Dame i gospodo narodni poslanici, kao što su i svi moji prethodni diskutanti rekli da su nezadovoljni raspodelom sredstava od strane Vlade Republike Srbije za lokalnu samoupravu, takođe i u mojoj opštini vlada isto raspoloženje, ali smo svesni da je taj deo para namenjen za lokalnu samoupravu toliki i da više prihoda nema. Rekao je ministar Dinkić da postoji deo sredstava od igara na sreću ─ 200 miliona, pa da se raspodeli nekim lokalnim samoupravama tamo gde će biti neke krize u narednoj 2005. godini. Mislim da su i ta sredstva mala. Tih 200 miliona kada bi se dalo na dve lokalne samouprave, svakom po 100, to bi tek onda nešto značilo u pravom smislu, a da se da nekom milion, dva, to je samo za preživljavanje. Što se tiče opštine Šid, mi smo uskraćeni takođe za određeni deo budžetskih sredstava. Naime, u ovoj godini se od Republike dobijalo 60 miliona, a za narednu 2005. godinu 48 miliona je odredio ministar Dinkić. Znači da dobijamo 12 miliona manje. Kada se uzme u obzir da je ove godine inflacija bila 12 posto, a da će inflacija iduće godine, što je već ministar Dinkić rekao, biti 9 posto, to je 21 posto, mislim da smo mi tu dosta uskraćeni u odnosu na onih 10 posto, gde je povećanje na zaradu sa 30 na 40 posto, i to nam ništa ne znači. Nemam nameru sa ove govornice da kukam, da molim za pare, ali jedino mogu da kažem da mi Vlada pomogne u jednom drugom segmentu, a to je da pokrenemo privredu u mojoj opštini, da pokrenemo "Srem" mesnu industriju, koja je najveći gigant na mojoj opštini, koja zapošljava 1.700 radnika, da nađemo adekvatnog kupca, da pokrenemo tu proizvodnju, koja ima, od njive do trpeze, apsolutno zaokruženo sve. Bio bih spreman da se odreknem i ovih 48 miliona, da pokrenemo "Uljaricu", sve firme u Šidu, a to Vladu ne košta ništa. Košta je samo da nađe adekvatnog partnera koji će se pojaviti, koji će kupiti te firme i koji će pokrenuti privredu. Tu bih bio veoma zahvalan sa te strane da se pomogne opštini Šid. Moram da vam kažem da smo i mi prva opština koja se naslanja na bivšu Republiku Hrvatsku i znate da sve izbeglice koje su proterane iz drugih republika prvo su došle kod nas u našu opštinu, mnogi su tu ostali, a neki su našli utočište dalje i sa te strane treba da pomogne ova vlada onoliko koliko to može. Iako smo mala opština, sa malim prihodima i budžetom, mi smo smogli snage da i naredne 2005. godine stipendiramo 60 studenata, što nije mala stvar. Znači, da vodimo brigu o našim mladim kadrovima, budućim kadrovima i imamo veliku želju da oni i ostanu da rade u svojoj opštini, tamo gde i dobijaju stipendiju, a da bi radili mora da se pokrene privreda. Vlada tu stvarno može da uradi, samo ako ima želje i namere. Meni je žao što nije ovde ministar Dinkić da čuje ovu diskusiju, da zabeleži u svoj notes, pa da nam pomogne onoliko koliko to može. Ima opština koje su dobile čak i do 45 posto više od budžeta nego što su imale u ovom periodu, a moram da kažem da su to opštine gde je pobedio G17 plus. Mislim da to nije u redu. Znači da je u mojoj pobedio kandidat ispred G17 plus opština bi dobila sigurno više. Mislim da tako ne treba gledati, da treba gledati u širinu, treba gledati na sve građane, sve ljude dobre volje. Svi žele da bude dobro i da ide nabolje, niko ne želi da bude loše. Iz tog razloga, ispred SRS, nezadovoljan sam i ne tražim pare, ali tražim samo da se pokrene privreda u mojoj opštini i bićemo veoma zahvalni.
Reč ima narodni poslanik Radič Joković, a neka se pripremi narodni poslanik Stefan Zanko.
Uvaženi gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, mi danas raspravljamo o dva predloga zakona, i to: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi i Predlogu zakona o raspodeli transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije i učešću opština, gradova i Grada Beograda u porezu na zarade u 2005. godini. Izmene u poreskom sistemu su uzrokovale izmene i dopune Zakona o lokalnoj samoupravi u delu koji definiše finansiranje lokalne samouprave. Članom 77. Zakona je definisano kako se obezbeđuju sredstva budžeta jedinica lokalne samouprave i to iz izvornih i ustupljenih javnih prihoda i transfernih sredstava iz budžeta Republike. Naime, usvajanjem Zakona o porezu na dodatu vrednost, koji će se primenjivati od 1. januara 2005. godine, ukida se porez na promet, pa samim tim i raniji način finansiranja budžeta lokalne samouprave preko određivanja godišnjeg obima sredstava. Zbog ovih izmena poreskih propisa, izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi obezbeđuje se nadomeštanje prihoda budžetima lokalnih samouprava. Članom 5, odnosno izmenjenim članom 99. definisano je da se posebnim zakonom utvrđuje deo poreza na zarade iz člana 98. tačka 1. podtačka 8. ovog zakona i iznos sredstava koji pripada jedinici lokalne samouprave po osnovu transfera iz budžeta Republike. Ukupan iznos transfernih sredstava utvrđen Zakonom o budžetu Republike Srbije koji se raspodeljuje na budžete lokalnih samouprava sastoji se iz dva dela, i to: dela namenjenog za pokriće nedostajućih sredstava iz dela ustupljenih prihoda zbog izmene poreskih propisa i dela koji se raspodeljuje prema kriterijumima, broju stanovnika, broju odeljenja i broju objekata osnovnih i srednjih škola, broju dece obuhvaćene društvenom brigom o deci i broj objekata društvene brige o deci, statusu životne sredine, stepenu razvijenosti...
Gospodine Radiču, možete li da spustite mikrofone, ne čuju vas poslanici. Hvala.
Jasno je da treba prilikom raspodele transfernih sredstava na jedinice lokalnih samouprava izvršiti ujednačavanje, odnosno nivelisanje obima javnih rashoda, ali nije jasno kako se to postiže. Svi navedeni kriterijumi nemaju istu težinu pri raspodeli ovih sredstava, a može se opravdano postaviti pitanje proširenja kriterijuma na dužinu puteva, broj sportskih objekata, dužinu i stanje vodovodne, kanalizacione i električne mreže, broj izbeglica i broj zaposlenih. Znači potrebno je normirati i broj zaposlenih pri svim lokalnim samoupravama. Takođe nije merodavan samo broj objekata, već stanje u kome se ti objekti nalaze, njihova starost i opremljenost. Što se više kriterijuma uzme u obzir, ako se oni adekvatno vrednuju, dobija se pravičnija raspodela ovih sredstava. U Predlogu zakona o raspodeli transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarada u 2005. godini članom 2. je predloženo da učešće svih navedenih subjekata u porezu na zarade bude 40%. Ovde treba napomenuti da je porez na zarade do 1. jula 2004. godine pripadao budžetima lokalnih samouprava u iznosu od 5%, ali smo tada imali porez na fond zarada, koji je pripadao lokalnim budžetima po stopi od 3,5%. Ukidanjem poreza na fond zarada od 1. jula 2004. godine budžetima opštine, gradova i grada Beograda povećan je porez na zarade sa 5 na 30%, a nekim opštinama je vršena dopunska korekcija povećanjem procenta poreza na promet proizvoda i usluga. Pošto je na Predlog ovog zakona uloženo mnogo amandmana, evidentno je da predložena raspodela transfernih sredstava u iznosu od 13,8 milijardi dinara, koja su utvrđena Zakonom o budžetu za 2005. godinu, nije dobro izvršena. Nije jasno kako je došlo do odstupanja u raspodeli po jedinicama lokalne samouprave u odnosu na raspodelu godišnjeg obima sredstava u 2004. godini, ako se obe raspodele vrše na osnovu istih kriterijuma, utvrđenih u članu 5. odnosno 99. izmena i dopuna Zakona o lokalnoj samoupravi. Predloženom raspodelom više transfernih sredstava u odnosu na raspodelu godišnjeg obima sredstava u 2004. godini dobili su grad Beograd i opštine Apatin, Bački Petrovac, Bosilegrad, Varvarin, Vlasotince, Žagubica, Irig, Loznica, Plandište, Ražanj, Svrljig, Sremski Karlovci i Čoka. Sve ostale opštine dobile su manje, a neke drastično manje. Slažem se da je teško naći pravu formulu za raspodelu ovih sredstava, ali se moraju uvažiti određene specifičnosti pojedinih opština. Mnoge opštine su pretrpele velika oštećenja za vreme NATO bombardovanja, a da se to ni jednim kriterijumom pri raspodeli ovih sredstava ne uvažava. Ima dosta opština koje su izvukle i korist od NATO bombardovanja, jer su donacijama koje su dobijale znatno popravile svoju infrastrukturu iako nisu pretrpele štete, dok su opštine koje su bile izložene NATO bombardovanju praktično izopštene iz donacija. Navodim primer opštine iz koje dolazim, to je opština Lučani, koja je pretrpela velika razaranja privrednih objekata, pa je čak morala da se zaduži kreditom kod Komercijalne banke da bi sanirala štete na kotlu koji greje čitavo naselje. Privreda se još nije oporavila, nije izvršena privatizacija svih privrednih subjekata, a u najvećoj firmi, preduzeću "Milan Blagojević" - namenska proizvodnja, još uvek nije završen postupak restrukturiranja, koji vodi Vladina Komisija za restrukturiranje namenskih kapaciteta. Očigledno je da se budžet opštine ne može napuniti iz povećanog učešća u porezu na zarade, jer tih zarada ili nema, ili su na niskom nivou. Amandmanom sam tražio povećanje transfernih sredstava do nivoa sredstava koja su utvrđenim godišnjim obimom sredstava za ovu godinu. Tako se ministar složio da kriterijumi za raspodelu transfernih sredstava nisu sveobuhvatni da garantuju pravičnu raspodelu ovih sredstava i obećao da će do 31. marta 2005. godine biti izmenjeni, odnosno dopunjeni, i da u slučaju da bude promašaja u raspodeli ovih sredstava po važećim kriterijumima postoji mogućnost otklanjanja tih grešaka intervencijom sredstvima iz fonda u kome je za te namene obezbeđeno 200 miliona. Povlačim amandman koji sam podneo na član 3. Predloga zakona o raspodeli transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade u 2005. godini. Bez veće ekonomske samostalnosti jedinica lokalne samouprave nema decentralizacije vlasti, za koju smo se svi zalagali. S druge strane, moram da kažem da opštine koje imaju veliki broj seoskog stanovništva nemaju drugih načina da urade infrastrukturu na selima ukoliko ne dobiju veća transferna sredstva. Nama ništa ne znači što dajemo velika sredstva iz budžeta Republike za unapređenje poljoprivrede, ako nećemo imati ljude koji će ostati na selu da rade. Hvala.
Hvala vama. Gospodin Radič je povukao amandman. Reč ima narodni poslanik Stefan Zankov, a neka se pripremi narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, o izmenama Zakona o lokalnoj samoupravi i zakonu o raspodeli transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade u 2005. godini govoriću kroz prizmu činjenica da dolazim iz Zaječara. Napraviću određenu paralelu sa budžetom opštine Zaječar za 2004. godinu. Opština Zaječar je u budžetu za 2004. godinu imala od poreza na promet nešto oko 110 miliona dinara. Izmenama u poreskom sistemu ukinut porez na promet, zamenjen, odnosno uveden je porez na dodatu vrednost. S tim u vezi ovim predlogom zakona predviđeno je da se ovaj iznos nadoknadi iznosom transfernih sredstava od 76 miliona dinara i povećanjem učešća opštine u porezu na zarade sa 30 na 40%, a da ne govorimo o mogućnosti iz člana 4. Predloga zakona, da se ova sredstva smanje srazmerno smanjenju budžeta. Da krenemo od pretpostavke da do smanjenja neće doći, ako baratamo ovim brojkama koje stoje u Predlogu zakona možemo da konstatujemo da će budžet opštine Zaječar biti neopravdano manji. Ovde se radi o razlici od 33 miliona dinara. Ako uračunamo povećanje učešća opštine u porezu na zarade od 30 na 40%, na nivou ovogodišnjih zarada, biće veće za 16 miliona, pa postoji manjak od 17 miliona dinara u odnosu na 2004. godinu u budžetu opštine Zaječar. Bilo bi dobro da su ova sredstva ostala bar na istom nivou, ako ne i veća. Pitanje je da li će posustala zaječarska privreda moći uopšte da 2004. godine isplati ovoliki iznos zarada, ako znamo da sve veći broj preduzeća smanjuje obim poslova i smanjuje broj zaposlenih. Ne može predlagač nekom čudnom matematikom u obrazloženju Predloga zakona da nas ubedi da je ova podela sredstava dobra i pravična. Podela nije dobra za građane Zaječara, jer će zbog ovoga budžet opštine Zaječar, a tako je i sa većinom opština u Srbiji, biti manji nego 2004. godine. Imajući u vidu inflaciju tokom ove godine, više je nego jasno da organi opštine Zaječar neće moći normalno da funkcionišu. Kada kažem normalno, mislim veoma skromno, jer se radi o više nego skromnim sredstvima za zadovoljavanje svakodnevnih potreba građana opštine Zaječar. Problemi u opštini Zaječar su više nego evidentni i ne tako mali. Veliki je broj neasfaltiranih ulica, čitava naselja su u pitanju, a postoje i drugi komunalni problemi kao što su vodovod, kanalizacija, deponija i slično. Ovde ste morali, mislim na vladajuću većinu, da uzmete u obzir ili da saznate preko stranačkih kolega, ministra finansija iz Zaječara, mislim na G17 plus, kakva je situacija u zaječarskoj privredi, koliki je pravi stepen razvijenosti i ostalo, sve što čini kriterijume za određivanje visine ovih sredstava u 2005. godini za opštinu Zaječar. Ako se uzme u obzir i činjenica da postoje dugovanja prema komercijalnim bankama koja moraju da se vraćaju u 2005. godini, siguran sam da od normalnog funkcionisanja opštine Zaječar neće biti ništa u narednoj godini. Ovakvim predlogom ste definitivno pokazali da je više vaše zalaganje za decentralizaciju samo deklarativne prirode.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković, a neka se pripremi narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada se onomad DOS-ovska vlast pope na grbaču Srbiji i srpskom narodu, pre nego što su došli, obećavali su brda i doline. Obećavali su potoke kojima će teći med i mleko, a danas ne samo da nema mleka, nema ni potoka, i to su upropastili. Pojavi se pre neki dan ministar Dinkić i kao deda Mraz podeli nam tri lista formata A4, podeli gradovima i opštinama ovo malo crkavice, a bio je toliko pun sebe kao da vadi iz džepa, a ne da daje narodne pare. Sećate se, pre nego što smo donosili zakon o PDV-u, da je onda rečeno da će lokalne samouprave ubirati mnogo manje sredstava, a da će oni to kroz raspodelu PDV-a, odnosno Vlada kroz raspodelu sredstava iz PDV-a nadoknaditi gradovima. Danas vidimo da su lokalne samouprave ostale bez dobrog dela izvora prihoda, da su sve pare kod Dinkića, odnosno u njegovom ministarstvu i da on više svojom voljom nego nekakvim proračunima podeli to malo gradovima što je trebalo da se podeli i tako unese razdor među predstavnike gradova, čak i ovde u parlamentu, pa se pojavilo stotinak amandmana, skinite odavde, dodajte ovom gradu, skinite od Beograda, dodajte Kraljevu, skinite od Kraljeva, pa dodajte Valjevu. A niko se nije setio da pita, dobro, ministre Dinkiću, gde si isplanirao sve ostale pare i kako će lokalna samouprava da živi, kako misliš da lokalna samouprava živi, a svi znamo u kakvom su nam stanju putevi, svi znamo, jer svi dolazimo u Beogradu, vidite da Beogradu fali bar dva prstena, bar dva mosta da bi ova saobraćajna gužva mogla da se prevaziđe i tako je sa svim gradovima. Prema tome, malo para, stisnuo Dinkić kesu, gradovi ostaju da tavore, da prežive samo, doduše, obećao je on, ukoliko se ukaže potreba i ukoliko ima para, on će vanrednim podelama nekim gradovima, opet nekim gradovima, a ne svim, da dodeli još nešto. Ovde u ovom papiru nema nijednog grada na Kosovu i Metohiji, nijednog srpskog grada gde žive Srbi, a to znači da je ministar Dinkić Srbe sa Kosova i Metohije otpisao. Ima još jedna činjenica, obzirom da se ova transferna sredstva daju od januara do decembra, pitanje je koliko će gradova i ovo što je on dodelio dobiti. Para je malo, neravnomerno su raspoređene i tu ima još jedna činjenica koju ste verovatno primetili. U svim gradovima gde je poslednjih lokalnih izbora SRS došla na vlast, uzmite prošlogodišnju raspodelu, uzmite prihode koje su lokalne samouprave u tim gradovima ostvarivale pre nego što je PDV uveden i pre nego što će stupiti na snagu od Nove godine i uzmite sada ovu podelu i videćete za koliko su para zakinuti upravo ti gradovi. Sve u svemu, ova godina će za lokalnu samoupravu biti daleko gora od prethodne, a ona je bila gora od one prethodne i sve ćemo se tako vraćati do 2000. godine od kada je uplovila demokratija u Srbiju. Vladi, naravno, neće faliti ni dlaka sa glave. Dinkić će i dalje, kada nam obrazlaže zakone ovde, da maše papirima nadobudno i mislim da je i nama ovde i građanima Srbije jasno da je došlo vreme za nove izbore, došlo je vreme da kormilo srpske vlasti preuzmu pošteni, časni, čestiti, odnosno da kormilo preuzmu srpski radikali.
Reč ima narodni poslanik Zoran Antić, a neka se pripremi narodni poslanik Milan Škrbić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u svakom slučaju složio bih se sa mojim prethodnicima koji su nezadovoljni ovim predlogom zakona. Očigledno je da kriterijumi nisu oni koji je trebalo da budu prilikom raspodele ovih sredstava. Očigledno je da isto tako republički budžet ima ozbiljnije povećanje nego što to imaju budžeti lokalnih samouprava i predlagač zakona je morao da izjednači lokalne samouprave i lokalne budžete sa republičkim budžetom, jer čini mi se da bi to bilo pošteno. Ovako, lokalnim samoupravama ostaje da znatno uvećaju svoje prihode, ukoliko žele da ostanu u tom nekom planu prihoda kako je ministar izložio ovde svima nama, a da bismo do toga došli, najverovatnije moraće da idu sa višim cenama, što će u narednoj godini, koja je ovako inflatorna, jako loše da se odrazi na privredu tih gradova. Moram kao i moje kolege par reči da kažem o Pomoravlju, pošto dolazim iz Pomoravlja, da kažem da je očigledno da su ovi veliki gradovi, Jagodina i Paraćin ovim planom zapostavljeni, odnosno da se za njih izdvaja nešto manje sredstava nego što bi po republičkom proseku bilo potrebno, ali sticajem okolnosti i Svilajnac je u ovom predlogu oštećen, jer po meni ne spada u razvijenu opštinu. Ako se već išlo na to da razvijene opštine potpomažu nerazvijene ili slabije razvijene opštine, onda nije bilo razloga da se, kada je u pitanju Svilajnac, ide sa nešto nižim budžetom nego do sada, s obzirom da su u tom gradu demokrate na vlasti i u prethodne četiri godine u potpunosti upropastile privredu. U vezi ovog kriterijuma rekao bih da, hteli mi ili ne, kriterijume moramo da menjamo. Očigledno, ovde se pominje neki 15. mart kao datum kada treba izvršiti neki rebalans ili neku kontrolu i sve je to u redu, mislim da poslanici to podržavaju, ali ono što je činjenica, a to je da ovim nerazvijenim opštinama ta izmena kriterijuma, eventualno neka nova sredstva koja bi se revizijom obezbedila za te nerazvijene opštine neće mnogo da pomognu. Mislim da je uvećanje sredstava nerazvijenim opštinama bežanje Vlade od odgovornosti koju mora da ima prema nerazvijenim opštinama, a mi smo takvu politiku imali decenijama iza nas i pokazalo se da sam novac nije dovoljan da bi neka opštine iz statusa nerazvijene prešla makar u status srednje razvijene. Potrebno je mnogo toga dodatno uraditi, pre svega, imati jednu strategiju regionalnog privrednog razvoja. Mi tu strategiju nemamo. Nažalost, nemamo uopšte strategiju privrednog razvoja, jer već četiri godine se bavimo monetarnom politikom, privatizacijom, makroekonomijom, a o razvojnoj politici, o razvoju naše privrede, nema ni reči. U želji da zainteresujemo Vladu da problem siromašnih, nerazvijenih opština ozbiljnije sagleda, želim da kažem da je ova demografska slika u nerazvijenim opštinama jako loša, uopšte demografska slika u svim opštinama Srbije je jako loša. Mi imamo samo nekih 25% naseljenih mesta u kojima imamo porast stope prirodnog priraštaja, ali to se jako loše odražava na nerazvijene opštine. Za nerazvijene opštine je veliki problem i obrazovanje. Oni nemaju dovoljno obrazovnih kadrova koji bi mogli da pokrenu te opštine, a i nebriga prethodne, a i ove vlade i kada je u pitanju poljoprivreda nerazvijene opštine dovela je u dosta težak položaj. Većina tih nerazvijenih opština živi od poljoprivrede ili od prerade koja prati tu poljoprivredu i loše stanje u poljoprivredi dovelo je do toga da imamo velike migracije iz tih opština. Imali ste priliku da i u dnevnim novinama čitate da imamo veliku migraciju iz svih pograničnih opština, a i iz svih nerazvijenih opština u razvijene centre. Bez ozbiljne strategije regionalnog razvoja sasvim sigurno nećemo pomoći tim opštinama. Bez stimulativne poreske politike, bez transfera znanja i kapitala u te nerazvijene opštine, nema rešenja za njihov privredni razvoj, a to je, siguran sam, i od nacionalnog interesa - da svi građani u Srbiji budu u situaciji da imaju približno isti standard, bez obzira u kojoj opštini žive. Moj apel, na kraju, bi bio u svakom slučaju za Vladu i resorno ministarstvo da se mnogo više posvete razvoju nerazvijenih opština, da ne bežimo od odgovornosti, da ne olakšavamo svoju savest eventualno uvećanjem budžeta. To sigurno neće da reši problem nerazvijenih opština i ne budemo li to što sam naveo uradili u narednom periodu bićemo u situaciji da se u narednoj godini dana preganjamo i presipamo iz šupljeg u prazno, da budemo nezadovoljni raspodelom sredstava, a to, sasvim sigurno, ne bi trebalo da bude cilj ovoj vladi.
Hvala vama. Reč ima narodni poslanik Milan Škrbić, a neka se pripremi Miloš Dišić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada govorimo o ovim zakonima moram da primetim niz problema koji će da prate primenu ovih zakona, a nastalih u ranijem periodu. Poslanička grupa SRS je upozoravala i ranije na probleme koji će nastati upravo sada kada govorimo o ovim zakonima. Setimo se diskusije poslanika SRS kada je donet Zakon o PDV-u. Poslanička grupa SRS nije bila protiv donošenja tog zakona, ali je govorila da ga treba dobro obraditi, kako bi on u stvari zaživeo. Jer, svedoci smo da mi ovde, u Skupštini, u stvari poslanička većina, donosi zakone koji nisu dobri i koji ne mogu da zažive i da se primenjuju. Znači, žurili smo sa donošenjem ovog zakona o PDV-u, a i ovih zakona, i sada dolazimo u situaciju da je teško uskladiti sve prateće zakone, kao i ovaj zakon i Zakon o PDV-u. Zakon o PDV-u će da zaživi 1. januara 2005. godine i to je činjenica. A vidite, kada govorimo o transfernim sredstvima, kriterijumi po kojima su određuju i obračunava transferna sredstva apsolutno nisu dobri, i to smo znali svi, to je znao i ministar, a mi sada opet žurimo da donesemo taj zakon, koji nije dobar. Ministar se sam složio sa činjenicom da ti kriterijumi nisu dobri. Pred sobom imam primer metodologije obračuna transfernih sredstava, uzeti su primeri Beograda, Aranđelovca i Iriga, a između ostalog, obračun transfera prema jedinstvenim kriterijumima, pa se naglašava da su ulazni parametri itd. To su neki kriterijumi koji su postojali ranije, ali bih sada samo apelovao - mada smo se mi složili da ćemo te kriterijume svi zajedno da popravimo, da ćemo doneti neke realne kriterijume do 31. marta 2005. godine - da u te kriterijume moramo da stavimo još nešto, veoma važno za mnoge opštine: ti kriterijumi moraju da sadrže, pored ostalih postojećih, i obavezno broj prognanih i izbeglih lica. Imamo mnogo opština koje u svojoj sredini već dugi niz godina imaju veliki broj izbeglih i prognanih lica, i oni sami, pored privrede koja ne radi, jednostavno nemaju nikakvih primanja, opterećuju opštinu i samo opština ima velike probleme što se tiče prognanih i izbeglih lica. Drugo, same elementarne nepogode, jer smo i tu svedoci da su mnoge opštine u Srbiji sklone elementarnim nepogodama, recimo kada je reč o zemljotresima, trusna područja, nepogode, pa bi jedan od kriterijuma morao da bude za te opštine - elementarne nepogode, odnosno da one uđu u ovaj kriterijum prema jedinstvenim kriterijumima. Treće, područja koja su bombardovana u NATO agresiji, svedoci smo da su to razorena područja, da je razorena infrastruktura, privreda uništena, i evo već duži niz godina nema nikakvog napretka, da su te opštine u jako lošoj situaciji i sigurno su siromašne, a po obračunu iznosa transfera one će biti takođe oštećene. Jer, po ovom sistemu velike opštine će imati odakle da nadomeste taj porez, a ove male, nerazvijene nemaju, jer im privreda i ne radi. Šta bih još mogao da kažem? Pa, ako ovi kriterijumi ne budu uzeti u obzir mnoge opštine u Srbiji će biti oštećene obračunom. Svi smo se složili da je zakon nov, nedorečen i da će stvarno stanje tek da se pokaže za dva-tri meseca. Verovatno je zato i predviđeno, i sam ministar je predvideo, zato što je znao da ovaj zakon nije dobar, predvideo je 200 miliona dodatnih budžetskih sredstava, iz budžetskog fonda, upravo za te male, siromašne opštine. Tih 200 miliona će da nadomesti iz poreza od igara na sreću. Kažem, ta sredstva su i planirana budžetskim fondom i poslanička grupa SRS zbog te nesigurnosti, zbog tog nametanja nekih zakona za koje znamo da nisu dobri, a mi ih donosimo, jednostavno se plaši i sumnja da će doći do zastoja i problema oko transfera tih sredstava. Sada ću otvoreno da kažem da administracija, ne samo ministar i prateće službe, nego i administracija u ministarstvima jednostavno ne radi svoje poslove. To se odnosi i na Ministarstvo finansija. Zato i sumnjamo da će doći do zastoja oko transfera tih sredstava i povraćaja u opštine. Zašto ovo kažem? Pa, sporost administracije je evidentna, bez obzira na drastično povećanje broja zaposlenih u državnom aparatu, a znamo da je u zadnjih tri - četiri godine, sa nekih 8.000 to povećanje došlo na dvadeset i nešto hiljada. Toliko drastično povećanje, a tolika neefikasnost službi i administracije u raznim ministarstvima, kao i u Ministarstvu finansija. Ta sumnja kod nas srpskih radikala je sigurno opravdana. Kada smo nedavno raspravljali, setimo se, o zakonu i garancijama vezanim za stambeni fond, bilo je toliko hvale u tom zakonu, setite se - stambeni krediti, krediti za adaptaciju, mladi bračni parovi moći će da dižu te kredite itd. A šta se u stvari danas dešava? Dešava se sledeće, da mi u poslaničkoj grupa SRS dobijamo svakodnevno pisma, telefonske pozive, faksove u kojima se apeluje da pitamo gospodina ministra - zašto se ne daju jasna uputstva poslovnim bankama kako da trenutno plasiraju dugoročne kredita upravo za stambenu izgradnju, za te stambene kredite i adaptacije. Banke se jednostavno plaše naknadne kontrole, jer im nisu data jasna uputstva za postupanje, pa se čak već i odobreni krediti ne realizuju. Mogu da vam navedem niz banaka, a najsvežiji primer je jutrošnjeg razgovora i Rajfajzen banke. Gospodin ministar nije tu, ali hteo bih da uputim jedno pitanje i da dam jednu konstataciju. Na osnovu svega ovoga logično je da se veštački zadržavaju plasmani za te kredite radi očuvanja kursa dinara i inflacije. To su činjenice, to je logika. Sa druge strane, imamo demagošku pričuu kojoj se insistira na tržišnoj ekonomiji. Sama neefikasnost, ponoviću to, administracije, odnosno navešću primer opštine Apatin, koja je, igrom slučaja, u povoljnom položaju u odnosu na mnoge druge opštine, zato što je zadržala jedan deo privrede, recimo te Apatinske pivare i još neka preduzeća, ali postoji jedno nerazumevanje administracije kada smo tražili da Apatin postane centar za administriranje PDV-a. Apatin je u ovoj godini ubrao poreza preko šest milijardi. Pripadali smo opštini koja je tri puta veća od nas, ali je preko 30% manje ubrano poreza i pripali smo kao opština njima. Jedna treća opština, koja je takođe duplo veća, zajedno ne ubira porez kao sama opština Apatin. Obratili smo se ministarstvu, ali nismo dobili odgovor. Hteli smo da Apatin postane centar administriranja. Pre četiri godine zgrada za poreske uprave je završena, u dobrom delu pokrivena, struja razvedena, a već četiri godine stoji i propada. Obratili smo se i tu ministarstvu, da zajednički dovršimo tu zgradu, koja će da postane deo i vlasništvo Ministarstva finansija, i ujedno da postanemo centar za administriranje PDV-a. Još nismo dobili nikakav odgovor. Nova godina je blizu, zakon se primenjuje i upravo zato sam ovu kritiku usmerio na tu sporu administraciju.
Reč ima narodni poslanik Miloš Dišić, a neka se pripremi narodni poslanik Milivoje Vuković.
Dame i gospodo narodni poslanici, Vlada je krenula u donošenje ovih zakona ubrzano. Upozoravali smo da možda nije pravi momenat i da će imati velikih problema. Donose se zakoni pod pritiskom, ne znamo čijem i ne znamo ni zašto, ali samo znamo da Srbija ulazi u sve veće probleme. Mi, poslanici Srpske radikalne stranke, za to smo da se donose dobri zakoni, od kojih će koristi najviše imati Republika Srbija i njeni građani. Kod ovog zakona, a radi se o Predlogu zakona o rasporedu transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade u 2005. godini, gospodine ministre, pažljivo smo vas saslušali u vašem obraćanju poslanicima o svim vašim potezima i kriterijumima koji su bili bitni za određivanje visine sredstava koja će se vratiti iz budžeta Republike gradovima i opštinama. Predvideli ste čak da se za slabije opštine odnosno siromašne, koje ni posle ovoga ne budu imale dovoljno sredstava, vrši donacija iz sredstava dobijenih od igara na sreću. Znači, sami ste svesni da ovaj zakon nije dobar zakon, da će biti problema i teškoća, pa ste i u ovom zakonu predvideli da se takva sredstva raspoređuju slabijim opštinama. Mišljenja smo da će lokalne samouprave imati veoma, veoma teških problema i da će samofinansiranjem od vaših predviđenih parametara finansiranja jedino sigurno poreski obveznici morati da podnesu sav teret na svojim leđima. U opštini Inđija ima dosta izbeglica, neki su dobili status prognanih lica, a neki i državljanstva. Uglavnom, većina od njih je na leđima narodne kuhinje i Crvenog krsta. Neki su se bolje snašli i imali više sreće, otvorili su firme i našli posao. Transferna sredstva su veoma mala da se zadovolje potrebe grada, društvenih firmi nema jakih da bi se njihovom prodajom dopunio budžet opštine koji pripada opštini kod prodaje u visini od 5%. Imala je Inđija dosta firmi u koje se uzdala i nadala. Međutim, sve te firme su osiromašene i danas se ne mogu više ni prodati. Pomenuću neke od njih koje su bile oslonac razvoja opštine Inđija: "Panonija", "Agrounija", "Inteks", "Vojvodina produkt", "Juvitana" i ostale koje danas ne vrede ničemu, osim da se preko takvih firmi domognu pojedinci velikih novaca i obogate na račun društva. Postoje i druge opasnosti, a Inđija ne traži puno osim da se spasi sadašnjeg kriminala. Opštinske vlasti koje su bile u prethodnom mandatu osiromašile su opštinu Inđija u višemilionskim iznosima. Ja ću vam danas navesti primere gde se uzimalo nemilice i opština Inđija je dospela u red nerazvijenih opština, koja je nekada važila za jednu od najboljih opština još u vreme one posleratne Jugoslavije. Reći ću vam kriminalne radnje tadašnjeg i sadašnjeg predsednika opštine Inđija, koji je za svoja putovanja uzimao novac iz budžeta opštine Inđija, ne pokrivši nijedno putovanje po svetu. Želeo sam da ministar bude ovde da mu to pokažem i da mu dam jedan primerak, a sve govorim u ime toga da u opštinu Inđija pošalje budžetsku inspekciju da dođe do ovih saznanja, a ja ću ministru proslediti ovakav jedan dokument. Anketni odbor Skupštine opštine Inđija je na svojoj sednici, koja se održavala u to vreme, 30. januara 2002. godine, dala tadašnjoj Skupštini opštine i odbornicima na usvajanje ovaj izveštaj, gde se u visini od 300 hiljada maraka, koje je predsednik SO tadašnji, a i sadašnji nažalost, podizao sa blagajne SO Inđija; to su sredstva za putovanja u Banja Luku, Beč, Italiju, SAD, Tirol, pa ponovo Beč, Danska, Osijek, Austrija, ponovo Tirol, a nema pokrića za takva putovanja i opština Inđija u ovom jednom segmentu je oštećena preko 300 hiljada maraka. Hoću da vam skrenem pažnju na samodoprinos u opštini Inđija koji je raspisan 2000. godine. Samo za prvih šest meseci imamo informaciju o tom samodoprinosu, u vreme dok je socijalistička vlast u Inđiji davala izveštaj o tom samodoprinosu. U toku izveštaja za period od 1. jula do 31. decembra 2000. godine po ovom osnovu ostvarena su sredstva u iznosu od 3.230.635,57 dinara. Preuzimanjem vlasti od strane DOS-a posle 5. oktobra gubi se svaki trag ovom samodoprinosu, promenjena je banka, promenjeni su žiro-računi i do dan-danas nema izveštaja. Ako smo za prvih šest meseci 2000. godine imali preko tri miliona ubranih sredstava, ova sredstva su rasla srazmerno povećanju ličnih dohodaka i zamislite koja su to danas sredstva, a da opština Inđija i njeni građani nemaju uvida u tako nešto. Ovaj dokument sam spreman da dam ministru, sve u ime toga da pošalje budžetsku inspekciju, da bi mogli da ispitaju trošenje budžeta i sredstava opštine Inđija. Možda Inđiji ne bi bila potrebna ova preraspodela sredstava od 60 miliona i povraćaj transfernih sredstava, samo da nema ovakve kriminalne vlasti u opštini Inđija. Opštinski budžet je zadužen preko 85%, a znamo da je zakonom dozvoljeno samo 20%. Ima krivičnih prijava, ali nema odgovornosti za takve postupke. Mogu da vam navedem još niz primera ovde, ali neću da vas zamaram time. Tražimo od ministra i od Ministarstva da u opštinu Inđija hitno pošalje budžetsku inspekciju i da spasi opštinu Inđija od dalje otimačine. A da ne govorimo o velikim provizijama direktora javnih i komunalnih preduzeća, kada ljudi dobiju na tenderu izgradnju regionalne kanalizacije, da takvi ljudi traže milionske sume za provizije i takve mutne radnje za koje imamo dokaze i koje ćemo ponuditi Ministarstvu, a pisali smo i krivične prijave i od toga ništa nema. Ovog puta ću prozvati i one koji su zaduženi. U opštini Inđija ne postoji javni tužilac već dve godine, tužilac koji bi sprečio takve mahinacije i to se svesno radi u dogovoru sa opštinskim vlastima, a ne znam ko je iz Vlada i iz vlasti zadužen za takve dogovore koji se održavaju sa čelnicima opštine Inđija. Ovih dana smo svedoci da u opštini Inđija kriminalna garnitura ljudi iz Stare Pazove prelazi za savetnike predsednika opštine Inđija i za savetnike načelnika. Oni koji su izgubili vlast u Staroj Pazovi preseljavaju se u Inđiju. Inđija postaje meka kriminala i molio bih vas da svi oni koji imaju volje, snage i koji mogu da spreče nešto tako, da se uzmu u pamet i da sprečimo otimanje ovo malo društvenog kapitala koji postoji, da izvršimo preraspodelu tih sredstava tamo gde je potrebno. Ne bih da vas duže od toga gnjavim, ali bih zamolio ministra, ako su mu potrebna ova dokumenta, mi ćemo dati na uvid.
Reč ima narodni poslanik Milivoje Vuković, a neka se pripremi Hranislav Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada govorimo o Predlogu zakona o raspodeli transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije i učešća opština, gradova i Grada Beograda u porezu na zaradu u 2005. godini, prema svim kriterijumima koji se uzimaju u obzir prilikom uređivanja obima sredstava za pojedine opštine, smatram da iznos sredstava predviđen za opštinu Bogatić nije dovoljan iz više razloga. Kao prvo, moja opština je više poljoprivredna nego industrijska oblast i samim tim ne mogu se očekivati predviđeni prihodi od poreza na zaradu. Kod postojećih društvenih preduzeća samo jedno od njih je privatizovano, a i ono ne posluje baš najbolje, dok su ostala društvena preduzeća već par godina sa nedefinisanim statusom. Radnici mesecima ne primaju lične dohotke, a samim tim i prihodi po osnovu istih izostaju. Mlinska industrija u Bogatiću, koja je po kapacitetima druga u Srbiji je, takođe, u veoma teškom stanju i pitanje je dana kada će biti zatvorena. Samim tim je veliki broj radnika koji neredovno primaju veoma niske lične dohotke, a mnogi su ostali i bez posla. Da bi se za njih obezbedio posao, smatram da bi bilo najbolje deo sredstava usmeriti u poljoprivrednu proizvodnju, tj. u sisteme navodnjavanja i u iskorišćavanje toplih voda, kojih je u Mačvi veoma mnogo i koje su po izdašnosti i koeficijentu iskorišćenja među najkvalitetnijim u svetu. Zato sa ove govornice pozivam sve odgovorne ljude u Vladi, a prvo ministarku za poljoprivredu, gospođu Ivanu Dulić-Marković, da povede mnogo više računa o mačvanskom seljaku. Moram da kažem da je ministarka bila u Mačvi dva puta i lepo pričala, ali mi od lepe priče nemamo ništa. Termalne vode i dalje otiču u nepovrat i neiskorišćene su. Neplanskom eksploatacijom šljunka je u zadnjih par godina Drina odnela preko 30 hektara obradive zemlje na nebranjenom području, a u poreskom rešenju poljoprivrednika najveća stavka je baš naknada za odvodnjavanje. Ove godine na području opštine Bogatić je bilo poplavljeno preko tri hiljade hektara. Mačvi je potreban novac i svaki dinar uložen u Mačvu državi će se vratiti trostruko, s obzirom na prirodne potencijale kojima Mačva raspolaže. Zato apelujem još jednom na sve odgovorne ljude u Vladi, ako ih, doduše, ima, da se zamisle koliko bogatstvo imamo neiskorišćeno, da ne bude samo po onoj narodnoj izreci "Bog nam da, a vlada ne da". Ono što je najurgentnije u ovom trenutku je dovršenje započetog kanalizacionog sistema. Ostalo je da se dovrši još par kilometara glavnog voda i sekundarna mreža. To će biti veoma teško bez pomoći države. Naime, raspisani samodoprinos građana je istekao, a prikupljena sredstva nisu bila dovoljna da se završi pomenuti kanalizacioni sistem. Bojim se da ovaj veliki projekat ne prođe kao čuvena banja u Mačvi, koja je bila urađena i pred samim otvaranjem još pre 20 godina, a nije otvorena ni do dana današnjeg, nego naprotiv, uništeno je i ono što je do tada izgrađeno i sada je opet na početku, a možda i dalje od početka. Bojim se da se opet zastalo na pola puta. Da ne pričam šta znači ovaj sistem kanalizacije za Mačvu, koja leži na ogromnim zalihama tople vode, koja se zagađuje velikim brojem septičkih jama. Takođe i voda za piće biva zagađena i veoma malo bunara bi prošlo sanitarnu kontrolu. Onda ne treba da se pitamo zašto je u Mačvi, po zvaničnoj statistici, najveći broj obolelih od tuberkuloze i bolesti bubrega. Zašto se ne držimo izreke "bolje sprečiti nego lečiti", nego uvek radimo naopako. Umesto da investiramo u dobre projekte i time životnu sredinu učinimo zdravijom, mi ulažemo novac kasnije u naše propuste, tj. u lečenje bolesti nastalih našim nemarnim ponašanjem i zagađenjem životne sredine. Dokle tako? Zato apelujem na Vladu Srbije da iznos sredstava predviđenih u zakonu za opštinu Bogatić uveća za 10 miliona, kako bi se osnovne funkcije lokalne samouprave nesmetano ostvarile.
Reč ima narodni poslanik Hranislav Perić, a neka se pripremi Tihomir Đuričić. Gospodine Periću, imate četiri minuta preostalih.
Poštovana gospođo Pop-Lazić, dame i gospodo narodni poslanici, bio sam uveren da će ministar, gospodin Dinkić, napraviti pravičnu raspodelu sredstava iz budžeta opštinama u Srbiji. Ovako kao što je dato u predlogu to se nije desilo. U uvodnom izlaganju ministar reče da su sredstva deljena po starim kriterijumima. Kada se malo bolje pogleda i vidi kako je bilo u 2002, 2003. i 2004. godini, vidi se da je ministar proširio kriterijume i dodao i novi stranački. Slažem se da treba i to, ali mislim da to treba da primenjuje u stranci gde je član, a ne na građane Srbije. Ovakvim predlogom ministar je primenio našu staru izreku "ko ima dodaj mu, ko nema oduzmi mu sve". Neću govoriti i nabrajati opštine i gradove koje je ministar nagradio, jer mi to ne dozvoljava poslanička kultura, ali moram reći i pomenuti opštine gde se ministar teško ogrešio. Tu u prvom redu stoji i moja Merošina, zatim Doljevac, Gadžin Han, Žitorađa, Kuršumlija, Blace, Prokuplje, Ražanj, neke opštine iz leskovačkog i Pirotskog okruga, što znači da i dalje ostaje "što južnije, to tužnije". Svi mi u sali znamo, Srbija nije velika, koja je opština kakva. Prema predlogu svim nerazvijenim opštinama u Srbiji je dato manje nego što smo imali u 2004. godini. Navešću samo jedan primer. Opština Merošina iz prošlih godina duguje za struju sedam miliona dinara, a sve obaveze iz prošle godine su preko 15 miliona dinara, a to znači da sa 15 miliona koje nam daje ministar treba da se razdužimo. A šta ćemo sa 2005. godinom, kako da preživimo? To je istina i takva je ista situacija u svim nerazvijenim opštinama. Opštine koje su dobile više para iz budžeta dobiće i po koji program od Ministarstva – za puteve, škole, hale, fontane itd. Od kad ste vi na vlasti, od 2000. godine, ni jedan program nije prošao siromašnim opštinama. Na kraju, sad mi je potpuno jasno kako funkcioniše ova vlast. Na Odboru za finansije gradonačelnik Beograda, gospodin Bogdanović, glasao je za sve naše amandmane, iako predlažemo da se malo oduzme od Beograda i da siromašnim opštinama, jer razume o čemu se radi. Zbog toga mu se zahvaljujem. Uopšte mi nije jasno kako su mogli ostali članovi Odbora da glasaju protiv toga da se pomogne siromašnim opštinama. Šta je ovde u pitanju, kakav strah vlada i ko uopšte vlada? Iz ovog se može izvući zaključak, mi podržavamo DSS, stranku Vojislava Koštunice, a Koštunica podržava stranku DS – Boris Tadić, koja i dalje vlada u Srbiji. Moram da priznam da je postojao dobar amandman gospodina Radojka Obradovića, gde se predlaže da se sredstva za 2004. godinu uvećaju za određeni procenat, to je u ovom trenutku najpravičnije. Kako vidim, taj amandman će biti povučen, kao i uvek po Koštuničinom receptu. Ako gospodin Obradović ne povuče svoj amandman, pozivam poslanike da glasaju za taj amandman kako bi ispravili nepravdu koja je načinjena.
Hvala, gospodine Periću. Reč ima narodni poslanik Tihomir Đuričić, a neka se pripremi narodni poslanik Branislav Rankić. Đuričić nije tu. Reč ima poslanik Branislav Rankić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kod ova dva zakona samo je redosled u redu, da se po dnevnom radu Zakon o lokalnoj samoupravi nađe pre ovog drugog. Inače, sednica na kojoj se nalaze nije u redu i ne bi trebalo ova dva zakona da se nađu na istoj sednici. Zakon o lokalnoj samoupravi, odnosno izmene i dopune je trebalo usvojiti na jednoj sednici pre, zato što je ovaj drugi zakon o sredstvima koja se transferišu praktično zasnovan članu 3. ovog zakona, tako da je ovaj zakon o lokalnoj samoupravi korišćen od strane ministarstva pre nego što smo ga usvojili u Skupštini Srbije. Time je na jedan način uskraćeno pravo poslanicima da se o svakom zakonu pojedinačno izjasne. U danu za glasanje se može desiti hipotetička situacija da ne izglasamo izmene i dopune Zakona o lokalnoj samoupravi, samim tim nema svrhe izjašnjavati se o ovom drugom zakonu, jer su ovde sredstva koja se transferišu iz budžeta Republike u opštine i gradove u Srbiji predviđena članom 3.Zakona o lokalnoj samoupravi ("Službeni glasnik Republike Srbije", br. 9/02, 33/04 i ništa/04). Znači, to ništa predstavlja ovaj zakon koji mi nismo usvojili, a na osnovu koga je napravljen član 3. zakona o transferu sredstava. Mislim da bi o tome trebalo da vode računa i poslanici koji podržavaju Vladu, jer to nije dobro. Često se desi da se poslanici nađu pred svršenim činom kada je u pitanju glasanje. Prokomentarisaću, bez želje da dajem svoje zaključke o tome kako je krojeno i kako su raspoređivana sredstva, ali ću prokomentarisati veliki broj amandmana narodnih poslanika na član 3. zakona o transferu sredstava i tačno po tome kako amandman glasi moglo se videti iz kog grada ili opštine dolazi koji narodni poslanik, i uglavnom su se amandmani odnosili na to da jedan deo sredstava treba oduzeti gradu Beogradu i da to treba dodeliti nekim drugim opštinama. Nisam bio lenj da izvedem jednu računicu i ukupna sredstva od 13,8 milijardi koja se izdvajaju iz budžeta, 40,6% odlazi na grad Beograd, 59,4% odlazi na sve ostale gradove i opštine u Srbiji. Obzirom da Beograd ima 16 opština, Surčin sedamnaesta, a da je u ostatku Srbije 140 opština, plus u ovim gradovima nekoliko, oko 150 otprilike, odnos je 10:1. Obzirom da je budžet 40:60, oko osam puta su veća sredstva namenjena beogradskim opštinama nego što su to za opštine u unutrašnjosti. Navešću vam primer Obrenovca, Lazarevca i Mladenovca i pokušaću da ih uporedim sa Loznicom, Trstenikom i Negotinom. To je dovoljno da većina poslanika zna u čemu je bila suština amandmana koje su podnosili narodni poslanici. Dalje zaključke na osnovu ovoga neću izvoditi, iako je ministar rekao da poslanici iznose optužbe na to koliko je sredstava dobio Beograd. Ne radi se ni o kakvim optužbama, rekao sam da se radi o čistoj matematici. Neću pojedinačno komentarisati to koliko će koja opština dobiti, ali kriterijumi koji su primenjeni iz Zakona o lokalnoj samoupravi, odnosno dopunama zakona da se napravi ova raspodela sredstava, njih ću iskomentarisati i mislim da je u ovim kriterijumima, u članu 5. koji se odnosi na izmene člana 99. moralo da postoji nešto se zove pogranična opština i moralo je budžetom da se za sve opštine koje su pogranične predvidi bar 10% više od ovog što je dato. Trebalo bi za te opštine koje se nalaze na granicama da ta sredstva budu namenski određena, recimo za razne programe koji bi se sprovodili u selima, neposredno uz granicu sa drugim zemljama, iz razloga što bi trebalo da zadržimo stanovništvo u tim područjima, jer se granica najbolje brani stanovništvom koje se zadrži na tom području. A vi pogledajte demografske podatke i videćete da je rubno područje Srbije u potpunosti opustelo, između ostalog i zbog toga što nema stimulativne politike od strane države da se građani zadrže u tim rubnim područjima. Pogledajte statistiku. Videćete da su uglavnom najsiromašnije opštine one koje se nalaze na rubnim područjima Republike Srbije. Naravno, ima još kriterijuma koje je trebalo uvesti, ne mislim da je ministar pogodio sve ono što je važno, iako je primenio kriterijume pre nego što smo ih mi usvojili. Naravno, tu je važan i broj izbeglih i raseljenih lica. Na kraju je važno i to da Srbija mora i kroz neki zakon da kaže šta je njen nacionalni interes, pa je moglo da se kaže da će neke opštine dobiti više sredstava iz razloga što je to nacionalni ili drugi strateškiinteres Republike Srbije. Izbegao je ministar da to kaže u zakonu, iako, pogledajte budžet za Preševo, Bujanovac i Medveđu, videćete da je to primenjeno, protiv čega nemam ništa. Treba dati više novca jer je to od strateškog interesa, ali ne treba se stideti da se to uvede u zakon i kaže da je to nacionalni interes Srbije, i da se nekim opštinama dodeli više sredstava, bar kad su u pitanju sredstva iz budžeta. Hvala.
Hvala gospodinu Rankiću. Reč ima narodni poslanik Milan Stevović. Preostalo vreme SRS 7 minuta. Izvolite. Time iscrpljujemo listu prijavljenih govornika.
Dame i gospodo narodni poslanici, želim da vam se obratim kao predsednik opštine Požega, koja za tri dana treba da usvoji budžet za 2005. godinu. Vidite i sami da danas raspravljamo o ovim sredstvima, a ta sredstva sam već morao da planiram u opštinskom budžetu i mogu da vam kažem da sam već imao jedan promašaj u svemu tome. Naime, očekivao sam da će moja opština imati veća sredstva vraćena iz Republike, odnosno po ovom zakonu o transferu sredstava. Opštini Požega dodeljeno je oko 39 miliona, a zaključno sa desetim mesecom od poreza na promet, kako se to ranije zvalo, mi smo već imali negde oko 76 miliona. Dakle, gotovo duplo manje nam je inače dodeljeno ovim zakonom. Ukoliko bih rekao nešto o porezu na zarade, moram da kažem da se Vlada izdobrila i povećala je to sa 30 na 40%, ali ako imamo u vidu kakve su to zarade i kolike su to zarade, to je vrlo mali bruto prihod u budžetu opštine. Dakle, sa jedne strane PDV, kojim se uvećava porez na promet, dodeli smo na neki način Republici, a ono što je vezano za minimalne zarade, za lošu privredu, za loš život, to se na neki način procentualno diglo da bi se uspostavila neka ravnoteža. Međutim, odmah vam kažem da tu ravnoteže nema. Ako bih apsolvirao sve ovo što su kolege govorile, mogao bih da kažem samo jednu činjenicu, a to je da su ovo kalimero zakoni, nepravda, pa to ti je. Sve sam slušao, sve sam čuo i svi govore kako je njihovim opštinama vrlo malo odobreno. SRS je zauzela stav da neće podnositi amandmane na ova dva zakona, jer ne želimo da prelivamo sredstva iz jedne u drugu opštinu, jer su nam svi građani Srbije podjednako važni i bitni. Međutim, osnovna stvar u svemu ovome je da narod očekuje da se bolje živi i da postoje kapitalne investicije. Mi imamo Ministarstvo za kapitalne investicije, ali kapitalne investicije vezane su za lokalni nivo. Od tog posla, od tih kapitalnih investicija na lokalnom nivou nema ništa, upravo zbog toga što su ova sredstva koja se dodeljuju vrlo mala i niska. Smatram da je ovo moglo da bude na mnogo bilji način rešeno. Metodologija za koju su se Vlada i predlagač odlučili je potpuno pogrešna. Trebalo je da usaglasimo kao predsednici opština, a i ovde kao parlamentarci na nivou odborničkih grupa, odnosno poslaničkih grupa, kako i na koji način da raspodelimo ova sredstva. Dakle, sednica o ovome je trebalo da se svede na glasanje, a da se konsenzus postigne van ove sale. Ovako svi građani i sva javnost, pa i ona Evropa, u koju se zaklinjete, čuje kako mi jedni druge optužujemo i kako govorimo da bi trebalo da se preliju sredstva, da je nekima mnogo, nekima malo itd. Takav sistem rada i takva metodologija za koju se odlučio predlagač nije dobra, pre svega, nije ni blagovremena. Ovo je trebalo da se uradi mnogo ranije. Ako se predlagač odlučio da budžet Republike Srbije treba doneti na nekoliko dana pre 15. decembra, mora da zna da i lokalne zajednice poštuju zakon i da lokalne samouprave moraju to doneti pre 15. decembra, a 15. decembar je u sredu. Zato sam i rekao, materijal koji je spremljen i koji je otišao odbornicima, mislim na moju opštinu, sadrži neke druge cifre i neke druge procente. Ko će biti za to odgovoran, zna se, ali je teško, vrlo teško je objasniti javnosti na lokalnom nivou. Prema tome, kada pravite ovakve zakone, stavite se u ulogu jednog predsednika opštine i nemojte gledati iz koje je stranke, iz koje političke grupacije, gledajte ga samo kao čoveka koji je dobio poverenje od naroda da nešto uradi. Ovakvim delovanjem apsolutno ćete dovesti u pitanje funkcionisanje lokalnih zajednica. Hvala.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 89. Poslovnika? Gospodin Tomislav Nikolić, predsednik poslaničkog kluba SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, samo ću ukratko da svedem raspravu poslanika SRS o ovoj tački dnevnog reda, zato što mislim da je potrebno da građanima Srbije ponovimo još jednom o čemu se to ovde radi. U Srbiji ima mnogo opština, a samo jedna Vlada. Već 13 puta učestvujem u radu sednice gde Vlada odlučuje koliko će kojoj opštini sredstava dati, nekada je to bio procenat ostvaren od poreza na promet na teritoriji opštine ili grada, a sada je nova metodologija zbog potpuno novog načina obračuna i poreza i zarada. Nikada još, baš kao ova dva dana, poslanici SRS nisu podnosili amandmane kojim bi tražili da opštini u kojoj na izvestan način sudeluju u vlasti obezbede neki veći prihod, zato što je uvek postojao onaj drugi deo priče, a kome uzeti, jer sredstva su u Srbiji. Ako tražite za opštinu Lapovo, morate da kažete, hoćete li uzeti Vranju, nekom drugom. Ministar je to lako rešavao sa mnogim poslanicima ovde, govorio je, pišite amandmane da se skida Beogradu. Nisam ni za to, nisam za to da bilo kom gradu bilo šta skinemo, samo sam za to da ustanovimo pravične kriterijume. Zato su naši poslanici diskutovali principijelno, govorili vam kakvo je stanje u sredinama iz kojih dolaze, čak iako su tamo u opoziciji pokušavali da utiču na vas da pomognete tim opštinama, bez obzira ko je tamo na vlasti, zato što tamo vlast koja odlučuje o sredstvima prvo gleda opštine u kojima su njeni predstavnici ili predsednici opština ili utiču direktno na život, pokušavajući da obezbedi možda još jedan mandat u tim lokalnim samoupravama. Ovim zakonom se ti mandati ne obezbeđuju. Zbog toga mi nećemo učestvovati u glasanju o Predlogu zakona. Zbog toga ostavljamo vama na savest: kako ste se dogovorili, tako će u Srbiji biti. Sve dok nemate jasne kriterijume, sve dok su kriterijumi samo po tačkama navedeni, sve dok niste razradili koliko to donosi sredstava, razvijen, nerazvijen, poljoprivredni – industrijski grad, univerzitetski centar, nivo populacije, koliko dečije zaštite treba, koliko socijalne, sve dok to nije razređeno, dok je to samo sumarno navedeno, mnogi će u Srbiji biti nezadovoljni. Pretpostavljam da ima nekih iz G17 plus koji vrše vlast i koji su sada na lokalu nezadovoljni i ne verujem da je baš sve zadovoljio ministar, mada je imao tu mogućnost. Videćemo da li se ogrešio. Nemojte slučajno da ustanovimo sada kada dođemo do cifara da je G17 plus bio povlašćen. Čuvajte se dobro toga. Upozorio sam vas da ne dirate "Srbijašume", a juče ste promenili direktora, to će mnogo da vas košta i vi to dobro znate. To će mnogo politički da vas košta i vi ovde, narodni poslanici iz G17 plus, povodite se samo za nekoliko svojih pojedinaca. Nemate svoj stav, nemate svoje mišljenje, učestvujete u prljavom poslu i bojim se da ste se sami isprljali. Dokažite mi da niste. Što se ovog zakona tiče, pokušajte da obezbedite većinu, ali da znate, izazvali ste nezadovoljstvo u mnogim opštinama. Nije izraženo veliko nezadovoljstvo, jer se ljudi ne snalaze i ne znaju kolika su ta sredstva. Mogu samo da pretpostave, ali kada bude počeo priliv i kada budu videli za šta su sve uskraćeni, imaćete sigurno nezadovoljstvo upereno protiv ministra finansija, a onda i protiv cele Vlade. Nijedan ministar iz Vlade neće moći da se sakrije i da kaže, nisam imao o tome pojma, to je radio ministar finansija. Od ovoga zavisi lokalna samouprava, od ovoga zavisi demokratija u Srbiji. Kako finansirate lokalnu samoupravu, toliko imate decentralizaciju i vi to vrlo dobro znate. Želeo bih da se iz Beograda ne silazi u blato, da se iz Beograda ne izlazi u provinciju, da se iz Kragujevca ne izlazi u blato, da se iz Novog Sada ne ide u blato. Želeo bih da dižete nivo onih nerazvijenih, a onima kojima je prošle godine promenjen asfalt pred kućom, neka sačekaju nekoliko godina. Ima onih koji od rata nisu videli asfalt, osim kada dođu u grad i o tome morate da vodite računa, o onima koji su ostali bez fabrika, koji su okrenuti selu, a vi ste to selo bezmalo uništili. I poslednje vaše mere su selo dovele na nulu i to će da se oseti ove godine. Zbog toga vladajuću većinu koja mora subotom da radi, htela je i noćas da radi, pa da donese ovako važan zakon, i to radite samo zato što postoji lista govornika, a ne zato što mislite da je važna ova tačka, upozoravam, sve opštine čekaju ovaj zakon. Zamislite sada opštine koje u roku od nekoliko dana moraju da sračunaju koliko im to dajete i pomislite samo kako će da se uhvate za glavu oni koji vide da ste ima dali manje nego što su ostvarili prošle godine. Ako Srbija napreduje, ako je budžet mnogo veći nego što je bio, kako je moguće da neka opština dobije manje sredstava nego što je dobila prošle godine. Mi nikada nećemo upasti u zamku da pokušavamo opštinama, u kojima ljudi cene nas kao one koji vrše vlast, da obezbedimo bolje prihode. Nikada, to vam garantujem, znaju to i naši koalicioni partneri kako je bilo kada smo bili u Vladi Srbije. Vi se toga niste čuvali. Imali ste amandmane. Neki su od amandmana odustali. Nešto ste se bili okomili previše na Beograd i to nije dobro. Nemojte Beograd da gledate samo po tome ko je trenutno u njemu na vlasti. Vlasti dolaze i odlaze, a gradovi ostaju, i ljudi u njima ostaju da žive. E, to je bio naš motiv da ovoliko diskutujemo o ovoj tački dnevnog reda, ali tu osnova za repliku nije bilo. Mi smo samo iznosili probleme i upozoravali vas kakve ćete probleme napraviti ako ste se ogrešili, a očigledno je da ste se ogrešili. Ministra nema kada je ovaj zakon u pitanju. Nema ga u sali. Nema ga da mu predsednik opštine, koji ne pripada G17 plus, postavi pitanje - šta je sa njegovom opštinom. On je tu kada treba da hvali Ministarstvo finansija. Kada treba da ga brani nema ga u sali. Tada dovodi činovnike kojima ovde nije mesto. Ministar mora da bude spreman da on brani zakon, a ne činovnici. Jer, ako činovnici brane zakon, onda nam ministri ne trebaju. Hajde da napravimo činovničku vladu, Skupština i činovnici iz Vlade da sarađuju. Ovako važan zakon, a bez prisustva ministra finansija. I, nemojte da me ubeđuje da on danas ima druge obaveze. Danas je subota i za njega i za nas. Danas je otišao ministar na vikend. Kada bi bar trčao na tom vikendu, da se onoliko ne goji, pa opet bi neke koristi od toga bilo. Hvala.
Gospodine Albijanuću, gospođa Čeković se javila. Vi hoćete repliku? Izvolite.
Dakle, gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, tačno je da treba još bolje utvrditi kriterijume za raspodelu sredstava lokalnoj samoupravi. Tačno je takođe i da lokalne samouprave moraju da preuzmu odgovornost za poslove koje rade i da novcem koji imaju domaćinski raspolažu. Navešću običan primer, pošto sam radio u školi, znam da materijalna sredstva za škole sada izdvajaju lokalne samouprave, i u dosta dobroj meri opštine ne izvršavaju obaveze prema školama u tim sredinama. Znači, moraju se na izvestan način i lokalne samouprave staviti u položaj da kod sebe imaju odgovornost za one stvari koje treba da obavljaju, odnosno moraju da ih obavljaju na najbolji mogući način, a u interesu građana, razume se. Gospodine Nikoliću, ne znam zašto vas toliko tište "Srbijašume". Vlada Republike Srbije je imenovala direktora "Srbijašuma", pa ga je Vlada Republike Srbije i razrešila. A što se G17 plus tiče, ko god ne ispunjava standarde i uslove da radi odgovorno, da radi stručno, da radi na dobrobit svih ljudi, on će biti smenjen. Ne samo ovaj direktor, nego i bilo koji drugi, na bilo kom mestu, ako ne izvršava obaveze koje od njega zahtevamo. A što se tiče lokalnih samouprava, vi znate sa sigurnošću da je danas pet-šest puta veći budžet lokalnih samouprava nego što je bio u ono vreme dok ste vi pridržavali, podržavali ili već ne znam šta radili sa tadašnjom vlašću. Da ne navodim primer, nema potrebe, kako se to domaćinski raspolaže budžetskim sredstvima, i ne bih želeo ovog puta da pominjemo Zemun u kome ste vi vladali, na koji način ste vladali.
Po Poslovniku, izvolite, gospodin Tomislav Nikolić.
Znam da vi niste dobro pripremljeni za skupštinsku raspravu, pretpostavljam da poslanička grupa ima i sposobnije da odgovaraju na pitanja i meni nije cilj obračun sa G17 plus. Obračun sa vama je završen. Čekaju se samo izbori. Vi ste svoj posao završili, samo što mi je žao što još uvek utičete na to šta se u Srbiji dešava. A zašto da me ne tište "Srbijašume"? Ne mislite možda da imam nekog interesa finansijskog? Ne, samo moralnog interesa. Samo moralnog. Razlozi koje ste naveli za smenu direktora su da bi mogao da bude veći profit. Pazi majku mu, procenio neko da bi mogao da bude veći profit. Niti firma posluje sa gubitkom, niti ima krađa, niti su poremećeni međuljudski odnosi bili do juče. Ne znam razlog. Od juče su poremećeni. Svi su na jednoj strani, a G17 plus na drugoj. I, to što vam dozvoljava Vojislav Koštunica da haračite, da vršljate Srbijom, to će da košta Vojislava Koštunicu. To da znate iz DSS-a. To će da košta Vojislava Koštunicu i sve vas, jer je Miloševića koštao JUL. Koštunicu će da košta G17 plus. A što se tiče Zemuna, a što da nam ne pomenete Zemun. Prvi sledeći izbori - mi smo se ponovo vratili na vlast u Zemunu. A 1997. kada smo osvojili vlast, evo tu je Gordana Pop-Lazić, može da me ispravi, tek od 32. biračkog mesta u Zemunu imali smo većinu; 32 mesta u centru i malo bliže centru bila su za neke druge opcije. A molim vas, predsedavajući, od kog biračkog mesta smo sada u većini. Od?
Od 13.
Od broja 13. Ali, neću da se smirim dok od broja jedan ne budemo u većini u Zemunu. Jer, da smo mi bili loši u Zemunu, pa nikada se više ne bismo vratili na vlast. Jer vi vidite da se loši više nikada ne vraćaju na vlast. Na vlast se vraćaju samo dobri. Jer, demokratija je to. Višestranačje je to. Mogu i dobri da izgube izbore, ali znaju da mogu i da se vrate na vlast. Samo loši se nikad više ne vraćaju na vlast. Samo mali ucenjivači nikad se više ne vraćaju na vlast. Jer, građani Srbije cene ko je veliki, ko misli na državu, i ko je mali i misli samo na sebe. Ako može Vojislav Koštunica da objasni Srbiji da G17 plus treba da vodi "Srbijašume", onda od ove državne nema ništa, onda će ova država brzo da propadne. A kada ste već ... (Glas ─ oni su zbog JUL-a). Pa, zato je i propala država što je JUL vodio. Naravno, ali vi ste JUL plus. A kada već smenjujete nesposobne, šta je sa ministrom odbrane. Šta je sa ministrom odbrane? Koliko on košta ovu našu državnu zajednicu? Šta on radi na poslu kojim se sada bavi? Što se novine bave ministrom odbrane? Što pominju desetine miliona evra? Hajde kada ste toliko pošteni. Vi smenjujete nestranačke ličnosti u "Srbijašumama", nestranačke. Ničiji taj čovek nije. Vaša ga je vlada, čini mi se, i postavila. Nikome politički ne pripada, samo struci. Vi smenjujete čoveka iza koga stoji sva struka. Koga dovodite? Čoveka koji vodi za sobom još tri savetnika da bi znao da uđe u tu zgradu. To će sada da bude. A znate i sami šta je "Srbijašume", "Srbijavode", da li znate šta je to, pa to je Srbija. Vi ćete da uđete u tu Srbiju, vi da preuzmete to da vodite. Jesam nešto obećao srpskoj javnosti, dok ne usvojimo ustav da neće biti vanrednih izbora, ali bogami, vama kažem iz DSS-a, treba što pre da vas oslobodimo ovog balasta.
Replika, gospodin Albijanić. Izvolite.
Gospodine Nikoliću, jesam izjavio da prvo ustav, pa izbori. Što se G17 plus tiče, može i izbori, pa ustav. Svejedno nam je. Mi smo za izbore spremni i spremni smo da idemo u izbornu utakmicu. Što se tiče JUL-a, vi ste proizveli te fantome. Nismo ih mi proizveli. Bili su u koaliciji sa vama, a ne sa nama. A da smo mi sada JUL, bili bismo u koaliciji sa vama, kao što nismo i nećemo biti. To da vam bude jasno. Te marketinške priče, znate vi dobro kakvo je to vreme bilo, i ne bi valjalo otvarati Pandorinu kutiju i govoriti sa kim ste vi sarađivali, i na koji način ste sarađivali, ko je kome šta plaćao i radio, muljao, muvao itd. Prema tome, sve te priče padaju u vodu. G17 plus je odgovorna politička stranka, a to što vi prizivate i pokušavate, i pozivate DSS da vam pravi koaliciju, to su vaše političke priče. Dakle, G17 plus je stranka koju Srbiju svakako vodi napretku. G17 plus zna šta je to odgovornost. Vlada Republike Srbijeako donese neku odluku, onda morate Vladu da pitate zašto i kako, jasno i eksplicitno. Što se G17 plus tiče ništa ne brinite, bićemo mi i jači i bolji nego što uopšte možete da zamislite. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Sanja Čeković, a pretpostavljam kao predstavnik poslaničke grupe. Gospođa Čeković, nemam ovde napismeno da ste predstavnik, ali pretpostavljam da jeste. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, vraćamo se na zakon. Zakon o finansiranju lokalne samouprave je izuzetno osetljiv i verujem da većina poslanika ima primedbe na opštine iz kojih dolazi. To je obaveza poslanika, bez obzira da li je u vladajućoj koaliciji ili pripada opoziciji. Moram da podržim kolegu iz Bora, a koji je dao realne primedbe na budžet kada se to odnosi na Bor, i na Negotin, i na Majdanpek i na Kladovo. Znam da je na Odboru za finansije, a čiji sam član, bilo puno primedbi na ovaj zakon. Osnovna stvar koja je smetnja realnijoj dodeli sredstava su loše urađeni kriterijumi. Dakle, kriterijumi koji su određeni po starom zakonu. Zaključak Odbora za finansije je išao u tom smislu da se u što kraćem roku taj zakon promeni i da opštine koje imaju u svom stanovništvu dosta izbeglica urade kvalitetan popis stanovništva. U tom smislu se opštinama dodaju dodatna sredstva. Međutim, imamo dosta nepoznanica, s obzirom da je od 1. januara sistem finansiranja drugačiji, imamo porez na dodatu vrednost, koji je još uvek neizvestan u kome smislu će puniti budžet u tom povratnom dejstvu ka lokalnim samoupravama. Međutim, imamo i situacija gde porez na zarade, povećanje procenta sa 30% na 40% možda i neće biti neka primamljiva veličina, jer treba u tim opštinama zaraditi zarade. Dakle, treba da radi privreda da bismo dobili tih 40%. Ono što je mene ohrabrilo, a to je zaključak Odbora za finansije koji je sledeći: Odbor za finansije se obavezao da u što kraćem roku donese zakon o kriterijumima koji formiraju način na koji će se lokalne samouprave finansirati. Ono što je bitno i što mislim da će poći u korist svih lokalnih samouprava jeste to da će Odbor za finansije već 31. marta naredne godine imati presek punjenja republičkog i lokalnih budžeta i u tom smislu delovati ka onim opštinama, ka onim lokalnim samoupravama u kojima će doći do znatnog punjenja sredstava u manjem obliku. Odbor za finansije se obavezao na korektan način, pa već 31. marta do dopuni sve ono što se bude loše pokazalo u zakonu u odnosu na lokalne samouprave. Hvala.
Da li se još neko javlja u skladu sa članom 89? (Da.) Reč ima ovlašćeni predstavnik DS, gospodin Goran Knežević.
Uvaženo predsedništvo, poštovane kolege, pre nego što iskažem konačan stav DS povodom ova dva zakona, mislim da je dobro reći par konstatacija. Pre svega, iznenađuje me nezainteresovanih ministra finansija, gospodina Dinkića, koji se pojavio ovde na nekih pola sata i nije prisustvovao ovoj raspravi o ovom veoma izuzetno bitnom zakonu. Većina poslanika se negativno izrazila o njemu, a mogao je čuti ovde dosta konstruktivnih predloga i mogao bi to koristiti u svom daljem radu. Iznenađuje me, takođe, nezainteresovanost mnogih poslanika koji su direktno angažovani u lokalnim samoupravama i koji nisu bili prisutni ili se nisu dovoljno angažovali da zajednički istrajemo na cilju kako bi poboljšali ovaj zakon. Mislim da je još nešto bitno pomenuti ovog trenutka, a to je budžet AP Vojvodine. Naime, ministar Dinkić je veoma oštro napao predsednika Izvršnog veća Bojana Pajtića ovde, sa ove govornice, rečima da je obmanuo pokrajinske poslanike, koji su tražili rebalans republičkog budžeta i veća sredstva za AP Vojvodinu. Imam pre sobom projekciju koju sam dobio od Sekretarijata za finansije AP Vojvodine, kojim se dokazuje da je budžet AP Vojvodine oštećen i da će realno u 2005. godini ostvariti nekih 6% manje sredstava nego u 2004. godini. Privid da je povećanje budžeta Pokrajine Vojvodine izvršeno. Daju se transferna sredstva od nekih 13.480.000.000 dinara, a to su u principu samo transferna sredstva i kojima budžet AP Vojvodine predstavlja protočni bojler, jer se odmah sledećeg dana upućuju za plate zaposlenima u obrazovanju. Tu je izvršeno povećanje od 20%, ali to je dogovor ministra sa sindikatima. Mislim da bi lepo bilo da se ministar Dinkić i predsednik Izvršnog veća ne prepucavaju preko novina, nego da zajednički sednu i da rasprave ova pitanja, i da računice stave na sto i da dođu do konačnog rešenja koje će odgovarati građanima u Pokrajini Vojvodini. Što se tiče ova dva zakona o kojima smo raspravljali ovde već drugi, treći dan, znači, zakon o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi i zakon o raspodeli sredstava iz budžeta Republike Srbije o učešću opština i gradova u porezu na zarade, ni u svom ekspozeu za ove zakone, ni u svom jedinom obraćanju, ministar finansija nas nije ubedio. Mi ćemo kao DS ostati pri onome što smo tvrdili na početku, a to je sledeće. Prvo, da se ovim zakonima ne omogućava donošenje odluke o budžetu lokalnih samouprava u predviđenom roku. Naime, mnogi poslanici su ovde govorili o tome, a jedan kolega je čak posavetovao i kaže, nema veze, za malo pa ćemo to uraditi. Međutim, postoji Zakon o budžetskom sistemu koji decidirano propisuje dinamiku i procedure koje treba da se poštuju. Danas je 11. i ako bude glasanje u toku sledeće nedelje već smo probili sve rokove, već se ne poštuje Zakon o budžetskom sistemu i moraće da se ide na privremeno finansiranje budžeta za prva tri meseca sledeće godine, što će sigurno da proizvede velike posledice po direktne i indirektne korisnike budžeta. Drugo, ono o čemu su svi govorili, da se ovim zakonima ne pružaju jasni kriterijumi i merila o raspodeli transfernih sredstava i omogućuju se političke igre i dogovori. Naime, mnogo se govorilo o tim kriterijumima, malim i velikim opštinama, razvijenim i nerazvijenim, graničnim i pograničnim. Očigledno je da ne postoje jasni kriterijumi i da ih hitno treba doneti. Kriterijum koji je ovde bio izgleda da je najpopularniji za vreme ovog našeg rada, a bio je – uzmi što više možeš Beogradu i verovatno ćeš dobiti to. Treće, u šta nas nije uverio ministar Dinkić, a za šta smo se zalagali i šta tvrdimo, to je da će obim sredstava u 2005. godini realno biti niži za nekih 6% u odnosu na 2004. godinu, znači ukupan iznos za sve lokalne samouprave. Naime, u projekciji koju smo dobili na Odboru za finansije u 2004. godini biće ostvareno preko 83 milijarde dinara ukupnih prihoda u lokalnim samoupravama, a predviđeno je za 2005. godinu 88 milijardi. Ako uzmemo u obzir da je inflacija sigurno preko 10%, znači da će realno biti uskraćeni budžeti za nekih 5% do 6%. Došli smo do toga da će lokalni budžeti biti oštećeni za više od 10%. Privid koji se stvara da ćemo povećanjem učešća u porezu na zarade sa 30% na 40% ostvariti više prihoda je samo jedna projekcija gde se kaže da će plate rasti mnogo brže nego što je to realno. Dalje, naša zamerka je bila na način transfera i ostajemo kod nje. Znači, on je sporan. Piše u jednom zakonu jedno, u drugom zakonu piše drugo, a naš predlog je da mora postojati automatizam, i to dva puta mesečno, kao što je do sada bilo sa porezom na promet. Došlo je do potpune centralizacije i smanjenja ovlašćenja lokalnoj samoupravi. Ostajemo kod toga da je ovo pokušaj da jedna politička stranka iskontroliše sve finansijske tokove i da su na red došle lokalne samouprave. Demokratska stranka će zato biti protiv ovih zakona i neće učestvovati u tome.
Gospodin Albijanić traži repliku.
Dame i gospodo narodni poslanici, zarad istine moraju se reći za govornicom tačni podaci. Budžet AP Vojvodine veći je za 23,4%. Budžet Republike Srbije veći je za 11%. Sve druge priče padaju u vodu na osnovu ovih cifara. Transferna sredstva su veća za 27%. Jasno je ako pogledate od poreza na plate transfer sredstava, 40% ide za lokalnu samoupravu, 18% za Pokrajinu, a budžetu Republike Srbije ostaje 42%. Kako je u Srbiji u celini? Za lokalnu samoupravu ide 40%, a 60% za budžet Republike Srbije. Dakle, mora se govoriti sa tačnim i validnim podacima, a ne sve zarad dnevne i političke priče iznositi za skupštinskom govornicom takve stvari. Znate dobro da jeste ministar finansija bio spreman da razgovara sa Pajtićem o nekoj budućoj saradnji. Naravno da je želja svih da se povećava budžet Vojvodine i budžeti lokalnih samouprava u čitavoj Srbiji u narednim godinama. Naravno, ali za to postoji još jedna premisa, još jedan preduslov, a to je da postoji odgovornost u pokrajinskoj vladi i u svim lokalnim samoupravama da namenski troše odgovarajuća sredstva. Ne možemo mi valjda da otvaramo nove sekretarijate, da se ne zna ko vrši kontrolu i gde idu namenjena sredstva, već je naprotiv potrebno da ova uvećana sredstva budu namenski iskorišćena.
Koji je osnov za vaše javljanje? Replika je bila, nemate pravo da ponovo replicirate. Kao ovlašćeni predstavnik; vaše vreme je isteklo, jedino po Poslovniku možete da dobijete reč.
Po Poslovniku, član 106. Gospodine Albijaniću, nisam mislio ništa loše. Vi ste to takođe loše protumačili. Vi ste bili gost sinoć Televizije u Zrenjaninu i govorili ste isto o ovome. Pokušavao sam da se uključim u program ili da se eventualno vidimo da vam najdobronamernije objasnim neke stvari. Vi se očigledno ne razumete u ovo i to nije vaša greška, nije iz vaše struke. Vi ste matematičar koliko sam čuo i to je lepo, treba da se bavite matematikom, ali ovo nije prosta matematika. Znači, matematički gledano jeste, nominalno je budžet AP veći, ali su mnogo veća transferna sredstva koja samo prelaze preko budžeta AP Vojvodine i koriste se za isplate plata zaposlenih u obrazovanju. A inače 99% budžeta AP Vojvodine puni se iz dva izvora: to su sredstva od poreza na zarade i sredstva od poreza na dobit, znači 99% budžeta. Ta sredstva će, prema proceni Sekretarijata za finansije Izvršnog veća AP Vojvodine, biti niža realno za 6% u toku sledeće godine. Takođe sam najdobronamernije poručio da je dobro da ministar Dinkić razgovara sa Izvršnim većem Vojvodine, jer je to zahtevalo 105 poslanika u Skupštini AP Vojvodine. Među tih 105 se nalazi, čini mi se, vaših pet koji su glasali za isto ovo. Samo sam apelovao da se sedne i da se dogovori. Možda je ta računica loša, možda nije dobra, ali treba da se sedne i da se dogovori oko toga.
Gospodine Kneževiću, zloupotrebili ste Poslovnik. Član 106. se odnosi na to ko donosi odluku o novčanoj kazni za narodnog poslanika i molim vas ubuduće nemojte to da radite. Sada ste dali pravo na repliku gospodinu Albijaniću, a verujem da do ovog kruga replike ne bi došlo da je gospodin Dinkić u sali.
Zahvaljujem predsedavajućoj što je intervenisala, jer je zloupotrebljen Poslovnik. Dakle, član 106. govori o sasvim drugim stvarima. Kaže – narodnom poslaniku koji nije na stalnom radu u Narodnoj skupštini novčana kazna itd. Znači, morate malo ozbiljnije da se pripremite i da vidite šta koji član znači. Što se tiče moje lične prozivke da sam matematičar, tačno i to smer za numeričku matematiku, kibernetiku i optimizaciju, ako sve to možete da sastavite pa da znate šta to zapravo znači. Ako znate šta znači reč, sama reč, izvorna, optimizacija, dakle da mora da se vodi računa o sredstvima, da se domaćinski koriste i da se uvodi štednja, kao što se uvodi u Vladi Republike Srbije.
Narodni poslanik Tomislav Nikolić po Poslovniku.
Ovde sam prozvan kao predsednik Administrativnog odbora. Dakle, nema kažnjavanja poslanika. Administrativni odbor neće kažnjavati poslanike i mi smo se o tome dogovorili: ili menjajte Poslovnik ili sabirajte, pa kada dođe neko ko hoće da kažnjava poslanike, ovaj saziv Administrativnog odbora neće. Sada sam čuo da vi u G17 plus imate vrsne stručnjake, što ne idete da se bavite strukom, a zašto trune ovakav kapacitet ovde u sali.
Pravo na repliku, gospodin Albijanić.
Gospodine Nikoliću, zaista mislim da biste i vi malo mogli da počnete da se bavite strukom, pa u tom pogledu da vam pomogne eventualno Sadam Husein.
Gospodin Nikolić, izvolite, po Poslovniku.
Ako mislite na moju grobarsku struku, pa samo to i radim ovde već 13 godina.
Pošto su svi iskoristili svoje pravo iz člana 89. Poslovnika, zaključujem zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi i Predlogu zakona o raspodeli transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije i učešću opština, gradova i Grada Beograda u porezu na zarade u 2005. godini. Nastavljamo rad prema dnevnom redu. Prelazimo na 19. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O LOKALNOJ SAMOUPRAVI (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Dragoljub Živković, Gordana Pop-Lazić, Zoran Krasić, Vjerica Radeta i Živodarka Dacin. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodni poslanik Živodarka Dacin podnela je amandman, sa ispravkom, kojim je predložila da se posle člana 2. doda novi član 2a. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
U znak protesta, subota nije radni dan u parlamentu, džemper nosim u znak protesta i dok budete zakazivali sednice subotom, oblačiću džemper. Jeste, jeste. Postoji normalna parlamentarna praksa, a ovo nije normalna parlamentarna praksa, nije normalno da narodni poslanici provode sto sati u parlamentu. Gospođa Živodarka Dacin podnela je amandman kojim pokušava da obezbedi da se kod izjašnjavanja građana o samodoprinosu obezbedi da se to može činiti ne samo neposrednim izjašnjavanjem na biračkom mestu, već i prikupljanjem potpisa. Želim da kažem da je to važno i molim narodne poslanike, kolege, da to prihvate. Samodoprinos jeste tekovina koja može da podleže različitoj vrsti kritika, ali mnoge zgrade, objekti, putevi, dečiji vrtići, mostovi, važne ustanove u Srbiji izgrađeni su tako što su građani udružili svoja sredstva sa budžetskim sredstvima ili nekim drugim i pomogli da sa svoje malo naprave nešto veliko za sve građane jedne opštine ili jedne države. Živimo u zemlji u kojoj nije moguće animirati 50 procenata upisanih birača da izađu na izbore i nije nikakav problem da se izborna komisija uputi u jedno selo od kuće do kuće i da se ponudi program, koji jeste predmet raspisanog samodoprinosa, tim punoletnim građanima koji u toj kući stanuju i da se oni na licu mesta izjasne. Ukoliko se ovaj amandman ne prihvati, garantujem da nije moguće danas u Srbiji raspisati samodoprinos ni u jednoj mesnoj zajednici. Ko od toga ima korist? Nema niko. Imaju samo svi štetu. Podsećam da je ova praksa postojala i ranije. Opština Čačak je 1996. godine raspisala ovakav samodoprinos. Tadašnji narodni poslanici iz SPO, DS i SRS tužili su ovu opštinu Ustavnom sudu Srbije i izgubili spor, a od tog samodoprinosa ostao je veliki most na Moravi, nekoliko škola, kapitalne investicije u sistemu "Rzav" i mnoge druge. Dakle, pozivam sve kolege narodne poslanike da uvaže ovaj amandman. On je veoma važan, daje prostor jednoj mesnoj zajednici, jednoj lokalnoj samoupravi, jednom gradu da sa 20, 30 dinara mesečno pomognu velike projekte, da udruže ova sredstva sa drugim sredstvima. Postoji na zakonu zasnovan način kako se kontroliše utrošak ovih sredstava i molim vas da podržite ovaj amandman.
Narodni poslanik Markićević.
Narodni poslanici, u ime SPO-NS zamoljavam vas da podržimo ovaj amandman, jer znam da ovde ima dosta ljudi iz lokalnih samouprava, predsednika opština i znaju šta znači samodoprinos. Ovaj je amandman dobar, i poslanici SPO-NS će podržati ovaj amandman i glasati za njega.
Narodni poslanik Goran Knežević.
Uvaženo predsedništvo, poštovane kolege, u ime poslaničke grupe DS-Boris Tadić u potpunosti podržavamo predlog amandmana koleginice Dacin, iako mi nije baš najjasnija tehnika kako će to biti izvedeno, treba sigurno to razraditi još. Iz ovih sredstava samodoprinosa, pre svega, finansiraju se mesne zajednice i njihove aktivnosti, sve one redovne aktivnosti, od finansiranja sekretara do kulture, sporta i rešavanja komunalnih problema po mesnim zajednicama, do krupnih i velikih zahvata u opštinama i gradovima, gde se iz ovih siromašnih budžeta ne mogu finansirati izuzetno visoke potrebe za kanalizacijama, bolnicama i drugim akcijama. Prema tome, mi ćemo kao DS u potpunosti podržati ovaj amandman.
Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Živković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Živković.
Poštovana potpredsednice, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa DS-Boris Tadić podnela je amandman na član 5. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi, koji glasi: U članu 5. stav 3. u tački 6) tačka se zamenjuje tačkom i zapetom i dodaje se tačka 7) koja glasi: "Broj naseljenih mesta". Radi kratkog podsećanja, član 5. menja član 99. postojećeg Zakona o lokalnoj samoupravi, u kome su sadržani kriterijumi o tome kako treba izvršiti raspodeljivanje transfernih sredstava. Bilo je dosta diskusija na temu da ti kriterijumi ne odražavaju one potrebe koje imamo da bismo definisali raspodelu koja treba da bude pravična i solidarna, ali i da obezbedi uslove za razvoj onih koji nemaju te uslove, odnosno koja treba da obezbedi jači razvoj razvijenih krajeva. Dakle, naš predlog je da se uvede novi kriterijum, a to je broj naseljenih mesta. Ovaj kriterijum je, po našoj oceni, veoma važan, jer bi se time sprečilo smanjivanje broja naselja u Srbiji i smanjivanje broja stanovnika u pojedinim delovima Srbije, pogotovo u graničnim opštinama, što nije dobar trend i nije dobro za budući razvoj Srbije. Posebno je zbog ovoga ugrožena opština Leskovac. Podneo sam amandman i na zakon o raspodeli transfernih sredstava na član 3. i zatražio sam povećanje transfernih sredstava za Leskovac u visini od 40 miliona, i sve to doveo u vezu sa ovim zakonom i uvođenjem ovog novog kriterijuma. Nije samo opština Leskovac u takvom položaju. Ima još opština u Srbiji koje imaju jako veliki broj naseljenih mesta i zbog toga su te opštine nefunkcionalne i glomazne. Zbog toga je ovo prilika da se ukaže na to i nadam se da će ljudi iz Ministarstva za državnu upravu i lokalnu samoupravu i Vlada čuti ove primedbe. Zaista ima razloga da se određeni broj opština prekomponuje, da se smanji i da te opštine budu funkcionalnije nego što jesu. Samo jedan podatak, opština Leskovac ima 144 naseljena mesta. Zaista se izuzetno teško funkcioniše u tako glomaznoj opštini. Ovom prilikom želim da dodam nešto što nije direktno u vezi sa našim amandmanom, ali jeste u vezi sa kriterijumima koji se tiču člana 99. postojećeg Zakona o lokalnoj samoupravi. Bez obzira kakvi su kriterijumi, mislim da Beograd zaslužuje da se što pre donese zakon o glavnom gradu, gde bi se definisalo i finansiranje glavnog grada, jer ne možemo u istu ravan staviti sve opštine u Srbiji sa Beogradom kao glavnim gradom i kao razvojnim faktorom čitave Srbije. Takav zakon je neophodno doneti, a onda uz poboljšanje postojećih kriterijuma, uz jasno definisanje uticajnih težinskih faktora, odnosno koeficijenata koji proizilaze iz ovih zakona, možemo tragati za najboljim mogućim rešenjem oko finansiranja lokalnih samouprava, s tim da taj model treba da zadovolji uslove o kojima sam govorio, solidarnost, pravičnost, ali i ono za čim mi tragamo, a to su uslovi razvoja.
Narodni poslanik Jovan Todorović, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je ovaj amandman smislen i da skupštinska većina treba da ga prihvati, i ne samo iz razloga o kojima je govorio kolega pre mene, nego i zato što u postojećem zakonu, u članu 99, imamo kriterijum koji bi se mogao na neki način vezati za priču o broju naseljenih mesta. To je površina opštine. Čini mi se da broj naseljenih mesta preciznije određuje poziciju određene opštine sa svih aspekata. Broj naseljenih mesta treba da odredi broj škola, obdaništa, broj domova kulture, da obezbedi kriterijume u vezi sa putnom mrežom, vodovodom, kanalizacijom, PTT mrežom itd. Nije moguće pri raspodeli sredstava, da li je reč o transfernim sredstvima ili o nekim drugim, ne uzeti kriterijum veličine opštine i broja naseljenih mesta. Postoje i opštine u kojima je sa manjim brojem naseljenih mesta moguće ubrati veće prihode nego što je to slučaj sa opštinama koje su rasprostranjene, velike po površini, razuđene, pogotovo one koje se nalaze u brdsko-planinskim predelima, pri čemu zahvataju veoma veliku površinu. Imaju i mali broj naseljenih mesta, a imaju ogromne potrebe u rešavanju infrastrukturnih problema. Juče sam u toku načelne rasprave govorio o nasušnoj potrebi da se neizostavno pristupi jednoj ozbiljnoj, korenitoj promeni kriterijuma koje primenjujemo pri raspodeli ovih sredstava. Ovog puta hoću da podvučem potrebu da se posebno govori o opštinama koje su pograničnog karaktera, da se posebno govori o opštinama koje imaju veliki broj izbeglica na svom području i da pri razradi kriterijuma – stepen razvijenosti pojedinih opština – neizostavno moramo imati podatke o broju zaposlenih, o broju nezaposlenih i o prosečnim zaradama koje se isplaćuju na tom području, kao i o broju penzionera i o prosečnim penzijama koje se isplaćuju tim penzionerima, bez obzira po kom su osnovu penzioneri, da li kao zemljoradnici, da li kao penzioneri iz radnog odnosa. Dok te parametre ne budemo ozbiljno imali u našim dokumentima, nije moguće napraviti bilo kakvu pravičnu raspodelu sredstava. Stalno ćemo imati situacije koje nam se dešavaju u ovim raspravama, da jedni navijaju za svoju opštinu, da pri tom nemaju moralnih prava da drugim opštinama smanjuju sredstva, nego moramo doći do objektivnih kriterijuma koji će svaku opštinu dovesti u poziciju da bude objektivno zastupljena i da reši najveći problem svojih nagomilanih potreba. Prema tome, poslanička grupa SPS glasaće za ovaj amandman.
Narodni poslanik Goran Cvetanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, parametri koji su potrebni da se utvrdi obim sredstava u budžetu, pre svega, jesu realan rast domaćeg bruto proizvoda, koji iznosi oko 4,5%, a i planirana inflacija od 9,1%. Na osnovu toga se pravi projekcija u budžetu, u ekonomskoj i fiskalnoj politici za narednu godinu. Prilikom utvrđivanja obima sredstava po pojedinim pozicijama i razdelima, kao osnovni kriterijumi sigurno je broj stanovnika, površina opštine, broj odeljenja o osnovnom i srednjem obrazovanju, broj dece obuhvaćene dečijom zaštitom, kao i broj ustanova iz oblasti kulture, sporta i socijalne zaštite. Gospodin Živković, pošto je govorio o dva amandmana, iskoristiću priliku da na oba njegova amandmana dam svoje mišljenje. Kada je u pitanju opština Leskovac, tu je gospodin Živković u pravu, po veličini teritorije koju zahvata to je jedna od najvećih opština, naročito posle onih koji imaju status grada, preko 1.000 kvadratnih kilometara ima i broj naseljenih mesta je 144. Tu treba da se podrži amandman gospodina Živkovića za broj naseljenih mesta, jer po broju osnovnih škola 22, sa dodatnih 57 otvorenih četvororazrednih odeljenja, sa 12 srednjih škola i te kako predstavlja centar obrazovanja za ceo jug Srbije. Osim toga, ceo Jablanički okrug je na samom dnu po ekonomskom razvoju. Odnos u proseku primanja u privredi u odnosu na prosek u Republici je 1:2. Baš zbog toga sama lokalna samouprava ulaže značajna sredstva za proširenje materijalne osnove i poboljšanje uslova u školstvu, kao i ostalim oblastima društvenih delatnosti. Što se tiče tog amandmana, nije ništa sporno da se vaš amandman podrži. Međutim, drugi amandman, gde tražite da se finansijska sredstva povećavaju za opštinu Leskovac, niste naveli od koje opštine treba da se oduzmu sredstva, što i te kako nije pravno moguće, a rekli ste u vašem obrazloženju da bi normalno funkcionisala lokalna samouprava. S obzirom da sam na funkciji predsednika skupštine, da ste definisali da bolje funkcioniše, mogao bih da shvatim obrazloženje vašeg amandmana, ali s obzirom da za vreme vašeg mandata, kad ste vi bili predsednik opštine, ne sećam se da je neka škola otvorena. Samo u toku prošle godine su otvorena tri objekta, škola u Dobrotinu, Jarsenovu, Donjem Krajincu. Tu je iznos investicija oko 11,5 miliona dinara. Samo u školi u (ne razume se) je 5.200.000 dinara investirano. U osnovnoj školi u Razgoni 5.000.000 dinara, u gimnaziji, znate da je proslavila 125 godina od osnivanja škole, 4.500.000 dinara, da ne pričamo o mestu Graovu u Grdanici, 7.000.000 dinara. Da li je potrebno da pričamo o onome što treba da se planira i da se uradi u 2005. godini. Osnovna škola u Razgoni oko 30.000.000, osnovna škola u Brzi, prva faza 5.000.000 dinara, rekonstrukcija škole u Turekovcu 17.000.000, rekonstrukcija i dogradnja objekta "Devet Jugovića" 18.000.000 dinara investicija, lokalna samouprava treba da obezbedi 10.000.000 dinara. Izgradnja centra za dnevni boravak za decu sa posebnim uslovima, odnosno hendikepiranu decu, vrednost ulaganja 10.000.000 dinara. Nema potrebe da vas podsećam kao profesor da je 2005. godina proglašena kao godina prosvete i obrazovanja u svetu. U objektima deponije Podrinjci, za mostove na Moravi preko 19,5 miliona dinara je uloženo, za objekte komunalne infrastrukture 21 milion dinara je uloženo. Da ono o čemu ste vi pričali, to i mogu da razumem kada su u pitanju pojedini lokalni putevi, poput puta Barajevo – Ruglica u dužini od 23 kilometra, investicija 72 miliona dinara, jer predstavlja apsolutnu vezu sa Kopnenom zonom bezbednosti u pojasu granice sa Kosovom, a 6 sela tu gravitiraju sa 1.500 stanovnika, koja su potpuno odsečena od civilizacije i gde je izgradnja puta zaista uslov za opstanak stanovništva na tom prostoru. A na tom prostoru se nalazi i jezero regionalnog vodosistema Barje, koje je potrebno da se čitavo stanovništvo snabdeva tom vodom. I druge investicije, koje vi niste ni zamislili da realizujete, mi smo uspeli da ih u ovako kratkom vremenskom periodu završimo.
Replika, izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, uvažene dame i gospodo poslanici, hvala uvaženom dr Cvetanoviću što me je pomenuo i pružio mi priliku za repliku. Moj princip je, ako ima razloga u lokalu da se svađamo ili da polemišemo, da to radimo na lokalu, ali ovog puta pošto me je kolega Cvetanović pomenuo, moraću da odgovorim. Dakle, upoređivao je dve vlasti, ovu trenutnu vlast u Leskovcu, a to je koalicija radikala – SPS-a – SNS-a – DA i ne znam koga još, i našu DOS-ovu vlast, kada smo stupili na funkciju ili na vlast negde novembra meseca 2000. godine, a otišli sa vlasti nakon izbora 7. februara 2003. godine. Veoma je važno šta ste nasledili, a šta ste ostavili. Dakle, ko se upoređujemo, imam tri minuta za repliku, da vidim šta smo nasledili. Nasledili smo dug od 3,5 miliona maraka i to je 2000. godine bio celokupni budžet grada Leskovca, odnosno opštine Leskovac, koji je iznosio za tu godinu 120 miliona dinara. Ceo budžet je bio dug koji smo morali da vraćamo. Osam meseci nismo mogli jednu iglu da kupimo. A šta smo ostavili 2003. godine? Ostavili smo suficit u budžetu, ostavili smo budžet koji je bio izbalansiran i za koji smo dobijali pohvale od aktuelnog predsednika opštine. Budžet od 860 miliona, nova vlast, naravno, iskoristila je taj budžet i prvo sebi kupila automobile, pežoe, ali to ćemo raspraviti u Leskovcu. Što se tiče škola, meni je čista savest, to sam video kao izazov za mene, kao nastavnika i profesora univerziteta. Mi smo za to vreme sagradili 12 novih školskih zgrada. Dakle, radi pune istine, 12 zgrada smo mi sagradili, uglavnom su to bili postavljeni temelji unazad 10 ili 15 godina, ali nismo ih završili. Dakle, to je puna istina o toj vlasti, a kada ova tekuća vlast bude završila sa svojim mandatom, videćemo šta je ostavila gradu.
Da li još neko o ovom amandmanu želi reč? Ne može replika na repliku, nemojte se ljutiti. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podnela sam amandman na član 5. zakona o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi. Članom 5. izmenjen je član 99. zakona koji predviđa da se posebnim zakonom utvrđuje deo poreza na zarade i iznos sredstava koji pripada jedinici lokalne samouprave po osnovu transfera iz budžeta Republike Srbije. Srazmerni deo sredstava iz stava 1. ovog člana uplaćuje se jedinici lokalne samouprave jednom ili više puta u toku meseca, tako stoji u Predlogu zakona, u stavu 3. izmenjenog člana 99. Mojim amandmanom pokušavamo da intervenišemo tako da se izbrišu reči "ili više puta". Dakle, ostao bi tekst "srazmerni deo transfernih sredstava iz stava 1. ovog člana uplaćuje se jedinici lokalne samouprave jednom u toku meseca". Ne razumemo, prvo, šta znači to više puta, jer je to neodređena formulacija, a zalažemo se za to da se takve formulacije u zakonima izbegavaju. Ne vidi se razlog zbog čega se i koliko puta srazmerni deo transfernih sredstava uplaćuje jedinici lokalne samouprave u toku meseca, a da bismo cilj amandmana bolje objasnili, moramo da se vratimo na Predlog zakona o raspodeli transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade u 2005. godini, gde stoji da je visina mesečnog iznosa transfernih sredstava utvrđena kao jedna dvanaestina godišnjeg iznosa utvrđenog u članu 3. ovog zakona. Ako se u toku godine primanja budžeta Republike smanje, srazmerno će se smanjiti iznos transfernih sredstava koja se prenose opštini, gradu i gradu Beogradu. Dakle, zbog preciznosti, zbog stvaranja mogućnosti da se, ako ostane ovako kako je sada predloženo, to na neki način zloupotrebi, mi smo ovaj amandman podneli, smatrajući da on doprinosi, pre svega, svojoj svrsi, odnosno preciziranju same obaveze budžeta Republike da ta transferna sredstva prenese. Samo bih se ukratko vratila na problem transfera sredstava, komentarom na član 10. ovog zakona, kojim je regulisano da se u ovoj godini transferna sredstva, namenjena za pokriće nedostajućih sredstava iz dela ustupljenih prihoda zbog izmena poreskog propisa, raspodeljuju polazivši, pre svega, od potrebe za ujednačavanjem obima javnih rashoda između pojedinih jedinica lokalne samouprave, ali utisak je da upravo ovo ujednačavanje može da dovede i dovešće sigurno do nejednakosti u snazi lokalne samouprave, a snaga jedne lokalne samouprave, nesporno, ogleda se u njenoj finansijskoj moći. Naravno, njena finansijska moć srazmerna je finansijskoj moći same države, ali nam nedostaju, i to je sasvim jasno i to ćemo kroz zakon o lokalnoj samoupravi ubuduće sigurno morati da menjamo, jasne i precizne odredbe, odnosno kriterijume na osnovu kojih se ova sredstva opredeljuju, tako da nam ova godina predstoji kao jedna eksperimentalna godina, zbog nemogućnosti da u ovom momentu uopšte odredimo kolika su ta sredstva, koliko će lokalne samouprave imati iz ovih izvora, dokle će taj transfer ići. Imamo, naravno, da Beograd veliki deo sredstava iz ovog budžeta dobija zbog broja stanovnika, zbog drugih potreba koje su vezane za glavni grad, a nemamo zakon o glavnom gradu i prosto je nepojmljivo da smo se obavezali na to još 1999. godine, kada smo donosili zakon o lokalnoj samoupravi, a bez ikakvih posledica je prošlo to što ga ni dan-danas nemamo. Kao posledica toga jeste da u Beogradu imamo 17 opština koje su potpuno razvlašćene i u nemogućnosti da odgovore svojoj osnovnoj funkciji. A treba dobro razmisliti da li nam te opštine uopšte trebaju, ako nisu vlasne i moćne da bez grada Beograda urade bilo šta iz svojih navodnih nadležnosti, mada su i te nadležnosti skraćene, ali da odgovore onome što građani od svoje lokalne samouprave očekuju. Hvala.
Hvala vama. Da li još neko želi reč o amandmanu? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbora za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača i Odbora za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, juče je neko od mojih kolega, kada smo govorili u načelnoj raspravi, rekao da je neuobičajeno da ovaj zakon predlaže ministar finansija u Vladi Srbije i da bi bilo normalno i uobičajeno da zakon o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi predstavlja ministar za lokalnu samoupravu. Sada ću vam reći zašto je moj kolega, između ostalog, bio u pravu. Da je ovaj zakon došao od ministarstva od kog je trebalo da dođe, onda ne verujem da bi se desila ovako gruba greška i da bi u ovom zakonu Vlada pokazala zaista vrhunsku neozbiljnost i vrhunsko pravno-tehničko neznanje. U članu 9. je predloženo, ali ovako, moram radi javnosti, radi pravničke javnosti Srbije zaista moram da citiram i ovaj član na koji sam amandman podnela i naravno moj amandman; član 9. zakon o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi kaže - u članu 25. stav 1. tačka 1) podtačka 5. Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima, "Službeni glasnik RS", br. taj i taj, briše se. Znači, jednim članom Zakona o lokalnoj samoupravi briše se član Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima. Mislim da je ovo zaista presedan, da se ovo nikada u pravnoj praksi, teoriji i nauci nije desilo. Zato smo mi predložili da se ovaj član briše. I, da je u ime Vlade ovaj zakon predstavljao ministar za lokalnu samoupravu, čak i da mu se desila ova greška, ubeđena sam da bi na odboru prihvatio ovaj amandman, bar da zaštiti Vladu od ovog mog objašnjenje koje danas javnost Srbije sluša. A sada ću, drage moje kolege pravnici, koji to ne znate, da vas naučim kako ste mogli da ovo uradite. Ako mislite da ne treba da se primenjuje član 25. stav 1. tačka 1) podtačka 5. Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima, a taj zakon niste menjali, onda jetrebalo da kažete - od dana stupanja na snagu ovoga zakona, znači Zakona o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi, prestaje primena člana 25. stav 1. tačka 1) podtačka 5. Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima. Znači, to što ste želeli mogli ste da kažete na ovaj način, a da ne pravite ovakvu pravnu brljotinu. Namerno nisam napisala u ime poslaničke grupe SRS takav amandman, jer biste možda taj amandman prihvatili, pa onda građani Srbije ne bi znali koliko su loši pravnici ministri u Vladi Srbije i njihovi najbliži saradnici. A, pošto zaista verujem da u ovom parlamentu kolege koji su pravnici imaju pravnička znanja i pravničko iskustvo, verujem da će ovaj moj amandman biti prihvaćen i toplo ga preporučujem kolegama pravnicima pre svega, a zaista verujem da sam i one koji nisu pravnici ubedila da je amandman zaista jedno pravničko rešenje nepravničke situacije koju nam je Vlada predložila. Hvala.
Hvala vama. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi da da završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predlog zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 18. tačku dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O RASPODELI TRANSFERNIH SREDSTAVA IZ BUDžETA REPUBLIKE SRBIJE I UČEŠĆU OPŠTINA, GRADOVA I GRADA BEOGRADA U POREZU NA ZARADE U 2005. GODINI (pojedinosti) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Dušan Proroković, zajedno Veroljub Stevanović, Sanja Čeković, Slobodan Živkucin, Radojle Bukvić, Radovan Teodorović, Nikola Jovanović, Milan Ninić, Bogoljub Pejčić i Tomislav Kitanović. Zajedno Velimir Stevanović, Sanja Čeković, Radovan Teodorović, Nikola Jovanović, Milan Ninić i Tomislav Kitanović; zajedno Velimir Stanojević, Miroslav Markićević i Miroslav Petković, Dobrica Janković, Miodrag Đidić, Goran Knežević, Arsen Đurić, Hranislav Perić, Živojin Stefanović, Radič Joković, Dragoljub Živković, Zoran Ćirković, Milorad Belić, Branislav Nedimović, Dragan Živkov, Aleksandar Radosavljević. Zajedno Nenad Bogdanović, Aleksandar Vlahović, Milan Marković, Anite Beretić i Aleksandar Radosavljević. Zajedno Nenad Bogdanović, Aleksandar Vlahović, Milan Marković i Anita Beretić, Jovan Palalić, Toma Bušetić, Vukosav Tomašević, Milovan Marković, Zoran Tanasijević, Radojko Obradović, Vladimir Jovanović, Dejan Stojiljković, Bajram Omeragić, Milutin Pešić, Bojan Kekić, Zoran Nikolić . Zajedno Goran Ilić i Slobodan Adžić, Milica Vojić-Marković, Goran Rakovac, Dragan Šormaz, Željko Tomić i Goran Davidović. Primili ste obaveštenje kojim narodni poslanici Nenad Bogdanović, Aleksandar Vlahović, Milan Marković, Anita Beretić i Aleksandar Radosavljević povlače amandman koji su podneli na član 2. Primili ste obaveštenje kojim narodni poslanici povlače amandmane koje su podneli na član 3, i to: Veroljub Stevanović, Sanja Čeković, Slobodan Živkucin, Radojle Bukvić, Radovan Teodorović, Nikola Jovanović, Milan Ninić, Bogoljub Pejčić i Tomislav Kitanović; Nenad Bogdanović, Aleksandar Vlahović, Milan Marković i Anita Beretić; Goran Ilići Slobodan Adžić; Arsen Đurić; Jovan Palalić; Dragan Šormaz; Branislav Nedimović; Željko Tomić; Dejan Stojiljković; Zoran Nikolić; Goran Davidović; Vukosav Tomašević; Goran Rakovac; Dušan Proroković i Milutin Pešić. Primili ste obaveštenje kojim narodni poslanik Hranislav Perić odustaje od amandmana koji je podneo na član 3. zajedno sa narodnim poslanikom Živojinom Stefanovićem, a narodni poslanik Miroslav Petković odustaje od amandmana koji je podneo na član 3. zajedno sa narodnim poslanicima Miroslavom Markićevićem i Velimirom Stanojevićem. Na sednici Odbora za finansije narodni poslanik Radojko Obradović povukao je amandman na član 3. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres, u okviru koga je razmatran i Predlog zakona o raspodeli transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije i učešću opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade u 2005. godini, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podneo poslanik Dragan Živkov. Predstavnik predlagača i Odbora za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Dragan Živkov.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime SRS podneo sam amandman na član 2. On glasi: "Opštine učestvuju u porezu na zarade ostvarene na teritoriji opštine u visini od 50%, a gradovi i Grad Beograd u visini od 40%". Postoji više razloga zašto sam podneo ovaj amandman na član 2. S obzirom da su mnoge opštine u Srbiji, kao što je i opština Bečej iz koje dolazim, dosta uskraćene sa prestankom poreza na promet, mislim da se ovim transferom sredstava od 13.800.000.000 neće uspeti da nadoknade svi manjkovi ukidanjem poreza na promet. Ovim povećanjem procenta od 40 do 50, znači 10% povećanjem, uspeli bismo na neki način da podignemo budžet opština, i to iz više razloga. Prilikom privatizacije u svim opštinama mnogi radnici su ostali bez posla, a naravno i budžeti svih opština su u porezu na zarade ostali uskraćeni. Pa, na primer, kao što su "Karbodioksid" i "Soja protein" uopštini Bečej privatizovani, mnogi radnici su ostali bez posla. Najveći problem koji nas očekuje u idućoj godini, a možda čak i u ovoj, jeste način na kakav se priprema prodaja PIK-a. Smatram da će od 2.000 radnika u PIK-u ostati mnogo njih bez posla. Možda čak i 1.000 ljudi. Znači da će automatski budžet opštine Bečej biti uskraćen u velikoj sumi, i ovim povećanjem procenta iz poreza na zarade bi uspeli da nadoknadimo budžet grada Bečeja. Mislim da bismo ovim povećanjem procenta iz poreza na zarade uspeli da nadoknadimo budžet grada Bečeja. Smanjenjem poreza prenosa polovnih vozila sa 5% na 2% smanjujemo budžet takođe, kao i promet nekretnina, tj. zemlje koja se prodaje u ravničarskim krajevima, kao što je opština Bečej, čime je automatski je smanjen budžet grada i opštine Bečej. Sredstva koja se u ovoj razlici dobijaju, a smatram pošto ministar nije prisutan ovde na ovoj sednici, a ako me čuje, smatram da bi mogla biti namenska, mogla bi se koristiti za ekologiju, razvoj opštine ili za kulturu i sport. Neka ih ministar obeleži i neka kaže, ovih 10% razlike sume koje smo dobili povećanjem od 40-50% opštini, neka to budu namenska sredstva. Sve oblasti iz ovih obeleženih namenskih sredstava su u interesu razvoja opštine, tako i SO Bečej misli da treba da bude razvojna opština i mislimo da ovim budžetom, odnosno ovom raspodelom koja je planirana kao transfer iz budžeta Republike Srbije i poreza na zarade, nećemo uspeti razvojni plan koji smo planirali u gradu Bečeju. Hvala lepo.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 3. deo pod A) Gradovi na tačke 1. i 2. amandmane su zajedno podneli narodni poslanici Veroljub Stevanović, Sanja Čeković, Radovan Teodorović, Nikola Jovanović, Milan Ninić i Tomislav Kitanović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije su prihvatili amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Po Poslovniku, izvolite.
Predložio bi narodnim poslanicima, ako možemo da napravimo malu izmenu u redosledu tačaka dnevnog reda i da 23. tačku dnevnog reda razmatramo kao narednu tačku posle ove, dakle, kao 19.
Hvala. (Rajko Baralić, sa mesta: Ne može to tako.) Odmah ćemo po Poslovniku. Samo trenutak, stavljam na glasanje ovaj predlog. (Rajko Baralić, sa mesta: Ne može to tako da se radi, predsedniče, ovo je skandal. Sram vas bilo. Sram vas bilo.) Samo trenutak, recite, samo trenutak, gospodine Baraliću. Ne razumem. Dakle, stavljam na glasanje predlog Miloša Aligrudića da se posle 18. tačke razmatra tačka 23. Izvolite. (Rajko Baralić, sa mesta: Kakav je to način? Povreda Poslovnika, predsedniče.) Izvolite. Za 99, nisu glasala 33, od 132 narodna poslanika. Konstatujem da je izvršena promena redosleda. Izvolite, gospodine Baraliću. (Rajko Baralić, sa mesta: Ne želim, to je skandal, predsedniče.) Izvinite, molim vas, ne mogu da razumem. (Rajko Baralić, sa mesta: Razumete odlično.) Ne razumem stvarno. Ne razumem. Nastavljamo rad. Na član 3. deo pod A) gradovi, na tačku 1. i deo pod B) Opštine, na tačku 138. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Velimir Stanojević i Miroslav Markićević. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odborsmatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, reč ima narodni poslanik Velimir Stanojević.
Dame i gospodo narodni poslanici, narodni poslanik Markićević i ja smo podneli amandman kojim predlažemo da se transferna sredstva za opštinu Čačak povećaju za 70 miliona dinara, odnosno umesto predloženih 145.280.000 da iznose 215.328.000. Za ovaj naš amandman, predlog, ima dosta argumentacije, ali to bih pokušao da iznesem uporednom analizom realizacije nekih prihoda u 2004. godini i projekcijom pojedinih prihoda za 2005. godinu. Naime, u opštini Čačak u 2004. godini od poreza na zarade biće realizovano oko 140 miliona dinara, a za šest meseci od poreza na fond zarada 100 miliona dinara i oko 260 miliona dinara od poreza na promet, a što ukupno iznosi u budžetu za 2004. godinu negde oko 500 miliona dinara. Prema projekciji budžeta za 2005. godinu, obzirom da više ne postoje porezi na fond zarada i na promet, objektivno je da će od poreza na zarade biti realizovano negde oko 280 miliona dinara, a transfernim sredstvima je predloženo 145 miliona dinara, a što ukupno iznosi 425 miliona dinara. Nominalno po osnovu ovih prihoda manje u odnosu na 2004. godinu 75 miliona dinara, a ne računajući predviđenu inflaciju od 10%. Upravo je to jedan od razloga što smo tražili da se ova transferna sredstva za opštinu Čačak povećaju za 70 miliona dinara. Ako gledamo investicije koje su realizovane u opštini Čačak u 2004. godini, a ne računajući investicije izgradnje objekata komunalne infrastrukture, znači, puteva, vodovodne, kanalizacione mreže, gasifikacija itd, moram reći da je u 2003. i 2004. godini u opštini Čačak započeta izgradnja sportske hale i u završnoj je fazi, i da su izgrađene dve nove osnovne škole. Izgrađen je prvi vrtić na seoskom području u zapadnoj Srbiji. U tom smislu nameravamo da radimo i u idućoj budžetskoj godini. Prioritetiopštine Čačak u predškolskoj i školskoj zaštiti su izgradnja novog vrtića, kapaciteta za 250 mališana, kao i detaljna rekonstrukcija osnovne škole u Preljini, i ono što je sigurno, jedan od najvećih prioriteta opštine u idućoj godini je izgradnja nove srednje prehrambene ugostiteljske škole, koja definitivno mora biti završena do početka iduće školske godine, odnosno do 1. septembra 2005. godine. Pozivam sve narodne poslanike da glasaju za ovaj naš amandman, da bismo ove naše investicije mogli da realizujemo. Obzirom da se nisam javljao u raspravi u načelu, moram postaviti par pitanja, ono što su već većina narodnih poslanika i rekli, a pitanje realizacije transfernih sredstava, pa neka to bude i 145 miliona, ali svima nam je jasno da će to zavisiti od punjenja republičkog budžeta, odnosno prema procentualnom punjenju republičkog budžeta biće prenošena i transferna sredstva lokalnim samoupravama. Na samom kraju, ono što je i većina drugih poslanika konstatovala, to su kriterijumi. Kriterijumi su ustanovljeni prema starom zakonu i svaki od ovih kriterijuma moraju da se menjaju, jer neću pominjati nijednu opštinu iz zapadne Srbije, ali pomenimo recimo dve opštine koje su teritorijalno blizu, obe su nerazvijene, recimo Žabare i Žagubicu. Žagubica je dobila povećanje od 22%, nemam ništa protiv, a Žabari su dobili povećanje od samo 10%. Pitam na osnovu koje matematike je sve ovo urađeno i kako su ova transferna sredstva raspodeljena. Hvala.
Pored sveg siromaštva ove skupštine, još i tehnika ne radi dobro. Molim sve narodne poslanike da vode računa i da prema svojoj visini podešavaju mikrofone, evo ni sada poslanici nisu mogli da čuju dobro. Reč ima gospodin Markićević. Izvolite.
Gospodine predsedniče, kolege poslanici, nema mnogo toga da dodam osim ovoga što je precizno i razložno izneo gospodin Stanojević, zašto bi ovaj amandman trebalo da usvojite. Molim sve poslaničke grupe, a pogotovo poslanike koji su povukli amandmane ovih dana, da iz moralnih razloga glasaju za ovaj amandman. Najprostije rečeno, uprošćeno rečeno, šta ovaj amandman znači? Imate dve mogućnosti. Oni koji ne budu glasali za ovaj amandman glasali su da grad Beograd da nekoliko desetina miliona dinara za svetiljke, lampione i slične drangulije da bi grad Beograd bio osvetljen. Ako glasate za ovaj amandman glasali ste da čačanska deca imaju novu školu.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Pre nego što pređemo na sledeći amandman dajem pauzu od 60 minuta.
Dame i gospodo poslanici, pre nego što nastavimo rad, molim vas da utvrdimo kvorum. Pošto imamo kvorum za rad, nastavljamo. Na član 3. deo pod B) Opštine na tačku 50. amandman je podneo narodni poslanik Goran Knežević. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Goran Knežević.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo poslanici, ovo je jedan od niza amandmana gde su lokalne samouprave tražile povećanje sredstava za svoju lokalnu samoupravu. Odbor za finansije je odbio ovaj predlog. Nisam optimista, ali mislim da ni Skupština neće usvojiti, no zbog građana opštine Zrenjanin, zbog sebe, pokušaću da vas ubedim u suprotno. Naime, Predlogom zakona o raspodeli transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije i učešća opština, gradova i grada Beograda u porezu na zarade u 2005. godini predviđeno je u članu 3 – transferna sredstva za opštinu Zrenjanin u iznosu od 117.446.767 dinara. Proverili smo sa službama Ministarstva, nije u pitanju tehnička greška. Uzimajući u obzir naše računice i sve ono o čemu smo govorili u načelnoj diskusiji, Zrenjanin je po ovoj raspodeli transfernih sredstava oštećen za 35 miliona dinara. Upoređujući grad Zrenjanin, odnosno opštinu Zrenjanin sa sličnim opštinama, a to su opština Leskovac, Kruševac i Kraljevo, gde je obim prihoda u 2004. godini bio otprilike koliko i naš, u ovoj godini obim transfernih sredstava je niži za 60 do 70 posto u odnosu na te gradove, odnosno opštine u odnosu na Zrenjanin. U tim opštinama je sličan broj stanovnika, slične smo površine, sličan broj imamo odeljenja u osnovnim i srednjim školama i dečijoj zaštiti. Jedino u čemu smo u prednosti to je da imamo veće izvorne prihode. Takođe, gospodin Obradović je govorio o tome da ti izvorni prihodi mogu da budu rezultat nekih specijalnih pogodnosti ili efikasnosti rada lokalne uprave. Tvrdim ovog puta da je zrenjaninska uprava izuzetno efikasna i da su ovi izvorni prihodi isključivo zahvaljujući radu te uprave. Naime, mi imamo manji broj zaposlenih nego 2000. godine i imamo odlične rezultate, što se toga tiče, čak smo i ogledna opština za neke programe i načelnici naših sekretarijata su instruktori za raznorazne programe koji se događaju sada po Srbiji. Zrenjanin ima problema kao i ostali gradovi, kao i ostale opštine slične veličine. Imamo i mi problem nezaposlenih. Zrenjanin trenutno ima negde oko 18 hiljada nezaposlenih, imamo problem tekstilnog kompleksa, metalskog kompleksa, sa disparitetom u ceni poljoprivrednih proizvoda i imamo jedan ogroman problem, već godinu dana voda za piće u opštini Zrenjanin nije za ljudsku upotrebu, odnosno nije za piće i nije za pripremu hrane. To je ogroman problem i lokalna samouprava u Zrenjaninu finansira kompletno snabdevanje vodom za piće i pripremu hrane sve škole, sve dečije vrtiće i sve bolnice. Možete da mislite koliki je taj trošak. Mislim da sam uspeo da vas ubedim, ako ne u potpunosti, onda bar neke od vas i apelujem na vas da glasate za ovaj amandman.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. deo pod B) Opštine na tačku 66. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Đidić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Miodrag Đidić.
Gospodine potpredsedniče, poštovane kolege poslanici, ovaj zakon je uspeo da ujedini u dobroj meri poslanike vlasti i poslanike opozicije, jer puno amandmana je bilo na njega, što znači da kriterijumi koji su trebalo da odrede visinu sredstava koja treba da se transferišu u opštinama nisu primenjeni do kraja i da nisu na najbolji način primenjeni. Iz tog razloga sam se i javio za reč, jer smatram da je i Kruševac ovakvom raspodelom oštećen, odnosno da transferna sredstva od 169 miliona, koliko je predloženo da Kruševac dobije, nisu realna i predložio sam povećanje od 27 miliona, da bi na neki način dostigli budžet koji je Kruševac imao u prethodnoj godini. Sa ovakvim transferom bojim se da nećemo imati ni budžet koji smo imali 2004. godine. Samo ću da kažem da i Kruševac, koji je nekada bio industrijski gigant, koji je bio najjači industrijski grad u Srbiji više to nije i da se nalazi u poziciji kao i svi ostali gradovi u Srbiji, da su niske zarade, da ima mnogo nezaposlenih i da smo jednostavno u poziciji kao i svi ostali gradovi. Zašto je Kruševac ovim predlogom zakona oštećen? Možda zato što vladajuća koalicija nema nijednog poslanika iz Kruševca, koji bi se, kao što je to slučaj sa Kragujevcem, uspeo da izbori za povećanje sredstava ili je možda to, pak, osveta Kruševljanima koji 19. septembra nisu glasali za kandidata za predsednika opštine iz G17 plus. Naime, prilikom boravka u Kruševcu, ministar finansija gospodin Dinkić je javno rekao da Kruševac ima dobar budžet, ali da on može da bude još bolji i da može da bude potpomognut sredstvima iz republičkog budžeta, ali pod uslovom da građani Kruševca glasaju za kandidata G17 plus. Na sreću, kandidat G17 plus osvojio je tek peto mesto i nije dobio dovoljan broj glasova, ali se sada to kao bumerang izgleda vraća Kruševcu, samo što je ministar Dinkić izgleda zaboravio da je u Kruševcu sada u koaliciji zajedno sa SPS i G17 plus. Nažalost, nema ministra da sve to čuje, a bojim se da on nije na rekreaciji, kako je to danas ovde rečeno, već da se ministar bavi nekim ozbiljnijim problemima, u vezi "Srbijašuma", tako da je za Kruševac predložio da u Šumskom gazdinstvu u Kruševcu, u ŠG "Rasina", mašinski inžinjer zauzme mesto direktora, a verovatno će šumarski inžinjer da postane direktor bolnice. Takođe se bavi i kadrovanjem u zdravstvu i u Kruševcu smenjena je direktorka Ranka Radonjić samo iz razloga što nije član G17 plus, inače je doktorka koja je odlično obavljala posao i koja je dobila sva moguća priznanja od svih stručnjaka.
Da li još neko želi reč? (Da.) Replika, Miloljub Albijanić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, nije samo Kruševac, svi gradovi u Srbiji [[Glasovi iz klupe – su oštećeni.]] Gospodine, pitam se – imate li vi koju drugu temu osim G17 plus. Što god se više budete bavili temom G17 plus, to će vas više koštati. Smatram da je bolje da prekinete sa takvom praksom, jer nije dobro da građanima Srbije ostane da samo članovi G17 plus budu čuvari petooktobarskih promena, da G17 plus nastavlja promene sa punom odgovornošću i svešću. Ako vi mislite da vodite takav rat u demokratskom bloku, to će ići samo vama na štetu. Savetujem vam da raščistite situaciju u vašim redovima, da vidite kojoj frakciji vi i drugi pripadate, da konačno znamo s kim imamo posla ovde u Skupštini Srbije. Dakle, nije dobro da vi otvarate teme, a sami treba da sprovedete odgovornost u svojim redovima. Zar je potrebno da vam ponovo objašnjavam da morate da pročistite svoje redove, da rešite afere u prethodnom periodu i da više ne uzimate bez razloga G17 plus u usta? Što se nas tiče, svaki dan ponavljajte ovde G17 plus, a taj eho će se proširiti Srbijom u mnogo većoj meri nego što to mislite. Izgleda da vi niste izvukli pouku ovde da, dok sam šef poslaničke grupe, nikakve napade ni sa jedne strane na G17 plus ne da neću dozvoliti, nego će vam biti duplo vraćeno. Vodite računa o tome i vodite računa da pročistite svoje redove, da vidite šta će se sa Čedom, sa ostatkom GSS-a, sa Jankom, sa Markom, a ne da se bavite G17 plus.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 3. deo pod B) opštine na tačku 116. amandman je podneo narodni poslanik Dobrica Janković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč?(Ne.) Povučen je amandman narodnog poslanika Radič Jokovića. Na član 3. deo pod A) gradovi na tačku 1. i deo pod B) opštine na tačku 83. amandman je podneo narodni poslanik Hranislav Perić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Hranislav Perić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, u članu 3. stav 1. odeljak A) Gradovi tačka 1. Beograd iznos od 5.602.034.000 dinara zamenjuje se iznosom 5.595.034.000 dinara. U odeljku B) Opštine tačka 83. Merošina iznos 15.772.209 zamenjuje se iznosom 22.772.209 dinara. Amandman sam podneo posle analize po svim kriterijumima po kojima su dodeljivana sredstva opštinama iz budžeta. Po mojim računicama, kod Merošine je došlo do greške, ili se neko ogrešio, ali se nadam da svaka greška može da se ispravi i da će u ovom slučaju ministar to i da uradi. Nije strašno kad se pogreši, ali je strašno ako grešku možeš da ispraviš, ali je najveći je greh ako to i ne uradiš. Da nisam u pravu, ne bih ni podnosio amandman, jer da se radi o maloj grešci, sigurno ne bih podneo amandman, jer po prirodi nisam sitničar, a greška je poveća. U 2002. godini iz budžeta za Merošinu je bilo 13.924.884 dinara, u 2003. godini bilo je 15.485.315 dinara, u 2004. godini bilo je 22.327.478 dinara, a u ovom zakonu za 2005. godinu planira se samo 15.772.209 dinara. Planirana sredstva su na nivou 2003. godine, a čak za sedam miliona manje nego što je bilo u 2004. godini. Kad sam pogledao raspored po opštinama, ima mnogo toga što se ne slaže, ali neću o tome govoriti, jer nije korektno pominjati opštine slične Merošini, imajući u vidu da su sve siromašne i da je svima potreban svaki dinar, jer su slične muke u svim malim i nerazvijenim opštinama. Postoji još jedan razlog zbog čega neću da pominjem i upoređujem opštine koje su više dobile od Merošine, zato što posedujem poslaničko dostojanstvo. Amandmanom sam predložio da se Beogradu od 5.602.000.000 dinara smanji sedam miliona i da Beograd ostane na 5.595.000.000 dinara, a da se Merošini doda sedam miliona i da ima 22 miliona. Vrlo mi je neprijatno da predlažem da se bilo kome oduzima. Najviše bih voleo kad bi mogao problem Merošine da se reši i bez oduzimanja. Mnogo sam razmišljao gde da predložim smanjenje, pa sam predložio onde gde će najmanje da boli, ali i ko ima najviše, jer Beogradu sedam miliona neće ništa značiti. To se kaže u Merošini – ne hrani se mečka sa dudinke. Za Merošinu bi to značilo mnogo. Razgovarao sam s većinom beogradskih poslanika iz svih stranaka i kad im objasnim moj predlog, oni se ne protive. Kad sam moj amandman obrazložio gradonačelniku Beogradu, gospodinu Bogdanoviću, ni on se nije bunio. Na kraju bih zamolio predlagača da ispred Vlade prihvati moj amandman, koji je pravedan i prihvatljiv, ali ako se to ne dogodi, molim sve poslanike da glasaju za ovaj amandman, a posebno pozivam beogradske poslanike da glasaju za ovaj amandman i pokažu da su solidarni i da su poslanici ispred velikog grada. Hvala.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 3. deo pod A) Gradovi na tačku 3. i deo pod B) Opštine na tačke 38, 43. i 83. amandman je podneo narodni poslanik Živojin Stefanović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Hranislav Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman smo potpisali zajedno ja i moj kolega Žika Stefanović, pošto na jedan član ne mogu da stoje dva potpisa, povukao sam moj potpis, ali je amandman ostao i on se vodi kao Žike Stefanovića. U članu 3. smatram da na nivou Nišavskog okruga nije izvršena pravilna raspodela transfernih sredstava opštinama, pogotovu nerazvijenim kakve su Doljevac, Gadžin Han i Merošina. Amandmanom predlažem da se gradu Nišu smanje sredstva za iznos od 8 miliona 716.000 dinara, a da se ovaj iznos raspodeli Doljevcu, Gadžinom Hanu i Merošini. Ovaj amandman ima smisla i opravdanja i neće nikome posebno naneti štetu. Imajući u vidu da su i opštine Merošina, Doljevac i Gadžin Han u Nišavskom okrugu, Niš kao veliki grad trebalo bi da pomogne u razvoju susednih opština. Navešću samo nekoliko razloga zbog čega sam podneo ovaj amandman. Nekoliko hiljada radnika iz ovih opština radi u Nišu, ostvaruje dohodak u Nišu i ono malo što zaradi, potroši u trgovinama Niša. Ovakvim načinom i građani ovih opština pune niški budžet. Svi poljoprivredni proizvodi na niškim pijacama dolaze iz ovih opština i ovde se stvara trgovina iz koje se puni budžet Niša. Niš je u budžetu dobio novac od prodaje Fabrike duvana Niš i više stotina radnika iz tri opštine koje su pomenute radili su i učestvovali u izgradnji fabrike duvana, a žive na području Merošine, Doljevca i Gadžinog Hana. Duvan se proizvodi u ovim opštinama, uvek je imao nisku cenu u otkupu, jer je postojao monopol. Zbog toga ono što ostaje lokalnim samoupravama od prodaje preduzeća trebalo bi podeliti srazmerno svim opštinama oko Niša. Prevoz na nivou Nišavskog okruga obavlja “Niš Ekspres" sa sedištem u Nišui sav novac koji zaradi u ovim opštinama dažbine idu samo prema niškom budžetu. Kada sve sagledamo, postoji opravdani razlog da se osam miliona skine sa pozicije Niša i doda opštinama Doljevac, Gadžin Han i Merošina. Postoji još mnogo razloga koje mogu da nabrojim, a smatram da je i ovo dovoljno da ne bih prekoračio vreme. Imajući u vidu da sredstva koja se izdvajaju iz budžeta treba iskoristiti za stvaranje ambijenta, za otvaranje novih pogona, za otvaranje novih radnih mesta, za stvaranje boljih uslova za život na selu, Niš bi ova sredstva trebalo sam da nam ponudi, a ne da tražimo preko amandmana, jer bi se smanjio priliv građana iz sela u grad, jer ako svi iz okolnih sela dođu da žive u grad, biće dodatnih problema za grad. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. deo pod b) Opštine na tačku 73. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Živković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. deo pod a) Gradovina tačku 1. i deo pod b) Opštine na tačku 103. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Ćirković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.)
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, Predlogom zakona o obimu sredstava i učešću opština u porezu na zarade i porezu na promet, kako je to glasilo u ovoj godini, Priboj je dobijao preko 59 miliona. Ovim predlogom zakona o raspodeli transfernih sredstava Priboj učestvuje sa sumom preko 39 miliona, što je u odnosu na ovu godinu manje za 20 miliona dinara i za jednu malu opštinu je to ozbiljan problem. Nosio sam se mišlju da povučem ovaj amandman, ukoliko Odbor za finansije i resorni ministar prihvate amandman gospodina Radojka Obradovića. Sada sam spreman da odustanem od ovog amandmana, ukoliko dobijem čvrsta uveravanja da će se taj amandman usvojiti. To činim iz prostog razloga jer ona rešenja koja je predložio gospodin Obradović su povoljnija za Priboj, pa bi umesto 59, koliko mu je pripadalo u ovoj godini, dobio 66 miliona dinara. Predviđeni obim je sada svega 39 miliona i zaista, još jednom ističem, 20 miliona dinara je ozbiljan problem za jednu siromašnu sredinu koja ima jednog devastiranog giganta FAP, koji prosto ne funkcioniše. Nisam učestvovao u načelnoj raspravi, ali u okviru ovog vremena koje mi pripada mogao bih da sugerišem ministru sledeću stvar. Ne znamo zaista metodu kako je došao do ovog znatnog smanjenja, ukoliko su ostali isti kriterijumi kojima se raspodela sredstava vrši. Tih kriterijuma ima šest, od tih šest četiri su zaista egzaktna i samim tim merljiva, a dva su nemerljiva. Navešću te kriterijume koji su zadržani iz prethodnog zakona, moguće je samo sa promenjenim redosledom. To su kriterijumi broj stanovnika, što je merljivo, broj odeljenja i objekata osnovne i srednje škole, što je takođe merljivo, broj dece obuhvaćene društvenom brigom o deci i broj objekata društvene brige; zatim, status životne sredine i stepen razvijenosti pojedinih lokalnih sredina, što je zaista nemerljivo, jer ne znamo koji se parametri uzimaju. Na kraju, šesti kriterijum, veličina teritorije koji je takođe egzaktan. Dakle, neka ministar Dinkić faktore koji utiču direktno izrazi numerički i stavi u brojilac, faktore koji utiču indirektno ubaci u imenilac i tako će dobiti formulu kojom se može vršiti raspodela sredstava, i ne samo to, dobiće konačno objašnjenje kako se vrši raspodela. Još jednom, ukoliko tako ne postupi, a očito nije postupio tako, onda je dužan da za svaku opštinu i za svaki grad da posebno obrazloženje. Priznaćete, mnogo bi bolje bilo da je napisana ta formula, uvažavajući parametre i kriterijume koji su zakonom predviđeni i rezultati, odnosno iznosi koji bi se dobili na taj način. bili bi generalni i ne bi se mogli osporavati. Video sam da je veliki broj predlagača odustao od amandmana, od ovih amandmana koje bih nazvao zavičajnim, jer mi tu otprilike protežiramo našu sredinu. Istina je, mi zaista nismo poslanici izbornih okruga ni izbornih jedinica, pošto je Srbija jedna izborna jedinica, nego smo samo poslanici naših političkih stranaka koje su nas kandidovale. Pored svega toga, ukoliko su okolnosti takve da neki poslanici odustaju od svojih amandmana, onda me to raduje i to je prilika da se ovaj amandman usvoji i neće uticati na ona sredstva koja je dobio Beograd i, uzgred rečeno, on je dobio preko 25% više nego što mu je pripadalo u 2004. godini, a siromašan Priboj je dobio 30% manje nego što mu je pripadalo u ovoj godini. Dakle, ukoliko je broj predlagača smanjen, onda će namet na Beograd biti manji i zaista uvažavam stav resornog ministra da će nakon tri meseca da ispita metodologiju kojom se vrši raspodela sredstava. Bojim se prosto, da li imamo čvrste garancije da će do toga doći. U svakom slučaju, čini mi se da za male sredine, koje su oštećene ovim zakonom, postoji način da se obeštete.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sava Urošević.
Slušajući, uvaženi predsedavajući, dame i gospodo poslanici, obrazlaganja amandmana došao sam do utiska da je mera kvaliteta ovog zakona, koji je pred nama, da se od većine poslanika ceni po iznosu sredstava koje su njihove lokalne sredine dobile. Vrlo često se upotrebljava termin, odnosno govori se o tome da ne postoje kriterijumi na osnovu kojih su sredstva određivana. Direktno sam podstaknut diskusijom prethodnika. Prvo, gospodin je upoređivao dve neuporedive veličine. Iznos transfera u ovoj godini i iznos ukupnih sredstava koje je dobila lokalna samouprava predlogom budžeta za 2004. godinu. Kriterijumi apsolutno postoje. Moj prethodnik je nabrojao šest. Postoji deset kriterijuma na osnovu kojih su sredstva određivana. Članovi Odbora za finansije, kojima pripadam, dobili su takav materijal i meni je krivo što smo dobili jedan primerak za tri opštine. Postoji deset kriterijuma i ja ću da ih pročitam. Prvi je - površina, drugi je - broj stanovnika, treći je - broj odeljenja u osnovnom obrazovanju, četvrti je - broj objekata u osnovnom obrazovanju, peti je - broj obrazovanja u srednjem obrazovanju, šesti - broj objekata u srednjem obrazovanju, sedmi je - broj dece obuhvaćene neposrednom dečijom zaštitom, osmi - broj objekata u dečijoj zaštiti, deveti - gustina stanovništva prema proseku, i deseti - društveni proizvod prema proseku. Ovde se spominjalo da je u pitanju matematika. Ovo čak nije matematika, ovo je račun. Ovde se radi o četiri osnovne računske operacije i vrlo lako se utvrđuje da se držalo određenog principa. Ne mogu da tvrdim kako su utvrđene osnovne cene po jedinici, da tako kažem, ali za ova tri grada za koja imamo potpuni obračun, članovi Odbora za finansije koji su u Odboru zastupljeni iz svih poslaničkih grupa, dobili su ovaj materijal i mogli su svojim kolegama da ga prezentiraju. Ja sam ga proveravao, i ta osnovna jedinica je apsolutno zastupljena i množena je sa faktorom koji se dobija, recimo iz odnosa površina određenih opština. Tako da mislim da ima puno neprincipijelnih diskusija, a ono na šta želim u ovom trenutku da podsetim je to da sredstva koja idu u lokalnu samoupravu predstavljaju javnu potrošnju. I memorandumom i budžetom mi smo ovde shvatili da je Vlada krenula u smanjenje javne potrošnje i mislim da bi ljudi, pogotovu oni koji vode lokalne samouprave, trebalo da povedu malo više računa o broju zaposlenih u lokalnim samoupravama, o povećanju broja zaposlenih i o tome kolika je potreba za tolikim brojem zaposlenih. Hvala.
Replika, narodni poslanik Zoran Ćirković, izvolite.
Slutim da je uvaženi gospodin sa mnom polemisao. Ali, rezultate koje je izneo - ne znam čemu služe. Prosto one kriterijume koje sam naveo, koji su kumulativno po dva, on ih je raščlanio na jedan plus jedan. Dalje, ministar ne može promeniti te kriterijume. Ti kriterijumi su propisani članom 99. Zakona o lokalnoj samoupravi. Dragi gospodine, isti su važili i za 2004. godinu i važe predloženim izmenama i dopunama postojećeg zakona. Prema tome, ne znam odakle vi nađoste tih deset kriterijuma, osim ako niste postupili na sledeći način - pa kaže ovde: broj dece obuhvaćene društvenom brigom o deci i broj objekata, e, vi ste to raščlanili na dva. Prvo je broj dece, a drugo je broj objekata. Pa, dalje, broj odeljenja i broj objekata osnovne i srednje škole, pa vi ste to raščinili na dva, pa su odeljenja i objekti osnovne škole, odnosno odeljenja i objekti srednje škole. Ali u principu tu se radi o istim kriterijumima kao i u prethodnom zakonu. Ne mogu da shvatim kako se to iz istih kriterijuma dolazi do različitih rezultata. Zaista, znam da nije u pitanju matematika, nego da je u pitanju najobičniji račun, ali mene iznenađuje kako to najobičnijim računom dolazimo do podataka koji su kontradiktorni. Prosto, ona sredstva koja su planirana i da lokalne sredine dobijaju po nekom drugom osnovu, opet ne mogu da nadomeste tu razliku, a razlika od 20 miliona dinara je, dragi gospodine, drastična. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Anđelković.
Dame i gospodo, gospodine predsedavajući, ne bih se javio, ali gospodin Urošević je pomenuo Odbor za finansije. Tačno je da smo mi razgovarali na Odboru za finansije i bilo je promena kriterijuma i tražili smo kriterijume. Ali, mislim da smo se složili, da postoje objektivizirani kriterijumi ne bi na Odboru jednoglasno zaključili da se do 31. marta predloži od strane Ministarstva finansija objektiviziran kriterijum za svaku od ovih tačaka pojedinačno, o kojima je gospodin Urošević govorio. Ne bih sada rekao da li je to pet, šest ili deset tačaka, ali je činjenica u suštini da mi nemamo tačne parametre po kojima se određuje šta znači to - koliki je trošak na jedno dete u osnovnoj školi ili u vrtiću, šta znači broj naseljenih mesta. Da li opština od 20 naseljenih mesta ili 60, sa istim brojem stanovnika treba da ima ista sredstva. Da li povećanje broja zaposlenih, ili približno na nivou okruga, ako u jednoj opštini, u centralnoj opštini, evo gospodin Hrane Perić je govorio da je većina radnika iz Doljevca zaposlena u Nišu, šta to onda znači za jedan Doljevac. Mora da postoji kriterijum i za one razvijene, srednje razvijene opštine i nerazvijene. Hoćemo li mi da razvijamo Srbiju ravnomerno ili hoćemo da forsiramo samo one koji imaju. Ali, nikom da ne oduzmemo. Znači, mi se svi slažemo ovde da ne postoje do kraja objektivizirani kriterijumi. Ovo nije kritika Ministarstva finansija, u smislu - eto, oni nisu hteli da daju. Znači, sada, trenutno, ne postoje objektivizirani kriterijumi. Šta drugo ovde fali da bi mi mogli da budemo iskreni i da kažemo - tačni su parametri koji su određeni. Mi ćemo, naravno, glasati za zakon zato što smo se složili da postoji potreba da sve to uradimo do 31. marta i da vidimo da li će se neka od ovih cifara pomeriti prema nekoj opštini ili ne. Ali, postoji problem o kome smo mi više puta, gospodin Urošević zna, razgovarali na Odboru, na kome sam tražio da dobijemo cifru zaposlenih po opštinama. Znate, neko se ponaša racionalno u opštini, pa u odnosu na 2000. godinu sada ima, npr. Gadžin Han, četiri radnika manje nego 2000. godine, a Kruševac ima tri puta više zaposlenih. Ne možete vi nekog da stimulišete ako on zapošljava više, pa kažete - sad on ima 300 zaposlenih u opštini pa mu treba toliko za plate, a on je u prethodne tri godine zaposlio svoje partijske kadrove i partijske ljude, a opština je neracionalnija u odnosu na građane, ili tačnije rečeno građani još teže dolaze do svih onih papira koji su im potrebni, odnosno da im servis bude opština. Prema tome, sve to moramo da stavimo na sto. Mi kao poslanici moramo da znamo šta je to za jednu opštinu od 50.000 stanovnika potrebno, da bude zaposleno, odnosno koji je to broj radnika koji treba da bude zaposlen u opštini, koliko je potrebno za 100.000 ili koliko je potrebno za 200.000, da bismo mogli da razgovaramo o objektivnim kriterijumima. Ako to nemamo, nema objektivnih kriterijuma. Drugo pitanja su plate u opštinama. Znate, evo juče su me pitali neki novinari o tome da u Starom Gradu, potpredsednik ili predsednik opštine ima 11 prosečnih plata u Srbiji. Znači predsednik opštine u Starom Gradu treba da ima 150.000 dinara, a poslanik 34.000, a halabuka mesec dana protiv narodnih poslanika, a mi treba da odredimo i da brinemo kako da mu obezbedimo tu platu. To jednostavno nije moguće. Kako? Mi se onda ponašamo samoživo. Mi se onda ponašamo kao da se plašimo javnosti, da kažemo iskreno šta se dešava, brinemo o tome kako je njemu malo, a njemu nikad dovoljno. Pogledajte, dajmo mi, ako bi hteli da budemo iskreni do kraja, ovaj zakon ne bi trebalo da bude usvojen u ovoj skupštini dok poslanici ne dobiju tačno podatke - koliko svaki predsednik opštine ima platu, koliko svaki potpredsednik ima platu. Šta je njihova pozicija i njihovo pravo. Da li je moguće da neki predsednik, u nekoj opštini od 20.000 stanovnika, kao i potpredsednik opštine, imaju kabinet, sekretaricu, kola, fikus i sve živo, i platu pet puta višu od poslanika, a da poslanik nema ni radnu stolicu dok razmatra objektivne kriterijume - koliko toj opštini treba para. Tačno je da ako hoćemo da razvijamo Srbiju mi moramo da decentralizujemo vlast i da obezbedimo i veća sredstva i veće pare, ali i veće obaveze tih opština za razvoj opština. Ovaj skupštinski dom mora tačno da zna, ako se da i 10 miliona, i sto miliona i milijardu, zašto se troši u toj opštini. Ne samo da damo, pa nije bitno, dali smo, dame i gospodo, izveštaj. Ako onaj ko daje pare ima obavezu da dobije izveštaj kako se troše te pare, da li u ovom skupštinskom domu je došlo iz bilo koje opštine, i iz ovih koje podnose amandmane i onih koje ne podnose amandmane, da li smo nekada dobili kao narodni poslanici izveštaj za šta su to utrošene pare. Na koji način su utrošene te pare. Neophodno je da bi skupštine funkcionisale, da bi se usvojili budžeti, da ovo usvojimo, ali isto tako, ako hoćemo iskreno da posmatramo Srbiju kao celinu i da ne kažemo da ovde treba da se uzme milion i ovde da se da milion, onda svi ti kriterijumi moraju biti na stolu. Ali, izveštaj za prošlu godinu, koliko je to u opštini zaposlenih ljudi, koje su plate, obaveze koje opštine moraju da izvršavaju i da mi na taj način se iskreno i međusobno pogledamo, a ne da ovde stalno govorimo da bi navijali za svoju opštinu. Pa ispada da moj Varvarin manje volim zato što nemam amandman da tražim više para, a neko zato što je dao amandman više voli svoju opštinu. To nije tačno. Svi mi volimo svoje opštine odakle smo i svi bi hteli više da imaju para, samo molim da znamo objektivne kriterijume oko toga. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dobrica Janković.
Poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, skoro možda da nastavim ovde gde je prethodni govornik stao. Sve bi to bilo tako, samo još da postavimo jedno pitanje koje ovde nedostaje, zašto ministar nije obezbedio da dođe do tih podataka. Pa hajde da kažemo da možda nije mogao u istom momentu da dobije pun korpus podataka i svi koji su neophodni za vrlo preciznu analizu i za valjan pristup, taksativno određen pristup u programiranju, razrezivanju transfernih sredstava lokalnim samoupravama. Vrlo je tanak izgovor da se lokalne samouprave nisu konstituisale i predsednik opštine Smederevo je bila spremna da prisustvuje takvom sastanku, potpuno kompetentno i sa argumentima i sa podacima koji bi bili prikladni i dovoljni za korektan odnos prema ovakvom planiranju. Siguran sam da ima dovoljno izabranih predsednika opština koji su bili isto u stanju da to naprave. Prema tome,tanak je izgovor gospodina ministra, koji danas nije tu, a da li je to zato što ga zaista ne interesuje, a to je prečesta pojava što se tiče predstavnika Vlade, kada se raspravlja o zakonskim predlozima, u redu, subota je, a nemam informaciju, možda je ministar na zaista neodložnom, važnom mestu, gde će njegovo odsustvo biti teži prekršaj nego što je odsustvo iz Skupštine, kada Narodna skupština raspravlja o ovim zakonima. Možda je mogao bar da nam učini izvinjenje i da znamo razloge, da prihvatimo i da shvatimo zašto je bilo važnije nešto tamo drugo umesto ovoga. U raspravi u načelu sam ponudio da se ovakav sastanak napravi, a mogao je bar da nam učini tu poruku, kada planira da napravi taj sastanak. A da oni koji su odustali od amandmana na član 3. nisu odustali i da su učestvovali danas u ovoj raspravi, svako o svom amandmanu, onako kako ga je podneo, sa sve ciframa i razlozima kojima bi obrazložili iznos koji su naveli u svom amandmanu, svako za svoju opštinu pojedinačno, a i mnogi od nas koji su podneli amandmane nisu ih povukli, a odustali su od rasprave o amandmanu koji su podneli, kakva bi tek onda rasprava bila. Mi smo ovde čuli da se ovde čulo dovoljno i, kako već ovde neko reče, mnogo neprincipijelnih argumentacija, mnogo neprincipijelnih rasprava je bilo. Šta ćemo sa tim što u suštini je u principijelnosti izgubio ovaj predlog zakona. Toliko smo diskutanata čuli i od poslanika koji su govorili o ovim amandmanima, pa nije principijelno to da se mimo kriterijuma, da od prethodnog ili onog pre njega govornika smo čuli da ima i onih kriterijuma koji nisu navedeni kao kriterijumi, ali izgleda da su primenjivani. Da li ijedan od njih, iz koje stranke dolazi, predsednik opštine, odnosno onaj ko zastupa u ime neke političke organizacije, političke stranke ili grupacije, koalicije neku lokalnu samoupravu, to svakako nije jedan od argumenatakoji piše među kriterijumima kojima se rukovodilo kada se sačinjavao ovaj plan i razrez u transferima. Zar ne pada nekome na pamet – pošto veliki broj diskutanata navodno je neprincipijelan, navodno promašuje temu, navodno neargumentovano govori, da li je moguće da toliki broj poslanika ima primedbi, sugestija i pokušava da amandmanima popravi stvar – da u stvari sam predlog nije dovoljno korektan. Mogli bismo ovako unedogled, a zamislite da svako izađe i govori o razlozima, kao što nisam izašao da govorim o razlozima zašto smatram, a paušalno sam odredio, iako vodeći računa o parametrima, koliko usklađujući navedene predložene iznose i koliko bi moglo da bude predloženo povećanje za transfer prema opštini Smederevo. Svako je mogao tako da obrazlaže, brani taj pristup i mi bismo danas ovde, ne samo danas, imali izgleda cirkus, a ne pristojnu raspravu. Nisam siguran, odnosno ubeđen sam da nisu poslanici krivci za stvaranje takvog ambijenta u raspravi povodom ovakvog zakonskog predloga. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić. Izvolite.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, odmah na početku da kažem da mi je čast da govorim kada ispred mene stoji 20 članova Socijalističke internacionale, valjda su ustali zbog mene, doduše pridruženi su članovi. Kasnije će oni pomoći da se nešto uradi, ali načekaće se, bolje da sednu. U vezi sa ovim o čemu su govorile kolege danas ovde, mera uspešnosti jednog političara i jedne politike ogleda se u sposobnosti da od centralne vlasti ka lokalnoj samoupravi obezbede što je moguće povoljnije uslove za svoje građane, a ne obrnuto, da se iz lokalnih prihoda puni centralni budžet, a da se njegova raspodela praktično vrši bez njihovog uticaja. Mera odgovornosti politike i političara meri se time da se političari koji su u centralnoj vlasti staraju o celini i donose budžet koji je dovoljan da funkcioniše jedna država, ne ugrožavajući pri tom nijednu siromašnu sredinu u Srbiji, kao što su Crna Trava, Merošina, Sjenica, kao i mnoge druge. S tim u vezi, želim da kažem da su potpuno legitimne inicijative svih uvaženih kolega koji su danas pokušali da amandmanima ili diskusijama u načelu pomognu da poprave položaj budžeta svojih lokalnih samouprava, jer tamo nema dovoljno sredstava. Drugo je pitanje da li postoji spremnost da budžetska inspekcija, kojom praktično rukovodi Ministarstvo finansija, izvrši adekvatnu kontrolu utroška budžetskih sredstava u toku jedne godine. Bilo bi dobro ako bismo mogli da dobijemo izveštaj te kontrole, makar u onim opštinama za koje znamo da su se sredstva trošila nenamenski i ne uvek u skladu sa najznačajnijim potrebama u toj lokalnoj samoupravi. Lokalnim samoupravama nije lako da funkcionišu. Ima čitav niz problema. Naša obaveza je da pomognemo u meri u kojoj možemo. Nije vezano za ovu temu, ali imao sam čast da me juče poseti jedan broj ljudi iz Sjenice. Postoji malo selo Crvsko u opštini Sjenica, koje ne može da dobije električnu energiju, zato što je po zakonu gospodina Dragoslava Šumarca u izgradnji objekata. Nemoguće je da budu priključeni na električnu struju dok nemaju građevinske dozvole. Radi se o domaćinstvima gde žive ljudi stariji od 80 godina, a neki nikada nisu imali električnu energiju, neki praktično ne mogu dobiti nikakvu dokumentaciju s tim u vezi, a ti kućerci tamo postoje 100 godina. Treba li zbog toga što postoji takav zakon i zbog toga što lokalna samouprava nema formalnu snagu da im pomogne da gledamo ćutke, da pređemo preko toga da još jednu žestoku zimu, a tamo sam proveo 90 dana nekih godina, provedu i u mraku, ako već moraju da trpe studen, velike vetrove i veliku neimaštinu. Političari moraju da budu odgovorni prema svojoj sredini odakle dolaze, prema svojim građanima i prema svojoj državi. Budžet i raspodela, odnosno transferna sredstva za lokalnu samoupravu su prilika da pokažemo koliko razumemo suštinu problema u našoj lokalnoj samoupravi i u našoj državi. Zbog toga ću podržati svaki od amandmana koji su podnele kolege, a koji se odnosi na dodatna sredstva za lokalne samouprave.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. deo pod A) Gradovi na tačku 1. i deo pod B) Opštine na tačku 27. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Belić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Milorad Belić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pretpostavljam da je neuobičajeno da mi poslanici vladajuće većine ovoliki broj amandmana podnosimo, ali nam je zaista dovoljno prostora ostavio ovaj zakon, odnosno Predlog zakona, pogotovo zbog njegovih rastegljivih i prilično fleksibilnih kriterijuma, a sa druge strane zaista imam veliku obavezu prema sredini iz koje dolazim da kažem zbog čega sam to uradio. Naime, prema Predlogu zakona o raspodeli transfernih sredstava opštini Valjevo je predložena dotacija ili subvencija u iznosu od 115,5 miliona dinara. U odnosu na prošlu godinu to je za nekih 70 miliona manje. Obrazloženje ministra finansija pre dve večeri na Odboru za finansije bilo je da je to zbog toga jer je iz fonda zarada veće zahvatanje opština, odnosno onih 40%. To je sasvim razumljivo i to obrazloženje znam, umeo sam da ga pročitam, međutim treba reći da je to prihvatljivo samo za opštine koje zaista mogu da napune budžet iz fonda zarada. Situacija u valjevskoj opštini je dosta loša, a sama opština je na dnu lestvice prema svim parametrima koji određuju status srpskih opština. Zbog čega je to tako to bi bila duga priča da sada elaboriram, da ulazim u to, međutim još gora situacija pretpostavlja se da će biti u 2005. godini. Naime, sve veće državne ili društvene firme praktično ne posluju, poput "Krušika", "Srbijanke", "Stefila", "Jablanice" itd. A i ono što se zove mala privreda takođe je na veoma niskim granama. To je jedan deo iz koga treba opština da puni svoj budžet, pa i onaj drugi deo, oni parametri koji su predviđeni što se tiče, recimo, prodaje nekretnina ili taksi od tog nasledstva, zatim atraktivnih lokacija ili lokala ili ako hoćete privatizacije, teško da će se moći iz tih sredstava, odnosno iz tih oblasti da napuni budžet. Privatizacija je urađena u Valjevu, ali prema mišljenju većine naših sugrađana bolje i da nije urađena. Poznato je bar Odboru za privatizaciju i ovom domu koliko puta se na Odboru našao problem valjevskog "Uzora". Međutim, devet meseci praktično traje štrajk tih radnika, koji su stupili u štrajk negde u martu ove godine. Ministarstvo privrede ili tačnije Agencija za privatizaciju nikako da makar taj predmet iznese na Trgovinski sud i da se definitivno onda reši da li su radnici u pravu ili nisu. Sa druge strane, privatizacija Mlinskog preduzeća "15. septembar" znamo da je urađena zahvaljujući korišćenju pozicija na kojima su tada bili recimo zamenik ministra za trgovinu, a visoki funkcioner nekadašnje Nove demokratije, ili recimo privatizacija "Kožare" Valjevo, koja je obavljena tokom ove godine i svedoci smo, bar mi u Valjevu, da jedan deo iz socijalnog programa koji je Vlada uplatila "Kožari" da bi se obeštetili radnici, da je taj novi vlasnik potrošio za neke druge namene i ko zna kako će se sve to okončati. Dakle, to su bili razlozi zbog kojih sam želeo da se jednostavno ispoštuje prošlogodišnji kriterijum i da onaj iznos koji je bio predviđen iz tih transfernih sredstava, odnosno od 185 miliona, zaista da bude i u ovoj godini, jer se praktično ništa nije promenilo. Naprotiv, situacija je još nepovoljnija, a isto tako mogu da kažem da će se to odraziti i po pitanju investicija i još nekih drugih oblasti iz kojih je planirano punjenje budžeta. Moram da istaknem da za ovih devet-deset meseci, koliko funkcioniše ova vlada, da je Valjevu praktično ruku saradnje i podrške pružilo samo Ministarstvo za kapitalne investicije, odnosno ministar Velimir Ilić, i da je zahvaljujući pre svega njegovoj angažovanosti Valjevo uradilo nešto, oseća se neki boljitak, a u narednoj godini planira se rehabilitacija putnih pravaca Valjevo-Šabac, Valjevo-Loznica, kao i realizacija još nekih započetih investicija. Međutim, to je nedovoljno, a za sada je jedino to izvesno. Moram da kažem još jednu stvar, da je planiran budžet za narednu godinu u iznosu od 878 miliona i da je veliki znak pitanja kako će se to realizovati, pogotovo što Valjevo ima određenih problema vezanih za konstituisanje skupštine opštine od pre dva meseca. Iz tih razloga sam želeo da Ministarstvo finansija, odnosno sam ministar finansija gospodin Dinkić prihvati moj amandman i da se jednostavno izjednači iznos sa prošlogodišnjom subvencijom.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Milan Marković.
Gospodine potpredsedniče, ne znam da li ste pokušali danas da obezbedite prisustvo ministra na ovoj sednici, ali bilo bi dobro da se ministar pojavi, jer u pitanju je dostojanstvo ove skupštine i dostojanstvo narodnih poslanika koji se trude da objasne nešto što njih normalno muči povodom ovog zakona. Potpuno se slažem sa prethodnikom i sa amandmanom prethodnika u onom delu koji govori o potrebama mesta iz kog on dolazi i tu nema nikakve dileme. Posebno se slažem sa svim diskutantima koji su istakli problem nedostataka jasnih i objektivnih kriterijuma na osnovu kojih je izvršena raspodela sredstava. To je osnovna primedba na ovaj zakon zbog toga što mislimo da je u pitanju jedan voluntarizam koji jednostavno nije primeren sadašnjim uslovima, a posebno ako pogledamo da prošle i pretprošle godine takvu situaciju nismo imali ili u najmanju ruku imali smo totalno drugačiju situaciju. Međutim, ono što se provlači kroz više amandmana, naravno i amandman kolege o kojem sada govorim, jeste to pitanje Beograda. Stvarno bih zamolio kolege narodne poslanike da razumeju poziciju Beograda, jer uopšte nije onako kako to izgleda na prvi pogled. Radi se o tome da, za razliku od prethodnog sistema raspodele sredstava kada je procentualno učešće za opštine bilo 8%, za gradove 10%, a za Beograd 15%, po sadašnjem predlogu učešće za sve, za Beograd, opštine i gradove je 40%. Onda je to pokušao ministar svojim predlogom da nadomesti na taj način što je predvideo ta transferna sredstva u iznosu od 5.800.000.000 dinara. Mi iz Demokratske stranke smo imali predlog da ta sredstva budu 12 puta manja. Tu za nas nema nikakve dileme da su ta transferna sredstva prevelika. Mi smo izrazili sumnju da upravo visina tih transfernih sredstava i njihovo učešće od 14,4% u ukupnom budžetu grada može biti predmet zloupotrebe od strane Ministarstva finansija. Znači, mi nemamo dilemu u pogledu smanjenja transfernih sredstava, ali mi tražimo da se zadrži princip koji je postojao prethodnih godina i da Beograd u ovom sistemu sada umesto 40% učestvuje sa 58% u porezu na dohodak građana. To je prosto neophodno, Beograd je naš prestoni grad i Beograd ima daleko veće potrebe nego što su to potrebe po drugim opštinama. Sada ću vam pokazati kako je izgledalo to prethodnih godina, kada su u pitanju ovi kriterijumi. Ovaj zakon, naravno sada je u pitanju drugi porez, jer smo u međuvremenu uveli porez na dodatu vrednost, ali to je prethodnih godina izgledalo ovako: sada kolega iz Valjeva, i kolega iz Inđije, i kolega iz Loznice i sasvim je svejedno, stanemo i pogledamo tačno po kojim kriterijumima koliko kojoj opštini je pripalo novca i to su objektivni kriterijumi, uopšte tu nema nikakve dileme da ćemo vrlo jasno utvrditi. Potpuno sa sigurnošću možemo reći da ovde nije bilo nikakve političke zloupotrebe i potpuno sa sigurnošću možemo reći da nije Loznica ili Valjevo ili Beograd ili bilo koji drugi grad dobio više ili manje para zbog toga što tamo na vlasti nisu pripadnici partije kojoj pripada ministar. Ovako je to izgledalo ranije, molim vas, prisetite se, nije to tako bilo davno, ovo smo usvojili, mislim pre nepunih osam meseci. Sada je zakon taj o kome govorimo, sada izgleda ovako. Četiri strane svega i radi se o prostom nabrajanju gradova i iznosa sredstava koja im pripadaju, i dolazimo u situaciju da se mi ovde, narodni poslanici, gložimo i sada svako treba da ispadne patriota pred svojim biračima i da kaže – evo, ja sam se borio za moj grad. Ne radi se o tome, nemamo mi od koga da uzmemo, nego jedni od drugih, a svi smo jedno. Radi se o tome da nema objektivnih kriterijuma i da na osnovu toga mi ne možemo proceniti kako je zaista izvršena raspodela ovih sredstava. Sada za Beograd treba da vam kažem još nešto. Nominalno, budžet Beograda će biti čak nešto manji nego što iznosi izvršenje budžeta za 2004. godinu. Realno posmatrano, s obzirom na inflaciju, to će izaći manje, možda i celih 20 posto. Sada, pročitaću vam deo našeg obrazloženja. Na osnovu ovako predložene strukture finansiranja grada Beograda za 2005. godinu, grad u odnosu na sadašnji finansijski status gubi oko 3,5 milijarde dinara. Imajući u vidu da je na isti način budžet grada za 2004. godinu oštećen za oko 2 milijarde dinara, proizilazi da Beograd u posmatrane dve godine ostaje bez gotovo 20 posto budžeta, što ozbiljno dovodi u pitanje i finansiranje tekućih potreba, zatim, izmirenje obaveza za preuzete programe i projekte, a posebno izmirenje obaveza po zaključenim ugovorima o kreditima sa međunarodnim organizacijama. Posebno skrećemo pažnju na sporazum o finansiranju, potpisan između Evropske banke za obnovu i razvoj i Vlade Republike Srbije, kojim se Vlada obavezala da će podržati realizaciju predviđenih investicionih projekata, garantovanje stabilnih i predvidivih izvora finansiranja grada Beograda. Mi smatramo da transfer u visini od 5 milijardi nije ni stabilan ni siguran izvor finansiranja. On ne samo da zavisi od toga kako će Vlada Republike Srbije i ministar finansija raspolagati tim novcem koji je u budžetu predviđen za transfere, nego jednostavno zavisi od toga da li će se republički budžet puniti adekvatno. Pored toga, neophodno je da se gradu Beogradu obezbede mogućnosti za realizaciju kredita od Evropske investicione banke, kojim je predviđeno da se investicioni projekat obnove saobraćajne infrastrukture finansira 50 posto kredita, a 50 posto iz budžeta grada. Sve sam ovo pročitao ne da bih sada nešto kukao, naravno da Beograd treba da bude u istoj poziciji kao što su svi gradovi Srbije, ali ta pozicija mora se sagledati na osnovu objektivnih kriterijuma koje mi, nažalost, danas nemamo. To je ta praksa koja je sada uvedena i za koju se nadam da se više nikada neće ponoviti i da neće doći do ovih pozicija da se mi ovde poslanici nadmećemo ko će kome više novca uzeti svojim amandmanom, ko će iz jednog mesta ispasti veći patriota od onog iz drugog mesta.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Gospodine potpredsedničke, dame i gospodo narodni poslanici, naravno da nas niko neće posvađati ni sa Beogradom ni sa Beograđanima, ali smo dužni da kažemo nekoliko stvari koje su važne zbog građana Srbije. Budžet opštine Merošina za ovu godinu projektovan je u visini od 50 miliona dinara. Toliko košta ova fontana u Ulici srpskih vladara ovde u Beogradu. Naravno da nije niko protiv lepe fontane. Čak 450 miliona su samo naknadni radovi za garažu Pionirski park u protekloj godini mimo ugovora i kriterijuma. Mora da postoji kontrola utrošenih sredstava. Jedno garažno mesto u garaži Pionirski park košta kao trosoban stan u Beogradu. Ako mi neko dokaže da je to normalno i da je to zakonito moraće mnogo da se namuči. Ovde se ne radi o tome da li neko želi da uzima pare od onih, sa one pozicije koja je namenjena Beogradu, već se radi o tome da male opštine ne mogu da dočekaju narednu budžetsku godinu sa pozitivnim rezultatom. Podržavao sam danas amandman Živodarke Dacin. Pomozite da se izglasa taj amandman, animirajte građane Beograda, neka se odreknu samo 20 dinara mesečno, to je 518 hiljada evra mesečno. Iz tih sredstava i budžetskih sredstava, kao što rade sve male mesne zajednice u Srbiji i sve siromašne opštine, možete da napravite čudo, ali nemojte očekivati da se iz malih siromašnih opština nekritički prelivaju sredstva u Beograd i da se sve samo ovde gradi. Uvažena gospodo, u Čačku, koji nije ni mali ni siromašan grad, iz sredstava samodoprinosa građen je most na Moravi, sportska hala, južni fekalni kolektor, sistem "Rzav", nekoliko osnovnih i srednjih škola, visokoškolske ustanove, jedna od najmodernijih bolnica u Srbiji. Pa, neće biti da samo tamo mogu da se prikupljaju sredstva od građana, a da ovde sve moraju građani da plate da se izgradi u Beogradu. To nije normalno i nije korektno. Mi nismo protiv Beograda, ali smo za elementarno poštenje kod raspodele budžetskih sredstava.
Replika, narodni poslanik Milan Marković.
Uvažene kolege, potpuno razumem vaše zalaganje i slažem se sa vama, ali mislim da imate pogrešnu predstavu o Beogradu po tom pitanju. Prvo želim da vam kaže da, ako je reč o solidarnosti, ako bi trebalo da merimo koliko koji grad, opština itd. učestvuje u prihodima države, došli bi do cifre da Beograd učestvuje skoro preko 40 posto ukupno u prihodima države. Znači, niste u pravu po tom pitanju, ali to opet nema veze sa celom ovom pričom, to je logično, jer se sedišta svih velikih kompanija nalaze u Beogradu itd, tako da uopšte ne želim da ulazim u to pitanje na taj način. Želim da vam kažem da je Beograd, posle Tirane, grad koji je najmanje pokriven kanalizacionom mrežom u Evropi, tako da nemojte da sada naši gledaoci po unutrašnjosti imaju predstavu o tome da je Beograd ne znam šta ekstra i da ne znam kolike pare se odlivaju dole. To je nešto što treba da znate. Druga stvar, što se tiče samodoprinosa, ne znam da li ste znali za ovaj podatak, ali reći ću vam da mislim da je oko 23 posto Beograda pokriveno odvodnom kanalizacijom i pri tome jedan veliki procenat je mešano, i kišna i fekalna. Ne znam da li to građani znaju, ali to je prosto istina, to su ogromne pare, kojih, nažalost, ova država nema i to nema veze sa samim Beogradom, to su toliko ogromna sredstva da iza toga treba da stane država i upravo ovi projekti o kojima smo pričali i za koje je potrebno da postoje stabilni izvori finansiranja, ne mogu da se izvedu ukoliko Beograd tih stabilnih sredstava nema. Beograd je praktično u istoj situaciji kao i drugi gradovi Srbije, ništa u Beogradu nije u tom smislu kvalitet života bolji. Ovde se jednostavno radi o tome da mislim da ste vi sami upali u tu zamku o kojoj pričam. Da li mi pričamo o tome da li vaše mesto ima više sada novca od mog ili da li ste vi nepravedno oštećeni u odnosu na Beograd. Niko ovde nije nepravedno ili pravedno oštećen, ovde se radi o tome da nema kriterijuma na osnovu kojih su podeljena sredstva. O tome se radi. Što se tiče samodoprinosa, u mnogim mesnim zajednicama u Beogradu samodoprinos je redovna pojava, nemojte misliti da mi ne znamo šta je samodoprinos. Toga ima u Beogradu i amandman gospođe Dacin ćemo podržati. Nema potrebe da se u tom pravcu sporite sa nama. Mi ostajemo ponovo kod naše principijelne primedbe. Ne može ovaj zakon da se pravi ovako bez kriterijuma i ne može da se dozvoli da se sve opštine i svi gradovi stave u isti status, ne vodeći računa, pri tome, o objektivnim kriterijumima, niti smemo da dovedemo u sumnju objektivnost Republičke vlade prema lokalnim samoupravama, u zavisnosti od toga ko je gde gradonačelnik. Dakle, mi i dalje izražavamo sumnju da se ovde radi o pokušaju zloupotrebe pozicije Ministarstva finansija u odnosu na grad Beograd, time što će 14,4 posto ukupnih prihoda Beograda zavisiti od dobre volje Ministarstva finansija. Znači, nemojte molim vas da ovo svodimo na diskusiju – za Beograd i protiv Beograda. Ovo je diskusija za sve nas. Tražimo objektivne kriterijume na osnovu kojih možemo jasno utvrditi zašto je neko dobio toliko transfernih sredstava i zašto je neko, na kraju krajeva, dobio mogućnost da učestvuje u porezu na dohodak građana sa tim procentom. Hvala na pažnji.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. deo pod A) gradovi na tačku 2. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Radosavljević. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor predlaže da se ovaj amandman odbije. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Radosavljević.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, i juče i danas ponavljam priču da je zaista jako tužno što mi već drugi dan raspravljamo, a nema ministra finansija. Da li je, kao što reče jedan naš kolega, on u šumi ili nije mene ne interesuje, kao i sve vas ovde. Ali jako je važno da ministar finansija bude u sali i odgovori na sva pitanja. Mi ovde ponaosob imamo pitanja, informacije koje želimo sa njim da razjasnimo. Očito je da takvim gestom nipodaštava Skupštinu, ali to dovoljno govori i o samom ministru, i o Vladi. Ono što sam kao amandman na član 3. imao, vezano i za amandman koji smo zajedno kolega Nenad Bogdanović, gradonačelnik Beograda i ja podneli, što zaista smatramo da je pravičnija raspodela nego što je to navedeno u zakonu. Smatrali smo da opštine, gradovi i grad Beograd treba drugačije da budu zastupljeni što se učešća u porezu na zarade tiče i da to ne sme da bude ujednačena stopa od 40%. To govorim zato što smo unazad tri, četiri, pet godina imali drugačiju stopu. Ona je iznosila 58% za grad Beograd, 50% za gradove Kragujevac, Niš i Novi Sad i 45% za ostale opštine. Sredstva koja su se ubirala po osnovu poreza na promet su služila da se rasporede tako da nadomeste onaj iznos koji su opštine i gradovi ubirali i koji je nedostajao da bi skupštine, odnosno lokalne samouprave mogle nesmetano da funkcionišu. Šta je to što mi zameramo? Zato što je ministar prilikom kreiranja budžeta punio budžetski deficit sredstvima koja su lokalne samouprave ostvarivale, odnosno koje će ostvariti po osnovu transfernih sredstava za 2005. godinu. I vi imate informaciju da je on predvideo za transferna sredstva 13,8 milijardi. Složićete se, to je i većina mojih kolega prethodnika reklo, daleko manji iznos nego što je bio u 2004, nego što je to bio u 2003. godini. To je činjenica. Sada kad napravite raspodelu videćete da sve ostale lokalne samouprave imaju daleko manje budžete i nominalno i realno, nego što je to bilo ne za 2004, nego za 2003. i unazad. Zato smo smatrali da je pravičnija, logičnija podela da se dozvoli i da gradovi dobiju ono što je njihovo. Sada smo upali u zamku koju nam je ministar postavio, da se predstavnici lokalnih samoupravi glože između sebe i da pokušaju da otmu jedni drugima, najviše Beogradu, zato što je ovakvom podelom Beograd dobio jako veliki iznos, koji kada pogledate 5.600.000.000 i kad pogledate gradove, primera radi Novi Sad – 740, Kragujevac,– 300, Niš – 500, a o manjim opštinama da i ne govorim, i to je ono što smeta. Ne smemo da dozvolimo da uđemo u zamku. Kao poslanik iz Kragujevca ne tražim za Kragujevac milostinju, tražim realnu postavku. To ne traži niko od vas ko dolazi iz vaših lokalnih samouprava, dok predstavlja svoje građane, ne traže milostinju. Traže realni iznos i to je normalna postavka. Prošle godine u martu ste imali priliku, kada je Vlada formirana i kada je predložen ovaj zakon, da je Kragujevcu zakinuto 200 miliona. Sada je zakinuto svim lokalnim samoupravama. Videćete, od januara zavisićemo od ministra, da li će nam 15-og, odnosno 25-tog u mesecu proslediti transferna sredstva. To je nešto što smatramo nakaradnim razmišljanjem, naopakim postavljanjem funkcionisanja lokalnih samouprava i to je potpuno odsustvo zdravog razmišljanja, da lokalne samouprave treba same da kreiraju svoju budućnost. Ne da ulazimo u zamku – zašto Beograd sebi pravi dve, tri ili pet fontana ili parking prostora, hajde da svaka lokalna samouprava od svojih sredstava koje ubere, razvije se na način na koji treba da se razvija. To je zdravo razmišljanje. Na taj način smo gospodin Bogdanović i ja i kroz amandman na član 2, i ja kroz amandman na član 3. smatrali da je pravičnija podela koju zastupa DS. Očito da gospodin Dinkić, koji je danas u šumi, nema ta razmišljanja i očito da ima problem, ali taj problem, iskreno se nadam, razrešićemo na nekim novim budućim izborima, kada ćemo postaviti zdravu vladu. Hvala vam.
Hvala vama. Molim vas da se držimo Poslovnika i da ne govorimo o privatnom životu drugih lica. Izvolite, gospodine Albijaniću, replika.
Dakle, prethodnik iznosi čitav niz neistina na račun ministra i ne znam s kojim pravom, ko baš vama daje pravo da za ovom govornicom pričate neke stvari? Lik i delo navedenog gospodina Radosavljevića iz Kragujevca jeste da je mahao kartama na konferenciji za štampu tvrdeći da postoje dokazi da nije bilo glasanja iz Bodruma. Vi ćete te dokaze morati da pokažete na sudu. Što se tiče Kragujevca, ne znam s kojim pravom pričate o Kragujevcu, kad i tamo nemate nikakvog udela, a Kragujevac je po zasluzi i meri dobio određena sredstva. Dakle, što se više odmećete, sve više štete sami sebi nanosite. Mogu vam reći da vam je i glava i srce iznemoglo sve više. Morate ovde da se uozbiljite, da dokažete kojoj frakciji pripadate, kome se vi sada dokazujete, ili možda ne možete svoje grehe da iskupite, a ja vam kažem da se gresi iskupljuju na nekom drugom mestu. Dakle, umijte se, očistite se, uklonite zloću dela svojih, jer to više ovde nije primereno da se na takav način govori, da se na takav način obraćate, jer morate za svoje grehe na nekom drugom mestu da se iskupite.
Zahvaljujem gospodinu Albijaniću. Ovo je bila replika, znači, po Poslovniku, pogrešno ste protumačeni, pretpostavljam. Nisu u pitanju gresi nego stav.
Očito da je gospodin Albijanić sebi dao za pravo da preuzima i sudsku funkciju, pošto je čovek malo više ušao u vlast i voli da preuzima ingerencije, ali što se mene lično tiče, izražavam zadovoljstvo što postoji predstavnik vlasti, ovakav, oličen u liku i delu gospodina Albijanića. Što se učešća DS i mene lično u vlasti u Kragujevcu tiče, tačno je, nismo na vlasti. DS je izgubila izbore u septembru ove godine, ali je G17 bio statistička greška u Kragujevcu. Toliko oko toga. Sam po sebi gospodin Albijanić dovoljno govori o stranci kojoj pripada. Čuo sam da planiraju da vas promene. Molim ljude iz G17 – ne činite to, zaista ste na najbolji način slika i prilika vlasti i grupacije koju predstavljate. Hvala.
Hvala vama, gospodine Radosavljeviću. Ovo je bilo po Poslovniku, ali opominjem vas, potom upozoravam ostale poslanike, molim vas, po članu 100. nemojte vređati Skupštinu. Ovde ne sede predstavnici vlasti, ovde sede predstavnici građana i političkih partija. Ovde nije vlast. Budite ljubazni, ako hoćete da se obračunavate sa Vladom, imate, a naročito, nemojte misliti da ovde sede predstavnici sudske vlasti, srećom, ona je podeljena. Izvolite, kao poslanik.
Dakle, zaista mislim da ovakvi likovi ne pripadaju nekoj demokratskoj varijanti, to su pojedinci koje niko ne da ne voli da sluša. Nego, o čemu se radi. Politička pozornica je dobra stvar. Dobra stvar je i pravo pozorište. Ali, ovakvoj grupi poslanika kažem da na takvoj pozornici samo mogu biti statisti, a G17 plus su oni pravi glumci koji vode predstavu napred u Evropu.
Hvala vam, ako smo završili sa ovim delom. Da li još neko želi o amandmanu? Samo trenutak, po Poslovniku, gospodin Jakšić? Po amandmanu, naravno, izvolite.
Poštovani narodni poslanici, drago mi je da se vraćamo na temu, a tema može da bude jako široka. U obrazloženju ovog amandmana, kao i nekih drugih amandmana, osim što su iznesene neistine, ili netačnosti, ima dosta nedoslednosti, pa bi bilo dobro da se malo podsetimo na nešto što radimo kao Skupština ili što smo radili u ranijim sazivima kao parlament. Dakle, govori se u više navrata kroz obrazloženje amandmana da se sredstva ne raspodeljuju prema ovom zakonu, prema Predlogu ovog zakona, prema određenim kriterijumima, a da se to ranije radilo, a to sada nije slučaj. Nije tačno, vi imate u Predlogu izmena i dopuna Zakona o lokalnoj samoupravi član 99. gde se kaže, postoji jedan uvod, pa se kaže – ustupljenih prihoda zbog izmene poreskih propisa i dela koji se raspodeljujeprema sledećim kriterijumima. Znači, ovo je predlog koji će biti, pretpostavljam, usvojen, a koji po svojoj sadržini, kada govorimo o tome šta su to kriterijumi, pa piše broj stanovnika, broj odeljenja, broj osnovnih i srednjih škola, broj dece, status životne sredine, stepen nerazvijenosti itd. Ovi kriterijumi su bili isti oni kriterijumi ili vrlo slični po kojima je vršena raspodela dopunskih sredstava, koja su po ranijem zakonu dodeljivana lokalnim samoupravama u periodu 2003. i 2004. godine. To je činjenica. Isti sada predlog člana 99. imamo ispred nas u predlogu izmene i dopune Zakona o lokalnoj samoupravi. Dakle, nije istina da ne postoje kriterijumi i nije istina da se po ranijim kriterijumima vršila ta raspodela dopunskih sredstava, a da se sada raspodela transfernih sredstava ne vrši po nekim kriterijumima, to nije tačno. Drugo, izneto je da će lokalne samouprave imati situaciju da zavise od toga kako će im Vlada, odnosno Ministarstvo finansija i kada će im raspoređivati ta transferna sredstva, a ranije su postojala dopunska sredstva koje je takođe raspoređivala i određivala Vlada na osnovu određenih zakona. Znači, i to nije tačno. Pokušaj da se stvori slika da sada lokalne samouprave zavise na neki nepricinpijelan ili nezakonit način od Vlade, odnosno Ministarstva finansija, nije tačna. U istoj meri, onako kako je bilo regulisano zakonom, ta sredstva su bila dodeljivana, odnosno ustupana lokalnim samoupravama, na sličan način se to radi i sada. Hvala.
Po isto amandmanu, narodni poslanik Milan Marković. Nije po ovom amandmanu govorio, molim vas, govorio je povodom amandmana o istom članu zakona, ali nije po istom amandmanu. Izvolite.
Govorio sam o amandmanu koji je podneo kolega iz Valjeva malopre, a sada se javljam po ovom amandmanu, jer mislim da je u pitanju dobar amandman i morao sam prosto da reagujem, jer u kasnijoj diskusiji, ukoliko izuzmemo ono već što ovde izaziva manje-više smeh, sa jedne strane, a sa druge strane tugu, to su izlaganja gospodina Albijanića, ukoliko izuzmemo to, onda imamo izlaganje prethodnika. Mislim da bismo morali da razjasnimo to oko kriterijuma. Kriterijumi jesu navedeni, ali sam vama kolega pokazivao, i ostalim poslanicima i javnosti, kako su ti kriterijumi primenjivani. Mi imamo kriterijume, kažem, u redu, postoje neki kriterijumi, nije važno, sada da ih ne nabrajamo, ovde su nabrojani u članu 9, ali mi moramo da znamo kako ti kriterijumi utiču na konkretna sredstva od opštine do opštine i o tome govorim. Znači, ovde sam pokazao stari zakon, gde je tačno navedeno koji kriterijumi u kojoj meri utiču i mi možemo da kažemo, recimo, kolega iz Valjeva, kolega iz Loznice, sednu i razgovaraju o tome i nema dileme ni spora da li jesu ispoštovani kriterijumi ili nisu. Znači, potpuno se vidi, raščlanjene su sve brojke. Nema one sumnje koju mi izražavamo, a to je da se ovde radi o izvesnoj političkoj manipulaciji ili političkoj zloupotrebi od strane ministra finansija. Ovde, da je ovako ministar dao, ne bi niko imao pravo da sumnja, obzirom da to nije dao ovako, a da je promenio onaj princip učešća koji je nekad bio 8, 10, 15 i da je sada sve stavio u jednu ravan, mi sa punim pravom izražavamo sumnju i mislim da to ne možete da sporite. Dakle, tu se radi, kolega, o kriterijumima, ne sporimo da kriterijumi jesu navedeni, ali sporimo pitanje da li su kriterijumi primenjeni i ništa dalje od toga. Hvala vam.
Molim poslanike da ubuduće ne rastužuju druge poslanike. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 3. deo pod a) Gradovi na tačku 1. i deo pod b) Opštine na tačke 54. i 109. amandman je podneo narodni poslanik Toma Bušetić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Toma Bušetić.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predsedniče Skupštine, u svom amandmanu predložio sam povećanje transfernih sredstava za opštine Jagodina i za Rekovac. Nekom čudnom matematikom ili čudnim računom, Ministarstvo finansija je gotovo prepolovilo iznos transfernih sredstava za opštinu Jagodina. Primera radi, za 2004. godinu taj iznos je bio 134 miliona, a za 2005. godinu taj iznos je sada po predlogu 71 milion. Smatramo da je ovo gotovo duplo manji iznos sredstava i, ono što je najvažnije, mislim da su kriterijumi za utvrđivanje iznosa transfernih sredstava veoma nejasni i relativni, i kada je reč o stepenu razvijenosti opštine, pa i kada je reč o broju zaposlenih lica. Primera radi, Jagodina je možda najbolji primer gde imamo veliki broj preduzeća gde radnici ne primaju plate ili primaju nekoliko hiljada dinara, a uz to na te male plate ne plaćaju se ni porezi ni doprinosi. Na taj način biće baš po osnovu poreza na zaradu doveden u pitanje i sam budžet opštine Jagodina. Sa druge strane, mislim, i ako bismo zanemarili sve ove kriterijume, posebno je važno za Jagodinu što ćemo početkom 2005. godine imati privatizaciju, prodaju, restruktuiranje, kako god želite, najvećeg pomoravskog giganta, Fabrike kablova. To podrazumeva, videli smo, tokom ove tri godine svako restrukturiranje, svaka privatizacija, smanjivanje broja radnika, broja zaposlenih za gotovo 50%. Tako se očekuje i u Jagodini u Fabrici kablova da se smanji broj zaposlenih, možda i za 2.000 ljudi, a šta to znači? Znači, neće biti plata, neće biti zarada i neće biti mogućnosti da se ostvaruje porez po osnovu zarada. Naravno, na taj način ovaj budžet jagodinske opštine biće doveden u pitanje. Kada je reč o drugom delu amandmana, predložio sam i da se transferna sredstva za opštinu Rekovac povećaju za pet miliona. Reč je o sredstvima koja su bila predviđena 2004. godine. Rekovac je za 2004. godinu imao 24 miliona transfernih sredstava, a sada 19 miliona. Radi se o jednoj nerazvijenoj opštini, gde bukvalno ima veoma mali broj zaposlenih. Rekovac na neki način deli sudbinu opštine Jagodina, jer jednostavno postoji pogon Fabrike kablova, sa sada oko 300 zaposlenih ljudi, i kada dođe do privatizacije, prodaje, najverovatnije je da će ti ljudi ostati bez posla. Ono što je najvažnije, a važno je i za Jagodinu i za Rekovac, ti ljudi koji će ostati bez posla najverovatnije će ostati i bez nade, mogućnosti da se zaposle na drugi način. Jednostavno, u Srbiji nije postojao ni jedan dobar socijalni program. Čak i u velikim firmama koje su privatizovane, poput cementara, pa i duvanske industrije, ti socijalni programi nisu bili dobri. Jer, te pare koje se dobiju vrlo brzo se potroše i ljudi posle godinu ili dve dana ostanu bez ikakvih mogućnosti da se zaposle, ali, naravno, to je samo jedan segment. Ovaj drugi segment, kada govorim o opštini Rekovac, znači da ne verujem da će oni moći lako da popune svoj budžet, imajući u vidu da tih 300 radnika za tu opštinu mnogo znače. A, imali smo jedan dobar primer u prodaji dva društvena preduzeća, tokom prošle i ove godine, gde ljudi nisu ostali bez posla ali su ostali bez plata. Znači, nema zarada, nema poreza, nema ni budžeta. Iz tih razloga predložio sam ovaj amandman. Računam da ministar može da uvaži naše posebne kriterijume. Posebno sam napomenuo Fabriku kablova u Jagodini, pa i pogon u Rekovcu, gde će posle privatizacije ljudi ostati bez posla i gde neće moći da se ostvaruje ni porez na zarade, jer zarada neće ni biti. Moj je predlog da se ova sredstva uzmu od Beograda, ne upuštajući se u ostale kriterijume, jer Beograd, kada je reč o transfernim sredstvima, od 13.800.000.000, treba da ubere ili da dobije 5.600.000.000, što je mnogo, i sasvim je jasno da po tom osnovu Beogradu pripada skoro polovina sredstava, a mislim da je to nepravedno.
Hvala vam. Da li još neko želi rep o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 3. deo pod B) Opštine, narodni poslanik Zoran Tanasijević je povukao amandman. Na član 3. deo pod B) Opštine na tačke 27, 70, 76, 84, 92 i 134 amandman je podneo narodni poslanik Milovan Marković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, narodni poslanik Milovan Marković.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona koji je u raspravi pred Narodnom skupštinom očigledno nije dovoljno važan za Vladu Srbije. Da je drugačije ministar finansija, gospodin Dinkić, bio bi prisutan danas na ovoj raspravi. Ali svakako, ako pogledamo da je Predlog ovog zakona došao ne zajedno sa Predlogom zakona o budžetu Republike Srbije, kako bi bilo normalno, pa bismo onda zajedno pogledali i Predlog zakona o budžetu, gde je predviđen iznos transfernih sredstava u iznosu 13,8 milijardi, i da smo upozoravali da to nije dovoljno za obezbeđivanje sredstava za normalno funkcionisanje lokalne samouprave, ali nažalost nismo imali priliku da pogledamo kako će biti raspodela tih sredstava. Bilo bi daleko lakše da na sva ova pitanja, koja su saglasna samo se odnose na druge gradove, pitanja poslanika, gospodin ministar direktno može da odgovori. Možda je analitika kojom se on služio imala neki smisao, ali je očigledno, pored ovoliko amandmana i ovakvih primedbi na predlog zakona, da nisam siguran da je postojao neki egzaktan kriterijum i neka analitika koja bi mogla da se obrazloži ovde na kvalitetan način. Ove uporedne tabele koje pokazuju kako se predviđa ostvarivanje prihoda u 2004. godini, koji se zamenjuju prihodima po osnovu transfernih sredstava i prihoda kroz porez na zarade, nisu bile predočene narodnim poslanicima. Ovo je papir koji je ministar dostavio na Odboru za finansije. Bilo bi uputnije da su narodni poslanici dobili jedan ovakav predlog, pa bi možda mogli mnoge stvari da razjasnimo pre nego što se ušlo u raspravu. Iskreno da kažem, amandman koji sam podneo odnosi se na uvećanje transfernih sredstava za sve opštine Kolubarskog okruga. Kontaktirao sam sve lokalne samouprave, predsednike opština, ljude zadužene za projekciju budžeta na lokalu i zaista je jednodušna ocena da je vrlo neizvesno da li će sredstva predviđena Zakonom o raspodeli transfernih sredstava i učešću opština i gradova u porezu na zarade obezbediti normalno funkcionisanje lokalne samouprave. To je jedna bojazan i logično je da lokalne samouprave traže da se uvećaju i očekuju da se uvećaju ova sredstva, transferna sredstva, koja su jedino izvesna i koja, da kažem, daju veće garancije od onih koje se očekuju kroz prihod od poreza na zarade. Kada govorim o opštini Valjevo, kao najvećoj opštini Kolubarskog okruga i okružnom centru, za koji sam i podneo amandman da se ta sredstva u delu transfernih sredstava uvećaju za 73 miliona, mogu da kažem da je, kao što je bilo u obrazloženju poslanika Belića, koji je takođe podneo amandman na ovaj član, potpuno nerealno očekivati da će realno rasti zarade u opštini Valjevo, s obzirom na ukupno stanje u valjevskoj privredi, gde je potpuno dramatična situacija, ogroman broj nezaposlenih, s obzirom na sve ono što nas očekuje u narednoj godini, a iz ovog tabelarnog pregleda proizilazi da će nominalni rast zarada biti daleko iznad očekivane stope inflacije. Indeks koji je iskazan u zadnjoj koloni je 103 za opštinu Valjevo. Voleo bih da je prisutan ministar, koji je očigledno imao, ili nije, nekakve kriterijume koji su egzaktni i koji se mogu braniti, pa da obrazloži odakle takvo predviđanje. Sve druge opštine u Kolubarskom okrugu takođe imaju vrlo nizak stepen izgrađenosti infrastrukture i teško je očekivati da će moći normalno da funkcionišu sa jednom ovakvom projekcijom budžeta. Dakle, da ne ponavljam sada onu priču sa sredstvima za otklanjanje posledica zemljotresa u Kolubarskom okrugu, koja su takođe planirana u projekciji budžeta za 2004. godinu, na nivou 500 miliona, a rebalansom je vraćeno na 200 miliona, dakle ugrožena je obnova infrastrukture u tim opštinama do jednog dramatičnog nivoa. Svi započeti objekti, a govorim o objektima koji su od društvenog značaja, dakle škole, objekti javnih ustanova, naravno i da su sredstva za otklanjanje ovih posledica i na individualnim objektima nešto sasvim drugo, da imaju socijalni karakter i da je tamo situacija daleko dramatičnija. Ono što je ovde više puta ponovljeno - kriterijumi koji su bili polaz ili osnov za utvrđivanje ovakve raspodele transfernih sredstava iz budžeta Republike Srbije nisu na jedan obrazložen način predočeni narodnim poslanicima i nisu bili dostupni svima, da bismo mogli da mnoga pitanja vezana za raspodelu ovih sredstava razjasnimo pre rasprave u pojedinostima. Nisam siguran da tih 13,8 milijardi je i bilo moguće raspodeliti tako da većina opština bude zadovoljna. Ali, ono što je zaista ovde poražavajuće, i još jednom želim da naglasim da se analizom pojedinih stavki u predloženim sredstvima može doći do vrlo jasnih zaključaka da se vodilo računa o političkim koalicijama, o tome koje su partije na vlasti u koaliciji, u pojedinim gradovima, i to ide na teret i na dušu stranci G17. Ima informacija da je obećano i obećavano da će biti malo tolerantnijeg stava i da će malo drugačiji kriterijum biti za takve opštine, iako se ovo pažljivije pogleda može se jasno videti da je toga dosta bilo. Ne vidim da gospodin Albijanić može da odgovori na ta pitanja koja su pitanja suštinske prirode i ...
Vidim da je sedam minuta prošlo. Hvala vam. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Da.) Reč ima narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, i ovaj amandman, kao i mnogi prethodni, jasno ukazuju na činjenicu da je postojao vrlo jasan kriterijum prilikom raspodele sredstava za opštine u Srbiji. Jedan od osnovnih kriterijuma… i sam ministar, a za koga zaista moram da konstatujem da, nažalost, nije ovde, dok drugi ministar sedi ispred vrata i čeka da mi ovo završimo. Bilo bi lepo da mu je ovaj prvi pravio društvo, pa makar pili kafu ispred, jer može i na monitoru da se vidi da mi radimo...
Molim vas da ne govorite o privatnom životu drugih lica, budite ljubazni, to je obaveza po Poslovniku. Izvolite, nastavite o amandmanu.
Gospodine predsedavajući, ne radi se ovde o privatnom životu, ovo je državna obaveza ministra kada se raspravlja...
Molim vas, ko će s kim da pije kafu je privatna stvar, budite ljubazni i govorite o amandmanu.
Ne, da pije kafu u pauzi dok sluša poslanike, na to sam mislila, prihvatila bih da trenutno nije tu ako je izašao da popije kafu. Volela bih da je ovde i da sluša naše amandmane i primedbe na ovaj zakon, jer to je, između ostalog, njegova obaveza kao člana Vlade i ministra koji je ovlašćeni predlagač ovog zakona pred Narodnom skupštinom. Dakle, nijedan argument za to zašto on danas nije ovde prosto ne postoji. Uvažavam vreme drugog ministra koji sedi ispred vrata i čeka da mi ovo završimo, a možda bi ranije završili da je gospodin Dinkić danas ovde. O tome sam govorila. Dakle, da nastavimo o kriterijumima, jasni su i vrlo precizni, i dosledno sprovođeni od strane gospodina Dinkića i Ministarstva, a to jeste participiranje G17 plus u organima lokalne samouprave. Primeri za to više puta su navedeni, a samo ću neke navesti, npr. Loznica, Žagubica, Bački Petrovac. Loznica je mesto koje ima duplo manje stanovnika od Zrenjanina, a dobila je 30% više sredstava nego što je dobio Zrenjanin itd. Jedan od strašnih primera oko preraspodele budžeta je i Vojvodina iz koje dolazim i volela bih da je ministar tu kada pričamo i o tome, zbog toga što se nije udostojio da Skupštini Vojvodine minimum pažnje posveti, iako je saznao za činjenicu da je čak 105 poslanika glasalo za predlog Izvršnog veća Vojvodine o rebalansu budžeta i o preporuci da Skupština Srbije prihvati na predlog Vlade rebalans budžeta kojima bi se ispravila nedopustiva nepravda u odnosu na budžet AP Vojvodine. Ni to nije bio dovoljan razlog da pet poslanika poslaničke grupe G17 plus u Skupštini Vojvodine podrže predlog vlade na čijem čelu jeste član DS. Toliko o doslednosti i ministra, ali i poslanika. Hvala bogu, ima onih koji umeju da razumeju argumente i koji, sva sreća, nisu obmanuti od premijera vojvođanske vlade, kako je to gospodin Dinkić u jednom svom neuspelom nastupu...
Gospođo Stojačić, opominjem vas još jednom da govorite o temi, po Poslovniku ste dužni da govorite o temi. Amandman je tema, odnosi se na Valjevo, Lajkovac, Ljig, Mionicu, Osečinu i Ub, a nijedan od ovih gradova nije u Vojvodini. Molim vas, to su osnovni podaci, govorite o ovoj temi.
Naravno da nisu u Vojvodini, ali naravno da u njihovoj vlasti ne participira G17 plus i zato smo bili prinuđeni taj amandman da podnesemo. Bili smo prinuđeni da ga podnesemo zbog toga što nam je bio potreban neki drugi argument, jer činjenicu da G17 plus tamo nije u vlasti gospodin Dinkić je znao, kao takav argument uvažio i tim opštinama uskratio budžet nesrazmerno i nezasluženo u odnosu na značaj koje te opštine imaju. Dobio je ono što je tražio, da se mi danas ovde međusobno suprotstavljamo jedni drugima, pokušavajući da zaštitimo interese lokalnih samouprava iz kojih dolazimo. Pokušao je da nam kaže i dokazao je da u ovoj situaciji G17 plus, kao i ranije, isključivo vodi računa o sopstvenom interesu koji prepoznaje u datom trenutku. U datom trenutku je ovde prepoznao interes da opštinama bude raspoređeno koliko treba. U Vojvodini je prepoznao interes da podrži nešto za šta ministar nije bio, a u Novom Sadu je prepoznao interes da podrži izbor predsednika skupštine novosadske opštine u liku gospođe iz SRS. Zato ne razumem zašto se gospodin Albijanić toliko trudi da se opere od saradnje, kada je sasvim izvesno da u jednoj lokalnoj samoupravi saradnja sa SRS postoji. To je činjenica. Ako ste to uradili, ne vidim zašto biste od toga bežali ili zašto biste se pravdali ili još više zašto biste se stideli. Taj isti gospodin je poslanik ove republičke Skupštine. Dakle, još jednom izražavam žaljenje zbog činjenice da sve ovo nismo u prilici da kažemo gospodinu Dinkiću, izražavam žaljenje zbog činjenice da se gospodin Dinkić ni na jedan naš poziv nije odazvao da čuje naše primedbe i da u najmanju ruku... (Predsednik: Vreme.) I da pokuša da, kako bi to rekao gospodin Albijanić, zloću dela svojih bar malo umanji. Hvala vam.
Hvala vam mnogo. Dakle, ovog puta je završilo na upozorenjima, a odnosi se na sve poslanike. Ovakvu vrstu zloupotrebe govornice, kada je potpuno jasno da se amandmani odnose, i o tome je dobro govorio gospodin Milovan Marković, na potrebe gradova koji imaju svoja imena, koji imaju jasne potrebe svojih građana, da se umesto toga govori o nečemu sasvim drugom, mislim da je naprosto nekorektno i završavamo na upozorenju, ali ubuduće ćemo davati opomene. To se odnosi i na vas, gospodine Albijaniću. Nadam se da ćete govoriti o ovoj temi. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, ipak moram podsetiti da su demokrate u koaliciji u Negotinu i Surdulici sa SRS-om, pa bih voleo da objasnite tu situaciju. Gospođo Stojačić, što Momčilu beše do koljena, Vukašinu po zemlji se vuče. A da vam kažem nešto, možete vi oblačiti skute DS-a koliko god želite, možete ovde za govornicom da se ističete do mile volje, ali vi i sami znate da u toj nameri možete i da preterate. Vi ste iz jedne druge stranke došli u DS i naprosto da svoj prelazak opravdate. Što se tiče vas i takvih prelazaka, moram vas pitati, zaista, da li vi možda niste podigli svoj glas u DS-u da isterate Čedu, pa morate i dalje da se dodvoravate. Pitam vas, da li vi možda ne milujete mito i idete za darovima. Kažite ovde za govornicom šta je vaš konkretan interes i pustite vi G17 plus. G17 plus je stranka koja će vama pokazati da sve stranke demokratske opcije vodi ka Evropi. Mi ćemo biti taj stožer oko koga se ljudi okupljaju, oko ideje da stvorimo bolju, snažniju, demokratski jaku Srbiju. Hvala.
Hvala. Po Poslovniku, gospođica Nataša Jovanović, pa pretpostavljam i vi isto po Poslovniku, da li je tako, gospođo Stojačić? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, izašla sam zbog diskusije gospođe Stojačić. Ona verovatno ne želi da prihvati činjenicu koja je obradovala ne samo građane Novog Sada, već građane čitave Srbije. Sada ću vam reći, gospođo Stojačić, pošto ste spomenuli način i dan glasanja, izbor hvala bogu predsednika gradske skupštine Novog Sada iz redova SRS-a. Posle izbora gospođe Maje Gojković od strane građana za gradonačelnika, ako vi to ne znate i ako to vama ne odgovara, vama ću reći ono što znaju Novosađani i što zna ogromna većina građana Srbije, Novi Sad je ponovo slobodan. Novi Sad je oslobođen posle osam godina haranja i vladavine Demokratske stranke i svih onih koji su je podržavali u pljački Novosađana, u svemu onome što su radili da se dodvore onima koji nikako ne žele dobro ni Srbiji, ni AP Vojvodina. Ako je i taj jedan odbornik, koga ste vi spomenuli, u danu izbora predsednika novosadske gradske skupštine u novom sazivu glasao za radikalskog kandidata koji je izabran za predsednika gradske skupštine, budite sigurni da je on za razliku od vas sa svešću o tome kakva mu je odgovornost i kakav je interes Novog Sada, Vojvodine i Srbije, učinio ono što je najbolje za Novi Sad i to će građani znati i videti u narednom periodu. A vama kao novom članu iz Građanskog saveza Srbije, preletaču u Demokratsku stranku, ostalo je da posle budućih izbora tražite neku novu stranku, jer Demokratska stranka će posle sledećih izbora biti ono što je danas Građanski savez Srbije.
Replika, izvolite.
Uvažavajući konstatacije koje je iznela gospođa Jovanović da je Novi Sad oslobođen, samo konstatujem da je oslobođen uz pomoć poslanika G17 plus i na tome im čestitam. Za Demokratsku stranku to je dovoljno. Da, bila sam član Građanskog saveza Srbije i ponosim se time. Bila sam član stranke koja je prethodnih 10, 12 godina imala hrabrosti i smelosti da kaže sve ono što mnogi nisu, da stane u odbranu demokratizacije u Srbiji, da se bori sa zlom kojem smo svi zajedno bili svedoci u poslednjoj deceniji 20. veka. Kao što znate, Građanski savez Srbije je sve to vreme bio u koaliciji sa Demokratskom strankom, što kao činjenicu niko ne može da spori i zbog čega se takođe ponosim. Građanski savez Srbije je doprineo umnogome da sve vaše stranke promene način razmišljanja i u mnogo čemu unesu određene segmente građanskog u svoje redove, promene svoje statute, promene svoje programe. Građanski savez Srbije je i danas u liku članova koji su prešli u Demokratsku stranku i vrši aktivnu ulogu u demokratizaciji Srbije. Zbog toga nemojte brinuti za budućnost Demokratske stranke, jer da imate hrabrosti da se suočite sa činjenicom da je Demokratska stranka u ovom trenutku najjača stranka u Srbiji, ne bi se toliko grčevito držali stolica koje imate. Takođe, ne bi se toliko grčevito međusobno potpomagali u svim mogućim i nemogućim koalicijama, plašeći se nekih budućih izbora na bilo kom nivou. Dakle, gospodo, nema nikakvih problema i nemojte misliti da bilo kod od nas može da se uvredi na pominjanje Građanskog saveza Srbije ili Demokratske stranke. Mi smo ponosni što jesmo članovi te stranke i ponosni smo što nismo u koaliciji ni sa kim od vas.
S obzirom da je danas izborna skupština Građanskog saveza Srbije bolje da sačekamo da oni završe, pa da onda čujemo program. Narodni poslanik Milan Marković, po Poslovniku.
Gospodine potpredsedniče, ovde se radi o vama. Zaista bih vas molio da dodatno ne uveseljavate poslanike. Gospodin Albijanić je već to dovoljno uradio i nema potrebe da se vi, kao predsedavajući, ovde ponašate kao portparol vladajuće koalicije.
Gospodine Markoviću, molim vas ubuduće kada se javite po Poslovniku da citirate član na koji se odnosi i kojim povodom se javljate. Po Poslovniku, narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo poslanici, gospodine Anđelkoviću, javljam se po bilo kom članu Poslovnika zato što nas Poslovnik obavezuje da u Narodnoj skupštini Republike Srbije govorimo istinu i samo istinu, od prvog do poslednjeg člana. Kao što smo dužni da poštujemo Poslovnik o radu, moramo kada se obraćamo jedni drugima, a naročito građanima Srbije, da baratamo samo činjenicama. Javljam se da upozorim gospođu Stojačić da ubuduće govori samo istinu. Rekli ste samo jednu stranku iz koje ste prešli u drugu, a ja ću vam gospođo Stojačić reći da više imate članskih karata raznih stranaka nego što je olimpijskih zastava.
Shvatio sam da je ovo po članu 100. Poslovnika. Narodni poslanik Snežana Lakićević-Stojačić, replika.
Navikli smo u poslednjih 15 godina na razne neistine izrečene iz redova Srpske radikalne stranke, a nažalost u poslednje vreme i na razne neistine iz poslaničkih klupa raznih drugih političkih stranaka. Svako od nas se ponosi činjenicom da ih neko napada iz redova koje mi smatramo nedemokratskim, protiv kojih se borimo od početka demokratizacije, demokratskog života i višestranačja u Srbiji, protiv kojih ćemo se boriti dok god Demokratska stranka postoji i dok god je najjača stranka u Srbiji, a biće sve jača zahvaljujući svemu onome što vi pričate i što radite za ovom skupštinskom govornicom. Sada imam drugu člansku kartu, a prva članska karta je bila Građanskog saveza Srbije. Ova druga članska karta je Demokratske stranke zbog toga što su ljudi iz Građanskog saveza Srbije, koji žele dobro ovoj Srbiji, smatrali i smatraju da treba okrupniti političku scenu Srbije i zajedničkim snagama, svim snagama koje imamo, boriti se protiv vas koji tu demokratizaciju kočite. Srbija je u ovom trenutku u toliko lošoj situaciji da nema pravo ni da zastane, a kamoli da ide nazad. Bojim se da ide nazad i to velikim koracima. Bojim se da sve ono što danas čitate u novinama, od činjenice da je 40 miliona, koliko je uskraćen budžet Republike Srbije zbog privatizacije "Knjaza" na kriminalan način sitnica i da ćemo ga lako prevaliti, sramota za Srbiju. Bojim se da je sramota za Srbiju i ovo što se sada radi sa vojnom imovinom, u šta je uključen ministar Davinić. Bojim se da je sramota za Srbiju sve ono što se radi oko Nacionalne štedionice i sve ono što se ne radi, a ne radi se ništa na privatizaciji, ne radi se ništa na privlačenju stranog kapitala i investicija, ne radi se ništa od onoga na šta ste se svi vi zajedno ovde obavezali kada ste usvajali Rezoluciju o evropskim integracijama. To je suština i zato prozivajte sve nas. Gospodine Albijaniću, smejte se, vama to priliči, da izigravate klovna u Skupštini otkako ste imenovani za šefa poslaničke grupe.
Gospođo Stojačić, nemojte, ko ima pojma, nema, neka drugi ocenjuju, a vi govorite o temi.
Pristojno je u ovoj skupštini da govorim o onome što jeste aktuelna situacija u Srbiji, a aktuelna situacija u Srbiji je da nam nikada nije bilo gore. Aktuelna situacija u Srbiji je da je narodu došlo dovde. Aktuelna situacija u Srbiji je takva da se na lokalu više ne zna ko šta radi.
Gospođo Stojačić, možemo li da po Poslovniku razgovaramo o temi, a o aktuelnoj situaciji ćemo kada to dođe na dnevni red.
Ovo je tema, Srbija je tema. Tema je preraspodela budžeta po lokalnim samoupravama po samo jednom kriterijumu, a to je kriterijum koliko ima članova G17 plus u kojoj lokalnoj samoupravi. Pošto ih ima toliko malo, onda su se potrudili da u tim opštinama gde ih ima malo dobiju što više para, kako bi omogućili sami sebi da bar malo još ostanu tamo gde jesu. To jeste tema. Bojim se da je to tema koja sve nas interesuje i bojim se da je to tema o kojoj ćemo morati vrlo skoro da razgovaramo i na nekim budućim izborima, jer ova vlada nikada nije imala manju podršku nego što je ima sada. Ovo je vlada od koje nijedna druga vlada u istoriji Srbije nije imala manju podršku. Ovo je vlada koja vlada samo neprincipijelnom koalicijom ovde u republičkom parlamentu, kojoj sve češće kvorum daje Srpska radikalna stranka, za početak rada Skupštine, kao i za izglasavanje zakona koji su na dnevnom redu.
Gospođo Stojačić, nemojte da provocirate moju tolerantnost. Miko, nisam ti dao reč, sedi malo na mestu. Video sam da si digao ruku, pa onda ćeš dobiti reč. Nemojte da sumnjate da vidim ko je sve podigao ruku. Molim narodne poslanike da ne treniraju ovde, rekao bih, tolerantnost predsedavajućeg, već da pokušamo da ne raspravljamo o tome ko iz koje stranke prelazi i koliko puta, o tome ko je koga podržavao u Srbiji, kao i o drugim temama. Da se vratimo na opštinske budžete, ono što je na dnevnom redu. Za povredu Poslovnika javio se prvo narodni poslanik Petar Jojić, pa Mika Vlaović, pa potom vi. Petar Jojić, zahvaljujem što je odustao. I Mika Vlaović odustaje. Izvolite. Zamenik šefa poslaničkog kluba G17 plus, gospođa Snežana Stojanović-Plavšić.
Zahvaljujem se kolegama koji su odustali u razumnom pokušaju da ovu diskusiju vratimo u malo mirnije i racionalnije tokove. Uprkos tome javljam se za repliku, jer je poslanička grupa G17 plus i stranka G17 plus pominjana u veoma negativnom kontekstu i to je nešto što je zaista nedopustivo. Niti je stranka G17 plus tema naše skupštinske rasprave, niti je dopustivo da se za ovom govornicom iznose takve neistine i insinuacije. Ali, nama u G17 plus potpuno je jasno zašto G17 plus jeste tema političih rasprava, zašto G17 plus jeste tema nekih medijskih hajki koje se u Srbiji vode. Naš narod kaže "za dobrim konjem prašina se diže". G17 plus je stranka koja radi, koja održava svoja predizborna obećanja, koja se odgovorno ponaša prema građanima Srbije. Prema tome, dame i gospodo, potpuno je jasno da su ovde izrečene pune neistine. Zašto? Zato što smo ove godine imali osmopostotni rast bruto društvenog proizvoda, koji nije zabeležen u prethodnim godinama, zato što smo vraćali kredite, dugove našim građanima. Neke prethodne vlade ove dugove su načinile, neke vlade koje su došle posle toga ove dugove nisu bile u stanju da servisiraju, ali ova vlada i G17 plus, kao neko ko je odgovoran za finansije, ove dugove, dame i gospodo, vraćaju, pa smo tako ove godine vratili 350 miliona evra stare devizne štednje i započeli smo čak i sa vraćanjem kredita za preporod Srbije. G17 plus uradio je još mnoge druge stvari. Usvojili smo svi zajedno, doduše vladajuća većina u ovoj skupštini tokom ove godine 84 zakona, na čemu svima nama čestitam i samo zarad poređenja reći ću vam da je prethodna vlada u prethodnoj godini usvojila samo 47 zakona. Polovinu od ovih zakona predložili su ove godine ministri iz G17 plus. Zato sada imamo bolje lekove i sigurniji promet lekovima. Redovno servisiramo penzije, spoljne dugove koje, takođe, mi nismo načinili. Otpisano je 62 posto duga prema Londonskom klubu. Srbija je, dame i gospodo, ove godine prvi put dobila kreditni rejting, prvi put u svojoj istoriji, što je, takođe, zasluga ove vlade i ljudi koji u ovoj vladi rade u okviru resora koje je preuzeo G17 plus. Naravno, kada sve ovo radite, morate biti predmet kritika onih koji nisu bili u stanju da sve to urade. To je potpuno razumljivo i G17 plus spreman je da se sa ovim kritikama nosi, ali isto tako neće biti pokoleban u svojoj nameri da i dalje uporno radi za dobrobit građana Srbije.
Nadam se da ćemo se vratiti na dnevni red, pošto smo sve raspravili. Jedino nismo raspravili ko vozi fijaker, tako da vidimo da li ima neko po ovom članu amandmana na član 3. deo pod B) raspravu. Narodni poslanik Rajko Baralić. Gospodine Baraliću, ako ste tražili reč, molim vas prvo se vratite, ubacite karticu, pa onda dođite da uzmete reč.
Napravite elektronski sistem koji je imun na mobilne telefon, onda kartice neće iskakati dok razgovaramo. U rasporedu narodnih poslanika u SPS kolega Milomir Minić i ja pokrivamo Kolubarski, Šumadijski i Moravički okrug. Kolega Milovan Marković podneo je amandman koji se tiče nekoliko opština Kolubarskog regiona i dva su razloga zbog kojih želim da podržim ovaj amandman. Pre svega, ovaj kraj je pretrpeo veliku štetu zbog elementarnih nepogoda, nekoliko zemljotresa koji su ih zadesili u prethodnih nekoliko godina, a sama opština Valjevo imala je velike gubitke tokom NATO agresije, ne samo fabrika "Krušik", već i čitav niz drugih industrijskih i komunalnih objekata. Vlada Republike Srbije morala bi da ima poseban stepen razumevanja za oba ova kriterijuma i za one opštine i gradove koji su imali veliku štetu tokom NATO agresije i za one opštine koje su imale štetu od elementarnih nepogoda. Moram da kažem da se, nažalost, ne vodi dovoljno računa o tome. U takvoj situaciji je i opština Lučani, koja je imala, takođe, štetu kod NATO agresije. Pokušavao sam juče da objasnim zašto je važno da dobiju 20 miliona da obnove energanu u Lučanima. Zbog toga je važno da Ministarstvo finansija, ukoliko postoje uslovi, ukoliko se steknu uslovi za rebalans ili za bilo kakvu korekciju tokom 2005. godine, ova dva kriterijuma ima posebno u vidu i pomogne onima koji su za samo jedan dan, u samo jednom trenu, izgubili gotovo polovinu svoje industrijske infrastrukture, komunalnih objekata, industrijskih objekata, puteva, pruga, železnica itd. Nije isto kada jedna opština mora, juče sam o tome govorio, po nekoliko puta da gradi iste objekte, zato što ima nesreću da se nalazi na trusnom području ili zato što ima nesreću da se voljom moćnika NATO bombe obruše na njihove kapitalne objekte i na taj način budu veoma ugroženi. Dakle, kolega Marković je podneo amandman, ne znam šta je bila motivacija, ali čuo sam njegovo obrazloženje, a i u svakom slučaju podržaću ovaj amandman, koji doprinosi ravnomernijem transferu sredstava za lokalne samouprave, a odnosi se na nekoliko opština Kolubarskog regiona.
Reč ima po istom amandmanu narodni poslanik Bojan Kekić. Dozvolite mi, dok narodni poslanik dođe do govornice, da vam samo na trenutak još jednom pojasnim zašto sam po Poslovniku, po članu 81. stav 4, zakazao da se danas održava sednica. Osnovni razlog je ovo o čemu danas govorimo, a to je da građanima, lokalnim samoupravama što pre donesemo zakon, da bi im što pre stigao novac koji je, svakako, nedovoljan. U tome se svi slažemo, ali jedino što je gore da nemaju ni zakon, ni mogućnost i drugo zbog toga što ova skupština radi i radnim danima i subotom, da bi donela što više zakona i neophodno je da se sledeća sednica završi do 22. da bi narodni poslanici mogli da odmore do 15. januara. Zbog toga je ovoliki pritisak. Hvala vam na razumevanju. To su sve razlozi. Izvolite, gospodine Kekiću, po amandmanu gospodina Markovića.
Hvala, predsedniče. Kolege poslanici, javio sam se da podržim ovaj amandman kolege Markovića, ali koristim priliku da u 17,50 časova, a verovatno ćemo danas raditi do 18,00 časova, samo da opomenem sve poslanike, verovatno će sutra imati prilike da razgovaraju sa svojim predsednicima opština, da je grubo narušen Zakon o lokalnoj samoupravi, što se tiče prihoda lokalnih samouprava za 2004. godinu. Proverom u odeljenju za privredu, budžet, trezor i društvene delatnosti opštine Požarevac došli smo do saznanja da prihod koji je definisan u članu 98. zakona, gde Republiku ustupa jedinici lokalne samouprave, javne prihode, prihode od samostalnih delatnosti, da tokom čitave 2004. godine nisu uplaćivani lokalnoj samoupravi, odnosno opštini Požarevac. Odmah da kažem da je taj iznos negde oko 18.816.000 za opštinu Požarevac, za opštinu Veliko Gradište 7.100.000 i za opštinu Petrovac 7.100.000. Verujem da to nije slučajnost i da se nedostatak tog prihoda prema lokalnim samoupravama odnosi na druge gradove. Zamolio bih koleginicu koja je verovatno ispred ministarstva u prvom redu, to pitanje i taj odgovor sam tražio od ministra Dinkića kada je bio na poslaničkoj grupi SPS, u raspravi u načelu sam takođe tražio taj odgovor i nisam dobio. Prema tome, lokalne samouprave su za taj deo prihoda uskraćene. Ne verujem da će u narednih dvadesetak dana do 31. decembra, kada je zakonski rok, ministar finansija uspeti da svim lokalnim samoupravama nadomesti taj prihod. Iz tog razloga sam podneo amandman koji će verovatno u ponedeljak doći na red. Hvala.
Hvala vama. Da li još neko želi o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 3. deo pod B) Opštine u tački 105. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Jovanović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? Izvolite. Narodni poslanik Vladimir Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman uopšte nije rezultat nekih prikupljanja jeftinih političkih poena, nego je moja želja bila, a i želja mojih kolega poslanika iz opštine Prokuplje, koji su morali da povuku svoje amandmane, da stvarno ukažemo na jedno teško stanje, uopšte u opštini Prokuplje i uz pomoć određenih pokazatelja da dokažemo da je opština Prokuplje oštećena ovakvim transferom republičkih sredstava. Ovde sam spremio te pokazatelje, ali vidim da je uzaludno pričati o tome, jer ministar finansija nije ovde da to čuje, s jedne strane, a s druge strane mislim da mogu da govorim u ime svih opština Topličkog, Jablaničkog, Pčinjskog okruga, da su mahom sve oštećene ovakvim načinom, osim možda jedne koja se vezuje za rođaštvo, odnosno za korene ministra finansija i to je konkretno opština Vlasotince. Pa upoređujući podatke opštine Vlasotince odakle je, koliko znam, mama gospodina ministra, i podatke opštine Prokuplje, samo na prvih par podataka se vidi, Prokuplje je dobilo 59 miliona, Vlasotince 66 miliona. Prokuplje ima 48.501 stanovnika, a opština Vlasotince 33.312 stanovnika. Po broju osnovnih škola, takođe i po broju seoskih izbornih jedinica, odnosno seoskih mesnih zajednica, vidi se razlika. S ove govornice smo čuli javno obećanje gospodina ministra da će ovakve stvari biti moguće ispraviti 31. marta. Željno očekujem taj datum i dotle ćemo možda malo i ćutati o svemu ovome, a inače ćemo izneti još veći broj podataka koji govore u prilog tome, da je ovaj budžet deljen po principu imovine Topalovića u filmu Maratonci trče počasni krug. Još samo treba da dobijemo odgovor koliki je naš deo. Hvala.
Hvala vama, gospodine Jovanoviću. Još neko o ovom amandmanu? Izvolite, narodni poslanik Sava Urošević po istom amandmanu.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo poslanici, u prvom redu meni je jako žao što se jedna ovako egzaktna rasprava, koja je mogla da bude egzaktna, po jednoj vrlo važnoj temi pretvorila u političku raspravu i da bi politički argumenti podnosilaca amandmana imali težinu, mora da se barata istinitim podacima. Moj prethodnik je izneo jednu veliku neistinu. Ukupna sredstva kojima će raspolagati lokalna samouprava u Prokuplju je 245 miliona, a ukupna sredstva koje će imati opština Vlasotince 141 milion. Prema tome, razlika koja je napravljena u transferu, ne sumnjam da je to tačno, nisam taj podatak proveravao, je potpuno normalna, jer su drugi izvori prihoda u opštini Prokuplje značajno veći i isticanje samo nivoa transfera je zamena teza i neistinito obaveštavanje i poslanika i javnosti. Hvala.
Hvala vama. Replika, gospodin Jovanović.
Moja namera stvarno nije bila da ukažem da je Vlasotince dobilo više nego što treba. Vlasotince treba, kao nerazvijena opština, još više da dobije, ali sam hteo da ukažem da se nisu koristili pravi kriterijumi, odnosno nisu ispoštovani kriterijumi zakona. Ako je kodeks zakonitost, onda mi uporedite Apatin i Prokuplje sa tim pokazateljima, pa ćete videti da sam govorio istinu.
Hvala. Da li o amandmanu želi još neko? Izvolite, Milan Marković. Bojim se da neće biti više vremena, gospodine Jankoviću.
Poštovane koleginice i kolege, čini mi se da svega ovoga ne bi bilo, pa ni jednog dela diskusije koja, nažalost, izlazi iz okvira onoga što svi želimo kada diskutujemo o određenoj tački dnevnog reda. Dakle, svega toga ne bi bilo da je ministar bio prisutan na ovoj raspravi. Međutim, on to nije ni danas, ni juče, kao što nije izvršio adekvatne konsultacije. Suština ovoga što je kolega Jovanović predložio jeste, kao i prethodni predlog gospodina Markovića, kao i predlozi svih kolega koji su tražili povećanje sredstava za njihovu lokalnu samoupravu, da se omogući nesmetano funkcionisanje tih lokalnih samouprava. Svi mi jesmo svesni da živimo u državi koja nema dovoljno novca i zato, kada dođemo do ovakvih tema, normalno da smo svi na neki način malo i uzbuđeni, ali ono zbog čega smo mi pomalo i ljuti na ministra finansija je to što mi i dalje ne vidimo kriterijume po kojima je izvršena ova raspodela. U svakom slučaju, mislim da bi bila manja šteta ukoliko bi ministar obavio konsultacije, ukoliko bi ponovo sačinio predlog ovog zakona i mislim da mu za to ne treba više od 48 sati. Onda bi zajednički mogli, po hitnom postupku, taj zakon da usvojimo, a da nema nikakvih problema, niti bilo kakvog sukoba, niti bilo kakvog osećanja neravnopravnosti među predstavnici lokalnih samouprava. Ovo posebno apelujem na ministra, na taj način bi, da tako kažem, pobio, evo završavam, još minut do kraja, na način na koji bi on praktično nas razuverio, mada bojim se posle svega što smo videli da je već i kasno, na koji način bi nas razuverio da je ipak u pitanju potreba za političkom manipulacijom. Na kraju, uz svo uvažavanje drage koleginice iz G17, stvarno bih vas zamolio da ipak budemo ozbiljni kada govorimo ovde za govornicom, jer ako vi mislite da je "Knjaz Miloš", ako mislite da je afera sa strujom, ako mislite da su sve afere u Vojsci Srbije i Crne Gore, gde je ministar iz G17, ako mislite da je šećerna afera, ako mislite da je sve to uveseljavanje Srbije, znate vi dobro, bolje nego ja u čemu je problem, ako mislite da je to način da se usreći Srbija, ja bih vas zamolio da prestanete da usrećujete Srbiju i da pustite drugima kormilo ove države, koji bi to radili na način kako to dolikuje. Pošto vidim da su poslanici već ustali, da je kraj, završavam ovu diskusiju.
Gospodine Markoviću, molim vas, nije kraj. Naravno, molim vas, pošto već govorite lepo o umetnosti, postoji film "Aristokec", nije kraj kada je kraj, nego je kraj kada ja kažem da je kraj, a to je replika iz filma. Ne mislite da se odnosi na mene, to je replika iz filma. Molim sve poslanike, prvo još jednom, ogromna zahvalnost za trud koji ulažete i stvarno mi je žao što deo poslanika toliko zavisi od ministra da je bio naprosto sprečen danas da pomogne da što pre stigne novac do lokalnih samouprava. To se naročito odnosi na one poslanike koji su tražili da se njihovim gradovima dodeli manje nego što je dodeljeno. Mislim da to nije korektno, ali svejedno, zahvaljujem vama, vašim porodicama i molim vas još jednom za razumevanje. Po članu Poslovnika 81. stav 4. određujem nastavak u ponedeljak kao radni dan, u 10,00 časova, istovremeno po članu 80. stav 3. tek po završetku te sednice će početi naredna sednica. Hvala vam.