Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Devete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 90 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 92 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da.) Reč ima narodna poslanica Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsednice. Dame i gospodo narodni poslanici i narodne poslanice, imam jednu molbu, koju ću vas gospođo potpredsednice zamoliti da prenesete i predsedniku Narodne skupštine. Novembra 23. 2012. godine postavila sam poslaničko pitanje koje se odnosilo na način prekomponovanja i upodobljavanja vlasti u lokalnim samoupravama. Postavila sam poslaničko pitanje na nekoliko adresa, između ostalog sam i prvog potpredsednika Vlade, zaduženog za borbu protiv korupcije, organizovanog kriminala Aleksandra Vučića, pitala da li je njemu poznato kakvim se sve metodama služe lokalni funkcioneri SNS širom Srbije prilikom upodobljavanja vlasti i prekomponovanja vlasti na lokalu. Tom prilikom sam i navela primere iz raznih lokalnih samouprava, ne samo iz Vojvodine, nego i drugde iz Srbije, gde su odbornici koji pripadaju različitim strankama svedočili i tvrdili ili pokušani da budu potkupljeni, ili da im je nuđen mito, ili da su na druge načine pokušavani da budu ubeđeni da promene stranu. Dobila sam odgovor na ovo poslaničko pitanje koji vređa dostojanstvo ne samo mene kao narodne poslanice, nego mislim i svih narodnih poslanika i ove Skupštine. Ako oko nečega ova Skupština treba da bude jedinstvena, a to je oko toga da u ovoj Skupštini sede predstavnici građana i jedini ljudi koji su izabrani od građana sede u ovoj Skupštini. Naime, u odgovoru koji sam dobila piše sledeće – Zakonom o lokalnim izborima uređuje se izbor i prestanak mandata odbornika Skupštine jedinice lokalne samouprave. Prema odredbi člana 2. stav 1. tog zakona odbornici se biraju na četiri godine. Zakon je propisao da se odbornici biraju na osnovu lista političkih stranaka i njihovih koalicija i lista koje predlažu grupe građana. U članu 31. stav 2. istog zakona, utvrđeno je itd ... organi opštine utvrđeni su u članu 27. Zakona o lokalnoj samoupravi, a to su SO koju čine odbornici, predsednik opštine, Opštinsko veće i opštinska Uprava. Dalje mi se govori kako se bira predsedik Skupštine, kako se bira predsednik opštine, kako se biraju članovi Opštinskog veća. Znate šta, ovo je takva uvreda za parlamentarizam u Srbiji da ja nemam reči za ovaj odgovor koji sam dobila. Meni kao narodnom poslaniku u Narodnoj skupštini koja je usvojila isti taj zakon ne treba niko, a ponajmanje Vlada Republike Srbije da prepričava odredbe ovog zakona. Molim vas, mi ova poslanička pitanja ne postavljamo radi reda, ne postavljamo radi proforme i ne postavljamo zbog toga da nam prođe vreme utorkom i četvrtkom od 10,00 do 11,00 časova. Mi ova poslanička pitanja postavljamo zbog toga što su nas građani birali da zastupamo njihove interese i zbog toga što te iste građane interesuje odgovor na ta pitanja koja mi postavljamo i zbog toga što u krajnjem i nas interesuje odgovor na pitanja koja postavljamo. Ovo nije odgovor na moje poslaničko pitanje. Pitaću još jednom. Pitam Aleksandra Vučića, da li zna kakvim se metodama služe lokalni funkcioneri SNS prilikom prekomponovanja vlasti, imajući u vidu primere širom Srbije? Molim, da dobijem odgovor koji je dostojan ove Narodne skupštine. Molim, da dobijem odgovor koji ima bilo kakvog smisla i molim predsednika Skupštine da mi obezbedi da takav odgovor dobijem. Naravno da će Vlada Republike Srbije i Vlada, verujem, svih zemalja pokušavati da ponizi Skupštinu u svakom smislu, izvršna vlast uvek pokušava da se nametne zakonodavnoj vlasti kao važnija grana vlasti. Međutim, na Skupštini je da to ne dozvoli. Nije dovoljno što mi sami ovde ponižavamo ovu Skupštinu time što se poništavaju glasanja sve dok se ne izglasa onako kako to Vladi Republike Srbije odgovara i time se direktno poništava volja narodnih poslanika, nego treba još da dozvolimo da i Vlada Republike Srbije na ovakav način ponižava narodne poslanike i Skupštinu Republike Srbije. Zato vas molim u ime odbrane parlamentarizma u Republici Srbiji da prenesete predsedniku Narodne skupštine Republike Srbije da kao predsednik obezbedi da dobijem smislen i tačan odgovor na poslaničko pitanje koje sam postavila. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Hteo bih da postavim pitanje Vladi Republike Srbije i Ministarstvu kulture u pogledu medijske strategije, sprovođenja medijske strategije, formiranja regionalnih javnih servisa, odnosno decentralizacije medijskog prostora u Srbiji i otporu interesnih organizacija decentralizacije medijskog prostora u Srbiji. Naime, državni monopol u medijima ukinut je još 1990. godine i tada je bilo 1.500 štampanih medija, 58 radio stanica, pet televizijskih stanica u društvenom vlasništvu. Tada je krenula velika privatna inicijativa i mi smo već 1994. godine imali 35 privatnih TV i 13 društvenih medijskih kuća. Godine 2007. Zakon o glavnom gradu i Zakon o lokalnoj samoupravi zaustavili su transformaciju medijskog vlasništva u Srbiji u velikoj meri, a 2005. godine su opštinske i gradske vlasti imale 113 lokalnih, elektronskih medija u svom vlasništvu. Od 2005. godine do 2011. godine privatizovano je 58 medija i svi su privatizovani putem aukcije, izuzev NIN. Polovina privatizacija nije bila uspešna, čak i kod odličnih medijskih kuća poput "Ibarskih novosti", "RTV Valjevo", "Radio Sombora", itd. U Vojvodini jedino je "Radio Srbobran" posle privatizacije poboljšao program i slušanost. Pedeset šest posto kupaca nije imalo iskustva u medijskom biznisu. Zbog čega? Zbog toga što je Zakon o privatizaciji predviđao isti proces privatizacije za medije kao i za sva ostala privredne društva i što su mediji jednostavno kupovani kao krompiri na pijaci bez ikakve ideje vlasnika kako bi nastavio delatnost, kako bi poboljšao delatnost i kako bi privatizacija i izlazak države iz medijskog prostora poboljšao medijsku sliku u Srbiji. Posle zakona iz 2002. godine i 2003. godine koji su trebali da urede medijski prostor u Srbiji, situacija je postala, čini nam se, još gora. Tako da danas istočna Srbija osim privatne "TV Best", nema televizijske kuće koja radi. Propala je "TV Kraljevo", propala je "TV Čačak", velike probleme ima "TV Kruševac" i o tome koliko medijskih kuća ima probleme posle privatizacije mogli bismo dugo da pričamo. Zbog toga je u Kragujevcu 2007. godine pokrenuta kragujevačka inicijativa ispred lokalne samouprave Javnog preduzeća "Radio-televizije Kragujevac", Novi Pazar, Niš i Pančevo. Ideja je bila da se u Srbiji napravi ono što postoji u mnogim zemljama EU, da se formira šest regionalnih javnih servisa. Ta inicijativa je konačno našla dobro tle u Vladi Republike Srbije, uMinistarstvu kulture i doneta je medijska strategija koja predviđa formiranje šest regionalnih javnih servisa. Međutim, odmah po usvajanju medijske strategije, interesne, pre svega beogradske medijske organizacije koje žele kao i u svemu ostalom da upravljaju celokupnim životom u Srbiji, pa i medijskim životom, smatrale su da je ta strategija u suprotnosti sa evropskim principima bez obzira što je Izveštaj Evropske komisije od 2012. godine rekao u godišnjem Izveštaju o napretku Srbije, objavljenom oktobra 2012. godine, tražilo se ubrzano sprovođenje medijske strategije i rečeno je da je ona apsolutno u skladu sa evropskim principima. Ono što mene interesuje u okviru poslaničkog pitanja, budući da još uvek nije sprovedena medijska strategija o formiranju šest regionalnih javnih servisa, pitam Vladu i Ministarstvo kulture da li su izloženi velikim pritiscima interesnih organizacija da se strategija razvoja informisanja izmeni ili ne sprovede u pogledu formiranja regionalnih javnih servisa? Zatim, kada će Ministarstvo kulture i Vlada sprovesti medijsku strategiju u pogledu formiranja šest regionalnih javnih servisa,a na kraju, kada će Ministarstvo i Vlada Skupštini dostaviti prateći i neophodan set medijskih zakona, jer se radi o inicijativi koju je potpisalo 35.000 građana Niša i radi se o razvoju informisanja decentralizacije medijskog prostora, na osnovu koga bi građani, ne gledali samo "Beogradsku hroniku", već dobijali po Ustavu garancije za objektivno i pravovremeno informisanje o događajima značajnim za njihovu sredinu.
Reč ima narodni poslanik Milorad Mijatović.
Poštovana gospođo podpredsednice, poštovani narodni poslanici, kao što je poznato, postoje zdravstvene ustanove koje organizuju boravak, lečenje i rehabilitaciju korisnika na osnovu uputa nadležne lekarske komisije, komisije Republičkog fonda PIO i mogu pružati usluge smeštaja, pripreme hrane, pića, trećim licima. Naravno, te ustanove moraju zadovoljavati određene standarde. Postavljam pitanje ministarstvu nadležnom za turizam, da li zdravstvene ustanove moraju da urade kategorizaciju smeštajnih jedinica, istaknu cenovnike svojih usluga u njima i da li mogu da uzimaju u zakup smeštajne jedinice van svog poslovnog prostora i da ih daju u podzakup trećim lica?
Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić.
Nedavno sam pitao Vladu da li će se ograditi od skupa koji je održan ispred Skupštine na kojem su učestvovale ekstremističke organizacije, zajedno sa ministrom pravde. To sam pitao iz političkih razloga, jer ako se ne stane na put ljudima koji prave spiskove, onda će oni nastaviti da prave spiskove i sada vidimo da je još jedan čovek stavljen na nekakav spisak, govorim o (ne razume se), od strane naših, to su koalicioni partneri vaši u Aranđelovcu. Očigledno ne vredi pitati. Zato ću opet da pitam nešto ministra pravde Selakovića, a u subotu, nažalost nisam bio tu, rekao je kako će da poduči LDP kako se pišu prekršajne prijave, pošto smo podneli prekršajnu prijavu za učešće njegovo na ne prijavljenom skupu i kaže da se to radi, prijave se pišu protiv organizatora, pa ću ja postaviti nekoliko pitanja, više će to biti obuka gospodina Selakovića, kada već nije bio dobar na času kada se to učilo. Prvo pitanje, da li gospodin Selaković zna kako se utvrđuje ko je organizator nekog skupa? Odgovor glasi – utvrđuje se tako što piše u prijavi skupa. Kako se utvrđuje organizator, ako skup nije prijavljen? Pa, na sudu ili kod sudije za prekršaje. Elem, taj skup nije prijavljen, zato što ne može biti prijavljen, jer je po Zakonu o javnom okupljanju zabranjeno mitingovanje oko skupštine, ispred Skupštine u vreme održavanja sednice. Prema tome, skup nije prijavljen, pa organizator nije poznat LDP. Podneli smo prekršajnu prijavu protiv Selakovića iz tri razloga: bio je na čelu kolone, govorio je na skupu, a uz to je ministar pravde. Ako se on sada vadi, pa kaže, nisam ja, neko drugi je, da li su studenti, da li su naši ili vaši 1389, pa pravo mesto je kod sudije za prekršaje da kaže ko je organizator skupa. Zato se nadam da će mi odgovoriti, ako je naučio, kako se određuje i utvrđuje ko je organizator skupa i nadam se da će se odazvati svojoj građanskoj dužnosti, da se pojavi kod sudije za prekršaje. Taj njegov pokušaj da uči nešto LDP, pa i LDP da nauči njega. U subotu je još rekao da je jedan poslanik LDP hteo da govori na skupu. To sam bio ja. Nisam hteo da govorim na skupu, izlazio sam iz zgrade, jeste, zviždali su, ali nije dovoljno skinuti bedž, pa postati evroradikal, možete da se zovete evroradikal, ali evroradikal je ipak i dalje u duši radikal. Setite se kada je Nikolić ovde polagao zakletvu, imao inauguraciju, isto se desilo, doveli svoje bukače, da zvižde nama, a da tapšu njemu. To je dokaz da, kada se skine bedž, ne postane se pametniji i bolji. Ja sam izašao iz Skupštine i zviždali su mi. Zašto sam izašao na glavi ulaz, kada sam mogao na Kosovski, znajući da je tu skup? Gospodo, evroradikali…
Gospodine Ostojiću, molim vas postavite pitanje u skladu sa Poslovnikom.
Biće pitanja, imam pet minuta. Gospodo evroradikali, kada je Vojislav Šešelj, poglavnik Šešelj vodio odrede crnih košuljaša pre 20 godina, takvih se nisam plašio. (Predsedavajuća: gospodine Ostojiću, to nema veze sa poslaničkim pitanjem, molim vas da se pridržavate Poslovnika.) Molim vas poentiram, ne razumem, molim vas, nemojte da me prekidate, znači nisam se plašio pre 20 godina kada je poglavnik Šešelj sa svojim crnim košuljama, a gospodin Selaković, ako misli da sam hteo da govorim, neka se raspita kod tadašnjeg doglavnika Nikolića i kod ađutanta Vučića da je to istina, ako je već dovoljno mlad, jer se u to vreme igrao kanticama i koficama. Elem, moje pitanje…
Molim narodne poslanike da ne dobacuju s mesta i da mi omoguće da vodim ovu sednicu u skladu sa Poslovnikom. Izvolite.
Vidite ovako, u subotu je gospodin ministar pravde rekao kako je jedan poslanik hteo da podrži skup i da govori, a izviždan je. To sam ja. Valjda imam pravo zbog javnosti da objasnim da nisam hteo da govorim na skupu i da nisam hteo…
Gospodine Ostojiću, trebalo je onda da prisustvujete sednici na kojoj je ministar Selaković bio i da replicirate na to što je…
Ali ja imam pitanje za gospodina Selakovića.
Pošto je isteklo vreme, nemate više pravo.
Kako isteklo vreme, kada ste mi uzeli 25 sekundi?
I to sam vam dodala, pet minuta i 29 sekundi govorite, hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Pejčić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, svi dobro znamo da je politika ušla u svaki segment našeg života, u svaku poru našeg života, pa i u sport. Zato ja postavljam pitanje resornoj ministarki za sport i omladinu gospođi Alisi Marić, kao i predsedniku FSS Tomislavu Karadžiću. Ovo pitanje sam mogao da postavim i na Odboru za sport i omladinu, da postoji, ali opet kažem, mi smo jedina zemlja na svetu koja ima resorno ministarstvo, a nema skupštinski odbor za omladinu i sport. Ista ovakva pitanja, kao što ću ja postaviti i ovakve stvari, tamo se rešavaju. Zapravo, šta se desilo, Svetska fudbalska organizacija FIFA je odobrila satelitskoj državi, fantomskoj državi Kosovo da njene reprezentacije i njeni timovi mogu da igraju međunarodne prijateljske utakmice. Zapravo, pre četiri dana u Tokiju, zasedao je Izvršni odbor Svetske fudbalske federacije koji je doneo odluku da mlade reprezentacije Kosova, ženska reprezentacija i svi timovi sa teritorije KiM, mogu da odigravaju međunarodne prijateljske utakmice, a svi dobro znamo da Kosovo nije priznato u UN, da fudbalski savez Kosova nije priznat i u FIFA niti u UEF. Međutim čelnici FIFA, nisu smeli da izađu pred javnost i da saopšte ovu informaciju već su formi saopštenja dali novinarima odluke njihovog Izvršnog odbora. Prvi put se ovakva stvar desila 21. maja kada je doneta odluka da kosovske ekipe i kosovska reprezentacija može da igra u međunarodnim okvirima. Međutim, ta odluka je povučena. S obzirom da je povučena, fudbalski savez je na taj način rekao da je to velika diplomatska pobeda fudbala Srbije. Proletos kada je ta odluka doneta i kada je povučena odluka, da kosovske ekipe ne mogu da igraju, mnoge zemlje su podnele zahtev za njihove reprezentacije i njihovi timovi igraju u međunarodnim okvirima, to su pre svega bili Giblartar, Aphazija i Republika Srpska. Međutim, o tim stvarima FIFA nije razmatrala, njihov izvršni odbor nije razmatrao. Mene nešto drugo interesuje, da se ne desi nešto drugo, da se ne desi "domino" efekat. Zapravo, s obzirom da je FIFA dozvolila da fudbaleri sa prostora KiM, nepriznate države Kosova, mogu da igraju međunarodne prijateljske utakmice, bojim se da i drugi svetski sportski savezi ne učine to isto. Tako ćemo imati mogućnost da reprezentacija njihova u rukometu, u košarci, odbojci, ili u nekom pojedinačnom sportu, da se takmiči u međunarodnim okvirima. Zato država i fudbalski savezi, moraju hitno da reaguju, kako bi zaštitili državne interese. Bojim se nečeg drugog, da FIFA, možda već sutra, ne naredi FSS, da se odigra jedna prijateljska utakmica između Kosova i Srbije. Da bi nam izašli u susret, oni će predložiti neutralni teren, možda će to biti i Hag, a sudija će možda biti Meron, najbolji sudija na svetu. Postavljam pitanje gospođi Alisi Marić i Tomislavu Karadžiću, kako će država reagovati povodom ovog? Kako će zaštiti nacionalne interese i sportske interese ove države, s obzirom da do sada nismo čuli nikakvu reakciju ovih institucija, niti ministarstva, niti Fudbalskog saveza Srbije, na čelu sa Tomislavom Karadžićem. Na to pitanje želi odgovor DSS, na to pitanje očekuje odgovor cela nacija. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, nisam se plašio poglavnika Čedomira Jovanovića, ni kada je iza sebe imao 176 narodnih poslanika, a još manje vas se gospodo plašimo sad. Kada je u pitanju to da se postavljaju pitanja, i kada je u pitanju korupcija, postavljam pitanje prvom potpredsedniku Vlade, zaduženom za borbu protiv korupcije, organizovanog kriminala - šta je sa krivičnom prijavom, koju je podneo izvesni Tomica Stanković iz sela Klenja, opština Golubac, protiv sadašnjeg predsednika opštine, Zorana Pajkića, i još nekoliko lica, početkom, u prvoj polovini 2010. godine, a u vezi korupcije, šta mu je sve nuđeno, da bi tada, Zorana Pajkića, kao odbornika opozicije, podržao prilikom izbora za predsednika opštine? Isto tako postavljam pitanje, šta je sa tim da je odbornik Ana Radomirović, koja je kasnije podržavala predsednika opštine Golubac, Zorana Pajkića, da li je tačno da je zasnovala radni odnos u turističkoj organizaciji "Golubac", odmah po dolasku DS na vlast? Da li je na taj posao dolazila? Da li su joj isplaćivani putni troškovi, ili je sedela u opštini Požarevac, odnosno na teritoriji gradske opštine Kostolac, gde je i živela? Isto tako, postavljam pitanje, da još druga dva odbornika, koji tada nisu pripadali DS i novoj koaliciji, da li su stekli nešto od pokretne ili nepokretne imovine, odmah po formiranju vlasti u opštini Golubac, od strane DS i da li je ta nova imovina predmet korupcije?
Hvala. Pošto se više niko od predsednika odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Milica Dronjak i Ljubica Milošević. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, povodom zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa o predlozima akata iz tačaka 6, 16, 17, 18, 19. i 24. dnevnog reda, pored predstavnika predlagača mr Mlađana Dinkića, ministra finansija i privrede, prof. dr Zorane Mihajlović, ministarske energetike, razvoja i zaštite životne sredine i mr Verice Kalanović, ministarke regionalnog razvoja i lokalne samouprave, pozvala da sednici prisustvuju i Vlajko Senić i Ivica Kojić, državni sekretari u Ministarstvu finansija i privrede, Vesna Hreljac Ivanović, pomoćnik ministra finansija i privrede, mr Dejan Dabetić, viši savetnik u Ministarstvu finansija i privrede i Aleksandar Simović, savetnik u Ministarstvu finansija i privrede – Uprava za javni dug. Nastavljamo rad po dnevnom redu i prelazimo na zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka 6, 16, 17, 18, 19. i 24. dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković, po Poslovniku. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, povređen je član 107 – nedolično ponašanje gospodina Ostojića, da mu ne bih spominjao ime, da ne traži repliku na osnovu ovoga. Nedolično je ponašanje nazivati predsednika države imenom koje nedoliči nijednom Srbinu da se tako kaže, a kamoli predsedniku države. Mislim da organizacija LDP, od njenog nastanka se ponaša prema ovoj državi kao antisrpski element i tako je u celom njenom toku, od postanka, kao što su se ponašali 1985. godine u Republici Hrvatskoj. Hvala.
Replika.
Nemate pravo na repliku. Bila je povreda Poslovnika. Izvolite gospodine Ostojiću po povredi Poslovnika.
Član 107. povreda Poslovnika.
Ne možete isti član dva puta za redom, nažalost.
Dobro. Član 106, 107. i 27.
Prvo ste rekli član 107.
Prekinuli ste me, hteo sam da nabrajam član 107, član 27, član 106. Šta vam je?
Molim vas gospodine Ostojiću, pa ne možete od 107. na 106. Vi zaista mislite da sam ja potpuno neinteligentna osoba. Molim vas, nemate pravo.
Što me prekidate dva puta?
Nastavljamo sa radom konačno. Reč ima Radmila Gerov, povreda Poslovnika. Izvolite.
Član 27, način vođenja sednice. Poštovana predsedavajuća, vi ste povredili Poslovnik time štonarodnom poslaniku, Zoranu Ostojiću, niste dali pravo da reklamira član 107, a na to ima pravo i izazvan je diskusijom prethodnog govornika iz SNS. Znači, on je reklamirao član 107. Poslovnika, vezan za diskusiju poslanika koji je govorio pre njega. Gospodin Ostojić ima pravo po Poslovniku da reklamira isti član, vezan za diskusiju prethodnog govornika. Znači, u tom smislu ste prekršili član 27, te vas molim da ne nastavite u daljem toku sednice da kršite Poslovnik, da gospodinu Zoranu Ostojiću date reč.
Dakle, član 103. stav 2. Poslovnika kaže – narodni poslanik ne može da ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine, na koju je već ukazano. Dakle, prethodni govornik je ukazao na povredu Poslovnika članom 107. Gospodin Ostojić se neposredno posle toga javio i reklamirao opet isti član. Dakle, jasno piše u Poslovniku da ne može isto. Vi smatrate da je to nova povreda, ja ne smatram tako. Ukoliko želite, u danu za glasanje Narodna skupština će se izjasniti o povredi Poslovnika. Da li želite? (Želimo.) Dobro, u danu za glasanje ćemo se izjasniti o povredi Poslovnika. Reč ima gospodin Ostojić, po kom osnovu?
Povreda Poslovnika.
Izvolite gospodine Ostojiću.
Reklamiram povredu člana 109. Prethodni govornik mi je stavio u usta da sam ja pričao nešto o predsedniku države. To je pogrešno tumačenje, izvinite.
Gospodine Ostojiću, odmah ću da vas prekinem. Član 109. Poslovnika Narodne skupštine se odnosi na izricanje opomene narodnom poslaniku. Ne znam kako sam mogla da prekršim taj član 109. Poslovnika, pošto nisam nikome izrekla opomenu.
Mogli ste.
Nastavljamo sa radom. Prelazimo na zajednički načelni… Molim narodne poslanike da mi dozvole da vodim sednicu i da poštujemo dostojanstvo Narodne skupštine. (Srđan Milivojević, s mesta: Povreda Poslovnika.) Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, pošto se očigledno nisu stekli uslovi da počnemo sa radom, reklamiram povredu Poslovnika član 112. Molim vas da odredite pauzu dok se ne skoncentrišete za vođenje ove sednice, da nastavimo sa radom kako treba, jer ovako vođenje sednice ne priliči ovom visokom Domu, ne priliči Parlamentu u kome sada sedimo. Došla je gospođa Kalanović. Ona želi da raspravljamo o dnevnom redu. Molim vas da odredite pauzu i da posle pauze skoncentrisani počnemo da radimo. Hvala.
Gospodine Milivojeviću, vi ste verovatno stekli pogrešan utisak. Vrlo sam skoncentrisana za vođenje sednice i zato nastavljamo sa sednicom. Dakle, prelazimo na rad po dnevnom redu. Prelazimo na zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Nemačke… (Zoran Ostojić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, član 27. mogu uvek da reklamiram, a evo dodajem i član 32. Nazvani smo antisrbi i vi ste oćutali. Onda je rečeno da sam pominjao predsednika države, a pominjao sam pre 20 godina jednog čoveka koji je bio doglavnik poglavniku i zvao se Tomislav Nikolić. Nikakve veze nije imao sa državom tada. Postao je predsednik države tek ove godine. Kako možete da dopustite da u Skupštini neko nekome kaže da je antisrbin? Vređate dostojanstvo Skupštine. Šta smo mi? Ako hoćemo da se vređamo, verujte da teško neko s nama može, ali mi to nismo nikad koristili. Znate šta, kolegama koje bi da se vređaju, savetujem da smisle nešto originalnije, novije. To je 20 godina staro, još kada je poglavnik pravio spiskove. Zato sada pravite koalicije sa organizacijama koje prave spiskove. Ništa ne vređam, samo govorim činjenice. Poglavnik koji je vodio 176 poslanika, niste ga se plašili. Samo sam hteo da kažem da neću da izlazim Kosovsku i na zadnji ulaz, ko god da je u Skupštini. Takvih se nisam plašio i mnogo opasnijih pre 20 godina. Zašto bih danas? Vi se niste plašili poglavnika Jovanovića sa 176 poslanika, ali ste tražili imunitet zbog pucanja u kafani.
Gospodine Ostojiću, reklamirali ste povredu člana 32. Poslovnika. (Zoran Ostojić, sa mesta: I član 27.) Dobro, reklamirali ste povredu članova 27. i 32. Član 27. smo već objašnjavali prethodnom govorniku, a član 32. kaže – potpredsednici Narodne skupštine pomažu predsedniku Narodne skupštine u vršenju poslova iz njegovog delokruga. S obzirom da smatram da ste zloupotrebili vreme za povredu Poslovnika, oduzeću vam vreme od dva minuta vašoj poslaničkoj grupi, koje ste koristili za povredu Poslovnika. (Zoran Ostojić, sa mesta: Na osnovu čega?) Saglasno članu 103. stav 7. Pročitaću član, da bude jasno svima. "U slučaju iz stava 7…" Izvinjavam se, ovo je stav 8. Pročitaću prethodni stav. "Predsednik Narodne skupštine dužan je da narodnom poslaniku, koji se ne pridržava odredaba iz stava 1, 2, 4. i 6. ovog člana ili na drugi način zloupotrebljava prava predviđena ovim članom, izrekne mere predviđene članom 108. do 111. ovog Poslovnika. U slučaju iz stava 7. ovog člana, predsednik Narodne skupštine je dužan da vreme koje je narodni poslanik koristio, zloupotrebljavajući pravo iz stava 1. ovog člana, oduzme od ukupnog vremena koje pripada njegovoj poslaničkoj grupi u pretresu o tekućoj tački dnevnog reda ako je njegovoj poslaničkoj grupi preostalo vremena za pretres." Znači, postupila sam u skladu sa Poslovnikom. Da li još neko od prijavljenih želi povredu Poslovnika? (Veroljub Arsić, sa mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku. Da li još neko reklamira povredu Poslovnika? (Veroljub Arsić, sa mesta: Povreda Poslovnika.) Prethodno se javio gospodin Rističević za povredu Poslovnika. Izvolite.
Šta ću, prethodno sam je javio. Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu člana 108. st. 1. i 2. "O redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine. Zbog povrede reda na sednici predsednik Narodne skupštine može da izrekne mere opomene, oduzimanja reči ili udaljavanja sa sednice." To je u vezi sa članom 107. gde se kaže da na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno korišćenje uvredljivih izraza, kao ni iznošenje činjenica i ocena koje se odnose na privatni život drugih lica. Dakle, lako je mrtvom vuku rep meriti. Apsolutno to nije uredu. Čovek još nije proglašen krivim. On se nalazi tamo gde se nalazi. Hrvati su kupili "Oluju", "Bljesak" i presudu, a mi na ovakav način sudimo svojima. Nije lepo i nije korektno i suprotno je Poslovniku raditi to što je radio jedan moj kolega, dakle, ne prejudicirajući šta će tu na kraju biti. Još nešto, ovo je uvreda za kompletan srpski narod. Reč poglavnik je naziv za poglavnika Pavelića. Za vreme vladanja tog poglavnika nastradalo je oko milion Srba i to je bio početak etničkog čišćenja Srba sa vekovnih njihovih prostora, koje je dovršeno sa akcijom "Oluje" i "Bljesak", Gotovinom i Marčakom…
Gospodine Rističeviću, to nema veze sa obrazloženjem oko povrede Poslovnika. Molim vas, obrazložite povredu Poslovnika i da damo reč sledećem govorniku.
Gospođo predsedavajuća, reč poglavnik može da se odnosi samo na poglavnika Pavelića…
Gospodine Rističeviću, oduzeću i vama od poslaničke grupe vreme koje ste koristili.
Možete da mi oduzmete. Dozvolite mi na kraju još da kažem… [[Isključen mikrofon.]]
Isključiću vam mikrofon. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Povređen je Poslovnik član 108. stav 1. alineja 7.
Gospodine Arsiću, već je reklamiran taj član.
Bliža definicija povrede Poslovnika. Kao što se nikada nije protiv mene vodio ni jedan sudski postupak, tako nikad nisam imao potrebe…
Gospodine Arsiću, to je replika.
Nikad nisam imao potrebe da se pozivam na imunitet, a to iz razloga zato što nisam, kao poglavnik Čedomir Jovanović, imao veze sa organizovanim kriminalom i nikad nisam bio u Šilerovoj.
Gospodine Arsiću, molim vas da mi pomognete da vodim ovu sednicu. Da li se još neko javlja za povredu Poslovnika? (Predrag Mijatović, sa mesta: Povreda Poslovnika.) (Aleksandar Jugović, sa mesta: Povreda Poslovnika.) Narodni poslanik Predrag Mijatović, povreda Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jugović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, nekoliko puta u poslednje vreme smo vas upozoravali da je kršen Poslovnik.
Gospodine Jugoviću, niste naveli koji član Poslovnika?
Član 108. "O redu na sednici Narodne skupštine stara se…"
Član 108. je već reklamiran.
Upravo vam o tome govorim. Dakle, poslanik može nekoliko puta da se javi po istom članu Poslovnika, ali različite povrede istog člana Poslovnika. Tako ste neosnovano uzeli reč i gospodinu Veroljubu Arsiću i gospodinu Ostojiću. Jednostavno, član 108. je najprimenjiviji kada je u pitanju vođenje sednice, a kada ste vi u pitanju. U poslednje vreme u poslednjih nekoliko sednica ne starate se na pravi način o redu i o načinu vođenja sednice parlamenta.
I za to postoji način, da promenite. Prema tome, pokrenite inicijativu. Što se tiče povrede člana 108. Poslovnika, mislim da sam objasnila da nije povređen član. Ukoliko želite da se u danu za glasanje izjasnimo o povredi, vi slobodno recite. (Aleksandar Jugović, sa mesta: Ne želim.) Reč ima narodni poslanik Predrag Mijatović. Izvolite.
Malopre ste me prozvali, pa ste me preskočili. Član 104. a to je uvredljivo izražavanje o poslaničkoj grupi. Mislim da to niko nije reklamirao. Smatram ako se nazivamo evroradikalima da je to na izvestan način uvredljivo, zato što je pogrdno rečeno. Inače, nemam ništa protiv prevoda tuđih reči. Slažem se poglavnik je vođen, može i tako da bude, predsednik. Tako da mislim da je gospodin Jovanović, možete ga glatko nazvati partifirerom gospodo iz LDP, jer to isto znači što i Duče isto što i znači poglavnik.
Reč ima narodni poslanik Jadranka Joksimović, povreda Poslovnika.
Reklamiram povredu član 103, alineja 4, koji ste vi gospođo predsedavajuće prekršili, s obzirom da on navodi da je narodni poslanik dužan da navede koji je član ovog poslovnika povređen, postupanjem predsednika i da obrazloži u čemu se sastoji ta povreda. Svi oni koji su se javili su obrazlagali zbog čega je korišćenje reči poglavnik i raznih drugih termina koji su ovde korišćeni od strane predsednika poslaničke grupe LDP, zbog čega to predstavlja povredu Poslovnika i dopuštanje da se takva terminologija upotrebljava. Zbog toga je gospodin Rističević, mogu da kažem i za bilo kog drugog poslanika iz bilo koje druge poslaničke grupe, potpuno u pravu i ima pravo da obrazloži zašto to predstavlja kršenje Poslovnika. To je vaše kršenje Poslovnika, gospođo predsedavajuća. Vi dozvoljavate da se takvi termini, koji narušavaju ugled i dostojanstvo ove Narodne skupštine i narodnih poslanika, koriste. Ne možete im oduzimati reč dok oni obrazlažu zbog čega je to kršenje Poslovnika. Smatram da je skandalozno ovo što se danas dešava u Skupštini. Nisam očekivala ovakvu retoriku, a nisam ni očekivala da ćete to dozvoliti. Apelujem na sve narodne poslanike da se suzdrže od ovakvih nepriličnih i degutantnih, za građane Srbije, komentara. Ovo se odnosi na sve građane Srbije jer mi predstavljamo njih. Molim vas da nastavite da vodite sednicu na način na koji vas to obavezuje Poslovnik i funkcija prvog ili drugog među jednakima, kako god. Hvala.
hvala. Vi ste potpuno u pravu, gospođo Joksimović, ali zaista ne mogu da utičem na svakog narodnog poslanika i na njegov način izražavanja. Molim narodne poslanike, više puta sam pokušavala da se vratim na tačku dnevnog reda, ali mi svi vi to kompletno ne dozvoljavate. Molim vas, gospodin Milivojević nastavlja dalje sa povredom Poslovnika. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, reklamiram povredu Poslovnika član 101. Predsednik Narodne skupštine može da odredi pauzu u radu sednice Narodne skupštine, da bi se izvršile potrebne konsultacije ili pribavilo mišljenje. Molim vas da odredite pauzu 10, 15 minuta, napravite konsultacije sa šefovima poslaničkih grupa, jer ovako kako vi vodite sednicu Skupštine, nećemo nigde doći. Došla je gospođa Verica Kalanović sa namerom da radimo po dnevnom redu. Onemogućili ste taj početak sednice ovakvim skandaloznim vođenjem sednice Skupštine. Molim vas da odredite pauzu, da se skoncentrišete, da date 15 minuta pauze, obavite konsultacije sa šefovima poslaničkih grupa i da nakon toga počnemo sa radom. Hvala.
Gospodine Milivojeviću, već drugi put mi kažete da napravim pauzu. Vi ste se možda umorili, ja nisam. Nismo ni počeli sa dnevnim redom, a u interesu svih građana Srbije je da mi ovde nešto radimo, a ne da se raspravljamo oko povrede Poslovnika već sat vremena. Nisam za to kriva, a vi ukoliko niste zadovoljni mojim radom, molim vas koristite odredbe Poslovnika i pokušajte da promenite stvari, ukoliko to želite. Reč ima Aleksandra Jerkov, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem gospođo potpredsednice. U pitanju je član 103, vi ste gospodinu Milivojeviću rekli da on i dalje nastavlja sa povredom Poslovnika. Ne nastavlja on, nego vi nastavljate sa povredom Poslovnika. Jedini ko u toku ove sednice Skupštine može prekršiti Poslovnik, čitati povredu Poslovnika, to je predsedavajući. Zato što reaguje, ili ne reaguje na određen način. Očigledno je da mi smatramo da vi ne reagujete na ispravan način koji bi bio u skladu sa odredbama Poslovnika, tako da nemojte prebacivati na narodne poslanike, odgovornost za to što vi ne vodite Skupštinu na način kako to Poslovnik propisuje. Niko ne insistira od narodnih poslanika na povredi Poslovnika, niti nastavlja sa time. Jedini ko može da nastavlja povrede Poslovnika ste vi i vi to konstantno činite. Tako da molim vas nemojte svoju nesposobnost da vodite sednicu da prebacujete na narodne poslanike, jer mi za to nismo odgovorni. Niti smo vas izabrali na mesto na kom ste, niti smatramo da sednicu vodite na odgovarajući način. Ono što imamo pravo to je valjda jedino pravo koje nam ne možete oduzeti, iako očigledno da ova vladajuća većina može šta god poželi u ovoj skupštini, to je da ukažemo na povrede Poslovnika koje činite svojim postupanjem. Hvala.
Hvala. Zaista ću se truditi da sednicu vodim u skladu da Poslovnikom. Vas molim narodne poslanike, da mi to omogućite. Volela bih da svi sednete na ovo mesto pa da vidite kako izgleda kada želite da vodite sednicu u skladu sa Poslovnikom, a … Nema problema, rekla sam svima da postoje načini da pokrenete inicijativu za moju smenu, samo izvolite. Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić, povreda Poslovnika.
Ukazujem da ste povredili član 27. Gospodinu Mijatoviću ste dali…
Gospodine Ostojiću, da vam kažem nešto. Član 27. slušamo već neko vreme…
Pozvao se kolega poslanik na član 104. i dali ste mu reč, to je replika. Onda u tom članu…
Prvo, da vam kažem nešto, vičete na mene i mislim da to nije u redu. Već smo slušali o članu 27, nastavljamo sa radom.
Izvinjavam se što vičem, neću to više da radim, ali ako mi upadate u reč moram da povisim glas, ne čujem sebe.
Izvolite.
Nisam imao nameru nikoga da uvredim i izvinjavam se ako je neko uvređen. Gospodin Mijatović je lepo rekao iako nije trebalo da dobije reč po članu 104. Poglavnik znači vođa. Pričao sam o događajima od pre 20 godina, onaj ko pravi spiskove, a taj je pravio spiskove. Spiskovi se prave i danas, a njegovi naslednici sa njima prave koaliciju i učestvuju na mitinzima. Izvinite, onaj ko pravi spiskove, pre 20 godina je pravio…
Gospodine Ostojiću, da li sam ja uvek kriva kada se Poslovnik krši? Najlepše vas molim da se vratite na povredu Poslovnika ukoliko sam ja učinila, jer sada replicirate a to nikuda ne vodi.
Da li ste davali reč kao repliku uz povredu Poslovnika? Dok budete davali reč kao povredu Poslovnika, javljaćemo se i mi. Manje nas je, ali smo aktivniji.
Dobro, sada ću da prekinem sa praksom. Zahvaljujem. Prelazimo na tačku dnevnog reda. To je zajednički načelni jedinstveni pretres o: - Predlogu zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Nemačke razvojne banke KfW, Frankfurt na Majni, po zaduženju JP "Elektroprivreda Srbije", Beograd (projekat "Unapređenje tehnologije eksploatacije u RV Kolubara u cilju povećanja efikasnosti termoelektrana i smanjenja uticaja na životnu sredinu"), - Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Belorusije o saradnji i uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima, - Predlogu zakona o potvrđivanju ugovora između Republike Srbije i Gruzije o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, - Predlogu zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Tunis o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, - Predlogu zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Srbije i Kanade o izbegavanju dvostrukogoporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, i - Predlogu odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Finansijskog plana Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2012. godinu. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički i načelni jedinstveni pretres o predlozima akata iz dnevnog reda pod tačkama 6, 16, 17, 18, 19. i 24, a pre otvaranja pretresa, podsećam vas da prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Vreme rasprave po poslaničkim grupama dobili ste u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2, članu 170. stav 1. i članu 192. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o: - Predlogu zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Nemačke razvojne banke KfW, Frankfurt na Majni, po zaduženju JP "Elektroprivreda Srbije", Beograd (projekat "Unapređenje tehnologije eksploatacije u RV Kolubara u cilju povećanja efikasnosti termoelektrana i smanjenja uticaja na životnu sredinu"), - Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Belorusije o saradnji i uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima, - Predlogu zakona o potvrđivanju ugovora između Republike Srbije i Gruzije o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, - Predlogu zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Tunis o izbegavanju dvostrukog oporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, - Predlogu zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Srbije i Kanade o izbegavanju dvostrukogoporezivanja u odnosu na poreze na dohodak i na imovinu, i - Predlogu odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Finansijskog plana Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2012. godinu. Da li predstavnici predlagača žele reč? Reč ima ministarka Verica Kalanović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, moje je veliko zadovoljstvo svaki put kad dođem u Narodnu skupštinu zbog toga što najpre vidim predstavnike građana Srbije sa teritorije cele zemlje i najčešće slušam o problemima koji su u opštinama i gradovima širom Srbije. Imala sam to zadovoljstvo da od formiranja Vlade dosta puta budem ovde u Narodnoj skupštini, upravo predstavljajući zakone iz oblasti finansija i privrede. Lično smatram da je potpuno prirodno što je od formiranja Vlade 27. jula do danas najveći broj zakona bio upravo iz ove oblasti, posmatrajući ukupnu situaciju, ekonomsku i finansijsku, u našoj zemlji i posmatrajući sa kojim se sve problemima sreće naša privreda. Veoma sam zadovoljna što danas ponovo ovde u ovom visokom domu predstavljam pet zakona koji se tiču upravo unapređenja rada privrednih subjekata i potvrđivanja jedne odluke vezane za Republički zavod za zdravstveno osiguranje. Pre nego što počnem sa predstavljanjem zakona, želela bih da pročitam jednu od rečenica iz ekspozea premijera Dačića pri formiranju Vlade, jer čini mi se da ona na veoma slikovit način govori o ciljevima i namerama ove vlade i od početka formiranja i u narednom periodu, kada je u pitanju privreda: "Ova vlada biće posvećena stvaranju poslovnog ambijenta koji će našim preduzećima obezbediti slične, ako ne i bolje uslove za rad u odnosu na zemlje iz našeg okruženja. Takođe, ova vlada učiniće sve što može da se zaustavi pad nacionalne ekonomije, da se obezbedi njen oporavak i jačanje". U tom svetlu treba posmatrati i predložene zakone, predloge od kojih se prvi odnosi na unapređenje u onoj oblasti za koju se svi slažemo da predstavlja jednu od najperspektivnijih oblasti u našoj zemlji, a to je oblast energetike. Mislim da se svi slažemo u tome da kada govorimo o unapređenju energetike, govorimo s jedne strane o delu korišćenja naših potencijala, a s druge strane, o našoj pojačanoj brizi za očuvanje životne sredine, jer su te dve oblasti neraskidivo vezane. Zbog toga ovaj projekat koji se odnosi na davanje garancija Republike Srbije Nemačkoj razvojnoj banci za projekat "Unapređenje tehnologije eksploatacije u rudarskom basenu Kolubara, u cilju povećanja efikasnosti termoelektrana i smanjenja uticaja na životnu sredinu", treba upravo posmatrati sa sva tri aspekta, i sa tehnološkog i sa ekološkog i sa socijalnog. Kada govorimo o tehnološkom, govorimo o obezbeđenju korišćenja lignita ujednačenog kvaliteta, kako bismo podigli efikasnost rada najpre Termoelektrane Nikola Tesla i Termoelektrane Morava, a zatim i Kolubare u celini. Kada govorimo o ekološkom, govorimo o smanjenju atmosferskog zagađenja u elektranama koje koriste ugalj iz Kolubare. Kada govorimo o socijalnom, govorimo o sigurnoj i stalnoj isporuci uglja i racionalnim upravljanjem prirodnim resursima, što je veoma važno i za građane, ali i za privredu. Ove garancije Republike Srbije odnose se na visinu od 74 miliona evra, od čega je 65 kredit pod povoljnim uslovima, a devet miliona je grant ili garancije. Svi poslanici koji sede u ovoj skupštini setiće se programa koji je Nemačka razvojna banka, zajedno sa različitim ministarstvima i opštinama i gradovima u Srbiji sprovodila i u oblasti vodosnabdevanja i u oblasti otpadnih voda i rešavanja čvrstog otpada, u oblasti energetske efikasnosti. Još jednom je trenutak da se podsetimo da su najčešće ovi projekti izvođeni u nekoliko faza i da je svaka faza podrazumevala sa jedne strane kredit pod povoljnijim uslovima, a sa druge strane grant koji je nemačka vlada opredeljivala prema građanima i Vladi Republike Srbije. Drugi zakon je Zakon o potvrđivanju Sporazuma između Vlade RS i Vlade Republike Belorusije o saradnji i uzajamnoj pomoći u carinskim pitanjima. Republika Srbija i Republika Belorusija u prethodnih nekoliko godina beleže intenzivan rast u ukupnoj trgovinskoj razmeni. Da podsetim, 2011. u odnosu na 2010. godinu ukupan trgovinski rast između naše dve zemlje je bio za oko 50% uvećan, i to kako u oblasti izvoza, tako i u oblasti uvoza. Znači, ukupan rast beleži značajno povećanje u odnosu na prethodni period. To ni izbliza nije ono što su potencijali u međusobnoj trgovinskoj razmeni ove dve zemlje, ali predstavlja značajan pomak u odnosu na prethodni period i ukupno unapređenje odnosa između naše dve zemlje. Za prvih 10 meseci u 2012. godini takođe ukupna razmena između Republike Srbije i Republike Belorusije beleži značajan rast. Želim da podsetim sve one koji se bave trgovinskom razmenom sa zemljama bivšeg Sovjetskog Saveza i na formiranje zajedničke unije između Rusije, Belorusije i Kazahstana i određenih promena u carinskim propisima. Upravo iz tih razloga, sa jedne strane, u povećanoj trgovinskoj razmeni, povećanom broju predmeta koji se nalaze pred carinskim organima i jedne i druge zemlje, sa druge strane, u neprekidnom menjanju carinskih propisa koji su u Srbiji vezani i za proces harmonizacije prema EU, a u Belorusiji za proces harmonizacije vezane za carinsku uniju, mi predlažemo ovaj zakon, koji će u značajnoj meri urediti odnose carina, kako u Republici Srbiji, tako i u Republici Belorusiji. Cilj je da se pravilno primenjuju carinski propisi i da se pojača borba protiv carinskih prekršaja, da se suzbiju krijumčarenje i druge povrede, da se usklade carinski sistemi, usavrše carinske tehnike, da se reše problemi nastali u primeni carinskih propisa koji se razlikuju u Srbiji u odnosu na Belorusiju. Sledeća tri zakona su zakoni koji su se već nalazili, kada je u pitanju Srbija u odnosu sa razmenom sa drugim zemljama, pred ovom skupštinom, a odnose se na izbegavanje dvostrukog oporezivanja između Republike Srbije i drugih zemalja. Međunarodno dvostruko oporezivanje sve više dobija na značaju i u svetu i kod nas, shvatajući da današnje globalno tržište traži puteve da se privrednim subjektima omogući što je moguće bolje poslovanje, da se omogući neprekidni i intenzivniji protok kapitala, da se omogući otvaranje firmi iz jedne zemlje u drugoj, bez ikakvih prepreka. I Srbija u tom pravcu je upravo i usmerila svoje aktivnosti, tako da današnji predlozi zakona o izbegavanju dvostrukog oporezivanja između Republike Srbije i Gruzije, Tunisa i Kanade, proširiće broj zemalja sa kojima imamo potpisane sporazume o izbegavanju dvostrukog oporezivanja na preko 50. Na taj način će Srbija uticati na proces privlačenja stranih investicija, na otvaranje stranih firmi sa smanjenim administrativnim procedurama kod nas, kako kada se radi o investiranju kapitala, tako i kada se radi o zapošljavanju. Srbija se uključuje u međunarodne finansijske transakcije na olakšan način. Podsetiću da se danas sa zemljama, kao što su Rusija, Turska, Ukrajina, Slovačka, Švajcarska, Španija, Austrija, Češka, ovi sporazumi primenjuju veoma uspešno. Danas Srbija beleži povećanje trgovinske razmene, posle potpisivanja ovakvih sporazuma sa zemljama sa kojima je već to uradila u prethodnom periodu. Podsetiću i da zakon otklanja dvostruko oporezivanje dohotka, eliminišu se poreske prepreke za slobodno kretanje roba, usluga, tehnologija i radne snage između zemalja koje potpisuju sporazum. Na kraju, uz ovaj set od pet zakona, na dnevnom redu je i Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Finansijskog plana Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2012. godinu. Želim da podsetim šta znači donošenje ovakve odluke. Prethodni period je obeležilo to, da posle usvajanja budžeta, Republički zavod za zdravstveno osiguranje pravi svoj finansijski plan za narednu godinu. Međutim, u finansijski plan nisu ulazila neutrošena sredstva iz prethodne godine, što je u značajnoj meri smanjivalo planirani budžet za narednu godinu o izmirenju obaveza prema apotekama i apotekarskim ustanovama. Promenom ove odluke, pri planiranju za narednu godinu, Republički fond za zdravstveno osiguranje ima i mogućnost, ali i obavezu da koristi nepotrošena sredstva već u procesu planiranja iz prethodne godine, kao i sredstva predviđena budžetom za narednu godinu. Ovo je način da izvršimo pravilnije planiranje, ali ovo je način i da na daleko bolji način snabdevamo građane lekovima, a izmirujemo obaveze prema onima od kojih lekove naručujemo. Mislimo da će jedna ovakva odluka biti veoma korisna i za građane i za privredu Srbije. U ovom trenutku želim da pomenem i to, da je jedna ovakva odluka inicirana od strane DRI, ali je podržana od strane Ministarstva zdravlja i Ministarstva finansija, u cilju uvođenja i finansijske discipline i transparentnijeg i racionalnijeg trošenja budžeta Republike Srbije. Hvala.
Hvala. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam, gospođo predsedavajuća, poštovana gospođo ministarko, ako mi dozvolite, gospođo predsedavajuća, samo da vam kažem da vas zaista razumem u kakvim ste problemima kada predsedavate Skupštinom. Zaista shvatam da tu postoje neke nelagode koje nastaju kada se poslanici pozivaju na Poslovnik zbog povrede Poslovnika ili se javljaju za repliku. Morate razumeti jednu činjenicu. Povrede Poslovnika su, bukvalno, u jednoj obrnutoj srazmeri sa sadržinom dnevnog reda. Što su ti zakoni koji su na dnevnom redu manje zanimljivi politički za poslanike, to će se više koristiti Poslovnik i institut replika. Tako da, morate shvatiti da je parlament mesto gde se sučeljavaju određena politička gledišta, određeni politički stavovi, jer je najbolje mesto parlament za to a ne ulica. Prema tome, kada primenjujete odredbe Poslovnika, morate da imate i to u vidu i da ne shvatite ništa lično kada se poslanici, bar kada se poslanici LDP obraćaju i traže reč po Poslovniku. Mislim da je današnje reklamiranje Poslovnika upravo služilo toj svrsi, da se iskažu određeni politički stavovi i to je u potpunosti legitimno. Vratimo se na dnevni red, a to su ratifikacije međunarodnih ugovora. Najviše ću se zadržati pri ovom kreditu Elektroprivrede Srbije. Nemamo nikakve zamerke u pogledu ciljeva koji se žele ostvariti sa ovim kreditom i taj održivi energetski razvoj i zaštita životne sredine su zaista jako potrebni. Kada se kredit uzima u tom cilju, u potpunosti je opravdan. Zakon o budžetu u svom članu 3. takođe predviđa garanciju za ovaj kredit. Što se tiče i zakonskog pokrića za kredit, i to je u potpunosti uredu. Međutim, istakla bih posebno i naglasila činjenicu, da je od 74 miliona evra kredita, devet miliona evra donacija, i to donacija Nemačke vlade, Nemačke države. Bitno je da budemo svesni da su to bespovratna sredstva i ne mala sredstva. Kada analiziramo ovaj predlog zakona, videćemo da Srbije daje garanciju za 74 miliona evra, zato što postoji jedna doza zadrške od strane onog koji daje kredit i, čini mi se, jedna opreznost Nemačke vlade, kada se boje da možda tih devet miliona evra donacija neće biti najcelishodnije upotrebljeno i iskorišćeno. To sada govori o nekoj vrsti boniteta ove države, jer ukoliko postoji mogućnost, i mala mogućnost da se dobijena donacija ne iskoristi na najbolji mogući način. Mislim da to uopšte nije pohvalno za ovu državu. Ima još jedan segment ovog dela priče oko te donacije od devet miliona evra, a tiče se toga na koji način se mi odnosimo prema tim donatorima, prema tim državama koje nam daju bespovratna sredstva, a nama je, bukvalno, svaki evro, svaki dinar potreban. Posebno bih skrenula pažnju svim ministrima, da kada ubuduće budu planirali bilo kakva okupljanja sa ekstremistima ispred Skupštine Republike Srbije, da razmisle o tome kada se na tom skupu prozivaju države EU, kada se na tom skupu napada Međunarodni sud pravde, da u tom slučaju, oni u nekom delu tog svog napada, ujedno napadaju i one države od kojih dobijamo i te kako veliku pomoć. Dakle, prosto pokazujemo u kojoj meri se nije shvatila politika koja bi trebala danas da bude daleko progresivnija i daleko proevropski nastrojenija od one politike koja se vodila 90-tih godina i koja je sama po sebi podrazumevala takvu vrstu izražavanja nezadovoljstva, kao što su ekstremistički ispadi u Beogradu ispred Skupštine, odnosno Narodne skupštine Srbije i uopšte u celoj državi. Normalno da očekujem da će da se uozbilji ova Vlada i da će voditi računa o tome da više na ulici ministri ne demonstriraju, nego svaku vrstu svog nezadovoljstva da iskažu tamo gde treba, a to je na sednici Vlade i da zajednički kreiraju politiku koja neće biti podloga, neće biti infrastruktura i baza ekstremistima koji skoro svakodnevno prave spiskove za odstrel, prave spiskove nepodobnih ljudi. U velikoj meri se razlikuje onda ono što je proklamovano od strane Vlade, odnosno ove vlasti, od onoga što se na ulicama govori od strane onih koji u velikoj meri podržavaju ovu vlast. Kada govorimo o EPS ne možemo da zaboravimo činjenicu da jeste u Srbiji cena struje na veoma niskom nivou. Cena struje je 0,05 evra po kilovat času. Ona je daleko najniža u regionu. Međutim, ne smemo zaboraviti da je prosečna plata u Srbiji oko 380 evra. Ne smemo zaboraviti da je svaki treći stanovnik Srbije nezaposlen, a oni koji su zaposleni vrlo dobro znaju u kojoj meri mogu svoj rad na da naplate i koliko je to opet na jednom veoma niskom nivou. Kada se govori o socijalnim kartama, kada se govori o novim tarifnim sistemima, mora se voditi računa i o tome u kojoj meri bi bilo koje poskupljenje struje pogodilo građane Srbije. Elektroprivreda Srbije se u poslednjih dana spominje veoma često i u vezi reorganizacije celokupne EPS i ne možemo da izgubimo iz vida činjenica da ta reorganizacija ponovo je u funkciji jedne centralizacije, zato što u velikoj meri ugrožava Elektro Vojvodinu, a ugrožava je na taj način što će po tom planu reorganizacije da se i račun Elektro Vojvodine prenese u Beograd, cela imovina prenese u Beograd, a to se obrazlaže sa nekom efikasnošću koja je toliko potrebna i koja nedostaje u funkcionisanju ovog javnog preduzeća. Znate kako, javno preduzeće već po svojoj nekoj definiciji i načina funkcionisanja nosi sa sobom taj rizik da ne bude funkcionalno, efikasno i kada jedno javno preduzeće, kao što je Elektro Vojvodina, na teritoriji Vojvodine ima naplatu od 97%, kada posluje pozitivno to je već jedno čudo neviđeno i kada se na taj način želi spasiti EPS, pored silnih kredita koji se daju ovom preduzeću, onda je neshvatljivo zašto se malo na drugačiji način nedokapitalizuje EPS, nego se uništava Elektro Vojvodina. Ona će se uništiti jer šta god da se centralizovalo, šta god je uneto u taj neki deo centralizovane vlasti na kraju se pokazalo da je u potpunosti neracionalno i da je dovelo do gubitaka i da je dovelo do propasti tog segmenta, bilo čega što je uneto u zajedničku kasu, u zajednički centar ili na drugi način se centralizovalo. Elektro Vojvodina je samo jedan od niza problema koji su se pojavili u roku šest meseci od kada je ova vlast konstituisana. Počelo se to sa onim problematičnim odlukama Ustavnog suda, pa se nastavilo sa izmenama Zakona o budžetskom sistemu, pa se onda postavilo pitanje Razvojne banke Vojvodine, pa se onda onako čudno glasalo o Predlogu zakona o budžetskom sistemu, odnosno izmenama i dopunama tog budžetskog sistema koji je inicirala Skupština Vojvodine, kada je u prvom momentu taj zakon izglasan, dobio je većinu u ovom parlamentu, pa uz obrazloženje da se radi o tehničkoj grešci faktički se anuliralo to glasanje i na kraju se zakonski predlog nije izglasao. Dozvoljavate sebi, kada govorim vi, mislim na ovu vlast, na ovu parlamentarnu većinu, da budete dekoncentrisani prilikom glasanja, da budete potpuno nezaiteresovani koje će posledice proizvesti vaše glasanje, jer to je u stvari vaše odlučivanje. Vi ste svi poslanici. Kada pritiskom na taster glasate za ili protiv vi faktički potvrđujete ili predlažete da se odbije jedan zakonski predlog. To uopšte nije naivna stvar i zato bi zaista trebali da se mnogo više uozbiljite kada su na dnevnom redu teme između ostalog i to da je Vojvodini potrebno da joj se omogući jedan ravnomerni regionalni razvoj. Došli smo u situaciju od tog silnog prosvećivanja, od tog silnog zalaganja za ravnomerni regionalni razvoj, pomoći onih razvijenijih regiona onima koji su manje razvijeni, da Vojvodina ima problem sa prosečnom platom koja je daleko niža od prosečne plate Republike Srbije, da Vojvodina ima problem sa budžetskim finansiranjem zato što se nedovoljno sredstava transferiše Vojvodini, a i ono malo nadležnosti koje su joj poverene ili koje ima ne može da isfinansira iz prihoda izvornih koji su joj ostavljeni niti to može da čini preko transfera iz republičkog budžeta. Sve u svemu, kada govorimo ratifikacijama međunarodnih ugovora u stvari potvrđujemo rad ove vlasti na međunarodnom terenu. Ugovori su ti koji su naša veza sa međunarodnom javnošću, sa međunarodnim pravnim sistemom, pa ako imamo tu ambiciju da budemo deo međunarodne zajednice, ukoliko imamo ambiciju da budemo deo EU, onda se moramo ponašati u skladu sa EU, sa tim standardima EU. Kada govorimo o ratifikaciji međunarodnih ugovora ili govorimo o Zakonu o budžetskom sistemu ili kada govorimo o pokrajini odnosno njenoj mogućnosti da opstane kao pokrajina moramo voditi računa da se negde ne izgubimo u prevodu i da se ne pretvorimo u državu u smislu jedna država, jedan lider, jedan narod, jedna crkva, a da za manjine nemamo sluha niti volje da malo promenimo tu ideologiju i taj koncept celokupnog državnog uređenja, koji nije od juče i veoma je kompleksan problem, ali jednom bi trebalo da krenemo od toga da promenimo pristup tom konceptu, odnosno da promenimo u celosti. Zašto je to toliko strašno da se decentralizuje ova država? Zašto je to toliko strašno da se decentralizuje ili da ostane decentralizovana EPS? Pokazalo se na primeru "Elektrovojvodine" da sasvim lepo funkcioniše i kada postoji određena autonomija i određena samostalnost u tako uspešnom Javnom preduzeću.
Reč ima ministarka Kalanović. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, sa velikim elanom sam ušla jutros u Skupštinu misleći da su ovo životno interesantne teme i, da budem potpuno iskrena, ne prija mi da čujem da je povreda Poslovnika trajala sat vremena zbog neatraktivnosti tačaka o kojima ću da dam uvodno izlaganje. Razumem i sama se bavim politikom da su atraktivne teme političke teme, ali iz nekog svog bavljenja i državnim poslovima i politikom vidim da se u dobroj meri i ekonomske teme prepliću sa političkim i moramo vrlo pažljivo da baratamo činjenicama kada govorimo o ekonomskim temama da nam ne bi pravile velike i nagomilane političke teme i nezadovoljstvo. Dozvolite mi da dam nekoliko pojašnjenja, ako nisam bila dovoljno precizna u uvodnom izlaganju ili ako je moje uvodno izlaganje bilo nešto kraće nego što je trebalo. Izdavanje garancija Vlade Republike Srbije, odnosno garancija definisanih budžetom prema Nemačkoj razvojnoj banci, i prema kreditu, i prema grantu je uobičajena stvar. To se odnosilo 2000. godine kada smo dobili grant za rešavanje pitanja vodosnabdevanja u Beogradu, Novom Sadu, Nišu, Kragujevcu i kada smo 2004. godine dobili 60% zajma, a 40% granta za rešavanje pitanja vodosnabdeavanja u osam gradova i opština. Podsetiću vas da su četiri bile iz Vojvodine – Vršac, Sombor, Pančevo i Sremska Mitrovica. Iz centralne Srbije - Šabac, Kraljevo, Smederevo i Loznica. Kredit je bio 60%, a 40% je bio grant, a garant za namensko trošenje je bila Vlada Republike Srbije, bez obzira što su se projekti izvodili na teritoriji opštine. Želim da vas podsetim da je tadašnje Ministarstvo ekonomije i regionalnog razvoja bilo ispred Vlade, kao nosilac projekta, i da je u jednom trenutku deset miliona granta sa potpuno izvršenim radovima završila za devet miliona. Nemačka razvojna banka u svojoj poseti, gde sam ja bila sa srpske strane predstavnik Republike Srbije, je izrazila posebnu zahvalnost i opredelila je onih utrošenih milion evra za pravljenje tehničke dokumentacije, kako bi se još 12 opština uključilo u projekat u drugoj fazi, što je i učinjeno. Znači,nema ovde nepoverenja zbog toga što neko demonstrira ispred Ušća ili Narodne skupštine, nego je ovo uobičajena praksa. Nemačka razvojna banka ispred Vlade Savezne Republike Nemačke obezbeđuje trošenje granta, kao što obezbeđuje i namensko trošenje kredita prema Republici Srbiji, a kada je u pitanju projekat vezan za Kolubaru. To je prva stvar. Druga stvar, koja je spojena po nekom osnovu u vašoj diskusiji, izdavanje ove garancije je nešto što ima niz stvari koje mogu na jedan dosta loš način da budu prihvaćeni od strane građana i Vojvodine i Srbije, u celini. Najpre, sve ono što je centralizovano je propalo. Neću da podsećam šta se u prethodnom periodu dešavalo sa Razvojnom bankom koja nije bila centralizovana i neću da podsećam šta se dešavalo sa delovima koji su vodili projekte u prethodnom periodu. Mislim da je mnogo toga rečeno na kraju. Ne mislim da su neke stvari koje se vode sa nivoa centralnih vlasti loše i usmerene protiv regionalizacije i interesa građana bilo kog dela naše zemlje. Mislim da je ova teza jako opasna zbog toga što se u nekom trenutku određene aktivnosti, sa pravom zbog podizanja efikasnosti i racionalnosti itd, centralizuju na nivou čitave zemlje i da one budu protumačene kao zadiranje u interese građana, bilo da se radi o AP Vojvodini ili se radi o gradu Nišu ili nekoj drugoj opštini na teritoriji Republike Srbije. Kada govorimo o energetskoj situaciji, hajde da sagledamo kako u ovom trenutku izgleda energetska situacija. Tačno je da u ovom trenutku imamo cenu koja je negde oko 0,46 u odnosu na 0,83 evro centa po kilovatu. Tačno je da imamo gas koji ima za trećinu niže cene, nego što su tržišne. Ako bismo pogledali gde se reflektuju gubici "Srbijagasa", videli bismo da 158 miliona evra u ovom trenutku duguju toplane "Srbijagasu". Vi znate koje su to toplane. Na gas ne greje Trstenik, jer nema gasovod. Dajte da pogledamo kako ukupno izgleda energetska situacija i nemojmo da izdvajamo nešto što dobro funkcioniše i da kažemo – ovo je moje zato što dobro funkcioniše, kada znamo da je EPS najveća toplana u centralnoj Srbiji. Ne možemo da posmatramo jednu stvar, kada nam odgovara, iz jednog ugla, a drugu stvar iz drugog. Ne možemo zato što to može loše da utiče na naše građane iz zbog toga što kažemo da Vojvodina ima najnižu prosečnu platu u Srbiji. Nema. Znate da se ja bavim veoma detaljno statistikom u ovom trenutku. Imam čitav sektor koji je bivši Zavod za razvoj i stare Jugoslavije i Srbije, u celini, kao poseban sektor. Godine 2011, tačno je, Vojvodina je posle dugo godina sišla ispod republičkog proseka i ima 0,98% vrednost BDP u odnosu na ukupan. Ne zaboravite da južna Srbija ima 0,68%, a Šumadija i zapadna Srbija 0,73% od tog istog proseka. Nije tačno da u ovom trenutku Vojvodina ima najniže plate. Hvala Bogu da nema i treba da ima mnogo veća. Treba svi da radimo u pravcu podizanja. Sve moje aktivnosti u prethodnom periodu jesu usmerene na obezbeđivanje toga da se Novi Sad veže sa Hrvatskom i Koridorom 10 kroz Frušku Goru, sa tunelom i sa izlaskom na Rumu, kako bi se vezao Srem koji je u ovom trenutku veoma atraktivan za strane investitore. Ako izbacimo takve činjenice pred građane Srbije, pred ovaj visoki dom, pred narodne poslanike, stiče se slika da u ovom trenutku svi mi koji sedimo ovde ništa drugo ne razmišljamo, nego kako ćemo u jednom trenutku da uzmemo nešto Vladi Vojvodine i da damo centralnoj vlasti. To prosto nije istina i nisam mogla da oćutim jednu takvu stvar.
Reč ima gospođa Popović, pravo na repliku. Izvolite.
Poštovana gospođo ministarko, zaista imam razumevanja prema vašem položaju. Deo ste republičke Vlade i očigledno postoji jedna disharmonija između republičke i pokrajinske Vlade, zato što je druga koalicija na vlasti u Republici, a druga u Pokrajini. To je u potpunosti razumljivo. Prema tome, kada govorite o tome da ne razmišljate svakodnevno, u svakom momentu i u svakom času o tome da nešto uzmete od Vojvodine, a da to pridodate Republici, to isto razumem. Dakle, stvarno nisam u tom smislu ni govorila. Samo sam iznela nekoliko primera koji se konstantno vuku i dešavaju u poslednjih šest meseci, od kada je ova koalicija na vlasti. To su činjenice, tako da je mnogo šira problematika da bismo mi tu problematiku sada u roku od dva minuta u celosti razvili i zaključili određene zaključke. Međutim, šta bih ja posebno istakla? To je da kredit jeste 65 miliona evra. Devet miliona evra je donacije Nemačke, a mi dajemo garanciju na 74 miliona evra. Dobro, to je uredu, ali čak ste i u obrazloženju napisali to. Pročitala sam vaše obrazloženje – za slučaj da se ne vrati nešto, ne iskoristi onako kako je to predviđeno i zašto je namenski taj kredit u stvari i zaključen. Pročitala sam samo vaše obrazloženje. Vi ste odgovorili da je uvek tako i ja to prihvatam, ali govorim da je to u stvari slika i prilika nas takvih kakvi smo i na koji način nas gledaju i donatori. Nezavisno od toga, samo nekoliko sekundi u vezi Vojvodine. Kada god vi stavite prosek, kada ono najmanje i ono najviše spojite i na kraju dobijete prosek, kada prema tom proseku računate u stvari i BDP Vojvodine, kada računate plate koje su u Vojvodini, onda opet dođete do onog ispod proseka. Dakle, jako mi je žao što Srbija još uvek ima u toj meri nerazvijene opštine i gradove, da su njihove plate i 60% od prosečne plate, ali bilo je prilika da se to promeni. Bilo je prilika da se i oni nerazvijeni regioni, nerazvijeni gradovi i opštine razviju. Šta se radilo? Kako se novac koji je godinama trošen iskoristio?
Gospođo Popović, prošlo je dva minuta i 49 sekundi. Hvala. Reč ima narodna poslanica Milica Vojić Marković. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Gospođo ministar, meni je kao ovlašćenom predstavniku DSS zaista bilo teško da u ovih šest predloga, pet zakona i jedne odluke, da pronađem zajednički imenitelj i da nađem neku meru o čemu i kako treba da govorim. Naročito mi je bilo vrlo neprijatno da govorim o našoj saradnji sa Belorusijom. Da podsetim, to je ona zemlja u koju smo mi uveli sankcije, ako se ne varam. Tu mi je moralno bilo vrlo teško da govorim. Opredelila sam se da govorim upravo o ovoj odluci, o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama i dopunama Finansijskog plana Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2012. godinu, upravo iz razloga koje je pomenula gospođa ministar. Isto stvari posmatram tako da vidim šta je to životno za naše građane važno. Smatram da je upravo ova odluka vrlo važna za ono što je njihovo lečenje i potreba da dobiju neke usluge koje su Ustavom, na kraju krajeva, zagarantovane. Priznaćete svi da je vrlo neuobičajeno da na kraju 2012. godine, kada se donose finansijski planovi za 2013. godinu i mi smo, na kraju krajeva, doneli i usvojili budžet Republike Srbije za 2013. godinu, pa čak i za Fond, govorimo naknadno o izmenama i dopunama Finansijskog plana Fonda za zdravstveno osiguranje za 2012. godinu. Evo o čemu se radi. Poslednjeg dana 2011. godine, 31. decembra 2011. godine, na podračunu Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje, budžetska sredstva preneta, neutrošena sredstva, ostalo je 2.661.000,00, a na budžetskom podračunu za devizna sredstva bilo je 834.078.000 dinara. Moram da kažem da je revizor dao prvi predlog kako da se ova sredstva dalje upotrebe i da se na njegovu intervenciju Fond odlučio da se donesu ovakve izmene. Odnosno, o čemu se ovde radi? Predlogom odluke o izmenama i dopunama Finansijskog plana Republičkog fonda za 2012. godinu ukupni prihodi i primanja su uvećana za 2.661.034, a za toliko su, naravno, uvećani i rashodi i izdaci, tako da sada ukupno planirani prihodi i primanja, rashodi i izdaci iznose 212.805.034 dinara. Šta ovo znači? Ovo uvećanje je zapravo nastalo samo prenošenjem neutrošenih sredstava na podračunima budžetskih sredstava, sem kada je u pitanju ovaj devizni račun za 2011. godinu, jer sa tog računa se, naravno, leče naši građani u inostranstvu, tako da nije ni mogao da bude prenet. Ono što je vrlo važno reći, ovi ukupni rashodi i izdaci Republičkog fonda za 2012. godinu uvećani su za isti iznos i u celosti odnose na uvećanja aproprijacije za lekove izdate na recept. To je cela suština ove odluke. Ono što je meni bilo vrlo problematično, a to piše u obrazloženju ovog predloga odluke, jeste da će Republički fond nastaviti da izmiruje obaveze prema svim apotekama i apotekarskim ustanovama, u skladu sa raspoloživim sredstvima, a u istom procentu od fakturisanog iznosa za lekove izdate na recept za mesec prema starosti duga. Kada se ovako lepo birokratski sročena rečenica prevede na jedan jednostavni jezik, dobijamo samo jednu poruku. Fond će, naravno, nastaviti da izmiruje dug, ali će taj dug biti izmirivan na kašičicu u jako dugom periodu za one koji čekaju izmirenje svog duga. Zašto to kažem? Prošle nedelje u subotu smo usvojili set zakona iz oblasti zdravstva, gde su bili zdravstveno osiguranje i zdravstvena zaštita i pravljenje javnog duga od duga zdravstvenih ustanova. Poslanici DSS su izrazili zaista sumnju da će sve ono što je u zakonima napisano biti i moguće realizovati, naročito kada je u pitanju javni dug. Prosto, iz diskusije koja je tada vođena, iz svega onoga što je gospođa ministar pokušala da nam kaže, jer neke stvari očigledno ni njoj nisu bile do kraja dostupne, stoji da mi ne znamo, niti to stoji kao poseban deo zakona, zašta se zalagala DSS, ni ko je napravio javni dug, ni koliko on zapravo iznosi, ni zašto je taj dug napravljen, ni šta će snositi oni koji su taj dug napravili, a pretovarili samo građanima Srbije da ga vrate. Hajde da pogledamo još neke činjenice kada je ovo u pitanju. Vlada je, kada smo govorili o budžetu za 2013. godinu, rekla da je projektovana inflacija u 2013. godini 11%. Budžet Fonda neće porasti čak ni za tu planiranu inflaciju. Zatim, šta nas još čeka? Očekuje nas podizanje cene lekova minimum za 20%, jer je neophodno da se prvo koriguje vrednost evra, jer imamo jedan nerealan kurs evra pri plaćanju lekova. Taj kurs je nastao u junu 2011. godine, kada je doneta ta odluke da se lekovi plaćaju po kursu od 99 dinara za evro, a danas je on 114, ako sam dobro pratila, mislim da je juče bio toliko. Veledrogerije prilikom uvoza imaju gubitke preko 20% i upravo iz te činjenice kurs je potpuno nerealan. Predstavnici i domaćih i stranih veledrogerija su upozorili već Vladu da će u jednom trenutku prestati da isporučuju lekove i medicinsku opremu. Znači, ne samo lekove, nego i medicinsku opremu. Traže od Vlade da se taj kurs dovede na onaj nivo na koji je zaista i svuda moguće kupiti evro. Uz to, veledrogerije kažu da su one, kada su to isporučile, već platile carinu i već platile PDV, tako da je njihov trošak mnogo veći. Naravno, da me ne razumete potpuno pogrešno, nisam ni zagovornik, ni lobista veledrogerija i apotekarskih ustanova, samo sam onaj ko hoće da upozori Vladu na ozbiljnost toga, jer posledice će snositi građani. Oni su pacijenti, oni koriste usluge. Ako lekovi poskupe, to će se, naravno, svakom od građana Srbije videti kada bude morao da kupi lek. Takođe, ono što sam zapazila, recimo, za materijal za dijalizu ne postoji uopšte povećanje, povećanje je nula. Čak ni ta inflacija od 11% nije zagarantovana. Dobro, nije uzeto u obzir i nisu povećani izdaci materijala za dijalizu. To je ono najživotnije, jedan veliki broj građana traži ove usluge. Postavljam pitanje – da li je moguće da o tome ne vodimo računa? Zatim, jedna trećina lekova koji su u upotrebi su iz uvoza, dve trećine su domaći lekovi, ali sa vrlo visokim procentom uvozne komponente, negde od 30 do 50%. To će takođe uricati na poskupljenje lekova. Znači, ovu oblast koja se zove poskupljenje lekova sam samo delimično dotakla. To su vrlo životna pitanja, a mi o njima treba da vodimo računa. Zanimljiv je deo kada se formira cena lekova. Stvarno zvuči blesavo, najotvorenije reći, zato što u toj odluci nas upućuju, sve one koji su zainteresovani to da pročitaju, molim ih da pročitaju, jer nas tu Vlada donoseći tu odluku upućuje da pogledamo referentne zemlje, daje nam sajtove referentnih zemalja, a za Srbiju su to zemlje Slovenija, Hrvatska i Italija, pa sad imamo sajtove da pogledamo kolika je cena leka tamo. U odluci stavljati sajtove drugih referentnih zemalja za nas je stvarno malo čudno. Zatim, iz budžeta zavoda vidimo da duguju 17 milijardi i da imaju sredstva samo do juna. Šta je do kraja godine, šta će se dešavati do kraja godine? Na kraju, i Vladin budžet je u deficitu 130 do 140 milijardi u ovom trenutku. Zatim, troškovi ishrane. To su životna pitanja. Troškovi ishrane u budžetu zavoda se vide da su predviđena povećanja troškova za 5% u 2013. godini u odnosu na 2012. godinu. To je u trenutku kada govorimo o toj projektovanoj inflaciji od 11%.Svi znamo, obilazili smo ako nismo bili korisnici, bar smo obilazili ljude u bolnicama i znamo kako se snalaze zdravstvene ustanove i kakav je jelovnik, koliko je kvalitetan, koliko je kalorijski, kolko je za dijetalne, prosto je pitanje šta će da jedu bolesnici, ako nismo našli za shodno da povećamo makar te troškove ishrane za onoliko koliko je projektovana inflacija. Ne treba ni da govorimo o kvalitetu hrane. Zatim, energenti. Za energente je predviđeno povećanje od 7,04%, a kažem opet inflacija je 11%. Struja, prateći medije ministar energetike najavljuje poskupljenje od 20% u nekom trenutku koji može da bude i sutra. Gas je već poskupeo. Ovde nam je kada smo o tome govorili direktor Srbijagasa govorio da cena gasa ne može biti socijalna kategorija i to je jedna vrlo normalna reakcija nekog ko je istovremeno i direktor Srbijagasa i narodni poslanik, što je zakonski nemoguća kombinacija, ali u ovom slučaju je vrlo uspešna. Zaista, voditi računa o tome, kako će funkcionisati zdravstvene ustanove i povećati troškove energenata za 7,04% je neozbiljno. U fondu nisu predviđena sredstva za plate 700 doktora medicine, četiri medicinske sestre i 280 zdravstvenih radnika. Nisu predviđena sredstva za plate za zamene onih lekara koji odlaze na specijalizaciju i supspecijalizaciju. To je cifra od 1,8 milijardi dinara i to je sve na osnovu ugovora koje je potpisalo Ministarstvo zdravlja Ugovor o naučnoj podršci zdravstvenih radnika. Danas je činjenica da zdravstvene ustanove umesto da plaćaju lekove i da plaćaju medicinsku opremu, plaćaju 13.600 zaposlenih lekara više sa kojim ugovore su sklopili mimo RZZO. Iz svega ovoga što sam rekla može da dovede samo do jednog zaključka, a to je vrlo jednostavno. Znači, kašnjenje sa plaćanjem i izmirenjem dugova će se nastaviti i bivaće iz meseca u mesec sve veće, jer je zakonom kojim smo dug od 13 milijardi pretvorili u javni dug pretpostavljam biti samo prvi od sličnih na tu temu. Očigledno je da će se ovde pojavljivati veliki novi dug. Taj dug, kako ga je moguće vratiti, ako se opet ne pretvori u javni dug, opet na leđa građana Srbije. Gospođo ministre, moram da upozorim, mi smo u prošlom paketu zakona doneli, bio je i Zakon o rokovima plaćanja. Taj zakon je sasvim u redu sa svih gledišta pre svega privrednika, ali moram da vas upozorim da je plaćanje prema ovom javnom dugu potpuno drugačije. Pa se pitam, da li je moguće da ćemo mi zdravstvene ustanove, taj lanac u vraćanju tog duga izuzeti, dakle primena zakona se neće odnositi na zdravstvo, ili je nešto drugo po sredi. Molim vas da prosto proverite koliko su ova dva zakona potpuno suprotna. Moram da prokomentarišem još jednu činjenicu koja je očigledno problem i zbog čega je zdravstvo u ovakvom stanju. Fond je banka zdravstva, to je jedini realni izvor finansiranja za zdravstvo i prirodno je da kada je on u ovakvom stanju da je cela piramida koja se na njega oslanja došla u ovo stanje, znači, da se skoro srušila. Prema podacima poreske uprave poslodavci, preduzetnici, poljoprivrednici trenutno duguju više od 139 milijardi za zdravstvene doprinose. Otprilike 55.0000 poslodavaca ne uplaćuje doprinose za svoje zaposlene za zdravstveno osiguranje, ne uplaćuju uopšte ili u tom plaćanju užasno kasne. Tih 139 milijardi je veliki novac koji nedostaje i koji je očigledno potreban da bi zdravstveni sistem mogao da funkcioniše. Republički fond je planirao da će u 2012. godini za rad zdravstvenih ustanova i lečenje, a lečenje je za 6,9 miliona stanovnika imati na raspolaganju oko 206 milijardi dinara. Od toga je 143,6 trebalo da bude prihod od doprinosa. Ako od tih 143 milijarde nije uplaćeno 139 milijardi onda možete da zamislite kako treba da funkcioniše Fond. Što je još crnje, od ukupnog duga Fondu na osnovu doprinosa, 30 milijardi dinara uopšte neće moći biti uplaćeno, znaće neće moći da se naplati, zbog toga što su mnoga preduzeća otišla u stečaj, što su izbrisana iz privrednih registara, što su likvidirana i to je dalje problem zato što ta sredstva treba da pripadnu Fondu. U Srbiji se zdravstveni doprinos prikuplja po stopi od 13,6% na primanja, ali čak i kada bi svih 1,7 miliona zaposlenih i svih 1,6 miliona penzionera uplatili doprinose, a kažem da ne uplaćuje više od 55.000, znači kada bi se ti doprinosi redovno uplaćivali to ne bi bilo dovoljno za lečenje svih 6,7 miliona stanovnika koliko se leči iz Fonda, jer se uz ove koji plaćaju zdravstveno osiguranje leče i članovi njihovih porodica. Uz to se još leči i 1,25 miliona ljudi bez prihoda za čije lečenje Vlada, država izdvaja po pet evra. Volela bih da je ministar zdravlja ovde da i ovo prokomentarišemo. I sada umesto da se kažnjavaju poslodavci, mi smo donosili ovde nekoliko zakona gde je vrlo jednostavno moguće utvrditi ko plaća doprinose, a ko ne plaća, ali umesto da država sada sankcioniše one poslodavce koji ne plaćaju doprinose za svoje zaposlene, država se pojavljuje kao i ona koja sama duguje. Od 2010. godine Vlada je po zakonu bila dužna da za osiguranje nezaposlenih, izbeglih i raseljenih lica, to je otprilike 1,25 miliona ljudi uplati RFZO 52 milijarde dinara, a uplatila je 1,6 milijardi i u budžetu za 2013. godinu nije predvidela sredstva da ovaj svoj dug namiri. Ne znam da li sam bila dovoljno ubedljiva koliko je ovo životno važno za građane Srbije, mislim da jesam jer su ovo brojevi, a kad brojevi govore, bogovi ćute, tako kažu Grci. Ono što bih htela da kažem jeste da mi kao država i vi kao Vlada morate da budete mnogo ozbiljniji kada se donose zakoni. Prvo se sudaraju zakoni jedan sa drugim, ovde se oko naplate i oko rokova naplate i to su direktno dva suprotstavljena zakona, a zatim se traži od građana Srbije da preuzmu odgovornost za sve ono što Vlada nije u stanju spremna da sprovede ili je loše planirala. Mislim da čak i nešto što je, hajde da kažem neuobičajeno, da na kraju 2012. godine govorimo o izmenama i dopunama zakona za 2012. umesto da idemo sa pričom sa 2013. godinom, mislim da ni ovo neće popraviti stvar i da kao i prošli put kada smo o tome govorili morate ući u dublji zakon koji se zove – reforma zdravstva. Očigledno je sistem sklon padu, ne sklon padu, nego gotovo i građani Srbije imaju pravo da budu lečeni, da u bolnici bude toplo, da imaju lekove koje mogu da nabave i da se prehrane za to vreme koje provedu u bolnici. Hvala vam.
Hvala. Da li još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč. Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, gospođo ministarko, narodni poslanici, ja ću se zadržati samo na jednom Predlogu zakona, u svojoj diskusiji. To je Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Nemačke razvojne banke po zaduživanju javnog preduzeća Elektroprivrede Srbije za projekat unapređenja tehnologije eksploatacije u rudarskom basenu Kolubara u cilju povećanja efikasnosti i termoelektrana i smanjivanja uticaja na životnu sredinu. Želim da u ime svoje poslaničke grupe ukažem na nekoliko stvari kada je u pitanju ovaj zakon. Prvo, naš principijelan stav, stav SPS, da kada su u pitanju zaduživanja, uvek to posmatramo na dva načina, iz dva ugla. Prvi, zašto se zadužujemo? Ako je to za investiciona ulaganja, mi to podržavamo. Ako je za potrošnju, mi smo protiv toga. Ovde je očigledno u pitanju investiciono ulaganje i zato ga podržavamo. Drugi razlog, je taj, ili drugi naš način, pristup, u sagledavanju ovog pitanja je u tome, da li onaj koji koristi sredstva, može taj zajam vratiti? Drugim rečima, da li država kada daje garanciju za jedan zajam, sama ima garanciju da će onaj ko ta sredstva koristi moći vratiti? S obzirom da se radi o jednom moćnom gigantu, privrednom, energetskom, uveren sam da će to moći. Drugo što želim da kažem, da podržim ovaj pristup. Gospođa ministarka je na početku izlaganja rekla da on još datira od ekspozea premijera Ivice Dačića, prilikom iznošenja programa Vlade, potreba, velika neodložna potreba Srbiji da se postignu privredna aktivnost, da se ulaže u infrastrukturu, energetiku, poljoprivredu, privredu u celini. Jer, samo ona može da pravi novu vrednost, može da zapošljava, može da pravi pare, pa će onda lakše biti praviti i budžet. Mi to podržavamo i pozdravljamo, pogotovo svedoci smo u ovoj oblasti da je već krenuo taj investicioni ciklus. Svedoci smo revitalizacije Bajine bašte, Đerdapa, evo Kostolca, evo sad i u rudarskom basenu Kolubara. Verujemo, da će se vrlo brzo naći na dnevnom redu i potvrđivanje sporazuma sa Vladom Italije, oko ulaganja u potencijale Srbije. To će biti jedan veliki zamajac za privredu Srbije. Gospođa ministarka je rekla u svom obrazloženju, ja ću možda nešto ponoviti, da unapređenje tehnologije eksploatacije rudarskog basena Kolubara, u cilju povećanja efikasnosti te elektrane i smanjenje uticaja na životnu sredinu, da taj projekat ima tehnološki i ekološki i socijalan značaj. Tehnološki, jer bi došlo do povećanja, naravno, kroz homogenizaciju uglja, došlo do povećanja energetske efikasnosti, a ekološki, jer bi se smanjili uticaji na životnu sredinu. Upravo, želim nekoliko reči da kažem o ovom drugom, želim da javnosti Srbije predstavim taj kraj koji obuhvata takoreći pet opština, Lazarevac, Obrenovac, Ub, Lajkovac, delimično i Ljig, koji je prepoznatljiv u Srbiji po tome što ima jedan moćni privredni energetski gigant koji proizvodi električnu energiju više od pola potreba Srbije. Želim da predstavim taj kraj i na drugi način, kao kraj koji za posledicu toga ima devastirano područje u potpunosti. Šta želim da kažem? Znate, područje opštine Lazarevac, delimično Ub i Lajkovac poseduje značajne energetske potencijale na bazi kojih su razvijeni ogromni površinski kopovi za eksploataciju uglja. Uz to i snažan jedan termoenergetski sistem, TE "Nikola Tesla" A i B, i "Veliki Crnjani". Dakle, radi se o jednom moćnom ekonomskom privrednom gigantu, poznatom po tome što proizvodi više od 50% potreba struje za Srbiju. Radi se o ljudima koji su požrtvovano radili svoj posao i na temperaturi od plus 50 i na minus 30, da bi Srbija imala stabilnu energetsku situaciju, da bi imala dovoljno struje, sva priznanja u vezi sa tim. Istovremeno, moram da skrenem pažnju javnosti Srbije, da upravo ti veliki privredni energetski giganti su postali značajan činilac degradacije životne sredine. Svakodnevno se izlučuju velike količine gasova, pepela, prašine i otpadnih voda koje zagađuju vazduh, zemljište i vodu, i podzemne i površinske. Sagorevanjem uglja u TE "Obrenovac" i "Velikim Crnjanima", stvaraju se ogromne količine pepela koje delom izlaze kroz dimnjak, dok se preostale količine odlažu na deponijama. U pitanju je preko 200 tona raznih čestica koja izlaze dnevno kroz dimnjak i preko 17 hiljada tona pepela dnevno. Dakle, ako se tome ima u vidu da se deponije ne tretiraju na odgovarajući način, jer su ogromne, po nekoliko stotina hektara, nažalost prave ih i kao višespratne, a ne kao što se u savremenom svetu radi, kasetne, manje, ali kasetne i kada se sve to ima u vidu, pri nepovoljnom pravcu vetra, a uvek je na tom području za nekoga ne povoljan pravac vetra, celo područje zasipa velikim količinama pepela koje sadrže i teške metale. Ovih nekoliko podataka sam izneo iz razloga da javnost shvati da to područje, tih pet opština Lazarevac, Obrenovac, Ub, Lajkovac i Ljig, je prepoznatljivo i po degradiranoj životnoj sredini. U pitanju je preko 200 hiljada ljudi koji žive na tom području. U pitanju je područje gde je ugrožen i vazduh i zemlja i voda, nema četvrto. Šta sam želeo ovim da kažem? Radi se o čitavim naseljima koja su preplavljena time, Grabovac, Dren, Skela, Veliki Crnjani, Stepojevac, Leskovac, Vreoci i da ne nabrajam dalje. Šta je moja poruka? Moja poruka je, podržavajući ovaj Predlog zakona, jeste da ga podržavamo iz razloga što sredstva koja se dobijaju, ulažu se u investicije, u investicioni ciklus, to napravimo neku novu vrednost u tehnološki poboljšani proces proizvodnje električne energije, jer kroz homogenizaciju uglja, smanjuje je se potrebna količina za istu količinu proizvedene struje i ekološki i socijalni momenat, o čemu je gospođa ministar govorila. Želeo sam da uputim dve poruke. Svaki projekat u ovoj oblasti, koji dođe pred ovu skupštinu, gde pokreće takav jedan ciklus, mora da ima obavezno i zaštitu životne sredine, ekologiju. Zato pozdravljam ovo, da ima takav jedan pristup, onaj koji je sklapao taj ugovor i onaj koji je davao pare, da je obezbeđenje zaštite životne sredine, jedan od uslova da se dobije kredit. Druga poruka, za ovo devastirano područje, ovo je dobar korak, ali nije dovoljan. Država mora da se suoči sa tim velikim problemom i da ga uzme u rešavanje. Podržaćemo Predlog zakona iz svih ovih razloga, a želeo sam samo još jednom da predstavim da to područje nije samo proizvodnja struje, nego i uništavanje životne sredine i to paralelno mora da se rešava. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana gospođo ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, u svom uvodnom izlaganju, gospođa ministarka, vi ste vrlo malo rekli o zakonima koji su danas na dnevnom redu, ali zato smo kao narodni poslanici imali prilike da čujemo i to je sa moje strane lepo što ste rekli, da vi volite što ste u Narodnoj skupštini danas, gde sede poslanici iz različitih gradova Srbije, i da je neka praksa koju ste imali u prethodnom periodu, a to ste obrazložili time što u sadašnjoj situaciji u kojoj je država, često su bili finansijski, privredni zakoni na dnevnom redu ovog parlamenta. Imali ste prilike od narodnih poslanika da čujete o problemima vezanih za gradove iz kojih dolaze. Žalosno je, gospođo ministarka, što vam poslanici govore samo o problemima. To, prosto, ukazuje u kavom stanju je naša država. Od trenutka kada je formirana ova Vlada, mi imamo sve gore i gore stanje u našoj državi. Činjenica je da je povećana referentna kamatna stopa, a time i krediti. Činjenica jeste, takođe, da je i povećanjem PDV nastupilo dodatno povećanje cena, ne samo 2%, tako da građani sa svojom prosečnom platom, danas mogu mnogo manje da kupe u prodavnici, nego što su to mogli na početku ove godine. Takođe, povećanjem poreza na kapitalnu dobit, poslali smo poruku investitorima, da je ovo nestabilna zemlja za ulaganje. Inflaciju imamo u vrednosti od preko 13%. Imamo nestabilan kurs evra. Mesečno, preko 10.000 građana ove zemlje gubi posao. Zbog toga, vi ste zaista u prilici da od poslanika samo čujete, kakvo je loše stanje u njihovim opštinama. Verujem da biste bili daleko srećniji, da od poslanika čujete kako se u nekoj od njihovih opština, gde su asfaltirani putevi, da se otvorila neka nova fabrika i da danas građani u tim opštinama bolje žive. Ne bih da zloupotrebljavam, i sada govorim o Negotinu i istočnoj Srbiji, odakle dolazim, verovala sam da, pošto je prekjuče rečeno da je Borski okrug neprohodan, da je ministar Mrkonjić, vaš kolega u Vladi, juče išao zbog takvog problema i nije prisustvovao sednici parlamenta. Ali, onda sam čula da je bio na koncertu u Zaječaru, prekjuče. Očigledno nije išao tamo da nam pomogne, da imamo bolje i prohodne puteve. Takođe ste rekli, gospođo ministarka, da jedan od ovih predloga zakona, radi se o Sporazumu o davanju garancije, da će unaprediti energetiku. Moraću da vas citiram, rekli ste da to znači unapređenje tehnološkog, ekološkog i socijalnog aspekta. Tu nemam zaista šta da dodam, jer smatram da davanjem garancija zaista može da se unapredi energetski sektor. Govorili ste nam i pročitali deo ekspozea premijera, koji govori o privrednom razvoju ove zemlje. Ali, ono što niste rekli, gospođo ministarka, u svom uvodnom izlaganju, rekli ste nakon izlaganja pre našeg člana, LDP, gospođe Judite Popović. Tada ste rekli da ste sa velikim elanom ušli u ovu skupštinu danas, da sa poslanicima govorite o predlozima zakona koji su danas na dnevnom redu, i da vam je jako žao i neprijatno, što ste od poslanika imali priliku da čujete, da se sat vremena raspravlja o povredi Poslovnika, umesto o zakonima, kao da oni nisu dovoljno atraktivni za narodne poslanike. Moram da vam kažem da, jedan od razloga je, ponašanje Vlade RS prema narodnim poslanicima. Mi, kao narodni poslanici, sve zakone dobijamo, maltene, po hitnom postupku. Danas na dnevnom redu imamo takve zakone. Zakoni, koje ste i sami rekli, treba da omoguće stranim investitorima da ulažu u ovu zemlju, to su ove ratifikacije sporazuma, nalaze se po hitnom postupku u Narodnoj skupštini. Obrazloženje Vlade, za takav hitan postupak je da, ukoliko do kraja ove godine, parlament ne ratifikuje te sporazume, onda ti sporazumi neće moći da se primene u 2013. godini, nego bi njihova primena krenula od 2014. godine. Vidim da se slažete sa mnom. Ono što nigde nije rečeno, je da su ugovori, međunarodni ugovori, vezani za te sporazume, potpisani još februara ili aprila ove godine. Da li je onda Vladi Republike Srbije, trebalo šest meseci, da te zakone predloži Narodnoj skupštini, i to po hitnom postupku, ili smo o tim zakonima mogli da raspravljamo pre par meseci? Ako je nešto važno, a jesu ti međunarodni ugovori važni za ovu zemlju, onda i Vlada mora da pokaže ozbiljnost i da ih na vreme dostavi parlamentu, a ne u poslednji trenutak, u pet do dvanaest i da mi kao narodni poslanici razmatramo po hitnom postupku. Nadam se da nam ubuduće takve značajne ugovore nećete davati po hitnom postupku ovde. Što se tiče davanja garancija Nemačkoj razvojnoj banci, za kredit od 74 miliona evra, mi smatramo da treba da se ulaže u energetiku, ali ono što nedostaje ovde, to je ekonomska isplativost takve jedne garancije, takvog jednog kredita. Koji su rokovi pod kojima će Rudarski basen Kolubara, moći da izmiri taj kredit, ili Elektroprivreda Srbije? Da li elektroprivreda može da vrati taj kredit, ili će taj kredit vratiti svi građani? Vi ste, gospođo Kalanović, rekli, da je izdavanje garancije predviđene budžetom, uobičajena stvar. Ona to jeste. Ali, za svaku garanciju, koju daje Republika, mi moramo da imamo ekonomsku isplativost. Nisam protiv toga da se reši problem zaštite životne sredine, niti sam protiv toga da se ulaže u energetski sektor, ali za koliko godina ćemo mi isplatiti ovu investiciju? Kada građanima ove zemlje kažemo – 74 miliona evra, ja mislim da to njima ništa ne znači, jer u džepu nemaju ni 10 evra. Ako kažemo da je to skoro osam milijardi, ni to im ništa ne znači, jer nemaju ni 1.000 dinara. Sada hoću da uporedim samo to, koliko su ovo velika sredstva, pa i za budžet ove zemlje. Znači, iznos garancije, iznos kredita, jednak je budžetima skoro svih lokalnih samouprava u Timočkoj krajini ili transferu, koji iz budžeta Republike Srbije dobijaju opštine u južnoj i istočnoj Srbiji. To je toliko velika garancija. To je jednako minimalcu, znači minimalnoj zaradi za 400.000 ljudi, ili su ta sredstva jednaka, koliko i četiri jednokratne pomoći, kako se danas isplaćuje penzionerima u Srbiji. To nisu uopšte mala sredstva. To je više nego što se daje za stomatološke usluge u ovoj zemlji, na godišnjem nivou, dva puta više nego što se troši na dijalizu i to je jedna četvrtina sredstava, koja su potrebna za isplatu lekova, koje građani uzimaju na recept. Složićete se sa mnom poštovana ministarka, da to nisu uopšte mala sredstva, za koja država garantuje. Zaista sam očekivala od eksperta direktora Rudarskog basena Kolubara, da nam uz ovaj predlog zakona, tj. vi kao Vlada, on da vama, a vi nama, na koji način će se otplatiti ovakav kredit. To je ono što je vama, kako da kažem, možda najlakše da shvatite, to je subvencija koju bi ova Vlada ili prethodna Vlada dala na 25.000 novih radnih mesta. Ukoliko će ovaj kredit da obezbedi 25.000 radnih mesta, ili će nam obezbediti plate za 400.000 ljudi, imati takav ekonomski efekat, smatram onda da je kredit isplativ. Vi ste nam ovde u obrazloženju rekli da čak niste sigurni ni kolika je kamatna stopa. Ne kažem da je kamatna stopa velika, nego će se ona utvrditi na dan podizanja kredita. Kada sam već rekla da je to jednako vrednosti jedne četvrtine sredstava, koja se daju godišnje za lekove na recept, onda bi govorila nešto malo i o izmenama finansijskog plana Fonda za zdravstveno osiguranje. Meni je potpuno prihvatljivo da danas imamo na dnevnom redu i ukoliko je DRI rekla da višak prihoda iz prethodne godine treba prosto opredeliti, potpuno je opravdano da ta sredstva idu za plaćanje lekova, ali time samo jednokratno rešavamo problem koji postoji u zdravstvu, jer je potrebna i neophodna celokupna reforma zdravstvenog sistema. Niste ministar zdravlja i ne znam koliko znate kako funkcioniše Fond za zdravstveno osiguranje, ali jedan od velikih problema je sledeći. Ukoliko jedan zdravstveni centar ima bolnicu i dom zdravlja, tamo gde lokalna samouprava nije preuzela osnivačka prava nad domovima zdravlja, javlja se jedna zaista nelogičnost i time se povećavaju troškovi u ovoj zemlji. Direktor zdravstvenog centra ne može, ukoliko mu se razboli lekar koji radi u domu zdravlja, da angažuje svog lekara iz bolnice. On za tako nešto može da angažuje samo lekara iz drugog grada. Mislim da su to daleko veći troškovi, nego da se angažuje postojeći lekar koji radi ili u domu zdravlja ili u bolnici, nego da dolaze drugi lekari. Time se praktično kasni sa negom bolesnika, jer daleko je brže rasporediti jednog lekara na drugo radno mesto, nego da čekate da vam neki lekar iz drugog grada dođe. Ovo govorim iz razloga što Fond apsolutno prihvata troškove ukoliko se angažuje lekar koji je van zdravstvenog centra, a ne prihvata troškove ukoliko se angažuje lekar iz samog zdravstvenog centra. Smatram da tu treba uraditi izmenu zakona, čime će se smanjiti ovi troškovi. Bez sveobuhvatne reforme zdravstvenog sistema ne možemo rešiti probleme u zdravstvu. Znam da želite da deo dugova rešite suficitom i viškom prihoda iz prethodnih godina i smatram da je to ispravno. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vera Paunović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege narodni poslanici, poštovana ministarko Kalanović, s obzirom da dolazim iz Lazarevca i pošto sam radila u Rudarskom basenu "Kolubara", delu preduzeća "Kolubara – prerada uglja" u Vreocima, imam obavezu pred svojim sugrađanima i biračima da se ukratko osvrnem na ovaj predlog zakona, ali neću govoriti o njemu u formalnom smislu, već ću se osvrnuti na njegov suštinski značaj za kolubarski kraj i Republiku Srbiju u celini. Svi znamo šta za našu zemlju znači Rudarski basen "Kolubara". Rudarski basen "Kolubara" ugljem snabdeva obrenovačke termoelektrane u kojima se proizvede polovina električne energije u Srbiji. To je ogroman i složen procesni sistem, koji ni u jednom trenutku ne sme da stane, što znači da njegovo održavanje iziskuje velika novčana sredstva. Svi smo svesni potrebe naše zemlje da svaki kilovat čas električne energije bude proizveden u našoj zemlji i iz naših resursa. Pored izuzetnog napora svih zaposlenih u Rudarskom basenu "Kolubara", koji već više godina beleže rekordno iskopavanje lignita, potreba za modernizacijom u eksploataciji ovog resursa je nasušna potreba. Upravo ovim zakonom Republika Srbija daje svoju garanciju da će ta sredstva biti obezbeđena. Radi se o davanju garancije zajma za Elektroprivredu Srbije i Rudarski basen "Kolubara", vezano za projekat unapređenja eksploatacije uglja i zaštite životne sredine. Nemačka banka, kojoj se daju garancije današnjim zakonom, obezbedila je sredstva u iznosu od 74 miliona evra, od čega je zajmom dala 65 miliona, a devet miliona je dala bespovratno. Projekat unapređenja tehnologije eksploatacije lignita u Rudarskom basenu "Kolubara" u cilju povećanja efikasnosti rada termoelektrana i smanjenje uticaja na životnu sredinu ima tehnološki, ekološki i socijalni karakter u cilju obezbeđivanja sigurne i ujednačene isporuke uglja i racionalnog upravljanja prirodnim resursima, kao i smanjenja atmosferskog zagađenja termoelektrana koje koriste ugalj iz Rudarskog basena "Kolubara". Realizacijom ovog projekta obezbedilo bi se korišćenje lignita ujednačenog kvaliteta, koji se otkopava u Rudarskom basenu "Kolubara", što bi omogućilo povećanje efikasnosti rada Termoelektrane "Nikola Tesla" Obrenovac i Termoelektrane "Morava" u Svilajncu. Time bi se unapredila eksploatacija uglja. Došlo bi do povećanja energetske efikasnosti termoelektrana koje ovaj ugalj koriste i smanjili bi se štetni uticaji na životnu sredinu. Korišćenjem uglja ujednačenog kvaliteta emisija ugljen-monoksida prilikom sagorevanja bi se smanjila za 400 hiljada tona godišnje, što bi dovelo do uštede prirodnog resursa lignita od milion tona godišnje, a time bi se smanjila cena proizvodnje kilovat-časa električne energije i imali bi veću pouzdanost rada Termoelektrane "Nikola Tesla" Obrenovac. Predviđa se da će se ovom investicijom postići ukupna ušteda u eksploataciji od oko 26 miliona evra na godišnjem nivou. Ovi pokazatelji su uverili Nemačku razvojnu banku Frankfurt na Majni da je u pitanju projekat šireg ekološkog, ali i socijalnog značaja i da Elektroprivreda Srbije može da konkuriše i za kreditiranje iz nekomercijalne tzv. zelene kreditne linije. Konsultantska kuća "Arum" po obavljenim studijskim posetama, u saradnji sa zaposlenima u Rudarskom basenu "Kolubara" i direkcije Elektroprivrede Srbije izradila je neophodnu dokumentaciju za proces razmatranja odobravanja zajma i Akcionog plana za zaštitu životne sredine i socijalnih pitanja. Ekološki značaj ovog projekta ne može se meriti novcem, pogotovo za građane lazarevačkog i obrenovačkog kraja. Pošto sam radila u blizini Termoelektrane "Veliki Crnjani", dobro znam kakav vazduh udišu moji sugrađani. Zaštita životne sredine je obaveza celog društva prema sredinama gde se eksploatiše ugalj i prerađuje u finalni proizvod, lignit i električnu energiju. Ako ti građani zarad dobrobiti cele zajednice gube najplodnije zemljište, vekovna ognjišta, čitava sela, čak i groblja svojih predaka, onda im moramo obezbediti bar čistiji vazduh, a nema nikakvog spora da ovaj zakon o davanju garancije za kredit Elektroprivredi Srbije upravo to i postiže. Iz svih ovih razloga poslanička grupa PUPS u Danu za glasanje podržaće ovaj zakonski predlog. Hvala na pažnji.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovana gospođo ministarko, govoriću o davanju saglasnosti na odluku o izmenama i dopunama Finansijskog plana Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2012. godinu, kojim se predviđa da višak sredstava koji je bio na podračunima indirektnih i direktnih korisnika Fonda zdravstvenog osiguranja bude upotrebljen za izmirivanje obaveza koje su nastale tokom prethodnih godina za isporučene lekove i medicinski materijal. Pre neki dan kada smo raspravljali o rokovima za izmirenje obaveza koje su nastale od strane države, čuli smo od ministra finansija da dugovanja od strane države, koja se odnose na zdravstvene ustanove, bolnice i republički fond, iznose preko 30 milijardi dinara, tako da ove nepune tri milijarde dinara, koliko su pronađene da su višak na podračunima korisnika Fonda za zdravstveno osiguranje, verovatno neće značajnije uticati na smanjenje tih dugova, tako da će država morati da pronađe druge mehanizme kako da ta dugovanja izmiri, što je zakonom koji je usvojen, delimično i rešeno. Tada sam govorio i sada ću ponoviti nekoliko situacija koje se tiču enormne krađe, očigledne krađe koje su se dešavale i koje se dešavaju verovatno i u drugim oblastima u Fondu za zdravstveno osiguranje. Jedan od problema koji državno zdravstvo ima je taj što nisu adekvatno vrednovane sve zdravstvene usluge, pa recimo imate da se neke operacije, relativno komplikovane vrednuju sa vrlo niskim iznosima sredstava, a da su neke druge stvari preuveličane. Po tom osnovu i lekari koji treba da urade nekoliko operacija, dobijaju za to jako malo novca i zdravstvene ustanove prihoduju malo sredstava. Tako dolazi do velikih dubioza i kašnjenja u isporuci materijala, kašnjenja u isplatama prema dobavljačima itd, što se sve održava na potpuno lošu zdravstvenu politiku u Srbiji. Jedna od velikih nepravilnosti koja se dešavala prethodnih godina u Fondu zdravstva se tiče nabavke materijala za dijalizu tokom 2010. i 2011. godine. Republički fond je februara meseca 2010. godine, da bi zaštitio povlašćenog dobavljača, kompaniju koja verovatno ima neke lične dilove sa ljudima koji vode Fond zdravstva, promenila uslove i Pravilnik o nabavci materijala za dijalizu. U Pravilnik je unela da pri nabavci dijaliznih aparata i materijala za dijalizu mogu da učestvuju samo one kompanije koje sterilišu dijalizne aparate, isključivo vodenom parom. U toj oblasti postoji samo jedan proizvođač koji na taj način steriliše dijalizne aparate, što jasno ukazuje da je odgovorno lice iz Fonda, ili više njih direktno uticalo da se, kroz uslove konkursa, nacrta ko će biti izabrani dobavljač na konkursu za nabavku dijaliznih aparata i materijala. Po tom osnovu, prema vrlo detaljnoj urađenoj analizi od strane ljudi koji se bave ovom problematikom, samo u 10 meseci prošle godine je država, odnosno Republički fond za zdravstveno osiguranje oštećen za preko 150 miliona dinara. Siguran sam da i u drugim oblastima nabavki postoje ovakvi propusti. Jedan od takvih je da postoji u državnim zdravstvenim institucijama nekoliko ustanova koje imaju aparate za hiperbarične komore. Postoji hiperbarična komora na Banjici, dve na Institutu za fiziologiju, u zdravstvenom centru Zemun, od skora i na VMA, ali te usluge koje pružaju državne zdravstvene institucije nisu u potpunosti pokrivene od strane fonda. Nasuprot tome, jedno privatno lice ima četiri zavoda za hiperbaričnu medicinu, širom Srbije, sa po 12 ležećih mesta u hiperbaričnim komorama, čije usluge Fond za zdravstveno osiguranje u potpunosti pokriva i te usluge plaća oko osam i po hiljada dinara po tretmanu. To kroz jasnu računicu da za jedan sat kroz njegove hiperbarične komore prođe 50 ljudi, dnevno oko 500, ako se računa da je 10 časova radno vreme, na godišnjem nivou je to preko 100.000 pacijenata, pomnoženo sa 80 evra, koliko košta jedan tretman, lako se dolazi do računice da se radi o sumama koje su višemilionske. Sigurno više od šest, sedam, pa čak i osam miliona evra. Ustanova Gamzigradska Banja ima jednu takvu hiperbaričnu komoru ali je uspela da ima registrovanih 10 bolničkih postelja za pružanje usluga hiperbarične komore u toj instituciji. Uspela je da ugovori sa Republičkim fondom zdravstva samo tri tretmana dnevno. Zamislite koliko se sredstava na ovaj način odliva u privatne ruke, nemam ništa protiv privatnika da pružaju ovakve usluge, ali je potpuno nenormalno da državne institucije, koje finansira država iz svog budžeta i Fond zdravstva, imaju nabavljene aparate od državnih para poreskih obveznika, ne budu finansirane od tog istog fonda zdravstva, već da budu finansirane u stopostotnom iznosu one privatne ustanove koje pružaju samo određene usluge koje su profitabilne. Za ovu materiju imam i dokazni materijal pa ću vam predati i zamoliću vas da to date gospodinu potpredsedniku Vlade koji se bavi korupcijom i kriminalom. Siguran sam da će ovde naći puno toga što je vezano za njegov posao. Ukoliko to bude isterano na čistac, verovatno će biti i više para u Fondu za zdravstveno osiguranje, a samim tim i manje dugovanja prema dobavljačima, bolje zdravstveno osiguranje i bolji položaj zdravstvenih radnika, pa naravno i bolja zdravstvena usluga pacijenata. Hvala.
Hvala gospodine Lapčeviću. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Gospodine predsedavajući, drago mi je da ste vi ovde jer radimo po dnevnom redu, a ne po Poslovniku. Poštovana gospođo ministarko, meni je veoma žao što ste vi ovde. Vi ste iz Trstenika, ja sam iz Kruševca i pre samo godinu dana sam vas hvalio u ovoj sali, nemam razloga da vam bilo šta zamerim, ako isterate onaj auto-put od Pojata do Trstenika i Vrnjačke Banje, podržavaću vas koliko god mi to moje mogućnosti, znanje i umeće budu dozvoljavali. Ovde sam očekivao da Vlada pošalje nekog drugog kao predlagača. Ujedno ću vam reći i koga. Očekivao sam da predlagač bude neko ko će obrazlagati ovo konkretno zaduženje, gospođa Zorana Mihajlović. Znate zbog čega? Nije bilo konferencije za novinare i nije bilo televizijskog gostovanja gospođe Zorane Mihajlović, a da ne kaže da je skandalozno novo zaduživanje Srbije za ovoliko ili onoliko evra. Daću vam jedan savet. Subotom se od 10,00 časova na Radio Beogradu emituje jedna divna emisija. Zove se "Mozaik vremena". Tu možete čuti šta je svako od nas govorio u svojoj prošlosti. Ta emisija služi da se bori protiv pilećeg pamćenja, ali služi i da spreči da zaboravimo da postoje dva politička programa, jedan kada ste u opoziciji, a drugi kada ste na vlasti. Primera radi, pošto se Srbija samo kroz Predlog zakona o davanju garancija Republike Srbije u korist Nemačke razvojne banke, Frankfurt na Majni, po zaduženju JP "Elektroprivreda Srbije" Beograd, zadužuje za 74 miliona evra, samo ću vam kazati šta je nekada govoreno. Kaže – Srbija se zadužuje već 80%, a ovo je govoreno oktobra 2012. iz usta Zorane Mihajlović, njene reči. Srbija je zadužena već blizu 80% BDP i zbog toga ne sme više da se zadužuje ukoliko ne želi scenario koji ima Grčka i neke druge zemlje. Onda kaže – onog trenutka kada SNS preuzme vlast u ovoj zemlji, neće biti nijednog zaduživanja, dok se ne donese zakon o javnim nabavkama. Ovo je empo zaduživanje bez tog čuvenog, famoznog zakona o javnim nabavkama, koji je izgleda pisan starom tehnologijom kao i ova platforma za Kosovo,pa je niko od običnih smrtnika ne vidi. Onda vam kaže – Srbija ima najveće cene energije i energenata, pre svega nafte i njenih derivata, ali moraćemo da preispitamo i ovako visoke cene struje. Zatim kaže – mi smo spremili novu Belu knjigu, programom do promena u kojima ćemo građanima Srbije obrazložiti da plaćaju najskuplje gorivo, najskuplju struju, a da dobijaju najlošiji mogući kvalitet. Eto kako se govori kad ste u opoziciji, a kad se dođe na vlast, kaže se, i to pre dva dana, struja će poskupeti 25%. Vlada Republike Srbije, građani Srbije, 1. januara vam šalje čestitku i na toj čestitki će stajati račun za struju veći 25%. Koliko je to 74 miliona evra? Imam dosta familije na selu. Moj brat živi u selu Dučalovići. Njemu 74 miliona evra isto kao 30 miliona evra. On te pare nikad video nije, ali on to u ovim zimskim danima, pošto je polomio nogu, pa sedi kod kuće, voli da preračuna u litre mleka, komade jaja, steone junice, traktore. Kaže – 74 miliona evra je po današnjoj otkupnoj ceni mleka 185 miliona litara mleka, koliko se danas zadužujemo. Ko popije toliko mleko? Znao sam da će Srbijom da poteku med i mleko kad vi dođete na vlast, ali izgleda da je mleko kiselo, a meda nigde nema, pokupili bumbari. Kaže – 74.000 steonih junica košta ovaj kredit, 12,5 miliona komada jaja, 7.400 traktora se daje za kredit za koji u stvari ne treba da damo ni dinara, jer opravdanje za kredit je da će se smanjiti količina nafte koja se upotrebljava. To ne stoji. Obrenovački kompleks u poslednjih 10 godina značajno je povećao pouzdanost sistema i broj radnih sati, te efikasnost termopostrojenja i ovaj kredit ni približno neće pomoći oko daljeg poboljšanja. Dalje kaže – Srbija može da obezbedi energetsku bezbednost kroz biomasu, kroz hidroenergiju, kroz alternativne izvore energije. Zalaganjem Vlade u kojoj je najveća odgovornost imala DS, nekoliko gradskih toplana u Srbiji dobilo je dobre kredite da bi prešlo na alternative sisteme grejanja. Zašto vam ovo kažem? Kažem vam da ako zaista želite da Srbija uđe u Evropu, ne znam samo da li sa KiM ili bez KiM, posle graničnih prelaza, nisam siguran, pošto platformu video nisam. Ona se izgleda deli poslanicima vladajuće stranke. Izgleda je nebitno šta misli opozicija o KiM. Valjda oni koji su napravili problem, treba sada da ga i rešavaju. Možda je to najpametnije za vas, ali nije za Srbiju, verujte. Ovakvo zaduživanje dovodi do velikih problema u narušavanju makroekonomske stabilnosti Republike Srbije, ali i dovodi do još težeg ispunjavanja nekih evropskih standarda, kada je reč o Republici Srbiji. Kada hoćete u Evropu, onda morate da poštujete i neke evropske standarde. Poslanici ove vladajuće većine bi trebalo da znaju da Srbija trenutno emituje oko 60 miliona tona CO2, oko 30 miliona tona samo od proizvodnje struje iz uglja. Ako se ovakav kredit prihvati, za očekivati je da se taj disbalans poveća. Naravno, ako hoćete u Evropu, onda morate da prilagodite emisiju ugljendioksida sa evropskim standardima. Ako to ne uradite kako treba, onda nema ništa od Evrope. Ako ovakav kredit uzimate za ovo što ste napisali, znači da ste odustali od evropskih integracija. Hajde onda da vidimo ko vas je ovlastio to da radite. Vi se deklarišete kao evropska vlada. Ovakvim kreditima se deklarišete kao antievropska vlada. Mislim da je ključni problem ove Vlade u sledećem. Kad god potpisujete ovakve kredite, kada odete u Ameriku, Englesku, na zapad, to što gospodin Vučić obeća na engleskom, ne može da se prevede na ruski. Prema tome, malo vi porazmislite da li je ovo baš neophodno, preračunajte ovo ponovo na litre mleka, steone junice. Imate tu eksperta iz Seljačke stranke. Preračunajte to u broj traktora i onda objasnite da li to može, ne može, da li je dobro za budućnost ove zemlje ili nije dobro. Pitajte orbit manekena, on će vam to sve lepo razjasniti, a onda se lepo prisetite šta ste govorili na konferencijama pred zgradom Vlade, da ste kazali da ni jedan dinar kreditnog zaduženja neće biti bez Zakona o javnim nabavkama. Onda penkalo napunite nekim mastilom koje se vidi, a ne da koristite ovo, stelt tehnologijom pisanom, pa samo vi vidite šta piše i u platformi za Kosovu i u Zakonu o javnim nabavkama, a Srbija tone li tone u novo kreditno zaduženje, sa sve kapetanima potonulog broda. Hvala.
Reč ima ministarka.
Poštovani gospodine poslaniče, meni je zaista uvek zadovoljstvo da vas slušam, najpre što taj jezik odlično razumem, taj dijalekt još bolje, ali moram da kažem nešto što je vezano za ukupno predstavljanje zakona koji se donose na sednicama Vlade u Narodnoj skupštini. Pored potvrđivanja ovog ugovora o izdavanju garancija, na dnevnom redu su još četiri zakona. Lično smatram da sam sa dovoljno argumenata i kompetentnosti branila čitav paket. Što se tiče zaduženja i prevođenja u litre mleka i poštovanja Zakona o javnim nabavkama, kao neko ko se dosta dugo vremena bavi projektima u svim fazama, potpuno je jasno da je za sprovođenje nekog projekta najpre potrebno obezbediti budžet. Mi to ovih dana radimo i za čuveni Moravski koridor. Hvala vam na komplimentima. Istinski se zalažem da taj projekat konačno bude realizovan. Takođe, zalažem se i za realizaciju projekta vezanog za podizanje efikasnosti i uspostavljanje balansa u emitovanju CO2 i eksploatacije tona lignita. Ako pažljivo pogledamo, ovaj projekat ima i ekološku komponentu i nema razloga da brinemo da li će evropski standardi iskazani kroz dokument "Evropa 2020" biti poštovani kroz ovaj projekat. Na kraju, Nemačka razvojna banka, kao što znate, kod odobravanja svakog kredita traži i Srbija dostavlja i vizibiliti studiju koja vrlo jasno opisuje efekte projekta i to je odgovor na pitanje da li ovaj projekat ima opravdanje ili ne. Što se tiče poređenja sa litrama mleka, kada biste danas našim moravskim seljacima uporedili koliko košta Moravski koridor sa litrama mleka ili sa komadima jaja, svi bi rekli – da li je moguće da toliko naših krava i toliko litara mleka bude potrošeno za jedan takav projekat? Ali, mi ga upravo pravimo da sutra mnogo junica, mnogo litara mleka i slatkog i kiselog bude izvezeno upravo iz našeg Pomoravlja. Upravo i ovaj projekat koji vezujemo za energetiku ne možemo da poredimo sa litrama mleka iz Šumadije, nego sa onim stvarima o kojima smo diskutovali na početku, sa dobijanjem lignita ujednačenog kvaliteta, sa podizanjem energetske efikasnosti, sa urednim obezbeđenjem i sigurnim snabdevanjem uglja, sa ekološkom komponentom koja će sutra da obezbedi standarde "Evropa 2020". Razumem kritike koje dolaze na račun – zašto Srbija u prethodnih sedam godina nije donela nacionalni plan razvoja, koji će biti usaglašen sa "Evropa 2020", ali nemojmo sada da trpimo kritike zašto Kolubara, koja u narednom periodu troši 74 miliona na ove tri komponente, se zadužuje za milion i 700.000 litara mleka, koji treba da obezbede građani iz Šumadije. To nije korektno.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, replika.
Gospođo Kalanović, shvatam da se vi i ja kao Moravci dobro razumemo. Nisam imao ni jednu zamerku na Moravski koridor. Naprotiv, opet vam ponavljam, glasaću i imaćete podršku svih mojih i prijatelja i saradnika i ljudi iz DS i ljudi iz regiona, to je apsolutno dobro. Nećemo to nikada preračunavati ni u litre mleka, ni u junice, ni u traktore, jer sve će tim koridorom ići do nekih tržišta i to će se osetiti kao priliv u našim lokalnim budžetima. Od toga će naš kraj da napreduje i na tome sam vam veoma zahvalan, a nadam se da ćemo na tom projektu i dalje sarađivati, bez ikakvih problema. Imam samo problem o svrsishodnosti ovih zaduženja o kojem sam pričao na ovakav načina, a koje ne donosi takve benefite kao moravski koridor. Naprotiv, ima velike probleme i za budžet Republike Srbije, i za neki ekosistem, i za neke naše standarde koje moramo zadovoljiti, da bismo pristupili EU. Molio bih vas da te dve stvari razlučimo i razdvojimo. Imate punu podršku za sve što radite oko moravskog koridora, nikada to nećemo preračunavati na ovaj ili onaj način. Uveren sam da ćete vi, bez obzira na sve probleme koje vidimo na noćnim sednicama Vlade, da ćete te probleme prevazići, da će taj moravski koridor biti završen, makar počet za vreme mandata ove vlade, ali oko ovoga ne možemo da usaglasimo. Ovo što su neki kada su bili u opoziciji žestoko kritikovali, a sada rade duplo većim kapacitetima nego mi, to moramo stalno da ih podsećamo. Tu ćemo stalno da umočimo prst u onu našu ljutu moravsku papriku i pravo u oko da zasuze i da kažemo – da li ste ovo pričali kada ste bili opozicija, a šta radite sada kada ste na vlasti? Gospodo, pa imate dva morala – jedan koji proklamujete, ali ga se ne pridržavate, a onaj koji proklamujete, o njemu ćutite kada dođe vreme vlasti. Ne može tako. (Predsednik: Vreme, gospodine Milivojeviću.) Zahvaljujem se, gospodine Stefanoviću, završavam, samo još poslednju rečenicu. Dakle, ovo su dve odvojene stvari, jer ovo su dve odvojene stvari – moravski koridor i zaduživanje za Kolubaru. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ima stara narodna izreka – da mi je njegova pamet da malo odmorim glavu. To je moj komentar na izlaganje nekih kolega. (Predsednik: Nemojte, gospodine Rističeviću, to je uvredljiv izraz. Molim vas, nastavite izlaganje po dnevnom redu.) Nikoga nisam pomenuo, pomenuo sam samo narodnu izreku i ne morate da me molite. Svakako ću glasati za ove garancije. Odmah bih na početku rekao da ministarka energetike nije tu, jer je u Beču i u poseti je energetskoj zajednici, koliko znam. Tek toliko da to kažem u uvodu. Naravno, glasaću za ovu garanciju iz razloga što se ona odnosi na energetiku. Energetika je jedna od naših razvojnih šansi. Od tih 74 miliona, koliko znam, devet miliona je bespovratno i to je grant. Bilo bi greh ne glasati za to, posebno kada se radi o jednoj važnoj grani koja je perspektiva Srbije. Ovde smo glasali za razne garancije. Nisam bio u prilici da glasam za garanciju za most. Taj most, koji vodi od jedne mesne zajednice u Beogradu do druge mesne zajednice, ovde je dobio garanciju, garanciju koja nije kao ova produktivna i taj most je poslužio da se prevedu žedni preko vode. Ničemu drugome nije služio. Na kraju, taj most će izaći 600 miliona evra. Nama je bolje da zaboravimo garanciju koju smo dali od 150 miliona evra, da više ne dajemo nikakve garancije slične prirode. Bolje da taj most zaboravimo i da napravimo neki drugi jeftiniji, u blizini saobraćajnica, za nekih 20-30 miliona evra, nego da gradimo saobraćajnice zbog garancije koja je izdata u prošlom sazivu ove Skupštine. Na sreću, nisam bio u prilici da glasam za takvu vrstu garancije. Koliko je to utrošeno mleka, hleba itd, sa tačnom preciznošću ne mogu znati. Svakako ću podržati energetiku, ali ne mogu da podržim u budućnosti neke garancije koje se budu odnosile na most. Kako to da je glavni grad, kome smo dali te garancije, dužan 802 miliona evra, preko zakonom dozvoljene zaduženosti i za to neko mora da odgovara, a slušamo njegove sledbenike ovde kako nam drže moralne lekcije? Kako je to grad zadužen sa 802 miliona evra, a onaj ko vodi grad je milijarder, i to multimilijarder? U dinarima, to je preko 100 milijardi dinara od 2005. godine do danas, koje su zaradile privatne firme predsednik jedne stranke, koja je nekad vladala ovom državom i upropastila sve što je mogla da upropasti. Da prevedem na jaja, da bi me razumeli, neko ko ima preko 100 milijardi, za period od 2005. godine do danas, zaradio je 10 milijardi jaja. Toliko o jajima i jajarama. Takođe, kada prevedem 100 milijardi na hleb i mleko, dobijem tri milijarde litara mleka, ili tri milijarde vekni hleba. Sa time možete da nahranite 30 miliona porodica godišnje. Pitaću tog čiku, koji je predsednik jedne važne stranke – čiko, jel sav ovaj 'lebac tvoj? Što se tiče sledećih tačaka dnevnog reda, svakako ću podržati sporazum sa Belorusijom, iz razloga što, sem EU, a ovde ima velikih opredeljenja za pridruživanjem toj zajednici, nastaje i evro-azijska unija, koju trenutno čine Rusija, Belorusija i Kazahstan, a u budućnosti treba da se priključe i neke druge zemlje. To je velika šansa i za Balkan i za Srbiju, pre svega, zato što će, verujem, otvoriti šansa i za našu privredu, što će to uneti i dozu političke stabilnosti, globalne političke stabilnosti, što će se stvoriti na ovim prostorima dva bloka i što ćemo moći da biramo, i ne samo da biramo, već i da sarađujemo i sa jednom i sa drugom zajednicom. To je šansa za našu privredu, to je šansa za našu poljoprivedu, to je šansa za našu energetiku i nju treba svakako iskoristiti i na istoku i na zapadu, kao što predsednik Republike kaže – mi smo kuća sa dvoja vrata. To što je neko jedna vrata zalupio, to je njegova greška, nije naša. Taj drugi sporazum treba da omogući da naš pošteni i čestiti narod konačno može da zaradi nešto u svojoj zemlji. Kako to da je naš narod vrlo vredan, cenjen svugde na zapadu i u inostranstvu, gde god radi je cenjen kao radna snaga, cenjen kao stručna radna snaga, samo u našoj zemlji ne može da ostvari ono što može da ostvari u belom svetu? To je stvar do političkog uređenja i stvaranja ambijenta u sopstvenoj državi, da ono što rade u drugim ekonomijama i u drugim državama, mogu da urade i u sopstvenoj državi. Našem narodu treba dati šansu. Ovi pre nas su napravili državu bez ikakvih šansi za razvoj, bez ikakvih šansi za sadašnje i buduće generacije. Mi moramo da prekinemo to i moramo da uđemo u neku vrstu slave, da smo povratili čast i dostojanstvo ovoj državi, da omogućimo da naš narod konačno podigne glavu, podigne i svoju glavu i zastavu svoje države. Hvala.
Replika, gospodin Milivojević. Izvolite.
Kao diplomirani inženjer poljoprivrede, za stočarstvo, razumem se u mnoge stvari i mnoge oblike ponašanja, pa i u cenu jaja, cenu mleka, cenu prasadi i žao mi je što ne razumeju i ne znaju oni koji su predsednici Seljačke stranke. Da ih pitate koliko košta jaje na pijaci, nemaju pojma, da ih pitate koliko košta litar mleka u otkupu, nemaju pojma, da ih pitate koliko košta kilogram prasetine, nemaju pojma, ali da ih pitate kako se podiže 100 hiljada evra sa falsifikovanom dokumentacijom, tu su eksperti. Pečat na krompiru, ne kažu koliko košta krompir, ali što znaju pečat od krompira da naprave, pa to nemate pojma. Verujte, to su eksperti. Čudi me da ih neke ekspertske organizacije nisu uzele da razmatraju njihove vrline i sklonosti. Znate, kada govorimo o tome koliko je koštao Most na Adi, bilo bi dobro da sa jednom među sobom dogovorite – da li je taj most koštao 250 hiljada, 300 hiljada, 400 hiljada, 500 hiljada, 600 hiljada i onda kada se među sobom dogovorite, budite barem jedinstveni. Svaki put izbacite drugi podatak. Svaki put imate neki novi podatak, neku novu brojku, neku novu cifru koja bi trebala da fascinira građane Srbije. Pre nego što otklonite trunku u tuđem oku, posecite balvane i u svojoj glavi i u svojim očima. Hvala.
Gospodine Stefanoviću, nemate osnova. Hoćete li po Poslovniku? Gospodin Stefanović po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, znam da nemam pravo na repliku, ali je prekršen član 106. i mislim da je to i vama jasno. Iako uz svo uzbuđenje i radost slušamo predstavnike vaše koalicije kako se obraćaju javnosti Srbije na ovaj način jer to nama donosi samo korist, ipak smatram da vi kao predsednik morate reagovati u ovim situacijama kada se tako drastično izlazi iz teme dnvenog reda. Ovo nije bilo obično izlaženje iz teme dnevnog reda, nego drastično. Govorilo se o nekim stvarima koje se tiču nekih drugih foruma, ako hoćete drugih organa, možda ne i Skupštine u ovom trenutku, tako da zaista ne vidim ako pričamo o zaduživanju, o sporazumu koji je vrlo konkretan uopšte dodirnu tačku na koju se ovim htelo ukazati. Siguran sam da me vi tu podržavate i smatram da ste imali čak elemenata da u jednom momentu izreknete opomenu ponovo dotičnom poslaniku samim tim što je upotrebio jedan izraz koji je krajnje uvredljiv. Možda ga niste čuli, ali imate ga u stenografskim beleškama. Ne želim da ga ponovim jer je zaista ispod svakog nivoa. Prema tome, pre nego što se upotrebe takvi izrazi treba oni koji ukazuju prstom na druge za legalne poslove, za poslove za koje postoji sva dokumentacija da se okrenu pre svega ka svojim zeka, sekama i ostalima i da plate porez ovoj državi. Hvala.
Što se tiče uvreda, znate da sam u ovom Parlamentu izrazito protiv toga i molim sve narodne poslanike na svim sednicama da jezik i ton kojima se obraćamo jedni drugima i kojima govorimo u ovom Parlamentu budu takvi da pre svega održimo dostojanstvo Parlamenta. Rasprava koja je u današnjem danu trajala bila je kroz izlaganje pojedinih poslanika pomalo obojena na način na koji se to može tumačiti ovako ili onako. Kada sam dozvolio gospodinu Milivojeviću da u svojoj raspravi govori na način na koji je on smatrao da treba da tumači tu temu, što smatram da je njegovo pravo, ja sam to pravo morao dati i gospodinu Rističeviću, i on je na način na koji je smatrao da treba da govori o temi o kojoj govori, ako je bila neka uvredljiva reč nisam je čuo, koristio je u političkim okvirima dozvoljene metafore. Da li bi neko drugi govorio na takav način, ne bih tumačio. U principu, on je kroz način kako je govorio izbegao da direktno pomene ili uvredi bilo koga što Poslovnik dozvoljava. Molio sam i molim i dalje sve poslanike da budu veoma senzitivni ka tome da ne bismo u ovoj Narodnoj skupštini imali potrebe da govorimo dugo o povredama Poslovnika ili da razgovaramo kroz replike, već da govorimo o temi koja je na dnevnom redu. Tema na dnevnom redu pruža širinu i mogućnost da se široko govori o svim društvenim pojavama koje postoje u našoj zemlji, i ja tu raspravu dozvoljavam. Molim još jednom sve narodne poslanike da uvažimo mogućnost da treba da budemo tolerantni i da treba da budemo prilično svesni toga da reči koje koristimo mogu biti uvredljive za druge narodne poslanike. Gospodine Rističeviću izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, stvarno ne znam dokle će se kršiti Poslovnik na moju štetu. Pažljivo pogledajte sve stenograme, nisam pomenuo ni jedno ime ni jednu stranku. Naprosto, komentarisao sam samo govore prethodnih kolega i nisam kriv ukoliko se neko u tome prepoznao. Ovde se grubo vređam. Već nekoliko puta sam od raznih primeraka prozivan za izradu pečata od krompira. Jedini pečat koji imam je pečat Narodne Seljačke Stranke. Ako misle da taj pečat treba da bude izrađen od krompira, priznajem tu grešku. Za razliku od njih mene ne finansiraju ni tajkuni, ne finansira me niko, pa ako sam to delo napravio onda sam ga svakako napravio iz nemaštine, ali ne mogu da se setim. Kriv sam jer sam iz neke siromašne stranke i oni smatraju da sam napravio da sam napravio pečat od krompira ito je greh za koji mene optužuju danima. Bio sam jasan. Ova zemlja je zadužena za oko 50 milijardi. Javni dug koji smo zatekli i rupa sa kojom je trebalo zatvoriti vraćanje javnog duga, koji je dospeo, je preko 20 milijardi evra. Ukupan dug privrede stanovništva i javni dug države je bio blizu 50 milijardi. O tome treba da razgovaramo i o tome treba da se zamisle svi oni koji govore o ceni mleka. Naravno da znam kolika je cena mleka. Naravno da znam kolika je cena hleba. Naravno da znam kolika je cena jaja. Znam koliko duguje Kruševačka toplana. Duguje 7,3 miliona evra ili ako prevedete na jaja, oni vole da se prevode na jaja, to je 73 miliona komada jaja ili 21 milion vekni hleba, ili 21 milion litara mleka. (Predsednik: Vreme.) Cena litre mleka zavisi od toga da li je farma mala ili velika. Otkupna cena nažalost kod njih je varirala. Krava nije bila krava. Litar mleka nije bio litar mleka. Priznajem da u potpunosti ne znam sve cene. (Predsednik: Gospodine Rističeviću, prošlo je dva minuta.) Završavam u jednoj rečenici. Ne znam pošto je cena mleka, hajde da se složimo sa tim, ali on ne zna koliko njegov šef ima para. Da ga na kraju pitam, ne znam,– pošto je jedno govedo? Hvala.
Gospodine Babiću, po kom osnovu ste se javili? (Narodni poslanik Zoran Babić, sa mesta: Kao ovlašćeni predstavnik.) Imate vreme kao ovlašćeni predstavnik grupe, ali gospodin Stefanović je pre vas.
Reklamiram član 107. Poslovnika. Gospodine predsedniče, uz svo uvažavanje, i juče smo o tome govorili, žar borbe političke i rasprava, ne znam da li vam se i ovaj put promaklo da čujete par vrlo jasnih uvredljivih izraza koji se šalju vrlo jasnom gestikulacijom i pogledom koji govori više od hiljadu reči u pravcu DS, pa se onda kaže kako naš, citiram, šef ima para, pa se onda govori o jednoj imenici koju neću spomenuti koja je u vezi sa jajima, a koja se prišiva uz čoveka koji nešto radi nezakonito ispod žita. Ima tu još desetak primera koje je kolega na jedan vešt način kroz stalnu insinuaciju na jedan zaista uvredljiv način, koji ne traje duže od par sekundi u toku izlaganja, siguran sam da to registrujete kao i svaki poslanik u ovoj sali. Znači, molim vas ne zato što imam išta lično protiv poslanika, niti je ovo usmereno ka SNS, nego samo pokušavam da zaštitim integritet koliko mogu kao poslanik da se ove stvari ne bi dešavale, jer verujte imamo i mi možda poslanika koji bi na vrlo otvoren način upotrebili neke izraze koji su nedolični, ali gde će nas to odvesti? Mislim da smo izašli iz tih vremena. Zaista apelujem na vas. Sigurno ste registrovali te izraze iu ovom izlaganju. Izrecite opomenu.U ime DS smatram da je ispunjen uslov više nego jednom. Hvala.
Što se tiče ovoga, molim gospodina Rističevića da bilo kakve termine… Trebalo bi da razvijemo u Parlamentu jednu vrstu razumevanja da ako poslanici druge poslaničke grupe kažu da smatraju da je vaš način govora za njih uvredljiv, mislim da i vi treba da to primite k znanju i da na takav način ubuduće ne diskutujete, jer oni to mogu smatrati uvredljivim. Voleo bih kada u raspravljam ne bi prevodili više bilo kakve kategorije, kada bi to moglo da ide na jedan potpuno drugačiji normalan način. Pošto smo završili i na listama nema prijavljenih govornika, pitam da li ovlašćeni predstavnici žele reč? Gospodine Babić, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, svaki zakon koji Vlada Republike Srbije uputi u skupštinsku proceduru je zajednički stav cele Vlade i to je dobar iskorak i dobar pomak u odnosu na prethodna iskustva, na prethodnu Vladu, kada je svako ministarstvo bilo feud za sebe, kada se niko nikome nije smeo da se meša. U tome leži odgovor na postavljeno pitanje – zbog čega gospođa Zorana Mihajlović, ministarka energetike, nije došla da obrazlaže ovaj zakon, već je to uradila gospođa Verica Kalanović. Iza svakog predloženog zakona stoji cela Vlada i može da dođe bilo koji ministar ili predsednik Vlade. Sa druge strane, svestan sam da svaki od narodnih poslanika može da govori u svom stilu, svom duhu, onako kako misli i šta misli, da postoji ustavna kategorija imuniteta za izrečenu reč ili za izvršeno glasanje. To je u redu. Kada se u debati seje strah, onda mislim da to nije u redu. Plašiti građane Republike Srbije iz najvišeg zakonodavnog doma, iz Narodne skupštine Republike Srbije, je opasno. Ovde smo od jednog od prethodnih govornika čuli poruku građanima Srbije – spremite se na poskupljenje struje, spremite se katastrofu u Srbiji, biće povećanje cena, biće ne znam ti šta. To jednostavno nije tačno. Da kompjuter ili laptop služi za nešto drugo, umesto za igranje igrica, može da se vidi da je gospođa Zorana Mihajlović, kao najodgovornija iz oblasti energetike, koja se i sada bori i zastupa stavove Republike Srbije u Beču, u energetskoj zajednici, je najavila da neće biti poskupljenja struje i gasa i da će biti urađene socijalne karte za ugrožene građana i nov tarifni sistem. Ni pomena od poskupljenja struje. Međutim, ono što jedan od prethodnih govornika, a ni celokupna politička partija kojoj on pripada, nikako da zaborave da su i u predizbornoj kampanji govorili da će Srbija biti pod sankcijama ako pobedi Tomislav Nikolić. Tomislav Nikolić je pobedio, postao je predsednik Republike Srbije, postao je predsednik svih građana Republike Srbije. Da li je Srbija pod sankcijama? Naravno da nije. Ona je međunarodno priznata i uvažena zemlja gde god da se pojavi ili ko god da dođe u Srbiju. Da li je rečeno kada je bio izbor guvernerke … (Predsednik: Molim vas, izvinjavam se što vas prekidam, da raspravu povežete sa temom.) Naravno. Da li je kurs u Srbiji, nikada stabilniji? Kolika je vrednost dinara u odnosu na evro? Poštovaću to što ste mi rekli. Nikako da se naučite da prestanete da pretite, jer u Srbiji na pretnje izrečene sa vaše strane više niko ne veruje. Dobro je što ste naučili da množite, za razliku od nekog prethodnog perioda kada ste samo sabirali, ali ću vas jednu stvar samo pitati – koliki je stočni fond u Srbiji? To mleko i taj litar mleka, to jedno jaje, to mora da se proizvede. Koliki je stočni fond posle 12 godina vaše pogubne vlasti? Na kraju, bile su izrečene i neke disonantne stvari vezane za cenu mosta na Adi. Da, SNS izlazi sa novim cenama, sa višim cenama, jer kako izroni neka faktura za neku pristupnu saobraćajnicu, za neke nove radove, naravno da se ta cena povećava. Ostali smo bez odgovora na pitanje – zašto i zbog čega i ko je odgovoran za promenu iz ekstra građevinske zone u prvu građevinsku zonu? Ko je odgovoran što su građani Beograda ostali bez prihoda od osam miliona evra. (Predsednik: Molim vas da se vratite na temu. ) U redu. Samo još jedna rečenica. SNS će u danu za glasanje podržati ovaj zakon zato što to jeste novo zaduživanje, ali za razliku od prethodnog perioda, to novo zaduživanje ima krajnjeg korisnika i ima boljitak svih građana Republike Srbije.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Članovi 106. i 107. Nije, čini mi se, uobičajeno da ovlašćeni predstavnik SNS iskoristi svoje izlaganje kao šestominutnu repliku. Mislim da je to kršenje Poslovnika, pogotovo kada ta replika potpuno izlazi van teme, osim opravdanja za ministarku Mihajlović, koja je u energetskoj zajednici. To je u redu, ali nije u redu da mi sada raspravljamo ovde a da niko od ministara nije u sali. To, recimo, nije u redu. Zašto to niste primetili? To je ne uvažavanje predsednika Skupštine i svih poslanika. Tu ćemo se složiti, pa ko god da je na vlasti. Iznositi ovakve stvari, puno neistina, ovo sada nisu insinuacije, ovo je sada bila jedna salva propagandnih rečenica koje nemaju utemeljenje u činjeničnom stanju. Sada bi mi mogli da odgovaramo ovako po redu, sve što je rečeno, pa bi onda gospodin Babić odgovarao meni. Tako nigde nećemo završiti. Predsedniče, treba da reagujete u tim situacijama, jer ćete stvoriti jednu parlamentarnu lavinu međusobnih optuživanja. Svi smo bili ili u vlasti ili u opoziciji, svi smo bili deo ovog političkog sistema na ovaj ili na onaj način. Ako tu krenu da se vade neke stvari, ko se zaduživao, ko je plaćao porez, ko nije, ko je bio u zatvoru, ko nije, otići ćemo u jednom vrlo lošem pravcu. Hvala
Slažem se. Isto tako se slažem sa onim što ste rekli za ministra. (Srđan Milivojević, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku. (Srđan Milivojević, s mesta: Po Poslovniku.) Imate pravo po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, upravo ste povredili član 104. Poslovnika o radu Narodne skupštine gde se kaže da narodni poslanik ima pravo na repliku, ako se pogrešno protumači njegovo izlaganje ili se navede deo njegovog izlaganja. Gospodin Babić je nekoliko puta naveo delove mog izlaganja i zato tražim pravo na repliku. (Predsednik: Nastavite vaše izlaganje po Poslovniku. Izvolite.) Govorio bih po Poslovniku, ali mislim da sam imao pravo na repliku, jer sam u replici hteo da pokažem na laptopu u kome se kaže da je EPS najavio skuplju struju od 2013. godine. Možda vi ne poznajete ovog direktora EPS iz vaše političke stranke. On se zove Života Jovanović, ali pogledajte šta kaže laptop, ne kažem ja. Molim kameru da to snimi – "EPS najavio skuplja struja u 2013. godini". Ne plašim građane, plaši ih direktor EPS. (Predsednik: Samo da vas obavestim, direktor EPS se zove Aleksandar Obradović.) Ovde vidim šta kaže jedan od direktora EPS, kaže, najavio poskupljenje struje. To kaže vest u vašem partijskom glasilu, ne kaže se u nezavisnim medijima, i to od 10. decembra 2012. godine. Samo čitam kako je napisano. Kamo sreće da su neki znali da igraju igrice na laptopu, a ne da se igraju Srbijom. Hvala.
Da li se još neko od ovlašćenih predstavnika javlja za reč? (Ne.) (Zoran Babić, sa mesta: Replika.) Ne smatram da imate pravo na repliku, gospodine Babiću. Zaključujem raspravu, pošto više nema prijavljenih. Nastavljamo sa radom u četvrtak u 10,00 časova. Obavestiću vas zbog čega u četvrtak. Postigao sam dogovor sa poslaničkom grupom, pošto gospodin Vučić iz zdravstvenih razloga ne može da bude danas prisutan. Nisam želeo da se set zakona u kojima se govori o Ministarstvu odbrane vodi bez njegovog prisustva. Mislim da poslanici moraju da imaju pravi odgovor. Hvala. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Devete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 92 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 84 narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Na osnovu člana 287. stav 2. Poslovnika, na današnjoj sednici imate pravo na traženje obaveštenja ili objašnjenja na osnovu ovog člana Poslovnika. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da) Reč ima narodni poslanik Neven Cvetićanin. Izvolite.