvojno potpori. U Klubu SDP-a smo apsolutno uvjereni da će Vlada RH te novi ravnatelj HCR-a Dražen Jakopec u tome biti uspješni.
Hvala lijepa. Imamo prijavljene replike i poštovana zastupnik Dujomir Marasović. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče Sabora, kolegice Holy vi ste rekli da ste vi u SDP-u zaključili da je u doba recesije ovaj prove razminiranja neprovediv radi financijskih razloga. Još ste rekli na kraju da ne treba trošit novac na administrativne poslove nego na razminiranje. E pa ja vam kažem kolegice Holy da ste vi u SDP-u loše zaključili. Svaki zaključak mora biti premisa i soligizam i konkluzija. Na osnovu čega ste vi zaključili? Jer da nema novaca. Ima novaca jer ste na ove izbore, nepotrebne izbore za Europski parlament izdvojili 75 milijuna kuna, bacili u vjetar. Da ste to dali za ovo razminiranje na osnovu moje brze računice to je 10 i pol milijuna metara kvadratnih, oranica, ekološki … [[Govornik se ne razumije.]] ja znam čega. Prema tome loše ste zaključili ili vodite lošu politiku. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Uvažena kolegice Holy evo iz ovog vašeg izvješća zapravo se vidi, vide se dvije Hrvatske. Vidi se jedna Hrvatska koja ima novca i jedna Hrvatska koja nema novca. Za neke ima krize, za neke nema krize. Ovo što ste rekli, ovi podaci su zapravo zaprepašćujući, 6 pomoćnika ravnatelja, jedno rukovodeće mjesto govorim o HCR-u, jedno rukovodeće mjesto, dva izvršna mjesta. To je samo dokaz da postoji jedna Hrvatska koja grca pod teretom a druga koja uopće ne osjeća krizu, kojih se ne dotiče kriza. Svojedobno je gospodin Matić ministar branitelja rekao da je Registar branitelja jedan od najčasnijih registara i da ga treba objaviti. Objavili su ga nije se ništa dogodilo. Složio sam se s njih. Pa ja predlažem da se objavi još jedan registar. Siguran sam da član HDZ-a, SDP-a, HNS-a i svaka stranka bit časno. Ali ja bih htio da se objavi registar svih onih koji su zaposleni u državnim službama samo na temelju članske knjižice koja im jedina diploma kad stranke zbrinjavaju sad se čudimo ovdje kako ima puno rukovodećih mjesta. Svaki puta je stranka zapošljavala svoje. Pa sad isto vidimo da je jedna stranka čak faksovima poslala javite se na mjesta taman i za 1600 kuna i to je danas u Hrvatskoj teško doć. I kad govorimo o ovom bolnom problemu slažem se s gospodinom Marasovićem ima novca. Ima novca al ga rasipamo jer postoje dvije Hrvatske ponavljam, ona koja osjeća krizu i ona koja ne osjeća krizu. A ovaj registar bi sasvim sigurno javnost itekako dobro prihvatila.
Hvala lijepo. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, zamjeniče ministra. Ispred nas je izvješće koje se odnosi na 2011. godinu. Jučer smo isto imali jedno izvješće koje se odnosilo na 2011. godinu i tom prilikom je ne znam sad više tko al netko dobro primijetio da takva izvješća bi trebala se donosit podnosit u ovom Saboru u svakom slučaju prije donošenja proračuna, proračuna za sljedeću godinu jer sigurno bi se iz njih dalo iščitat puno elemenata koji su bitni kod donošenja proračuna za iduću godinu. Jedan od takvih primjera je sigurno ovo izvješće, izvješće o razminiranju koje između ostalog pokazuje nedostatak sredstava odnosno stavlja upitni plan razminiravana koji je predviđeno da će do 2019. godine Hrvatska biti riješena mina. Ovako punih 17 godina nakon rata to bi trebao biti dovoljno dug period da se izvrši razminiranje ili barem veći dio razminiranja. Hrvatska mi imamo situaciju, to je uvaženi zamjenik ministar rekao od 700 i nešto nego trenutno s obzirom da je ovo izvješće za 2011. nego trenutno ima 684 kvadratna kilometra što predstavlja tek nešto manje od dvije trećine početno kontaminiranog područja. Od 91. do danas je čuli smo neke brojeve u medijima se daju iščitati neki malo drugačiji ne bitno ali postoje i nekih razlika pa u tih 1348 nesreća u minskim poljima poginulo je preko 500 ljudi ili konkretno po podacima koje sam dobio odnosno koje je HCR na tiskovnoj objavio, bio je to 508 ljudi, preko tisuću i sto ozlijeđenih, teže je nešto par stotina lakše i to je u svakom slučaju podatak koji nije zanemariv, koji je ozbiljan. Hrvatska se obvezala kao što sam rekao da će do 2019.godine izvršiti razminiravanje kompletnog područja. Kompetentni ljudi, ljudi koji su stručnjaci u ovoj branši kažu da naši kapaciteti odnosno kapaciteti tvrtki koje se bave s tim poslom, mogu izvršavati na godišnjoj razini dvostruko više posla nego što to rade sada. najveći je problem opet novac, navodno treba oko 4 milijarde kuna da bi se ovaj projekt u cijelosti završio, a mi imamo situaciju recimo da je proračun smanjio predviđena sredstva za 20% ovaj proračun koji je danas na snazi, navodno idući tjedan ili iza ide i rebalans. Slažem se sa svojom prethodnicom koja je rekla da velik dio problema u tome je i nepravilna, nekorektna raspodjela tih sredstava pa čak i prebukiranost administrativnog aparata i sveg ostalog pratećeg aparata, tako da kada pogledate u ukupnom broju samih pirotehničara je manje od 50%, što ja mislim da je stvarno nedopustivo. Ali neću poput doktora Marasovića reći da možete upotrijebiti to jer odluka je donešena. Ali recimo sada imate sljedeću odliku o povlačenju naših vojnika sa Golanske visoravni pa eto prilike da barem tih 35 milijuna kuna na godišnjoj razini se upotrijebi u ovo a ovo mislim da je sigurno opravdano ulaganje sredstava. Drugi problem koji postoji kada je razminiranje u pitanju je stanje unutar ove djelatnosti. U ovom izvješću je navedeno kako je za 2011.godinu cijena po kvadratom metru iznosila 6 kuna i 86 lipa što je za 11,6% manje u odnosu na 2010.godinu. međutim taj trend rušenja cijena se nastavio pa se u 2012.godini desio slučaj da se tvrtka javila sa ponudom od 2 kune i 57 lipa. I onda dolazimo do one teze koja se stalno provlači čak je i ovdje nekoliko puta naglašena da je košnja kvadratnog metra trave kvadratnog metra zemljišta skuplja nego razminiranje jednog kvadratnog metra. To je stvarno nepojmljivo, nevjerojatno a problem je i kako je došlo do toga. To je jedan od onih detalja bez obzira koliko mi bili skloni slobodnom tržištu ili neskloni ali to je jedan od onih područja gdje se stvarno ne bi smjelo dozvoliti da tržište bude samoregulirajuće. Dolazi do toga da oni jači idu svjesno na rušenje cijena da bi uništili svoju konkurenciju. Pri tome dolaze do ovih sramotnih cijena jer ovo je stvarno sramotna cijena jel u toj cijeni je ljudski život jednog pirotehničara. U toj cijeni poslodavac treba platiti gorivo, treba platiti prijevoz, treba platiti obavezno sanitet koji mora biti prisutan, treba platiti troškove administracije svoje. Tu ima još mnoštvo toga a cijena 2 kune 57 lipa. Ovo međusobna, ova nelojalna konkurencija koja se dešava da se svjesno ruše cijene samo da bi se uništilo konkurenciju ima za posljedicu još nešto, a to je da ti poslodavci prisiljavaju svoje pirotehničare da rade i prekovremeno i da im ne plaćaju ni dnevnice ni prekovremene sate, masu stvari koje imaju obavezu prema njima čak i što se tiče sigurnosne opreme, vrlo je upitno stanje. A nije zanemariva činjenica da je mnoštvo tih poslodavaca izbjegavalo svoje obaveze i prema državi pa nisu plaćali ni doprinose, ni poreze. Takve tvrtke odlaze u stečaj, radnici pirotehničari prvenstveno ne dobivaju po par mjeseci ne dobivaju svoju plaću, firma ode u stečaj. On je prisiljen otići kod drugog poslodavca koji ga ucjenjuje na isti takav način. To nije jedan slučaj takav bio, čak se i u ovom izvješću navodi da je 6 takvih tvrtki prestalo sa radom. Ali pogledajte tko ima volju potražiti malo, ti isti poslodavci su se pojavili ponovno samo sa drugom tvrtkom, drugom firmom i nastavljaju istu djelatnost. To je ono što gdje bi se država morala aktivno uključiti i mislim da bi tu država prvenstveno morala odrediti neku minimalnu cijenu ispod koje se stvarno ne bi smjelo ići, bez obzira što je to trošak koji košta državu, ali država mora biti svjesna da to utiče na kvalitetu i jedno bez drugoga ne ide. Po ovim našim parametrima, po ovakvim cijenama naš pirotehničar bi trebao dnevno pregledati između 800 i 900 kvadratnih metara da bi zaradio svoju plaću odnosno da bi poslodavac mogao funkcionirati normalno. Čisto za one koji nisu upućeni međunarodni normativi su između 40 i 90 metara što ovisi i o terenu i o drugim okolnostima. Ovo što sam do sada govorio oko samih pirotehničara mislim da je svakom jasno da na tim poslovima moraju raditi ljudi koji su smireni, koji nemaju nekih problema poput plaću nisam dobio 3 mjeseca, da li mi doma imaju za režije, da li mogu plaćat, ne znam da li imaju za one osnovne potrepštine pa nam se dešava da je jedan podatak nad kojim se stvarno treba zamislit. Danas u Hrvatskoj ima registrirano zaposleno nešto preko 600 pirotehničara. Od početka razminiranja poginulo ih je 60. Znate li još koje zanimanje u kojem je 10% zaposlenih poginulo. Zar to stvarno nije podatak nad kojim bi se svaka država, svaka ministarstvo, resorno ministarstvo koje se s tim problemom bavi, moralo ozbiljno zamislit i napravit neke konkretne poteze da se ovo stanje promijeni. Hvala lijepo. Inače izvješće ćemo prihvatiti, ali ipak odnosi se na 2011.
Hvala lijepa. I sada imamo jednu repliku na stajalište kluba, vlastitog kluba, poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Replike se odnose zapravo, ima li ovo smisla izvješće u 2013. godini izvješće za 2011. godinu, znam da na dnevnom redu Sabora su još nekoliko izvješća iz 2011., recimo o HRT-u, o programu, o Programskom vijeću ćemo raspravljati ove godine vjerojatno pred ljeto ili na jesen ili možda za samu Staru godinu za 2011. godinu. Ma kakvog to ima smisla, već smo izabrali novog ravnatelja, trebali bi o programu rada tog ravnatelja razgovarati koji izgleda ne ispunjava ono što se očekivalo, a mi ćemo sad o 2011. Tako će ova tema o 2011. godini, trebali smo sada raspravljati o 2012. godini, a ne 2011. Pa jednostavno se pitam često kad ovo evo prema tome nije neka polemika, ali pitanje svih nas ima li to smisla.
Hvala lijepa. Sad će vam odgovoriti vaš kolega poštovani Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa to stvarno je upitno, mislim da dovodi u pitanje funkcioniranje općenito države. Možemo se prema tome odnosit, a to je ipak izvješće za 2011., nije bitno. Itekako je to bitno jer iz tog izvješća ustvari se iščitavaju parametri za proračun i to bi trebalo itekako biti bitno. Jučer je bilo isto jedno izvješće koje se odnosilo na 2011. godinu, danas imamo ovo izvješće. Cijelo vrijeme nam se dešava da dolaze nam eventualno nove točke dnevnog reda, izvješća se guraju na kraj tog dnevnog reda i onda dolazimo u situaciju da ustvari pričamo o tim izvješćima kad je to eto priča zbog priče. Sad stvarno više nema smisla. Da je prije donošenja proračuna ovakvo izvješće bilo ili ono od jučer onda bi to imalo sasvim drugu svježinu. Hvala.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Uvaženi kolega Novak, u Hrvatskoj još 12 županija pod minama, u Hrvatskoj je gotovo 700 km2 pod minama i ako ovakvim tempom nastavimo razminiravanje taj postupak će trajati još 20 godina i mnogi će u tim minskim poljima zaostalim iz prošlog rata i stradati. Možda da evo u ovom trenutku u ovo vrijeme velike hrvatske krize, ja je ne bih nazvao svjetskom ili europskom krizom, spriječimo evo nabavku novih 1700 luksuznih automobila, da se evo svi vozimo u ovim starim Mercedesima, BMW-ima koji koliko sam vidio još uvijek mogu izdržati i predsjednika Vlade i ministre i tajnike i sve one koji su zaposleni ili preko maila ili preko pisma ili preko preporuke ili preko stranačke iskaznice. Vjerujem da bi taj postupak bio daleko ubrzaniji. Ili da smanjimo u Hrvatskom centru za razminiranje broj onih koji ne ulaze u minska polja nego jednostavno su tamo na jednoj maloj plaćici, ostvaruju čak i beneficirani radni staž, a nisu niti znak opasnost od mina vidjeli. Dakle evo to je moj apel i Vladi Republike Hrvatske, usmjerimo ova sredstva za nabavku ili za leasing ovih 1700 novih automobila jer očigledno da ovi još mogu duže potrajati, usmjerimo to u razminiranje.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega slažem se da apsolutno treba naći neki način da se iznađu sredstva za ovo i ono što je kolegica iz kluba SDP-a spominjala i EU fondove koristit na kvalitetniji način, preraspodjela sredstava unutar samih ovih organizacija koje se bave razminiranjem. Ne bih htio da ovo zvuči kao neka lažna patetika, ali činjenica je da ako smo daleko od toga to ne znači da taj problem ne postoji. Oni stanovnici koji žive stalno uz to oni to sasvim drugačije doživljavaju nego oni koji nemaju dodira s tim. I gotovo svake, ne gotovo nego svake godine se dešavalo da netko od stanovnika na Baniji konkretno Komarovo, Moščenica, Sunja, svake godine se desi neki smrtni slučaj, neko stradavanje u minskom polju. Kad živite daleko od toga niste u dodiru s tim problemom i nije to problem dok se ne dešava kod mene ili dok se ne dešava nekom mom. Hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub HDZ-a i poštovani zastupnik Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Pred nama je Izvješće o provedbi Plana humanitarnog razminiranja i utrošenim sredstvima za 2011. godinu. Plan humanitarnog razminiranja odnosi se na smanjenje zagađenosti prostora minama i eksplozivnim sredstvima razmjerno raspoloživim sredstvima. Planom humanitarnog razminiranja za čiju je izradu polaznu osnovicu činilo utvrđeno minski sumnjivo područje u veličini od 815,3 kvadratna kilometra, područje isključivo zagađeno neeksplodiranim ubojitim sredstvima u veličini od 6,9 km i planirana sredstva u iznosu od 299 milijuna 714 tisuća kuna u 2011. godini. Bile su određene temeljne zadaće smanjenje minski sumnjivog područja i područja zagađenog isključivo neeksplodiranim ubojnim sredstvima za 71,9 kvadratnih kilometara, cjelovito uklanjanje minske opasnosti s područja namijenjenih obnovi i povratku raseljenih osoba, razminiravanje 11 kvadratnih kilometara oranica, održavanje obilježenosti cjelokupnog minskog sumnjivog područja Republike Hrvatske, koordiniranje aktivnosti i edukacije o opasnostima od mine i pomoći žrtvama mina, pozicioniranje i promoviranje hrvatskog sustava protu minskog djelovanja u Međunarodnoj zajednici. Prema izvješću po pitanju smanjenja minski sumnjivog područja i područja zagađenog isključivo neeksplodiranim ubojnim sredstvima za 71,9 kvadratnih kilometara. Ostvareno je 97,9 planiranog, odnosno u 2011. godini je ukupno u Republici Hrvatskoj uklonjena opasnost od minsko-eksplozivnih i neeksplodiranih ubojnih sredstava s površine od 70 milijuna 355 tisuća 318 kvadratnih metara. Pri tome treba naglasiti da je u 2011. godini najveće ostvarenje poslova razminiranja postignuto u Virovitičko-podravskoj županiji čak 297,1% od predviđenog što je uvjetovano povećanjem investiranja Hrvatskih šuma u poslove razminiranja šume i šumskih putova na području Virovitičko-podravske županije dok je najmanje ostvarenje postignuto u Splitsko-dalmatinskoj županiji 51,2% od planiranih poslova što je i uvjetovano prebačajem dijela sredstava državnog proračuna na razminiranje oranica u istočnoj i središnjoj Hrvatskoj s ciljem osiguranja stalnosti poslova razminiravanja tijekom godine. U izvješću se nadalje navodi da je najveći sudjelovanje u strukturi razminiranih površina imaju poljoprivredne površine s udjelom od 56,7%, potom šumske površine od 38,3%, te makija i krš s udjelom od 5%. Prioriteti pri utvrđivanju površina za razminiravanje usklađuju se s prijedlozima županija, odnosno s njihovim gospodarskim interesima, te prijedlozima pravnih osoba koje su investirale u razminiravanje područja kojima gospodare. Također proširivan je i siguran prostor uz prometnu najčešće cestovnu infrastrukturu što je preduvjet ne samo za uređenje ceste već i osiguranje povratka stanovništva i revitalizacije šireg područja. Veliki značaj u planu humanitarnog razminiranja za 2011. godinu posvećen je razminiravanju površina značajnih za turističku ponudu Republike Hrvatske, te u tu svrhu iz pojedinih turističkih zona u potpunosti uklonjena minska opasnost. U izvješću je navedeno da je u 2011. godini bilo akreditirano i izvršavalo poslove razminiravanja ukupno 30 ovlaštenih pravnih osoba s ukupno 636 pirotehničara, 54 stroja za razminiravanje i 20 pasa za otkrivanje minsko-eksplozivnih i neeksplodiranih ubojnih sredstava. Od 30 ovlaštenih pravnih osoba 9 ih je po prvi puta dobilo ocjenu za obavljanje poslova pretraživanja i razminiravanja, a za 6 pravnih osoba je ukinuta ocjena sposobnosti. Stručni nadzor je tijekom 2011. godine u 4 slučaja utvrdio nekvalitetan rad te je naloženo ponavljanje poslova. Smatramo potrebnim posebno istaknuti i to da su najveći udio u poslovima humanitarnog razminiravanja u 2011. godini imale tvrtke "Mungos razminiranje" d.o.o., tvrtka "Doking razminiranje" d.o.o. i tvrtka "Istraživač" d.o.o. Humanitarno razminiravanje financira se iz više izvora državni proračun, pravne osobe i tijela državne uprave kao investitori, zajmovi Svjetske banke i donatori. Financiranje i u ovom području je veliki problem. Izvješće uistinu vrlo detaljno prikazuje financiranje te djelatnosti, pa čak i daje usporedne podatke za protekle godine za sredstva koja su osigurana u državnom proračunu. Međutim, potrebno je naglasiti da sredstva nisu ni približno dovoljna, a upravo su financijska sredstva glavna kočnica u brzini razminiravanje Republike Hrvatske. Prema nacionalnom programu protu minskog djelovanja Republike Hrvatske koji se odnosi na desetogodišnje razdoblje od 2009. godine do 2019. godine najveće aktivnosti se planiraju u razdoblju od 2012. do 2015. godine za što će trebati osigurati oko 2 milijarde i 60 milijuna kuna. Također u Nacionalnom programu se navodi da je za ostvarenje planiranih ciljeva potrebno povećati broj pirotehničara a posebice od 2012. godine obzirom da je u 2013. i 2014. godini na planirani opseg posla potreban najveći angažman pirotehničara. Međutim, prošlog smo ljeta svjedočili prosvjedima pirotehničara u Zadru. Naime, pirotehničari su na prosvjedu u Zadru odlučili zbog teške situacije u kojoj je pedesetak pirotehničara dobilo otkaz, a još njih dvjestotinjak strahuje od odlaska na Zavod za zapošljavanje budući da su na čekanju. Pirotehničari su tada upozoravali da 23 tvrtke koje se bave razminiravanjem od njih 30 nije imalo posla u jednom tjednu, što je nedopustivo obzirom na površinu RH koja je pod minama, ali i usvojenim dokumentima koji određuju dinamiku razminiranja i utvrđuju konačni cilj – Hrvatsku bez mina. Pirotehničari su tada također upozorili da im je na zadnjem natječaju ponuđena cijena za razminiranje od 2,5 kune po metru kvadratnom što je u usporedbi s prosječnom cijenom razminiranja u 2011. godini koja je iznosila 6,86 kuna bez PDV-a uistinu neshvatljivo niska. Na tom prosvjedu javnost je upoznata s mnogim podacima poput iznosa neto plaće pirotehničara koji rade cijeli mjesec i njihova stvarna primanja s obzirom na izostanak angažmana. Pa se tako navodi da pirotehničari imaju neto plaću u iznosu od 7 tisuća kuna ako je puni radni mjesec, no njihova plaća ne prelazi iznos od 3800 kuna zbog nedostatka angažmana. Zakon o humanitarnom razminiranju definira materijalna prava pirotehničara te su pojedina prava poput staža, osiguranja u pojačanom trajanju i poboljšanje izmjenama i dopunama Zakona iz 2007., odnosno 2008. godine. Mi u Klubu zastupnika HDZ-a smatramo da pirotehničari ne bi smjeli biti prisiljeni na prosvjed. Njihov posao iznimno je opasan, svakog dana mogu izgubiti život, zadobiti teška tjelesna oštećenja zbog kojih više neće moći raditi. Zakonom se nastoji osigurati pirotehničare i članove njihovih obitelji u najtežim situacijama, međutim nedopustivo je da plaće tih ljudi budu tako niske kako je to bilo istaknuto na prosvjedu. Javnost je iznimno osjetljiva i burno reagira kada se nekom tko prima plaću iz državnog proračuna ta plaća povećava, ali ne kada su u pitanju pirotehničari. Smatramo da bi se u sljedećem izvješću trebala nalaziti puna informacija o materijalnim i drugim pravima pirotehničara i drugih zaposlenih u tvrtkama koje se bave razminiranjem barem u prosječnim vrijednostima. Status pirotehničara mora biti reguliran na zadovoljavajući način, posebice stoga što ne može svatko biti pirotehničar već samo psihički i fizički savršeno zdrave osobe. U izvješću je navedeno da je u 2011. godini bilo ukupno 636 pirotehničara, dakle relativno malen broj, a danas ih je vjerojatno i manje. Možda je potrebno i posebno naglasiti, a stoji i u izvješću, da su se od osnutka Hrvatskog centra za razminiranje 1998. godine pa do kraja 2011. godine dogodile 233 minska incidenta i nesreće u kojima je ukupno stradalo 311 osoba od kojih 114 smrtno. Međutim, 114 poginulih, među tih 114 poginulih je i 26 pirotehničara, a još ih je i 40 stradalih. Ako ćemo gledati minske incidente i nesreće od 1991. godine do kraja 2011. godine onda se ta brojka zastrašujuće povećava. 1342 incidenta i nesreće, 1960 stradalih od kojih je 506 osoba smrtno stradalih. Mi u klubu HDZ-a smatramo da je potrebno podrobnije razmotriti pitanje statusa i materijalne sigurnosti pirotehničara te u razgovoru s pirotehničarima i njihovim poslodavcima iznaći najkvalitetnije rješenje i što prije pristupiti izmjenama koje bi poboljšale njihov status što ne bi trebalo iziskivati značajne financijske napore s obzirom na relativno malen broj ljudi. Izvješće o provedbi Plana humanitarnog razminiranja i utrošenim financijskim sredstvima za 2011. godinu Klub zastupnika HDZ-a drži kvalitetnim i iscrpnim te ćemo podržati usvajanje ovog izvješća uz napomenu da sljedeće izvješće se nadopuni informacijom o statusu i materijalnim pravima pirotehničara. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Na redu je klub HDSSB-a i poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče klub HDSSB-a će podržati ovo izvješće, međutim želimo upozoriti na činjenicu i na koju su već upozoravali i drugi zastupnici da bi bilo dobro da evo u 2013. godini odmah uz ova izvješća za 2011. imamo izvješće za 2012. godinu i radi ja bih rekao efikasnosti rada Hrvatskog sabora, ali isto tako da i dodatno bi mogli vidjeti koliko ustvari ide razminiranje u RH i kojim tempom se može očekivati završetak razminiranja. Pa ću ja ovu raspravu početi sa člankom jednog američkog novinara koji između ostalog, a vezano evo i za ja bih molio kolege ove koji dođu petkom na glasanje dići ručicu bar malo da poslušaju, mene ne ometaju ali to ovi decibeli ponekad utječu i na raspoloženje određenih zastupnika. Pa taj je jedan američki novinar rekao da ima jedna zemlja koja graniči sama sa sobom gdje žive najljepše žene, natalitet opada, gdje nezaposleni najviše rade, gdje na najplodnijoj zemlji žive ljudi koji gladuju, gdje vlakovi kasne po redu vožnje, gdje svi igraju nogomet a pobjeđuju u vaterpolu, rukometu ili tenisu, gdje svi žure na posao a nitko ne stiže na vrijeme, gdje 8-satno radno vrijeme traje 12 sati, gdje je zdravstvo besplatno a liječenje skupo, gdje su novinari slobodni da napišu što god im se naredi, gdje je svjetska kriza dobila državljanstvo, gdje su javne nabave tajne a državne tajne javne gdje se povijest ponavlja svaki dan, gdje su najbogatiji oni koji nikad nisu radili, gdje nepismeni pišu povijest, gdje su zakoni nezakoniti, anarhija normalno stanje, gdje vlast prezire građane kao neželjene svjedoke, gdje se živi od budućnosti jer na sadašnjost nemaju pravo, gdje se svako svakom smješka a nitko nikom ne želi dobro, gdje sudski postupci traju duže od života, gdje su samo poplave način navodnjavanja zemljišta, gdje smatraju da će zemlja više napredovati ako što više nazaduje, gdje nisi normalna ako ne poludiš, gdje živiš samo zato da bi umro, gdje je vrijeme beskonačno a glupost besmrtna. Ja nisam naveo ime te zemlje.
Poštovani kolega, mogu vam nešto zamoliti?
Možete, izvolite. Pomno vas slušam.
E dozvolite. Ja razumijem vašu potrebu da se svidite građanima, ali na dnevnom redu je Izvješće o razminiravanju. Ako ćemo raspravljati o temi, a to smo se dogovorili.
Vrijeme mi zaustavite.
Pa bolje bi bilo da sam vam oduzeo, i prije što ste govorili, nisam, pustio sam da kažete što mislite, što imate reći a sada ako imate nešto recite o razminiravanju i problemima koji zaista tište društvo i hrvatsku državu.
Evo, apsolutno.
Ako imate konstruktivno, još bolje. Izvolite.
Da. A vi ako ste se prepoznali sami u ovom tekstu američkog novinara, ja nisam čak ni naveo koja je to zemlja. Pa bi ja evo uz ovaj citat američkog novinara naveo i da ukoliko nastavimo, ukoliko nastavimo na ovakav način razminirati teritorij RH da će to razminiranje trajati još 20 godina jer očigledno da financijskih sredstava za razminiranje nema. Da su najugroženiji krajevi upravo oni koji su najviše i bili i dali najviše za Hrvatsku, od Slavonije, Baranje, Ličko-senjske županije, dakle svi oni krajevi koji su bili na neposrednom udaru srpsko-četničke armade. Nacionalnim programom koji je u rujnu 2009. godine, gospodine Leko donio Hrvatski sabor predviđeno je da se razminiranje završi do 2019. godine. Dakle, ovakvim tempom, ovakvim tempom i ovakvim odnosom i vas između ostalog kao predsjednika Sabora koji ne date zastupniku da otvoreno porazgovara i otvori temu o načinu kako se rješavaju neke stvari u ovoj zemlji. Ovo razminiranje neće trajati po ocjeni stručnjaka, ne nas političara, ne 20 godina nego će trajati 40 godina. Među najkritičnija područja se ubraja Osječko-baranjska županija, okolica Gospića, Otočca, Petrinje, Gline a minski sumnjivim područjem obilježeno je još 15 650 oznaka minske opasnosti, dakle na tim područjima. Stručnost naših pirotehničara na zavidnoj je razini ali koči nedostatak novca, kapacitirani smo za više posla ali radimo onoliko koliko nam dopuštaju državni proračun i donacije. Osim toga, smatramo da smo i podcijenjeni jer se cijena četvornog metra razminiranja unatoč svih opasnostima koje nosi taj posao kod nas izjednačila sa košnjom metra trave. To ne kaže Vinković, to ne kaže američki novinar to kažu oni, gospodine Leko i zastupnici Kukuriku koalicije, koji razminiraju. A istovremeno oni koji nisu vidjeli ni tablu oznake minskog polja imaju, ja bih rekao čak i dužnosničke plaće. Hrvatska je do prošle godine bila uključena u program ATF-a koji ima sjedište u Ljubljani i koji za svaki euro prikupljene donacije davao jednako toliko novca. No, ove se godine to neće dogoditi jer Hrvatska više nema svog predstavnika u tom fondu. A od ljeta Centar za mine, a sada smo evo dobili i ravnatelja Hrvatskog centra za razminiranje, je vodio i vodilo se nekoliko natječaja. Budući da je preostalo još 683,4 kvadratna kilometra koji su pod minama to će vrijeme financijskih ograničenja od svih zahtijevati dodatne napore. Dakle, svi upozoravaju na veliku opasnost od mina, svi čak i na veću odgovornost i efikasnost koji nisu bili uvijek na potrebnoj razini kada je postupak razminiranja bio u tijeku i kada se provodio. Zbog toga je i prvotni onaj rok do 2009. godine morao biti prolongiran za 10 godina, dakle do 2019. godine. Sudeći prema svim ovim dosadašnjim pokazateljima i sudeći za kronični nedostatak novca u državnom proračunu, ali isto tako sudeći po tome kakve su donacije, jer veće su donacije koje se daju za određene, ne bih rekao uzaludne stvari, tu npr. mislim na donacije političkim strankama od razno raznih javnih tvrtki, javnih poduzeća, a to je i vidljivo čak i o zakašnjelim izvješćima određenih političkih stranaka s obzirom da svi građani, prave i fizičke osobe imaju određene rokove kada moraju podnijeti to izvješće. Dakle u tim ogromnim donacijama mogao se pronaći i ogroman novac kako bi Hrvatska doista ostala bez ijednog kvadrata ne pod minama nego pod minskim sumnjivim područjima. No ono što je dozvoljeno bogovima nije očigledno volovima. A evo ja se držim gospodine predsjedniče Sabora vidite i dalje ove izuzetno značajne teme ne želeći se dodvoriti niti jednom građaninu jer građani Slavonije i Baranje i svih drugih područja RH koje se nalaze pod minama. Njima nije do nikakvog dodvoravanja jer svakodnevno su im djeca u opasnosti. Svakodnevno su u opasnosti kada idu na svoju njivu, kada idu u šumu raditi itd. S druge strane moj prijedlog i otvoreni apel Vladi RH a obzirom da smo čuli i najave, vrlo brze najave rebalansa državnog proračuna da je već sada u ovom trenutku a to nije niti lažna demagogija, niti lažna patetika niti dodvoravanje pa čak niti politički govor. Jer evo prije nekoliko dana smo bili zamoljeni da u Saboru ne držimo političke govore pa ćemo evo od idućeg tjedna svatko uzeti onu zlatnu lađu ili sunce na prozorčiću i čitati ovdje pjesmice kako evo u Hrvatskom saboru i ovako važnim temama ne bi progovarali političkim jezikom. Pa evo moj apel Hrvatskoj Vladi ali većini u Hrvatskom saboru odustanimo od nabavke ne zrakoplova nego 1700 novh automobila, BMW-a, Mercedesa, Lamborghinija, Ferrarija, Porschea i ta sredstva odmah u rebalansu proračuna stavimo upravo na ovu poziciju razminiranja ne za plaće ravnatelja, pomoćnika, tajnica, za zalijevanje fikusa, za službene mobitele, službene automobile nego upravo za razminiranje. Reče kolega da je tijekom ovih godina na ovim poslovima zaposleno 600 pirotehničara, da je 60 poginulih, da su to pretežito bili pripadnici Hrvatske vojske, pripadnici inženjerije čije obitelji očigledno nisu imali da me nitko krivo ne shvati sreću ili da budu ranjeni ili da budu poginuli Hrvatski branitelji jer kao pirotehničari nemaju nikakva prava. Imaju izuzetno male plaće pa i u mom Đakovu je poginulo troje ljudi u razminiranju RH. A vrlo dobro znam o čemu pričam i ne dodvoravam se niti tim obiteljima niti toj djeci niti roditeljima. Imaju izuzetno male plaće i kao što reče i kao što govore mnogi od njih, kvadrat cijena koštanja kvadrata razminiranja je cijena koštanja košnje trave. Pa kad mi saborski zastupnici sada za vrijeme proljeća od predsjednika Sabora naložimo roštilj i krenemo u košnju trave eto sjetimo se i toga. I to nije demagogija ni patetika. To je politički govor. Klub HDSSB-a će podržati ovo izvješće a ja vas zamoljavam čak ću vam dati još vremena da mi odgovorite i da mi uputite par ovako savjeta gospodine predsjedniče sabora molim da me više ubuduće ne ometate nego da se i vi držite Poslovnika i to onog koji je objavljen u Narodnim novinama. Podržavam ovaj zakon i pozivamo Vladu da odustane od kupovine 1700 automobila u vrijeme teške ne svjetske nego hrvatske krize i recesije jer ako smo zbog toga povećavali PDV, struju, plin, grijanje, PDV na kruh i mlijeko i hranu i životne potrepštine onda odustanimo sada od kupovine 1700 automobila i ta sredstva koja su namijenjena toj kupovini stavimo u razminiranje. Zahvaljujem.
I ja se vama zahvaljujem i ispričavam se što sam ometao simpatično izlaganje. Idemo dalje. Na redu je Klub zastupnika Nezavisne liste i poštovani zastupnik Damir Kajin.
Gospodine predsjedniče, gospodo zastupnici. Ne da je riječ kada govorimo o razminiravaju hvale vrijedno i djelatnosti već je jasno kada je riječ o Hrvatskoj, riječ je o nužnoj djelatnosti. Ovdje na strani 23 mnogi su govorili o nelojalnoj konkurenciji između pojedinih ovlaštenih tvrtki za razminiravane u RH spominje se 34 tvrtke koje ukupno zapošljavaju 636 pirotehničara koji raspolažu sa 54 strojeva pa tako se ovdje navodi. Pa tako se ovdje navodi da je riječ o tvrtkama nazivom ne znam Kredo, Demin Ka, Dok Ing, Razminiravanje, Mungos i da sada dalje ne nabrajam. Međutim pustimo sada to. ono što je svakako bitnije to je financiranje. Poslove razminiravana od 1908. godine do danas financiraju se iz sljedećih izvora. Znači to je državni proračun, to su prave osobe i tijela i državne uprave, to su zajmovi svjetske banke i to su jasno donatori. I ono što je isto tako bitno naglasiti da od ukupnog osnivanja Hrvatskog centra za razminiravanje do 31.prosinca 2011.godine to je onaj period na koji se odnosi ovo izvješće investirano u razminiravanje 3,7 milijardi kuna. Državni proračun od tih 3,7 milijardi kuna sudjelovao je točno sa 58% znači u ukupnom iznosu od 1,9 milijardi kuna. Ja stalno govorim da Hrvatska ima troškove koje nema niti jedna zemlja u ovom trenutku EU. Mi imamo troškove nametnutog rata, mi moramo voditi računa ili zemlja mora voditi računa o stradalima, invalidima, osiguravati za te ljude branitelje mirovine i Hrvatska je imala obvezu, ima još uvijek, obnoviti ratom porušena naselja između ostalog mora voditi računa o razminiravanju ili bolje rečeno ljudima omogućiti da se vrate svojim domovima i da mogu bezbrižno šetati, raditi, obrađivati polja, njive i tome slično. Kada govorimo samo o brizi o stradalima, invalidima, obnovi, razminiravanju usuđujem se reći da od '95.godine Hrvatska pa do ovamo za te namjene izdvojila je najmanje sredstava u visini jednog državnog proračuna. znači ne govorim o ratu, ne govorim o uništenoj ekonomiji ili privredi, ne govorim o raseljenom stanovništvu i tome slično. Znači rat je doveo do toga da je Hrvatska u zadnjih 20 godina 4, 5 svojih proračuna morala usmjeriti za obranu odnosno obnovu. Taj trošak jednostavno u ovom trenutku nemaju druge zemlje. zamislite da se taj nova npr. uložio u neki zdravstveni standard u neku školsku infrastrukturu u neku bazičnu infrastrukturu i tome slično. Zamislimo da se sačuvala gospodarska osnova RH, a znamo da je više od 1/3 zemlje bilo okupirano. No danas smo tu gdje jesmo. Ono što je bit jasno treba nastaviti ove planove, projekte razminiravanja. Do sada je za te namjene zaključno sa 2011.godinom potrošeno cca ili izdvojeno cca 4 milijarde kuna. Možda će u narednih ne znam koliko, desetak ili kako kaže Vinković dvadesetak godina trebati osigurati još toliko novca. 8 milijardi kuna, to je otprilike pola autoceste od Zagreba do Splita samo za razminiravanje. Na strani 25 ovdje se govori o izvorima sredstava za razminiravanje jasno u 2011.godini pa se tako kaže da je iz državnog proračuna za tu namjenu izdvojeno 180,7 milijuna kuna, onda imamo udio IPA 3,3 milijuna kuna, pa onda imamo pravne osobe investitore 90 milijuna kuna, donacije koliko 16 milijuna kuna, od planiranog iznosa od 21,8 milijuna kuna i IPA 2010.došlo je novaca milijun 400 tisuća kuna od planiranog iznosa od koliko, 4 milijuna kuna. Ono što treba sigurno ovdje spomenuti to su i izvori financiranja, kada govorimo o donatorima, pa tako vidimo da su SAD donirale 10 milijuna kuna, ostvarili smo 6 milijuna kuna, SR Njemačka 5,2 milijuna kuna, ostvarili smo 2,3 milijuna kuna, Japan milijun i pol ali smo ostvarili 2,1 milijun kuna, Fond Vukovarsko-srijemske županije donirao je milijun kuna VIP-net 700 tisuća, Privredna banka Zagreb 700 tisuća, neki Monako 550 tisuća, to je valjda država, ne znam Pliva 500 tisuća, Karlovačka županija 400 tisuća, Hrvatska američka golf udruga 250 tisuća je bio planirani iznos, došlo je inače 276 tisuća 559 kuna, zatim ostali su Plinacro milijun kuna, Narodne novine milijun kuna, INA d.d. 500 tisuća kuna i grad Osijek 500 tisuća kuna. Znači od planiranih 21,8 milijuna kuna donatori su nam donirali 16,9 milijuna kuna. Jasno treba povući sav novac ali im se tako na neki način svima njima treba unaprijed zahvaliti i reći jedno veliko hvala. Ovdje se između ostalog govori koliko je još minskog područja na području 12 županija Brodsko-posavskoj, Dubrovačko-neretvanskoj, Karlovačkoj, Ličko-senjskoj, Osječko-baranjskoj, Požeško-slavonskoj, Sisačko-moslavačkoj, Splitsko-dalmatinskoj, Šibenskoj-kninskoj, Virovitičko-podravskoj, Vukovarsko-srijemskoj i Zadarskoj. Sve u svemu što reći, kapa dolje prije svega ljudima koji se bave tim razminiravanjem da se tako izrazim. Za mene osobno ja mislim da nema gorega posla, što je i broj stradalih od 630, 40 njih koliko je u ovom trenutku angažirano na tim poslovima govori samo za sebe. Slažem se sa svima onima koji su malo prije rekli da ne može košnja trave biti mjera vrijednosti za razminiravanje jednoga kvadrata u RH. ostalo je još cca nekih 700 kvadratnih kilometara za deminiranje. To je cca četvrtina Županije Istarske. To je ogroman prostor. Slažem se s onima koji su prije isto tako govorili da bi trebalo odrediti jedan minimum naknade za deminiranje po tom kvadratu. Treba povećati zaštitne standarde. Mislim da je bivši ministar rekao da je negdje 7 tisuća kuna neto plaća, nisam taj podatak našao u ovom izvješću. Treba mijenjati možda normative, ne da jedan pirotehničar mora dnevno deminirati negdje oko 800 kvadrata što sigurno nadilazi sve poznate standarde. Ako je 60 pirotehničara od početka deminiranja poginulo do danas onda je to doista nešto treba svakoga od nas zabrinuti. I zato doista slažem se s onima koji kažu da bi trebalo odrediti neku cijenu za jedan kvadrat od čega bi tim ljudima koji se tim poslom bave trebalo pripasti nekih x jedinica, a ne da nelojalna konkurencija među 30-tak tvrtki u Republici Hrvatskoj naprosto urušava cijelu djelatnost pa se kroz to pojedinci "poigravaju" i sa samim ljudskim životima svojih djelatnika. I ono što je najgore, onda možda i ta nelojalna konkurencija odvodi pojedince u smrt. Kada govorimo o toj smrti jasno u tom poslu mi to ne možemo jednostavno izbjeći, ali treba platiti taj neki rizik i taj rizik svesti na najmanju moguću mjeru. Nažalost rizik, kada je riječ o tom poslu, neće se moći izbjeći. I zato budimo realni, kao što je rekao i gospodin Vinković, taj posao će trajati još dugo, možda punih onih njegovih 20 godina, ne do 2019., stradat će zasigurno i neki ili poneki građanin, stradat će i ubuduće i pirotehničari, zemlja će do tada dok se to ne napravi biti neobrađena, svi ćemo biti na gubitku ali zasigurno bit je sačuvati ljude. Točno, i papa se počeo voziti autobusom, ne treba nama vozni park kakvoga ima bogata Njemačka, zastupnici nemaju ništa da se razumijemo, vis a vis javnosti, ali se slažem da bi trebalo štednju ili dodajem da bi trebalo štednju protegnuti na sve, od javnih poduzeća, gradova, općina, županija, pa šta ja znam do koga sve ne. Sve u svemu, riječ o hvalevrijednom Planu humanitarnog razminiravanja, doduše za 2011. i možda ne bi bilo nepotrebno da se što je moguće prije sačini i Plan humanitarnog razminiravanja ili da nam se podastre izvješće za 2012. godinu.
Hvala lijepa. Sljedeći klub je klub HNS-a i poštovani zastupnik Marijan Škvarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, poštovani zamjeniče ministra unutarnjih poslova, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Mine su jedan od kroničnih problema Hrvatske, čak možemo reći da je to u određenom pogledu i civilizacijski i moralni poraz svih nas koji živimo u 21. stoljeću. Hrvatska je jedna od 80 zemalja u svijetu s minskim problemom koja je među prvima 1997. godine ratificirala Konvenciju o zabrani upotrebe, skladištenja i prijevoza protupješačkih mina i razminiravanja, Otawska konvencija. Mine u Hrvatskoj uzrokuju cijeli niz gospodarskih, ekoloških i sigurnosnih poremećaja jer su velike poljoprivredne površine, šume i dijelovi obala rijeka i danas nedostupni zbog miniranosti ili sumnji u njihovu miniranost. Upravo je brzina i učinkovitost čišćenja poljoprivrednih površina i nacionalnih parkova jedan od najvećih prioriteta. Danas imamo izvješće koje daje predsjednik predlagatelja, Ministarstvo unutarnjih poslova i u ovom izvješću navodi se kako je u Republike Hrvatskoj na dan 1.1.2011. godine utvrđeno 815 km2 minski sumnjivog područja i 6,9 km2 područja isključivo zagađenog neeksplodiranim ubojitim sredstvima. Tijekom 2011. godine u Republike Hrvatskoj ukupno je razminirana površina veličine 27,6km2. Obuhvaćeno je 12 županija od kojih su najugroženije Osječko-baranjska, Ličko-senjska i Sisačko-moslavačka županija. Inače u Hrvatskoj oko 900 000 stanovnika živi okruženo minama. Donirana financijska sredstva za 2011.godinu iznosila su 299 milijuna kuna, od čega za poslove humanitarnog razminiranja 246 milijuna kuna. Ta sredstva su prvenstveno osigurana iz državnog proračuna koja čine 62,4%, pravnih osoba 31,3%, donacijama 5,8% i iz pretpristupnih fondova Europske unije 0,5%. Tu zaista moramo konstatirati da je preveliko učešće iz državnog proračuna trebali puno više učiniti da ne samo pravne osobe koje nemaju, možda je dužnost to prije svega Hrvatske šume, Hrvatske ceste, također Hrvatske vode, uključe se i drugi, a da ne govorimo o donacijama. Zaista imam mnoge prijatelje u svijetu koji taj problem itekako trebaju uvažiti i pomoći, a da ne govorimo i o pretpristupnim fondovima Europske unije koji nam se sad otvaraju i možemo to itekako kvalitetnije i bolje iskoristiti. … [[Ne razumije se.]] razminiranjem u 2011. godini uklonjena je opasnost od minsko eksplozivnih sredstava i neeksplodiranih ubojitih sredstava u Republici Hrvatskoj s površine od 27,6 km2, od čega metodom pretraživanja 8,4 km2, a metodom razminiravanja 9,2km2. Sukladno navedenom, Plan humanitarnog razminiravanja i 2011. godini u dijelu koji se odnosi na razminiranje je premašen za 9,5%. To je dobro tako da u svom slučaju ono što je planirano je izvedeno, a naročito je bitno da i sve tvrtke koje se bave tim dijelom mogu kvalitetno planirati u okviru svojih aktivnosti i resurse bilo ljudske, bilo financijske, bilo materijalno-tehničke. Ipak kad govorimo o ovom dijelu spomenuo bih nekoliko nelogičnosti kod cijelog pitanja razminiranja. Primjerice, ljudi koji rade u općem izvidu i otpisuju te površine tj. minski sumnjiv teren pretvaraju u siguran, zaposlenici su Hrvatskog centra za razminiravanje i rade kao pirotehničari za što primaju i adekvatnu plaću te imaju pripadajuće beneficije, a praktički rijetko kad ili nikada ne ulaze u minski sumnjiv prostor. Takvom metodom rada za taj posao onda nisu potrebni pirotehničari nego to može raditi i netko drugi, … taj izvid radi se o sigurne površine kao što su asfaltirane ceste i osigurani putevi. Upitno je kakva može biti sigurnost na tim površinama ako je 636 pirotehničara, 55 pomoćnih djelatnika, 54 stroja i 20 pasa u 2011. godini odradilo površinu od 23 milijuna metara kvadratnih, a nekoliko ljudi za to je vrijeme upitnom i sumnjivom metodom otpisalo površinu od 42 milijuna kvadratnih metara. Stoga bi propise trebalo primijeniti tako da se način rada općeg izvida i fizičkim ulaskom u te prostore omogući ljudima koji su plaćeni za taj posao da ga odrade kako treba. Naravno, na taj način bi se povećala i sigurnost ljudi koji će ulaziti u te prostore. Naravno bitno će se time i smanjiti troškovi koji također nisu nebitni. Kada pak raspravljamo o svrsishovitosti razminiranih površina posebno treba istaknuti sljedeće a što je definirano u ovom izvješću. U 2011. godini najviše su razminirane šume 10 kvadratnih kilometara unutar kojih najviše one kojima gospodari tvrtka Hrvatske šume. Isto tako, još uvijek se u području šuma ne može do stabala vrijednih 160 milijuna eura, a drvo propada. Također, kao i u prijašnjim godinama u 2011. godini nastavljeno je razminiranjem poljoprivrednog zemljišta 15,6 kilometra kvadratnih unutar kojeg najviše oranica. Upravo i za većinu oranica koje su sadržane u planu 2011. zahtijevano razminiravanje iz razloga pokretanja poljoprivredne proizvodnje. Procjenjuje se da je gubitak zbog neobrađivanja poljoprivrednog područja 50 milijuna eura godišnje. Osim toga, riječ je o najkvalitetnijoj zemlji koja 20 godina nije obrađivana i idealna je za ekološku proizvodnju. U gotovo svim minski zagađenim županijama u 2011. godini proširivanje je siguran prostor uz prometnu, a u najvećoj mjeri i cestovnu infrastrukturu čije razminiranje nije samo preduvjet za uređenje ceste već i osiguranje povratka stanovništva i revitalizacije šireg područja. Veliki značaj u svim dosadašnjim planovima posvećen je i razminiravanju površina značajnih za turističku ponudu Republike Hrvatske. Evo ovih dana je i konačno završeno razminiranje Nacionalnog parka rijeke Krke. Kada tu evidentiramo smanjenje broja turista, noćenja i utrošak također se definira koji bi to bio veći gospodarski rast i prihodi da se to prije riješilo. Također, najviše poslova u cilju ostvarenja sigurnog i mogućeg povratka raseljenih i prognanih stanovnika u 2011. godini i to razminiravanjem okućnica i poslovima razminiravanja poljoprivrednog zemljišta bitnog za ostvarenje sigurnog života povratnika. Na taj način osim povećanih sigurnosti je stvoren i gospodarski preduvjet za život povratnika i naravno ljudi moraju biti na prvom mjestu, njihove sudbine. Od ostalih izvršenih poslova obzirom na svrhu razminiranog zemljišta ističu se poslovi razminiravanja graničnog pojasa s ciljem omogućavanja cjelovitog nadziranja i uzdržavanja granične crte kao i pokretanje poljoprivredne proizvodnje i protupožarne zaštite na tom području. Inače, minski sumnjiv prostor sa susjednim zemljama iznosi 70 kvadratnih kilometara, a to se definira područje od 1 kilometra od granične crte prema unutrašnjosti. Republika Hrvatska ima takav problem sa 4 zemlje. To je Mađarska, Srbija, Bosna i Hercegovina i Crna Gora. I za to postoje planovi i projekti rješavanja ovog problema za svaki od ovih slučajeva. Ono što bih posebno napomenuo da ulazimo u EU prije svega Schengenska granica nam je pred vratima. Najveći dio granice graničimo sa Bosnom i Hercegovinom koja je većim dijelom minirana. Pitanje je da li će na kraju te granice čuvati te iste mine koje su na toj granici ili ćemo zaista omogućiti graničnoj policiji provođenje kontrole državne granice. Također moramo spomenuti što je to posao razminiranja govori o zaista dijelu da se 2011. godine dogodila se 3 minska incidenta i 4 minske nesreće. U minskim incidentima jedan je pirotehničar smrtno stradao, jedan je zadobio teže tjelesne ozljede, a dva lakše tjelesne ozljede. U minskim nesrećama jedan civil je zadobio teške tjelesne ozljede, a jedan je zadobio lakše. U dvije nesreće nije bilo ozlijeđenih. U svakom slučaju trebamo spomenuti da je u Hrvatskoj od mina do danas stradala 1937 osoba od čega 502 smrtna. Zajedničke edukacije obilježavanja i upozoravanja dovoljne su barem do zaustavljanja stradavanja djece. Zadnje takvo stradavanje zabilježeno je 2004. godine. Također u tom dijelu bi trebali posebno napomenuti da je u pitanju funkcioniranja ovlaštenih pravnih osoba za poslove razminiravanja postoji isto još jedna velika nelogičnost. Naime, ono što je isto već rečeno kada neka pravna osoba izgubi ocjenu sposobnosti za obavljanje tih poslova događa se da neke tvrtke nakon zatvaranja otvaraju na istim adresama i s istim ljudima, iako za njih ostaju dugovi prema dobavljačima, zaposlenicima i državi. Smatramo kako bi se izmjenama zakona, a to smo već i u određenim dijelovima postigli trebalo puno više postrožiti uvjete zatvaranja novih tvrtki, prije svega povećati minimalni broj zaposlenih pirotehničara, te tražiti veći nivo opremljenosti same tvrtke s time da bi trebalo uvesti privremenu akreditaciju tako da za vrijeme trajanja akreditacije te tvrtke ne mogu samostalno javljati se na javna nadmetanja nego mogu raditi samo kao podizvođači. Također trebalo bi izmijeniti i način vršenja geodetske izmjere koje se često radi i nekoliko tjedana iza izvršenog nadzora. To stvara nepotreban trošak i dovodi do opasnosti sve sudionike izmjere, jer na primjer ako u međuvremenu naraste vegetacija može znatno izmijeniti krajobraz, te je teško odrediti granice gradilišta, pa je čudo da još nitko nije stradao. Na osnovi svega ovoga se može računati da taj proces razminiravanja u Hrvatskoj je izuzetno još spor. Izrečeno je da nadamo se, da ne bi trebalo trajati više od 20 godina. To je katastrofa. S druge strane ono što isto želimo napomenuti da razminiravanje nije trošak to je i ulaganje. Što se više za to izdvoji više će se površina moći ekonomski iskoristiti. Ova Vlada jasno daje do znanja da se uzima razminiranje kao investicija u razvoj zemlje. Tu bih htio napomenuti da Hrvatska zaista ima i mogućnosti za područje protu minskog djelovanja kao što je primjerice humanitarno razminiranje i ono može biti i hrvatski izvozni brend koji je Republika Hrvatska spremna ponuditi na međunarodnom tržištu. Zaista naše tvrtke imaju stručno osposobljene ljude, imaju kapacitete, imaju strojeve. To je ono što itekako u tom dijelu trebamo iskoristiti. I u skladu sa tom strategijom hrvatska izvozna inicijativa Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija već niz godina surađuje sa Hrvatskim centrom za razminiranje, te pruža potporu izvoznim projektima iz područja miniranja. Ipak i tu ima poteškoća. Dosada naš sustav razminiranja nije dobio nikakav izvozni posao iako su se domaće tvrtke svaka na svoj način pokušale samostalno i nekim određenjima probiti na strano tržište. No, bez potpore države to je vrlo teško. Naročito su tu potrebne novčane garancije kad idete na veći dio natječaja, minimalno 10 milijuna. Ako nemate te garancije, a nijedna tvrtka ne može dobiti takvu garanciju, vi vani ne možete dobiti posao. U tom dijelu bi trebalo itekako raspravljati o jednoj garancijskoj agenciji koja će pratiti naše tvrtke na tom tržištu. U svakom slučaju sudjelovanjem u financiranju humanitarnog razminiranja želimo dodatno doprinijeti kvaliteti i sigurnosti života u Hrvatskoj, podići svijest javnosti te potaknuti i ostale da se aktivno uključe u rješavanje ovog problema jer cilj nam je isti. Riješiti se opasnosti od mina i time dodatno potaknuti razvoj i prosperitet Hrvatske. U okviru Nacionalnog programa protuminskog djelovanja koje je definirano od 2009. do 2019. godine RH se obvezala minsku opasnost u potpunosti ukloniti s područja za obnovu kuća i infrastrukture, poljoprivrednih površina, livada i pašnjaka u narednih 4 do 5 godina bez obzira na sve nedaće s kojima se suočavamo od kojih najviše ovdje napominjemo financijske. Smatramo da se rok 1. ožujka 2019. godine ne smije prekoračiti. Slijedom naprijed navedenih činjenica sa željom da se i uvrste i uvaže naši prijedlozi klub HNS-a prihvaća Izvješće o provedbi Plana humanitarnog razminiranja i utrošenih financijskih sredstava za 2011. godinu. Hvala.
Hvala i vama. Imamo prijavljenu jednu repliku. Poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Pa evo uvaženi kolega Marijane 2012. godine državnim proračunom je za razminiranje predviđeno 200 milijuna i 707 tisuća kuna, 2013. 183 milijuna 735 tisuća kuna. Dakle gotovo 20% manje u odnosu na prošlu godinu. S tim da ćete se složiti sa mnom da ukoliko nastavimo, a to su rekli i drugi zastupnici a i kažu stručnjaci da ukoliko nastavimo ovakvim tempom da će za Hrvatsku bez mina biti potrebno 20 godina. Istovremeno ne ulazeći sad u neke druge političke odluke iz prošle godine, istovremeno danas smo svjedoci da će RH utrošiti 265 milijuna kuna za 1742 nova automobila. Najviše osobnih, malo manje gospodarskih i malo manje terenskih. Dakle, u vrijeme ove teške krize, ne nazivam je svjetskom krizom nego hrvatskom krizom, smatram da to nije dobra poruka građanima RH, da to nije dobra poruka onim krajevima koji su još uvijek pod minama i da to nije na kraju dobra poruka niti Hrvatskom saboru. A evo zajedno apelirajmo na Vladu da odustane od jedne ovakve odluke.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Marijan Škvarić. Izvolite.
Pa prije svega zaista možemo se složiti da svima je nama u interesu, ne što je nama koji vodimo gradove i općine da moramo se itekako gospodarski ponašati prema sredstvima koje dobivamo od naših građana. Ali ono što je bitno da moramo i poštivati određene stvari i određene djelatnosti moraju funkcionirati. Također, ono što isto u okviru proračuna znamo jako dobro da prije svega oko prihodovne strane nitko nam se ne miješa u posao, a oko rashodovne strane svi bi nekakve kockice izmiješali i u biti to je stvar samo kozmetike i folklora, a nikakvih konkretnih stvari. Ali da trebamo jedan konsenzus oko ovog dijela slažem se i naročito jedan primjer Njemačke nakon 2. svjetskog rata oko razminiranja oni su postavili 3 stvari koje trebaju … u prvih deset godina. To je da stanovništvo neće biti gladno, drugo je također stanovništvo ima krov nad glavom i treće da zaista nema mina na njihovom području. Oni su to uspjeli, mislim da možemo i mi to uspjeti. A naročito ovo što nam se otvara što sam i rekao da ne možemo i nemamo sredstava iz državnog proračuna, ali putem donacija, putem fondova to je naša šansa. Ova Vlada to uvažava i mislim da sad nakon ulaska Hrvatske u EU možemo to itekako uvažiti. Hvala.
Hvala i vama. Iscrpili smo listu klubova zastupnika prijavljenih za raspravu po ovoj temi. Prelazimo na pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta. Prvi je poštovani zastupnik Zvonko Milas. Izvolite.
Gospodine predsjedniče zahvaljujem, gospodine zamjeniče, kolegice i kolege. Pa evo ja ću se odmah pridružiti svim svojim prethodnicima koji su se složili s tim da je ovo izvješće korektno, egzaktno i da ga kao takvog treba prihvatiti premda ću se složiti i s razmišljanjima o upitnosti uopće potrebe izvješćivanja u ovo vrijeme o periodu za 2011. Mi već imamo i 2012. iza sebe i probleme koji su se pojavili u 2011. vjerojatno su ostali i u 2012. i sve ovo što mi danas govorimo i o čemu raspravljamo bojim se da će se svesti samo na to da li će netko biti za izvješće ili protiv. Sve drugo mislim da nema previše svrhe, odnosno da budem grub možda je i gubljenje vremena. Postojeći sustav treba gledati u kontekstu toga da je on nastao kao posljedica Domovinskog rata i da je on bremenit i opterećen svim onim problemima koji su u uvjetima kad je izgrađivan i nastali. I sigurno da ga u nekim dijelovima treba mijenjati. Ali ono na što su svi ukazali osnovni problem je, može se iščitati u par osnovnih dokumenata, to je dakle Nacionalni program koji je donesen 2009. i proračun. Evidentno je da ono što je predviđeno Nacionalnim programom, odnosno sredstva koja se izdvajaju iz proračuna da nisu usklađeni i samim tim mi taj Nacionalni program ne možemo ispoštovati. A to je razvidno iz Izvješća 2011. gdje je predviđeno dakle da se minsko sumnjiv prostor u RH smanji za 86,5 km kvadratnih, da se razminira 35,5 km kvadratnih i da se za to predvidi 371 milijun kuna Nacionalnim programom. Međutim, smanjenje sredstava je bilo za cca 80 milijuna. Dakle umjesto 371, 290, razminirano je 27 kilometara kvadratnih ili otprilike 20% manje nego što je predviđeno nacionalnim programom. Premda je plan razminiranja za 2011., unatoč činjenici smanjenja sredstava ispoštovan malte ne u cijelosti, a svi poslovi koliko sam vidio iz izvješća su čak prešli i obim planiranog i koordinacija, ne znam edukacija o opasnostima mina, briga za žrtve itd. bila u razini onog svega što je planirano. Ne možemo pobjeći od činjenice da ono što je predviđeno, što je planirano nacionalnim programom jednostavno nije bilo ostvarivo. Što radit? Pa najjednostavnije je bilo, evo ja ću se složit sa svim kolegama, na sve moguće načine raditi na tome da se sredstva planirana nacionalnim programom, dakle predviđena sredstva da ona onakva kakva jesu planirana, da takva i budu. I mislim da bi onda i nacionalni program i plan razminiranja RH da ne bi bio upitan. Do čega dovodi nedostatak sredstava? Dovodi do onog što je najopasnije, do drastičnog pada cijena na tržištu. Pad cijena dovodi do uništavanja konkurencije, moram reći da tu jedno vrijeme sam imao prilike čak i bavit se time, dakle da tu ima i nelojalne konkurencije. Dakle ne znam sada kako je, ali jednostavno spuštanjem cijena išlo se na uništavanje drugih tvrtki, dakle na neki način stvaranja monopola u obavljanju protuminskom djelatnošću. S druge strane govorimo cijelo vrijeme kroz sve naše rasprave, ne samo ovu nego i druge, govorimo o predpristupnim, sutra pristupnim fondovima, dakle strukturnim fondovima EU, ali nisam siguran da se u ovoj djelatnosti i da su ti fondovi, odnosno da su sredstva koja su nam na neki način omogućena, koja su nam bila blizu da smo mi uspjeli uzeti onoliko koliko smo mogli i da ćemo to možda, nisam siguran i za budućnost da će to tako biti. U samoj djelatnosti mislim da je prisutna jedna, jedan problem koji se zove usitnjenost ili neukrupljavanje tih projekata. Sama usitnjenost projekata, dakle vi imate, ne znam projekat hektar ili dva negdje gdje je gospodarski subjekt mora dovesti sve svoje resurse, smještaj ljudi itd. Umjesto da se projekti okrupne, da se na tom projektu tvrtka zadrži 4, 5, 6 mjeseci i tako još 2 ili 3 što pojeftinjuje i njoj rad, što pojeftinjuje rad i državnim tijelima, dakle olakšava nadzor i puno drugih stvari koje će utjecati, i na kvalitetu, i na sigurnost i na skupoću odnosno na pojeftinjenje cijelog tog procesa. Ono što je osnovno i što ne smijemo dopustiti, padom cijena, nelojalnom konkurencijom dolazi dakle u pitanje opstanak tvrtki, dolazi u pitanje egzistencija pirotehničara, njihova sigurnost, dolaze u pitanje njihova prava koja su definirana kolektivnim ugovorom i na koncu dolazi u pitanje sama kvaliteta odrede poslova humanitarnog razminiranja. Dakle, to jednostavno ne može biti, to se ne smije dopustiti jer sigurnost djelatnika, kvaliteta posla, egzistencija to su sve stvari koje moraju biti, oko kako bih rekao, prioritet svih prioriteta u poslu protuminskog djelovanja. Mi ne smijemo dopustiti da djelatnici koji imaju strahovito iskustvo, zbog toga što više nisu sigurni da li će dobiti plaću, da li će ne znam u kvartalu ona 3, 4 mjeseca ukoliko i vrijeme da te mogućnosti u kojima ne rade, dakle u kojima kolektivni ugovori imaju zajamčene plaće, dali razmišljaju da li će imati plaće, da li će moći plaćati režije ili ne, da jednostavno bježe iz tog posla tražeći negdje drugdje kruh. A imamo na žalost, imamo još puno posla u razminiranju Hrvatske. Dakle, mislim da neke stvari koje tu treba riješiti su prije svega pokušati ispoštovati nacionalni program jer to je velim nacionalni interes, slažem se da treba reorganizirati možda i Hrvatski centar za razminiranje obzirom na glomaznost, ajmo reći tako nekako administrativnog dijela, ali prije svega mislim da treba učiniti i nekakvu decentralizaciju. Mi tu imamo osim HCR-a imamo zakladu, imao centar za testiranje, razvoj i obuku, imamo Upravno vijeće ili prije savjet a danas smo dobili i ured za razminiranje. Više ne znaš tko je za što nadležan, ko ima kakva prava, čije su odgovornosti. Po meni odgovornost, odnosno ovlasti i nadležnosti bi trebala preći na HCR, dakle na onaj koji stvaraju planove i koji ih provode ali bi im trebalo dati odgovornost da za to dakle, za ono što čine da za to moraju odgovarati jer na ovaj način bojim se da više ne zna tko je za što odgovoran, tko koga sluša, tko gdje mora gledati. Da ne filozofiram više, dakle mislim da u svakom slučaju treba izvršiti određenu decentralizaciju i mislim da ćemo time unaprijediti proces razminiranja jer ne možemo a ne reć da su naši pirotehničar, dakle zbog sveg iskustva koje imaju da su na neki način postali već brend i da svoje usluge, sve ono što znaju, silno iskustvo mogu ponuditi i u drugim dijelovima svijeta gdje nažalost postoje potrebe za to, a ima ih. I da jednostavno na taj način, velim pokušaju pomoći i sebi, a i našoj zemlji u tom smislu, jer velim postoje zaista puno recimo Tursko-sirijska granica itd. dijelova svijeta u kojima ovaj posao tek treba doći do izražaja, a mislim da naši ljudi koji se time bave to mogu učiniti. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Prijavljene su 2 replike. Prva replika i poštovani zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Evo uvaženi kolega, do sada, dakle prema podacima kojima evo i ja raspolažem, ali i s kojima raspolaže vjerojatno i hrvatska javnost. Negdje oko 900 kvadratnih kilometara je do sada što revidirano, što razminirano dakle na području RH. Zato je postignuta prosječna cijena, dakle i zbog toga sam ja tu cijenu usporedio sa košnjom kvadrata trave i to one niske engleske od 3,2 kune po kvadratnom metru što dovoljno govori i o pocijenjenosti tog posla o pocijenjenosti koja ne uzima u obzir opasnost tog posla, da mnogi od sadašnjih zaposlenika su bili pripadnici Hrvatske vojske, Zbora narodne garde, pripadnici Inženjerije i jednostavno ne želeći prognozirati sudbinu i način kako se kod nas mnoge tvrtke dakle dolaze ili u predstečajne nagodbe koje evo ne traju evo tako brzo nego traju kao što su i prije trajale, isto tako i sami stečajevi bez obzira na sve zakone koji su donošeni. I tu se u svakom slučaju može dogoditi i ne plaćanje poreza, doprinosa i svega onog ostaloga što je bilo vezano i za ja bih rekao ovu ajde normalne djelatnosti u Hrvatskom gospodarstvu, pa čak i do toga da mnoge tvrtke mogu otići u stečaj, da mnogi više ne maju ni pravo na beneficirani radni staž obzirom na težinu tog posla i da doista evo još jednom apeliram odustanimo od kupnje 142 automobila i u ovih 265 milijuna kuna uložimo u razminiranje dok još uvijek imamo živih pirotehničara u Hrvatskoj.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zvonko Milas. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Vinković, u pravu ste s ovim što govorite. Dakle ja imam osobno iskustvo gdje znam da je nekad cijena razminiranja čak bila i 3, 3 i pol kune. Dakle govorimo o 2011. To dovoljno govori uopće o tome na koji način dakle, na koji način pojedine, ja ću reć o čemu se radilo jer to je moj dojam, dapače uvjeren sam u to. Postoje tvrtke i tvrtke, dakle postoje jake tvrtke koje su to mogle apsorbirati mjesecima i tako dalje u cilju toga da jednostavno riješe 10, 15,0 20 drugih tvrtki i da dobiju određeni monopol na tržištu koje se zove protuminsko djelovanje. Ja se slažem s vama i podržavam vaša apel ne znam baš kroz cijelu priču da se jednostavno novac od automobila prebaci jer država i državni aparat isto tako moraju funkcionirat ali jesam za to da se ispoštuje nacionalni program, da se novci za izminiranje nađu jer sigurno da cure možda na nekim drugim mjestima na kojima ne bi trebalo. Pa evo spomenuli ste i izbore za Europski parlament. Slažem se da tih 80 milijuna se moglo pametnije i korisnije upotrijebiti i sigurno da razminiranje Hrvatske i sigurnost ljudi koji se time bave mora biti od nacionalnog interesa. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite poštovani zastupniče.
Kolega Milas spominjali ste smanjenje cijena po kvadratnom metru i posljedice koje proizlaze iz toga i za pirotehničare i za kvalitetu posla i na kraju krajeva desit će se to i za izradu kompletnog plana razminiranja i apsolutno se s tim slažem. I zato ponavljam ono što sam rekao i u raspravi u ime kluba da država definitivno mora zauzeti aktivniju poziciju, mora se aktivnije uključiti u to a prostora ima i sa postojećim sredstvima odnosno raspodjele unutar utroška postojećih sredstava. Onaj dio koji je spomenula kolegica Holy oko administrativnog aparata, pratećih službi, svega toga. Ja mislim da se to da kudikamo racionalnije na kraju krajeva vi ste u svojoj raspravi spominjali sve te institucije koje se bave s tim. Mislim da tu postoji stvarno prostora za racionalizaciju a mislim da država mora zauzeti aktivniju ulogu u reguliranju tog tržišta, odnosno da definira neku minimalnu cijenu, minimalnu cijenu i minimalnu kvalitetu i normalno i opseg posla, jer ovako ide se stvarno na nekorektan način, nelojalna konkurencija, ruši se, uništavaju se s ciljem da se uništavaju druge tvrtke se iscrpljuju, pirotehničari koji rade taj posao njih se dovodi u situaciju da moraju raditi jer posla nema. Moraju raditi taj posao i rade ga stvarno za mizerne plaće. Pri tome se prema njima krše njihova prava niti im se isplaćuju prekovremeni sati, ne izvršavaju se masa tih obaveza. Na kraju krajeva čak je i spomenuto i ove obaveze tih poslodavca prema državi su ostale neispunjene. Hvala.
I odgovor na repliku poštovani zastupnik Zvonko Milas.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Novak, pa ja se slažem s tim da bi možda mogli se uvesti nekakvi limiti, nekakvi parametri koji će uvjetno rečeno određivati ispod koje razine se ne može spuštati cijena dakle kvadratnog metra pri razminiranju ovisno o području, ovisno o poslu dakle ovisno o tome kolika ta cijena zaista mora biti jer ona naravno nije svugdje ista. A da taj pad cijena dovodi do ugrožavanja egzistencije, dovodi do toga da prava koja su propisana kolektivnim ugovorom, da ljudi jednostavno su prisiljeni ono raditi na način koji ne postoji nigdje dakle ugrožavajući sigurnost, ugrožavajući dakle svoju osobnu vlastitu sigurnost ali ugrožavajući na taj način neću reć da se to radi kako bi rekli oprlje ali da se ne radi sustavno i ne može se raditi sustavno po toj cijeni to je činjenica. I dolazimo do toga da taj kvalitet obrade tog humanitarnog razminiranja na taj način po toj cijeni jednostavno nije ono što bi trebalo bit. A samim tim dolazi do ugrožavanja svih onih koji se kreću u tom području. Hvala lijepa.
Nova replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi kolega Milas treba ponavljati neke stvari jer je ovo stvarno jedna tema koja je značajna i koja je jako bolna. U tome se ne treba šutjeti. Recimo u kojoj to profesiji od 630 pirotehničara pogine 60, 10%. I zamislite pirotehničari nemaju beneficirani radni staž. Pa to je nepravda do neba, to je stravična nepravda koju treba ispraviti i o kojoj ne smijemo šutjeti. To je strašno podcijenjen posao, značajan posao. Meni se čini kao da netko želi da ostanu te mine u toj zemlji. Ne znam valjda se pripremaju za neki rat ili ne znam što. Kako to pojasniti? Kako pojasniti odnos prema pirotehničarima? S tim da se ne bih složio sa kolegama koji su prije govorili, ne smije se, ja rijetko govorim o demagogiji upravo se o nama govori da smo demagozi, nemaju 1742 automobila veze s ovim. Oni koji se voze automobilima naročito gradonačelnici dobro znaju koliko košta održavanje automobila, park države Hrvatske, vozni park je zastario više košta održavanje, kada razgovaram sa ljudima koji se brinu o tome nego što koštaju novi automobili. Ovaj prosjek po jednom automobilu 152 tisuće kuna tako da ne bih doveo u suprotnost ove dvije stvari jer jedna s drugom nema veze ali sasvim sigurno da trebamo povesti računa i da trebaju oni ljudi koji o tome brinu predložiti zakon i o beneficiranom radnom stažu i da treba ovu nepravdu prema pirotehničarima ispraviti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Zvonko Milas.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine Vukšiću ja se slažem s vama. Apsolutno sam za to da pirotehničari trebaju i moraju imati beneficiran radni staž, ali iza toga treba stati država. I ja mislim da ovdje pri ovakvim izvješćima o ovako specifičnim temama o osjetljivim područjima meni je žao što danas ovdje recimo nije ravnatelj Hrvatskog centra za razminiranje. … da treba biti gospodin zamjenik ministar unutarnjih poslova, ali mislim da treba netko biti iz one žive priče dakle iz onog dijela koji nam zorno može reći na koje sve probleme u operativnom smislu nailaze s čim se nose, s čim se susreću svaki dan, tako da možda postanemo malo i senzibilniji da pokažemo, možda je to demagogija ali mislim da ne empatiju prema tim ljudima koji i pored ovakvih cijena i dalje rade taj posao koji rade i stvaraju nama sigurniji okoliš kako bi što prije došlo do očišćenja od mina. Ali mislim da zajedno svi moramo ne može se dogoditi da i za 2012.u 2014.imamo izvješće odnosno raspravu na ovu temu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Završili smo repliku i odgovore na repliku. Nova rasprava i poštovana zastupnica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Budući da se ovo izvješće odnosi na razdoblje u kojem sam vodila Vladu RH onda sam imala obvezu se javiti i reći nekoliko riječi. Naime prije svega ja mislim daje dobro i da je važno da raspravljamo o svim izvješćima o kojima smo dužni raspravljati. Dakle ako postoji obveza da se izvješće o radu bilo koje institucije tijela ministarstva podnosi Hrvatskome saboru, onda Hrvatski sabor mora o tome raspravljati i donijeti odluku. To je uvijek važno bez obzira na to o kojoj godini govorimo zbog toga što na temelju izvješća i podataka koje dobivamo kroz izvješća možemo graditi planove za budućnost. Ovo je vrlo osjetljivo pitanje. Pregled sredstava po godinama dakle od osamostaljenja RH koja su utrošena u proces razminiravanja pokazuje prije svega vrlo jasno jednu važnu stvar, da smo taj veliki posao do sada, a do sada nije obavljen mali posao, obavili uglavnom gotovo isključivo sami, dakle uglavnom sredstvima iz državnoga proračuna. donacije su bile kakve takve u različitim razdobljima kao što vidite u 2011.male i sasvim sigurno je da će one ulaskom Hrvatske u EU vjerojatno izostati ali ćemo se mi okrenuti prema mogućnostima koje nam daje članstvo u EU ali i o tome ću nešto kasnije. Ono što je jasno iz ovoga izvješća također kada govorimo o sredstvima iz državnoga proračuna koje pokazuje da smo osobito teškim godinama krize kao što vidite 2009., 2010.i 2011.odvajali znatna sredstva iz proračuna za ovaj važan proces razminiravanja. Dapače 2009.kao što se vidi iz tabele i najviše do toga razdoblja. A ako usporedite sa najboljim godinama kada smo imali rast BDP 5, 6% sredstva koja su u to vrijeme izdvojena iz državnoga proračuna za taj posao su bila manja i u nekim razdobljima i znatno manja. Dakle i u budućnosti dok taj proces ne završi morat ćemo se oslanjati uglavnom sabi na sebe, međutim u budućnosti moći ćemo računati sa sredstvima EU. Koliko znam i u samim pregovorima i za proračun za godine koje su pred nama znači 2014., 2015. postoji mogućnost i ja vjerujem da će ona biti samim trenutkom članstva i veća da određena sredstva ne mala usmjerimo u proces razminiravanja. Ali mislim da ovo izvješće može potaknuti i na izvjestan usudim se reći ponos kada pogledate ove protekle 22 godine vrijeme i trajanja rata kada uzmemo u obzir kada je rat završio, kada uzmemo u obzir kada je završila mirna reintegracija dakle 15.siječnja '98. i kada je to jedno veliko područje koje je zagađeno minama vraćeno konačno ili tek u ustavnopravni poredak RH i kada je taj proces stvarno mogao početi, onda možemo reći da ne možemo ili rekla bih ne moramo biti nezadovoljni. Mi ćemo kada postanemo članica EU biti i jedina država članica koja će biti suočena sa ovim tako velikim i tako teškim problemom koji je naravno osobito važan za razvoj gospodarstva jer nitko od investitora dakako da neće doći na područje gdje postoji mogućnost stradavanja od mina, ali prije svega za onaj najvažniji posao koji je morala obaviti država, a to je povratak sviju svojim kućama, dakle povratak i prognanika i izbjeglica. Ovdje bih upozorila na još jednu činjenicu koja je vezana i ovaj proces razminiravanja, ali i svi drugi procesi koji su se naslanjali na poglavlje 23. da smo mi bili jedina država koja je pregovarala pod teretom naslijeđa rata, dakle i povratka prognanih, izbjeglih, ali isto tako i izgradnje kuća, ali svakako evo i problemom razminiravanja i da smo unatoč svega otvorili i zatvorili poglavlje 23. Dakle bili smo u tom poslu koliko se moglo biti uspješni, da smo mogli izdvajati više sredstava naravno da bi rezultati bili bolji. I dozvolite da kažem još na kraju nešto o pirotehničarima, često puta su spominjani. Ono što je najvažnije, što mora država i što moramo kroz sve sljedeće programe i planove ostvariti jest da nitko ne strada, dakle ni pirotehničari ali bilo tko od stanovništva. To je posebna zadaća države, posebna zadaća osobito Ministarstva unutarnjih poslova, ali i nekih drugih i činjenica jest da se broj stradalih, osobito broj stradalog stanovništva, osobito djece smanjio. Pirotehničari, slažem se tu sa svim kolegama koji su im odali poštovanje i priznanje, svakog dana u 13 sati, o tome sam davnih godina kad sam radila na poseban način s njima kao članica Vlade, svakoga dana u 13 sati, tako kažu pirotehničari, ne možete na telefon, na mobitel dobiti nikoga od njih. Zašto, zato što u 13 sati kad prestaju raditi svi oni zovu svojim kućama i javljaju svojim obiteljima da su živi. I te sve užasno otežavajuće okolnosti pod kojima rade i u kojima rade naravno da treba uzeti u obzir. Pirotehničari, iako smo se i mi u Vladama prije ove susretali sa prosvjedima, pirotehničari ne bi smjeli prosvjedovati i zadaća Vlade, svake vlade i svake države jest osigurati stabilnost, redovite plaće, posao jer su se nažalost pirotehničari kroz proteklo vrijeme i nažalost vjerojatno će to biti i sada, suočavali sa jednim apsurdom da traže posao, a s druge strane mi imamo toliko nerazminiranoga područja. Dakle njima osobito poštovanje i zahvalnost i u ovoj raspravi, pogotovo kad imamo na pameti činjenicu da su među pirotehničarima najveći dijelom ljudi koji su branili domovinu, dakle hrvatski branitelji. I želim da izvješće koje ćemo razmatrati primjerice za 2015. godinu bude izvješće u kojem ćemo moći konstatirati da smo zakoračili znatnim koracima naprijed jer smo počeli koristiti i mogućnosti koje nam pruža članstvo dakle kao države, 28. članice Europske unije. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Time smo iscrpili listu prijavljenih za raspravu po ovoj temi. Zaključujem raspravu. Dajem stanku do 12 sati kad ćemo nastaviti s radom dopunom dnevnog reda i odlučivanjem o odrađenim materijalima, aktima u ovom tjednu. Hvala lijepa. Vidimo se u 12,00. Izvješće o provedbi plana humanitarnog razminiranja i utrošenim financijskim sredstvima za 2011. godinu. Rasprava o izvješću je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak prihvaća se Izvješće o provedbi plana humanitarnog razminiranja i utrošenim financijskim sredstvima za 2011. godinu. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno, sa 102 glasa za donesen predloženi zaključak. Time smo i završili glasovanje o odrađenim točkama dnevnog reda.