Mødet er åbnet. Jeg skal meddele, at vi kommer til at bede om yderligere 10 minutters udsættelse, fordi der er arbejde i gang i et udvalg, som skal håndteres, vedrørende dagsordenspunkterne. Mødet er udsat til kl. 13.30.
Mødet er genoptaget.
De punkter, der er opført som nr. 3, 4 og 12 på dagsordenen, kan kun med Tingets samtykke behandles i dette møde, og hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg samtykket som givet. Det er givet.
Jeg skal meddele, at tillægsbetænkningen til punkt nr. 12 på dagsordenen ikke er helt færdig endnu – den er i hvert fald ikke offentliggjort. Derfor vil det højst sandsynligt forholde sig således, at vi kommer til at springe punkt nr. 12 og 13 over og fortsætte med afstemningerne, der følger efter punkterne, for så i samme møde at vende tilbage til punkt nr. 12 og 13.
Hvis ingen gør indsigelse mod fremme af disse forespørgsler, betragter jeg Tingets samtykke som givet. Det er givet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, kan vi gå til afstemning. Inden jeg starter afstemningen, vil jeg bede alle medlemmer om at kigge på det afstemningspanel, man har foran sig, for lige at sikre sig, at det er ens eget navn, der står i afstemningspanelet. Hvis det er tilfældet, vil jeg starte afstemningen. Det er det.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. For stemte 95 (S, V, DF, SF, RV, EL, KF, NB, LA, ALT, Jens Rohde (UFG), Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen afsluttes. For stemte 96 (S, V, DF, SF, RV, EL, KF, NB, LA, ALT, Jens Rohde (UFG), Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Forhandlingen drejer sig i første omgang om de stillede ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslagene sluttet, og vi går til afstemning.
Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 1-21, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af EL og Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG))? De er vedtaget.
Forhandlingen drejer sig herefter om lovforslaget som helhed. Ønsker nogen at udtale sig om lovforslaget? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 76 (S, V, DF, RV, KF, LA og Jens Rohde (UFG)), imod stemte 19 (SF, EL, NB (ved en fejl), ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 93 (S, V, DF, SF, RV, EL, KF, LA, ALT, Jens Rohde (UFG), Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 2 (NB), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 68 (S, V, DF, KF og LA), imod stemte 25 (SF, RV, EL, ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), hverken for eller imod stemte 2 (NB). Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 80 (S, V, DF, SF, 1 EL (ved en fejl), KF, NB, LA og Jens Rohde (UFG)), imod stemte 16 (RV, EL, ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 96 (S, V, DF, SF, RV, EL, KF, NB, LA, ALT, Jens Rohde (UFG), Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 95 (S, V, DF, SF, RV, EL, KF, NB, LA, ALT, Jens Rohde (UFG), Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Forhandlingen drejer sig i første omgang om det stillede ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslaget sluttet, og vi går til afstemning.
Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 1, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af NB og LA). Det er vedtaget.
Forhandlingen drejer sig herefter om lovforslaget som helhed. Ønsker nogen at udtale sig om lovforslaget? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes nu om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Der er blevet trykket på stopknappen, men jeg tør godt konstatere, at afstemningsresultatet er således: For stemte 66 (S, V, RV, KF, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 20 (DF, EL, NB, LA og ALT), hverken for eller imod stemte 8 (SF). Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 12 (DF, NB og LA), imod stemte 83 (S, V, SF, RV, EL, KF, ALT, Jens Rohde (UFG), Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Der kan stemmes. Sådan! Hvis man venter længe nok, er der grøn plade. Afstemningen afsluttes. For stemte 96 (S, V, DF, SF, RV, EL, KF, NB, LA, ALT, Jens Rohde (UFG), Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til sundhedsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 10 (EL, ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 83 (S, V, DF, SF, RV, KF, LA og Jens Rohde (UFG)), hverken for eller imod stemte 2 (NB). Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Forhandlingen drejer sig i første omgang om det stillede ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslaget sluttet, og vi går til afstemning.
Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 1 af et mindretal (RV) som vedtaget. Det er vedtaget.
Forhandlingen drejer sig herefter om forslaget som helhed. Ønsker nogen at udtale sig om forslaget? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 54 (S, SF, RV, EL, ALT, Jens Rohde (UFG), Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 41 (V, DF, KF, NB og LA), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er vedtaget og vil nu blive sendt til udlændinge- og integrationsministeren.
Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Det gør hr. Morten Messerschmidt.
Tak, formand. Det er jo ikke et nyt forslag for det ærede Ting at behandle, som Dansk Folkeparti her har fremsat – tværtimod er det jo et forslag, som vi kontinuerligt de seneste mange år har fremsat. Og når vi alligevel gør det og formodentlig også i fremtiden vil gøre det, er det jo, fordi vi har oplevet, hvordan det netop er det her kontinuerlige pres på udlændingeloven, der rykker partier. Det Folketing, vi har i dag, er jo et fuldstændig andet end det, vi havde for 10 eller 20 år siden, når det kommer til det centrale spørgsmål om, hvordan Danmark skal se ud i fremtiden i relation til islam og islamismen. Derfor vil vi i Dansk Folkeparti blive ved – vi helmer ikke; vi vil blive ved. Og vi glæder os jo også over, hvordan tingene rykker. Man kunne jo ikke have forestillet sig det Socialdemokrati, vi har i dag, se sådan ud under hr. Svend Auken eller hr. Poul Nyrup Rasmussen. Og man kunne formodentlig heller ikke have forestillet sig dét Det Konservative Folkeparti, vi har i dag under hr. Søren Pape Poulsen. Jo, det er selvfølgelig hr. Søren Pape Poulsen, der er formand, men det er, som om der er sket noget ved folketingsvalget – altså, der er et konservativt parti, som sidder i regering, og et konservativt parti, som ikke sidder i regering. Og jeg må sige, at for mit eget vedkommende er jeg fuldstændig pjattet med det konservative parti, der ikke sidder i regering. Bl.a. kunne man i Kristeligt Dagblad i januar læse et varmt indlæg fra hr. Marcus Knuth, hvor han netop reflekterer over det her med islam og på vegne af sit parti – sit nye parti vel at mærke – gør sig til talsmand for, at islam netop skal fylde mindre. Det er jo glædeligt, at vi den måde nu begynder at kunne forsones i den konservative lejr. Måske er det så efterhånden ikke længere en parafrase, når man kalder sig konservativ. Jo, det bliver det jo så, når vi i dag, i hvert fald forventeligt ud fra førstebehandlingen, vil se de røde knapper lyse ud for hr. Marcus Knuth – ikke de rød-hvide, men de røde. Og det er en skandale, for det understreger jo netop, at dét Det Konservative Folkeparti, vi havde i regering, altså er et substantielt andet konservativt parti end det, vi har uden for regering. Skal man så le eller græde? Er det en glædens dag eller en sorgens dag, når man ikke engang, på trods af retorikken i de offentlige medier, vil stemme ja til et forslag, der rent faktisk realiserer det, som hr. Marcus Knuth og hans parti jo altså siger udadtil at man gerne vil, nemlig trænge islam tilbage? Så jeg synes egentlig, hr. Marcus Knuth skylder en forklaring: Er det hr. Marcus Knuth i Folketingssalen, eller er det hr. Marcus Knuth i Kristeligt Dagblad, der går til valg næste gang?
Det gav anledning til korte bemærkninger, og den første, der har bedt om ordet, er hr. Marcus Knuth, Konservative Folkeparti. Værsgo.
Tak – jeg er jo glad, når vi er flere. Jeg ved, at hr. Morten Messerschmidt selv kalder sig konservativ, så jeg vil egentlig bare takke for den dejlige opmærksomhed, som hr. Morten Messerschmidt giver her. Og så vil jeg bare sige, at vi jo også godt kan kommunikere, hvis det er sådan, at hr. Morten Messerschmidt kommer op på mit kontor til en kop kaffe. Så behøver vi ikke bruge resten af Folketingets 177 medlemmers tid på Det. Men i hvert fald tak for rosen til Det Konservative Folkeparti.
Ordføreren.
Jeg føler næsten trang til at kaste det til afstemning. Altså, jeg er da ret overbevist om, at mange kollegaer gerne vil være med på det kontor til den kop kaffe og til den snak. Jeg kan da umuligt være den eneste her i kongeriget, der interesserer sig for hr. Marcus Knuths sindelag. Hr. Marcus Knuth er jo både qua sin familie og sin imposante rolle i det parti, han nu tilhører, en central figur i dansk politik. Derfor ville det da være en skam at undslå de andre ærede medlemmer muligheden for at høre svaret på det her spørgsmål, altså: Hvem er hr. Marcus Knuth i virkeligheden? Er det hr. Marcus Knuth i Kristeligt Dagblad, som godt tør blæse til kamp mod islam? Eller er det hr. Marcus Knuth, der trykker på de røde knapper, når vi andre så fremsætter forslag, der fører til kamp mod islam? Det er da ikke et helt urimeligt spørgsmål at få blotlagt svaret på.
Hr. Marcus Knuth.
Jamen spørgsmålet om, hvem hr. Marcus Knuth egentlig er, er et spørgsmål, jeg også tit stiller mig selv. Men jeg kan fortælle hr. Morten Messerschmidt, at jeg ved, at der er adskillige liberale i det her lokale, som også har stillet sig selv det spørgsmål på det seneste. Jeg ville jo gerne invitere alle de 178 medlemmer op på mit kontor til en kop kaffe på en gang. Jeg tror ikke, der er plads, desværre. Men hr. Morten Messerschmidt er i hvert fald meget velkommen.
Ordføreren.
Jamen altså, jeg har jo lært, at man skal tage imod invitationer til de eksklusive forsamlinger, man kan blive inviteret ind i. Så det tager jeg naturligvis gerne imod. Men så vil jeg høre: Må jeg så referere, hvad det er for en hr. Marcus Knuth, jeg er mødtes med og drukket kaffe med?
Den næste korte bemærkning er til hr. Per Larsen, Konservative Folkeparti. Nej? Okay, den stod på listen. Så må jeg beklage hr. Morten Messerschmidt: Der er ikke flere korte bemærkninger til hr. Morten Messerschmidt. Er der flere, der ønsker at udtale sig ved denne andenbehandling? Det er ikke tilfældet, og derfor går vi til afstemning.
Der stemmes om beslutningsforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 10 (DF og NB), imod stemte 85 (S, V, SF, RV, EL, KF, LA, ALT, Uffe Elbæk (UFG), Jens Rohde (UFG) og Susanne Zimmer (UFG)), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er ikke stillet ændringsforslag, men fru Samira Nawa ønsker at udtale sig. Værsgo.
Mange tak. Det her forslag handler om, at de borgere, der har ophold i Danmark på midlertidigt opholdsgrundlag, skal opfylde en række krav for at kunne få permanent opholdstilladelse. Et af de krav er, at man skal have været i beskæftigelse i en ganske lang årrække, og det er sådan set rigtig fint for os i Radikale Venstre. Vi mener bare, at uddannelse også bør tælle med, når man f.eks. er et ungt menneske og er født i Danmark. I søndags havde jeg lejlighed til at møde Jacup på 20 år, født på Hvidovre hospital, og han har altså først udsigt til at blive statsborger, eller ikke engang statsborger, men at få permanent opholdstilladelse i Danmark, når han rammer 30. Og det er altså på trods af, at han er født i Danmark. Det synes jeg sådan set bare at vi alle sammen skal være oplyste om, altså at det er det, vi stemmer om, når vi lige om lidt siger nej, i forhold til at de borgere, der gør en indsats og faktisk uddanner sig og gør lige præcis det, vi i alle andre sammenhænge beder dem om, altså får en kold skulder. Der er mange af de her unge mennesker, som så prøver at jonglere både fuldtidsstudie og fuldtidsbeskæftigelse. Det knækker mange nakken på, og så er det jo så, at vi ender der, hvor vi får tilskyndet unge mennesker til at tage ufaglært arbejde frem for at uddanne sig. I enhver anden sammenhæng vil det her Folketing – er jeg overbevist om; det er i hvert fald det, der er min erfaring – tilskynde til uddannelse frem for ufaglært arbejde, når der er tale om unge mennesker. Nu kunne vi jo se lige før, at hvis man venter længe nok, så flipper Socialdemokratiets røde knapper til grøn, så det er bare et lille håb herfra. Tak.
Tak til ordføreren. Der er ønske om en kort bemærkning til ordføreren, og det er til hr. Rasmus Stoklund, Socialdemokratiet. Værsgo.
Jeg kan berolige fru Samira Nawa med, at det ikke kommer til at ske i den her omgang. Og jeg synes, det er lidt ærgerligt, at hver eneste gang vi drøfter det her emne, glemmer fru Samira Nawa og andre tilhængere af at få lempet reglerne her at nævne, at det jo er sådan, at hvis du er født og opvokset Danmark, har du markant lempeligere vilkår, så skal du ikke leve op til de samme krav, som hvis du lige er ankommet ude i Kastrup Lufthavn, og så kan du faktisk få permanent opholdstilladelse, og du kan også blive statsborger allerede som 18-årig, altså hvis du er født og opvokset i Danmark. Så vi har allerede markant lempeligere vilkår.
Ordføreren.
Det er korrekt, men det, som jeg også hører Socialdemokratiet og hr. Rasmus Stoklund sige, er, at man ikke vil tælle uddannelse med. Der er jo også nogle, som ikke er født i Danmark, nogle, der kommer hertil som børn, og deres bidrag til det danske samfund er jo sådan set også uddannelse, for i enhver anden sammenhæng betragter vi uddannelse som en investering. Og for os i Radikale Venstre ser vi det sådan set ikke på den måde, at det skal være fuldtidsbeskæftigelse, der tæller med. Det er det, der er på tale i det her beslutningsforslag. Men for mig kunne det sådan set være interessant at høre Socialdemokratiet, om ikke også man fortsat var af den holdning, at det kunne tælle med som et bidrag til det danske samfund, når der er tale om en erhvervsuddannelse, hvor man lægger 37 timer om ugen på en praktikplads, på en læreplads. Der er nogle mennesker, der også kommer i klemme dér.
Hr. Rasmus Stoklund.
Jeg forstår ikke den her modvilje mod at forholde sig til de faktiske forhold i jernindustrien på det her punkt. Altså, det er faktuelt sådan, at børn, der er kommet til Danmark, som har gået i folkeskole og taget folkeskolens afgangsprøve, og som går i gang med en ungdomsuddannelse eller en erhvervsuddannelse, som 18-årige kan opnå permanent ophold og statsborgerskab på lempeligere vilkår end alle andre. Så det her med at sige, at uddannelse ikke tæller med, er jo faktuelt forkert.
Ordføreren.
Det er simpelt hen ikke korrekt. Der er unge mennesker, der er i klemme, og som lige nu sidder og prøver at balancere mellem et fuldtidsstudie og et fuldtidsarbejde. Nogle knækker nakken, andre ender med alene at koncentrere sig om et fuldtidsstudie, som et ungt menneske jo skal gøre, men så er det, de udskyder deres mulighed for at opnå permanent opholdstilladelse. Andre igen dropper fuldstændig uddannelsen og kaster sig ud i et ufaglært arbejde. Det er ufornuftigt, og det er egentlig bare det, som vi i Radikale Venstre appellerer til at Socialdemokratiet og øvrige partier også har med i betragtning.
Tak til ordføreren. Der er ikke flere korte bemærkninger. Er der flere, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 26 (SF, RV, EL, ALT, Jens Rohde (UFG), Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 70 (S, V, DF, KF, NB og LA), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Forhandlingen drejer sig i første omgang om de stillede ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslagene sluttet, og vi går til afstemning.
Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 1 og 2 af et mindretal (NB), tiltrådt af et mindretal (DF), som forkastet. De er forkastet.
Forhandlingerne drejer sig herefter om forslaget som helhed. Ønsker nogen at udtale sig om forslaget? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Der kan stemmes. Det ser ud til, at der er lidt tekniske forsinkelser her. Jeg er ret overbevist om, at der arbejdes på sagen. Således, afstemningen er klar. Afstemningen afsluttes. For stemte 10 (DF og NB), imod stemte 85 (S, V, SF, RV, EL, KF, LA, ALT, Jens Rohde (UFG), Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Der er stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 1 uden for betænkningen af uddannelses- og forskningsministeren som vedtaget. Det er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Der er stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 1 uden for betænkningen af justitsministeren som vedtaget. Det er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Transportministeren har meddelt mig, at han ønsker at tage ændringsforslag nr. 12 i betænkningen tilbage. Ønsker nogen at optage dette ændringsforslag? Da det ikke er tilfældet, er ændringsforslaget bortfaldet. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 1-4, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 13 uden for betænkningen af transportministeren som vedtaget. Det er vedtaget. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 5-9, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 14 uden for betænkningen af transportministeren som vedtaget. Det er vedtaget. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 10 og 11, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 15 uden for betænkningen af transportministeren som vedtaget. Det er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslag går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Der er stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 1, tiltrådt af udvalget? Det er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Der er stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 1 af et mindretal (EL), tiltrådt af et mindretal (RV og Sikandar Siddique (UFG)), som forkastet. Det er forkastet. Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 2 uden for betænkningen af indenrigs- og boligministeren som vedtaget. Det er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling, og hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Der er stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 1 uden for betænkningen af kirkeministeren som vedtaget. Det er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling, og hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Der er stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 1 uden for betænkningen af finansministeren som vedtaget. Det er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling, og hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Der er stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 1 og 2, tiltrådt af udvalget, eller om ændringsforslag nr. 3 uden for betænkningen af finansministeren? De er vedtaget. Så foreslår jeg, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget. Nu forholder det sig således, at denne lille seddel, jeg lige fik stukket ind, desværre fortæller mig, at man endnu ikke er færdig med betænkningen, men det er et spørgsmål om ganske få minutter. Så jeg bliver nødt til at udsætte mødet i 10 minutter, men inden medlemmerne måtte bevæge sig rundt, vil jeg stærkt anmode om, at man, hvis man har behov for at gå ud, kommer tilbage til den samme plads. For ellers kommer vi til helt at skulle udskyde det og afspritte osv. Så husk, hvilken plads man er ved. Men mødet er indtil videre udsat i 10 minutter, og jeg ringer ind til møde igen kl. 14.26.
Mødet genoptages. Det kan være svært at tyde, når der bliver sagt 10 minutter og der så alligevel bliver lagt 20 minutter til, men nu er der gået 10 minutter. Jeg kan også sige, at jeg har fået en fornemmelse af, at det vil være rimelig mange af ordførerne, der gerne vil gå på talerstolen, så nu ser jeg lige, hvor mange der melder sig, og så vil jeg stærkt overveje at slukke for A'et. Og når det sker, vil det igen være yderst vigtigt, for at vi ikke igen skal have endnu en pause, at man husker – når der bliver kaldt til afstemning igen – hvilken plads man er logget ind på.
Efter at tillægsbetænkningen er blevet frigivet, er der uden for tillægsbetænkningen blevet stillet ændringsforslag nr. 26-31 af hr. Lars Boje Mathiesen, Nye Borgerlige. Disse kan kun med Tingets samtykke blive behandlet i dette møde. Så hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg Tingets samtykke som givet. Det er givet.
Forhandlingen drejer sig i første omgang som de stillede ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Hr. Lars Boje Mathiesen, værsgo.
Ja, jeg beklager ventetiden. Sådan er det nogle gange. Efter at tillægsbetænkningen blev afgivet her i formiddags, var der desværre et godt ændringsforslag fra Radikale Venstre, som blev stemt ned. Det gør så, at vi kommer med et ændringsforslag for at udbedre de skader. I alt er der tre ændringsforslag, som jeg har fået at vide bliver behandlet samlet under et, og derfor vil jeg kort redegøre for alle ændringsforslagene. Det første går på § 28. Radikale Venstre havde fremsat et ændringsforslag om, at den skulle udgå. Det syntes vi var et godt forslag, og det støttede vi, men det var der desværre ikke flertal for. Nu prøver vi så med en lidt mildere udgave, hvorefter det kræver en domsafgørelse ved retten, før du kan begynde at lave den her kollektivistiske straf af borgerne. Det håber vi på at vi kan få Tingets opbakning til. Derudover er der § 41, hvor vi ønsker, at der skal være en domstolsprøvelse, før myndighederne får mulighed for de her restriktioner. Det er det, der handler om, hvorvidt man kan påtvinge virksomheder at aflevere og registrere oplysninger om borgernes færden. Vi synes, det er et meget, meget vidtgående indgreb i borgernes grundlæggende rettigheder, når der bliver stillet de krav til virksomhederne om, at de skal det. Derfor mener vi, det er fornuftigt, at der kommer en domstolsprøvelse af de her ting. Det sidste ændringsforslag, vi har, er til § 60. Der indsætter vi et stk. 2, som handler om, at vi genindfører, at virksomhederne selvfølgelig har krav på at få fuld erstatning, når staten pålægger dem restriktioner via epidemiloven. Så det var en redegørelse for de tre ændringsforslag.
Tak til hr. Lars Boje Mathiesen. Der er ønske om en kort bemærkning fra fru Liselott Blixt, Dansk Folkeparti. Værsgo.
Jeg synes, det er en lidt underlig tilgang, Nye Borgerlige har, til epidemiloven, præcis på samme måde som med den, regeringen har. Man skal haste nogle ting igennem; man kommer med nogle ændringsforslag i sidste øjeblik. Vi har siddet og ventet på, at vi kunne komme til at behandle sagen. Nye Borgerlige kommer med nogle ændringsforslag, og et af dem er faktisk præcis det samme som det, vi foreslog fra Dansk Folkepartis side. Men Nye Borgerlige ikke har deltaget i de to møder, hvor vi har diskuteret alle ændringsforslag, og hvor vi har sagt, om vi stemte ja eller nej, og har lavet en betænkning over det. Der kunne man jo have sagt det, og så kunne man have spurgt om det. Nu skal vi sidde og tage stilling til tre ændringsforslag, hvoraf det ene er meget sammenligneligt med det, som Dansk Folkeparti foreslog, men som Nye Borgerlige ikke har stemt for – fordi man ikke var til mødet. Er det ikke at hastebehandle endnu mere end det, vi kritiserer regeringen for at gøre?
Ordføreren.
Der er to-tre elementer i det. Det er ikke nøjagtig det samme ændringsforslag, for hvis det var det, så kunne vi ikke genfremsætte det; så gav det jo ikke mening at gøre det. Men det er ikke det samme. Så man skal lige læse det; det er ikke det samme. Vi har givet Lovsekretariatet besked om, hvordan det skal være, og det ved fru Liselott Blixt også. For under sidste behandling sagde jeg faktisk, hvad det var, vi støttede. Og det havde vi også givet besked om. Så vi har deltaget i de her møder. Når det er sådan, at vi hastebehandler det her til sidst, er jeg enig i, at det er, fordi vi står her 5 minutter i luk . Men det var først i forbindelse med den tillægsbetænkning, som blev afgivet i morges kl. 8.30, at De Radikales ændringsforslag blev nedstemt. For hvis det ikke var blevet nedstemt, var der ingen grund til, at vi stillede det her ændringsforslag.
Fru Liselott Blixt.
Men hr. Lars Boje Mathiesen var jo ikke til stede i morges, da vi andre sad og talte om de ændringsforslag, som alle andre havde, og hvor man kunne spørge ind til, hvad de handlede om, hvis man var i tvivl. Nu kommer der noget med noget juristeri osv., som vi skal tage stilling til her og nu. Altså, det er da at holde de borgere, der står dernede og vil have en ordentlig lovgivning, for nar. Det kan da godt være, at man siger, at vi sløjfer det hele, men jeg synes ikke, det er ordentligt. Og samtidig vil jeg spørge: Kunne man ikke have taget fat i nogle af os andre for at høre, om vi kunne stemme for, og så vi kunne få lidt at vide om det?
Ordføreren.
Hvis man skal snakke om at holde nogen for nar, synes jeg måske, man skulle gøre det i forbindelse med hele den her proces, hvor man japper en lovgivning igennem. Man indgår en politisk aftale i december måned, og så bagefter finder man ud af: Hov, hvad betyder den her aftale egentlig? Og så kommer man i tanke om, at det er der heller ikke tænkt på, og så bliver der nu stillet i alt omkring 68 ændringsforslag, vel over 70 ændringsforslag, til en lovgivning. Det er da at jappe en lovgivning igennem. Det er en lovgivning, man har vidst siden marts måned skulle gennemføres, og så står vi her 5 minutter i luk . Undskyld, men det er altså ikke et lille oppositionspartis ansvar. Det ansvar ligger derovre.
Den næste korte bemærkning er til hr. Morten Messerschmidt, Dansk Folkeparti. Værsgo.
Jeg synes, det er nogle utrolig spændende ændringsforslag, som hr. Lars Boje Mathiesen kommer med. Det vil jeg godt starte med at sige. Det er selvfølgelig med det forbehold, at vi fik dem for få minutter siden. Det, der undrer mig, er, at vi flere gange har hørt hr. Lars Boje Mathiesen bruge det udtryk, at det er 5 minutter i luk, som jeg går ud fra er en allegori over, at det hele har kørt i et hastigt tempo, men hvordan kan det så være, at vi først i Folketinget får tilsendt de her ting nu, hvis det, hr. Lars Boje Mathiesen siger, er, at det i virkeligheden kunne være rundsendt allerede kl. 7.30 i morges? Det havde jo muliggjort, at vi kunne have talt sammen og måske skabt et flertal. Hvorfor blev de rundsendt så sent? Det gør jo reelt, at det kun bliver til et stunt fra hr. Lars Boje Mathiesens side. Han går så op og forsvarer sine ændringsforslag, som sikkert er udmærkede, men den måde, man jo arbejder på parlamentarisk, er, at man prøver at finde nogle flertal, så man kan få 90 mandater bag sine ting. Er det nogen sinde gået op for hr. Lars Boje Mathiesen?
Ordføreren.
Jamen hr. Morten Messerschmidt er undskyldt, for han har ikke siddet i udvalget. For det første gjorde jeg rede for i går, da vi fik den tekniske gennemgang, at alt efter hvordan den her tillægsbetænkning, som blev afgivet her i morges – det var faktisk meningen, at den skulle være afgivet i går eftermiddags – ville se ud, ville vi stille nogle ændringsforslag, f.eks. hvis Radikale Venstres forslag ikke blev stemt igennem. For det andet skete der så det, at vi under den tekniske gennemgang fandt ud af, at der ikke var styr på tingene endnu, og derfor blev den udsat. For regeringen skulle komme med et yderligere ændringsforslag, og så sent som i nat kl. 02.00 tikkede der et ændringsforslag ind. Derfor kunne vi ikke lave den yderligere tillægsbetænkning før i morges mellem kl. 8.00 og 8.30, og derefter, da vi fik afgørelsen om det, tog jeg kontakt til Sundhedsudvalgets sekretariat og bad dem om at hjælpe med at udfærdige de her ændringsforslag, så de kunne komme med nu her. Der er sådan, tidslinjen er i det.
Hr. Morten Messerschmidt.
Det er jo alt sammen meget spændende, og jeg er glad for, at det bliver ført til protokols, så man kan få læst detaljerne igennem. Men kunne årsagen til, at de her ændringsforslag ikke er blevet rundsendt til medlemmerne, simpelt hen være, at hr. Lars Boje Mathiesen ikke deltog i mødet her til morgen?
Ordføreren.
Nej, det er ikke derfor. Grunden til, at de ikke blev rundsendt før, er, at vi ventede på at se, om Radikale Venstres forslag blev stemt igennem – plus at vi havde et forslag om en solnedgangsklausul, som ville have gjort, at man skulle behandle de her ting løbende, og at de ikke kunne køre længere end sommerferien. Nu er Venstres forslag om det sandsynligvis også blevet stemt ned. Derfor synes vi, at forslagene bliver relevante nu. Derfor blev vi nødt til at afvente den her tillægsbetænkning, inden vi kunne komme med dem. Ja, det er forhastet, men det er ikke vores skyld.
Den næste korte bemærkning er til hr. Stinus Lindgreen, Radikale Venstre. Værsgo.
Tak for det, og tak for opbakningen til det ændringsforslag, vi stillede til andenbehandlingen. Det var faktisk til andenbehandlingen, at vores ændringsforslag om at udtage § 28 blev nedstemt. Så det vil sige, at der faktisk har været en del tid til at komme med nye ændringsforslag om at ændre på den. Det gjorde jeg selv – og det var derfor, vi i morges behandlede yderligere to ændringsforslag om § 28 – da vi indså, at der ikke var flertal for vores oprindelige forslag om at fjerne den helt fra loven. Så jeg vil sige, at det havde været muligt for ordføreren at have en lidt bedre arbejdsgang end det, der ligger her. Og jeg vil sige, at når man kritiserer forhastede love – og jeg er enig i, at det ikke er smart at forhaste tingene – er det her altså ikke en særlig optimal proces. Jeg stillede selv ændringsforslag før weekenden og gjorde det, så hurtigt jeg kunne, for netop at have det på plads, inden vi skulle behandle det, vel vidende at det var et presset forløb. Men jeg kunne da ikke finde på at lave noget så afgørende i sidste øjeblik, sådan at mine kolleger ikke havde tid til at sætte sig ind i det. Derfor orienterede jeg også alle partier om, hvad det var, jeg havde af ændringsforslag, på forhånd. Det synes jeg er en lidt mere relevant arbejdsgang. Tak.
Ordføreren.
Jamen jeg er enig i, at det er forhastet. Det var jo også derfor, jeg sagde, da vi havde mødet i går, at jeg ikke kunne støtte den her dispensation, der skulle gives til, at der ikke skulle gå 2 dage imellem afgivelse af tillægsbetænkning og 3. behandling – fordi jeg syntes, der var flere ting, der skulle behandles. Derfor sagde jeg: Lad os nu udsætte tredjebehandlingen nogle dage. Det blev stemt ned, desværre.
Hr. Stinus Lindgreen.
Den diskussion om dispensation lå jo på et møde, der blev afholdt i sidste uge, hvor Nye Borgerlige, så vidt jeg husker, heller ikke deltog. Så det var jo ikke i går, vi diskuterede, om vi skulle give dispensation eller ej; det var vi nødt til at gøre på forkant, fordi vi jo alle sammen ved, at der ved en lov, der skal træde i kraft, skal gå 3 søgnedage. Vi kunne ikke udskyde det. Så står vi i en situation, hvor vi ikke har en gældende epidemilov midt under en epidemi. Det er simpelt hen ikke holdbart. Så det er ikke en korrekt fremlæggelse af tidslinjen, som Nye Borgerliges ordfører fremlægger her.
Ordføreren.
Det mener jeg nu at det er. Og så kan vi gå tilbage og kigge på, om det ikke var på dagsordenen i går, da vi sad til sundhedsudvalgsmødet. Der er jeg ret sikker på at det var på som et punkt, der skulle gives tilladelse til, altså i går på sundhedsudvalgsmødet. Det er jeg ret sikker på.
Tak til hr. Lars Boje Mathiesen. Der er ikke flere korte bemærkninger. Vil ordføreren være sød lige at gøre talerstolen klar? Er der flere, der ønsker at udtale sig, hvad angår de stillede ændringsforslag? Der er ikke flere, der har ønsket ordet til de stillede ændringsforslag. Hermed går vi til afstemningerne.
Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 1 af et flertal (S, V, DF, SF, RV, EL, KF og Susanne Zimmer (UFG))? Det er vedtaget. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 3-5 af et flertal (S, V, DF, SF, RV, EL, KF og Susanne Zimmer (UFG)) eller om ændringsforslag nr. 6, tiltrådt af et flertal (S, V, DF, SF, RV, EL, KF og Susanne Zimmer (UFG))? De er vedtaget. Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 7 af et mindretal (RV), tiltrådt af et mindretal (EL og Susanne Zimmer (UFG)), som forkastet. Det er forkastet. Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 26 uden for tillægsbetænkningen af Lars Boje Mathiesen (NB) som forkastet. Det er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 8 af et mindretal (V), tiltrådt af et mindretal (DF, RV, KF og Susanne Zimmer (UFG)), og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 78 (S, V, DF, RV, KF, NB, LA, ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 15 (SF og EL), hverken for eller imod stemte 1 (Jens Rohde (UFG)). Ændringsforslaget er vedtaget. Herefter er ændringsforslag nr. 2, stillet og tiltrådt af de samme mindretal, vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 9 af et mindretal (V), tiltrådt af et mindretal (DF, RV, KF og Susanne Zimmer (UFG)), og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 51 (V, DF, RV, KF, NB, LA, ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 42 (S, SF og EL), hverken for eller imod stemte 1 (Jens Rohde (UFG)). Ændringsforslaget er vedtaget. Herefter er ændringsforslag nr. 23, stillet af et mindretal (V) og tiltrådt af et mindretal (DF og KF), vedtaget. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 10, tiltrådt af et flertal (S, V, DF, SF, RV, EL og KF)? Det er vedtaget. Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 27 uden for tillægsbetænkningen af Lars Boje Mathiesen (NB) som forkastet. Det er forkastet. Jeg er klar over hr. Lars Boje Mathiesens ønske. Jeg går lige de ekstra ændringsforslag igennem, og så har jeg registreret, at der efterfølgende er kommet et ønske om et ændringsforslag, der skal til afstemning. Så er spørgsmålet, om der ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 11 af et flertal (S, V, DF, SF, RV, EL, KF og Susanne Zimmer (UFG)). Det er vedtaget. Jeg forstår nu, at ændringsforslag nr. 28 uden for tillægsbetænkningen af Lars Boje Mathiesen ønskes sat til afstemning. Men alle ændringsforslagene fra Nye Borgerlige, som ønskes sat til afstemning, er vi nødt til lige at tage til slut for at nå at få dem ind i afstemningssystemet. Godt! Så spørger jeg, om der ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 12 af et flertal (S, V, DF, SF, RV, EL, KF og Susanne Zimmer (UFG)). Det er vedtaget. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 13-15 af et flertal (S, V, DF, SF, RV, EL, KF og Susanne Zimmer (UFG))? De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 16 af et mindretal (V, DF, SF og KF), tiltrådt af et mindretal (NB og Susanne Zimmer (UFG)), og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 52 (V, DF, SF, KF, NB, LA, ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 41 (S, RV og EL), hverken for eller imod stemte 1 (Jens Rohde (UFG)). Ændringsforslaget er vedtaget. Herefter er ændringsforslag nr. 25, stillet og tiltrådt af de samme mindretal, vedtaget. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 17 og 18, tiltrådt af et flertal (S, V, DF, SF, RV og EL), eller om ændringsforslag nr. 19 af et flertal (S, V, DF, SF, RV, KF og Susanne Zimmer (UFG))? De er vedtaget. Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 20 af et mindretal (RV), tiltrådt af et mindretal (Susanne Zimmer (UFG)), som forkastet. Det er forkastet. Ændringsforslag nr. 21, som også er fra Nye Borgerlige, antager jeg også at man ønsker sat til afstemning. Skal det forstås sådan? O.k. Så hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 21 af et mindretal (NB) som forkastet. Det er forkastet. Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nr. 22 af et mindretal (V), tiltrådt af et mindretal (DF, KF og Susanne Zimmer (UFG)), som forkastet. Det er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 24, tiltrådt af et flertal (S, V, DF, SF, RV, EL og KF)? Det er vedtaget. Så er der en række yderligere ændringsforslag. Jeg slukker mikrofonen et øjeblik for at være sikker på, at det er de korrekte, der sættes til afstemning. Men værsgo til hr. Lars Boje Mathiesen. Vil ordføreren være venlig at komme herop, så vi kan være sikre på, at vi gør det rigtigt? Jeg kan udsætte mødet i 5 minutter, så vi er sikre på at få de ændringsforslag, som Nye Borgerlige ønsker sat til afstemning, korrekt ind i afstemningssystemet. Mødet er udsat i 5 minutter.
Vi er stadig i gang med ændringsforslagene til punkt nr. 12, tredjebehandlingen af lovforslag nr. L 134, og der er ønsket afstemning. Der ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 26 uden for tillægsbetænkningen af Lars Boje Mathiesen (NB), og der kan stemmes om ændringsforslaget. Afstemningen afsluttes. For stemte 2 (NB), imod stemte 81 (S, V, SF, RV, EL, KF, LA og ALT), hverken for eller imod stemte 11 (DF, Jens Rohde (UFG), Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk UFG)). Ændringsforslaget er forkastet. Der stemmes herefter om ændringsforslag nr. 27 uden for tillægsbetænkningen af Lars Boje Mathiesen (NB), og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 2 (NB), imod stemte 81 (S, V, SF, RV, EL, KF, LA og ALT), hverken for eller imod stemte 11 (DF, Jens Rohde (UFG), Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk UFG)). Ændringsforslag nr. 27 er forkastet. Her mellem afstemningerne blev der spurgt om, hvad ændringsforslagene går ud på, og jeg vil gøre opmærksom på, at det er offentliggjort i ændringsforslagene uden for tillægsbetænkningen, hvad ændringsforslagene går ud på. Jeg vil gerne som en service til de næste lige læse teksten op fra tillægsbetænkningen, så man måske kan få indtryk af, hvad ændringsforslaget går ud på. Nu skal der stemmes om ændringsforslag nr. 28 uden for tillægsbetænkningen af Lars Boje Mathiesen (NB). Ændringsforslaget går ud på, at der i stk. 3 indsættes som 5. pkt. afgørelse om, at en juridisk person skal afgive personoplysninger, jævnfør 1. pkt., træffes ved rettens kendelse, og der kan stemmes om ændringsforslaget. Afstemningen afsluttes. For stemte 2 (NB), imod stemte 81 (S, V, SF, RV, EL, KF, LA og ALT), hverken for eller imod stemte 11 (DF, Jens Rohde (UFG), Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk UFG)). Ændringsforslaget er forkastet. Herefter stemmes der om ændringsforslag nr. 29 uden for tillægsbetænkningen af Lars Boje Mathiesen (NB). I ændringsforslag nr. 29 står således, at det handler om afgørelse om, at en juridisk person eller virksomhedsejer skal afgive personoplysninger, jævnfør 1. pkt., træffes ved rettens kendelse – altså krav om retskendelse ved anvendelse af bestemmelsen. Det er ændringsforslag nr. 29 uden for tillægsbetænkningen, og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 2 (NB), imod stemte 82 (S, V, SF, RV, EL, KF, LA og ALT), hverken for eller imod stemte 11 (DF, Jens Rohde (UFG), Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk UFG)). Ændringsforslaget er forkastet. Herefter stemmes der om ændringsforslag nr. 30 uden for tillægsbetænkningen af Lars Boje Mathiesen (NB). Forslaget går ud på, at stk. 5 udgår, og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 2 (NB), imod stemte 82 (S, V, SF, RV, EL, KF, LA og ALT), hverken for eller imod stemte 11 (DF, Jens Rohde (UFG), Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk UFG)). Ændringsforslaget er forkastet. Nu stemmes der om ændringsforslag uden for tillægsbetænkningen nr. 31 af Lars Boje Mathiesen. Forslaget går ud på, at der efter stk. 1 skal indsættes et nyt stykke, stk. 2: Påføres der erhvervsdrivende tab i medfør af foranstaltninger i medfør af denne lov, har vedkommende krav på fuld erstatning herfor fra det offentlige. I parentes bemærket er det det, der hedder erstatning til erhvervsdrivende for tab. Det er ændringsforslag nr. 31 uden tillægsbetænkningen, og der kan stemmes. Afstemningen afsluttes. For stemte 2 (NB), imod stemte 82 (S, V (ved en fejl), SF, RV, EL, KF (ved en fejl), LA, ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk UFG)), hverken for eller imod stemte 11 (DF, LA og Jens Rohde (UFG)). Ændringsforslaget er forkastet.
Herefter drejer forhandlingerne sig så om lovforslaget som helhed. Jeg kan se, at formanden for Sundheds- og Ældreudvalget har bedt om ordet. Værsgo til fru Jane Heitmann fra Venstre.
Tak for det, formand. Jeg kan konstatere, at der sket en fejl i afstemningerne, og jeg skal derfor anmode om, at behandlingen afbrydes og sagen tages tilbage til udvalget. Tak.
Tak for det. Der er altså nu af Sundhedsudvalgets formand, fru Jane Heitmann, stillet forslag om, at behandlingen af L 134 standses, og at forslaget henvises til fornyet udvalgsbehandling. Det vil samtidig gøre sig gældende for punkt nr. 13, som er beslutningsforslag nr. B 155, ... [Lydudfald] ... at behandlingen udsættes. Hvis ikke afstemning begæres, vil jeg betragte det stillede forslag om, at sagens behandling standses, og at forslaget henvises til fornyet udvalgsbehandling, som vedtaget. Det er vedtaget. Herefter bliver mødet udsat i 15 minutter. Der er altså 15 minutter, til vi starter på førstebehandlingerne, og der vil efterfølgende komme besked om, hvornår vi genoptager tredjebehandlingen af L 134. Så alle medlemmer bedes forlade salen i ro og mag, så der kan gøres rent, og om 15 minutter genoptages mødet.
Vi genoptager mødet, men går over til punkt 29, som er første behandling af L 163. Og hvis der undervejs kommer en melding fra udvalget, går vi tilbage til tredjebehandlingen af lovforslag L 134, selvfølgelig med et varsel og selvfølgelig ikke midt i en ordførertale. Forhandlingen er åbnet, og den første, der får ordet, er Socialdemokraternes ordfører, hr. Henrik Møller. Værsgo.
Man kan sige, at det jo ikke er en ny sag. Det er en sag, som står på skuldrene af noget, vi har behandlet tidligere. Fra Socialdemokratiets side indgik vi nemlig i efteråret 2019 en aftale om et midlertidigt børnetilskud, der skulle afhjælpe problemerne med børnefattigdom. Det, man kan sige har været udgangspunktet her, er, at vi jo har nedsat en ydelseskommission, som skal kigge på de ydelser, som vi fra det offentliges side i dag bidrager med og yder. Og der må man bare sige, at vi i forhold til den aftale, vi lavede i 2019, og den forlængelse, vi nu lægger op til, har den erkendelse, at der er nogle i det her samfund, der økonomisk er rigtig dårligt stillet, og det er ofte børnene, som bliver ofre i den sammenhæng, og det er det, som vi med det her midlertidige tilskud gerne vil gøre noget ved. Da det er sådan, at Ydelseskommissionen er forsinket i forhold til sin betænkning omkring det her, lægger vi selvfølgelig op til, at vi laver en forlængelse, som kommer til at gå til årets udgang. Så fra Socialdemokratiets side skal vi anbefale lovforslaget.
Tak for det. Der er ingen korte bemærkninger – undskyld, der er i første omgang en kort bemærkning fra hr. Bent Bøgsted.
Tak for det, formand. Det er ikke så nemt, når man skal styre alle knapperne selv. Jeg skal bare lige for god ordens skyld stille et spørgsmål. Der står i forslaget, at det midlertidige børnetilskud skal ydes, indtil Ydelseskommissionens anbefalinger er blevet fremlagt og et nyt ydelsessystem er trådt i kraft, og at kommissionens afrapportering er udskudt til april 2021. Hvornår forventer ordføreren og regeringen så at der vil ligge et nyt ydelsessystem? Bliver det i år eller først til næste år? Hvornår kan vi forvente at regeringen vil fremsætte et forslag til et nyt ydelsessystem, efter at kommissionen er kommet med deres rapport, der er udskudt til april?
Ordføreren.
Det ved jeg ikke. Altså, det nærmeste, jeg kan komme det, er, at vi med det her forslag siger, at det her skal gå året ud, og det vil sige, at udgangspunktet er, at vi har et håb om, at vi kan lande noget lovgivning, inden året er omme. Men det kan jeg ikke sige med sikkerhed. Det kommer jo an på, hvad kommissionen kommer med, og hvad der efterfølgende kan forhandles på plads. Det er jo svært at vurdere, hvor lang tid det vil tage, så jeg kan ikke give hr. Bent Bøgsted nogen bestemte datoer.
Spørgeren.
Jeg skal bare lige høre: Kan man forvente, at rapporten bliver udskudt yderligere på grund af coronarestriktioner? Vi ved jo ikke, hvornår vi er ovre det. Er det hundrede procent sikkert, at Ydelseskommissionen så kommer med sin rapport i april 2021? Der er jo ikke så lang tid til. Er man sikker på, at de kommer med den afrapportering til tiden, eller får de forlænget fristen igen, når vi kommer til april?
Ordføreren.
Altså, nu er det jo ikke sådan, at jeg har været valgt til Folketinget så længe, men en af de ting, jeg synes jeg har erfaret bare i den korte periode, jeg har været her, er, at det at melde noget hundrede procent sikkert ud lige præcis i forhold til sådan noget her kan være farligt. Så som udgangspunkt tror jeg jo på det, der bliver meldt ud, men jeg tør ikke garantere hundrede procent, at Ydelseskommissionen er færdig på det her tidspunkt.
Hr. Morten Dahlin.
Vi står midt i en stor økonomisk krise: 46.000 lønmodtagere har mistet deres arbejde, i tusindvis af selvstændige har drejet nøglen om og er gået konkurs. Mener Socialdemokratiet virkelig, at det her er tiden til at hæve ydelserne til arbejdsløse indvandrere med op til 2.000 kr. om måneden, vel at mærke skattefrit, henset til at vi står i den her økonomisk meget svære situation? Er det her virkelig et udtryk for god timing?
Ordføreren.
Det her er jo noget, vi vedtager i 2019, og man kan sige, at nogle af de forudsætninger, vi byggede op, da vi vedtog det her, var, at der kom en Ydelseskommission, altså at der kom en ny måde at indrette det her på. Vi kan se, at det nu glider, og der synes jeg, det giver god mening, og jeg synes også, det er reelt, at man så siger, at så forlænger man selvfølgelig den aftale, man har lavet om det her. Nu er det jo ikke sådan, at vi i forhold til andre ting, der foregår omkring corona, sidder på hænderne og ikke gør noget. Der er jo taget rigtig mange initiativer, som betyder noget økonomisk for væsentlig flere mennesker, og der synes jeg, at vi gør en aktiv og en god indsats.
Spørgeren.
Hvad tror ordføreren egentlig at de selvstændige, der kan se deres livsværk smuldre mellem hænderne på dem, står helt ude på afgrunden og kigger ned, og som er få dage væk fra betalingsstandsning eller konkurs, tænker, når Socialdemokratiets prioritet i den her periode er at hæve ydelserne til arbejdsløse flygtninge og indvandrere? Hvad tror ordføreren de selvstændige derude tænker om det?
Ordføreren.
Det har jeg svært ved at sige. Jeg tror, at de selvstændige generelt står i en svær situation, men det er jo også derfor, vi har prøvet at vedtage nogle af de her forskellige pakker, som både har skullet hjælpe vores erhvervsliv og har skullet holde hånden under rigtig mange af de lønmodtagere, vi har i det her samfund. Der er jo tale om nogle ekstremt store millardbeløb, vi fra statens side investerer for at komme ud af den her krise på den anden side. Her snakker vi om en gruppe af mennesker, der økonomisk lever for et meget, meget begrænset beløb, og der kan man sige, at der er det sådan set børnene, vi prøver at tage udgangspunkt i i forbindelse med det her ved at sige, at der vil vi gerne have, at der er et fornuftigt niveau i forhold til dem, indtil vi kommer med en betænkning fra Ydelseskommissionen.
Fru Victoria Velasquez.
Tak til ordføreren for talen. Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad ordføreren mener. Vi har fra AE flere beregninger, der viser, at bare et år i fattigdom har kæmpe konsekvenser for børn langt ind i voksenlivet. Det betyder også, at man har en større risiko for at blive ledig. Det betyder, at man har en større risiko for at få mindre i indtægt og få en førtidspension. Det vil sige, at hvert eneste år, hvor der nøles og ikke handles på det her spørgsmål, har rigtig store konsekvenser langt ind i fremtiden. Så kan vi tale om, at folk ikke kommer i beskæftigelse. Jeg er helt enig i, at midlertidigt børnetilskud hjælper nogle, der bliver ramt af fattigdom. Vi har faktisk løftet børn ud af børnefattigdom. Men hvorfor er det, at regeringen ikke vil sikre, at vi får alle børnene med?
Ordføreren.
Vi har jo netop nedsat en Ydelseskommission for at få kigget på den måde, vi har indrettet systemet på, og et af de udgangspunkter, vi har, er at se på, hvordan vi får skabt et system, så vi sikrer, at den her børnefattigdom ikke bliver forstærket eller udvikler sig, og at man faktisk får skabt nogle incitamenter, som gør, at vi tager udgangspunkt i børnene her. I den her midlertidige periode er det sådan, og det må man bare sige, at vi har lavet en fælles aftale for at prøve at tilgodese det, indtil det arbejde foreligger.
Spørgeren.
Men på det tidspunkt ville vi have landet en aftale inden for 1 år. Nu ser vi ind i, at der måske går 2 år, hvor den her lappeløsning er det, der skal holde folk oven vande. Og der er rigtig mange, der gribes. I mit tidligere spørgsmål havde jeg fokus på børn, men der er jo også mange voksne, der bliver ramt af det her. Derfor vil jeg gerne spørge, om det er modstridende. Ville man ikke godt kunne afskaffe fattigdomsydelserne i dag og samtidig lave arbejdet med Ydelseskommissionen? Og et andet spørgsmål: Kunne det ikke give mening at tage de her konsekvenser, vi ved det har langt ind i voksenlivet, med i det arbejde, vi skal lave i de fremtidige forhandlinger, altså at vi faktisk ved, at det er rigtig dyrt på lang sigt at fattiggøre mennesker? Skal vi ikke tage de principper med ind i forhandlingerne? Tak.
Ordføreren.
Altså, jeg tror, det er vigtigt at understrege, at den her aftale blev lavet i efteråret 2019, og det vil sige, at det her står på et fundament, fra før coronaen etablerede sig – det er bare lige for at tage udgangspunkt i det konkrete, der er her – og der er jeg med på, at coronaen jo af forskellige årsager har gjort, at noget af det har trukket længere ud, end vi i første omgang havde regnet med. Det er selvfølgelig ærgerligt, men jeg synes så, at det, som vi lægger op til i dag, er en fornuftig løsning. Det er jo altid fornuftigt at kigge på, hvordan man kan forebygge, og hvordan man kan putte nogle hensyn ind, som forebygger, at man kommer i nogle situationer efterfølgende. Så selvfølgelig skal vi på en eller anden måde tage det med ind, når vi både skal kigge på ydelsessystemet, men også generelt skal kigge på, hvordan vi indretter vores samfund. Så jo.
Tak til ordføreren. Jeg kan ikke se på min skærm, at der er flere, der ønsker ordet. Så vi går videre til næste ordfører, og det er hr. Morten Dahlin fra Venstre, Danmarks Liberale Parti. Og bordet blive lige gjort rent. Værsgo.
Tak for det. Jeg vil godt starte med sige, at Venstre ikke kommer til at støtte det her forslag, og det er, fordi vi helt grundlæggende mener, at der er flere, der skal bidrage til fællesskabet, og der er også flere med indvandrerbaggrund, der skal bidrage til fællesskabet. Vi mener sådan set, det burde være en selvstændig målsætning for enhver regering at føre en politik, der får flere til at stå op om morgenen og gå på arbejde. Det var også med den grundindstilling, vi selv gik til opgaven, dengang vi sad i regeringskontorerne. Det lykkedes faktisk langt hen ad vejen, for med den politik, som den tidligere Venstreledede regering førte med egu, kontanthjælpsloft, integrationsydelse og 225-timersreglen, så var der altså 87.000 børn – 87.000 børn De gode resultater kom jo ikke af sig selv. De kom som en konsekvens af den politik, man førte på beskæftigelsesområdet, på uddannelsesområdet og på erhvervsområdet, og derfor var det en ret stor succes. Jeg tror endda, der var nogle, der fik kaldt det en mindre socialpolitisk revolution. Den politik har den nuværende beskæftigelsesminister valgt at rulle tilbage. Noget af det første, beskæftigelsesministeren gjorde, da han satte sig ind på kontoret, var at skrue op for de sociale ydelser til arbejdsløse flygtninge og udlændinge. Væk var parolerne om, at det skulle betale sig at arbejde; væk var målsætningen om, at flere skulle være en del af det arbejdende fællesskab; væk var målsætningen om, at når man kommer til Danmark, skal man forsørge sig selv. I stedet for var det op med checken, og man fik en check, hvor der stod med venlig hilsen beskæftigelsesministeren ind hver evig eneste måned, hvis man var udlænding, indvandrer eller flygtning. Og det var vel at mærke skattefrit. Der fandt vi så den nærmest eneste gruppe i samfundet, som den her regering ikke synes skal betale mere i skat. Så vi støtter selvfølgelig heller ikke det her forslag nu. Vi mener, det er en lempelse af udlændingepolitikken. Vi mener, det er en forkert retning at gå i beskæftigelsespolitikken. Og så må jeg også bare sige, at i den situation, vi står i lige nu, med næsten 50.000 lønmodtagere, der er blevet fyret, og med en masse selvstændige, der står helt ude ved afgrunden og kigger ned og ser deres livsværk være ved at smuldre mellem hænderne på dem, så synes vi simpelt hen, det er en frækhed at foreslå at bruge tid, energi og penge på at hæve de sociale ydelser til arbejdsløse flygtninge og indvandrere. Det er simpelt hen lodret forkert. Det er en hån mod de arbejdende danskere. Det er en hån mod de selvstændige, der har det svært. Det er en forkert politik. Vi kommer naturligvis til at stemme imod. Vi kan ikke støtte det her forslag.
Tak for det. Der er en kort kommentar fra fru Victoria Velasquez. Værsgo.
Tak for det, og tak til ordføreren for talen. Det er jo netop i kriser, at vores sikkerhedsnet faktisk bliver testet og vi finder ud af, om folk bliver grebet, når de falder. Venstre forringer den enkelte persons mulighed for at kunne forvalte sit liv bedst muligt. For det, vi ved er konsekvenserne af at putte børn i fattigdom, er, at risikoen for, at man får et lavere lønnet arbejde, bliver større, og at man får en større risiko for ledighed eller en større risiko for at få en førtidspension. Så synes ordføreren ikke, at det er sådan lidt modstridende, at man som et liberalt parti gerne vil have, at den enkelte skal kunne forvalte sine muligheder bedst muligt, men så fra politisk hold bevidst vil gå ind og fattiggøre børn helt fra starten af deres liv med den viden, at det har konsekvenser langt ind i voksenlivet?
Ordføreren.
Jeg vil gerne anholde to ting, som spørgeren siger. Den første er, at vi skulle ønske at sende folk ud i fattigdom. Vi har altså nogle af verdens højeste sociale ydelser i Danmark. Lad mig bare være helt ærlig og sige: Jeg synes godt, vi kan være dem bekendt. Jeg ved godt, at Enhedslisten ønsker at hæve dem over en bred kam. Jeg ved også godt, at Enhedslisten har fået held med at overbevise beskæftigelsesministeren om, at de sociale ydelser skal hæves. Helt grundlæggende har vi et meget generøst ydelsessystem i Danmark. Vi synes ikke, at ydelserne skal hæves. Den anden del, der handler om at give børn chancer i livet, er jo netop årsagen til, at vi stemmer imod det her forslag. For forskningen er faktisk ret entydig. Noget af det, der har allerstørst betydning for, om du selv får succes senere i livet, er ikke nødvendigvis, hvor mange penge dine forældre har tjent. Det er, om de selv har tjent dem. Derfor burde vi gå en helt anden vej i beskæftigelsespolitikken end det, regeringen lægger op til her. Vi burde faktisk sige, at hvis man kommer til Danmark, er der slet ikke mulighed for bare kvit og frit at modtage sociale ydelser. Hvis man vil være her i Danmark, må man bidrage til fællesskabet. Det er Venstres politik.
Spørgeren.
Så er det bare rigtig ærgerligt, at det åbenbart er manglende fantasi, der gør, at man ikke kan tænke på andre måder at få folk i beskæftigelse på end ved at fattiggøre dem. For vi kan jo netop se, at det gør, at folk får andre problemer end ledighed, og at det gør, at deres egne børn risikerer at blive ledige i fremtiden, få dårligere lønnede job, risikerer at få en førtidspension. Der er risiko for omsorgssvigt, der betyder, at hvert tiende barn bliver anbragt, og andre store konsekvenser. Det bliver man nødt til at tage ansvar for. Netop det, at vi har et sikkerhedsnet, er jo med til at gøre, at vi har et af de mest fleksible arbejdsmarkedssystemer i verden, fordi det, at man bliver arbejdsløs, ikke betyder, at man ryger ud i en social deroute, men at man faktisk i højere grad er klar til at kunne møde ind på en arbejdsplads, fordi man ikke får andre problemer end ledighed. Men det risikerer man jo at få med Venstres politik.
Ordføreren.
Det er lodret forkert, at Venstre ikke skulle have fantasi. Vi er sådan set kommet med et bud på at afskaffe retten til at komme til Danmark og modtage sociale ydelser kvit og frit ud fra den helt simple sætning, at hvis man kan gå fra Helmand til Hundige, så kan man også gå ned i parken og samle skrald op. Vi synes helt grundlæggende, det handler om at hjælpe de her børn, og man hjælper ikke de her børn ved at fastholde deres forældre på passiv forsørgelse. Det stik modsatte er tilfældet. Man hjælper dem ved at sørge for, at deres forældre står op om morgenen og går på arbejde. Vi skal have flere mennesker til at pendle til og fra arbejde og færre mennesker til at pendle til og fra jobcenteret. Det er Venstres politik. Det er bedst for Danmark, det er bedst for den enkelte, og det er eddermame også bedst for de børn, der kan vokse op i en familie, hvor mor og far rent faktisk går på arbejde.
Tak til hr. Morten Dahlin. Der er ikke flere korte bemærkninger. Velkommen til hr. Bent Bøgsted fra Dansk Folkeparti.
Tak for det, formand. Jeg vil starte med at sige til hr. Morten Dahlin, at jeg har mine tvivl om, om de flygtninge var gået fra Helmand til Hundige. Jeg tror bare, de gik på det stykke motorvej for lige at få pressen med. Resten af vejen er de nok blevet kørt herop eller har betalt for at blive transporteret herop, men det er så en anden sag. Dansk Folkeparti har fra starten sagt nej til det her forslag. Vi synes, det er noget miskmask, og at det er en mærkelig måde at gøre tingene på, hvor man siger, at børnefamilier, hvor forældrene er berørt af kontanthjælpsloftet eller modtager selvforsørgelses- og hjemrejseydelse eller overgangsydelse, skal have måske i gennemsnit 2.000 kr. om måneden. Det kommer selvfølgelig an på, hvor mange børn de har. Det er skattefrit, og de får flere penge tildelt her, end regeringen er klar til at tildele pensionister. Dem vil man ikke engang reducere bundfradraget for, så de kunne få noget mere med hjem. Men her giver man raskvæk en god slat penge til børnefamilier. Nu siger jeg, at det i gennemsnit er 2.000 kr. skattefrit om måneden, men det kan godt være, det er forkert; det kan også være, at det er 2.500 kr., 1.800 kr. eller 3.000 kr. Det har jeg ikke nogen forudsætning for at vide, for så skal man kende hver enkelt familie og vide, hvor mange børn de har. Men det, der ligger i det, er, at Ydelseskommissionen skulle være kommet med en afrapportering i januar, men så udskyder man det i 4 måneder til april 2021, fordi de ikke var færdige, og så sagde man, at det var på grund af covid-19, at de var blevet forsinket, og så forlænger man ordningen, så længe de ikke er kommet med deres afrapportering, og så længe der ikke er blevet vedtaget en lov. Og det, der så er spændende ved den lov, er jo, hvem der skal betale for det, for hvis jeg husker rigtigt, står der i kommissoriet for Ydelseskommissionen, at det skal holdes inden for rammerne af ydelserne her. Der skal ikke tilføres flere penge. Hvis man så skal give børnefamilier, der er på hjemsendelsesydelse eller kontanthjælp, flere penge, hvem skal så betale det? For regeringen er ikke klar til at tilføre flere penge til det. Det er en lidt mærkelig situation, og vi kan risikere, at man, når vi når til april, siger, at de ikke når at komme med den afrapportering, og så forlænger man lige ordningen igen, og så kører det hele året rundt, og så er vi nok nået over i næste år, inden der kommer et lovforslag som opfølgning på Ydelseskommissionen, og hvis ikke det er i orden, skal der nok nedsættes en ny kommission – hvad ved jeg? Det er bare en mærkelig måde at gøre det på. Jeg kan ikke se, hvorfor Ydelseskommissionen skulle være blevet forsinket på grund af covid-19. Vi har kunnet sidde og deltage i skypemøder med beskæftigelsesministeren og forhandle nye tiltag på plads, og så kan Ydelseskommissionen vel også forhandle og få noget på plads om den afrapportering, uden at de absolut behøver at sidde i samme lokale. Jeg ved ikke, hvordan de arbejder, men jeg kan ikke rigtig forstå, hvorfor de ikke skulle kunne være færdige til tiden, og jeg har min tvivl om, om regeringen så også kan levere det, som de har lovet deres støttepartier. Men det er jo en del af en finanslov. Det var nok en del af, at man skulle have støtte fra Radikale, SF og Enhedslisten for at få statsministerposten, og fred være med det. Sådan er det. Der bliver altid handlet, når man skal … Ole Birk Olesen slukker den) Beklager, det er min telefon. Der er langt ned til min plads, når jeg står på talerstolen. Jeg siger mange tak til Ole Birk Olesen for at slukke den. Sådan kan man som folketingsmedlem også blive gjort til servicemedarbejder. Jeg troede, jeg havde afbrudt den. Det er så det, der sker en gang imellem. Som sagt kan Dansk Folkeparti ikke støtte det her lovforslag, og det burde aldrig være blevet vedtaget i sin tid. Det er bare beklageligt, at det er kommet så langt, at man skal til at arbejde på en udsættelse, der kan køre året ud, inden der kommer noget nyt om det, uden at vi har et klart overblik over, om regeringen i det hele taget kan lave et nyt ydelsessystem uden at tilføre flere penge. Det er det, de har stillet som opgave, altså at man skal lave det uden at tilføre flere penge. Jeg har mine tvivl. Men det er også en måde at udskyde problemerne på, hvor man siger: Nu nedsætter vi en Ydelseskommission, og så ser vi, hvad der kommer ud af det, og så har vi fred så længe. Men Dansk Folkeparti kan ikke støtte forslaget.
Tak til hr. Bent Bøgsted. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Jeg vil gerne byde velkommen til hr. Karsten Hønge fra Socialistisk Folkeparti. Velkommen.
Vi venter jo spændt på Ydelseskommissionens arbejde. SF vil rive kontanthjælpsloftet ned sammen med de andre fattigdomsydelser. Og der er altså god grund til at se på det samlede system af ydelser og på, hvordan de indbyrdes spiller sammen. Det er svært for SF at vente på det her arbejde, men det er da helt umuligt at vente på for børn i fattige familier. Det er derfor nødvendigt at skærme børnene så godt som muligt i ventetiden. Derfor er det godt, at vi forlænger reglen om det ekstraordinære børnetilskud.
Tak for det. Der er ingen korte bemærkninger. Jeg vil derfor gerne byde velkommen til den næste ordfører, og det er fru Samira Nawa fra Radikale Venstre.
Det er lige med at finde ud af sit partis størrelse. I Radikale Venstre er vi rigtig godt tilfredse med, at den her lov bliver forlænget. Det var, som jeg husker det, en af de første aftaler, der blev indgået, efter at flertallet skiftede, altså aftalen om et midlertidigt tilskud til børnefamilier, der er økonomisk udsatte. For os i Radikale Venstre handler det jo om, at alle børn skal have de samme muligheder, og det nytter ikke noget, hvis der er børn, der vokser op i fattigdom, og som dermed bliver påvirket af det op igennem deres skolegang og uddannelse og til sidst, når de rammer arbejdsmarkedet. Derfor har det været vigtigt for os, at de særligt udsatte børnefamilier, især dem på den lave integrationsydelse, har kunnet nyde godt af den her midlertidige forhøjelse. Derfor støtter vi naturligvis også forlængelsen af loven. Tak.
Selv tak. Der er ingen korte bemærkninger. Derfor gør vi klar til fru Victoria Velasquez fra Enhedslisten – De Rød-Grønne.
Tak. Hvis det stod til os i Enhedslisten, skulle vi være gået helt anderledes til værks. I stedet for at lappe på børnefattigdommen burde vi afskaffe fattigdomsydelserne. Det vil sige: Ned med kontanthjælpsloftet, 225-timersreglen og de lave kontanthjælpssatser som uddannelseshjælp og integrationsydelse. AE-rådet har lavet beregninger på, hvad der sker, når børn lever bare et år i fattigdom. Det betyder også, at hvis vi bliver ved med at nøle, kan vi gange de beregninger op. Det midlertidige børnetilskud har Vi risikerer nu, at det midlertidige børnetilskud kommer til at være en lappeløsning, der skal strække sig hen over 2 år, og der er altså nogle tråde, der er ved at knække i kanten – og det betyder faktisk noget. Man kan måle, at hvis et barn har levet et år i fattigdom, får vedkommende en dårligere indkomst i fremtiden; muligheden for at få en uddannelse bliver ringere; der er en større risiko for, at vedkommende bliver ledig i fremtiden, og risikoen for at ende på førtidspension er større. Jeg håber derfor, at ministeren vil love, at regnemaskinens antagelser, når vi skal til at forhandle, ændres, så disse lange spor ind i voksenlivet faktisk tages med, og at vi, når vi ved, at det har så langsigtede konsekvenser, i det mindste kan aftale, at vi regner med det, når forhandlingerne endelig går i gang. AE-rådet viser også, at hvert tiende barn af en førtidspensionist eller kontanthjælpsmodtager har været anbragt. Det viser tydeligt, at fattigdom også har andre konsekvenser. Hvis vi reelt også vil forebygge omsorgssvigt, er vi forpligtet til at handle på det her. Angiveligt kom der 450 i arbejde på grund af kontanthjælpsreformen, mens den på 1 år forårsagede, at der var 10.000 flere børn, der voksede op i børnefattigdom. Er det rimeligt, er det proportionelt? Selvfølgelig er det ikke det. Vi får ikke sikret den beskæftigelse, vi gerne vil skabe, og som ville kunne gøre, at de rent faktisk kom i arbejde stedet for at blive fattiggjort. Og vi har igen hørt den absurde påstand her fra talerstolen om, at det er godt for børnene, ja, at det nærmest er for børnenes skyld, at vi skubber dem og deres forældre ud i fattigdom, til trods for at vi faktisk sort på hvidt har set, at selv børnene har en risiko for ikke at komme i beskæftigelse i fremtiden eller få en uddannelse. Det langsigtede perspektiv i at få et opgør med fattigdomsydelserne er, at vi i fremtiden sikrer, at færre ryger i den situation. Og vi kan sagtens styrke beskæftigelsen ved reelt at vælge en anden vej end det arbejdsudbudstyranni, der har været dikteret alt for længe. Hvis vi f.eks. afskaffer principperne om gensidig forsørgerpligt, vil det skabe op imod 1.000 fuldtidsbeskæftigede. Også for de voksne har det store konsekvenser. Vi ved, at det gør, at man tænker mere kortsigtet og får andre problemer end ledighed og derfor ikke har samme muligheder for at kunne stille sig til rådighed for arbejdsmarkedet. Det ødelægger simpelt hen flexicuritymodellen. Derudover bygger det også på et system, som gør, at man ønsker, at lønningerne skal gøres lavere. Det er ikke det samfund, som vi kæmper for i Enhedslisten. Men trods alt forbedrer det mulighederne og er jo bedre end ingenting, så derfor stemmer vi for forslaget. Men vi vil fortsat presse på i forhandlingerne, og vi ser frem til forhandlingerne efter Ydelseskommissionens arbejde. Tak.
Selv tak. Der er en kort bemærkning fra hr. Ole Birk Olesen.
Jeg vil ikke gå så meget ind i de politiske uenigheder om emnet her – det har jeg min tale til at gøre om lidt – men jeg vil gerne spørge Enhedslisten: I betragtning af hvor meget det her fyldte for Enhedslisten i valgkampen, og i betragtning af hvor vigtigt man påstår det her er for Enhedslisten, er det så ikke påfaldende, at alle disse udskydelser med hensyn til hele tiden at skulle finde den løsning, der skal til, jo risikerer at føre til, at der slet ikke bliver gjort noget ved det her emne, som Enhedslisten påstår er så vigtigt, i denne valgperiode? For vi kan jo ikke vide, om statsministeren udskriver valg lige inden sommerferien eller efter sommerferien, og i så fald er Enhedslisten gået til valg på det her som et meget centralt punkt, uden at der er fundet en løsning på det, altså det, som Enhedslisten betragter som et kæmpe problem. Og alligevel gør Enhedslisten ingenting for at presse regeringen til at gøre noget her. Altså, regeringen får bare lov til at udskyde det gang på gang. Der er nu næsten gået 2 år, og der kommer nok til at gå mindst 2 år efter valget, før man finder en løsning på det problem, som Enhedslisten mener er presserende.
Ordføreren.
Jeg er glad for, at ordføreren fra Liberal Alliance kommer ind i maskinrummet, hvad angår de ting, som vi diskuterer sammen med de andre støttepartier, bl.a. Radikale Venstre og SF, som vi deler det her arbejde med. Og jeg ville ønske, at Liberal Alliance rent faktisk havde en oprigtig interesse i at gøre det her om. For det er fuldstændig rigtigt, at vi risikerer, hvis der kommer et valg, at der kan komme et flertal, som ikke ønsker at ændre på de her ting, og det er ikke i vores interesse. Men er det egentlig, fordi Liberal Alliance godt kan se, at de muligheder, man får som det barn, der i dag vokser op i fattigdom, faktisk forringes i fremtiden? Og skyldes den bekymring, man har i forhold til beskæftigelsestal og andre ting, som man ellers plejer at tale højt om, når vi diskuterer arbejdsudbud, at man egentlig godt kan se, at man skyder sig selv i foden ved at lave den her politik? Så er der i hvert fald en dør, der står åben, altså hvis Liberal Alliance vil være med til at lægge pres på regeringen. Men i hvert fald tak for bekymringen.
Spørgeren.
Nej, det er det ikke, og det ved fru Victoria Velasquez jo også godt, altså at vi står anderledes i det her spørgsmål, og det vil jeg redegøre for på talerstolen. Det, jeg bare ikke forstår, er, hvordan Enhedslisten synes, at Enhedslisten kan føre sine vælgere så meget bag lyset, som Enhedslisten gør, altså hvad angår det der med at påstå, at det her er ekstremt vigtigt, og alligevel acceptere, at regeringen, som man holder ved magten, ikke gør noget for det her. Skammer man sig nogle gange i Enhedslisten over, at man ligesom påstår, at det går så super meget fremad for revolutionen under den her regering, og så alligevel ikke gør noget ved det, der er det vigtigste for Enhedslisten overhovedet, fordi det, Enhedslisten i virkeligheden går op i, er bare gerne at ville være en del af det regerende flertal og ikke så meget, hvilken politik der bliver ført?
Ordføreren.
Jeg hører desværre også lidt en bitterhed, og det kan være, det er, fordi det, som Liberal Alliance gik til valg på – i forhold til skattelettelser og mange andre ting – lykkedes det ikke at få indfriet, altså de flotte løfter, man havde. Her har vi faktisk en mulighed for at skrotte, at der er nogle, som lever og vokser op i fattigdom, og skabe endnu bedre tiltag end dem, vi har i dag, f.eks. ved at tænke tingene sammen, hvis det er, at man har udgifter til medicin, udgifter til bolig og andre ting. Og det bakker vi egentlig op om. Men det er rigtigt, at hvis det stod til Enhedslisten alene og vi havde mere end 13 mandater, så ville vi afskaffe fattigdomsydelserne i dag.
Hr. Morten Dahlin.
Jeg kunne egentlig godt tænke mig at følge lidt op på hr. Ole Birk Olesens spørgsmål og så prøve at tænke sådan et scenarie igennem sammen med ordføreren. Altså, når nu den her Ydelseskommissions rapport endelig på et tidspunkt kommer og regeringen så laver en aftale sammen med de blå partier, hvor man fjerner det her midlertidige børnetilskud, og hvor man afskaffer retten til at komme til Danmark og kvit og frit modtage sociale ydelser og siger, at man skal stå til rådighed for arbejdsmarkedet, altså at man faktisk også skal yde noget i form af et nyttejob for at få de her penge, hvordan vil Enhedslisten så stille sig i sådan en situation? Vil man bare sige, at det var ærgerligt, og holde store taler, eller har man tænkt sig at gøre noget ved det?
Ordføreren.
Modsat det, som spørgeren tegner et billede af, har vi jo gjort noget ved det fra dag et, og det er bl.a. forståelsespapiret, som dannede grundlaget for, at regeringen overhovedet kunne blive dannet. Og der er bl.a. sat hegn, der gør, at de arbejdsudbudsreformer, man har set tidligere – hvor man slår på syge og arbejdsløse, og hvor man vil skabe arbejdspladser ved at fattiggøre folk, fordi man så tænker, at dem i arbejde vil finde sig i en lidt mere skodagtig løn og arbejdsgiverne så har råd til at ansætte lidt flere på en skodløn – ikke er det, som vi kommer til at se. Så jeg er ked af det, hvis det er det, som spørgeren håber kommer til at blive scenariet, men det vil være meget kortsigtet, hvis regeringen gerne vil fortsætte med at være regering, at de vælger den strategi.
Spørgeren.
Jeg tror ikke lige, jeg fik fat i, hvad det var, der for Enhedslisten var en skodløn, men det kan Enhedslisten måske uddybe – altså om det er overenskomstens mindsteløn, der er en skodløn, eller hvad det er for en skodløn, arbejdsgiverne tilbyder. Men det var egentlig klar tale – Enhedslisten sagde jo, at det er meget kortsigtet af regeringen, hvis den gerne vil fortsætte med at være regering, at den afskaffer det her midlertidige børnetilskud igen. Det var klar tale, og vil ordføreren ikke bare lige bekræfte, at jeg forstod det rigtigt?
Ordføreren.
Jo, da vi aftalte det forrige sommer, vidste regeringen godt, at de skulle forlænge det midlertidige børnetilskud. De kunne ikke lade det være sådan, at der var ingenting, før Ydelseskommissionens arbejde trådte i kraft. Og det har de igen bevist at de holder. Derudover er der en klar ramme i forståelsespapiret for, hvad det er, regeringen har af handlemuligheder. Og selvfølgelig kommer der til at være nogle forhandlinger, og jeg ved godt, at det ikke en til en kommer til at blive på den måde, som vi ønsker. Men den måde, man har lavet arbejdsudbudsreformer på tidligere, er heldigvis fortid på nuværende tidspunkt, og det vil vi kæmpe for at det bliver ved med at være.
Hr. Bent Bøgsted.
Tak for det, formand. Jeg vil godt lige følge lidt op på hr. Morten Dahlin i forhold til det her forståelsespapir, som fru Victoria Velasquez taler om; at der er en klar aftale dér. Betyder den klare aftale, at Enhedslisten har hånd i hanke med regeringen, altså at de ikke på nogen måde kan begynde at forhandle med Venstre om de tiltag, i forhold til at udlændinge, der kommer herop, skal arbejde for pengene og ikke skal have offentlige ydelser, og at det er noget, som Enhedslisten har låst regeringen fast i? Regeringen og statsministeren kan godt glemme alt om at begynde at snakke med Venstre om ekstra krav vedrørende udlændinge – er det sådan, det skal forstås? For det er da ret interessant, hvis man har fået noget så håndfast, at man har låst regeringen i at forhandle om forslag, som Venstre er kommet med.
Værsgo.
Regeringen må forhandle med, lige hvem de vil, og de må tale med, lige hvem de vil, men de er også udmærket klar over, hvad det er for en politik, der skal føres. Arbejdsudbuddet er ikke nævnt med et eneste ord i forståelsespapiret, og det er der en klar grund til: Vi vil have de rigtige i beskæftigelse, vi vil rigtig gerne have rigtige jobs. Og hvis det stod til os i Enhedslisten, skulle det ske ved at styrke velfærden og styrke den grønne omstilling og skabe nogle gode arbejdspladser, og gerne på overenskomst, som ordføreren for Venstre nævnte. Det er der for få der er i dag. Så der er en rimelig klar ramme for det. Det kan godt betyde, at vi så ikke en til en kommer til at være enige i det, der kommer til at blive aftalt, men den politik, hvor vi tidligere har set, at man har slået syge og arbejdsløse i hovedet, kommer ikke til at fortsætte.
Spørgeren.
Jamen det er lidt spændende, for vi har før hørt en fra Enhedslisten stå og sige noget om en regering, som godt kunne glemme alt om det. Det var ikke fru Pernille Skipper, men den tidligere leder, der kritiserede, at regeringen – ja, undskyld sproget – pissede på Enhedslisten. Det var ikke mine ord, jeg refererer kun fra Johanne Schmidt-Nielsen. Men i forhold til at det har konsekvenser, hvad fru Victoria Velasquez står og siger heroppe, skal jeg bare lige høre: I rapporten, som Ydelseskommissionen skal komme med, skal de holde det inden for rammerne af ydelserne; der kan ikke tilføres nye penge, men mener Enhedslisten så, at der skal tilføres nye penge til Ydelseskommissionen i forhold til at lave nye ydelser, eller skal man holde det inden for den ramme, som Ydelseskommissionen har fået at vide, altså de eksisterende rammer om ydelserne? Det er der, der skal flyttes rundt, og hvem skal så miste noget, for at nogle andre kan få noget? Eller vil Enhedslisten tilføre nye penge til det?
Ordføreren.
Der var to spørgsmål i det, som ordføreren sagde. Ordføreren har regnet fuldstændig rigtigt: Det ville være svært for regeringen at leve op til sit forståelsespapir uden at tilføre nogle flere midler til det her område. Og derfor synes jeg også, at jeg lidt hørte, at der er blevet blødt op, i forhold til at det skulle være udgiftsneutralt. Det tror jeg er logik for de fleste; det bliver man simpelt hen nødt til at se på. Men det er Ydelseskommissionens anbefalinger. Det er jo ikke noget, der kommer til at blive vedtaget, men noget, der bliver forhandlet ud fra. I forhold til den anden ting og det, som vores tidligere politiske ordfører har sagt, så er det ikke kun noget, du først får at vide her fra talerstolen. Vi har også en årsmødebeslutning om det. Så det er ganske officielt, at hvis det kommer til at ske, så har regeringen fjernet sit eget regeringsgrundlag. Så det er der ikke noget nyt i.
Hr. Lars Boje Mathiesen.
Jeg er nysgerrig. Enhedslisten siger, de kerer sig om dem, der har mindst, og man kalder endda ydelserne for fattigydelser, fordi der går fattige børn rundt. Så det undrer mig: Hvorfor har Enhedslisten stemt for en finanslov, der gør de fattigste indkomstgrupper i Danmark fattigere?
Ordføreren.
Nu blev det kritiseret tidligere, at Nye Borgerlige ikke møder op til møder og alle de der forskellige ting, men jeg synes faktisk, at det er lidt ærgerligt, at vi ikke forholder os til det, der er på dagsordenen. Men i forhold til sundhedsudgifter vil jeg sige, at man jo kan se, at det bl.a. er noget, der bliver regnet med, mens midlertidigt børnetilskud ikke er noget, der bliver regnet med. Så de her ting i forhold til Ginikoefficienten og sådan noget vil jeg gerne tage en snak om, altså hvordan vi kan kigge nærmere på det. Vi har lige stillet et spørgsmål om gensidig forsørgerpligt, altså om det er noget, der styrker ligheden og diverse ting. Så jeg er med på, at vi kan prøve at kigge på det, men det er lidt noget andet end det her.
Spørgeren.
Det er, som om Enhedslisten render rundt i deres egen fantasiverden. Når de økonomiske kendsgerninger ikke passer ind i fortællingen, ind i narrativet, siger man, at så gælder beregningerne ikke. Man anerkender simpelt hen ikke de beregninger, alle vi andre arbejder efter, fra Finansministeriet om, at uligheden er øget med finansloven. Jeg snakker bare om, hvem man gør fattigere, jeg snakker slet ikke om ulighed, jeg snakkede bare om, at man gør dem med de laveste indkomster fattigere på den her måde. Man har også stemt for en bilreform, som også koster mest for dem, der har mindst. Så der er jo ikke sammenhæng i det, for man står og siger, at man kerer sig om nogen, men når man så skal trykke på knappen, stemmer man for ting, som rent faktisk samlet set gør folk fattigere.
Ordføreren.
Der er fuldstændig sammenhæng. Jeg oplyste ordføreren om, at f.eks. midlertidigt børnetilskud, som skattefrit giver penge i hånden til nogle af de fattigste familier, ikke bliver regnet med, så derfor prøvede jeg at forklare ordføreren, hvordan det fungerede. Tak.
Der er ikke flere korte bemærkninger, så vi siger tak til fru Victoria Velasquez og går videre til den næste ordfører, og det er hr. Naser Khader fra Det Konservative Folkeparti.
Tak, formand. Dette lovforslag er fremsat med henblik på at forlænge det midlertidige børnetilskud, som oprindelig udspringer af forståelsespapiret mellem regeringen, Radikale, SF og Enhedslisten. Det Konservative Folkepartis holdning er klar: Hvis man kan arbejde, skal man arbejde. Det skal være mere attraktivt at arbejde frem for at være på passiv forsørgelse. Jeg synes, at det her forslag trækker Danmark i en forkert retning – ikke nok med, at det er uretfærdigt over for de mennesker, der hver dag står op og går på arbejde til en løn, der måske ikke er så høj, men man gør også børnene en bjørnetjeneste, for det er enormt vigtigt, at de kan se op til deres forældre, der står op hver morgen og tager på arbejde. Den bedste socialpolitik er efter vores opfattelse et arbejde. Så i stedet for at gøre det mere attraktivt at være på passiv forsørgelse, skal vi have fokus på, hvordan vi kan gøre det mere attraktivt at være i beskæftigelse. Børn har godt af at se deres forældre gå på arbejde og bidrage til fællesskabet. Vi skylder også de enkelte at hjælpe dem ind på arbejdsmarkedet og lade dem mærke glæderne ved at være en del af et fællesskab, der sikrer, at vi har råd til velfærd for dem, der virkelig har brug for det. Vi står ikke kun i en sundhedskrise. Vi står også i en potentiel økonomisk krise med danske virksomheder, der virkelig er pressede. Vi skal have sparket gang i dansk økonomi igen, og det gør vi ikke ved at hæve de sociale ydelser til eksempelvis flygtninge og indvandrere. Regeringen ønsker nemlig med dette forslag at forlænge tilskud til blandt andre arbejdsløse flygtninge og indvandrere. Det synes vi er skadeligt for integrationen. Det Konservative Folkeparti kan derfor ikke støtte lovforslaget.
Tak til hr. Naser Khader. Der er ingen korte bemærkninger. Den næste ordfører er hr. Lars Boje Mathiesen fra Nye Borgerlige. Velkommen.
Vi behandler et forslag om en forlængelse af et dårligt forslag, og vi støtter selvfølgelig ikke en forlængelse af et i forvejen dårligt forslag. Det her forslag giver flere penge til ikkevestlige indvandrere, som kommer til landet, og hvoraf nogle af dem slet ikke har været på arbejdsmarkedet. Det giver simpelt hen ikke mening. Udlændinge, der ikke kan forsørge sig selv, skal rejse hjem. De skal ikke have flere penge.
Tak til hr. Lars Boje Mathiesen. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Den næste ordfører er hr. Ole Birk Olesen fra Liberal Alliance. Værsgo.
Tak for det. Det er jo de store linjer, der tegnes af velfærdspolitikken i Danmark. Ting ændrer sig ikke fra det ene år til det andet, men man kan se det store perspektiv, når man kigger længere tid tilbage. Hvis vi går helt tilbage til 1960 i Danmark og til et tidspunkt, hvor Danmark var et mere normalt land i verden med et normalt skattetryk, en offentlig sektor af en normal størrelse og overførselsindkomster af en normal størrelse, var der ca. 200.000 danskere i den arbejdsdygtige alder, som ikke arbejdede, men blev forsørget af det offentlige, altså 200.000 var der dengang. Går vi så frem til i dag, ligger vi vist omkring 700.000, altså mere end tre gange så mange personer i den arbejdsdygtige alder, som ikke arbejder, men bliver forsørget af det offentlige – ja, vi har sågar været oppe at røre ved næsten 1.000.000. Der er altså tale om mere end tre gange så mange personer i dag end tilbage i 1960. Den politik, der blev ført i perioden, er det, der er årsagen til, at vi har haft den udvikling. Politikken er, at man indfører stadig flere ydelser, som man kan søge, når man ikke arbejder, og de ydelser, man kan søge, bliver højere og højere i den periode, op til at man får det maksimale antal danskere i den arbejdsdygtige alder, som ikke arbejder. Det var den politik, som stod på til op omkring 1990'erne eller lignende, og som man så har forsøgt at rulle lidt tilbage efterfølgende. Det begyndte sådan set allerede med Poul Nyrup Rasmussens regeringer. Der lavede man nogle reformer, der gjorde, at det bedre kunne betale sig at arbejde igen, og man skar lidt ned på rundhåndetheden fra det offentlige. Dagpengeperioden gik fra at være i princippet uendelig til at blive sænket til først 7 år og senere 4 år. Man har sænket kontanthjælpen for f.eks. unge mennesker; det er også socialdemokratiske regeringer, der har været med til det. Så den her proces væk fra, at vi får stadig flere mennesker på overførselsindkomst, selv om de burde arbejde, har stået på et stykke tid, og det med, at man under borgerlige regeringer indførte et kontanthjælpsloft og en integrationsydelse osv., er jo i forlængelse af det der med, at man siger, at nu er det altså gået for vidt, og at nu har vi for mange, der ikke arbejder. Det er en politik, man ikke alene fører af hensyn til dem, der skal betale regningen, altså dem, der troskyldigt går på arbejde hver dag og betaler deres skat, og som må se, at der er nogle andre, der ikke går på arbejde. Det er selvfølgelig ikke sjovt for dem, og det vil man gerne undgå. Men det er også en politik, som man har ført, fordi man har opnået den erkendelse, at børn, der vokser op i hjem, hvor mor og far i størstedelen af børnenes liv ikke er på arbejdsmarkedet, tager skade af det. Modsat hvad Enhedslisten her har sagt om, at det er lave ydelsers skyld, at disse børn optræder i uheldige statistikker over sociale problemer, så tyder alt på, at det er selve det, at deres forældre ikke er i arbejde, som gør, at disse børn lever i en anderledes parallelverden i forhold til andre børn, som ikke i så høj grad bliver ramt af de der sociale problemer. Det er det, at deres forældre ikke arbejder, der gør, at de i højere grad f.eks. har misbrugsproblemer. Det er det, at deres forældre ikke arbejder, der gør, at de i højere grad er at finde i kriminalitetsstatistikkerne. Det er det, at deres forældre ikke har noget at stå op til hver morgen, der gør, at de her børn vokser op i problematiske hjem. Derfor må man jo fortsætte den her strategi med at sørge for, at vi får færre og færre på overførselsindkomst i Danmark, for det tjener ikke noget formål at have dem på overførselsindkomst. Det er faktisk ikke bedre, at voksne mennesker er på kontanthjælp til 12.000 kr. om måneden, end at de er i arbejde til 15.000 kr. om måneden. Og jeg ved, at hvis man spørger venstrefløjen, vil den sige, at man ikke kan arbejde for 15.000 kr., at det er working poor. Men altså, hvis alternativet er, at man skal være på kontanthjælp til 12.000 kr., er det så bedre at være non-working poor end at være working poor? Hvorfor skulle det være bedre? Nej, de sociale problemer udfolder sig der, hvor der ikke er arbejde, og derfor kan vi selvfølgelig ikke støtte den her forlængelse af det midlertidige børnetilskud, som har til formål at rulle hele den positive reformpolitik tilbage, som vi har ført igennem mange år, og som skal sørge for, at flere kommer i arbejde i stedet for at være på overførselsindkomst. Vi stemmer imod lovforslaget.
Der er en kort bemærkning fra hr. Bent Bøgsted.
Tak. Jeg skal lige høre hr. Ole Birk Olesen om noget, da han jo er ret skrap til at tolke tekster fra f.eks. Ydelseskommissionen, altså det kommissorium, de har. Der står: »Anbefalingerne skal samlet set være udgiftsneutrale og må ikke svække beskæftigelsen. Såfremt der er behov for finansiering, kan kommissionen pege på finansieringsforslag inden for kontanthjælpssystemet bredt set.« Kan det så vurderes på den måde, som Enhedslisten gør, når de siger, at de kan tilføre ekstra penge til et nyt ydelsessystem? Kan man ikke tolke det sådan, at det er de penge, der i dag er i ydelsessystemet, som kommissoriet kan prøve på at komme med forslag til fordelingen af? Jeg ved ikke, hvordan hr. Ole Birk Olesen tolker den her tekst, men jeg tolker den på den måde, at Enhedslisten er helt forkert på den. De kan ikke bare tilføre flere penge, for så går de ud over det, kommissoriet siger. Men jeg vil lige høre, hvad hr. Ole Birk Olesen siger.
Værsgo.
Jamen sådan ser jeg også på det, altså som hr. Bent Bøgsted ser på det. Men det er vel nærmest sådan en intern aftale mellem de røde partier. Og der ser vi f.eks. også nogle gange det her med, at de røde partier jo har aftalt med hinanden, at hvis de ét sted reducerer beskæftigelsen, så skal de et andet sted øge beskæftigelsen. Og det ligger i fin forlængelse af det, som også ligger her i Ydelseskommissionens kommissorium. Der ser man så, at De Radikale og Socialdemokratiet, altså regeringen, går ud og siger, at det faktisk betyder, at det er det her med arbejdsudbud, der skal føre til den beskæftigelse, altså så hvis man reducerer arbejdsudbuddet et sted, skal man øge arbejdsudbuddet et andet sted. Og så går man i Enhedslisten glade og fro rundt andre steder og siger, at sådan er det slet ikke. Så nogen lyver jo. Altså, når to personer siger det stik modsatte, er der en af dem, der lyver. Begge dele kan ikke være sandt på samme tid. Mit gæt er, at det er Enhedslisten.
Så brugte vi også al taletiden på det første spørgsmål. Der er ikke ønske om et andet spørgsmål? Nej, så siger vi tak til hr. Ole Birk Olesen, der er ikke flere korte bemærkninger – og vi byder velkommen til beskæftigelsesministeren. Vi er kommet helt ud af vane med at få tørret bordet af inden næste taler, men det må vi prøve at få indført igen. Ministeren viser det gode eksempel. Værsgo.
Tak for det. Også tak til alle ordførere for bemærkningerne, uanset om man er enig i det her lovforslag eller ej, for jeg synes, det her er en vigtig, vigtig debat med rigtig, rigtig mange også meget vigtige nuancer. Der skal jo ikke herske nogen tvivl om, at den her regering fra starten af har ønsket at tage børnenes parti. Vi har også sagt det meget klart ligesom mange andre – i øvrigt også en hel del borgerlige – at børn i Danmark skal vokse op under ordentlige vilkår, gå til fritidsaktiviteter, deltage i børnefødselsdage og i det hele taget nyde godt af de mange muligheder, som det danske samfund tilbyder. Det er også derfor, at Ydelseskommissionens forslag til et nyt ydelsessystem skal indeholde en balance mellem en rimelig levestandard og en tilstrækkelig tilskyndelse til at arbejde eller uddanne sig. Samtidig skal der tages højde for, at børn i Danmark skal vokse op med muligheden for at tage aktivt del i fællesskabet. Regeringen indgik i efteråret 2019 en aftale om et midlertidigt børnetilskud, som skulle afhjælpe de akutte problemer med børnefattigdom, indtil Ydelseskommissionen har fremlagt sine anbefalinger og et nyt og forhåbentlig mere balanceret ydelsessystem er trådt i kraft. Nu er Ydelseskommissionens afrapportering udskudt til april måned, og som en konsekvens har regeringen fremsat et lovforslag om at videreføre det midlertidige børnetilskud til udgangen af 2021. Det har regeringen gjort, fordi udskydelsen ikke skal ligge børnene til last. En videreførelse af det midlertidige børnetilskud skal holde hånden under økonomien for de familier, som modtager de laveste ydelser i kontanthjælpssystemet, så de har mulighed for at give børnene en ordentlig tilværelse – for som jeg indledte med at sige: Den her regering tager børnenes parti. Jeg vil gerne takke for drøftelsen i dag og ser frem til den videre behandling i udvalget.
Tak for det. Der er en kort bemærkning fra hr. Morten Dahlin.
Tak til ministeren for talen. Jeg kunne egentlig godt tænke mig at give ministeren muligheden for at sige et par ord til de mange lønmodtagere, der er blevet fyret under coronakrisen; de mange selvstændige, der ser deres livsværk smuldre mellem hænderne på dem. Kunne ministeren ikke bare ganske kort forklare dem, hvorfor ministeren helt ærligt mener, at ministeren skal bruge de surt tjente skattekroner på at belønne indvandrere og flygtninge for ikke at bidrage til fællesskabet på arbejdsmarkedet?
Ministeren.
Jeg vil sige til hr. Morten Dahlin, at den gruppe af modtagere, som får glæde af det her midlertidige børnetilskud, indtil forhåbentlig også ordførerens eget parti vil være med til at deltage i et bredt forlig om et nyt ydelsessystem, jo er meget, meget forskellig. For det første omfatter den mange børnefamilier, og for det andet indeholder den jo også folk, der er for syge til at arbejde, og folk, der bor steder, hvor der slet ikke er noget arbejde, og folk, der har siddet fast i systemet i lang tid – alt sammen udfordringer, som vi skal have gjort noget ved. Men jeg tror i øvrigt heller ikke, at ordføreren har ret i, at de mange danskere, som lige nu sidder og har det svært som en konsekvens af den globale pandemi, vi står i, betragter sig selv som værende i konflikt med andre mennesker, der har det svært andre steder i samfundet.
Hr. Morten Dahlin.
Man kan jo bare sige, at de danskere kan se, at de penge, de har betalt i skat, indtil deres virksomhed blev tvangslukket, eller indtil de blev fyret fra deres arbejde, nu bliver brugt til at belønne indvandrere og flygtninge for ikke at tage et arbejde – og det er jo den helt forkerte kurs. Derfor vil jeg bare igen give ministeren mulighed for at svare på spørgsmålet: Hvorfor er det, ministeren mener, at de her danskeres surt tjente skattekroner nu skal bruges på at hæve de sociale ydelser med op til 2.000 kr. om måneden skattefrit for arbejdsløse indvandrere og flygtninge? Det giver ingen mening.
Ministeren.
Jeg synes, at det er en forkert og unødvendig splittende linje, hr. Morten Dahlin lægger for dagen i det spørgsmål, han stiller. Jeg kender mange, der har mistet deres arbejde på grund af coronapandemien, og jeg kan forsikre hr. Morten Dahlin om, at der ikke er en af dem, som i forhold til den situation, de selv står i, betragter sig selv som værende i konkurrence med de børnefamilier, som har det svært og har haft det svært i måske alt for lang tid, som ikke har råd til at sende deres børn til fritidsaktiviteter, og som ikke har råd til at lade dem deltage i børnefødselsdage.
Tak for det. Der er ikke flere korte bemærkninger til beskæftigelsesministeren. Da der ikke er flere, som har bedt om ordet, er forhandlingen sluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget henvises til Beskæftigelsesudvalget. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Forhandlingen er åbnet. Den første, der får ordet, er hr. Henrik Møller fra Socialdemokratiet.
Tak for det. Det her er jo ikke en forlængelse, men det er noget, der kommer i forlængelse af en tidligere beslutning. Der har jo igennem hele coronaperioden været drøftelser og diskussion om, hvad der skulle ske i forhold til de her optjente feriepenge. Igennem forløbene her har der været et pres på at få de her penge ud at arbejde. Vi står i en situation, hvor man har truffet den ene beslutning om de 3 uger til udbetaling, og i dag står vi så med et lovforslag om mulighed for udbetaling af de sidste 2 uger. Når jeg kigger på den situation, vi står i som samfund i dag, synes jeg faktisk, at timingen er god, forstået på den måde, at det, vi jo rigtig gerne vil med den her øvelse, er at få stimuleret noget efterspørgsel. Vi har i lange perioder nu her haft svært ved at bruge en stor del af de her penge. Vi ser forhåbentlig nu her ind i nogle lidt lysere tider, som gør, at noget af det her forbrug rent faktisk også kan komme i gang i forbindelse med det, vi lægger op til her. Så fra Socialdemokratiets side skal vi varmt anbefale forslaget om, at de sidste 2 ugers feriepenge også udbetales.
Tak til Socialdemokratiets ordfører. Der er ikke nogen korte bemærkninger, så vi går videre til Venstres ordfører, og det er hr. Hans Andersen – hvis vi kan se ham. Der har vi hr. Hans Andersen, og det passer også fint med, at der så er gjort klar på talerstolen. Værsgo.
Tak for det. Så er vi kommet til tidspunktet, hvor de sidste 2 ugers feriepenge nu også bliver udbetalt. Det glæder vi os i Venstre over. Det har været en lang kamp. Vi kæmpede om de første 3 uger, og nu har vi så en aftale om at udbetale de sidste 2 ugers feriepenge – danskernes egne penge. Det glæder vi os over, for der er i den grad brug for, at vi får gang i væksten, gang i jobskabelsen, og det kan de her penge være med til. Vi glæder os over, at vi nu har lavet den aftale, og at vi får pengene ud at arbejde hurtigst muligt, for det er der brug for. Titusindvis af danskere er blevet arbejdsløse, titusindvis af selvstændige står på randen af konkurs, så vi håber på, at de sidste 2 ugers feriepenge kan blive udbetalt, kombineret med at vi skal have genåbnet Danmark så hurtigt som overhovedet muligt på en sundhedsmæssigt forsvarlig måde, og at det både kan være med til at holde hånden under vores selvstændige, men også skabe de tusindvis af job, vi har brug for, for at vi igen kan se fremad. Så vi støtter op om det her lovforslag, som det ligger. Tak.
Tak. Der er ikke nogen korte bemærkninger til Venstres ordfører. Den næste ordfører er fra Dansk Folkeparti. Hr. Bent Bøgsted.
Tak for det, formand, forkvinde, eller hvad vi skal sige; det er vel stadig væk formand, selv om man er kvinde. Lovforslaget her handler om udbetaling af de 2 sidste indefrosne ferieuger, og her pr. 1. marts kan man begynde at søge om at få dem udbetalt. Og i den forbindelse skal jeg lige sige, at det også er sådan, at hvis der er nogen, der ikke har fået de første 3 uger udbetalt, kan de nå det endnu, og så kan de med det her vælge at få dem alle sammen udbetalt, hvis de har fortrudt og alligevel ikke vil lade dem stå til pensionstidspunktet. Det kan de nu søge om, og det er da en god hjælp for rigtig mange. Det kan være til gavn for at få sat noget i gang. Jeg ved, at med de første 3 uger, som blev udbetalt, var der mange, der fik sat gang i noget: Man købte noget, man manglede; man fik måske bygget boligen lidt om, det kunne være indvendigt, og det kunne også være udvendigt, og brugte pengene til det; man satte noget til side til måske en ferie, når coronaen er væk, så man kan få en ekstra god ferie, og det er rigtig godt. Så med de her ord vil jeg sige, at Dansk Folkeparti selvfølgelig støtter, at man kan få de resterende feriemidler udbetalt, og de ligger bedst i lommerne hos dem, der har tjent dem, selvfølgelig. Så vi støtter op om forslaget.
Tak til Dansk Folkepartis ordfører. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Den næste ordfører er hr. Karsten Hønge fra Socialistisk Folkeparti. Værsgo.
SF er rigtig glad for, at vi på den her måde, på en hurtig, effektiv og for samfundsøkonomien meget billig måde, har fået sat ekstra gang i arbejdspladser og beskæftigelse og fået sat fart i de mange virksomheder, der i dag er nødlidende. Så langt, så godt. Men jeg kan alligevel ikke lade være med at komme med en bemærkning om den modregning, der på trods af vores tidligere udmelding alligevel er foretaget. Det har været sagt udtrykkeligt, at mennesker, der modtager sociale ydelser, ikke skal opleve en modregning i forbindelse med at få udbetalt feriepenge. Men på grund af noget teknisk i den måde, man får udbetalt sine feriepenge på, og som jo kan gøres på flere måder, har det i virkeligheden betydet, at nogle mennesker faktisk har Vi har haft det oppe at vende på adskillige møder, og det har øjensynligt ikke været muligt at finde en model, der inden for bare en rimelig økonomi vil kunne få ryddet op i det her, og det må vi så i SF bøje os for. Men jeg bliver nødt til at sige her, at vi er noget knarvorne over, at vi er endt i en situation, hvor vi ikke lever op til det løfte, der blev givet til folk, om, at der ikke vil ske en modregning, og at de, fordi de får udbetalt deres feriepenge på den måde, at man betaler skat af dem, med det samme de bliver indbetalt, så ikke nyder de fordele, som ellers er blevet lagt ind som en del af de løfter, der blev givet til befolkningen. Det er vi ærgerlige over, men modvilligt må vi jo affinde os med, at det øjensynligt ikke kan lade sig gøre inden for bare en rimelig økonomi. Så det forslag, der ligger her, får fuld støtte fra SF.
Tak til SF's ordfører. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Så den næste ordfører er fru Samira Nawa fra Radikale Venstre.
På samme måde, som vi i Radikale Venstre glædede os over udbetalingen af de første 3 ugers feriepenge, glæder vi os ligeledes over udbetalingen af de resterende 2 ugers feriepenge. Det kan være med til at stimulere den danske økonomi, som har lidt under coronakrisen, og vi håber fra Radikale Venstres side, at mange borgere vil tage imod tilbuddet om at få udbetalt pengene, så det forhåbentlig kan hjælpe med til at sætte gang i den danske vækst og økonomi. Radikale Venstre støtter lovforslaget.
Tak for det. Det gav heller ikke nogen korte bemærkninger. Så tak til Radikale Venstres ordfører. Den næste ordfører er fra Enhedslisten. Fru Jette Gottlieb, værsgo.
Jeg har jo både en grøn og en rød tale. Den grønne tale kan jeg gøre meget kort. Den hedder: Enhedslisten støtter det her forslag. Det gør vi jo, fordi vi meget gerne vil være med til at få udbetalt de 2 indefrosne ferieuger. Det er, ligesom alle har nævnt indtil nu, folks egne penge. Det smager lidt af hykleri, fordi alle de partier, der har været med til at indefryse de 5 ferieuger, jo sådan set har stemt for det for et par år siden, men nu vil de gerne have dem udbetalt, og fint for det. Den røde tale handler om det meget lange forløb, vi har haft, med bøvl af administrativ karakter, og derfor er der også tidsler i det her forslag. Det er den helt indlysende uretfærdighed, der ligger i, at når man er ansat på nogle vilkår, kan man få modregning i sine eventuelle pårørendes sociale ydelser, men hvis man er ansat på andre vilkår, så er der ikke sådan en modregning. Det skyldes lige præcis den tilfældighed, at man i en skatteindberetning får med, at når man er timelønnet, bliver man beskattet med det samme, og den skattepligtighed kommer til at indgå i ens indkomstopgørelse. Det er simpelt hen en dyb urimelighed, at den lille forskel i ansættelsesvilkår slår igennem på en sådan måde, at man bliver modregnet i det ene tilfælde og ikke det andet. Så har jeg et par sådan lidt tekniske spørgsmål, som jeg har tænkt at få afklaret. Hvad er grunden til, at vi skal have en 3-månedersfrist for ansøgning om udbetaling af de indefrosne feriepenge? Kunne man forestille sig, at den eventuelt blev forlænget lidt, sådan at der var flere muligheder for at bedømme, om man med de vilkår, man nu har på det tidspunkt, ønsker sine feriepenge udbetalt eller man ikke ønsker det? Det er den ene type. Den anden type er, at jeg godt kunne lide at vide, hvilke vilkår der er for de mennesker, som af den ene eller den anden grund forlader landet. Det kan være, at de har arbejdet som udenlandsk arbejdskraft og så rejser tilbage. De har jo lige så meget ret til feriepenge som alle andre. Er deres vilkår så, at de automatisk får dem udbetalt, når de udrejser, eller hvordan er vilkårene for dem? Det er så nogle praktiske ting, som jeg egentlig gerne vil have afklaret, men det skal ikke hindre, at vi stemmer for det her lovforslag, og vi er dødtrætte af det bøvl, der ligger i den måde, det er blevet til på, og den måde, det er blevet administreret på. Der er jo ikke noget at gøre ved det, sådan som sagerne står, men det er virkelig, virkelig uretfærdigt.
Tak. Der er en kort bemærkning. Hr. Bent Bøgsted.
Tak. Fru Jette Gottlieb kom til at sige noget om det her med de indefrosne feriepenge og om de partier, der stemte for, at man kunne gøre det dengang, altså at det var sådan lidt mærkeligt, og at det nærmest var hykleri, at vi gjorde det dengang. Men da aftalen om de indefrosne feriepenge blev lavet her i december, var Enhedslisten jo med til at få det forhandlet på plads. Da accepterede man jo de regler, der var, altså det her med dem, der havde feriepenge og betalte skat af dem. Det tog man jo ikke op – eller det kan godt være, det blev taget op, for jeg var ikke med til de forhandlinger; Dansk Folkeparti var ikke med i den aftale. Det kan godt være, at det blev taget op, men det er jo ikke noget, der er kommet noget ud af. Så man står jo og kritiserer noget, man egentlig selv har været med til at acceptere tilbage i december, for Enhedslisten har accepteret det, der var dengang, også ved udbetalingen af de første 3 uger, som Dansk Folkeparti støtter. Jeg er enig med fru Jette Gottlieb i, at det er noget miskmask med dem, der har betalt skat af deres feriepenge, når de alligevel løbende er blevet modregnet. Men skulle Enhedslisten så ikke have sat hælene i og sagt til ministeren, at den går ikke, og at det her skal vi have på plads, inden vi laver en aftale?
Ordføreren.
Det er nemt at svare på. Aftalen var klokkeklar: Der skulle ikke ske nogen modregning. Vi fik så den oplysning, at det ville være muligt, når vi nåede frem til de næste 2 uger, at lave den samlede modregning af det, der var udbetalt, og det, der kom på, på en sådan måde, at det kunne afklare problemerne. Det har vi så først nu fået at vide at man åbenbart ikke kan alligevel. Det synes jeg er meget træls, og jeg tror, man kan spørge både ministeriet og ministeren, om Enhedslisten har protesteret hele vejen igennem. Jeg tror ikke, man kan få ministeren og ministeriet til at svare, at Enhedslisten lammefromt har fundet sig i alle de ordninger, der er blevet fremlagt.
Hr. Bent Bøgsted.
Det er også helt fint. Jeg tror egentlig også, at fru Jette Gottlieb har protesteret rigtig meget; det er jeg overbevist om. Men jeg kan bare konstatere, at med det lovforslag her med udbetaling af de sidste 2 uger, må fru Jette Gottlieb jo have en dårlig smag i munden over for regeringen, der egentlig har snydt Enhedslisten, ved at de har lovet, at vi skulle få ordnet det, som fru Jette Gottlieb gerne ville, men det kan man bare ikke alligevel. Fru Jette Gottlieb har jo troet på, at regeringen ville stå ved, at de ville ordne det her, og så får fru Jette Gottlieb bare en lang næse nu her, hvor de siger, at det kan vi bare ikke alligevel. Er det ikke ufint, at regeringen ikke fra starten af har sagt, at det kan vi slet ikke?
Ordføreren.
Jo, det er stærkt beklageligt, og det er vi også enormt sure over og irriterede over. Men altså, vi kan på den anden side ikke være medvirkende til, at de 2 sidste uger så ikke bliver udbetalt. Men vi synes, det er en uretfærdighed, vi synes, det er urimeligt, og vi synes, det er dårligt håndværk. Der er rigtig mange grimme ting, jeg gerne vil sige om det, men det er der, vi er havnet, og derfor er vi nødt til, synes vi, at stemme for, at de 2 uger bliver udbetalt. Vi synes, at det er en dyb uretfærdighed, der sker over for nogle. Der er kommet nogle ting ind, der gør, at nogle får mulighed for at få ordnet tingene i forbindelse med de 2 sidste uger, men det er ikke alle, og det er det, der er problemet.
Tak for det. Så er der ikke flere korte bemærkninger til Enhedslistens ordfører. Den næste ordfører er fra Det Konservative Folkeparti. Hr. Naser Khader, værsgo.
Tak, formand. Det er et godt forslag, og det er også et vigtigt skridt i forhold til genopretningen af dansk økonomi. Man skal nemlig ikke være professor i økonomi for at kunne regne ud, at mange danske virksomheder er meget pressede i øjeblikket. Derfor er det vores håb, at vi med udbetalingen af de sidste 2 ugers indefrosne feriepenge kan yde førstehjælp til nogle af de virksomheder, som er meget pressede. Udbetalingen vil forhåbentlig betyde, at danskerne, når der bliver åbnet op igen, får mulighed for at tage en ekstra tur ud at spise, gå i biografen eller købe en ny jakke eller nye bukser. Det vil i hvert fald både gavne familien, men også hjælpe vores virksomheder. Derfor er vi glade for, at det er lykkedes. Og i den her debat er det også vigtigt at huske på, at det altså er lønmodtagernes egne penge, som lønmodtagerne får lov til at få udbetalt før tid – til gavn for dem selv, men også for virksomhederne. Derfor støtter vi i Det Konservative Folkeparti også lovforslaget. Tak.
Der er ikke nogen korte bemærkninger, så tak til De Konservatives ordfører. Der bliver gjort klar til den næste, der står på spring, og det er hr. Lars Boje Mathiesen fra Nye Borgerlige. Værsgo.
Tak. Så rykker vi lidt igen på feriepengene, og det er dejligt. Vi så gerne tilbage i efteråret, at alle feriepengene blev udbetalt, for det er borgernes penge, tilbage til dem med dem, men nu rykker vi på det, og det kan vi ikke have noget imod. Vi så også gerne, at der ikke var den der modregning og de der ting, som det faktisk hele tiden var intentionen ikke skulle være der, så vi håber, der kommer styr på det, selv om der desværre nok ikke gør det. Men vi er positive over for forslaget, og vi er glade for, at der kommer flere penge ud til danskerne, for det er danskernes penge.
Der er ikke nogen korte bemærkninger, så tak til hr. Lars Boje Mathiesen. Så er det ordføreren for Liberal Alliance, hr. Ole Birk Olesen.
Nogle siger, at i politik må man aldrig spilde en god krise. Det er jo meget kynisk sagt, men nogle gange er det rigtigt, at kriser kan føre til, at man kan få gennemført politik, som man egentlig ville have gennemført, uanset om krisen var her eller ej. Vi ønsker, at alle de indefrosne feriepenge skal udbetales til dem, der har tjent pengene. Det er der så også nu et flertal i Folketinget der ønsker under indtryk af coronakrisen, og derfor kan vi nu stå og tale om et lovforslag, der udbetaler de sidste 2 ugers feriepenge, og det lovforslag vil vi stemme for.
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Så er vi igennem ordførerrækken, så den næste, der får ordet, er beskæftigelsesministeren. Værsgo.
Mange tak til ordførerne for bemærkningerne. Som flere har været inde på, vil lovforslaget her sikre, at en stor del af alle lønmodtagere får mulighed for at få udbetalt deres resterende feriemidler fra slutningen af marts måned, nemlig alle lønmodtagere, der fortsat har tilgodehavende feriemidler for perioden fra den 1. september 2019 til den 31. august 2020. Som flere har været inde på, har coronakrisen haft stor betydning for danskernes hverdag det seneste år, og vi har alle lidt afsavn i vores fælles bekæmpelse af smitten. Krisen har desværre også medført behov for at stimulere den danske økonomi. Jeg er derfor også glad for, at der blandt Folketingets partier i sommer var bred enighed om at give lønmodtagere mulighed for at få udbetalt op til 3 uger af deres tilgodehavende feriemidler fra oktober til december sidste år. Og det var der rigtig mange danskere der benyttede sig af. Der er udbetalt godt 52,6 mia. kr. i feriemidler til de over 2,2 millioner lønmodtagere, der har søgt om udbetaling. I starten af december sidste år var der igen blandt Folketingets partier bred enighed om, at lønmodtagerne skal have mulighed for at få udbetalt de resterende feriemidler. For de lønmodtagere, der har optjent feriemidler i hele perioden, vil det svare til ca. 2 ugers feriepenge for lønmodtagere, der fik udbetalt feriepenge i efteråret sidste år, og til 5 ugers feriepenge for lønmodtagere, der ikke gjorde brug af muligheden for at få udbetalt feriepenge i efteråret. På den måde får en stor del af os flere penge mellem hænderne, og forhåbentlig vil en stor del af pengene gå til forbrug og sætte skub i samfundsøkonomien. Jeg vil gerne takke for drøftelsen i dag og ser frem til den videre behandling i udvalget.
Tak til ministeren. Der er ikke nogen korte bemærkninger – jo, der var faktisk en. Undskyld, det er mig, der har sovet i timen. Fru Jette Gottlieb, værsgo.
Jeg vil bare spørge, om ministeren kan bekræfte, at Enhedslisten igennem hele forløbet har sat spørgsmålstegn ved udformningen og har stillet forslag og er kommet med ændringsforslag og alt muligt til sikring af, at der ikke skete modregning i de pågældende ydelser.
Ministeren.
Jeg kan bekræfte, at Enhedslisten, men i øvrigt også andre partier, har været særdeles vedholdende i det her spørgsmål. Jeg skylder også at sige, og det har vi jo gjort gældende hele vejen igennem, at vi står fuldt ved den aftale, vi indgik tilbage i forsommeren i forbindelse med udbetalingen af feriemidlerne, om, at der ikke skulle ske modregning fra udbetalingstidspunktet. Det, vi til gengæld hele vejen igennem har omtalt meget ærligt, er ikke bare den tekniske besværlighed, men det, der også har vist sig som en teknisk umulighed, i forhold til at sikre, at der ikke ville ske modregning i andre ydelser på beskatningstidspunktet for de lønmodtagere, der var blevet beskattet allerede ved en tidlig indberetning af feriepenge. Og det er jo det, vi i fællesskab har måttet erkende at der ikke kunne findes nogen god løsning på. Men for alle dem, der får udbetalt deres feriepenge nu, vil der ikke ske modregning i deres ydelser.
Så er der ikke flere korte bemærkninger. Tak til ministeren for tålmodigheden i forhold til at komme på talerstolen igen. Da der ikke er flere, som har bedt om ordet, er forhandlingen sluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget henvises til Beskæftigelsesudvalget. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Forhandlingen er åbnet. Og den første, der får ordet, er hr. Henrik Møller fra Socialdemokratiet.
Tak. Man kan vel sige, at det er endnu en coronalovgivning, som vi lægger op til her, og det er jo en forlængelse i forhold til suspension af dagpengeforbruget. Og hvis der bliver spurgt til, om det bliver sidste gang, vi kommer til at stå i den her situation, vil jeg sige, at jeg ikke kan udstede nogen garantier, da vi jo ikke ved, hvordan udviklingen bliver omkring det her. Men det her er for at lave en suspension, i hvert fald i den nuværende periode. Så fra Socialdemokratiets side skal vi anbefale lovforslaget.
Tak til hr. Henrik Møller. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Så er det Venstres ordfører, hr. Hans Andersen. Værsgo.
Tak for det. Så står vi her igen. Vi drøfter alle i dag en genåbning, stor eller mindre, men det ændrer jo ikke på, at når vi kigger på ledighedstallene, er de desværre steget markant, siden vi for lidt over et år siden trådte ind i denne coronakrise. Og derfor er det jo også med Venstres opbakning, at vi kan forlænge suspensionen af dagpengeforbruget, også i forhold til de supplerende dagpenge, hvilket den socialdemokratiske ordfører på udmærket vis har redegjort for. Det mener vi er med til at skabe den tryghed, der også er brug for i denne krise, som jo både er en sundhedskrise, men også en økonomisk krise. Så med de ord skal jeg meddele, at Venstre støtter op om lovforslaget. Tak.
Tak til Venstres ordfører. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Den næste ordfører er fra Dansk Folkeparti. Hr. Bent Bøgsted, værsgo.
Tak for det. Jeg skal bare lige sige, at Dansk Folkeparti selvfølgelig også støtter det her forslag. Det er en udvidelse af suspensionen af dagpengeforbruget med 1 måned, så det gælder til den 31. marts, og på grund af situationen med covid-19 kan vi selvfølgelig støtte det forslag.
Tak for det. Den næste ordfører er fra Socialistisk Folkeparti, hr. Karsten Hønge.
Når virksomhederne skruer ned for blusset og jobcentrene mange steder mere eller mindre er i dvale, kan det være meget svært for de ledige at finde et job, og det er jo umuligt at plukke håret af en skaldet, hvad der i øvrigt ikke er problemet for de fleste her i tiden, og jeg skal i den forbindelse beklage den forringede billedkvalitet. Derfor er det nødvendigt her, at vi rækker de ledige en hjælpende hånd. I SF havde vi hellere set, at vi gjorde det mere tydeligt og på et tidligere tidspunkt og lod det køre i en længere periode. Det er selvfølgelig godt, at vi gør det her. Derfor støtter vi det også. Men der er meget af det der med, at vi hopper sådan fra sten til sten i en periode, hvor vi godt kan se, at der ikke er meget, der tyder på, at der står til at blive løsnet op for, at de ledige kan komme ud på arbejdsmarkedet og komme på jobcenteret. Derfor havde vi altså hellere set, at vi ligesom skar igennem og sagde, at vi forlænger det året ud, og at vi også forlænger det for 225-timersreglen året ud. Det tror jeg kunne være med til at give mere tryghed for den enkelte ledige og et mere sikkert kompas at styre efter i a-kasserne. Men det kan være, det kan lade sig gøre på et tidspunkt, for jeg synes, det er lidt uholdbart, at vi bliver ved med bare sådan at forlænge det. Jeg tror egentlig også, at vi nu kunne tage beslutningen om, at det kunne række et godt stykke ind i 2022. Men det forslag, der ligger, er selvfølgelig godt, fordi det her og nu løser den udfordring, mange ledige og deres a-kasser står med.
Tak. Der er ikke nogen korte bemærkninger til SF's ordfører. Den næste ordfører er fra Radikale Venstre, og det er fru Samira Nawa. Værsgo.
Tak. Når man ser på arbejdsløsheden her i kølvandet på coronakrisen, ser det desværre ikke så godt ud, og derfor bakker vi i Radikale Venstre også op om en yderligere suspension af dagpengeforbruget og en suspension af forbrug af de supplerende dagpenge. Tak.
Tak. Der er ingen korte bemærkninger, så vi går videre til den næste ordfører i rækken, som er fra Enhedslisten, og det er fru Jette Gottlieb.
Mange tak. Enhedslisten melder sig også i koret af folk, der er indstillet på at sikre, at arbejdsløse ikke bliver vippet ud af systemet, fordi det er svært at få arbejde, som det er i øjeblikket, og synes også, det er godt og vigtigt, at muligheden for at bevare sine dagpenge bliver forlænget. Vi er fuldstændig klar over, at når det her på et tidspunkt normaliseres, vil der blive en kæmpe pukkel af folk, der er blevet langtidsledige, og som der skal gøres noget særligt for – den tid, den sorg. Det, som jeg synes er vigtigt at sige, er, at jeg forstår på høringsnotatet, at de huller, der af forskellige årsager er kommet i loven, vil blive lappet i form af ændringsforslag, så for en gangs skyld vil jeg ikke brokke mig over ændringsforslag, der kommer fra ministeriet mellem første- og andenbehandlingen. Så dem ser jeg frem til, og jeg håber, at de på tilfredsstillende måde lapper de huller, der er opstået i den her lovgivning.
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger, så den næste ordfører er hr. Naser Khader fra Det Konservative Folkeparti.
Tak, formand. Regeringen foreslår med dette lovforslag at udvide perioden med suspension af dagpengeforbruget, så det også omfatter marts måned 2021, og at den dermed bliver udvidet med 1 måned. Vi i Det Konservative Folkeparti kan ikke støtte lovforslaget om udvidelse med 1 måned. Vi synes, det er enormt vigtigt at udvise rettidig omhu nu. I Det Konservative Folkeparti ser vi hellere, at vi sikrer, at vi har nogle hjælpepakker, der fungerer optimalt, således at vi kan hjælpe de virksomheder, der er presset som følge af covid-19. Det vil sikre, at der er et job at tage for dagpengemodtagere, frem for at vi forlænger suspensionen af dagpengeforbruget. Derfor kan vi ikke støtte forslaget.
Tak. Der er ikke nogen korte bemærkninger til den konservative ordfører. Den næste ordfører er hr. Lars Boje Mathiesen fra Nye Borgerlige. Værsgo.
Tak. Jeg beklager meget, formand, men jeg følger med i nogle genopretningsforhandlinger samtidig. Hvis vi nu åbnede Danmark noget mere op, og hvis vi ikke havde det her overforsigtighedsprincip, så fik vi gang i butikkerne igen; vi fik liv i gaderne igen; så var det ikke nødvendigt konstant at forlænge de her ting; så ville der være brug for folk på arbejdsmarkedet. Men når man bevidst lukker landet mere ned, end hvad der efter vores opfattelse er nødvendigt, ja, så har man brug for at lave lovgivning, som kan holde folk på overførselsindkomst i længere tid. Det synes vi er en rigtig dårlig idé – lad os nu begynde at åbne landet op igen, så der ikke er grund til at lave sådan en lovgivning her. Derfor stemmer vi imod.
Tak. Der er ikke nogen korte bemærkninger. Den næste ordfører er fra Liberal Alliance. Hr. Ole Birk Olesen, værsgo.
I Danmark har vi en 2-årig dagpengeperiode, så de mennesker, der her i marts 2021 er i risiko for at falde for dagpengeperiodens udløb, er altså nogle, der har mistet deres arbejde i marts 2019 – et år før vi begyndte at håndtere corona i Danmark. Man kan derfor ikke sige, at det er folk, der er blevet ledige på grund af coronaepidemien og de økonomiske konsekvenser af den, som man med dette lovforslag vil redde. Vi kan ikke se begrundelsen for det her lovforslag. Men vi må jo erkende, at da vi kom til forhandlinger om en erstatning til minkavlerne – et erstatningsbeløb på op til 19 mia. kr. for den uretfærdighed, som overgik dem, da regeringen ulovligt valgte at slå mink ihjel – lå der et ønske fra andre partier i aftalekredsen om, at det her skulle være en del af aftalen om erstatning til minkavlerne. Vi havde et ønske om at hjælpe minkavlerne og være en del af den aftalekreds, som hjælper minkavlerne, og derfor måtte vi tage det, som det lå, og vi er derfor aftalemæssigt forpligtet til at stemme for dette lovforslag, selv om vi aldrig nogen sinde ville have gjort det, hvis det stod alene.
Tak. Det gav ikke anledning til korte bemærkninger, så nu er vi igennem ordførerrækken, og den næste, der får ordet, er beskæftigelsesministeren.
Mange tak for bemærkningerne til lovforslaget her. Som flere har været inde på, er det jo næsten et år siden, den første dansker blev konstateret smittet med corona og pandemien for alvor rullede ind over Danmarks grænser. I løbet af det år har vi taget helt ekstraordinære skridt, så alle danskere – lønmodtagere, selvstændige, virksomheder og ledige – kan komme bedst muligt gennem krisen. Vi står desværre stadig i en situation, hvor corona har stor indflydelse på vores hverdag. Store dele af samfundet er lukket ned, der er indført en lang række restriktioner, og derfor bliver hjælpepakkerne løbende forlænget og justeret. Med aftalen om erstatning m.v. til minkavlere og følgeerhverv berørt af covid-19 fra januar blev regeringen og et flertal af Folketingets partier bl.a. enige om at forlænge suspensionen af dagpengeforbruget frem til og med marts måned. Der er nemlig fortsat behov for, at vi holder hånden under dem, der lige nu står uden for arbejdsmarkedet og på grund af restriktionerne har vanskeligt ved at finde et nyt arbejde. Med det lovforslag, som vi førstebehandler i dag, vil dagpengeforbruget samlet set være suspenderet fra den 1. januar til den 31. marts 2021. Jeg føler mig helt overbevist om, at det vil skabe tryghed for mange dagpengemodtagere i den kommende tid. Coronasituationen udvikler sig hele tiden, og det er vanskeligt at forudsige, hvor længe og hvordan den vil påvirke os. Som sagt er der derfor løbende behov for at se på, hvilke initiativer der skal forlænges. Der blev derfor i begyndelsen af februar indgået en ny aftale om bl.a. at forlænge suspensionen af dagpengeforbruget frem til og med den 30. april 2021. Det samme gælder suspensionen af 225-timersreglen og den midlertidige forlængelse af retten til sygedagpenge. De forslag om forlængelser vil jeg stille som ændringsforslag til dette lovforslag. Tak for ordet.
Tak for det. Der er ikke nogen korte bemærkninger til ministeren. Da der ikke er flere, som har bedt om ordet, er forhandlingen sluttet Jeg foreslår, at lovforslaget henvises til Beskæftigelsesudvalget. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Forhandlingen er åbnet, og den første, der får ordet, er beskæftigelsesministeren. Værsgo.
Tak for det. Det er lige med at huske, at når det er beslutningsforslag, er det selvfølgelig ministeren, der har ordet først. Vi skal i dag behandle et beslutningsforslag om modregning i pensioner, når ens partner tager ekstra vagter under coronapandemien. Først og fremmest vil jeg gerne takke Venstre og hr. Hans Andersen for at fremsætte beslutningsforslaget. Det rejser nemlig en yderst relevant problemstilling om de mange mennesker, som gør en kæmpe forskel midt i den her globale, omfattende pandemi ved at tage ekstra coronavagter som led i den krise. Det er en indsats, som jeg tror vi alle her i salen og i resten af Danmark er dybt taknemlige for. Vi har allerede afholdt to møder med alle Folketingets partier om at finde en brugbar løsning på den rejste problemstilling, og regeringen er indstillet på, at vi skal fortsætte de her drøftelser, så vi hurtigt kan blive enige om en løsning. Danmark har det seneste år kæmpet mod en verdensomspændende pandemi. Det har haft store konsekvenser – for vores sundhedsvæsen, for vores økonomi, for vores arbejdsmarked og for alle danskere, unge som gamle. Vi har som samfund stået sammen i en svær tid, og alle har udvist et enormt og beundringsværdigt stort samfundssind. Kombinationen af et stort samfundssind, en aktiv finanspolitik med massive hjælpepakker og aktive tiltag, der har dæmpet smitten, har betydet, at Danmark indtil nu er kommet væsentlig bedre gennem krisen end de fleste andre lande. Det gælder både sundhedsmæssigt og økonomisk. Målet er fortsat at holde hånden under danske lønmodtagere og virksomheder og sikre, at vi kommer så godt igennem den her pandemi som muligt. Vi er derfor dybt afhængige af, at alle fortsætter kampen mod corona. Medarbejdere i velfærdssamfundets frontlinje har knoklet dag ud og dag ind på sygehuse, plejehjem og institutioner med fare for selv at blive smittet. Mange har taget ekstra vagter i kampen mod corona, og det har gjort en vigtig forskel. Derfor kan det også virke unfair, at ens familie bliver straffet økonomisk for de ekstra vagter, man har måttet tage. Har man f.eks. en partner, som er førtidspensionist eller folkepensionist, og man tager ekstra vagter, kan man blive ramt af en sammensat marginalskat eller, som det også fremgår af beslutningsforslaget, skattesmæk på op til 70 pct. Når vi taler om et skattesmæk på 70 pct., er det, fordi den arbejdende ægtefælle betaler almindelig indkomstskat, samtidig med at indkomsten kan føre til modregning på 30 pct. i den anden ægtefælles pension. Modregningen i pensionen på 30 pct. udspringer af reglerne om ægtefælle- og indkomstafhængighed i pensionssystemet. I over 100 år har vores udgangspunkt været, at der er fordele ved at være to om husholdningen, og at ydelserne i vores velfærdssamfund udmåles efter behov. En ægtefælles eller samlevers indtægt har derfor betydning for, hvor meget velfærdssamfundet yder i forsørgelsesydelse, og jeg kan fortsat godt se fornuften i det princip. For vores samfundsmodel afhænger af, at alle, der kan og har evnerne, bidrager, og den bygger på et princip om, at vores ydelser er målrettet dem med størst behov. På den måde kan vi have råd til et stærkt socialt sikkerhedsnet, hvor vi tager hånd om mennesker, der ikke kan forsørge sig selv. Men der er jo heller ikke nogen tvivl om, at vi befinder os i en ekstraordinær tid, hvor der er brug for, at nogle påtager sig ekstra vagter for at få enderne til at mødes. I medierne har der den seneste tid været eksempler fremme, som viser, hvordan familier er blevet straffet økonomisk for, at en har taget de ekstra vagter. Det skal selvfølgelig ikke være helt urimeligt for f.eks. sundhedspersonalet, der står i frontlinjen på plejehjem og sygehuse, når de vælger at gøre en ekstra indsats. Derfor er regeringen i gang med at undersøge, hvilke muligheder der er for at undgå, at modregningen medfører negative konsekvenser. Parallelt har vi som nævnt indledt politiske drøftelser med Folketingets partier. Vi mødtes for første gang før vinterferien, vi mødtes igen i går, og vi skal mødes igen i morgen, hvor vi meget gerne skal komme tættere på en løsning. For regeringen er det afgørende, at vi tager diskussionen på et grundigt og oplyst grundlag. Vi søger en løsning, som er midlertidig og målrettet den helt ekstraordinære situation, vi står i lige nu. Dansk Folkeparti har i drøftelserne fremlagt et forslag til en model, som lever op til de kriterier, og vi er derfor ved at se nærmere på forslaget, som helt overordnet går ud på, at den enkelte skal kunne indberette den ekstra indkomst, der er forbundet med coronarelateret merarbejde, sådan at indtægten ikke fører til nedsættelse af pensionen. På den måde vil pensionisterne kunne få de penge tilbage, som svarer til den reduktion i pensionen, deres ægtefælles eller samlevers ekstra indkomster har medført. Det lyder måske meget enkelt, men jeg kan afsløre, og det tror jeg de fleste ordførere vil give mig ret i, at det er det ikke. For hvornår er der egentlig tale om coronarelateret arbejde, og hvornår er der tale om merarbejde? Men jeg er omvendt fortrøstningsfuld; vi skal nok finde en vej i de her drøftelser. Her til sidst vil jeg bare lige kort samle op. Regeringen er meget optaget af, at vores ydelser er målrettet efter behov, men vi anerkender også, at vi står i en helt ekstraordinær situation, hvor vi har brug for alle gode kræfter i kampen mod corona. Derfor giver det ikke mening, at modregningsreglerne kan blokere for, at vigtigt frontpersonale i f.eks. sundhedssektoren påtager sig ekstra vagter. Regeringen er derfor enige i en række af de hensyn, der ligger til grund for beslutningsforslaget, men vi kan ikke støtte forslaget i sin nuværende form. Det skyldes, at den konkrete formulering i beslutningsforslaget er bredere end den problemstilling, der er blevet rejst. Ifølge beslutningsforslaget skal familier ikke kunne rammes af en marginalskat på op til 70 pct., hvis partneren til enten en førtidspensionist eller en folkepensionist tager ekstra vagter under coronapandemien. Problemstillingen med en marginalskat på 70 pct. er således ikke relateret til merindtægter for coronarelateret arbejde, men vedrører alle indtægter i familier, hvor ens partner tager ekstra vagter. Regeringen kan derfor ikke stemme for beslutningsforslaget i sin nuværende udformning, men vi bakker op om hensigten med forslaget og arbejder videre sammen med Folketingets partier om at finde en løsning, som jeg håber hele Folketinget vil bakke op om. Tak for ordet.
Tak for det. Der er nogle korte bemærkninger. Først er det hr. Torsten Gejl.
Tak for talen. Vi har jo diskuteret det før her i Folketingssalen, bl.a. i en debat med statsministeren, hvor jeg var den første til at referere til Ekstra Bladets artikler om coronaheltene, og hvor uretfærdigt det var, at deres partneres indkomst ikke bliver modregnet normalt, når de tjener penge. Jeg spurgte statsministeren, hvad hun mente om den situation, og jeg syntes faktisk, at hun kom med et rigtig, rigtig godt svar, da hun sagde, at hun ikke, som jeg opfattede det, syntes, at det var optimalt at lave politik ud fra enkeltsager, og jeg gik faktisk derfra og syntes, at det var et godt svar. Nu er det sådan, at man i regeringen åbenbart alligevel vil lave politik ud fra enkeltsager. Det er jo en ganske lille gruppe, de såkaldte helte, som vi har udnævnt dem til. Hvad er det, der gør, at regeringen pludselig har skiftet mening om det her?
Ministeren.
Først vil jeg jo give statsministeren ret i, at man altid som både regering og lovgivende forsamling skal være meget, meget varsom med at lave politik ud fra enkeltsager. Omvendt må man også sige – og det har også været en del af de drøftelser, vi har haft internt i regeringen – at de mange historier om rigtig mange bl.a. blandt frontpersonalet i sundhedssektoren, hvad enten det er sosu'er, sygeplejersker eller andre, der står forrest i forbindelse med coronahåndteringen, som har en ægtefælle, hvis indtægt bliver modregnet, jo selvfølgelig har gjort indtryk. Men det er selvfølgelig også sådan, henset til de bemærkninger, statsministeren kom med til hr. Torsten Gejl, at regeringen har lagt vægt på, at den løsning, vi så laver i fællesskab, skal være målrettet og midlertidig.
Hr. Torsten Gejl.
Altså, nu, når vi er i gang med at udnævne helte, hvad så med alle mulige andre, som udfører samfundskritisk arbejde? Det kan være brandmænd, der i løbet af meget varme somre med masser af brande rykker ud og arbejder over hele sommeren, måske endda for at redde liv; det kan være soldater, der rejser udenlands i krigssituationer og er fredsbevarende styrker og sætter livet på spil. Skal vi nu til at udnævne helte, hver gang Ekstra Bladet finder, at noget er en god historie?
Ministeren.
Nu tror jeg, at mange i forvejen vil mene, at både soldater, brandmænd og for den sags skyld også politifolk er helte, men med hensyn til om vi skal til at lave særlige regler for de grupper i forhold til deres ægtefællers indkomst, så er jeg ikke sikker på, at det er en god idé. I øvrigt tror jeg også, det er indregnet som en del af deres løn i det hele taget, at de skal rykke ud på uforudsigelige tidspunkter. Men det, det jo selvfølgelig knytter sig an til – og det er jeg jo godt klar over – er, at hr. Torsten Gejl ligesom mange andre er optaget af den bredere problemstilling i forbindelse med ægtefælleafhængighed. Og jeg tror også, jeg ad nogle omgange har forsøgt at sige, at jeg anerkender problemstillingen, men regeringen er ikke så afklaret, at vi nu i denne situation er klar til at konkludere på den.
Tak for det. Så er det hr. Karsten Hønge.
Corona har jo været med til at gøre en fuldstændig håbløs og urimelig regel indlysende urimelig for alle. Her har vi eksempler på mennesker, der ikke bare bliver bedt om at tage ekstra vagter, men som bliver pålagt at tage ekstra vagter, hvorefter makkeren derhjemme bliver trukket 30 kr. for hver 100 kr., der bliver tjent ind ekstra. Det er jo åbenlyst urimeligt, og derfor er det godt at se, at regeringen nu vil rykke sig på det her område. Men hvordan har man dog tænkt sig at gøre det? Hvordan skal man gøre det med en sosu-assistent, der er ansat på én afdeling på et plejehjem, hvor man på grund af den almindelige personalemangel bliver pålagt overarbejde, men som så ikke får lov til at blive fri for modregning, hvorimod kollegaen på en anden afdeling, hvor man tager sig af covid-19-patienter, og som bliver pålagt ekstraarbejde, fordi det er coronarelateret, skal slippe for det? Skal man så dér kunne få lov til at blive fri for modregning? Hvorfor er der dog det her behov for at give karakterer til bestemte fag og bestemte brancher i stedet for at sige: Det er jo indlysende, at nu fjerner vi den her urimelige regel om modregning til og med 2021 eller måske 2022, og så lad os se på undervejs, hvordan vi i øvrigt griber det her an?
Ministeren.
Først og fremmest fordi konsekvensen af det, hr. Karsten Hønge foreslår, ville være, at det vil koste i omegnen af 1 mia. kr. at fjerne princippet om modregning for alle i 2021 og for den sags skyld også i 2022. De to gange i omegnen af 1 mia. kr. skylder hr. Karsten Hønge jo at svare på hvor skal komme fra, samtidig med at han også skylder at være ærlig om, at så rækker det ud over den rejste problemstilling i både beslutningsforslaget, men jo også i pressen om, at her har vi at gøre med nogle borgere, som enten frivilligt – og sådan er det for en stor dels vedkommende – eller ufrivilligt arbejder mange ekstra timer, fordi Danmark står midt i en global sundhedskrise. Det er på den baggrund, at deres ægtefælles indtægt bliver modregnet. Jeg synes, at de partier, der har synspunktet om, at man skal afskaffe ægtefælleafhængighed, har gode argumenter, og jeg har respekt for dem, men jeg synes også, at man skal anerkende, at det er to principper, der støder mod hinanden. Der er på den ene side hensynet til, at vi jo gerne vil have, at det skal være retfærdigt, og at ydelserne skal målrettes efter behov, og på den anden side, at vi også gerne vil have, at folk, der har lyst til og mulighed for at bestille mere, også kan bestille mere, uden at de bliver straffet for det i deres familieøkonomi. Og hvad angår hensynet til de to principper, der støder sammen, er vi i regeringen ikke afklaret på nuværende tidspunkt.
Hr. Karsten Hønge.
Jeg har svært ved at forstå, hvordan det som socialdemokrat kan være så svært at blive afklaret i det her spørgsmål, hvor ganske almindelige lønarbejdere derude oplever, at de kommer til at have en fuldstændig urimelig ekstra omkostning, fordi deres partner er på førtidspension, hvorimod de mennesker, der er så heldige, om jeg så må sige – jeg ved ikke, om de er mere eller mindre heldige end andre – at have en rask partner derhjemme, ikke oplever det. Det er jo en fuldstændig urimelig forskelsbehandling. Men kunne ministeren her komme med bare en antydning af, hvilket monster af vejledning og kontrol der skal etableres, hvis man kun skal have en coronarelateret undtagelse?
Ministeren.
Jeg kan jo svare tilbage ved at sige, at jeg har mindst lige så svært ved at forstå, hvordan en folkesocialist kan mene, at det er rimeligt, at eksempelvis en millionær på Strandvejen, der har en ægtefælle, som er folkepensionist, skal kunne tjene alle de penge, som han eller hun gerne vil, uden at det har nogen som helst betydning for, hvordan ægtefællens folkepension ser ud. Jeg synes jo grundlæggende, at det er et sundt princip, at vi målretter vores ydelser dér, hvor behovene er størst. I forhold til det konkrete spørgsmål vil jeg sige, at det jo er drøftelser, vi er i gang med for nuværende, og jeg håber, at Karsten Hønge vil deltage lige så aktivt, som han plejer, på mødet, der er indkaldt til i morgen tidlig.
Tak. Så er det hr. Bent Bøgsted.
Tak. Bare for lige at være sikker på, at jeg ikke går glip af noget, så mener jeg, at det er torsdag morgen, der er indkaldt til møde. Det er vist ikke onsdag morgen. Ellers har jeg fået en forkert mail. Det vil jeg gerne lige have ministeren til at afklare i den forbindelse her. Karsten Hønge Det er i morgen). Jeg har det på torsdag, det er onsdag i morgen. Okay. Det er rart lige at få det afklaret. Jeg skal lige høre ministeren om det her i forbindelse med modregning, som vi snakkede om – og det var pænt af ministeren at nævne det forslag, som Dansk Folkeparti har sendt ind. Kan alle enlige folkepensionister, der tager ekstravagter, undgå at få modregnet i deres pensionstillæg på grund af bundfradrag? Der er vel også nogle af dem, der kan komme over det, hvis nu de har nogle andre indtægter ved siden af. De er vel også omfattet af det, hvis de er enlige. Det er ikke bare ægtefæller, det er vel også enlige folkepensionister.
Ministeren.
Det er klart, at det jo indgår i de drøftelser, vi skal have med hinanden. Men jeg tror, at i det oplæg, som vi kom med på det sidste møde – nu rækker det jo lidt ud over selve diskussionen om beslutningsforslaget – var det omkring enlige inkluderet. På hr. Bent Bøgsteds første spørgsmål kan jeg bekræfte, at det er i morgen, der er indkaldt til et nyt møde.
Hr. Bent Bøgsted.
Det er min fejl. Jeg havde plottet det ind torsdag. Det var godt, vi kom til at snakke om det, ellers havde jeg ikke logget på i morgen tidlig. Det er datoforvirring. Jeg er måske ikke så langt fremme i kalenderen, som ministeren var her, på grund af ferien. Det er helt fint. Vi skal jo arbejde videre, og jeg håber, vi så får en aftale om en ny ordning i morgen. For ellers har vi jo det i baghånden, som Venstre har fremsat her i beslutningsforslaget. Men mon ikke vi får fundet en rimelig løsning til gavn for dem, der yder ekstra, også andre end bare sundhedspersonale, så det er alle dem, der har ydet en ekstra indsats i forhold til covid-19. Så har vi et tilbagevendende problem med samspilsreglerne generelt, som vi skal have gjort noget ved. Det kan vi så ikke få gjort i det her tilfælde.
Så er det ministerens tur nu, når vi også har fået styr på kalenderne. Værsgo, minister.
Hr. Bent Bøgsted siger jo helt korrekt, at vi skal drøfte videre i morgen. Som det også har været kendetegnende for debatten indtil videre, både i pressen, men jo også her i dag, er der flere forskellige diskussioner. Der er den konkrete diskussion, som er blevet rejst i forbindelse med beslutningsforslaget her, som relaterer sig til folk, der har taget ekstra vagter i forbindelse med corona, og så er der den bredere diskussion om ægtefælleafhængighed, hvor – bare for at gentage det – både mit eget synspunkt og regeringens synspunkt er, at det er en problemstilling, vi anerkender og også diskuterer med os selv, men hvor vi også synes at der er de her grundlæggende hensyn, der støder mod hinanden.
Tak for det. Der er ikke flere korte bemærkninger til ministeren, så nu går vi i gang med ordførerrækken, og den første ordfører er fra Socialdemokratiet. Hr. Henrik Møller.
Tak for det. Jeg tænkte sådan på en tidligere statsminister, der sagde, at der kommer en god løsning i morgen. Og det kan sådan set godt vise sig at være rigtigt den her gang, i forhold til det, ministeren også har fortalt, nemlig at der er lagt op til, at vi i hvert fald skal drøfte den her problemstilling i morgen og også, hvis det er muligt, finde frem til en løsning. Det, man vel kan sige, er, at det er en ekstraordinær situation, og ofte vil det være sådan, at ekstraordinære situationer også vil kræve ekstraordinære løsninger. Det er måske sådan lidt svaret på at sige: Jamen er det enkeltsagspolitik, vi er i gang med, eller er det egentlig at tage udgangspunkt i en ekstraordinær problemstilling, som er baseret på de her sundhedsmæssige ting, som ligger? Det er jo det, der er udgangspunktet og den indfaldsvinkel, vi i hvert fald fra Socialdemokratiets side sammen med regeringen har til det her. Det er også derfor, som ministeren nævnte, at det er, som om der er mange forskellige dagsordener i spil, når vi drøfter den her gensidige forsørgerpligt eller ægtefælleafhængighed. Der synes jeg ministeren på meget fornuftig vis har beskrevet, at som socialdemokrater er vi sådan set faste i og knæsætter det princip, at man som familie tænker samlet i forhold til den indtægt, der er. Det vil sige, at der er en eller anden form for gensidig forsørgerpligt i det her, men vi er også med på, at det støder på nogle problemstillinger, som i hvert fald er værd, kan man sige, at diskutere mere. Men det synes jeg ikke vi skal gøre i forbindelse med det her forslag, som ligger her, hvor vi gerne vil prøve at finde en konkret løsning på det. Det er der, hvor man vel også skaber sig selv nogle problemer, når man begynder at bruge et begreb som coronahelte, for hvad så med alle dem, der er i den der gråzone, hvor de rent faktisk har gjort en ekstraordinær indsats, men ikke nødvendigvis bliver betragtet som helte? Derfor tror jeg også, at det er rigtigt set, at forslaget et eller andet sted måske kommer til at være lidt bredere end til kun at beskrive de her helte i det her. Jeg vil i den her sag også egentlig komplimentere Dansk Folkepartis hr. Bent Bøgsted, som er kommet med det, jeg synes er en meget anvendelig model for det, der kan blive den fremtidige løsning omkring det her. Så det konkrete forslag fra Hans Andersen kan vi ikke anbefale, som det foreligger her, men jeg er næsten sikker på, at vi måske allerede i morgen har overhalet det her beslutningsforslag indenom. Det er i hvert fald målet fra Socialdemokratiets side.
Tak. Der er lige et par korte bemærkninger. Først fra hr. Torsten Gejl.
Nu er der jo en ret stor bevægelse, som prøver at slippe af med gensidig forsørgerpligt og ægtefælleafhængig modregning osv., og man skulle egentlig tro, at sådan et forslag som det her vakte glæde derude. Men det, som jeg opfatter, er egentlig, at rigtig, rigtig mange mennesker, som selv er ramt af det her, inklusive nogle af dem, der er koner og mænd til coronaheltene, faktisk er imod det her forslag og ikke forstår, hvorfor der lige pludselig, fordi der er nogle helte, er nogle enkelte i den her lange kamp, der skal pilles ud og slippe for modregning, selv om alle har kæmpet længe for det her. Forstår ordføreren godt, at der er mange, der synes, at det er populistisk at begynde at tage nogle enkelte ud af sådan en lang kamp, når der i virkeligheden er så mange, som er slemt ramt af det her?
Ordføreren.
Jeg vil egentlig henholde mig til det, som jeg nævnte i indledningen, nemlig at jeg synes, at det her er en ekstraordinær situation, som gør, at vi finder en ekstraordinær løsning på det her. Som det også er blevet nævnt tidligere, er der mange forskellige motiver for at gå ind i den her debat. Det giver ikke for Socialdemokratiet anledning til at gøre op med det princip, hverken i forbindelse med det her beslutningsforslag eller de forhandlinger, som vi er i gang med. Jeg har det sådan, at jeg ikke tror, det slutter her. Altså, vi vil jo fortsætte den her diskussion, også i forhold til arbejdsudbud generelt, om det her. Jeg siger bare, at vi stadig har nogle principper, vi i hvert fald henholder os til, men om der kan rykkes ved det, vil tiden vise i kommende forhandlinger omkring de her principper.
Hr. Torsten Gejl.
Altså, den lille åbning lyder da rigtig, rigtig god. Men nu siger ordføreren selv gang på gang – ordføreren har nævnt ordene ekstraordinær situation fem gange – at det er, når der er en ekstraordinær situation. Men hvornår er der det? Hvad nu, hvis vi f.eks. får en lang, tør sommer, hvor brandvæsenet må rykke ud igen og igen for at redde liv, på overarbejde med overarbejdstimer, der bare hober sig op, er det så også helte, som også skal præmieres, ved at deres partner ikke skal modregnes på samme måde i de ægtefælleafhængige ydelser? Hvornår er det en ekstraordinær situation – hvordan vil ordføreren definere det?
Ordføreren.
Jamen altså, jeg kan jo ikke lave den endelige definition. Jeg kan bare sige, at vi står i en lige for øjeblikket i forhold til covid-19. Hvad der sker om 4 eller 5 år, kan jeg jo ikke spå om. Men der er ingen tvivl om, at lige præcis det omkring brandmændene og en tør sommer jo er, som det også er beskrevet af ministeren, noget af det, der meget gerne skulle være taget hensyn til i de arbejdsvilkår, som de medarbejdere rent faktisk har. Og der må man bare sige, at vi står i en situation her, som vi ikke har kunnet beskrive eller forudse på nogen måde.
Tak. Så er det hr. Karsten Hønge.
Jeg deler hr. Henrik Møllers modvilje mod det her ord: coronahelte. Jeg har aldrig selv brugt det. Men det har været noget, der ligesom har været med til at give svung over sagen her, fordi Ekstra Bladet har valgt at beskrive det på den måde, og vi forstår jo godt billedet. Men når nu hr. Henrik Møller også har den her modvilje mod begrebet, er det så et signal om, at den løsning, der måske kommer i morgen, ikke går ind og deler folk op i forskellige klasser og giver dem karakterer afhængigt af fag og brancher?
Ordføreren.
Det er jo svært at spå om, hvad resultatet i morgen bliver. Men hvis jeg sådan skal lytte til det, der er blevet snakket om, så gør man det bredere, forstået på den måde, at det i højere grad bliver arbejdsgivere og lønmodtagere, der også selv er med til at lave den her definition af helte. Det er ikke nødvendigvis os alene.
Hr. Karsten Hønge.
Jo jo, men skal jeg forstå det sådan, at den modvilje, som hr. Henrik Møller har, i forhold til det her med at dele det op, altså at der er nogle, der er coronahelte, selv om andre jo laver et lige så vigtigt arbejde, er et signal fra Socialdemokratiet om, at vi selvfølgelig ikke går ind og giver karakterer til fag, brancher og arbejdspladser? Men det vil man jo gøre, hvis man bare overlader det til den enkelte ansatte og arbejdsgiveren, hvis de nu skal ind og vurdere, hvorvidt noget er coronarelevant. Altså, jeg kan forstå på hr. Henrik Møller, at vi er enige om, at det er noget nærmest håbløst at begynde at beskæftige sig med. Og derfor må det gælde alle.
Ordføreren.
Udgangspunktet er, at det jo skal relatere sig til den konkrete situation i forhold til covid-19 – og det merarbejde skal relatere sig til det. Så kan man diskutere det, altså at der er alle dem, der kan dokumentere, at de har et merarbejde i forbindelse med covid-19. Om vi kalder dem helte eller vi ikke kalder dem helte, det er jo sådan set ligegyldigt, men det er et spørgsmål om at finde en løsning for dem og deres ægtefæller.
Tak for det. Der er ikke flere korte bemærkninger til ordføreren. Er vi løbet tør for servietter? Nogle gange er pakken svær at åbne. Tusind tak for det. Så går vi videre til Dansk Folkepartis ordfører hr. Bent Bøgsted.
Tak for det. Der skal ikke være nogen tvivl om, at vi er enige i Venstres beslutningsforslag om, at man selvfølgelig ikke skal straffes, fordi man har taget ekstra arbejde på grund af coronapandemien. Så langt er vi enige. Langt hen ad vejen er der ikke noget der. Og hvis ikke vi allerede var begyndt at forhandle om en løsning på problemet her, kunne vi også have støttet beslutningsforslaget. Men nu er vi i gang med at finde en løsning, hvor vi involverer alle sammen. Vi har haft møder, og vi har et møde igen i morgen. Jeg har tjekket min kalender, og der stod det i, at det var i morgen. Så der er ikke nogen problemer der. Så skal vi selvfølgelig have fundet en løsning på, hvordan vi kan sikre, at dem, der har haft ekstra arbejde relateret til covid-19, ikke bliver straffet, altså at deres ægtefælle eller samlever ikke bliver straffet. Det er det, vi er i fuld gang med, og der har Dansk Folkeparti indsendt et forslag, som i hvert fald har været offentliggjort i pressen, om, hvordan man kunne løse det via indberetning. Vi skal så have fundet den rigtige model til at løse det, og hvem, der skal være omfattet af det. Der er vi så også mere eller mindre blevet enige om, at det ikke bare skal gælde sundhedspersonalet, men alle brancher, hvor man kan sige, at det er coronarelateret, nemlig at man har haft ekstraarbejde på grund af coronarelaterede problemer. Og nej, det gælder ikke tømreren, hvor man er gået hjem på grund af corona og siger, at nu er der tid til at få tømreren til at lave en udestue eller den slags. Det er ikke det, man mener med ekstraarbejde på grund af noget coronarelateret. Det skal være overarbejde i den forbindelse, hvor vi siger, at man yder en ekstra indsats. Rigtig mange vil måske ikke blive ramt af det, fordi de jo vil udnytte bundfradraget, før de skal modregnes i pensionstillægget for ægtefælle eller samlever. Vi har så ikke lige overblik over, hvor mange det drejer sig om. Men selvfølgelig skal det være sådan, at når man melder sig frivilligt og tager noget overarbejde på grund af en sygdom, der har været så langstrakt, skal man ikke straffes, ved at der bliver trukket i pensionstillægget for ægtefælle eller samlever. Jeg ser frem til i morgen, når vi får en aftale på plads, så det kan komme til at virke. Det drejer sig om indberetning i år for det, de har haft sidste år. Så får de penge tilbage. Det er jo for førtidspensionisten eller folkepensionisten, at det så vil blive reguleret tilbage, når man indberetter, hvor meget der har været coronarelateret fra ægtefælles eller samlevers arbejde. I Dansk Folkeparti har vi også ønsket, at vi skulle hæve bundfradraget noget mere, for det ville være til gavn for rigtig mange. Når vi kigger på de her samspilsregler, der ligger, for førtidspension og folkepension, har det ikke noget med gensidig forsørgerpligt at gøre. Det er samspilsregler, der er i førtidspensionslovgivningen og folkepensionenslovgivningen og skattelovgivningen. Det er det, der gør, at man bliver ramt af samspilsregler. Det er ikke den gensidige forsørgerpligt. Men det bliver opfattet som gensidig forsørgerpligt, det har jeg fuld forståelse for. Man kan også se på, hvad der er rimeligt. Jamen er det rimeligt, at f.eks. min hustru skal have den høje ydelse for førtidspension, når jeg har den indtægt, der er? Der er rigtig mange, hvor pensionstillægget er blevet skåret væk, men der er også mange, der ikke har så meget at gøre godt med. Det er jo rigtig skidt, hvis de bliver ramt, på grund af at de yder en ekstra indsats. Men jeg ser frem til, at vi får fundet en løsning på det i forhandlingerne i morgen tidlig, så vi kan få det her til at virke. Så har vi samspilsreglerne tilbage, som vi skal have fundet en løsning på. Det er i hvert fald ikke Dansk Folkeparti, der blokerer for, at vi kan få fjernet samspilsreglerne, selv om der er nogle, der gerne vil give udtryk for, at det er sådan, men det er det ikke. Men lad os nu se, hvad vi finder af løsning i morgen. Jeg tror, vi finder ud af, at dem, der har taget ekstra arbejde, kan se frem til, at de i hvert fald ikke bliver straffet. Dansk Folkeparti kan ikke støtte beslutningsforslaget nu, men vi arbejder videre i de forhandlinger, vi har i morgen.
Tak for det. Så er der en kort bemærkning fra hr. Karsten Hønge.
Corona har jo været med til at gøre det tydeligt for enhver, hvor fuldstændig urimelige de nuværende regler er. Men hvor kommer dog Dansk Folkepartis ønske og behov for at give folk karakterer og putte dem i kasser, så nogle er mere værd end andre, fra? Vi kan have en sosu-assistent, der på en afdeling på et plejehjem af sig selv tilbyder at tage ekstra vagter, fordi der er personalemangel og bare almindelig travlhed. Det menneske kan ikke fremover undslå sig modregning for partneren derhjemme. I afdelingen i blokken lige ved siden af har vi nogle sosu-assistenter, der bliver pålagt at arbejde, eller måske vælger det selv, men de arbejder med covid. Og der skal partneren derhjemme så øjensynlig skærmes mod den her modregning. Hvor kommer det her behov fra, altså at gøre forskel på folk, som begge passer deres arbejde, som begge påtager sig samfundsnyttigt ekstraarbejde?
Ordføreren.
Jamen det har vi ikke behov for. Jeg kan sige så meget, at tilbage i finanslovsforhandlingerne i 2018 – det var finansloven for 2019 – fik Dansk Folkeparti gennemtrumfet, at bundfradraget skulle hæves, så der var flere, der ikke blev modregnet, i hvert fald før bundfradraget var blevet brugt. Det kunne hr. Karsten Hønge jo have gjort her i finansloven, altså have sat trumf på over for regeringen og sagt, at vi skal have noget igennem her. Men det gjorde hr. Karsten Hønge ikke. Hr. Karsten Hønge sad på sin flade og fik ikke noget igennem vedrørende samspilsreglerne. Der er i hvert fald ikke noget i finansloven om, at hr. Karsten Hønge har fået noget igennem, der fjerner nogle af de samspilsregler, der er. Ikke i den her finanslov i hvert fald.
Hr. Karsten Hønge.
Det er altså bare højtråbende udenomssnak, ikke det mindste svar på, hvorfor man fra Dansk Folkepartis side har det behov for at gøre forskel på en sosu-assistent ansat i en afdeling og en sosu-assistent ansat i en anden afdeling. Alt det der er bragesnak. Det er ikke dække nok til at skjule, at Dansk Folkeparti her er ude på tynd is ved at gøre forskel på folk. Hvorfor dog ikke bare gøre det, som jeg i øvrigt tror vi langt hen ad vejen kunne blive enige om, nemlig at sige, at nu fjerner vi den her modregning i 2021 og måske 2022 med? Og så kan vi undervejs finde ud af, hvordan vi i øvrigt kan få det justeret. Dernæst: Hvordan ser det her vejlednings- og kontrolmonster ud, for at man kan finde ud af, om det i virkeligheden er coronarelateret arbejde?
Ordføreren.
Hvis nu hr. Karsten Hønge ihærdigt havde arbejdet på at få det igennem i finansloven, så havde Dansk Folkeparti også støttet, at vi skulle fjerne samspilsregler for førtidspensionister og folkepensionister, men det gjorde hr. Karsten Hønge ikke. Det er så nemt at råbe op. Det der højtråben kender vi alt til fra hr. Karsten Hønge – uden nogen virkning.
Der er en kort bemærkning fra hr. Torsten Gejl. Værsgo.
Tak for talen. DF har jo også i høj grad arbejdet på at få afskaffet nogle af de her ægtefælleafhængige ydelser og samleverafhængige ydelser, og DF arbejder jo også her for at få has på nogle af dem i hvert fald i en periode. Vil DF være med til at fortsætte det arbejde nu, hvor Enhedslisten og Alternativet snart kommer med på et fuldt finansieret forslag her i Folketinget om fuldstændigt at afskaffe gensidig forsørgerpligt i dets forskellige varianter. Er det noget, som ordføreren synes at det kunne være interessant at være med til?
Ordføreren.
Dansk Folkeparti vil gerne være med til at se på samspilsreglerne, og i hvor høj grad vi kan fjerne samspilsreglerne for førtidspensionister og folkepensionister. Vi skal bare lige huske på, at gensidig forsørgerpligt er for ægtepar på kontanthjælp, og det er hjemsendelsesydelse og overgangsydelse for indvandrere. Dansk Folkeparti har hele vejen igennem sagt, at de to ting, nemlig den der gensidige forsørgerplig for de to grupper, kan vi ikke være med til. Det står vi ved, men vi vil gerne være med til at fjerne så meget som muligt af samspilsreglerne for folkepensionister og førtidspensionister. Hvis vi kan lave noget, hvor vi kan fjerne så meget, som vi overhovedet kan, er det et dyrt projekt, og det kan godt være, at vi skal tage det trinvis. Det er Dansk Folkeparti klar til. Det er helt sikkert, og det har vi sagt hele tiden.
Hr. Torsten Gejl.
Det er sådan, at der, når man snakker om det her, altid er et dilemma. Anerkender ordføreren, at der er det her dilemma med, hvem vi skal anerkende som helte, og hvad gør vi næste gang, hvor det kan være, at vi får et efterår med masser af stormflod, og hvor stormflodsberedskabet skal ud at arbejde over og arbejde over. Risikerer vi ikke, at vi kommer ind i sådan en lidt populistisk situation, hvor vi skal til at belønne nogle menneskers ægtefæller, efterhånden som Ekstra Bladet eller medierne kårer dem som helte?
Ordføreren.
Det er også en svær proces. Det er svært at træffe de beslutninger, og hvis ikke det var, fordi det her covid-19 havde været så langtrukkent, som det har været, var vi nok heller ikke kommet i den situation, hvor vi skal lave en ekstraordinær ordning her. Den situation havde vi nok ikke været i. Hvis det var tilfældet, at vi var havnet i en situation, hvor beredskabet hver eneste dag i et helt år skulle ud og kæmpe mod brande i Danmark, og jeg håber godt nok ikke, at vi kommer dertil, for så er der ikke mere tilbage af Danmark, så havde vi en ekstraordinær situation også der. Hvis det her kun havde varet et par måneder, havde vi ikke stået i den situation, hvor vi skal lave det her, for så kunne de ekstra indtægter langt hen ad vejen måske være dækket ind ved f.eks. at hæve bundfradraget noget mere.
Tak for det. Der er ikke flere korte bemærkninger. Tak til Dansk Folkepartis ordfører. Der er blevet gjort rent i mellemtiden. Karsten Hønge.
Lars er smed, og han er efter mange hårde år på arbejdsmarkedet nu på førtidspension. Da jeg besøgte ham i begyndelsen af januar, fortalte hans kone mig, at hun havde arbejdet det meste af julen og også hen over nytåret, herunder juleaften. Julegaven fra staten sidste år var et træk i Lars' pension, så han sidste år i december kun fik under 5.000 kr. udbetalt. Nu havde konen så fri i 5 dage, mens jeg var der. Det troede hun da, for der var lige netop indløbet besked om, at hun alligevel skulle på arbejde 3 af de 5 dage, og Lars betaler 30 pct. af den ekstra indkomst, som konen tjener. Jeg tog derfra med en sur smiley til Folketinget. Kirsten er sygeplejerske, og jeg besøgte hende, efter at hun havde været på nattevagt og havde fået sovet ud. Mens hun havde sovet, havde hun modtaget 11 beskeder om at tage ekstra vagter henholdsvis på mail og sms. Det var hun nu ikke så charmeret af, fordi hun jo udmærket ved, at 30 kr. af hver 100 kr., hun tjener, vil blive trukket i mandens førtidspension. Den værste julegave, staten gav den her famile, kom et år, hvor der blev trukket 17.000 kr. alene i december. Coronatiden har for mange mennesker været et vindue ind til den uretfærdige og urimelig behandling af mennesker på pension. Men ingen mennesker skal være i lommen på deres partner, corona eller ej. Denne her urimelige modregning rammer nemlig mange flere end de mennesker, der arbejder med coronarelateret arbejde. Mød familien Birkmose, hvor Søren er lærer på en efterskole og hans partner Lena er på førtidspension. Hver måned bliver Lena trukket 1.000 kr. på grund af Sørens indkomst. Når Søren en gang imellem på efterskolen stiller sig i spidsen for et særligt projekt, udløser det nogle gange en ekstra bonus, men han får betydelig mindre ud af det hjemme i familien end den kollega, som har en rask partner. Tak for indsatsen. Jeg har også snakket med Lars, som er soldaterveteran. Gennem flere udsendinger har Lars sat livet på spil, og det endte med en svær grad af ptsd. Lars er vældig glad for sin kone, som er rengøringsassistent, men han er knap så glad for den modregning, han får besked om flere gange om året. Træk i pensionen på grund af en erstatning for kraftig ptsd, der er påført i Danmarks tjeneste, og partnerens rengøringsjob er uretfærdigt og urimeligt. Og så er der ovenikøbet et element, som gør Lars' ptsd værre, nemlig det med aldrig at vide, hvor meget pension han får, og hvornår han får den. Det er godt, at vi i dag diskuterer, hvordan såkaldt coronarelateret arbejde inddrages i partnerindkomstafhængigheden. Jeg støtter ethvert forslag, som begrænser de skadelige konsekvenser og modregninger i pensionerne. Det gælder også, hvis det er et begrænset område som det, vi taler om her. Men lad os være realistiske. Når det i en eller anden form bliver gennemført, er det altså kun en lille sejr i et hjørne af slagmarken. Det er godt, men det er ikke godt nok. Kampen fortsætter for at hjælpe andre, der er i den samme klemme.
Tak for det. Der er en kort bemærkning fra hr. Torsten Gejl.
Jamen talerne bliver bedre og bedre. Tak for den her tale. Den viser jo, hvor mange mennesker der på alle mulige måder bliver ramt af det her. Jeg synes, hr. Karsten Hønge er en af dem, der har fået den allerbedste idé til, hvordan vi imødekommer den her situation med coronahelte, og det er jo egentlig ved fuldstændig at aflyse de ægtefælleafhængige modregninger – altså en slags timeout, som hr. Karsten Hønge foreslog. I forlængelse af det kommer Alternativet og Enhedslisten jo med et beslutningsforslag om fuldstændig at gøre kål på alle de her ægtefælleafhængige ydelser og samleverafhængige ydelser, hvad vi nu kalder dem alle sammen. Er det noget, som hr. Karsten Hønge, når nu det er fuldt finansieret – det vil sige, at alle de dynamiske effekter kommer oveni – vil have lyst til at støtte?
Ordføreren.
Jeg glæder mig rigtig meget til at se det konkrete forslag. Jeg ved ikke, om det er blevet fremsat, men jeg har i hvert fald ikke fået det set i detaljer. Der er også nogle udregninger, som jeg faktisk synes er rigtig okay. Når to mennesker flytter sammen, er der altså bare betydelig færre udgifter, end der er, hvis man bor alene. Så den modregning, der kommer for par, hvor man altså giver mere til dem, der bor alene, end til dem, der bor sammen, synes jeg er okay. Det, der så er problemet ved det, er, at vi øjensynligt har to forskellige beregninger, nemlig at det er 15 pct. for førtidspensionister og 20 pct. for folkepensionister. Jeg er ude af stand til at forstå, hvorfor man ikke har den samme beregningsmåde. Men selve det, at der sker en nedgang i pensionen, når man bor to sammen, for at tilpasse den det udgiftsniveau, som man har, vil jeg være tilhænger af at man fastholder, men lad os se på, om forslaget får en facon, så vi kan støtte det.
Tak for det. Der er ikke flere korte bemærkninger. Så tak til SF's ordfører. Den næste ordfører er fra Det Radikale Venstre. Fru Samira Nawa, værsgo.
Jeg vil godt starte med at sige tak til Venstre for at fremsætte det her beslutningsforslag. Det er meget relevant og godt, at vi får det debatteret. I medierne har vi jo igennem den seneste tid været vidne til eksempler på par, der oplever at blive modregnet i f.eks. førtidspensionen, fordi partneren eller ægtefællen har taget ekstra vagter og lægger flere timer på arbejdspladsen i forbindelse med coronasituationen. I løbet af det seneste år har vi – et bredt flertal eller nogle gange sågar et samlet Folketing – gang på gang vist, at vi er rede til og i stand til at træffe hurtige beslutninger, der målrettet løser de udfordringer, som borgerne møder i den her helt ekstraordinære situation med en verdensomspændende pandemi. I det her konkrete tilfælde med par, der modregnes i forbindelse med coronarelateret merarbejde, vil det Radikale Venstres indstilling i de konkrete drøftelser, som ministeren var inde på tidligere, være, at vi skal løse den her udfordring. Vi bakker op om hensigten i Venstres beslutningsforslag, men afventer en endelig tilkendegivelse af, om vi støtter forslaget, til det her efterhånden meget omtalte møde i morgen. Afslutningsvis vil jeg også lige kort sige to ord om coronahelte og hele den betegnelse. Det er jo sandt, at sundhedspersonalet er og kan betegnes som coronahelte, men det er der altså mange der er i de her tider. Jeg tænker jo bl.a. på vores børn, der betaler med deres trivsel, vores unge mennesker, som betaler med deres faglighed og bristede drømme. Coronahelte har vi rigtig mange af i den her helt særlige tid. Tak.
Tak for det. Der er en kort bemærkning fra fru Victoria Velasquez.
Tak til ordføreren for talen. Jeg blev rigtig glad, da jeg fandt ud af, at Radikale Venstre på sit årsmøde havde vedtaget en resolution om, at man i partiet går ind for at afskaffe principperne bag gensidig forsørgerpligt. Derfor ville jeg i det øjemed høre, om Venstres forslag er nok for De Radikale, eller om Radikale Venstre også regner med at kunne bakke op om det beslutningsforslag, som Enhedslisten og Alternativet har fremsat, så vi helt kommer af med de forstokkede regler.
Ordføreren.
Nej, for nu diskuterer vi den her situation, som er relateret til corona, og der er Radikale Venstres holdning, at det drejer sig om, at vi skal den modregning til livs, som vedrører det coronarelaterede merarbejde. Vi har jo haft diskussionen før omkring de generelle principper, og der har jeg også tilkendegivet holdningen om, at vi sådan set synes, at der er et dilemma i, at nogle mennesker mister incitamentet til at lægge ekstra timer på arbejdsmarkedet eller til i det hele taget at træde ind på arbejdsmarkedet.
Spørgeren.
Jeg må indrømme, at jeg blev lidt i tvivl i forhold til det svar, som blev givet af ordføreren. Altså, resolutionen fra Radikale Venstres årsmøde er jo ret klar. Vil det betyde, at Radikale Venstre i Folketinget ikke stemmer i overensstemmelse med den beslutning, der blev taget på årsmødet, eller hvor står Radikale Venstre i forhold til at få et permanent opgør med principperne bag gensidig forsørgerpligt for alle?
Ordføreren.
Det vil nok tage lidt længere tid end som så at gennemgå, hvordan Radikale Venstres landsorganisation og folketingsgruppe er skruet sammen. Men det er korrekt set, at vi har et landsforbund og et landsmøde, som har vedtaget en resolution. Det er landsmødets politik. Hvordan Radikale Venstre agerer i Folketinget harmonerer rigtig ofte med de resolutioner, der bliver vedtaget på vores landsmøder, men ikke altid. Det har jo at gøre med, f.eks. i det her tilfælde, at der også er et krav om finansiering, og lige nu ved vi simpelt hen ikke, hvor søren de penge skulle komme fra, og vi har heller ikke set nogen klare bud på det.
Så er det hr. Torsten Gejl.
Det koster ca. 1,8 mia. kr., og det skal finansieres ved at genindføre den tidligere grænse for, hvor mange år en virksomhed kan fremføre et underskud til modregning i den skattepligtige selskabsindkomst. Med den viden er det så mere interessant for ordføreren at stemme for forslaget?
Ordføreren.
I virkeligheden er det jo slet ikke det, vi diskuterer lige nu. Lige nu er det Venstres beslutningsforslag i forhold til coronarelateret merarbejde, vi diskuterer. Og det er det, jeg har haft drøftet med min folketingsgruppe, og det er det, jeg har et svar på i dag. Det andet må vi forholde os til på et andet tidspunkt, men vi har jo haft diskussionen, og Radikale Venstres holdning har jeg også redegjort for tidligere, da vi diskuterede borgerforslaget.
Hr. Torsten Gejl.
Men vi må vel godt kommentere på det, som ordføreren siger fra talerstolen ( Samira Nawa Klart). Som jeg forstod det – ret mig, hvis jeg tager fejl – betyder det, hvis vi afskaffer gensidig forsørgerpligt, efter ordførerens mening, at nogen vil miste lysten til at træde ind på arbejdsmarkedet. Som jeg har forstået det, vil det betyde en forøgelse af arbejdsudbuddet, som Radikale Venstre jo har som en absolut mærkesag. Er ordføreren ikke enig i det?
Ordføreren.
Jeg tror måske, at spørgeren misforstod mig, for min pointe var, at der jo er nogle mennesker, der som følge af modregningen mister incitamentet til at lægge ekstra timer på arbejdsmarkedet eller helt mister incitamentet til at træde ind på arbejdsmarkedet, og det mener vi sådan set er et problem. Og hvis man kan løse det, er vi rede til at kigge på det i Radikale Venstre, for det synes vi er oplagt. Ud over at det her berømte arbejdsudbud vil øges, synes vi sådan set også, at det er sund fornuft. Så det er vi rede til at kigge på, som jeg også nævnte det, da vi behandlede borgerforslaget i sin tid.
Tak for det. Der er ikke flere korte bemærkninger til De Radikales ordfører. Derfor går vi videre til den næste ordfører, som er fra Enhedslisten. Fru Victoria Velasquez.
Nu er vi samlet her igen omkring samme emne, som det også blev nævnt tidligere at Enhedslisten og Alternativet har fremsat forslag om, nemlig B 142, og som borgerne også tidligere har løftet ind i Folketinget med det mest støttede borgerforslag, B 34. I Enhedslisten har vi igennem lang tid argumenteret for at fjerne ydelsesreguleringen, fordi den åbenlyst rammer skævt i forhold til syge og ældre borgere og folk, der er blevet ramt af arbejdsløshed, med indkomster omkring gennemsnittet og nedefter eller slet ingenting. Og det er en økonomisk svær og presset situation, hvor alt for mange faktisk også fravælger samlivet, eller hvor det har andre store konsekvenser både for dem, det berører, men også for vores samfund. Som folkevalgte har vi ikke haft nogen grund til at være i tvivl om, hvad vi mener om principperne bag gensidig forsørgerpligt. Tusindvis af mennesker har modigt stillet sig frem og fortalt deres historier, lukket os ind i deres hverdag og vist konsekvenserne af gensidig forsørgerpligt. Og med borgerforslaget i ryggen og den aktive bevægelse, der har været omkring det her problem, til trods for corona, så har vi sammen kaldt på, at det er tiden til, at det er nu, vi skal have et opgør med de her forstokkede regler. Men hvor står de andre partier? Er de klar til at slå til? Vi er alle enige om, at vi gerne vil skabe gode arbejdspladser, og her står vi faktisk med en mulighed, hvis vi gør det ordentligt, der ifølge Finansministeriet, i hvert fald ifølge de beregninger, vi har fået fra Beskæftigelsesministeriet – hvis vi ikke kun gør det her midlertidigt, og hvis det ikke kun er coronarelateret merarbejde – vil skabe op imod tusind fuldtidsbeskæftigede. Nogle har kaldt det her, vi diskuterer lige nu, for populisme. Der bliver skrevet mange ting på Facebook. Men jeg har valgt at se positivt på det. Først håber jeg, at anerkendelsen af de mange, som har stået forrest under pandemien, vil skabe mere respekt, også respekt, som kan mærkes på pengepungen. Jeg håber, at det kommer til at gøre en forskel. For hvorfor er kassemedarbejderen, der har sikret, at vi har kunnet købe fødevarer ind; hvorfor er buschaufføren, der har sikret, at vi kunne komme på arbejde; hvorfor er rengøringsmedarbejderen, der begrænser smitten; hvorfor er portøren, sosu'en, sygeplejersken og mange af dem, som har stået i den absolutte frontlinje, også tit dem, der er lavtlønnede i vores samfund? Vi har flere forslag til, hvordan det kan rettes op. De skal have mere i løn, og det burde coronakrisen kunne belyse. En anden ting, hvor jeg også ser positivt på det her, og som coronakrisen også kan være med til at belyse, er, at principperne bag gensidig forsørgerpligt skal væk. Det her kan sætte spot på urimelighederne i vores samfund, altså urimelighederne ved, at kassemedarbejderen eller sosu'en, der har taget nogle ekstra vagter, ender med at blive beskattet hårdere i husstanden end direktøren. Skal det så gøre, at vi kun afskaffer det for de såkaldte coronahelte? Skal det så betyde, at vi kun gør det midlertidigt? Nej, selvfølgelig skal det ikke det. Det skal afskaffes permanent for alle. Jeg kan dog alligevel godt forstå, at der er nogle, der er lidt frustrerede over det her forslag, for hvor var forslagsstillerne, da vi skulle sikre, at f.eks. flere coronahelte ikke blev modregnet i feriepengene, selv om et foreløbigt løsningsforslag og også det meget berømte omtalte møde i morgen viser, at man kunne have lavet samme ordning ved implementeringen omkring feriepengene? Men så er det ikke det, der er planen lige nu. Det håber jeg det bliver. Der håber jeg også, at I, der støtter det her forslag, vil være med til at sikre, at det kommer til at blive omfattet, så ingen modregnes af de udbetalte feriepenge, som vi har aftalt. Flere partier fra og omkring den tidligere VLAK-regering har ytret ønske om ændringer, og der er også et parti, som så ikke er til stede lige nu, der sågar har fremsat forslag om delvise ændringer på området. Og når vi nu står her midt i en krise, der har medvirket til at udstille urimelighederne, så er forslaget en minimal delvis løsning, der bevarer den høje sammensatte marginalskat hos almindelige arbejdere. Hvorfor dette kursskifte? Jeg håber, at vi alle sammen kan rykke i den samme retning til gavn for de mange borgere, der i alt for mange år er blevet ramt af principperne bag gensidig forsørgerpligt. Lad os finde styrke i de forskellige gode grunde, vi hver især har, til, hvorfor vi gerne vil have afskaffet de forstokkede regler, og så lad os gøre det ordentligt. Lad os få afskaffet principperne bag gensidig forsørgerpligt en gang for alle – og for alle. Ikke kun for nogle få. Tak for ordet.
Selv tak til fru Victoria Velasquez, og hjertelig velkommen til hr. Naser Khader fra Det Konservative Folkeparti. Værsgo.
Tak til Venstre for at fremsætte dette beslutningsforslag, for intentionen om, at man skal have lov til at beholde flere af de penge, man tjener, deler vi i Det Konservative Parti. Vi deler også Venstres intention om gerne at ville takke de mange danskere, der under krisen har gjort en ekstra indsats og knoklet på arbejdet for vores alle sammens skyld. De er i sandhed helte, som vi i Det Konservative Folkeparti har den dybeste respekt for. Det er jeg sådan set også sikker på vi alle sammen her i Folketinget har, heldigvis. Coronaheltene findes i mange afskygninger og har mange forskellige ansigter, ingen nævnt, ingen glemt. Vi har dog lidt udfordringer med dette beslutningsforslag. Det Konservative Folkeparti står ved den gensidige forsørgerpligt. Det er et grundlæggende princip, at man forsørger sig selv og sine nærmeste, før man beder naboen eller staten om hjælp. Men en anden måde at hjælpe coronaheltene og andre danskere, der knokler, er, at danskere i arbejde skal have lov til at beholde nogle flere af de penge, de tjener. Derfor har vi også kæmpet for, at ingen danskere skulle rammes af et topskattesmæk som følge af udbetaling af de indefrosne feriepenge. Derudover vil vi gerne hæve beskæftigelsesfradraget, afskaffe modregning af arbejdsindkomst i folkepensionen og fjerne skatten på arbejdstelefoner. Det er blot nogle få af de forslag, vi har til, hvordan man kan sikre, at coronaheltene og andre danskere i arbejde får lov til at beholde flere penge til dem selv og deres familie. Så vi støtter hensigten med forslaget, men kan ikke støtte det i den nuværende form. Vi er dog åbne over for andre modeller. Tak.
Selv tak. Der er en kort bemærkning fra fru Victoria Velasquez.
Tak til ordføreren for talen. Jeg vil gerne fortsætte lidt ad det spor i forhold til at kunne få lov til at beholde nogle af ens egne penge og de ting, som ordføreren sagde der. Altså, på sin vis kan man jo sige, at gensidig forsørgerpligt lidt er en familieskat, og som en god konservativ værner man vel om familien. Så jeg tænker bare: Når vi ser, at flere afholder sig fra at flytte sammen og de konsekvenser, det faktisk har, at vi har gensidig forsørgerpligt, kunne Konservative så ikke være med på, at det ikke kun bliver noget midlertidigt og for coronaheltene, men at det faktisk er noget, vi gør for alle og gør varigt?
Som jeg nævnte i min tale, forstår jeg godt spørgerens pointe. Men vi står også fast på det princip om, at har man penge nok i familien, skal man hjælpe hinanden, før man beder naboen eller staten om hjælp. Det synes vi er rimeligt.
Spørgeren.
Men man får jo også en lavere ydelse, hvis man f.eks. bor sammen, så der er jo taget højde for nogle af de forskellige ting. Det vil jo egentlig gå ind at ramme nogen, f.eks. ved merarbejde eller de her forskellige ting, og det rammer også fuldstændig skævt for rigtig mange familier. Når man har en førtidspension, er der rigtig mange, der siger: Jeg troede faktisk, at jeg nu kunne få ro. Men det får de ikke, tværtimod er der hele tiden den her uvished. Vi kunne give så meget tryghed i så mange familier ude i vores samfund. Er der ikke noget, der gør, at Konservative måske ville være med til at kigge på det beslutningsforslag, vi har fremsat, og så gøre det bedre end det forslag, vi ser her?
Ordføreren.
Som sagt: Vi vil gerne hjælpe coronaheltene. Vi synes også, at det ikke er fair, at de får skattesmæk, bare fordi de gør en ekstra indsats her under coronaen. Dem vil vi gerne hjælpe. Men som jeg nævnte i min tale: Der er andre måder at hjælpe dem på end at fjerne modregningen.
Der er ikke flere korte bemærkninger, så vi går straks videre til hr. Lars Boje Mathiesen fra Nye Borgerlige. Værsgo til hr. Lars Boje Mathiesen.
Tak for det. En af de mange myter og måske den største myte, der er omkring Nye Borgerlige – vi hører det stadig væk fra nogle – er, at vi kun skulle være et parti for de velhavende og alt muligt andet. Det er noget vrøvl. Så jeg er da glad for, at jeg får en mulighed for i dag netop at konkretisere, at det er noget vrøvl, for det her forslag er et godt forslag, og det kommer vi til at støtte. Vi mener også, at det burde udvides. Vi mener ikke, det er rimeligt, at der er nogen, der har en marginalbeskatning på 70 pct. Vi så gerne, at den her ægtefælleafhængighed blev fuldstændig afskaffet. Vi mener, den er skadelig for Danmark. Vi mener, den er skadelig for danske familier. Og den rammer mennesker, som er blevet ramt af uheld, som potentielt kan blive tvunget til at flytte fra hinanden, og den forhindrer folk i at flytte sammen. Vi har indrettet et system, som straffer folk for at vælge kærligheden. Forestillingen om, som vi hører fra nogle, at man skal kunne forsørge sig selv, inden man beder naboen om penge, er korrekt, men hvis man mener det, bliver vi nødt til f.eks. at hæve det personlige bundfradrag, så det kommer op på at være omkring 8.000-9.000 kr., så du rent faktisk kan forsørge dig selv, inden du skal betale skat, og dermed kan forsørge andre. Så den argumentation hænger ikke sammen. Derfor synes vi, det er et godt forslag, og vi venter også med spænding på, at der kommer forslag fra andre partier, der kommer til at gøre op med det her system. Og jeg håber, at man vil være villig til at kigge på den finansiering, der skal ligge, for det kan være det, der måske desværre skiller os ad. Vi ser ikke, at den rette løsning til at finansiere fjernelsen af den her ægtefælleafhængighed er at øge skatterne for erhvervslivet eller for danskerne. Vi betaler allerede verdens højeste skat, og der er selvfølgelig mulighed for at finde pengene inden for det offentlige system. Men det er en urimelighed, som skader muligheden for at være familie i Danmark, og det bryder vi os ikke om. Tak.
Der er en kort bemærkning til ordføreren fra fru Victoria Velasquez. Værsgo.
Tak for talen. Jeg kan godt forstå, at der er mange, der bliver forvirrede, når Nye Borgerlige ellers vil afskaffe kontanthjælpen og andre ydelser. Så skal det være sådan noget med privat forsikring, men har folk råd til det osv. osv.? I forhold til at sikre, at feriepengene ikke bliver modregnet, har I været meget stille, og i forhandlingerne har der ikke rigtig været noget hjælp at hente fra den kant. Nu her hører vi så, at man er uenig i finansieringsforslaget, men vil Nye Borgerlige så stille et ændringsforslag med et andet finansieringsforslag? Eller hvad kan vi egentlig forvente for rigtig at kunne mærke, at Nye Borgerlige ønsker at afskaffe den gensidige forsørgerpligt?
Der var tre forkerte antagelser her. Nye Borgerlige har gentagne gange sagt, at vi er imod den her modregning. Det har vi gjort, hver eneste gang den her sag har været oppe, og jeg sagde faktisk ligeud, da vi havde sagen om de fastfrosne feriepenge, at jeg syntes, at det var forkert, at der var den her modregning. Og jeg synes, at det er forkert, at de, som har indgået den her aftale – for der blev faktisk indgået en politisk aftale om det her – ikke har stået fast på, at det skulle ændres. Nye Borgerlige var ikke en del af den aftale, og det var vi ikke, fordi man gav 1.000 kr. til en masse ikkevestlige indvandrere, som ikke vil deltage på arbejdsmarkedet. Derfor ville vi ikke være en del af det. Men jeg synes da, at de partier, der stod bag den aftale, skulle stille det som et krav, for det var det, der var forudsætningen. Hvorfor har de ikke sagt til regeringen, at den skulle få det fikset? Men det har man ikke gjort. Og det her med private sygeforsikringer og alt muligt andet er også noget vrøvl. Nye Borgerlige går ind for et offentligt sundhedssystem. Vi synes også, det er fint, at der er privathospitaler, men det har ikke noget med brugerbetaling eller andre forsikringer at gøre.
Spørgeren.
Det er ikke noget vrøvl. Det står på jeres hjemmeside. Det er ikke sundhedsforsikringer, jeg taler om, men det at forsikre sig mod arbejdsløshed. Det står inde på jeres egen hjemmeside. Og jeg nævnte det, i forhold til om folk var forvirrede, og hvorvidt I er et rigmandsparti eller ej. Det kan jeg godt forstå at folk er forvirrede over og mener at I er. Men jeg kunne godt tænke mig at høre: Hvad er det så, I tænker jer at gøre? For det er en del af aftalen om feriepengene, at det ikke skal modregnes. Så allerede der har man misset muligheden for rent faktisk at vise i handling, at man vil stoppe de her modregninger, og man har åbenbart også misforstået aftalen. Og imens tiden går, er der syge og ældre, som slet ikke når at opleve, at vi får afskaffet den gensidige forsørgerpligt. Så hvad vil Nye Borgerlige gøre for at sikre, at det kommer til at ske?
Nye Borgerlige står vel til at få omkring 10 pct. af stemmerne i Danmark lige p.t. Forestillingen om, at dem, der stemmer på Nye Borgerlige, ikke skulle være et mangfoldigt folkefærd, er forkert. Det, der er fælles for os, er, at vi er patrioter. Vi har bankdirektører, vi har førtidspensionister, vi har arbejdsløse, vi har lærere, og vi har forsikringsfolk – vi har alle mulige danskere. Men det, der samler os, er, at vi kerer os om Danmark. Skulle der være noget galt med at have en forsikring til at forsikre sig mod arbejdsløshed? Det er jo det, vi kalder a-kasser. Jeg har ikke hørt, at Enhedslisten har noget imod a-kasser.
Hr. Bent Bøgsted.
Tak for det. Jeg skal høre hr. Lars Boje Mathiesen, for fru Victoria Velasquez spurgte et par gange efter det, om Nye Borgerlige går ind for at afskaffe den gensidige forsørgerpligt – ja eller nej?
Ordføreren.
Jamen det synes jeg vi har svaret klart på. Så er der spørgsmålet om, hvordan vi definerer ægtefælleafhængigheden. Er det den gensidige forsørgerpligt? Hvor starter vi henne, og hvad koster det? Og det andet: Hvis man laver et forslag, der koster 1,8 mia. kr., skal der findes finansiering. Man har sagt i forhold til finansiering, at man vil hæve skatterne for erhvervslivet. Det synes vi er meget problematisk. Så det kommer jo selvfølgelig an på, hvad det er, vi fjerner først, hvad det er, det koster, og hvordan vi finansierer det. Men i princippet synes vi, der er nogle problemer, men lad os nu starte. Og så skal man lige huske på, at vi jo mener, at ydelserne kun skal være for danske statsborgere, og derfor begrænser det problematikkerne ret kraftigt.
Spørgeren.
Jamen vi får jo ikke et klart svar. Gensidig forsørgerpligt er for kontanthjælpsmodtagere og hjemsendelsesydelsesmodtagere. Det er jo ikke førtidspensionister og folkepensionister, vi snakker om. Går Nye Borgerlige ind for at afskaffe gensidig forsørgerpligt for kontanthjælpsægtepar og for dem, der er på hjemsendelsesydelse, overgangsydelse, altså indvandrere – ja eller nej?
Det synes jeg faktisk jeg svarede rigtig klart på. Det gør vi ikke, så længe det ikke gælder kun for danske statsborgere – så gør vi ikke. Så vi skal have lavet en lovgivning, som gør, at det her ikke rammer danske statsborgere. Hvis vi havde gjort det, så udlændinge ikke havde kunnet tappe ind på de offentlige ydelser, som de har kunnet gøre i de sidste 20 år, kunne vi begynde at kigge på den der del af det. Så ærer og agter man, at det er danske skattekroner, der går til danskerne i stedet for til en masse udlændinge, der kommer hertil og napper fra kassen, for det er vi ikke tilhængere af.
Så siger jeg tak til hr. Lars Boje Mathiesen og velkommen til hr. Torsten Gejl. Værsgo.
Tak. Venstres forslag om at kompensere partnerne til de såkaldte coronahelte, så de ikke bliver trukket i ydelse, fordi heltene arbejder over i coronarelaterede samfundskritiske arbejdsopgaver, kan ved første øjekast faktisk virke ganske sympatisk. Og herfra skal der også lyde en tak til alle dem, der gør en ekstra indsats i forbindelse med coronakrisen. Men hvis man tænker nærmere over det, synes jeg faktisk, at det i virkeligheden er udtryk for populisme og forfordeling at kompensere mennesker, som gør en særlig indsats, frem for andre mennesker, der også gør en særlig indsats. Forslaget vinder faktisk heller ikke opbakning i store kredse, som er ramt af gensidig forsørgerpligt og de her modregninger. Altså, f.eks. i en gruppe, der hedder TAAGF, hvor der er omkring 60.000 mennesker, vækker det her forslag slet ikke jubel, og der er endda mange af dem, som selv er kæreste med eller ægtefælle til en coronahelt. For hvem er egentlig coronaheltene, og hvordan dokumenterer man deres heltedåd? Det er læger, sygeplejersker, plejepersonale og mange andre, som i øjeblikket arbejder over for samfundets skyld i coronarelaterede indsatser. Men hvad med dem, der kører teknik til pressede hospitalsafdelinger? Hvad med embedsfolkene i forskellige ministerier, der har været på overarbejde i et år? Hvad med socialarbejderne, der er på overarbejde for at hjælpe udsatte grupper gennem coronakrisen? Hvad med de unge? Jeg hørte i dag, at der er 25 pct. flere unge, der søger psykologhjælp nu på grund af angst. De unge får revet flere år, flere sider af deres ungdom ud af deres liv – nogle af dem bliver mærket for livet. Jamen hvad med dem? Som jeg forstod statsministeren, er vi alle sammen coronahelte. Vi står sammen om at komme igennem krisen, og vi har alle sammen en hård tid. Skal det nu gradbøjes? Og hvordan kompenserer vi særlige medarbejdergrupper? Skal folk selv indberette deres coronaheltearbejde, og skal vi stole på, at deres arbejde har været coronarelateret? I forhold til den del af det vil jeg sige: Gerne for mig. Altså, den tillid vil jeg da gerne vise folk. Men hvorfor kunne vi så ikke gøre det med udbetalingen af feriepengene, så folk ikke mod regeringens løfte fik fratrukket dem i pension, boligstøtte m.v. via princippet om gensidig forsørgerpligt? Og hvorfor kan vi ikke vise folk samme tillid i beskæftigelsessystemet, som er blevet sådan et regime af kontrol og tvang? Det skaber ofte flere problemer end løsninger, når man prøver at udpege en gruppe helte og forfordele andre. Men det er godt at få belyst området, hvor der i øjeblikket er større og større fokus på de uretfærdigheder, som vi risikerer at overse, fordi området er uhyggelig kompliceret. Problemet er nemlig, at kontanthjælpsmodtagere, førtidspensionister og pensionister risikerer at blive beskattet fem gange af deres indkomst, når det er allerværst, fordi deres partner arbejder – først den almindelige indkomstskat, så skat af den erhvervsforsikring, som man netop har tegnet for at være dækket, hvis det værste skulle ske, dernæst skat af fælles husholdning, dernæst ægtefælle- eller samleverafhængig ydelse, også kaldet kærlighedsskat, og til sidst den afgift, som man skal betale, hvis den arbejdende partner betaler en stor medicinregning eller en cykel for sin partner på overførselsindkomst, hvis man er samlevende. Det er fem gange skat på de laveste indkomster. Det er godt, at vi får taget hul på det, og jeg er da glad for, at der er mange heroppe, som virker bekymrede over det. I Alternativet har vi længe arbejdet på at få fjernet alle de modregninger af ydelserne, som er ægtefælle- eller samleverbetingede. Og det gør vi bl.a. ved at fremsætte et beslutningsforslag, som er fuldt finansieret, sammen med Enhedslisten om afskaffelse af ydelsesregulering baseret på principperne om gensidig forsørgerpligt for kontanthjælpsmodtagere, førtidspensionister og folkepensionister. Det koster 1,8 mia. kr. og kan finansieres ved at genindføre den tidligere grænse for, hvor mange år en virksomhed kan fremføre underskud til modregning i den skattepligtige selskabsindkomst. Det er én måde at finansiere det på. Det er mange penge, ja, men så mange er det heller ikke. Hvor mange milliarder har vi ikke brugt på andre ting i finansloven, f.eks. til minimumsnormeringer. Så det er på tide at få has på det her. Og hvis det her beslutningsforslag bliver vedtaget, f.eks. med den her finansiering, er det jo en kæmpestor menneskelig gevinst, men der er også en stor økonomisk gevinst, for foruden den fulde finansiering er der det, vi kalder dynamiske effekter, altså afledte besparelser. Et eksempel kan være: Vi bruger 8 mia. kr. om året til at hjælpe ensomme, og det vil da give en besparelse der, når der kommer mere tosomhed. Det vil give besparelser på hjemløseområdet, når mange mennesker flytter sammen og mange huse bliver tomme. Det kan blive en besparelse i forhold til hjemmeplejen, når man har hinanden til at passe på hinanden. Det kan blive en udvidelse af arbejdsudbuddet. Så der er faktisk også meget forretning i det her. Så alt i alt er det faktisk både en god økonomisk forretning og en kæmpestor menneskelig gevinst at afskaffe kærlighedsskat. Men det betyder ikke, at vi kommer til at stemme ja til det her forslag, for i Alternativet mener vi faktisk ikke, at vi skal pille nogle små grupper ud og heltegøre dem, når det er sådan, at vi faktisk har med en ordning at gøre, der er så utrolig uretfærdig for alle. Vi skal af med alle de ordninger med den her type modregning. Tak, formand.
Selv tak. Der er en kort bemærkning fra fru Victoria Velasquez.
Tak til ordføreren. Det er jo nok meget forståeligt, at jeg er rigtig glad for, at Alternativet sammen med os i Enhedslisten er med til at fremsætte beslutningsforslaget for at få afskaffet principperne bag den gensidige forsørgerpligt for alle og permanent. Ordføreren kommer selv ind på nogle af de her dilemmaer, der er, i forhold til at skulle vælge nogle ud og ikke nogle andre, og hvornår man er coronahelt. Vil ordføreren ikke sætte nogle ekstra ord på: Er Venstres forslag nok for Alternativet, eller hvordan ser I det?
Nej, det er jo slet ikke nok. Altså, det er jo baseret på en stemning, som Ekstra Bladet har pisket op, og som egentlig handler om nogle enkeltsager, som ganske vist bliver til mange. Men det er for lille en gruppe, og det er for forkert et grundlag. For den her heltegørelse af mennesker er egentlig en forkert udvikling, fordi der er så mange, som gør så fantastisk et stykke arbejde under samfundskritiske forhold under samfundskriser, som ikke beder om heltegerningemodregning, havde jeg nær sagt. Så jeg mener, at det her er enten eller. Så lad os komme af med det hele i stedet for at være lidt populære på at modregne det for nogle få.
Spørgeren.
Jeg tænker også umiddelbart – nu er vi jo også ved at grave i tallene for, hvor meget det ville koste bare i administration at gøre det her – at hvis vi skal få et flertal af de andre, som måske bakker op om det, men det afhænger af finansieringen, så kunne et sted, som man kunne kigge på, og hvor man kunne spare nogle penge, måske også være på bureaukratiet. Ved ordføreren, om der er tale om, at der er nogle udgifter forbundet med administration – med alle de her penge, der skal udbetales, og det system det generelt er at opretholde principperne bag den gensidige forsørgerpligt – hvor der ville være nogle penge at finde?
Værsgo.
Ja, dels vil det koste en masse penge, altså et pænt antal millioner, at skulle begynde at finde ud af, hvem det er, der må modregnes, hvem det er, der er helte, hvad for en model vi skal bruge, dels er Udbetaling Danmark jo ret hårdt belastet i forvejen, fordi de er ved at bruge – hvad er det – 0,25 eller 0,5 mia. kr. på at rydde op efter forkerte udregninger af pensionerne. Så der er utrolig mange penge, der bliver brugt på det her i administration, som skulle gå direkte til at afskaffe de her modregninger i stedet for.
Tak for det. Der er også en kort bemærkning fra hr. Lars Boje Mathiesen.
Jeg er faktisk enig i, at det ikke giver nogen mening, hvis man begynder at lave det der administrative bøvl, og nu skal man måske lige holde fast i bordpladen, men jeg synes faktisk, hr. Karsten Hønge kom med et rigtig, rigtig godt forslag på, hvordan vi kunne løse det her ved at suspendere ægtefælleafhængigheden i 2 år og så finansiere det enten ved det økonomiske råderum eller noget andet. Vi kan kigge på finansieringen, og så dyrt bliver det heller ikke. Man har jo lige givet næsten 250 mio. kr. mere om året til DR, så der er rigelig med steder, vi kan finde pengene. Men det ville jo hjælpe, hvis man bare suspenderede det i 2 år fremefter, og så havde man ikke det administrative bøvl, ved at man skal lave tro- og loveerklæringer og alt muligt andet. For det mener jeg absolut heller ikke er den rigtige løsning. Men ville man fra Alternativets side stemme for sådan et ændringsforslag?
Ordføreren.
Hvis det ændringsforslag blev stillet, ville vi da helt klart støtte det. Det vil være et spændende eksperiment. Det er jo værd at lave et forsøg, som varer 2 år, og vi ville blive meget, meget klogere på de dynamiske effekter, som jeg virkelig, virkelig tror bliver undervurderet. Når vi f.eks. faktisk bruger 8 mia. kr. om året på at behandle ensomhed og vi kan få så mange, mange tusind mennesker til at komme sammen i tosomhed, så er det jo klart, at bare det vil være en stor besparelse, ud over de andre dynamiske effekter, som jeg har nævnt, som besparelser på hjemmepleje, når folk faktisk kan passe på hinanden. Og jeg mener det også, når jeg siger besparelser på hjemløseområdet, for der er altså huse, der bliver tomme, når tusinder af mennesker flytter sammen osv. Så det vil være rigtig fint at tilgå det som et forsøg og på den måde blive klogere på, hvad vi faktisk har af afledte besparelser.
Spørgeren.
Det synes jeg lyder meget fornuftigt, og ved netop at gøre det i 2 år finder man måske også ud af, at det faktisk godt kunne blive den nye normal. Måske er det ikke den her kæmpe omkalfatring af samfundet, at folk ikke vil arbejde og alt muligt andet, og at man skal nasse på et samfund, før man nasser på sig selv, men måske giver det bare mening. Måske bliver folk bare mere lykkelige, og det har vi også brug for i det danske samfund. Så tak for det.
Ja, og det kan være, at det lyder lidt forretningsagtigt at sige det, men det at skabe trivsel og skabe lykke er faktisk også en god forretning i samfundet ganske ofte. Så jeg tror slet ikke, det er så dyrt som alle de milliarder, vi har gået og truet med at det skulle koste, fra borgerforslaget kom, og så hele vejen frem i debatten her. Så jeg tror, at lykke er en god investering i ethvert samfund.
Tak til hr. Torsten Gejl. Der er ikke flere, der ønsker ordet til korte bemærkninger. Og så har vi som den sidste person i rækken ordføreren for forslagsstillerne, hr. Hans Andersen fra Venstre, Danmarks Liberale Parti.
Tak for det. Rigtig mange danskere både i den private og i den offentlige sektor har under pandemien vist, at de er klar til at yde en ekstra indsats i en ekstraordinær situation for at få Danmark så sikkert gennem pandemien som overhovedet muligt. Det skylder vi dem en stor tak for. Det er simpelt hen ikke rimeligt, at sygeplejersker, social- og sundhedsassistenter, falckreddere, chauffører og andre gode folk får et skattesmæk i familien på 70 pct., og i nogle tilfælde måske lidt mere, for at tage ekstravagter på bl.a. sygehuse og plejehjem under coronakrisen, blot fordi deres ægtefælle får førtidspension eller folkepension. Det kan vi ikke være bekendt. De fortjener en kæmpekrammer, men da det jo ikke er tiden, vi giver det i, så i det mindste en virtuel krammer i stedet for en skattehammer, som de jo oplever lige nu. I regeringen har især statsministeren holdt den ene skåltale efter den anden om, hvor taknemlig statsministeren er for vores frontpersonale, men har jo gang på gang afvist at gøre noget ved det. Så man kunne jo spørge: Hvor er statsministerens samfundssind, når det handler om de mennesker, der har ydet en ekstraordinær indsats i denne tid? I Venstre finder vi det ønskeligt, at man gør noget ved det, og det er derfor, det her beslutningsforslag er fremsat, og forhåbentlig er der også i Folketinget velvilje til at gøre noget ved sagen og give vores – nu siger jeg ordet, som nogle ikke kan lide – coronahelte den respekt, de fortjener. Jeg kan i hvert fald konstatere, at efter fremsættelsen af beslutningsforslaget er der jo kommet skub i drøftelserne, og beskæftigelsesministeren har nævnt, at partierne er mødtes for at drøfte, hvordan vi med ekstraordinære redskaber i en ekstraordinær situation kan hjælpe mennesker. Derfor skal vi også hurtigst muligt sikre, at familier, hvor partneren til enten en førtidspensionist eller en folkepensionist, der under den her coronapandemi har lavet et merarbejde, ikke rammes af en sammensat marginalskat på op til 70 pct. og i nogle tilfælde mere. Hvordan vi helt konkret gør det, tror og håber jeg på at vi finder en løsning på meget snart. Det er det, jeg lytter mig til at vi kan, og derfor vil jeg sige mange tak for drøftelsen og debatten her i dag. Jeg konstaterer, at regeringen nu med beskæftigelsesministeren i spidsen støtter hensigten. Den socialdemokratiske ordfører støtter målet om at følge op på det. Jeg vil sige tak til Dansk Folkepartis hr. Bent Bøgsted, som ikke bare støttede op omkring beslutningsforslaget, men jo også har været så konkret og har fremsat et konkret forslag, som vi arbejder videre med. Hr. Karsten Hønge, SF, har besøgt mange familier, og jeg lyttede mig til, at der var opbakning, men det kan godt være, at jeg har hørt forkert, for der var også mange andre ting, som hr. Karsten Hønge kom ind på i ordførertalen. Tak til Radikale Venstre for at støtte op om hensigten, og tak til hr. Lars Boje Mathiesen fra Nye Borgerlige. Også tak til De Konservative for at støtte op om hensigten; Konservative kan så ikke støtte de modeller, vi har drøftet som forslag til løsninger, men har andre forslag til løsninger. Så har vi Alternativet og Enhedslisten, der jo helst havde gjort den her debat til en drøftelse af eget forslag, som jeg er helt med på at vi på et tidspunkt får en drøftelse af, men nu har vi sådan set nærmest haft den med de ordførertaler, som både Enhedslisten og Alternativet har holdt i dag; det er udmærket, for så er vi jo forberedt på, hvad der kommer, når beslutningsforslaget fra Alternativet og Enhedslisten bliver fremsat. Jeg må forstå det sådan, at man fra Alternativets side, hvis ikke det kan blive den fulde model i denne omgang, slet ikke ønsker at støtte det konkrete forslag fra Venstre. Jeg synes, Alternativet skulle overveje, om ikke man kunne glæde sig over, at nogle mennesker, både dem, der har ydet en ekstra indsats sidste år, og dem, der kommer til at gøre det i år, ikke bliver ramt af den her skattehammer. Jeg synes også, man kunne glæde sig over andre muligheder og en løsning, der gør, at familier ikke bliver ramt af en sammensat marginalskat på 70 pct. Jeg forstår ikke, at Alternativet ikke ønsker at gå ind i den drøftelse, men det er jo Alternativets valg: Hvis man ikke kan få den fulde løsning til 1,8 mia. kr., skal ingen løsning lykkes; det er Alternativets valg. I Venstre er vi optaget af at løse det her konkrete problem, og det er derfor, vi har fremsat beslutningsforslaget. Og jeg ser frem til, at vi meget snart kan finde et flertal af partier, der i hvert fald vil stå ved, at vi med det her kan hjælpe nogle mennesker, og at vi også kan hjælpe hinanden, for her er der tale om mennesker, som vi har brug for tager ekstravagter. Det er jo ikke bare, at de har taget dem i 2020, men også, at de kommer til at gøre det i 2021, og det er jo ikke kun i den offentlige sektor, det er også i den private sektor; der er rigtig mange, der yder en ekstra indsats derude, og vi synes i Venstre, at det ikke var nok blot at holde takketaler og skåltaler, men vi skulle også gøre noget konkret ved det, og det er derfor, vi har fremsat beslutningsforslaget. Men tak for drøftelsen, og jeg ser frem til, at vi finder en aftale, der kan hjælpe coronaheltene.
Selv tak. Der kom en række korte bemærkninger, og den første er fra hr. Karsten Hønge fra Socialistisk Folkeparti.
Jeg deler jo fuldstændig hr. Hans Andersens ønske om ikke kun at uddele en virtuel krammer til de her mennesker, der gør en ekstra indsats, men også lade det få positive økonomiske konsekvenser for de her familier, så der er vi jo helt enige. Jeg synes da også, det er godt, at der nu måske er udsigt til, at vi kan vinde et slag i et hjørne på slagmarken ved at kunne være med til at skærme de her mennesker, der gør en ekstra indsats under coronapandemien. Men jeg bliver nødt til at spørge ind til, hvordan hr. Hans Andersen forestiller sig at man skal kunne gøre den her forskel på mennesker. Altså, man kan jo sagtens have en sygeplejerske på et sygehus, der frivilligt melder sig til ekstra vagter, som er coronarelaterede, og den sygeplejerskes partner undgår så modregning, men så kan man have en anden sygeplejerske på et andet sygehus, der bliver pålagt ekstra arbejde, fordi de simpelt hen bare mangler personale, men fordi denne person ikke arbejder med coronarelateret arbejde, oplever vedkommende så alligevel en marginalbeskatning på over 70 pct. Hvor er logikken henne i det?
Ordføreren.
Det, vi har talt om i kredsen af partier, er jo, at vi sådan set tror på det enkelte menneske – det gør vi i Venstre – og tror på det, når man laver en tro og love-erklæring på, at man har taget merarbejde i forhold til den ansættelsesaftale, man har, og også får arbejdsgiveren til at skrive under på, at det er merarbejde, der har relation til coronaindsatsen, og så er man omfattet af den her aftale, vi nu laver, hvor vi forhåbentlig kan sikre, at modregningen bliver fjernet.
Spørgeren.
Jo, jo, den tankegang har jeg jo forstået, og til det vil jeg bare sige, at det jo er et monster af korrekt vejledning og efterfølgende kontrol, vi bygger op her. For hvis vejledningen ikke er meget omfattende og meget præcis, risikerer vi jo at lokke mennesker til at undgå modregning og bagefter blive straffet hårdt, fordi de har lavet noget, der ikke er i orden. Så jeg går ud fra, at det må blive et kæmpe apparat, der nu skal vejlede mennesker, og det må man jo så finde ud af, og bagefter skal man have et ret stort apparat for at kunne udføre kontrol. Det, jeg spurgte hr. Hans Andersen om, var faktisk, hvorfor der skal være den her forskel, sådan at en sygeplejerske, der af sig selv beslutter sig for at tage ekstra vagter på et coronarelateret område, ikke vil opleve, at vedkommendes partner bliver modregnet, hvorimod en anden, der måske bliver pålagt overarbejde eller ekstra vagter på grund af den generelle, almindelige personalemangel i en eller anden afdeling, ikke kan gå hjem og sige, at man undgår modregning. Hvorfor skal der være den der urimelighed?
Ordføreren.
Det bliver jo en gentagelse, for spørgsmålet var det samme. Mit svar vil igen blive, at det, vi forhåbentlig kan lave en aftale om, er ekstraarbejde, merarbejde i relation til corona, hvor man på tro og love skal erklære, at det er det, der er tale om, og arbejdsgiveren skal skrive under på det. Og så vil jeg bare anholde noget, spørgeren sagde. Selvfølgelig skal vejledningen være skarp, men det er jo ikke sådan, at vi nu er ved at opbygge et kontrolsystem, der i kroner og øre overstiger det, det koster samfundet at sikre, at de her mennesker, coronaheltene, ikke bliver ramt af en sammensat marginalskat på 70 pct.
Så er det fru Victoria Velasquez.
Tak til ordføreren for talen. Det er jo faktisk indholdet af Venstres beslutningsforslag, som vi diskuterer, og tidligere har Venstre jo også, da I var i regering – VLAK-regeringen – nedsat Seniortænketanken og lavet lempelser på den sammensatte marginalskat. Jeg synes, det er en god måde at udtrykke det på. Og så er det klart, at vi jo netop forholder os til beslutningsforslaget fra Venstre, og det skaber da selvfølgelig noget undren, når man pludselig skifter kurs til, at det kun skal gælde for nogle, og at det kun skal gælde i en vis tid. Beskæftigelsesministeren sagde den 26. januar 2021, at vi kan se nogle klare samfundsgevinster, fordi der er positive adfærdseffekter ved at reducere den modregning, som der er på grund af gensidig forsørgerpligt. Og jeres formand efterlyste faktisk i partilederdebatten den 19. januar 2021, at det skulle kunne betale sig at arbejde. Så derfor vil jeg gerne høre Venstre: Kunne I ikke godt se, at der kunne være en sammenhæng her, hvor man tænker, at det skal kunne betale sig at arbejde, og hvor man afskaffer principperne bag gensidig forsørgerpligt? Så slipper vi også for det administrative bøvl, der kommer med det her beslutningsforslag.
Ordføreren.
Jeg er helt med på, at Enhedslisten, fra vi begyndte at drøfte det her beslutningsforslag, sådan set har ment, at det skal handle mere om det kommende beslutningsforslag fra Enhedslisten – med en regning på 1,8 mia. kr., som jeg kan forstå man vil sende til virksomhederne. Men jeg vil gerne medgive, at det her handler om balancen mellem at sikre, at det skal kunne betale sig at arbejde, mens man stadig væk har en – det har vi i Venstre – grundholdning om, at man også skal forsørge sig selv og sine. Ja, jeg kan også høre, at Enhedslisten anerkender, at vi i vores regeringstid faktisk har taget forskellige skridt til at sikre, at modregningen ikke er den samme, som den tidligere har været – ja. Men derfra til at tage skridtet og sige, at så fjerner vi bare den fulde modregning eller fjerner bare den gensidige forsørgerpligt, er der altså rigtig, rigtig langt.
Spørgeren.
Bare lige til opklaring vil jeg sige, at det er et skattehul, der bl.a. er blevet brugt af flere multinationale virksomheder til planlægning, sådan at de ikke behøver at betale selskabsskat. Jeg tror, der fra de fleste, men måske ikke alle, er en rimelig bred konsensus om, at man selvfølgelig skal bidrage og betale skat i Danmark, og det skal multinationale virksomheder og andre virksomheder også. Men vi er helt med på – og det står også i beslutningsforslaget – at vi kan finde en anden finansiering, hvis der er interesse for det. Det er rigtigt, at jeg netop anerkender de skridt, man har taget tidligere, og det er også derfor, jeg er nysgerrig på det næste skridt, Venstre gerne vil tage. Er det det her, eller er der lidt mere krudt i Venstre og i ordføreren til, at vi kan gå længere? Og i så fald: Hvor langt vil Venstre gerne gå for at få afskaffet principperne bag gensidig forsørgerpligt?
Ordføreren.
Vi er optaget af hele tiden at forfølge princippet om, at det skal kunne betale sig at arbejde, og det skal det i højere grad kunne. Og vi har jo tidligere i dag behandlet lovforslag fra regeringen støttet af Enhedslisten, der sådan set gør det mindre attraktivt at tage et arbejde. Altså, lovforslaget, vi behandlede tidligere i dag, betyder jo nu, at indvandrerfamilier får 2.000 kr. ekstra skattefrit om måneden. Det er den forkerte vej at gå i Venstres optik. Men det er da rigtigt, at vi kan drøfte, og vi skal jo hele tiden drøfte, om vi har fundet den rigtige balance. Det her konkrete forslag, vi står med i dag, er altså et helt ekstraordinært forslag i en ekstraordinær situation, der handler om coronahelte. Og det kan jeg forstå at både Enhedslisten og Alternativet sådan er meget, meget imod, fordi vi med det her ikke går hele vejen. Jeg tror måske, at dem, der vil blive omfattet af det her forslag – de 10.000 eller flere, der vil blive omfattet – vil synes, at det måske er lidt kedeligt, at de bliver taget som gidsler i den situation. Tak.
Så er det hr. Torsten Gejl.
I Alternativet mener vi ikke, at det er alle eller ingen. Vi vil gerne afvikle gensidig forsørgerpligt af de her ydelser gradvis. Det kunne være fem trin. Så det er ikke alt eller intet for os. Problemet er, at når man ikke gør det her ud fra, hvad der er op eller ned, eller hvad der er rigtigt eller forkert, eller hvad der er fair eller unfair, men gør det ud fra Ekstra Bladets heltegørelse, altså at man bruger den slags til at vurdere, om mennesker, som er sat i en uretfærdig situation, skal kompenseres i modregning, så løber vi jo efter Ekstra Bladets heltegørelse og hjælper dem med at sælge aviser, og på den måde prøver vi at skaffe nogle vælgere. Det er jo ikke måden at gå til sådan et område som det her på. Kan ordføreren ikke godt se og forstå, at også blandt mange af dem, som måske slipper for de her modregninger, faktisk er en modstand mod, at der skal pilles nogle få helte ud, som ryger på forsiden af Ekstra Bladet, når der er så mange, der har haft det her problem så længe?
Ordføreren.
Jeg har svært ved at se, hvorfor vi ikke skal glæde os over det, hvis vi finder en løsning, der gør, at coronahelte, der har ydet en ekstra indsats i 2020 og kommer til at gøre det i 2021, ikke skal rammes af en sammensat marginalskat på 70 pct. Jeg har svært ved at se, hvorfor vi ikke skal glæde os over det. Der skal åbenbart så ikke findes en løsning, fordi historien er startet i Ekstra Bladet. Det har jeg også svært ved at se. Det, jeg glæder mig over her, hvis vi finder en løsning, er, at statsministerens skåltaler er blevet til andet end skåltaler, at der er blevet handlet konkret på det, og at vi nu forhåbentlig kan lande en aftale, der gør, at der, når der skal besættes en vagt på sygehuset eller på plejehjemmet i marts og april måned, og sådan kommer det til at blive, så er flere, der vil stå op og tage den vagt med glæde, fordi de så ikke bliver ramt af en sammensat marginalskat på 70 pct.
Spørgeren.
Venstre har i årevis været med til at fastholde en marginalskat på 70 pct. for ægtefæller eller samlevere til f.eks. brandmænd, beredskabsfolk, altså mennesker, der er ude at tage et kæmpe stykke overarbejde i krisesituationer, og det kan også være over en længere periode ved andre typer samfundskriser. Venstre har altså været med til at fastholde, at de mennesker bliver ramt af en beskatning på 70 pct. Det er så i virkeligheden deres ægtefæller eller samlevere, der bliver det. Hvorfor vil Venstre fastholde det for dem, når folk, der i samfundsrelaterede kriser arbejder med corona, ikke skal modregnes på den måde?
Ordføreren.
Jeg tror, jeg nævnte i min ordførertale, at vi står i en ekstraordinær situation, der også kræver, mener vi, ekstraordinære redskaber, og derfor har vi fremsat beslutningsforslaget. Vi har ikke peget på en præcis model, vi har sagt, at det skal vi finde en løsning på, og det vil vi pålægge regeringen at gøre, og jeg lytter mig til, at der er et flertal, der gerne vil være med til det, og det glæder jeg mig over. Jeg har altså meget svært ved at forstå, at det åbenbart skal være så stort et problem at hjælpe nogle tusinde her, titusinde, måske endnu flere, familier. Det vil man ikke gøre, hvis ikke man kan hjælpe alle på en gang i forhold til Alternativets og Enhedslistens forslag. Tak.
Tak til hr. Hans Andersen. Der er ikke flere korte bemærkninger. Da der ikke er flere, der har bedt om ordet, er forhandlingerne sluttet. Jeg foreslår, at forslaget til folketingsbeslutning henvises til Beskæftigelsesudvalget. Hvis ikke nogen af jer gør indsigelser, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget.
Jeg skal hermed afslutte mødet. Folketingets næste møde afholdes i dag kl. 18.25; det er om meget kort tid. Der fortsætter vi tredjebehandlingen af nr. L 134 og anden og sidste behandling af B 155. Efter anden og sidste behandling vil der blive holdt en kort pause, hvor vi spritter lidt af. Herefter genoptages mødet med førstebehandlingen af B 135, L 159, L 160 og L 162. Så det er godt at være frisk og veludhvilet, når vi mødes igen.