Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Desetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika konstatujem da sednici prisustvuje 160 narodnih poslanika, a radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 106 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Molim Službu Narodne skupštine da pozove ministra da uđe u salu. Saglasno čl. 86. i 87. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka i mimo dana utvrđenog u navedenim odredbama Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predlog zakona iz dnevnog reda koji je određen u zahtevu Vlade za održavanje vanrednog zasedanja. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, pored predstavnika predlagača Nikole Selakovića, ministra pravde i državne uprave, pozvao da sednici prisustvuju i Jovan Ćosić, načelnik Odeljenja za normativne poslove i međunarodnu saradnju u Ministarstvu pravde i državne uprave i Zlatko Petrović, viši savetnik u Ministarstvu pravde i državne uprave. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziva Desetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, koje je sazvano na zahtev Vlade, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije, članu 48. stav 3. Zakona o Narodnoj skupštini i članu 249. Poslovnika Narodne skupštine, dostavljen vam je zahtev za održavanje Desetog vanrednog zasedanja, sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za Deseto vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, određen je sledeći D n e v n ir e d 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, koje je podnela Vlada. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Gospodine Palaliću, po Poslovniku, izvolite.
Gospodine predsedniče, želim da intervenišem po Poslovniku i da ukažem na član 27, na član 167. i član 168, koji se odnose na sazivanje sednice u rokovima kraćim određenim po Poslovniku, tj. po hitnom postupku. Obavešteni smo juče da je Vlada Republike Srbije usvojila izmene i dopune Zakona o ministarstvima i on se, po vašoj odluci, našao na dnevnom redu Narodne skupštine danas, tj. u roku od 24 sata. Obrazloženje zašto Vlada traži hitan postupak je sledeće: „Nedonošenje ovog zakona po hitnom postupku moglo bi da prouzrokuje štetne posledice po rad organa i organizacija.“. Mi šest meseci pratimo u javnosti raspravu o rekonstrukciji, da bi se ona na kraju svela na podelu jednog ministarstva, Ministarstva finansija i privrede, na dva ministarstva, Ministarstvo finansija i Ministarstvo privrede. Prosto bi bilo u redu da dobijemo obrazloženje, koje su to štetne posledice, koji će to organi i organizacije pretrpeti štetne posledice, ukoliko u roku od 24 sata Narodna skupština Republike Srbije ne razdvoji Ministarstvo privrede i finansija na dva ministarstva? Mislim da je to minimalna stvar koju smo morali dobiti. Mislim da to nije dobra praksa, ući u raspravu o jednoj izuzetno važnoj stvari, kao što je rekonstrukcija Vlade, pogotovo što šest meseci o njoj slušamo, a ona se svela na razdvajanje jednog ministarstva i pogotovo što sam Poslovnik kaže da se po hitnom postupku donose zakoni, uređuju pitanja, a nedonošenje tih zakona moglo je da prouzrokuje štetne posledice po život i zdravlje ljudi, bezbednost zemlje i rad organa i organizacija, kao i ispunjenje međunarodnih obaveza. Mislim da je prekršen Poslovnik, gospodine predsedniče, i da bi bilo važno da Narodna skupština dobije obrazloženje, zašto smo samo 24 sata nakon usvajanja ovog zakona od strane Vlade danas u prilici da o njemu raspravljamo i koje su to štetne posledice koje ćemo, poslanici bi to želeli da znaju, pretrpeti ukoliko o ovom zakonu ne raspravimo u roku od 24 sata. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Janko Veselinović, izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo, slažući se u potpunosti sa ovim što je rekao moj kolega Palalić, reklamiram član 27. i član 107, pre svega koji se odnosi na vođenje sednice, a iz jednog drugog razloga. Očekivali smo da danas ovde bude predsednik Vlade, gospodin Dačić, što bi bio osnovni red i što bi odgovaralo važnosti teme. Umesto gospodina Dačića tu je gospodin Selaković, čije prisustvo na bilo koji način ne osporavam, međutim, predsednik Vlade jeste taj koji predlaže Narodnoj skupštini, odnosno treba da stane iza predloga za izmenu Zakona o ministarstvima i na kraju za sastav nove Vlade. Smatram da je ovo neodgovornost, da ovo pokazuje stanje u Vladi u kojoj, u stvari, gospodin Dačić i nije predsednik, već je to gospodin Vučić. S druge strane, ukoliko ste imali šest ili sedam meseci za rekonstrukciju, predloge za rekonstrukciju, trebali ste nama dati makar šest sati da razmotrimo ovaj zakon i da se na adekvatan način pripremimo. Stavili ste nas u poziciju da jutros između 9,00 i 10,00 iščitamo zakon, pripremimo amandmane i spremimo se na raspravu. To pokazuje odgovornost ove Vlade i smatram da je prekršen zakon, ali i ugled Narodne skupštine Republike Srbije. Hvala.
Moram samo da kažem zbog javnosti da smo mi još juče obavestili sve šefove poslaničkih grupa i sve poslaničke grupe, u stvari, tamo šefove nismo mogli da dobijemo, da se zakon nalazi na internet prezentaciji Skupštine Srbije. Nije morao niko jutros da ga iščitava, mogli su to da urade juče. Dakle, s obzirom da se radi o izmenama koje su takve da se mogu lako pročitati za sat vremena, mislim da za to nije bila potrebna prevelika priprema. Kao što su svi rekli, i ja mislim da je vreme da se završi i pitanje Zakona o ministarstvima i zbog toga sam po hitnom postupku stavio ovo na dnevni red. Gospodin Đurić, izvolite.
Hvala još na ovom dodatnom objašnjenju, gospodine Stefanoviću. Dali ste mi dodatnu argumentaciju za povredu Poslovnika. Takođe mislim da ste povredili član 27. Mislim da ste povredili član 86. Poslovnika. Dakle, na stranu to što vi šest meseci govorite o dubinskoj, temeljnoj, suštinskoj rekonstrukciji, sada nam kažete da je vaš zakon na osnovu koga ćete vršiti tu rekonstrukciju tako lagan i tako beznačajan da je više nego dovoljno sat vremena da bi se on pročitao i da bi se za raspravu spremilo. Pri tome, sumnjam gospodine Stefanoviću da je ova sednica sazvana i u roku od 24 časa. Zbog čega? Zbog toga što na ovom dokumentu koji je stigao u 10 i 45 u Skupštinu i tada zaveden, vi ste sazvali sednicu za 11 sati. Potpuno verujem u vašu sposobnost da, ako nama treba sat vremena, da je vama dovoljno možda pola sata da pročitate zakon da vidite da li on ispunjava uslove po Poslovniku, ali ja ne verujem gospodine Stefanoviću da ste vi uspeli da za pet minuta pročitate zakon, utvrdite da je on sačinjen u skladu sa Poslovnikom i da sednicu sazovete pre 11.00 časova. Molim vas, nemojte povređivati dostojanstvo Narodne skupštine tako što nam kažete da se zakon nalazio na internet prezentaciji Narodne skupštine. Pošto u ovoj zemlji i u ovoj Skupštini ipak postoji neki red i jasno je određeno kako se dokumenta dostavljaju poslanicima, kako stižu u Skupštinu. Poslanici su obavešteni telefonom posle 11.30 da je sednica sazvana. Vi ste otprilike u to vreme već bili na sednici glavnog odbora svoje stranke. Verujem da ni onu jabuku niste uspeli da pojedete tako brzo koliko vam je trebalo da pročitate zakon i da tražite danas da ovde usvojimo zakon na osnovu koga ćete vršiti rekonstrukciju Vlade. Hvala vam.
Dakle, sve je urađeno u skladu sa Poslovnikom, materijal je dostavljen narodnim poslanicima u skladu sa Poslovnikom i sve je urađeno onako kako to tamo piše. Naravno, vi imate pravo da tražite da se o tome izjasnimo u Danu za glasanje, nemam ništa protiv. Da li želite da se izjasnimo o tome u Danu za glasanje? Želite, u redu. Gospodin Trnavčević, izvolite.
Gospodine predsedniče, povreda Poslovnika. Želim da vas opomenem da ponovo kršite odredbe Poslovnika koje se tiču vaših funkcija; čl. 27. i 28. Ponovo poslednjeg četvrtka u ovom avgustu mesecu neće biti prilike da narodni poslanici postave pitanja premijeru i ministrima. Član 205. kaže – Poslednjeg četvrtka u mesecu, doduše ima tamo dodatak odredbe – ako je sednica u toku. Za to da li će biti sednica u toku ili ne, odgovorni ste vi da podesite početak da sednica ne počne u ponedeljak, kao danas, nego u utorak, sredu i četvrtak da bi poslanici, ja bar na tome insistiram, jer na taj način se… Gospodine predsedniče ne slušate me. Ne slušate. Na taj način se izražava odnos ovog zakonodavnog najvišeg organa i izvršnog organa, kao što je Vlada koja treba poslanicima da odgovara na pitanja i da na neki način polaže račun. Drugo, hteo bih da vas upozorim gospodine predsedniče, da ne radite više ono što ste radili tokom prethodna dva meseca u nekoliko navrata kad ste počeli svoju kampanju za to da prvi potpredsednik Vlade bude idealan, najbolji premijer Vlade. (Predsednik: Nemojte o tome da raspravljamo pošto to nije predmet povrede Poslovnika.) To je isto prekršaj Poslovnika, gospodine, jer vi ste prvi…
Gospodine Trnavčeviću, Hvala. Shvatam da imate potrebu da kažete nešto što je deo vašeg političkog programa, ali ja to neću dozvoljavati. Dakle, u svakom slučaju ne smatram da sam prekršio Poslovnik, a ne možemo prejudicirati da li ću zakazati ili neću zakazati sednicu koja će se ticati postavljanja pitanja Vladi. U prethodnih nekoliko meseci od kako traje sednica je bilo mnogo više sednica na kojima je odgovarala čitava Vlada na čelu sa predsednikom Vlade, nego u prethodnih 10 godina. Tako da, zaista meni nemojte da spočitavate nešto što zaista ne može da stoji bar ne u ovom sazivu parlamenta. Izvolite gospodine Đuriću.
Uvaženi doktore Stefanoviću, reklamiram i povredu člana 155. Poslovnika Narodne skupštine, koji kaže da Predlog zakona pre razmatranja na sednici Narodne skupštine razmatraju nadležni odbori. Između ostalog nisu svi nadležni odbori danas razmatrali ovaj predlog zakona. Koliko znam u ovom trenutku, a to je takođe posledica činjenice da na vrat na nos sazivate sednicu, između ostalog, nije sazvan, recimo, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. U ovim malim, kako vi kažete izmenama zakona, odnosno organizacije Vlade i ministarstava, najveći deo se odnosi na Ministarstvo finansija. Postoje neke promenjene nadležnosti. Neke nadležnosti Ministarstva finansija su otišle sada novom Ministarstvu privrede, Odbor za finansije, odnosno Odbor za kontrolu trošenja javnih sredstava neće moći da vrši nadzor po članu 44. i drugim odredbama ovog Poslovnika sa ovakvim zakonom. Zbog toga smatram da je bilo važno da se i taj odbor izjasni o ovome, ali toga nema. Molim vas da vi onda, gospodine Stefanoviću sazovete taj odbor kad ste već prekršili do početka sednice odredbu člana 155. Poslovnika. Još jedna stvar oko toga, gospodine Stefanoviću kako je sazivana ova sednica. Da li je radila pisarnica Skupštine juče popodne? Jeste radila je, radila je u onom trenutku kada ste vi odlučili da pošaljete ove zakone. Za sve drugo, za opoziciju ne. Znate, LDP-u nije problem, mi smo pre pet godina rekli da Vlada treba da ima 12 ministarstava i imamo jasan koncept i mi smo amandmane pripremili na ovaj zakon i podneli u skladu sa Poslovnikom, pet, šest amandmana je podneo LDP. Ali, radi se o tome da vi stalno pokušavate da pošaljete poruku kako ćete uvesti tu radnu etiku, tu radnu disciplinu, radnu kondiciju, a onda Skupštinu izvrgavate ruglu kada na ovaj način sazivate Skupštinu. Dakle, ne može da se ravan Skupština po standardima i po odgovornosti koja pred sebe u svom radu postavlja LDP nego po nekom prosečnom stavu. Videćete kakva će vam biti ova rasprava kao što vam predsednik Vlade nije na sednici.
Hvala vam za pohvale da skupštinska služba radi nedeljom i generalni sekretar je bila tu tokom čitave nedelje. Skupštinska služba je radila i mi ćemo se truditi da i u budućnosti radimo tokom vikenda, da pokušamo da odgovorima na sve zahteve narodnih poslanika, a svakako ne mislim da je prekršen član Poslovnika o čemu naravno Narodna skupština može da se izjasni u danu za glasanje. Gospodine Jovanoviću, izvolite.
Gospodine Stefanoviću, javljam se u skladu sa članom 27. Poslovnika koji uređuje naš rad. Naime, vi naravno možete iskoristiti svaku argumentaciju ubrajanjem nekih svojih političkih stavova, mada je jasno da ste u startu osuđeni na neuspeh pred svakim ko uvažava zdrav razum. Znate, to je vaš problem kao i raspravljanje vaše vladajuće koalicije. Moram da vas podsetim samo na nešto. Politički život u ovoj zemlji nije počeo onda kada ste se vi i vaše današnje stranačke kolege presvukli ili dovršili oblačenje. Nije tačno da se u parlamentu Srbije, Vlade nisu postavljala pitanja. Postavljala su se i Vlada je branila svoju politiku u uslovima koji su nezamislivi za one u kojima vi danas vodite parlament. To je odgovor i vama i onome kome ste dozvolili da izigrava predsednika Vlade i koji juče na najnormalnije sugestije opozicije odgovara optužbama da smo mi neodgovorni, bezobrazni i da od rekonstrukcije Vlade koji je toliko ozbiljan posao, da se svela na podelu Dinkića na pola, zapravo pravimo cirkus. Cirkus je kada šest meseci izlažete društvo ugroženo brojim problemima, krizi, zbog toga što ste nesposobni da regulišete svoje međusobne odnose. O tome ćemo razgovarati naravno kada se pojave oni sa kojima treba voditi te razgovore. Prvi čovek Vlade, odnosno Vučić i Dačić koga ne interesuje šta je to u Vladi dok može da se predstavlja kao njen predsednik. Gospodine Selaković naravno sa zakonom sa kojim je došao u Skupštinu, dobiće naše odgovore onda kada nam se obrati. Samo uvažite činjenice i prestanite da se ponašate onako kako samo vama odgovara jer mi nismo dužni to da tolerišemo.
Primili ste Predlog zakona koje je podnela Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu.. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe, o čemu ste detalje dobili u materijalu. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine otvaram načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima. Da li predstavnik predlagača Nikola Selaković želi reč? Izvolite.
Uvaženi gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, pred vama je danas Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima. Stalno i delotvorno praćenje rada organa državne uprave jedan je od preduslova za obavljanje poslova iz nadležnosti Vlade i njenih organa. Stoga je Vlada pored brojnih aktivnosti u drugim oblastima iz svoje nadležnosti, a uviđajući značaj dobre organizacije za delotvornije obavljanje poslova iz utvrđenih nadležnosti, od početka svoga rada stalno pratila stanje i cenila potrebu da se izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima stvore normativne pretpostavke za adekvatniju i racionalniju organizaciju državne uprave, kao i uspešnije funkcionisanje ministarstava i drugih organa državne uprave. Aktuelna rekonstrukcija Vlade u političkom smislu jedna je i od prilika da rezultati praćenja tih aktivnosti dobiju i svoj zakonski oblik. U obavljanju poslova Vlada je nadzirala rad organa državne uprave, usmeravala organe državne uprave u sprovođenju politike i izvršavanju zakona i drugih opštih akata i usklađivala njihov rad. Rad ministarstava, organa uprave u njihovom sastavu i posebnih organizacija bio je jednako obiman kao i rad Vlade. Uzimajući u obzir obim, raznorodnost, delotvornost i efektivnost rada Vlade i organa državne uprave bilo je moguće pristupiti analizi efekata rada Vlade i njenih organa. Uslovi u kojima su Vlada i organi državne uprave obavljali poslove iz utvrđene nadležnosti, a pre svega nasleđeni efekti rada prethodnih vlada i ukupno stanje odnosa u međunarodnoj zajednici, a prevashodno onih koji se vezuju za ekonomske efekte krize, bitno su uticali na efekte rada Vlade i njenih organa. Pri tome, bilo je potrebno i moralo se voditi računa o tome da aktivnosti budu delotvorne i da se Vlada ne upusti u preuređenje svoje i organizacije organa državne uprave koje bi bilo samo sebi svrha, ili koje bi dovelo u pitanje stabilnost funkcionisanja državnih organa, i eventualno uslovilo da se uđe u prevremeni izborni postupak. Sledstveno navedenom bilo je neophodno pristupiti promenama kojima bi se obezbedio nužan i delotvoran učinak, koji bi neodložno poboljšao stanje u oblastima od čijeg razvoja i napretka suštinski zavisi poboljšanje uslova za razvoj i napredak društva. U tom smislu stanje nedozvoljenog razvoja privrednih delatnosti i aktivnosti i sa njima povezano stanje javnih finansija, i kontinuiran budžetski deficit uslovili su da se posebna pažnja usredsredi na te oblasti. Nakon sagledavanja stanja i sveobuhvatne analize ocenjeno je neophodnim da se u oblastima finansija i privrede pristupi neophodnih promenama. Imajući u vidu to da prema članu 97. tačka 16. Ustava Republike Srbije, Republika Srbija uređuje i obezbeđuje organizaciju, nadležnost i rad republičkih organa, kao da i prema članu 136. stav 2. i 3. Ustava, poslove državne uprave obavljaju ministarstva i drugi organi državne uprave određeni zakonom i da se poslovi državne uprave i broj ministarstava određuju zakonom, a da zakone saglasno članu 99. stav 1. tačka 7) donosi Narodna skupština, za sprovođenje politike Vlade u vezi sa pitanjem uređenja organizacije ministarstava neophodno je stvoriti zakonski okvir. Dakle, razlozi za donošenje ovog zakona ogledaju se u potrebi da se stvore zakonske pretpostavke za sprovođenje neophodnih promena u funkcionisanju organa državne uprave, uključujući primenu novih ideja i metoda rada koje će obezbediti bolji kvalitet rada organa državne uprave. Pored navedenog, promene uređenja organa državne uprave treba da obezbede adekvatno grupisanje poslova iz pojedinih srodnih oblasti i veću specijalizaciju u obavljanju istorodnih ili srodnih poslova, a s ciljem da se tim promenama omogući podizanje nivoa efikasnosti i delotvornosti u radu organa državne uprave. Saglasno razlozima za donošenje ovog zakona, a uvažavajući načelo racionalnosti, u organizovanju obavljanja poslova državne uprave, ovim zakonom se predlaže da se obavljanje poslova državne uprave organizuje u okviru 18 ministarstava. Predloženi broj ministarstava u odnosu na trenutno stanje, predstavlja povećanje broja ministarstava za jedno ministarstvo, a što je posledica opredeljenja grupisanje istovrsnih ili srodnih poslova, i suštinska specijalizacija poslova. U tom smislu neophodno je da se dosadašnje Ministarstvo finansija i privrede, u kome su se obavljali raznorazni poslovi iz raznoraznih, različitih i specifičnih oblasti finansija i privrede grupišu u dva različita ministarstva, u ministarstvu finansija i ministarstvu privrede. U Ministarstvu finansija predlaže se grupisanje poslova državne uprave, koji se između ostalog, odnose na republički budžet, javne prihode i javne rashode, upravljanje raspoloživim sredstvima javnih finansija Republike Srbije i koordinaciju sistema upravljanja i sprovođenja programa finansiranih iz sredstava EU, makroekonomsku i fiskalnu analizu, kvantifikaciju ekonomskih mera, politike, javne nabavke, sprečavanje pranja novca, igra na sreću, fiskalne monopole, devizni sistem i kreditne odnose sa inostranstvom, sistem finansijskih odnosa sa inostranstvom i međunarodnim finansijskim organizacijama, kreditno monetarni sistem, banskarski sistem, osiguranje imovine i lica, sistem plaćanja i platni promet, hartije od vrednosti tržište kapitala, sistem računovodstva i revizije, računovodstvenih iskaza, knjigovodstvo, budžetsku kontrolu svih sredstava budžeta Republike Srbije, teritorijalne autonomije i lokalne samouprave i organizacija obaveznog socijalnog osiguranja, i javnih preduzeća, kao i druge poslove, određene zakonom. U tom ministarstvu, u skladu sa ovim zakonom poslove državne uprave koji se, između ostalog odnosena utvrđivanje i naplatu poreza i poresku kontrolu, i otkrivanje poreskih krivičnih dela, i njihovih izvršilaca i poresko računovodstvo, kao i druge poslove određene zakonom, koje obavlja poreska uprava kao organ uprave u sastavu, a poslove državne uprave i stručne poslove koji se odnose na carinjenje robe, carinski nadzor i druge poslove kontrole putnika, prometa roba i usluga sa inostranstvom, kao i druge poslove određene zakonom koje će obavljati i obavlja Uprava carina, kao organ uprave u sastavu Ministarstva. U ministarstvu privrede, predlaže se grupisanje poslova državne uprave, koji se odnose i na privredu i privredni razvoj, položaj i povezivanje privrednih društava i drugih oblika organizovanja za obavljanje delatnosti, predlaganje mera za podsticanje investicija i koordinaciju poslova koji se odnose na investicije, mere ekonomske politike za razvoj zanatstva, malih i srednjih preduzeća, i preduzetništva, i privatizaciju, stečaj standardizaciju, tehničke propise, akreditaciju, mere i dragocene metale, oblast turizma, izgradnju komunalne i poslovne infrastrukture, sistem razvoju unapređenja projekata, kao i druge poslove određene zakonom. U tom ministarstvu u skladu sa ovim zakonom, poslove državne uprave, koji se između ostalog odnose i na kontrolu mera i dragocenih metala, zakonske merne jedinice, etalone, merila kao i druge poslove koji su određeni zakonom, obavlja Direkcija za mere i dragocene metale, kao organ uprave u sastavu ministarstva. Princip grupisanja srodnih poslova, i to vodeći računa o vrsti posla i vrsti organa državne uprave u kojem se mogu obavljati određene vrste poslova, uslovilo je da su ovim zakonom predložene i odgovarajuće izmene delokruga pojedinih ministarstava, kojima se takođe obezbeđuje racionalnije grupisanje poslova iz pojedinih srodnih poslova. U tom smislu, ovim zakonom, predlaže se da se u Ministarstvu spoljnih poslova, obezbedi obavljanje poslova državne uprave, u oblasti odnosa Republike Srbije sa dijasporom i Srbima u regionu, kao i drugih poslova, koji su određeni zakonom, kojim se uređuje ostvarivanje veza dijaspore i Srba u regionu sa matičnom državom, ali i u skladu sa drugim zakonom. Pored toga, preciziran je delokrug rada Ministarstva pravde i državne uprave, i to tako što se, na prvom mestu, saglasno strategiji razvoja elektronske uprave u Republici Srbiji, u čijoj realizaciji ključnu ulogu ima ministarstvo zaduženo za poslove državne uprave i što se sa tim u vezi predviđa da to ministarstvo obavlja poslove državne uprave koji se odnose na predlaganje politike i strategije razvoja elektronske uprave, pripremu zakona, drugih propisa, standarda i mera, u oblasti elektronske uprave i poslove međunarodne saradnje u oblasti elektronske uprave. Drugo, predlaže da Ministarstvo pravde i državne uprave, kao ministarstvo, u čiji delokrug spada uređivanje obavljanja poslova državne uprave, od kojih je priprema propisa jedan od najznačajnijih obavlja i poslove državne uprave koji se odnose na sveukupnu analizu efekata propisa. Na trećem mestu, predviđa se da se ovom ministarstvu dodele i poslovi državne uprave koji se odnose na svojinsko pravne i druge stvarno pravne odnose, čime se zaokružuje celokupna oblast građanskog prava u okviru jednog ministarstva i olakšava proces kodifikacije građanskog prava. Uvaženi gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, saglasno dosadanjoj praksi ovim zakonom precizira se status i položaj za organe državne uprave za čiju organizaciju i delokrug predložena rešenja imaju uticaja. S tim u vezi, predlažu se i rešenja kojima se obezbeđuje i kontinuiran i nesmetan nastavak funkcionisanja i rada organa državne uprave, uz sprovođenje postupka preuzimanja svih potrebnih elemenata organizacije kojima se takav nastavak rada obezbeđuje. Uvereni da se ovim predlogom zakona, ukoliko bude usvojen, postiže racionalnije i adekvatnije regulisanje delokruga nadležnosti ministarstava kao i organa u sastavu, uveren sam da ćete svojim amandmanima se truditi da zakon maksimalno poboljšate a da ćete u danu za glasanje podržati donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović. Izvolite.
Moram priznati da nisam iznenađen onim što sam čuo od vas, gospodine Selakoviću, jer nakon šest meseci besmisla, nemoguće je čak i čitajući govor koji ko zna koje pisao, uneti i malo razuma u temu u koju je vaša vodeća koalicija danas ovde pokrenula u parlamentu. Pokušajte da prevedete na srpski jezik sve to što ste nama pročitali, gospodine Selakoviću. Sve te fraze i reči bez ikakvog sadržaja, zapravo potvrđuje ono što smo mi toliko puta javno rekli i ovde u raspravi i delujući izvan Skupštine. Nemoguće je rekonstruisati vašu Vladu, gospodine Selakoviću, zbog toga što bi rekonstrukcija podrazumevala davanje odgovora na pitanje šta je zajednički cilj stranaka koje su formirale vladajuću većinu u Srbiji. Kojom to novom politikom vaša vladajuća koalicija misli da dođe do tog cilja? Zašto je uopšte otvorena tema rekonstrukcije Vlade? Zbog budžetskog deficita, kako ste nam to naveli u obrazloženju zakona? Da li ste pokrenuli pitanje rekonstrukcije Vlade zbog krize na međunarodnim finansijskim tržištima? Da li ste zbog toga rušili Dačića, od prvog dana kada je postavljen vašom voljom na mesto predsednika Vlade, kriminalizujući ga u tabloidima koji znaju više od svakoga od vas u vladajućoj većini? Oni znaju ko će biti kandidati za ministra, ne znate vi, gospodine Selakoviću. Oni znaju budući redosled poteza u zemlji. Oni znaju ko treba da bude uhapšen da se ne bi videlo ono što se više ne može sakriti, a to je da vlasti u Srbiji nema dovoljno za sve vas koji ste je uzeli zahvaljujući nesposobnosti DS pre godinu dana, pa sada to malo što je ostalo morate da preraspodeliteizmeđu sebe tako što ćete uzeti onima sa kojima ste do juče tu vlast delili. Znate li šta je problem u svemu tome, gospodine Selakoviću? Što nije ova zemlja vaše vlasništvo, nije ni vlasništvo LDP i što smo jednako za nju odgovorni a vi za tako nešto nemate osećaj. Zašto bi rekonstrukcija Vlade bila tema za stotine hiljada ljudi koji su danas bez posla? Zašto bi rekonstrukcija Vlade bila tema za roditelje čija deca treba da zakorače u škole sledećeg ponedeljka? Zašto bi rekonstrukcija Vlade bila tema za bolesne, za seljake koji treba da prodaju svoje godišnje rodove po ceni koja ne može da pokrije troškove kojima su do njih stigli? Kada ničeg od tih tema i pitanja koje oni sami po sebi pokreću, nema u obrazloženju Zakona o rekonstrukciji Vlade koji vi nama ovde sada čitate, što bi bilo koga od nas obavezivali vaši lični odnosi, vaše opservacije na temu Dačića, SPS ili Dinkića? Pre mesec dana ovde smo vam rekli u Skupštini da je rebalans budžeta greška, da rebalans budžeta unapred govori o činjenici da vam se Vlada raspada i da je to jeftina kupovina vremena sa velikim posledicama jer se troši jedini resurs koji nemamo. Uništili ste 20 godina života ovoj zemlji a onda ste dovršili svoje oblačenje, skinuli bedževe i zakoračili ovde pred nas sa ambicijom da nas prosvetite zbog toga što danas govorite, ono što smo mi govorili pre 20 godina. Šta mi treba da podržimo od onog što ste vi rekli, gospodine Selakoviću? Ako ne treba, zašto nam se ne obraćate uopšte? Što niste na internet prezentaciji Skupštine Srbije, verujem da to može da vam omogući gospodin Stefanović, objavili ko su novi ministri, organizovali glasanje na glavnom odboru svoje stranke, završili taj posao? Šta će vama Skupština kada je ne poštujete? NI vladu ne poštujete, ni svoje koalicione partnere, u tome niste prvi, ali jednom na to treba stati i mi smo raspoloženi da budemo ti koji će pokušati da vas zaustavimo. Previše su velike posledice vaših postupaka, neodgovornosti, stranačke zaslepljenosti, tabloidizirane pameti koja je od politike napravila estradu a od svih nas sada očekuje da u tome ili učestvujemo ili nestanemo sa političke scene. Ne mislimo ni jedno ni drugo. Poruka građanima Srbije je da neće naći neophodnu snagu i viziju ni u rekonstruisanoj Vladi, jer do rekonstrukcije niste došli tako što ste odgovorili šta je to bilo loše ono što ste radili prethodnih godinu dana. Potom, formulisali novu politiku, pa u skladu sa novom politikom potražili neke nove ljude. Godinu dana rada vaše Vlade, predsednik je opisao ističući njene uspehe, ubrzanje evropskih integracija, rešavanje problema na Kosovu, smanjenje deficita, javnog duga, sprečavanje bankrota zemlje. Pa da li je šest meseci torture Srbije na kraju rezultiralo smenom Dinkića? Pa i vaša stranka koja za sebe često za sebe voli da kaže da zna i više od onog što je spremna da podeli sa nama, pa i vaša stranka nije znala šta će da radi sa Dačićem koji je izašao na konferenciju za novinare i rekao – neću Dinkića u Vladi, a ti Vučiću ako hoćeš sa mnom onda se rasturi sa Dinkićem,a ko nećeš idi kod demokrata i kod LDP. Vi ste tako temeljno radili na rekonstrukciji da ste tri dana posle toga ćutali, zakazali glavni odbor, pa onda rekli – mi ipak nećemo na vanredne izbore, nećemo do decembra, ado decembra ćemo da dobacimo kako znamo i umemo. To košta, mnogo više nego od bilo kog kredita, govorim vam o resursu koji više nemamo, o vremenu. Sve što ste uradili u prethodnih godinu dana pokretala je naknadna pamet i zbog toga se danas Srbija sa nikad većom i konkretnijom podrškom za rešavanje ključnih problema u zemlji raspada pred našim očima. Šta vam je bila prepreka da pre godinu dana usvojite naše predloge koji su bili usmereni ka reformi javnog sektora u Srbiji? Hoće li to da uradi novi ministar finansija?Pa, prvo, cenimo njegove godine. Mlad je. Ja sam sa 29 godina postao šef parlamentarne većine u Skupštini Srbije. Cenim svakoga ko je spreman danas da preuzme odgovornost i da uđe u Vladu, ali zašto bi ga mi cenili više nego što ga cenite svi vi koji ga kandidujete, koji ste spremni da potrošite tih njegovih 29 godina i taj univerzitet koji je završio, uprkos Srbiji,univerzitet u zemlji protiv koje nije bio onda kada ste svi vi bili protiv svakoga ko je govorio da je Srbiji potrebna takva vrsta političke orijentacije. Zamislite da je novi kandidat za ministra finansija otišao tamo gde ste nas vi vodili onda kada je on otišao u Ameriku da studira „Jejl“? Koga bi danas kandidovali. Pred tim činjenicama morate da stanete. Prvo da dobijamo odgovor na pitanje pošto se deli, preskočićemo ove dragocene metale i Zavod za merenje iviše ne znam te besmislice koje ste sve pomenuli, ali hajde samo to da svedemo na odgovor na jedno pitanje. Da li možete da nam kažete, pošto se dele resori finansija i privrede, kakva će biti orijentacija tog novog ministarstva privrede, da bi onda mogli eventualno to i da podržimo, pošto je sada u ovako organizovanoj Srbiji bilo izuzetno važno povezati Ministarstvo finansija i Ministarstvo privrede. Bilo je nemoguće doneti bilo kakvu konkretnu meru bez apsolutne saglasnosti na jednom i na drugom planu. To je Dinkić kao ministar razumeo. Čini mi se da je, po mišljenju vaše stranke, to dobro radio. Uostalom, ne bi ga Vučić postavio za svog zamenika. Pa, pošto je sve tako kristalno jasno, pokušajte i vi da budete jasni u obrazlaganju zakona sa kojim ste došli ovde pred parlament. Da li ima i jedna stranka vaše vladajuće koalicije koja prethodnih godinu dana nije insistirala na smanjenju administracije, podizanja efikasnosti Vlade? Da li ima i jednog epskog nastupa predstavnika, prvo, vaše stranke, potom vladajuće koalicije, u kojem nije potencirana potreba za većom efikasnosti u radu Vlade, za konkretnijom brzinom, bezkompromisnijim delovanjem? Pa, gde je sve to u jednoj internet prezentaciji koju ste juče okačili na sajt? Šta će se desiti kada izaberete svoju Vladu tako što ćete izglasati, a onda se vratite u kabinete i nastavite onako kako ste i prethodnih godinu dana radili? Da spletkarite i intrigirate i političke poene prikupljate tako što nudite većini u društvu alibi za propast Srbije. Tačno je, nije Srbija propala samo od sebe. To je cena pogrešne politike i to smo toliko puta rekli do sada, politike za koju su ljudi glasali. Zašto ne bi mogla Srbija da se presvuče kad ste se vi presvukli? Može, ali to nije odgovor na probleme sa kojima se danas suočava. Lepo ste reformisali pravosuđe. Sigurno ste ponosni na to. Još je potrebno da vratite staru mrežu sudova, da svaki predsednik opštine ima svoj sud, svog tužioca, svog šefa policije i eto feudalne Srbije, srednjeg veka. Sjajno ste rešili problem sa Natom Mesarović, sa tužilaštvom, sa Kolesarom, sa Miškovićem, sa svima koje smete da pomenete ili ne smete, sa Karićem, ali to ne čini sitim ljude u Srbiji, sa gradonačelnikom Kraljeva. Da li znate gde je danas? Sa izmišljenim aferama, sa Legijinim policajcima u radnim grupama, sa sudijama koji su krali izbore na mestu pomoćnika u Ministarstvu pravde kod vas. Pa kad tako počnete, koliko god da je Srbija spremana da kažnjava DS zbog onog što je uradila, dajući vam savršenu priliku da samo nastavite da budete kao što su oni, na kraju dođete do zida i o tome sada treba da razmišljate.Taj zid Srbija ne sme da udari. Na žalost, odgovore na probleme ne možemo da pronađemo u ovakvoj vrsti rasprave, jer ona nije pokrenuta iskrenom brigom u Srbiji, nego željom da osvojite vlast uz podršku onih koji ne bi da vam daju svoj deo vlasti. Pominjete vanredne izbore i kažete da u rekonstrukciju Vlade ulazite kako bi se izbegli vanredni izbori u Srbiji, a samo o njima mislite i za njih radite. I u decembru će biti, odmah posle kosovskih izbora. Što se nas lično tiče, vaša Vlada ne može da očekuje bilo kakvu podršku LDP. Izašli smo sa jasnim predlogom Vlade koji želimo da vidimo – 12 ministarstava, povlačenje države iz svih segmenata društva u kojem stvara štetu i radi tako da niko, osim onih koji su na vlasti, nema korist. Lepo je što vaša Vlada vodi novu politiku prema Kosovu, samo bi bilo jako dobro da u toj politici, pored vas koji ste na nju pristali, zbog toga što bi pristali na bilo šta što vam omogućava da ostanete na vlasti, i Srbi sa Kosova tu politiku prihvate. Bilo bi vam bolje da odete dalje od Miloševića i Šešelja, načina na koji su oni vodili Srbiju, pa da prestanete da tražite neke nove Egipćane ili Martiće, nego pokušajte da se dogovorite sa onima koji na Kosovu žive i njima omogućite da iskorače u raulu u koju ste ih uvukli svojom politikom, a onda tamo ostavili, da ih vratite sa barikada na koje ste ih vi izvodili, a mi ih pozivali da na drugi način rešavaju svoje probleme, jer namje tamo ostao narod. Ekonomska slika je katastrofalna zbog toga što je ekonomija najjasniji pokazatelj stanja u društvu. Ekonomija ne trpi vaše prazne reči, režirane nastupe. Ekonomija ne priznaje život na naslovnim stranama. U ekonomiji se vidi koliko se u Srbiji radi i ekonomija ispostavlja cenu za politiku koju zemlja vodi. Tu cenu treba da plati vaša vladajuća koalicija za poslednjih godinu dana, treba da plate socijalisti, koji su pet godina podržavali Dinkića, koji su ga podržavali, bili u vladi sa njim pet godina i dve, tri godine podržavali manjinsku vladu u kojoj je Dinkić takođe bio ministar finansija. Možete vi da jašete tigra ili bilo koju drugu životinju, ali, osim što se trudite da nas nasmejete tim svojim poređenjima, pokušajte da se setite svih onih kojima je potrebno ozbiljno liderstvo, jasan plan, mogućnost da odgovore na pitanje kako će izgledati život u ovoj zemlji sutra, za sedam dana, za mesec dana, za šest meseci, za godinu dana. Nijednu ozbiljnu odluku koja je dala neki konkretan rezultat u Srbiji niste doneli, a da pre toga mi godinama nismo molili i tražili nešto tako i u tome vas jasno podržali kada ste konačno odlučili da na tu politiku pristanete. Način na koji ste danas došli pred nas je neozbiljan. On nije fer prema ljudima u ovoj zemlji koji zaslužuju nešto više od referata koji ko zna ko je napisao. Zamislite da ste zaboravili te papire koji vam je neko stavio u fasciklu i da ste možda nešto morali da kažete svojom glavom, u šta bi se pretvorila rasprava u ovom parlamentu? Iskreno žao mi je što ste propustili priliku da iskoristite podršku koju ste imali u ovom društvu više je nemate. Nažalost, u tome smo nepopravljivi šampioni, u nesposobnosti da naučimo nešto na sopstvenim greškama. Šta ćete sa podrškom koju imate kada ste je stekli na populizmu i demagogiji? Šta ćete sa javnim preduzećima kada ste ljudima objasnili da ćete Srbiju voditi tako što će neko drugi i raditi i plaćati za naše greške iz prošlosti i nesposobnost da se danas sa njima suočimo? Ne očekujem da prihvatite naše amandmane, deluje potpuno besmisleno tražiti od vas Vladu sa 12 ministarstava, ne očekujem da se povučete iz sporta, jer ko zna na koji drugi način bi onda tražili rešenje za svoje frustracije iz nekog drugog života. Nikada nije bio veći haos u svakom segmentu našeg javnog života i nikada nije bilo veće prisustvo ljudi iz vlasti u njemu. Jedan dan privatizujete Zvezdu i Partizan, a drugi dan kažete šta nas pitate za Zvezdu i Partizan? (Predsednik: Vreme.) Što se tiče vremena mogu samo da se složim sa vama. Ovih 20 minuta je jednak gubitak vremena kao i sve ono što smo rekli u prethodnih godinu dana, jer partnera za razgovor Srbija u vama nema, a samim tim ni mi.
Reč ima Marijan Rističević, po Poslovniku.
Dame i gospodo, narodni poslanici, pozdravljam to što je predsednik tolerantan. Reklamiram član 106. i član 107. Član 106. stav 1. kaže da govornik može govoriti samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Član 107. kaže da je zabranjeno korišćenje uvredljivih izraza. Samo se vi smejte gospodine Jovanoviću. Kaže – govor, koji ko zna ko je napisao, šta mislite da ste govorili svojom glavom. Ako to nije uvredljivo, ne znam šta je onda uvredljivo. Prevedite na srpski jezik to što ste pročitali, da li bi bilo uvredljivo da tražim da se sada govor gospodina Jovanovića prevede na pakistanski? Zatim -tabloidi znaju ko će biti uhapšen, kriminalizacija Daćiča, uništili ste 20 godina života, obraćajući se ministru koji ima 30 godina. Ne znam kako neko ko je imao 10 godina devedesetih je mogao da uništi te živote. Onda je govorio o Nati Mesarović itd. Rekao je da je najverovatnije budući ministar finansija pobegao od politike koju je vodio ministar ili mi. Samo da podsetim, on je otišao 2001. godine, prvi put je u Americi bio 2001. godine. Upisao je 2003. godine univerzitet u Americi. Od koje i čije politike je to pobegao, s obzirom da sam bio član DOS-a od 2000. do 2003. godine? Dakle, tošto je gospodin pre mene govorio je bilo vrlo uvredljivo i mislim da je u pitanju visinska razlika. Nije lako kada odete tamo negde 3000-4000 metara nadmorske visine, pa jednom zimujete, jednom letujete i kada vas letovanje košta 80.000 evra. Hvala.
Reč ima ministar Selaković. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, narodni poslanici, mislim da sam od samog početka svog izlaganja bio jasan. Danas na dnevnom redu je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima. Verovatno je u pitanju pravno neiskustvo ili neznanje pa da se nešto naziva zakonom o rekonstrukciji Vlade, s obzirom da takav zakon ne postoji, nigde nije ni donošen koliko znam. Rekonstrukcija može biti zakonska, programska, personalna, ali je uvek zakonska ukoliko se menjaju ministarstva. Ovde dolazi do podele jednog ministarstva i preciziranja nadležnosti dva ministarstva. Prema tome, ovde nije reč o jednoj sveobuhvatnoj rekontrukciji. Biće da je neko prevideo i ako neko kaže da sam došao na ovu sednicu, neozbiljan i neodgovoran, onda bi pre toga trebalo da stane pred ogledalo i da pogleda sebe, da li je odgovorno i ozbiljno sa Hvara, sa Karakoruma, iz Pakistana, gde ski-pas za heli skijanje košta preko 80.000 evra, ako što smo čuli. Da li takav neko ima kredibilitet da priča građanima? Da li tih 20 minuta besmisla i citiranja sopstvenog teksta iz jednih dnevnih novina građanima Srbije i narodnim poslanicima uopšte treba? Da li je tu reč o trošenju resursa koje više nemamo, da bi smo posle tri, četiri replike videli davno poznatu sliku da se uzme torbica u ruku i napusti ovo uvaženo zdanje u kome se nije provelo za godinu dana više od dva sata? Da li možda opet čekamo plaćanje nekog aviona za Mikonos, kao što je to bilo pre godinu dana kada smo ovde birali Vladu, kada je nekoliko hiljada evra koštalo samo iznajmljivanje aviona za taj put? Da li je slušanje neistina, ako što je ovde izrečena notorna neistina da je pomoćnik ministra pravde i Državne uprave neko ko je krao izbore? Da li je i to dužnost građana i narodnih poslanika? Takva neistina je za krivičnu prijavu, a ne za slušanje. Onaj ko je time povređen, uveren sam da će to i učiniti, jer koliko znam, a i odgovorno tvrdim, među pomoćnicima ministra pravde i Državne uprave nema onih koji su krali neke izbore i to odgovorno tvrdim. Bilo bi dobro da se setimo onih šest meseci besmisla iz 2003. godine, kada je neko bio potpredsednik Vlade, šta je rađeno za tih šest meseci besmisla, šta je tada utemeljeno? U tih šest meseci besmisla je i jedan možda moj budući kolega započeo studiranje van ove zemlje. Znači, za vreme tih šest meseci besmisla. Onda mu niko ko je propagirao neke svoje vrednosti tokom tih šest meseci besmisla nije ni jedan jedini put ni njemu ni bilo kome drugom ukazao priliku da se vrati odande gde je otišao. Ako je uspostavljanje odgovornosti, a na prvom mestu političke odgovornosti, gubljenje vremena, onda nažalost taj neko se najbolje ne snalazi u onome čemu Srbija teži. Iznešeno je sve i svašta i onoga čega ima u tekstu dnevnih novina i onoga čega nema, ali o tomi današnje skupštinske rasprave je rečeno izuzetno malo. Postavljeno je jedno pitanje, ali je nažalost, na pogrešnu adresu -kakva će to biti orijentacija novog ministarstva privrede? Ovde nisam iznosio ekspoze iako ste rekli da je ovo moja Vlada. Ovo je Vlada čiji sam član i to sam ponosom mogu da istaknem. (Nenad Milić, s mesta: Čega se pametan stidi…) Onda vi ne bi trebali da govorite u tom slučaju uopšte. Molim vas da u predstojećem toku rasprave se držimo teme i kažete zašto je Predlog izmena i dopuna Zakona o ministarstvima loš, a zašto nije. Ono što sam govorio iza toga stojim svakom svojom rečju. Ako nekome smeta srpski jezik na kome sam govorio, neka prvo na srpski prevede ime svoje stranke, pa onda možemo dalje da pričamo o svemu. Zahvaljujem.
Gospodine Jovanovića, po Poslovniku ili kao replika? Po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedniče, povredili ste član 27. Poslovnika. Iako mene raduje pominjanje svih tih mojih vanpolitičkih aktivnosti, mislim da to ne treba da bude tema ove Skupštine. Ali, slažem se, gospodine Selakoviću, idite kod Vučića, pa neka on kaže ko je meni platio avion, a ko plaća njemu avion. Dok radim, imam pravo da trošim svoj novac kako ja želim. Je l' vam jasno to? Ali, meni Mišković nije plaćao avion. Jeste li me čuli? Što se tiče vašeg ministarstva, ne interesuje me kako vi jedni druge zovete. Doveli ste Nikolića u ministarstvo da bi ga nagradili zbog toga što je u fioci držao predmet protiv Pahomija, dok nije zastareo, da bi nagradili predsednika suda koji je krao izbore u Nišu. Na njega sam milio. Karakorum, ne, nego ću na Romaniju da idem ili u Karlobag, Karlovac, Viroviticu. Da li tamo treba da idem? Pa, ne mogu da stignem od ovih vaših presvučenih. Drago mi je, ali vi treba da kažete gospodine Seklakoviću, da odgovorite ono što sam vas pitao na srpskom jeziku. Znate li šta znači kada vam neko kaže da govorite na srpskom? Znate li šta to znači, pošto sebe smatrate Srbinom? Pa, reci čoveče šta misliš. Nemoj da petljaš, da stenješ. Vi ste stalno i delotvorno pratili rad Vlade, zabrinuti za nedostatak potrebne efikasnosti. Šest meseci ste to radili, pa ste se onda setili Dinkića. Što ne kažete - šest meseci rušimo Dačića, znamo da smo do vlasti došli na prevaru? Gde su vam oni džakovi kojima ste mlatili prošle godine? (Predsednik: Vreme.) Sad su jabuke. Srbiju ste u taj džak strpali. Mislite li pred vama da se povlačimo? Hoću ovde deca da mi žive i vaša i moja sutra. Kakvu zemlju stvarate? Kriminalce ste iz zatvora pustili. U Srbiji 80% krivičnih dela vrše oni koje ste pomilovali za Novu godinu. Siledžije su vas okružile.
Vreme, gospodine Jovanoviću. Reč ima narodna poslanica Judita Popović.
Gospodine Stefanoviću, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, reklamiram članove 27. i 107. Smatram da je povređeno dostojanstvo ovog parlamenta kada se ministar na takav način snishodljivo i na uvredljiv način obratio jednom narodnom poslaniku koji je prethodno govorio. To je nedopustivo, gospodine predsedniče. Zaista bi trebali da opomenete ministra, kada je u parlamentu, on je dužan da poštuje poslanike. Nažalost, ne očekujem da ovaj moj apel naiđe na pozitivan prijem. Pokazali ste i do sada kako ste vodili sednice Skupštine, da prosto nemate za to kapacitete, nemate volje itd. Gospodine ministre, ako ste vi najveći tigar koji ima ova Vlada, koji je poslat da u parlamentu predoči, iznese argumente za ovaj predlog zakona, mogla bih da vam kažem da se tu zaista radi o jednom tigru od papira. Na koji način ste vi izneli obrazloženje ovoga predloga zakona? Na koji način ste se obraćali poslaniku, a da ga ni jedan jedini put niste pogledali, govori samo o tome da očigledno svoj posao ne radite profesionalno. Gospodine ministre, postavila bih vam bar dva pitanja. Prvo, koliko su koštale one čokoladice sa kojima ste častili haške optuženike? Da li biste, gospodine ministre, više voleli da u ovom parlamentu sedi Ratko Mladić ili da je eventualno on jedan od kandidata za buduće ministre? Gospodine ministre, nemojte zaboraviti da ste vi samo jedan član Vlade, a ovo je parlament.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, reklamiram član 108. koji kaže da se o radu na sednici Narodne skupštine stara predsednik Narodne skupštine. Sedam godina sam narodni poslanik. Ima ovde poslanika sa daleko većim i dužim stažom. Nikada nismo doživeli ovako brutalno vređanje narodnih poslanika od strane ministara. Nikada u svojoj istoriji parlamentarizma nismo ovo videli, da oni koje bira Narodna skupština, narodni poslanici, ovakvim tonom se obraćaju narodnim poslanicima. To je stvarno neprimereno. Molim vas, dopustite opoziciji da diskutuje onako kako se pripremila za ovu sednicu, ali da ne pretvarate ovu sednicu u „Farmu“. Ovo nije rijaliti. Ovo je ozbiljno životno pitanje danas. Mislim da je vrlo važno da sačuvamo dostojanstvo i ugled narodnih poslanika i da ne dozvolimo ovakvo obraćanje predstavnika izvršne vlasti narodnim poslanicima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, ponovo reklamiram posle novog izlaganja član 106, 107, pa i 109, posebno ovo o korišćenju uvredljivih izraza iz člana 107. Poslanik je dopustio sebi da se čak uvredljivo i preteći obrati ministru sa rečenicom – je l' vam jasno. Takođe, veoma je uvredljivo, bar za mene, s obzirom da potičem odande, kad neko kaže – bolje da idem na Karakorum nego na Romaniju. Mi koji smo poreklom iz Republike Srpske smo veoma uvređeni. Zašto je to Pakistan bolji od Romanije? Zašto je bolje popeti se za 80.000 evra na neku planinu, zašto doživeti toliku visinsku razliku? Zašto trošiti toliki novac koji je zarađen, naravno, na poslovima sa robnim rezervama? Dakle, prethodni govornik je imao više koristi od Vlade nego ja sam, koji je zarađen tako što je data „Fidelinka“, dat je robni žig, dato je obezbeđenje, dato je 15.000 tona pšenice, 15 miliona kilograma, prodata je po 23 dinara, sad se vraća, kupuje se po 15, vraća robnim rezervama. Takav biznis je doneo 120 miliona dinara, preko milion evra. Tako da, dobro znam čime je plaćeno pakistansko zimovanje ili letovanje, nazovite to kako hoćete, čime je plaćena ta visinska razlika u kojoj vredi uživati. Ali, nikako ne mogu da se složim da je Karakorum bolji od Romanije. Mislim, da se dotični gospodin popenje na Romaniju, da mi to ne bi dozvolili. Ako bi uspeo krijući da se popne, sigurno se ne bi vratio. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, po Poslovniku.
Član 27. i član 107, gospodine Stefanoviću. Pustili ste da ova rasprava ode u potpuno nedopustivom toku. Mislim da je vaša obaveza kao doktora strategijskog menadžmenta da se posebno posvetite jednom efikasnom radu ove sednice, da recimo objasnite gospodinu Rističeviću da opaska o Romaniji nema veze sa kvalitetom ili lepotom Romanije. Takođe, pretpostavljam, i gospodin Jovanović, možda on još više ima i neke druge veze sa tom planinom. Mislim da je to divna planina. Ali, opaska se odnosi na boravak Tomislava Nikolića na Romaniji negde 90-ih godina, kada je proizveden u četničkog vojvodu. Zbog toga pokušavamo da vam ukažemo na to koliko je besmislena, površna ta vaša promena politike, jer čim vas neko čačne, da parafraziram Vojislava Šešelja, iz gospodina Selakovića izbije radikal 90-ih. Mi ne možemo da prevodimo, gospodine Selakoviću, ime naše partije na srpski jezik. Ono je već na srpskom jeziku. To ste vi uradili, pa ste valjda ime partije preveli iz Srpska radikalna stranka u Srpska napredna stranka i time to preveli na srpski jezik, a tartufe zamenili jabukama, pa je Saša Mirković verovatno postao Stiv Džobs, ukoliko je uspeo da odgrize samo parče jabuke, a ne celu jabuku iz jednog zalogaja. Molim vas, gospodine Stefanoviću, da uozbiljite ovu raspravu, da onemogućite ovakva reklamiranja povrede Poslovnika. Gospodin Rističević je očigledan dokaz da promena visine nije jedini način da se dospe u stanje dekompresije, koje je opasno. To se može učiniti i u ravnici. Dakle, molim vas da jezik i politiku Boldrika izbacite iz parlamenta, da opomenete svoju poslaničku grupu koja dok govore poslanici opozicije kaže u mikrofon – ne seri ili … (Predsednik: Nemojte, gospodine Đuriću.) … da nikad više ne organizujete onakav glavni odbor kao što ste juče učinili. Dogovorite se sami sa sobom. Ja sam to čuo i samo sam citirao šta je rečeno. Mislim da morate da sprečite da se na taj način govori u Narodnoj skupštini.
Stvarno mislim da pozovem sve kolege, pošto je ova rasprava zaista krenula u pogrešnom pravcu i ovo su reči koje ne treba da se koriste, ali ja sam u duhu demokratske borbe pustio sve koji su danas govorili da kažu gotovo sve što su hteli. Nisam nikoga prekidao, nisam mu uzimao reč, nisam ga opominjao da koristi termine koji su neadekvatni Skupštini, nadajući se da je svako dovoljno ozbiljan da ceni da ono što govori slušaju građani Srbije, na kraju krajeva oni će to i ceniti. Molim sve da od ovog trenutka pokušamo da spustimo strasti i da govorimo o onome što je na dnevnom redu. Na dnevnom redu je – Izmene i dopune zakona o ministarstvima. Dakle, ne radi se o kadrovskim rešenjima, ona će biti pred Narodnom skupštinom za neki dan. Dakle, danas se govori o onome što je ministar izneo u svom uvodnom izlaganju i govori se o promeni zakona koji je pred vama. Dakle, molim vas da se na to koncentrišemo i da se time bavimo. Gospodin Jovanović, po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedniče, povredili ste Poslovnik, član 27. reklamiram. Znate, nije u duhu demokratije dozvoliti sve. Smeta vam to što je rekao poslanik Đurić. Zašto? Ne uklapa se u tu našminkanu sliku koju ste o sebi napravili. Niste čuli svoje kolege kada su mi tako bezobrazno rekli ono što vam je potom citirao i poslanik Đurić? Pa da, pa naravno. Hoćete da vam kažem ko je sedeo tu pa nije video kada su se čupali kablovi i polivali ljudi, kada su šamarani poslanici? Je li to demokratija? Treba da tražimo elementranu ozbiljnost. A vi, pre 20 godina ste popisivali slave, pre 10 godina ste prebrojavali konje, sad mi prebrojavate vrhove na koje sam se popeo. Tako ovu Skupštinu spuštate na onaj nivo na kome jedino možete da funkcionišete. Ne slažem se sa vašom idejom, mislim da ste povredili Poslovnik. Nije dopušteno sve. Dopuštena je kritika. Smatram apsolutno neodgovornim, i vi to mislite, sve ovo što se čini poslednjih nekoliko meseci u vezi sa rekonstrukcijom Vlade, sazivanje Skupštine, a ne znamo kada će biti njen nastavak. Predsednik Vlade koji u petak kaže - ja idem 26, mora sve do 26. da bude gotovo, pa onda ne mora da bude gotovo, pa sednica Vlade u nedelju ujutro. Na kraju dobijemo neki referat o kom treba da se izjašnjavamo. Pa ne možemo sebe da ponižavamo, ako vi mislite sami sebe da ponižavate. Rečenice - stalno i delotvorno smo mi u ministarstvu pratili rad Vlade, pa smo uočili da ima nekih problema sa deficitom. Hoćete li da vas ja zagrebem? I vas i onog kog je Vlada ovde poslala, da vidim kakva vam je tačka pucanja, da vas podsetim na vaše nadimke, na istoriju, na porodicu? Neću to da radim jer nisam to nikad radio. Zbog toga smo mi drugačiji od vas. Ova rasprava će biti pristojna u meri u kojoj su pristojni oni koji danas presudno utiču na politiku u Srbiji. Ne očekujte od nas da nemo posmatramo to što sa zemljom radite, jer ovde živimo.
Naravno da je kritika dozvoljena i biće dozvoljena i imaćemo mogućnosti da je uvek iznesemo, pošto u ovoj zemlji ima mnogo više kritike, kako vidim, i u Skupštini i u medijima, nego što je to ikad bilo ranije. To je dobro, to je potpuno pozitivno. Nadam se da ovde, što se tiče nadimaka, što se tiče prošlosti i svega ostalog, da se time nećemo baviti, pošto o mnogima bi moglo mnogo da se kaže. Na kraju krajeva, možda jednom organizujemo sednicu pa nek se i kaže. Što se tiče porodice, ja se nadam da se ničija porodica nikada neće pominjati, pošto je to nešto što je zaista ljudski nedopustivo. Ja članove porodice nikada nikome nisam pominjao, niti imam nameru da pominjem. To nije u duhu pristojnog ponašanja. Ako mi imamo jedni drugima nešto da kažemo, naši članovi porodica nisu dužni da trpe to što smo mi javne ličnosti. Gospodin Babić, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, povređen je Poslovnik, član 107. Permanentna i stalna pretnja - pomenućemo vam članove porodice, pomenućemo vam istoriju, pomenućemo ne znam šta. To nije govor koji treba i zaslužuje Narodna skupština Republike Srbije. Ne znam da li je to recidiv i da li je to ponašanje nasleđeno iz mnogobrojnih boravaka u Šilerovoj ulici u nekom periodu koji je davno iza nas. Međutim, ne smemo da posmatramo i ne smemo da gledamo na ono što se dešavalo u prošlosti, a bilo je i polivanja vodom, bilo je i čupanja mikrofona. Ne možemo da posmatramo selektivno. Ne možemo da se ne setimo i glasanja iz Bodruma i glasanja iz Atine, što je bilo mnogo opasnije za parlamentarni život i za život jedne zemlje. S druge strane, ne mogu ni da prihvatim činjenicu ni optužbu kako je, zaboga, ova Vlada Republike Srbije amnestirala ne znam koliko kriminalaca, okružila se kriminalcima. Podsetio bih onoga ko je to rekao da, onda kada je sedeo u ovom parlamentu, prvi zakon 2001. godine koji je bio usvojen u parlamentu sa novom Vladom, posle decembarskih izbora, je bio baš Zakon o amnestiji koji je bio mnogo liberalniji nego što je bio Zakon o amnestiji koji je usvojio ovaj parlament i ova Vlada Republike Srbije. Što se tiče okruženja kriminalcima, nemojte, molim vas, samo vi da nam pričate o okruženju kriminalaca, kada i ptice na grani znaju ko se, kada i kako i koliko družio sa njima. Ono što je bilo postavljeno ovde, cenim i nikada nisam pominjao privatno i ne treba ni porodica ni deca da trpe zbog onoga što mi radimo ovde, ali reći rečenicu – dok zarađujem, imam pravo i da trošim, je istina, ali kako, pobogu, od plate od 110.000 dinara da se plati helio, kako već se zove, od 80. hiljada evra. (Predsednik: Vreme, gospodine Babiću.) Ja ne mogu to da objasnim, objasnite to građanima Srbije.
Po Poslovniku, Dragan Šutanovac.
Gospodine predsedniče, nažalost moram da konstatujem da ste vi najodgovorniji za situaciju u kojoj se trenutno nalazimo i za ovo stanje u parlamentu, u kome smo očigledno imali pripreme šest meseci da bi nabrojali ko je gde zimovao, letovao i koliko je platio svoje letovanje i zimovanje. Ministar Selaković je danas došao ovde da vam predoči izmene idopune Zakona o Vladi, a u stvari cela priprema je bila da, na neki način, pokuša da disciplinuje opoziciju, ne bi li vam pokazao kako je vrlo informisan i zna ko je, gde i kada bio, pa čak zna i tih šest meseci 2003. godine da li su bili užasni, iako je tad imao, ako se ne varam, 18, 19 godina. U tom vremenu smo bili na istoj liniji, ali sa suprotne strane. I danas smo na istoj liniji, ali sa suprotne strane, i ono što je bilo u tih šest meseci, ne daj Bože da se desi sada, verovatno bi se isto ponovilo. Mislim da, kada govori neko o tom vremenu, mora pre svega da uvaži žrtvu koja se tada desila. A vi, gospodine predsedniče, ne možete reći da ste vi pustili da se ovde vodi dijalog ko kako želi, jer ovo je parlament. Mi smo izabrani od strane građana, vi ste ovde samo prvi među jednakima i morate da upozorite, pre svega, ministra koji je izazvao sve ove replike, a onda i ove koji broje letovanja i zimovanja, podsećaju se 2001. godine, podsećaju se raznih dešavanja praktično u prvoj deceniji prošlog veka. Ovde su cipele letele pre par godina prema govornicima sa te strane. O čemu pričate danas? To što ste se promenili fizički, to nikakva mentalna promena nije. To što kažete da nemate dovoljno podrške u tabloidima, gospodine Stefanoviću, ne znam zaista koje novine vi čitate. Molim vas da pre svega vi upristojite rad onih koji su došli ovde da zastupaju interes većine. Ako vi to ne umete, onda se povucite pa predajte nekom drugom da vodi današnju Skupštinu. Hvala.
Gospodine Jovanoviću, izvolite.
Opet ste, gospodine Stefanoviću, povredili član poslovnika 27. Dozvoljavate svojim stranačkim kolegama da iznose neistinu. Oni, istina, samo to i znaju da rade, ali je vaša obaveza, gospodine Stefanoviću, dok ste predsednik Skupštine, da vodite računa o dužnosti poslanika, a ne o potrebi vaše stranke da na isti način na koji je politiku vodila 20 godina, da to čini i danas. Da li vi stvarno mislite da postoji još jedna glupost ili laž koju možete da kažete o meni ili o bilo kome iz moje stranke ili iz DS koja će nahraniti gladne u Srbiji, zaposliti one koji su bez posla, omogućiti bolesnima da se leče. Ne čini barberi maramica političara? Što 80.000 evra, što ne osam miliona, što ne osamsto? Da li je to sve zbog toga što ne možeš da se popneš na Avalu? Da li postoji neki drugi način da leči svoje frustracije? Da kažeš svaka čast popeo si se na najteži vrh na svetu, došao si na svoj posao, pa odneo si srpsku zastavu tamo, snimili su film i nisu rekli da su Srbi vandali nego da su divan narod, poštuju te na drugoj strani sveta. Da li je to teško reći? Hoćete izgubiti promil svoje podrške. Teško je, tesna vam je koža. Došli ste na vlast, a ne znate šta ćete sa njom. Presvukli ste, doterali ste se, uzeli ste po malo, nije vam dosta, hteli biste više, pa sad tu vlast morate da rekonstruišete. Pustili ste iz zatvora svoju vojsku. Da li vam to nije jasno? Vidite na Odboru za bezbednost, tu vam je Nenad Milić. Tražite od gradskog SUP podatke, 80% krivičnih dela u Beogradu od 1. januara izvršili su oni koje ste vi pustili na slobodu. Oni, da bi na čardama po Segedinu branili Kosovo, ovde ćutali. Isti koji su palili Beograd pre četiri godine predvođeni vama. Nema kompromisa oko toga.
Po Poslovniku, Jadranka Joksimović.
Zahvaljujem predsedniče. Moram da ukažem gospodine predsedniče Skupštine, da ne bih sada rekla dragi kolega, da ste prekršili član 108. s obzirom da niste izrekli opomenu narodnom poslaniku ili narodnim poslanicima ali ovde ću ipak reći narodnom poslaniku koji na brutalan način krši dostojanstvo Narodne skupštine. Pretpostavljam da svako od nas ima svoj stil, ima svoj mentalni domet i etički domet i to je u redu, ali obavezuje nas kao narodne poslanike da dolazimo u relativno pristojnom stanju i u stanju da, dakle, racionalizujemo svoje misli i da budemo uravnoteženi u nastupu. To bi pretpostavljalo da pošaljemo sliku mladima, pre svega mladima, ali i drugima iz ovog parlamenta da u radno vreme dolazimo upristojeni. Zbog toga bih predložila da vidimo i da li to može da se uradi, pitam vas, da vidimo ko je danas i uopšte na sednici Skupštine pod dejstvom alkohola ili bilo kojih drugih opijata koji remete uravnoteženost nastupa i šalju veoma lošu sliku iz ove Skupštine. Na ovaj način se ne može raditi u Skupštini. Dakle, apsolutno se ne može raditi u Skupštini jer nema dovoljno, jer nema načina da se odgovori na iracionalnost i bezobrazluk koji možda i nisu čak pripadajući deo nečije ličnosti, u šta ja duboko želim da verujem. Da to proverimo. Hvala vam.
Replika. Reč ima gospodin Babić.
I replika, ali i povreda Poslovnika 103, 104, 105, zabranjeno je direktno obraćanje narodnog poslanika narodnom poslaniku.
Molim vas opredelite se da li je povreda Poslovnika i replika?
Replika, zbog toga ću pozvati na mnogo lepšu planinu i ona se zove Goč, bio sam tamo pre desetak, 12 dana sa prijateljima i mnogo je prijatnije nego na Himalajima, mnogo manje košta i vrlo rado ću ponovo biti tamo. Što se tiče izlaganja prethodnog govornika mislim da je puno licemerja jer ne može sa jedne strane i to je ono što meni smeta. Može svako da se penje i od svog novca i da ga troši kako hoće i šta hoće i na šta hoće, da li na skupa vina ili na ronjenje po Hvaru, ili na penjanje po planinama, tu apsolutno ne postoji nikakav problem sa moje strane ko će kako da radi. Ali, ne može sa jedne strane od plate, i ovo je krucijalno pitanje koje sam postavio, i ja ne umem na to pitanje da odgovorim, da od plate od 110.000 dinara ovde u parlamentu da se plaćaju takve bahanalije. To je pitanje, a onda je zaboga zabrinut za ljude koji će se lečiti u Srbiji, koji će poslati decu u školu. Mnogo je pitanja ovde postavljeno i mnogo se pitanje ovde postavlja, a ne postoji ni jedna alternativa. Kaže se – mi smo sve to pričali što vi radite sada, mi smo to pričali pre 20 godina, a pitam vas zašto niste primenili kada ste bili u mogućnosti da 20 godina u različitim agregatnim stanjima primenjujete vlast u Srbiji. Zašto to niste primenili? Zašto sada ovoj Vladi Republike Srbije spočitavate veliku međunarodnu, nikad veću i konkretniju podršku iz sveta. Čime je ona zaslužena? Zar nisu u ovom parlamentu pre godinu dana provejavale reči da ćemo biti u blokadi, da neće biti penzija, da neće biti plata, da neće biti ničega. Šta je sada? Na osnovu čega se sve to sada promenilo. Nemam problem, penjite se gde god želite, ali objasnite građanima kako se od 1.000 evra mesečne plate rade takve bahanalije od po nekoliko desetina hiljada evra.
Gospodine Korać, izvolite.
Reklamiram član 107, mislio sam na dostojanstvo. Naravno, mi smo svi onakvi kakvi smo i ne možemo biti drugačiji i govorimo u skladu sa onim što mislimo da treba da govorimo u Skupštini. Moram da kažem da ova Skupština bar ovaj saziv Skupštine nije imao raspravu u kojoj apsolutno dominiraju oni argumenti koji se nekad zovu po latinskom ad hominem, tiču se samoga čoveka, onoga što je on, čime se bavi. Posle takve rasprave ili takvih iskaza nema nikakve suštinske rasprave o tezama koje čovek iznosi. To je ono što želim da vas upozorim. Iz ovoga će se lako ići u veće uvrede, još veće uvrede i tome nema kraja. Ovde će se stvoriti jedna atmosfera u kojoj će biti nemoguće raditi. Možete polemisati do kraja sa onim što govori poslanik i pogrešnim i tačnim, možete osporavati, možete iznositi kontra argumente, ali kada počnete o njemu da govoriti kao o čoveku, tu više nema mesta racionalnoj raspravi. Ako počne da se inputira da je neko drogiran, da je u alkoholisanom stanju, šta ta osoba posle toga može vama da odgovori. Hteo sam još da kažem ministru Selakoviću. Zaista gospodine ministre bez obzira što je bilo oštrih reči u odnosu na ono što ste vi govorili uvek se nekako očekuje od predstavnika vlasti, a vi ste u ovom slučaju predstavnik Vlade, da pokažete nešto malo više tolerancije prema tome. Posao opozicije jeste da kritikuje vlast, to je prosto njena dužnost i to je sastavni deo demokratije. Bio sam u poziciji u kojoj se vi nalazite, isto tako sam čuo i mnogo teže reči na svoj račun i da vam sasvim iskreno kažem, konačno, postoje stenogrami i možete se uveriti nikada nisam na takav način odgovarao. Prosto, opozicija napada, ona kritikuje, a vaše je da pokažete jednu veću meru tolerancije. Nadam se da mi ne zamerate to što sam vam rekao, jer spadam među najstarije poslanike i imam skoro najduži staž. Sada, kada počnu rasprave o ličnostima onda verujte ovaj parlament će doći u situaciju da će danas završiti sa nekim teškim incidentom ovako kako je počelo. Stanite na tome, polemišite još jedanput sa onim što je čovek rekao, a ne sa time šta vi mislite da je on ili u kakvom je stanju ili u kakvom je imovinskom stanju. Ta rasprava nema kraja, posebno u Srbiji gde zahvaljujući tabloidima i strukturi društva misli svako da sve zna o svakome, a najčešće zna sasvim pogrešne stvari.
Po Poslovniku, Borislav Stefanović, zatim Bojan Đurić, pa Judita Popović, pa Jelena Trivan.
Gospodine predsedniče, 106, 107, 108, zbog toga što mislim da je ovde već čini mi se sat vremena vidimo jedno providno, slabo prikriveno, kamuflirano nastojanje vladajuće stranke da potpuno skrene temu sa onoga zašta se mi ovde danas nalazimo, to građani Srbije treba da znaju. Zašto to tvrdim? Zbog toga što je ovu polemiku počeo ministar Selaković. Vi niste reagovali, pustili ste ministra da preti poslanicima, da iznosi stvari koje su navodno vezane za ličnost onih koji su ga kritikovali. To ste dozvolili da se uradi na najprizemniji način. Mislim da ste tu veoma pogrešili i to je odvelo ovu raspravu u pravcu koji niko ne želi. Došli smo da raspravljamo o izmenama o Zakonu o ministarstvima a pogledajte o čemu pričamo danas – o doživljaju mladih naprednjaka, svojih političkih protivnika, koliko ko može da popije i na koju planinu da se popne? Jel to ono što vi pričate građanima Srbije da je vaša čvrstina, vaša vizija, vaš majncet, etika. Kažete – moramo mladima da damo primer. I da sprovedete taj test, nisam siguran da biste imali kvorum. Hvala.
Kao predsednik parlamenta, ne slažem se sa vama. Naravno, imaćete pravo da se o tome izjasnimo u Danu za glasanje. Po Poslovniku, reč ima Bojan Đurić. Izvolite.
Iskreno, gospodine Stefanoviću, ja sam očekivao da nakon onoga što je rekao profesor Korać, siguran sam da ste i sami shvatili, bez ikakve ambicije da brani poslaničku grupu kojoj pripada, ja sam shvatio da on govori i kao potpredsednik parlamenta, da ćete nakon toga smiriti ovu raspravu. Vi sada ponovo kršite član 27, odnosno odbijate da ovo svedete u razumne okvire. Ne možemo ovde da raspravljamo o ličnim stvarima. Gospodine Babiću, odnosno, reći ću vama da se ne bih direktno obraćao gospodinu Babiću – ja se radujem što je gospodin Babić bio na Goču, radovao bih se i da je bio na bilo kojoj drugoj tački na ovom svetu, radovao bih se čak i ako je bio iz javnih sredstava, a ne od privatnih. Ako o nečemu razgovaramo u parlamentu, ako razgovaramo danas, mi eventualno možemo da pričamo o tome ko gde putuje o državnom trošku. Ako se već iznose predlozi, ja predlažem da se objave i ti podaci, pa ćete videti da LDP i naši poslanici imaju najmanje tih putovanja. Pretpostavljam da ih vi, gospodine Stefanoviću, imate najviše. Ja vam ne zameram, vi ste predsednik parlamenta, pretpostavljam da će se na kraju videti i neka javna korist od toga što ste o trošku poreskih obveznika išli i o tome bismo mogli ovde da raspravljamo. Ali, da raspravljamo o tome ko gde putuje u svoje slobodno vreme, za svoj novac, je zaista nedopustivo. Posebno je nedopustivo da to prigovara vladajuća većina, koja u ovoj zemlji drži sve instrumente vlasti. Zbog toga očekujem da pre svega poslanike vaše koalicije tako nešto savetujete, pogotovo kada govore u parlamentu. Ja se nisam naljutio na gospodina Babića kada je po novinama govorio da meni možda od visine nedostaje kiseonik. Ali, ovo je ipak parlament. Ovde je red da govorimo drugačijim jezikom.
Nažalost, nakon izlaganja profesora Koraća nije govorio nijedan poslanik iz vladajuće koalicije. Svi prijavljeni za reč su iz opozicije, i to po Poslovniku. Ja nemam mogućnost da utičem da li ću nekom dati reč ili neću dati reč po Poslovniku. Posle profesora Koraća, ja sam očekivao da će svi drugi shvatiti baš ono što je on rekao, ali, nažalost, moja očekivanja se nisu ispunila. Vi možete da tražite od skupštinske službe što se tiče troškova, čak nisam ni u gornjoj trećini narodnih poslanika, a u odnosu na prethodne predsednike Skupštine sam ubedljivo ispod, značajno ispod po troškovima, ispod svakoga od tih predsednika Skupštine. Dakle, možete da pogledate, da vam da služba sve troškove za svako moje putovanje, da li je to plaćala zemlja domaćin ili je plaćala Skupština, dakle, ja sam daleko ispod. Tražio sam za sebe da pogledam, uverio se u to, tako da možete to da tražite od skupštinske službe. Po Poslovniku, Judita Popović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, započeta je rasprava o ovom predlogu zakona, a da prethodno nadležni odbori nisu raspravljali, ni Odbor koji se bavi privredom, ni Odbor koji se bavi finansijama. Vi ste dozvolili i reklamiram član 106. i 107. i 27. da rasprava ode potpuno u nekom suludom smeru. Zašto to, gospodine predsedniče? Da li vi dozvoljavate zamagljivanje, zamenu teza, da li vi time što dozvoljavate da se otvoreno vređa i preti predsedniku poslaničkog kluba LDP od strane poslanika vladajuće koalicije i ministra čak, da li vi na taj način u stvari želite da prikrijete nešto? Da li time što dozvoljavate neke lične frustracije, da ovde eksplodiraju u parlamentu, time što ćete da vređate određene poslanike iz opozicije, da li zaista nešto krijete, gospodine predsedniče? Nešto samo da vam kažem, nismo se bojali 90-ih godina od vojvoda, od četnika, od svih tih koji su nam došli glave, doveli do ove pozicije ovu državu i ne bojimo se ni sada, kao što smo pobedili tada sve četnike i sve vojvode i sve borce za nacionalna prava i nacionalna pitanja iza kojih su se krili, tako ćemo pobediti ponovo, gospodine predsedniče. Ne može nas preplašiti nijedan poslanik vladajuće koalicije, ni ministar pravde i državne uprave. Ako vi njemu dozvoljavate da se ovde na taj način ophodi kao što je pokazao prema poslanicima, to je vaš problem i to je veliki minus za poziciju koju vi trenutno imate u ovom parlamentu. Još jednom vam napominjem, mi se nećemo povući pred neargumentovanim kritikama i to što smo mi do sada čuli, to nisu bile kritike, tu nije bilo argumenata, gospodine predsedniče, to su bila lupetanja.
Nažalost, evo i vi nastavljate sve ono o čemu ste govorili, poslednjom rečenicom ste bacili u senku sve što ste rekli u prvom delu. Dakle, takvi termini potpuno devalviraju sve ono što ste rekli u prvom delu. U svakom slučaju, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe i državnu upravu i lokalnu samoupravu, dao je mišljenje i oni su po Poslovniku nadležni da raspravljaju o ovom zakonu, Poslovniku koji nije donela ova vladajuća većina, Poslovniku za koji ja nisam glasao, i po Poslovniku je sve urađeno onako kako treba da bude urađeno i vi ste ta mišljenja dobili pre početka rasprave. Po Poslovniku, Jelena Trivan.
Poštovani predsedniče, ja se nisam javila da raspirujem dalje raspravu, nego da kažem da ovde svako od nas ima nekakvu odgovornost i nemojte da uspostavljate uravnilovku time što ćete reći, evo, poslanici vladajuće većine se više ne javljaju za reč i time ćemo anulirati sve što je izgovoreno i urađeno ovde. Vi imate Poslovnik pred sobom i dužni ste i obavezni da ga koristite, opominjete i kažnjavate one koji krše red na zasedanju, spajate u poslanike koji dolaze u treznom i uljuđenom stanju i vređa me način na koji je vođena današnja rasprava, a da vi nikome niste izrekli opomenu. Neću da svi budemo jednaki, neću da na takav način nastavljamo sednicu, tako što ćete dobiti poziv iz centrale SMS i prestati da se javljate za reč, nego ćete izreći opomene onima koji se na nedoličan način ponašaju. Pri tome vam kažem da od svega nedoličnog, od inkvizicije, prozivanja za materijalni status, imovinu, pentranje, pijančenje, smatram najnedoličnijim, povreda Ustava i zakona i da ste bili dužni da opomenete ministra Selakovića da ne može da preti krivičnim prijavama poslanicima i da im time ograničava slobodu govora koja je garantovana, barem u ovom parlamentu, ako ne u ovom društvu. Hvala.
Po Poslovniku, Jadranka Joksimović.
Oprostite, nije po Poslovniku, ja sam se javila za repliku na ono što je rekao predsednik poslaničke grupe DS, ali evo i gospođa Trivan se nadovezala, pa taman da odgovorim, iako sam se nadala da možemo da se vratimo u normalan tok. Ne zovu nas iz centrale, možda vas zovu, mi se uglavnom dogovaramo, imamo jedan normalan odnos, uglavnom smo svi racionalni ljudi i znamo da mislimo svojom glavom, a centrala ako treba nešto da se pita, jer ja ne znam kako vi zamišljate centralu, kao neku mističnu, ne znam šta je za vas centrala, morate da mi objasnite? Ako je to kontakt sa ljudima iz stranke, da, čujemo se, razmenjujemo mišljenja, hvala na pitanju. Samo sam htela apropo moje inicijative, mislim da bi trebalo da bude formalna inicijativa i potpuno se slažem sa gospodinom Borkom Stefanovićem, pošto je rekao da ne bismo imali kvorum, pretpostavljam aludirajući na poslanike vladajućih stranaka, tu se potpuno slažem sa vama. Svako od naših poslanika koji ne prođe taj dnevni test pristojnosti, da makar ne dolazi pod opijatima ili u alkoholisanom stanju, ne treba da bude član ovog parlamenta. Apsolutno se slažem i mislim o tome na isti način kako mislim o drugim poslanicima, tako i o poslanicima moje stranke i baš ću se zalagati za to, jer mislim da toliko dugujemo građanima Srbije. Hvala.
Prijavite se za reč. Gospodin Jovanović, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, dozvolili ste ministru pravde da prekrši Zakon o Skupštini. Naime, članom 38. Zakona o Skupštini, vrlo jasno su definisana prava poslanika. Da se odmah razumemo, možete da zamislite koliko sam zabrinut za pretnje gospodina Selakovića ili bilo koga iz vaše stranke. Vi niste ni senka onih talibana iz Pakistana, ni na njih se nismo previše obazirali. Postoji nešto drugo što je veoma važno, gospodine Stefanoviću, i zbog toga naravno, to je pokušao da vam objasni i potpredsednik skupštine, Korać, ja neću previše vremena trošiti nastojeći da u tome budem detaljniji, ali nikada nećemo pristati na vašu ambiciju da svi oni koji nisu deo vaše koalicije ućutkate pretnjama ili kriminalizacijom. Za ovih 20 godina koliko sam u politici, i mnogo ozbiljniji političari su pre ili kasnije posezali za istom vrstom argumentacije kada su ostali bez politike. Mislim da je uvredljivo to što vaša stranačka koleginica ovde navodi kao neki novi potreban standard u definisanju odnosa u Skupštini. Znate, gospođo Joksimović, Vojislav Šešelj nikada nije pio, i prezirao je alkohol, pa to nije učinilo mnogo normalnijim vašu zajedničku politiku. Zamoliću poslanike LDP da planine prepuste meni, a tražiću od njih da svaki sekund koji imamo od tih 13 minuta, koji postoje da mi ne bi govorili, iskoriste kako bi do potpunosti raskrinkali i SNS, i koaliciju SPS i SNS koja je sve podredila sebi, svojoj potrebi da živi neki nestvarni željni život sa kojim se obračunavala prethodnih 20 godina. Nikakav kompromis nećemo moći oko toga da napravimo, Nni oko ideje da nas vodite u Evropu, tako što ćete nam Evropu ovde oduzeti u smislu svake evropske vrednosti, ni vaše želje da postoje samo poslanici SNS i oni koji ćute.
Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Hvala gospodine predsedniče. Pozivam se na član 106. i 107. Poslovnika, gde se govori u prvom stavu, govornik može da govori samo o tački dnevnog reda i 107. dostojanstva Narodne skupštine. Moram gospodine predsedniče, upozoriti da je gospodin poslanik Šutanovac, i gospodin Jovanović, su nas strašno uvredili, kada je gospodin Šutanovac rekao da smo mi fizički izgled promenili, ali da se nismo mentalno promenili. To je strašna uvreda. Ja sam šokiran, prosto sam šokiran. Taj bivši ministar odbrane, dok je bio ministar, citiram jednu rečenicu, prilikom nabavke mobilnog sistema radio relejnih veza preko „Jugohemije“, na kursnim razlikama oštetio budžet Srbije za 200 miliona evra, završen citat, izveštaj Državnog revizora za 2011. godinu. Isti taj gospodin Šutanovac, dok je bio ministar odbrane, za 2010. platio je nadogradnju softvera za VMA 850 hiljada evra, to je čak četiri puta više nego što je taj kompjuterski program koštao kada je kupljen, i proglasio za vojnu tajnu, on do danas nije popravljen. Izveštaj Državnog revizora za 2013. godinu, objavila sva dnevna štampa 13. februara2013. godine, strana četiri. Što se tiče uništavanja Srbije, uvrede i dostojanstva ove skupštine, ne želim odgovarati, sam oda kažem da ne verujem poslaniku koji je izjavio citiram „Republika Srpska je nastala na Srebreničkomgenocidu na etničkom čišćenju, nezaobilaznom u Evropi, posle Drugog svetskog rata“, završen citat, 23. juna 2012. godine. Isti gospodin, predsednik LDP izjavio na RTV Novi Sad, citiram „ da je republička vlast tretira Vojvodinu i još uvek tretirana na pokvaren način, da zbog toga treba dati Vojvodini puni suverenitet priznati je kao nezavisnu zemlju“ završen citat 26. oktobar 2012. godine, strana 39. (Predsednik: Vreme.) Gospodine predsedniče, ako su uvredeod ovakvih ljudi, onda je zaista previše. Hvala.
Po Poslovniku, reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković. Izvolite.
Povređen je član 107. i jedan 107a, ili bi možda u trećem stavu trebalo da se stavi, da poslanici u Narodnoj skupštini ne premašuju bar 10 decibela galame u Skupštini, jer ja dobro čujem, tako da ovi koji galame mislim da bi trebalo da se unese neki stav u članu 107. Dakle, narodni poslanici SNS nisu ničim izazvali ovu polemiku koja se vodi od strane kritizera. Narodni poslanici SNS i SNS voli konstruktivnu kritiku koja nešto donosi, ovo što vi kritikujete, a u velikim nevoljama ste kada je u pitanju MUP Srbije i tužilaštvo. Ja ne znam odakle vam to moralno pravo, a ima ona narodna koja kaže – držite lopova, a lopov tu na mestu krade. To nemate nikakvo pravo, niti ovaj Poslovnik, niti bilo koji zakon vam ne daje, ni čak ljudski, moralan, za pravo da vi kritikujete, ne kritizirate, ne kritikujete, nego kritizirate, a to je velika razlika od konstruktivne kritike. Dakle, nemate gospodo pravo. Odakle vam ta snaga? Upropastili ste državu u zadnjih 20 godina, da je mi ne možemo podići ni za 10 godina. Na vašu žalost, to ćemo brzo da uspostavimo red i ova Srbija će napredovati. Hvala.
Po Poslovniku, reč ima Nikola Tulimirović. Izvolite.
Hvala. Želim da skrenem pažnju, verujem da ovde postoje određene navike koje traju dugo, ali želim da skrenem pažnju da smo mi jedan veliki odbor nekog privatnog preduzeća, mi bi smo do sada svi dobili otkaze zato što se ovde ništa ne dešava, ovde skoro dva sata gubimo vreme i ja se obraćam naravno po Poslovniku, neću da mnogo pametujem, zaista sam se nadao, jedino je gospodin Korać rekao nešto sa čim sam morao da se složim. Bilo bi divno da ostavimo po strani sve što je do sada rečeno da se ti razgovori zamrznu za hodnike, ako moraju tamo da se nastave, a mi da ovde postanemo efikasni. Ministar Selaković je rekao da se radi o jednom zakonu koji je, a i vi ste predsedniče rekli da je sveden na čitanje od sat vremena. Pročitao sam ga, zaista za petnaestak minuta, stvarno, i hajde da se izjasnimo o tome, da kaže svako šta ima o zakonu i da više ne razgovaramo. Vi morate da prekinete kada neko traži repliku, a nije spomenut, ne možete da mu date reč. Kada se neko obrati po poslovniku, a ne žali se na funkcionisanje Skupštine nego priča o tuđim planinama i ostalim stvarima, koje su zaista tragične, ne znam, mene ne interesuje šta Čedomir Jovanović radi privatno, mene zanima to što njegova stranka ne radi dobro stvari politički, šta me briga šta ona radi privatno. Za bilo koga to da važi, znači, hajde da razgovaramo o politici Srbije i da budemo efikasni. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Jadranka Joksimović, replika. Izvolite.
Htela sam da repliciram gospodinu Jovanoviću, vrlo kratko, a možda i nema potrebe, u duhu, jel, ovog pozivajućeg lepog apela kolege da se vratimo na temu rekonstrukcije koja nije stvar od koje treba da bežimo, naprotiv, to je stvar koja zaista treba da za građane Srbije bude jedan dobar signal i dobra vest da se konačno odgovornost shvata na drugačiji način, tako da daleko od toga da mi bežimo. Samo sam kratko htela gospodinu Jovanoviću oko toga ko je, vidim da je ta moja inicijativa koja je eto bila spontana i ad hok izazvala neku buru negodovanja, izgleda da je i u mojoj poslaničkoj grupi i u svim poslaničkim grupama, ali ja ću baš zato da je nekako još više, ako ja mogu sama da je podržim dodatno. Znate šta, mene ne interesuje šta ljudi rade van radnog vremena, ovo podrazumevam pod radim vremenom i postoje neke obaveze koje su deo radnog prava ali i radnih obaveza, ja tako to doživljavam, ne vidim zbog čega je to dramatično tako shvaćeno i čak mi govorite o tome kako gospodin Šešelj nikada nije pio. Znate, pravo da vam kažem, vi ga mnogo bolje poznajete od mene, ja ga nikada u životu nisam upoznala, ali uopšte se ne radi o tome, tim gore ako se ponašao tako a nije bio pod dejstvom ničega, vidite kako je u političkom smislu završio, što vam to ne bude nauk? Sa druge strane, mislim, potpuno je besmisleno to sad, kolektivni uzdah u Skupštini kao – jao, šta ste to rekli? Znate, mislim, inicijativa je dobra i treba je podržati, hajde da vidimo da li smo svi spremni da poštujemo svoja radna prava za koja dobijamo novac od građana Srbije. Od tih 110 hiljada neko živi bolje, neko živi čudno, neko gore, a neko mnogo iznad svojih mogućnosti, ali i to je legitimno kao što kažete, sve može da se dokaže, sve može da se opravda, ali odnos u Skupštini mora da se pokaže. Hvala.
Povreda Poslovnika, narodni poslanik Čedomir Jovanović. Izvolite.
Gospodine Stefanoviću, opet kršite član 27. Prvo, nema potrebe da mi se vaša koleginica obraća direktno.Pomislio da je reč o Ani Vintur, pa sam zbog toga to učinio, ali vidim da nije. Gospodine Stefanoviću, nemam ništa protiv da ovde primenite Hasap ili bilo koji drugi Fitosanitarni standard koji mislite da treba, ali izvadite svog lidera iz onog kazana sa rakijom. Nemojte da mi Nikolić peče rakiju i da to namećete kao vrednost čitavom društvu, a da onda ovde nas podležete testiranjima. Što se tiče vaše bliskosti sa Šešeljem ili ne, pa imate vi njegovu desnu i levu ruku pored sebe, pa na njima možete da testirate vrednosti kriterijuma koje ovde nama predlažete. Lično nemam ništa protiv toga, samo smatram da vređate ovu Skupštinu. Mislim da nema razloga za takvu vrstu ponašanja. Sami ste odveli raspravu u ovom pravcu i na tom planu ste inferiorni. Pokušajte na sebe da primenite kriterijume koje namećete nama. Pokušajte da primenite na svoje lidere. Šta oni rade? Gde oni žive? Sa kim žive? Šta im rade porodice? Šta im rade prijatelji? Da li samo ja imam porodicu? Oni žive od ministarske plate. Koliko još Vučić treba da bude policajac u Srbiji, pa da budete zadovoljni odgovorima na ta pitanja? Dvadeset godina političkog života kriminalizujete svakoga ko pruža otpor vašem uništavanju zemlje. U pravu je čovek koji sedi sa strane, pa kaže – čekaj, da li je to svega toga vredno? Na prvi pogled da, sve je besmisleno, ali šest meseci urnisanja zemlje zbog rečenice da je ministarstvo stalno i delotvorno pratilo stanje u kojem se nalazi Vlada, pa je onda zaključilo da mora predložiti podelu ministarstva finansija i privrede. To je vređanje. Onda ne bi bilo potrebno ovo testiranje. Da smo preko toga prešli, bilo bi jasno šta je ovaj parlament postao. Nećemo da budemo vaši saučesnici i zbog toga tome pružamo otpor.
Pravo na repliku, narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Gospodine predsedniče, možda zaista treba da se izvinim. Siguran sam definitivno da određeni poslanici, koji su se presvukli figurativno, nisu se mentalno promenili. Oni ne mogu da slušaju u parlamentu poslanike, kažu – ne veruju im, ali veruju predsedniku koji ih naziva Bosancima, za šta građani Republike Srpske nemaju razumevanje. Isto tako želim da vam kažem da je ovo drugi ili treći put pokušaj insinuacije od čoveka koji je doktor po struci i koji još uvek ne zna da Ministarstvo odbrane ili bilo koje ministarstvo u Vladi ili Vlada ili Skupština ne utiče na kurs. Nema nikakve veze sa kursom ni danas, niti je imalo ranije, niti će ikada imati, osim ako sada neko u Vladi ne odlučuje i o tome, što bi bila nespojivost u odnosu na ono što je zakon i ono što uređuje Ustav. S druge strane, vi i dalje insistirate uporno na tome da u ovom parlamentu bude haos. To je očigledno plan. Imamo sada intervenciju da radimo alkotest. Pozivam vas da odete za šank, da vidite čoveka koji je ovde otvorio ovu debatu, šta on tamo radi i zbog čega je izašao iz DOS 2002. godine. Moguće je da je baš zbog alkohola. Vrlo je moguće. Kartica mu je tu, čujem, pošto je on čovek zaboravan. Molim vas, ako ne možemo da nastavimo da radimo po Poslovniku, da napravimo pauzu od 10,15 minuta, ovi koji su nervozni zbog šanka da završe to što imaju za šankom, da se vratimo ovde i da nastavimo da radimo. Srbija čeka tu veliku rekonstrukciju koja se sprema šest meseci, podelu jednog na dva, povećanje broja ministarstva, nema smanjenja agencija, nema smanjenja prekobrojnih viškova. Penzije i plate očigledno idu u minus, stezanje kaiša i svega ostalog. To su teme zbog kojih smo mi danas došli u parlament i želimo da razgovaramo. Ni mene, niti moje kolege, sve one koji su došli ovde da zastupaju narod, ne interesuje ko gde letuje, koliko troši na garderobu, koliko troši na porodicu. Želim vam svima da letujete najbolje što možete i da se ne vređate ako neko drugi to može lepše i bolje od vas. Hvala.
Pravo na repliku, narodni poslanik Jadranka Joksimović. Izvolite.
Zahvaljujem. Nikad nisam bila lična u svojim govorima i u svojim nastupima, a posebno se nikad nisam obraćala direktno. Ovog puta je gospodin Jovanović u pravu, jer se on meni direktno obratio. Pomešao me je čovek sa nekom drugom osobom i to je lepo. Vidim da ima lepe asocijacije. Verovatno je i to posledica nečega. S druge strane, ta priča o tome ko od koga živi, kako živi, mislila sam da, kada sam pristala da budem narodni poslanik, imam obavezu prema svim građanima u Srbiji da govorim kako živim zato što je lični primer u javnosti uvek najbolji primer. Ne očekujete valjda da, obraćam se svima, bilo ko od nas treba da krije način na koji živi i da bude percipiran dobro u javnosti Srbije od strane građana, koji će da kažu – da, ovi su sigurno bolji od nas, mnogo su pametniji, mnogo su sposobniji zato što bolje žive od nas, a mi smo svi nesposobni, jadni i glupi? Zaista ne mislim o građanima Srbije i volim da budem deo građanstva. Vozim se prevozom i živim normalno, a možda i ne bih morala. Sada treba nekom ko je zloupotrebio sve javne funkcije koje je obavljao, po mom uverenju, a vi možete da kažete i drugačije, da se pravdam zbog toga što imam neku ličnu inicijativu kao poslanik i da me naziva neko inferiornom u odnosu na šta? U odnosu na ono što ste vi i slični vama nikada neću biti inferiorna, a posebno se ne plašim te vrste argumentacije koja bi trebalo da pokaže ekonomsku dominaciju. Da li ste vi neka finansijska elita ove zemlje? Da li ste intelektualna elita? Koja ste to elita? Bila sam elita samo na fakultetu, verujte mi. Sada sebe nedoživljavam kao elitu nego kao građanina koji treba da zastupa interese. Dokle god mislim o mojim liderima, o Aleksandru Vučiću kao predsedniku stranke i o Tomislavu Nikoliću, koji je predsednik Srbije, koji je osnovao stranku, iako sada više nije na njenom čelu i ako mislite da ću biti član onda kada budem mislila da su oni kao vi, nikada. Hvala. Neću se više javljati.
Po Poslovniku, dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, koristeći član 27. Poslovnika, zaista vas molim da napravite pauzu, da uvedete ovaj rad Skupštine u neku normalnu fazu. Mi danas raspravljamo o veoma važnom zakonu, makar ste vi to najavljivali, a vaši poslanici čine sve da ovu raspravu dezavuišu tako što se javljaju za reč s vremena na vreme vređajući druge narodne poslanike, govoreći mimo teme i mi ne možemo da govorimo o tome šta ste vi uradili u prethodnih godinu dana u privredi, u zdravstvu, u školstvu, u poljoprivredi i u drugim temama o kojima smo hteli da raspravljamo danas. Poslanici DS su se za to spremali. Vi nam onemogućavate taj rad. Ukoliko budete nastavili i omogućavali ovakvu opstrukciju rada Skupštine, smatraćemo vas odgovornim, odnosno smatraćemo da ste vi organizovali da današnja sednica bude priča o tome ko može na koji vrh da se popne ili od kojih sredstava. Poštovani predsedavajući, ili iskoristite ovlašćenja iz Poslovnika i onemogućite raspravu mimo teme ili napravite pauzu ili učinite nešto drugo, dajte nekom drugom da predsedava kako bi ova rasprava ličila na nešto. Ovo nema smisla. Ministar vređa poslanike, poslanici većine vređaju poslanike opozicije i mi danas ne raspravljamo o Predlogu zakona o izmenama Zakona o Ministarstvima. Šest meseci ga pripremate i ne dozvoljavate nam, 59 minuta DS ima da kaže nešto o tom zakonu i ni to nam ne date. Dali ste nam noćas ovaj zakon. U osam sati me je zvao šef vašeg Kabineta da kaže da je u proceduri ovaj zakon.
Reč ima narodni poslanik dr Slobodan Samardžić, po dnevnom redu. Izvolite.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, gospodine predsedniče Skupštine, gospodine ministre, govoriću ne po Poslovniku, nego po redu i redosledu i najpre bih hteo da se zahvalim gospodinu ministru na konstruktivnom izlaganju i to ozbiljno mislim. Gospodin ministar je danas svojim dosadnim birokratskim izlaganjem zapravo napravio jedan posao. On je izduvao jedan veliki balon koji su duvali šest meseci predsednik Vlade, potpredsednik Vlade, uz još po neku asistenciju i taj izduvani balon zapravo je najbolja metafora za ono što danas, posle dobijanja ovog predloga zakona i njegovog izlaganja, znači rekonstrukcija Vlade. To je bio jedan veliki balon u koji je trebalo svi da se smestimo, pa danas, hvala Bogu, ima malo vazduha da dišemo, zato što ga je gospodin ministar svojim zaista realnim izlaganjem, povodom realnog Predloga zakona i povodom realne rekonstrukcije Vlade, u potpunosti sveo na nivo realnosti i stvarnosti. Ja se zaista zahvaljujem, to je zaista jedan konstruktivni doprinos našoj diskusiji koja je trebala odmah da krene posle vašeg izlaganja i posle izlaganja kolege Jovanovića, ali imali smo ovu jednu malu pauzu koja ne treba da nas onemogući da govorimo o samom predmetu. Međutim, ako je tako stvar išla, ako je nekoliko meseci bilo govora o rekonstrukciji Vlade kao istorijskom činu, ako je poslednja dva meseca taj govor porastao i od njega se više nije moglo živeti, onda nemojte očekivati da će opozicija u Skupštini da prihvati taj scenario, da mi danas govorimo samo o zakonu, a ne i o rekonstrukciji Vlade. Tako nešto, prosto, nije moguće sve dok je opozicija opozicija i dok smo mi ovde zaduženi da mislimo o stvarnim problemima i o stvarima koje su prouzrokovale čitave aktivnosti, pa i ovaj predlog zakona, a ne zapravo da budemo toliko disciplinovani pa da igramo po scenariju, kako da kažem, onih koji su napravili scenario za ovaj događaj. U krajnjoj liniji i vaše uvodno izlaganje za ovaj predlog zakona, a ne ovo da izlaganje predsednika Vlade, što bi se na prvi pogled pomislilo da je bolje, je ispalo dobro. Zamislite, predsednik Vlade koji je duvao balon, da on mora da ga izduva. To nije u redu. Bolje ste vi to uradili mirno, činjenično. Vi ste se držali strogo zakona. Zakon je napisan veoma pomno, veoma detaljno, otprilike 12 minuta bi trebalo da ga napišete, a nama 12 i po da ga pročitamo ili nekom možda i manje, ko brzo čita. Znači, mi od šest meseci rasprave imamo jedan zaista uzbudljiv zakon oko koga bi trebalo sada da lomimo koplja. Ali, naravno, nećemo lomiti koplja oko zakona. Nismo valjda toliko ludi. Kao predsednici opozicije u ovoj skupštini mi ćemo, bar ja ću povodom zakona, naravno dotičućise i zakona, govoriti o samoj stvari. Prema tome, jedan proces koji traje jako dugo, gde zapravo obećavate velike istorijske promene, kadrovske promene, strukturne promene, nove reformske zahteve itd, dolazi u situaciju da se na brzu brzinu da poslanicima i da što pre mi obavimo naš posao, da se držimo disciplinovano dnevnog reda, a onda ćemo u petak govoriti o samoj rekonstrukciji, ako do petka, izvinite molim vas, uopšte bude predlog Vlade. Mi prvi put, zaista od kada se vlade konstituišu u Srbiji, nemamo u momentu kada govorimo o zakonu o ministarstvima, tačan pregled članova Vlade. Ako hoćete, i to personalno pitanje nije nebitno, a vi najbolje znate, ne da nije nebitno, nego da je ono pitanje iznad svih pitanja i baš zato što je ono pitanje iznad svih pitanja, vi nemate rešenje, jer ne možete taj strašan čvor, nešto u vezi sa čime Srbija danas jedva diše očekujući efekat, očekujući ta imena koja će nas izvesti iz krize, da se razmrsi. Kada je reč o rekonstrukciji Vlade, zaista ste imali razloga da to radite. Po mišljenju DSS smatrali smo da je bolje napraviti i izbore, nove izbore, pa kada pomislimo i sada da vratimo film unazad, jer ta stvar traje pet, šest meseci, da smo ih tada obavili, danas bi imali potpuno drugu Vladu i mnogo legitimniju. Ko god pobedio, u krajnjoj liniji ja ću tako i da završim sa tom temom, neću sad sve da kažem, vi ste stranka koja bi tu apsolutno odnela prevagu i u čemu bi bio problem. Ne bismo se zamajavali mesecima oko jedne stvari, oko koje danas imamo samo taj zaista suvi ekvivalent, a to je ovaj predlog zakona. Ova Vlada je radila godinu dana i ona je imala razlog ne samo da se rekonstruiše, nego i da se promeni na izborima, ili, pak, da ostane ista, ali da se ljudima da mogućnost da biraju, zato što je ona tokom ovih godinu dana na svim frontovima podbacila. Ona je, kako da kažem, u punom kontinuitetu sa prethodnom Vladom. Mislim da bar neke stvari prethodna Vlada ne bi tako brzo i uspešno završila koliko i ova. Naravno, na štetu Srbije. Dakle, živimo već četiri, pet godina u recesiji. Ovih godinu dana recesija je takođe glavno obeležje naše privrede. Mi preko ove rekonstrukcije, a posebno imajući u vidu ovaj zakon, nemamo nikakve naznake unutrašnje strukturne promene i reforme privrede Srbije. Ako je jedno ministarstvo podeljeno na dva i ako oba imaju iste nadležnosti koje je imalo jedno ranije, u čemu je stvar? Dakle, presipanje iz šupljeg u prazno. Ako uzimamo drugo obeležje ovog privrednog sistema, kada već menjate Zakon o privredi i finansijama, Srbija se nalazi u jednom stanju mnogo gorem nego pre godinu dana, u stanju koje u kontinuitetu nastavlja greške koje su pravljene ranije. Ona danas ima budžetski deficit veći nego što je planiran. Mi smo pre mesec, mesec i po dana razgovarali o rebalansu budžeta. Dakle, punjenje budžeta, troškovi budžeta bili su potpuno neravni i suočili smo se sa jednom takvom situacijom. Javni dug je mnogo veći nego pre godinu dana, javne finansije su mnogo veće, u neredu, nego što su bile pre godinu dana, raste stopa nezaposlenosti. Možemo nabrajati još puno takvih indikatora lošeg privrednog stanja zbog koga je trebalo izvršiti u najmanju ruku rekonstrukciju Vlade, a možda i više od toga, raspisati nove izbore. Jedine dve stvari kojima ste da kažem hvalili da ste ih uspešno započeli, to je dobijanje datuma za pregovore oko članstva u EU i borba protiv korupcije. Kada je o prvom reč, taj datum niste dobili, da budemo jasni, da ste ga dobili ne biste morali sada da mučite Srbe na severu Kosova da izlaze na izbore i da upotrebljavate sva sredstva na granici ilegalnosti. U svakom slučaju, ta stvar je uspešna pod znacima navoda u onoj režiji uspeha kako to očekuju Brisel i Berlin. Kada gledamo državni interes on je tu u drugom planu, radi se na tome da se Kosovo u potpunosti preda i da se ispuni taj uslov kako bi se dobio taj datum, ako to uopšte bude slučaj. Daj bože da neće u decembru ove godine. Kada je reč o borbi protiv korupcije, to je druga tema koju ste uspešno započeli. Ona je išla jedno vreme prilično kvantitativno i kampanjski uspešno, sve dok nije stvar došla do sudskog sistema, do sudija raznog nivoa i sudova, koji su pokazali da tako nešto ne može brzo da se obavi. U najmanju ruku daleko sporije nego što je bila ova kampanja hapšenja preko sto ljudi itd. Korupcija je rak rana ovog sistema i vi ste se uhvatili u koštac sa njome, ali onda ste se suočili sa činjenicom da su sudovi i ceo sudski sistem isuviše lošeg minimalnog, slabog kapaciteta da bi izdržali ove sudske procese, pa čak i na samom početku njihovog odvijanja, tako da nas imamo dosta ljudi koji su sa pravom pušteni iz pritvora i sada se brane sa slobode. Došlo je do raznih kuršlusa na liniji specijalni sud-državno tužilaštvo ili niži-viši sudovi, tako da je i to zapelo. To su te dve stvari gde vi kažete da imate relativnog uspeha, a sve druge stvari su vam prošle jako loše. Prema tome iz toga izvlačim zaključak da je bilo mesta da se i Vlada rekonstruiše, naravno, na drugačiji način nego što ste vi to uradili, a pre svega da se obave jedni prevremeni izbori. Kada je reč o Predlogu zakona, tu se zapravo vidi, mada se i iz mnogo čega vidi, ali kada čovek čita pažljivo taj predlog zakona, vidi se koliko se stvar vrti ni oko čega, koliko je to jedan sadržinski, institucijalno, koliko je to jedan prazan proces, hodanje u mestu. Ako se sećate, budući da je Zakon o ministarstvima ostao manje-više isti, sa ovom jedinom promenom zamene jednog ministarstva u dva ministarstva, ako se sećate, pre godinu dana, kada je Vlada konstituisana i kada je usvojen novi Zakon o ministarstvima, mi smo i tada, DSS i drugi članovi opozicije u ovom parlamentu govorili da tu neke stvari ne funkcionišu. Ne funkcionišu inherentno, strukturno, funkcionalno ne mogu da rade. Uzmimo, recimo, spajanje nespojivog u raznim ministarstvima, kao što je spajanje Ministarstva za regionalni razvoj i lokalnu samoupravu, pa je pravdi bila pripojena državna uprava. Elementarna je stvar da su i državna i lokalna samouprava deo javne uprave jedne države i da je to jedan predmet, jedan delokrug rada nekog ministarstva. Vi ste to uradili zato što ste ministarstvo pravili po slici i prilici gospođe Kalanović koja se bavila regionalnim razvojem, to je bila značka URS i lokalnom samoupravom, takođe jedna značka URS, pa ste te dve stvari spojili. Zašto niste sada kada ste pravili rekonstrukciju tu napravili jednu intervenciju? Samim tim, vi gospodine ministre ne biste imali uz pravdu i državnu upravu, nego biste možda imali uz pravdu javnu upravu i lokalnu samoupravu ili biste imali samo pravdu. Potom, razdvojene su nerazdvojive stvari, kao što su energetika i rudarstvo. Spojene su nespojive stvari, kao što je unutrašnja i spoljna trgovina i telekomunikacije. Evo vam teme za rekonstrukciju, bar u minimalnom pogledu. Sve ste to nekako zabašurili i preskočili. Uzgred rečeno, kada se čita član o novom Ministarstvu privrede, nigde se ne pominje industrijska politika. Čime će to ministarstvo da se bavi? Pominju se turizam, infrastruktura, razne druge stvari, ali industrijska politika ne postoji u ovoj zemlji. Ona je potpuno stavljena van dnevnog reda pre četiri, pet godina. Zašto se to sad čini? U šta ćemo ulagati te investicije? U ono što strani partner hoće, dobijajući naše subvencije itd, što je rađeno ranije i što se radi i sada. Ima tu još inherentnih problema, gde se vidi da vi zapravo uopšte niste želeli da napravite neku normalnu, ozbiljnu rekonstrukciju Vlade. Eto, i ovih nekoliko ilustracija mislim da dovoljno dobro govore o tome da je reč o surogatu temi, da ste vi zapravo jednu temu o kojoj ste mnogo govorili ispraznili od svakog sadržaja i od nje napravili najprostiju političku mantru koju ste preko medija plasirali u srpsku javnost. Neću sada da krivim i kritikujem medije, ali to jeste jedan sistem, jedan komplot, ako smem tako da se izrazim, dakle, vlast i mediji. Mediji su zaluđivali ljude sa nekim obećanjima, a kad pogledamo zakon i kada pogledamo vaše izlaganje, pa čak ako hoćete i ovu pauzu koju smo imali sticajem okolnosti, vidimo da to nije nikakav ozbiljan poduhvat. Za sve vreme, to moram da naglasim, naročito u poslednja dva meseca, praktično od Vidovdana, od kad ste shvatili da niste dobili datum, podigli ovu temu na pijedestal, za sve to vreme zapravo Vlada je ozbiljno radila samo na jednoj stvari ozbiljno i prilježno, a to je pitanje Kosova i Metohije, pitanje ispunjavanja uslova koje su postavili Berlin i Brisel da bi se jednog lepog dana dobio taj datum, kojim bi se započeli razgovori koji bi trajali ad infinitum, kao što vidimo po mnogim uslovima koji su postavljeni i u samoj strukturi onih poglavlja. Mislim pre svega na poglavlje 35. Tu je Vlada bila veoma aktivna, veoma angažovana, veoma prilježna. Svaki dan se išlo na Kosovo ili su ljudi dolazili ovamo da se ubede da izađu na te izbore 3. novembra koji su zapravo predviđeni sporazumom Beograda i Prištine i onim planom o primeni, da institucije kojima je do sada upravljala država Srbija i koji su bili deo institucionalnog sistema Srbije, od lokalne samouprave do mnogih funkcionalnih sektora, da ta politika pređe u nadležnost Prištine i vlade Hašima Tačija. Tu ste radili punom parom, upravo zato što je taj posao bio delimično prikriven, a delimično i javan. Imali ste temu kojom ste ispunjavali medije i pisane i audio-medije i elektronske medije, a to je rekonstrukcija Vlade. To se ovom prilikom mora reći, zato što smo mi bili u poslednja dva meseca žrtve jedne zaista, tako da kažem, falš politike, koja se nije u potpunosti vrtela u krugu, nego onaj posao koji je bio glavni da bi se navodno krenulo napred, ne znam gde i ne znam u čemu, da bi se on počeo obavljati. Takođe, i to ne treba zaboraviti, u toku ovih nekoliko meseci mi smo svedoci jednog veoma pojačanog aktivizma izvršne vlasti prema ustavnom sudstvu Srbije, baš zato što vam je to bila glavna tema. Za sve vreme, praktično od decembra meseca prošle godine, pa sve do danas, vršili ste politički pritisak na Ustavni sud da ne radi svoj posao, da ne izvrši ocenu ustavnosti i zakonitosti onih sporazuma koji su nekada bili prihvaćeni od strane prethodne Vlade, pa ste šta više doneli još jedan sporazum i još jedan plan, pa ste posle predloga iz ovog parlamenta takođe nastavili da vršite strahovih pritisak na Ustavni sud, što ne opravdava Ustavni sud što ne radi svoj posao. Dakle, tu smo imali još jedan nazadak, ne samo da se ne obavljaju reforme privrednog sistema, nego se i pravni i politički sistem dovodi u opasnu zonu svedominacije izvršne vlasti, pa se načelo vladavine prava gura u stranu i Ustavni sud ćuti na poslovima na kojima je morao da bude aktivan. Ova rekonstrukcija Vlade je surogat za jednu pravu i moguću rekonstrukciju Vlade, a pre svega je surogat za neorganizovanje privremenih izbora. Jedna Vlada koja je imala toliko promašaja u svom delovanju u poslednjih godinu dana morala je na taj način da postupi, čak i neka koja bi imala manje, tražila bi neku vrstu provere raspoloženja javnosti u odnosu na njenu politiku. Mi smo umesto toga imali s jedne strane priču o rekonstrukciji, a s druge strane pretnju da će vladajuća stranka obaviti izbore ako negde stvari ne bi funkcionisale kako treba. Ta pretnja bila je pretnja praznom puškom. Reč je o sledećem. Tema vanrednih prevremenih izbora u Srbiji je jedna od retkih tema koja nije u dispoziciji ove Vlade. Ona o tome ne odlučuje. Njen zadatak je zapravo da obavi ili da pomogne da se obave neki drugi izbori. To su izbori na Kosovu i Metohiji, lokalni izbori, pre svega u one četiri opštine i da se na taj način izvrše nalozi zapadnih zemalja koji predstavljaju neki nepisani Ustav ove Vlade. Govorio sam o poništenju ili uništavanju principa vladavine prava, a tako to i jeste kada se ne vodi politika unutrašnja iznutra, nego se radi preko spoljašnjih pritisaka, što je zapravo jedina aktivna stvar u ovoj Vladi poslednjih godina, konkretno za ovih poslednjih godinu dana i poslednjih meseci. Tu se poradilo, a ne na onome o čemu je trebalo da se povede računa. Vladajuća stranka neprekidno izlazi u javnost sa nekim anketama, inače vrlo sumnjivih agencija o tome da ima dovoljan broj procenta podrške da bi mogla da izvrši izbore i da bi mogla možda i sama da konstituiše Vladu. Ako je tako, onda neka se preko izbora to i učini. Imaćemo onda bar jednostavniju i prostiju Vladu nego ovu koalicionu, mnogobrojnu itd, iako je ova uprošćena činjenicom da je URS izašao iz nje. Dakle, hajde to da učinimo umesto ove rekonstrukcije, pa da vidimo da li je stvarno to tako. Siguran sam da nije tako, ali ne samo zato što sam siguran da nije tako, jer ne verujem u agencije koje rade za pare, agencije koje su pre dve godine na isti način fingirale rezultate svojih izbora, dajući vetar u leđa tadašnjoj vladajućoj stranci ili tadašnjom koaliciji, a rade svoj isti posao i danas ili pak, ako uzmemo merilo lokalne izbore gde po pravilu izlazi manje od 50%, negde čak i manje od 40%, iznose se zaključci o predominaciji. Ako je tako, evo izbora. Hajde da pokušamo da napravimo taj posao, pa da vidimo kako će naredna vlast, sa većom legitimnošću, to raditi. Siguran sam da bi ova vladajuća stranka to rado uradila, ali ona to ne može da uradi. (Predsednik: Vreme.) Ona jednostavno nema dovoljno, odmah ću završiti, internog državnog kapaciteta da to uradi, upravo zato što to nije njeno pitanje, nego pitanje iz inostranstva. Najzad samo jedna rečenica, DSS naravno neće podržati ovaj Predlog zakona, ali neće uložiti ni jedan amandman. Smatramo da ste temu rekonstrukcije do te mere devalvirali i bacili u, tako da kažem, pragmatično, političko blato, da nikakva diskusija, pozitivna, konstruktivna ili pripomoć preko amandmana u toj stvari ne bi dala doprinos. Nastavićemo da kritikujemo Vladu kao i do sada.
Reč ima Bojan Kostreš.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, uvažene dame i gospodo, LSV neće glasati za Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima iz jednostavnog razloga što ne vidimo kako će ovaj zakon i kasnija rekonstrukcija Vlade koja će proisteći iz tog zakona, pomoći građankama i građanima Srbije da žive bolje i kvalitetnije, nego što žive danas. U ovih godinu dana, negde krajem jula je formirana ova Vlada, ova novoformirana Vlada je za sebe preuzela velike obaveze i dala velika obećanja, od kojih, na žalost, ja bar nisam primetio da se nešto dogodilo, niti mogu da kažem da je bilo nekih značajnih pomaka kada je u pitanju životni standard, kada su u pitanju plate, kada su u pitanju penzije, kada je u pitanju povećanje zaposlenosti, razvoj privrede. Na kraju, nekoliko meseci po formiranju Vlade, ako sam ja dobro primetio, negde u aprilu mesecu već počinju razgovori o rekonstrukciji Vlade ili novim izborima. Koliko je to meseci prošlo? Od kraja jula do početka aprila je prošlo osam, devet meseci, da bi se shvatilo da nešto ne valja i da bi glavna tema bila da li će biti novih izbora ili neće, da li će biti rekonstrukcija Vlade ili neće i ko će biti u toj rekonstruisanoj Vladi ili neće. Od aprila meseca do danas ja opet nisam primetio nikakvo poboljšanje u ove tri tačke o kojima sam govorio, nisam primetio da ljudi u Zrenjaninu, ni u Banatu, ni u Vojvodini, ni u čitavoj Srbiji žive bolje. Od aprila meseca mi razgovaramo o tome kako će Srbija izgledati, kako će izgledati nova Vlada Republike Srbije. Onda dođemo do situacije da jedna stranka je postala višak u toj Vladi i čovek koji je vodio finansije i privredu postane višak. Postane toliki višak, da odmah bude imenovan na novu funkciju od strane Vlade Republike Srbije. Šta ste vi, gospodo, očekivali praveći novu Vladu? Neću uopšte da govorim zato što čovek nije tu i ne želim da govorim o ljudima koji odlaze, ali šta ste očekivali od čoveka koji od 2000. godine obnaša funkcije koje su vezane za finansije ove zemlje ili za privredu ove zemlje. Šta ste očekivali da će on drugo i drugačije da uradi od onoga što je uradio? Kako to da vam je valjao pre godinu dana, a danas ne valja? Najveća promena jeste podela ovog ministarstva na dva. Dobro. Šta ćemo time postići? Da li ćemo sada dobiti veće plate, veće penzije, bolji standard? Da li ćemo bolje živeti ili je ova rekonstrukcija Vlade, kao što je to već neko rekao, kupovina vremena dok ne dođemo u situaciju da možemo da raspišemo vanredne parlamentarne izbore i da možemo, i da ne uđemo u sukob, odnosno da možete, a da ne uđete u sukob sa međunarodnom zajednicom, da raspišete izbore i da završite vaš unutrašnji obračun? Da li ovaj Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima će rešiti od nekih problema o kojima ja sada želim da vam govorim? Poskupela je struja, poskupeće gas. Kako će se ljudi grejati? Da li je ovo zakon posle koga kao posledicu imamo rekonstrukciju Vlade, da li će ovaj zakon omogućiti da ljudi plate tu struju, da plate taj gas? Da li ćemo doći u situaciju da, recimo, ova rekonstruisana Vlada koja je uspela da Zakonom o amnestiji pusti mnoge kriminalce na ulicu, da li će ta rekonstruisana Vlada, po svemu sudeći, ponovo sa premijerom i ministrom unutrašnjih poslova, uspeti da obezbedi bezbednost građankama i građanima Srbije? Kada poslanici LSV uporno i dosledno govore o tome da je Vojvodini potrebna vojvođanska uprava policija koja ne znači paralelne policijske snage, nego znači da u skladu sa postojećim i važećim zakonom ministar unutrašnjih poslova Vladi može da predloži reorganizaciju MUP i time formira novu policijsku upravu. Ta policijska uprava u Vojvodini bi možda rešila situaciju u kojoj se danas nalaze ljudi, a to je da u sve više mesta se organizuju nekakva dežurstva, noćni staž, uopšte neću da ih kvalifikujem, da bi se sprečile pljačke žetve, useva, da bi se sprečila krađa po kućama, da bi se sprečila krađa po salašima, da bi sprečilo otimanje. Koliko puta smo govorili o tome da grad Novi Sad, kao drugi po veličini grad u Republici Srbiji i glavni grad AP Vojvodine, nema sekretara, odnosno nema šefa policije. Ako to nije u interesu Beograda, hajde napravite policijsku upravu koja će se time baviti. Trista policajaca fali u Novom Sadu, a Novi Sad je postao kao Čikago, malo, malo pa se puca. Hoće li to ova rekonstrukcija Vlade, odnosno Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima rešiti? Bojim se da neće. U toj novoj Vladi imamo jedno ministarstvo, kao i prethodni put i nekoliko prethodnih puta, imamo Ministarstvo kulture i Ministarstvo informisanja. Ne znamo još uvek ko će biti ministar, ali taj čovek mora da bude supermen ili u najmanju ruku Nikola Tesla, jer gde god zagrebe, čovek će imati problema. Problemi u kulturi nikada nisu bili veći. Nezadovoljstvo ljudi koji se bave kulturom nikada nisu bili veći. Sa druge strane imamo informisanje, gde posle ukidanja TV pretplata i RTS i RTV je pred bankrotom. Kako će jedan čovek moći da reši i probleme u kulturi i probleme u informisanju? Da li je opšte važno, govoriću o RTV, da li je uopšte važno da postoji regionalni javni servis koji, uzgred budi rečeno, informišu građanke i građane Vojvodine na deset jezika, koji između ostalog pokreće teme koje ne pokreću drugi mediji, da li takav servis treba da se ugasi? Treba da budemo ponosni što u državi Srbiji imamo jedan takav servis i da probamo na osnovu toga da izgradimo i nove servise i da napravimo nešto što će moći da bude na ponos i diku ove naše države. Tako da idem od ministarstva do ministarstva, mogao bih da postavim pitanje i da pitam – da li će ova nova rekonstruisana Vlada rešiti bar jedan od ovih problema o kojima mi govorimo i da li to što je najavljivano od aprila meseca može da se svede u zakon koji, kako predsednik kaže, može da se pročita za petnaest minuta? Niste vi rekli, izvinjavam se predsedniče, neko je rekao da može da se pročita za petnaest minuta. Da li to, od aprila meseca do danas, sve može da stane na toliko papira da to može da se pročita za petnaest minuta? Da li ova rekonstrukcija Vlade je u stvari i ovaj zakon, kupovina vremena do vanrednih parlamentarnih izbora, znači, da dobacimo nekako do novembra pa ćemo u decembru videti ako nas naši koalicioni partneri, ako vas vaši koalicioni partneri ne budu slušali, pa onda idemo na nove izbore. Znači, to su sve pitanja koja su veoma važna. Da li će ovaj zakon i ova rekonstrukcija Vlade rešiti problem u poljoprivredi. Od 2000. godine do danas uspeo sam da izbrojim samo na republičkom nivou, ne govorim o saveznim nivoima, četrnaest osoba koje su vršile dužnost ministra poljoprivrede. Znači, za 23 godine 14 osoba. Izračunajte koliko je ko prosečno bio na funkciji ministra poljoprivrede. Niko ni dve godine u proseku nije bio. Ta nova osoba, za koju u ovom momentu znamo da će biti stručno lice, ne znamo joj ime, kako će moći da reši problem? Da li imamo pravo da kritikujemo i budemo ljuti na bivše ministre poljoprivrede koji nisu uspeli da urade bilo šta? Ja bih voleo da mi neko pokaže kako se za godinu ili dve dana može promeniti sistem i napraviti rezultat? Trenutno stanje u poljoprivredi je takvo da je, recimo, na dan 31. 08. 2012. godine pšenica bila između 22 i 24 dinara, a 23. 08. 2013. godine je 16 dinara, dok je na berzi u Mađarskoj 18,9 dinara. Kukuruz 28,14 dinara naspram 13,5 dinara, radi se o istom periodu. Soja 75,60 naspram 61,56 dinara i suncokret prvo trgovanje 54 dinara a danas prvo trgovanje 27 dinara. Jel to rezultat koji ova Vlada hoće nama da isporuči? I koja rekonstrukcija Vlade i na koji način može da da rezultat koji ćemo mi moći da podržimo? Postoji jedan deo i time ću završiti, da ne budem stalno negativan i kritičan, postoji jedan deo, gospodo iz vladajuće koalicije, gde ćemo mi vas podržati. Podržaćemo vas svaki put kada budete radili na daljim evropskim integracijama, zato što je to program Lige socijaldemokrata Vojvodine 23 godine. Podržaćemo vas da nastavite politiku prema Kosovu koju danas vodite, jer je to politika koju podržava i zagovara Liga socijaldemokrata Vojvodine. I podržaćemo vas svaki put kada ova Vlada svojim zakonskim predlozima bude radila u pravcu poboljšavanja odnosa u regionu, jer ti odnosi u regionu moraju da budu popravljeni, bez obzira što Liga socijaldemokrata Vojvodine nikada nije kvarila, kvarili su ih neki drugi, Liga će podržati svaku aktivnost Vlade da se ovi poslovi urade i da to ide brže i efikasnije nego što je išlo do sada. Ova Vlada ima ministra za regionalnu upravu i lokalnu samoupravu. Po ovom zakonu o izmeni i dopuni Zakona o ministarstvima, ponovo će se zadržati to ministarstvo. Ja se iskreno nadam da to ministarstvo neće biti batina kojom će se kidisati na administraciju AP Vojvodine i da to ministarstvo neće biti alat kojim će se iznova i iznova organizovati neke nove „Jogurt revolucije“ iz Banovine i iskreno se nadam da će to ministarstvo poslužiti i pomoći AP Vojvodini da ne bude nedovoljno razvijen region. Ako bude funkcionisalo u tom pravcu, mi ćemo vas podržati. Poslanici Lige socijaldemokrata Vojvodine nisu podneli amandmane na ovaj zakon jer smatramo da to nema smisla. Prvo, nijedan amandman Lige socijaldemokrata Vojvodine do sada nije usvojen, iako verujem da je bilo dobrih. Drugo, zato što je cela ova organizovana priča oko rekonstrukcije u stvari smišljena na temu, kako bi se u narodu reklo – drži vodu dok majstori odu. Baš bih voleo da vidim, kada skupštinska većina, a ubeđen sam da će se to desiti, usvoji ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima i kada dobijemo tu čast da dobijemo imena i biografije ministara, ja se nadam da to neće biti posredstvom interneta 17 minuta pre početka Skupštine, da porazgovaramo o tome i da vidimo da li će ta Vlada dati neki rezultat? Mi u LSV iskreno sumnjamo u to i zato nismo ni podneli amandmane i zato nećemo glasati ni za izmene i dopune ovog zakona, niti ćemo glasati za rekonstrukciju Vlade kada za to dođe vreme. Hvala.
Reč ima gospodin Petrović. Izvolite.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo, bez obzira što se formalno radi o sednici gde se ne raspravlja o rekonstrukciji Vlade, već o Zakonu o ministarstvima i Zakonu o Vladi, te dve stvari se ne mogu odvojiti. Iskreno govoreći dugo sam u Skupštini i ne sećam se da li je neka Vlada birana ili rekonstruisana, a da u isto vreme pred poslanicima nije bio i zakon o kome danas razgovaramo ili o zakonima o kojima danas pričamo. To nije dobar znak. Nije dobar znak jer ne vidim zašto ne biste izašli u isto vreme i sa svojim kandidatima za ministre, članove Vlade i sa Zakonom o ministarstvima. Zbog toga što je i Zakon o ministarstvima, odnosno način na koji će biti ustrojena izvršna vlast, koliko će biti ministarstava, koliko će biti članova Vlade. Zakon o Vladi koji govori o tome kako su odgovornosti ustrojene i na kakav načinse vrši funkcionisanje te vlasti u stvari deo jednog programa. Vi menjate Zakon o ministarstvima zbog toga što mislite da Vlada treba da funkcioniše drugačije nego što je funkcionisala do sada. Jedino što je potpuno jasno jeste da ste doneli odluku i da ste zaključili da način na koji je funkcionisalo Ministarstvo finansija i privrede nije dobar. Zbog toga pretpostavljam da i gospodin Dinkić više neće biti u Vladi, niti ministri koji su bili zajedno sa njim, ali mi nije jasno da li ste vi pitali ove ministre, odnosno kandidate za ministre privrede da li se oni slažu sa ovim što vi predlažete ovde. Gospodin Krstić pretpostavljam da je nešto rekao o toj stvari da misli da je bolje da bude Ministarstvo finansija posebno, a Ministarstvo privrede odvojeno. Ali, pošto ne znamo ko je ministar privrede ne znam kako ovi kandidati reaguju na to. Naravno, malo se šalim, ali je stvar suštinski veoma važna i ozbiljna. Videćemo nadam se do kraja ove nedelje sve buduće članove Vlade i videćemo šta će da bude program te Vlade, jer je suštinski bitno i važno da vidimo kakav ćete vi otklon da napravite prema dosadašnjoj ekonomskoj politici. Kakva će da bude industrijska politika. Hoće li i dalje suštinska mera biti podržavanje pre svega stranih investitora sa vrlo značajnim novcem po jednom radnom mestu ili se pojavila neka druga ideja. To mene brine. Brine me što ne vidimo novu ideju. Ne znači da je nema, nismo do sada uspeli da je čujemo. Kako Vlada misli da vodi ekonomiju u buduće. O brojevima ću da govorim kada za to dođe vreme, kada bude ovde ekspoze, pretpostavljam da će biti tu predsednik Vlade i svi kandidati za članove Vlade, i oko stope nezaposlenosti, i oko deficita i oko svih drugih važnih stvari. Ali ono kada ste ušli ovde za Zakonom o ministarstvima da nemate članove Vlade, potpuno očigledno da vi niste spremni u ovom trenutku sa građanima Srbije da podelite svoje namere o tome kako ćete da vodite ekonomiju Srbije. To je loše, i to potpuno onemogućava da se otvori diskusija, bar što se tiče poslaničke grupe Zajedno za Srbiju oko toga, kako bi se mogla dati pomoć takvoj jednoj nameri Vlade. Ono što je dobro jeste da ipak niste rešili da oformite ministarstvo za evropske poslove, dakle, ne mislim da bi to bilo štetno, nego je dobro da ste odustali od ideje da ministar koji bi vodio taj resor bude i pregovarač. Iskreno sam bio zabrinut kada se oko te ideje vodila debata nekoliko nedelja u toku ovog meseca. Dobro je da ste odustali od toga, ali nije dobro što nema pregovarača. Nije dobro zbog toga što pre godinu dana, kada je Vlada formirana, je priključenje Srbije EU stavljeno kao prioritet Vlade, što je naravno jedna izvanredna stvar. Ali, kada ste krajem jula prošle godine, izašli, kada je gospodin Dačić izašao sa takvim ekspozeom, onda sam bio potpuno uveren da će u narednih nekoliko meseci svi koji čine Vladu, premijer i SNS koja je najveća članica Vlade, imati potpuno jasnu predstavu kako ćete da vodite te pregovore. Da bi ste vodili pregovore, morate da imate jasnu predstavu ko su ljudi koji će te pregovore oficijelno ispred Vlade da u ime i za račun Vlade vode, i zabrinjavajuće je da te osobe nema danas, iako je prošao ceo avgust. Zbog toga apelujem da što pre donesete odluku i da zajedno kada budete odlučivali o tome ko će sedeti u Vladi, rešite i to pitanje, jer mislim da je to najvažnija stvar za Srbiju u ovom trenutku. Pridruživanje EU, od onog momenta kada su definitivno građani Srbije pre 13 godina doneli odluku da hoćemo u Evropu, to je odluka koja je doneta na izborima, nije stvar koja je smišljena u bilo kom kabinetu. Kako mislim i kako poslanički klub ZES smatra da je priključenje Srbije EU najvažniji državni posao koji imamo, smatramo da je neophodno da donesete odluku o tome ko predstavlja državu Srbiju u pregovorima koji će već u septembru mesecu faktički početi da se odigravaju. Da li smo dobili datum formalno ili nismo, ne vidim da je to suštinski bitna stvar. Od septembra će ovde početi da se pojavljuju vrlo visoki funkcioneri EU, mora da se sprovede sagledavanje stanja stvari, da se snimi stanje u svakom ministarstvu, stanje svakog dela javnih poslova i važno je da imamo pregovorača za EU, da ne bismo gubili vreme. Zabrinut sam što to niste uradili, kao što sam zabrinut i zbog toga što ste izašli sa ovim zakonom, a da nemate sva personalna rešenja za Vladu. Zbog toga što ne vidimo ideju, da kažem. Suštinski, bojim se da propuštate jednu vrlo veliku i važnu priliku. Ono što se najbitnije desilo u poslednjih godinu dana, jeste da se u Srbiji dogodila jedna tektonska politička promena. Ne tiče se ona činjenice da je ova koalicija drugačija od koalicije koja je četiri godine pre toga vodila Srbiju, iako je dosta onih koji su bili i u jednoj i u drugoj Vladi, tiče se stavova za koje su glasali većinski građani Srbije. Oni koji su glasali za SNS, glasali su da Srbija ide u EU. Oni koji glasaju za stranke koje su manje ili više sada u opoziciji, 25 godina glasaju za to da Srbija ide u EU. Kada pogledate strukturu ovog parlamenta osim jedne značajne poslaničke grupe, svi drugi i svi oni koji su glasali za sve druge su dali svoj glas da Srbija ide u EU. To je konsenzus, zato što je četiri petine, pet šestina, kakav god hoćete razlomak ovog parlamenta, za to da zemlja ide u određenom pravcu. Taj konsenzus je uspostavljen, zbog toga što je uspostavljen konsenzus oko jednog drugog pitanja. To je Kosovo, isto izuzimajući ovu značajnu poslaničku grupu, svi drugi su podržali Sporazum koji je Vlada potpisala sa Prištinskim privremenim vlastima u Briselu, i to je politička odluka koja je otvorila prostor da idemo prema EU. Ta politička odluka je otvorila, to je moje uverenje, mogućnost i prostor da Srbi koji žive na KiM imaju priliku da se izbore, da jednom artikulisanom političkom procesu nastave da žive na KiM ili da uspostave svoj ozbiljan uticaj na političke prilike na KiM. Taj konsenzus je otvorio mogućnost da uđemo u ozbiljne u pregovore sa EU i da na kraju postanemo članovi EU. Bojim se da propuštate priliku da taj politički momentum pretvorite u konsenzus oko još jedne stvari, oko ekonomije i zato sam iskazao svoju zabrinutost, zbog toga što mi danas ne vidimo šta je politička ideja u ekonomiji. Problem penzijskog sistema koji je tako veliki zbog toga što preko dve milijarde evra svake godine je neophodno da iz budžeta Republike Srbije ode u Fond PIO, da bi mogli penzioneri redovno da primaju svoje prinadležnosti jeste centralno ekonomsko pitanje ove zemlje. To pitanje se tiče svakog građanina ove Srbije, zbog toga što je broj penzionera tako veliki, i svako od nas, mislim na građane Srbije, životno je zainteresovan, kako će se ta stvar dalje razvijati. Uveren sam da to pitanje ne može da se reši ukoliko nema konsenzusa, bar onoliko visokog kakav je bio konsenzus po pitanju KiM. To je političko pitanje prvog reda, suštinski je to politička stvar. Drugo centralno pitanje o čemu ćemo govoriti kada budemo videli šta ćete reći u ekspozeu o ekonomskoj politici, jeste pitanje celokupnog javnog sektora, a o penzijama sam rekao šta imam. Ohrabruje kada čovek čuje da je cilj da nezaposlenost bude smanjena sa 25, 26 ili 27% kako već ko meri danas, na 20% za godinu dana. Bojim se da taj cilj nije realističan, ukoliko ne počne ozbiljna reforma javnog sektora, centralne administracije, lokalnih administracija, prosvete, zdravstva, policije, da mi vidimo kao građani Srbije koliko smo spremni da platimo funkcionisanje svoje države. To nije pitanje za Angelu Merkel, niti za Vladimira Putina, to je pitanje za nas. To pitanje ne možemo da otvorimo mi ukoliko ga ne otvori Vlada. Kao što penzije, to je moje uverenje neće moći, sa njima ozbiljno da počne bavljenje države bez konsenzusa, tako ni sa reformom javnog sektora, potpuno sam uveren, neće Srbija država, bez obzira koja i kakva Vlada bila uspeti da počne uspešno da se rve, bez ozbiljnog konsenzusa onakvog kakav postoji oko KiM. Zbog toga, sa žaljenjem konstatujem, sva je prilika, propustili ste mogućnost da jedan takav politički proces otvorite. To nije dobro, jer mnogo povećava rizik da za godinu dana nećemo imati dobre pokazatelje u ekonomiji, jer se ekonomija već sada nameće kao najvažnija stvar, jer to za ljude jeste najvažnija stvar, kako živimo, to je najbitnije od svega, i zato mislim da nije dobro što ste na ovakav način potrošili nekoliko nedelja i nekoliko meseci. Sačekaćemo da vidimo ovde za nekoliko dana premijera, članove Vlade, kandidate za nove članove Vlade, da vidimo šta planirate, kako mislite da organizujete ekonomiju? Da podelite sa nama te ideje koje danas, nažalost, nisu u ovoj Skupštini, pa samim nisu ni u Vladi Republike Srbije, da konačno i vidimo sve one koji će personalizovati Vladu, pa da jednu temeljnu i dobru debatu o generalnoj politici, ali i ekonomskoj politici takođe povedemo. Kada se to bude dogodilo, reći ću šta imam i o regionalnoj politici. Tu takođe mislim da imamo jednu izuzetnu šansu, šansu da otvarajući integracione procese sa zemljama koje se nalaze u našem okruženju, a koje su tu negde što se statusa tiče kao i Srbija u pogledu pridruživanja EU, neko je iza neko je tu gde i mi, da otvorimo prostor da ubrzamo ovaj proces za sve. Srbija je ključna zemlja jugoistočne Evrope, zapadnog Balkana, kako god da nazovete ovaj politički prostor u kojem živimo, i velika je prilika da preuzimajući inicijativu pomognemo sebi i pomognemo drugima. Videćemo i o tome da li imate kakvu ideju da podelite sa nama kada do kraja nedelje nadam se budemo videli kako će izgledati koncept cele politike. Kada se oko ovih stvari budemo organizovali kao država, onda ćemo doći do jednog jasnog zaključka i da ne živimo u državi koja je dobro uređena, da nije održivo da građani u Kuršumliji i u Požarevcu nemaju isto onoliko formalno pravnih mogućnosti da učestvuju u političkom životu kao građani Vojvodine i Beograda, da je nužno da preuredimo svoju zemlju i ta pitanja su pitanja, dakle, Zajedno za Srbiju smatra da su od suštinske važnosti. Otvaranje prostora za milione građana naše zemlje da učestvuju o odlučivanju, staranje političkog i fiskalnog sistema koji će otvoriti mogućnost da svaka mesna zajednica u našoj zemlji osam ili devet hiljada zajednica u Srbiji imaju svoje budžete, da mogu da učestvuju u odlučivanju šta su to njihovi životni prioriteti, jeste put za modernizaciju Srbije. Koliko je potrebno da nacija dobije impuls sa vrha države, toliko je to nedovoljno jer moramo pronaći način kako milioni ljudi da dobiju priliku da odlučuju o javnim finansijama. Onda kada bismo to učinili, iznenadili bismo se koliki je fiskalni kapacitet Srbije i neće se više, siguran sam, ni jednom ili se ne bi ni jednom ministru desilo da na devet ili devet i po milijardi evra budžetskih prihoda se suoči zajedno sa celom Vladom, sa celim parlamentom i celom nacijom sa tužnom činjenicom da možemo da prikupimo čak milijardu evra godišnje manje, zbog toga što građani nisu smeli da učestvuju u finansiranju svoje zemlje. Zato je ključno pitanje, koliko smo mi kao građani Srbije spremni da platimo funkcionisanje svoje zemlje, svoje vojske, svoje policije, svojih sudova, svojih škola i svojih bolnica u kojima uče naša deca i u kojima se svi zajedno lečimo? To, dame i gospodo, bez konsenzusa nije moguće. Toliko smo u ovih 20 i nekoliko godina svi zajedno mogli da zaključimo i do te tačke i tog stava da dođemo. Što pre sa takvom inicijativom onaj ko je najodgovorniji, a to je Vlada po Ustavu i po prirodi stvari, izađe u toliko pre ćemo imati priliku da uzimamo svoju sudbinu u svoje ruke i da ove interesantne političke razmene, paljbe zamenimo konstruktivnom izmenom života. Hvala vam najlepše.
Reč ima narodni poslanik Branko Ružić. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, danas, naravno, na dnevnom redu imamo Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima i prirodno je da predstavnici i opozicije ponekad teže da od ovog, rekao bih, ipak tehničkog ili normativnog pitanja naprave politička pitanja par ekselans i to je legitimno i to je u redu, ono što nije u redu to je da posle praktičnog dva meseca pauze u radu parlamenta građani upale svoje televizore i čuju neka intelektualna nadgovornjavanja, zatim raznorazne igrarije zanimljive geografije, uvrede i sve ono što praktično građani nisu zaslužili od onih koji su poslali ovde u ovaj dom. Mi u SPS i naravno kao poslanička grupa, ne smatramo političkim pitanjem par ekselans, smatramo daje ovo predlog koji treba da normira jedan sadržaj koji će omogućiti da Vlada premijera Dačića, koja će biti rekonstruisana najverovatnije krajem nedelje, praktično krene u realizaciju ciljeva u novonastalim okolnostima, koji su i doveli do rekonstrukcije. Neki su ovde na početku današnje rasprave pitali – zašto sam premijer nije prisutan? Ne verujem da ne shvataju o kakvom se predlogu zakona radi, ali premijer će svakako biti prisutan kada bude izložio ekspoze svoje rekonstruisane vlade ili rekonstruisanog kabineta. Njemu danas naravno da nije mesto ovde,a oni koji su to kritikovali, takođe ne verujem da ne znaju da je premijer upravo otišao u Brisel kako bi radio na realizaciji politike Vlade po pitanju razrešenja tog Kosovskog Gordijevog čvora, upravo one politike za koju su se predstavnici ovih opozicionih stranaka toliko zdušno zalagali, pa prosto moram da ukažem na tu činjenicu da ne bi ostali nedorečeni. Suštinski gledano i u formalno pravnom smislu, svi smo videli da ovde nema nekih velikih odstupanja od dosadašnjeg zakona o ministarstvima, osim u slučaju jednog ministarstva koje je praktično podeljeno kako bi se što racionalnije i efikasnije sa novim kadrovskim rešenjima radilo na postizanju onoga što je preko potrebno, a to jeste makroekonomska stabilnost ove zemlje. Opozicija je imala u jednom delu pravo kada je kritikovala ambiciozno projektovani budžet i rebalans budžeta, ali naravno da je odgovornost i za ta j budžet i za taj rebalans snosila čitava Vlada, a ne jedan njen deo. Oni koji su na tako preambiciozan i činjenično neutemeljen, ekonomski neostvariv način definisali i predlog budžeta i predlog rebalansa, jesu jedan deo suštine koji nema veze sa formom i sa normativnim okvirom. Dakle, neće se naći u toj rekonstruisanoj Vladi, barem ne u onom delu kojim su se bavili i to je takođe pitanje koje ovde niko nije želeo da iskaže i na koje niko nije želeo da ukaže, već smo se bavili raznim planinskim vrhovima. Ono što očekuje i građanke i građane Srbije, što će naravno i opoziciji i javnosti biti mnogo interesantnije, to je ta sednica na kojoj će doći do izbora nove Vlade i do naravno ekspozea premijera Dačića i mislim da trebate da sačuvate i svoju argumentaciju i svoju političku municiju za taj dan i da iznesete upravo te argumente za koje smatrate da su ispravni i da ukažete ukoliko želite da budete konstruktivan opozicija i da delite zajedno sa nama odgovornost za građane i građanke Srbije, da prosto pokušate da kao korektiv ove vlasti možda i poboljšate rad te buduće rekonstruisane Vlade. Poslanička grupa SPS će naravno u danu za glasanje glasati za ovaj Predlog izmena i dopuna Zakona o ministarstvima. Hvala.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stav 2. i 3. Poslovnika Narodne Skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da Narodna Skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Sada određujem pauzu i sa radom nastavljamo u 15,00 časova. [[Posle pauze.]] Nastavljamo sa radom. Da li se još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Poštovani predsedniče, ministre Selakoviću, dame i gospodo kolege narodni poslanici, pored sve ove zagrejane atmosfere i razmene emocija, niskih reči, neistina, uvreda, ipak mi je drago da je Narodna skupština ušla u jedan normalan tok rada. Treba da razgovaramo o Zakonu o ministarstvima koji je Vlada predložila Narodnoj skupštini u najkraćem mogućem roku, što je, naravno, za svaku kritiku, ne zato što nama treba duže od 20 minuta da ovo pročitamo, već zbog toga što je to dokaz kako vladajuća koalicija, pre svega SNS, tretira ovaj visoki dom, a to je kao jedan bojler, poštovani građani, kroz koji nešto treba da prođe na brzinu da bi se poštovali rokovi, da bi se poštovala vizija, kako je sad moderna reč koja se upotrebljava u rekonstrukciji Vlade i ovoj farsi koja traje mesecima, da bi se poklopio itinerar putovanja premijera Dačića. Zbog svega toga mi dobijamo ovo sa ovako velikim zakašnjenjem. Ono što je drugi problem u ovom tekstu to je da posle šest meseci, od marta meseca, podsećam građane, priča se o rekonstrukciji Vlade, ova vlast je uspela da nam prvi zakon u tom pravcu dostavi, zakon, kako su i moje prethodne uvažene kolege govorile, u kojem je promenjena jedna stvar. Dakle, menja se samo Ministarstvo finansija i ekonomije se razdvaja na dva dela i sve ostalo je isto. Doduše, dijasporu su prebacili u Ministarstvo spoljnih poslova. To je ono, građani, što je od volumena kreativne misli Maksa Vebera i svega ostalog došlo u ovaj parlament posle šest meseci medijskog pumpanja, egzibicija medijskih, napada na političke protivnike, pretnji, iznošenja kojekakvih neistina i, na kraju krajeva, jedne potpuno nenormalne situacije koja je stvorena u našem društvu u iščekivanju čuda koja treba da se dese od ljudi koji će da vode ove resore o kojima danas pričamo. Na žalost građana Srbije ova vlast, ne samo što je pričala šest meseci o rekonstrukciji, pa nam donela zakon u kojem je promenila, ponavljam, jedan član, ona nije našla za shodno da se potrudi da u ovom zakonu, recimo, izdvoji ministarstvo za ekologiju. To je jedan od amandmana DS i to je ono što ćemo mi tražiti kroz promene u ovom samom zakonu. Druga stvar, tražićemo neke promene u okviru Ministarstva za poljoprivredu, pošto se premijer žalio da on ima protivgradne rakete, a ne zna šta će sa njima, pa ćemo eto i to da predložimo, da promenite i još neke druge stvari koje se tiču centralizacije moći korupcije i svega ostalog u MUP oko izdavanja dokumenata građanima, što smatramo da vođeno modelom razvijenih zapadnih demokratija može da se izmesti iz MUP. To su samo neke od stvari koje smo predložili i koje ćemo elaborirati kada za to dođe vreme u narednim danima. Međutim, nemamo iluzije da će to neko da prihvati. Dame i gospodo ovo je samo jedan zakon koji je predvorje rekonstrukcije. On je sastavni deo rekonstrukcije Vlade koja nema rekonstrukciju politike, koja nema nikakav plan i program i, što je najtužnije i istovremeno najsmešnije, dan ranije mi ne znamo ni ko će biti ministri. Mi ne znamo koji će biti njihov plan i program i ne znamo šta oni konkretno hoće da urade, ali se izvinjavam pošto znamo da jedan ministar je zaista rekao javno da je posegnuo za kapitalnom idejom stezanja kaiša. Moram da kažem da je genijalno i do sada nije ni kod Maksa Vebera viđeno da se istovremeno prave uštede i povećavaju prihodi. Zaista moram da čestitam na tome. To je, dame i gospodo, lice ove vlasti, to je lice ove Vlade koja sama sebe rekonstruiše. Posle pada Vlade Ivice Dačića ovo je Vlada Aleksandra Vučića koji sada preuzima svu odgovornost za ono što ćete da usvojite. Ovaj predlog zakona o ministarstvima, ponavljam, je samo prva stepenica u jednom ekspresnom dvokoraku koji će u toku ove nedelje vlast da sprovede nad građanima Srbije. Dakle, slušali ste špansku seriju, sapunicu šest meseci. Slušali ste licitaciju o tome ko će biti ministri, ko neće biti ministri, iščekivanja rezultata glavnih odbora od kojih su neki doduše uživo prenošeni sa sve zelenim jabukama, a neki nisu i sednice predsedništva, što mislim da je šteta. Mislim da je korektno da vaši režimski mediji prenose onda sve, da imamo priliku da vidimo šta se tu može čuti i videti. Vlada Ivice Dačića, koja je pala i koja je iza nas, nije ostavila, dame i gospodo, samo tigrove i ostale aždaje koje treba da jašu naprednjaci, već je ostavila vrlo, vrlo razvaljen ekonomski, socijalni sistem, poljoprivredu, energetiku, socijalu, zapošljavanje, bezbednost, pravosuđe, medije, kulturu, školstvo, zdravstvo i mogao bih tako do sutra, ali neću da oduzimam vremeposlaničke grupe. Ono što je činjenica jeste da vi hoćete, gospodo naprednjaci, biti jahači, ali bićete jahači apokalipse, a ne tigra. To je ono što je tužna istina za građane Srbije. Zašto to tvrdim? Zbog toga što se niste potrudili da izvršite bilo kakvu promenu vaše politike. Niste se potrudili i ne možete to da uradite zato što ne postoji politička volja u vladajućoj koaliciji, ne postoji odnos snaga koji to dozvoljava, ne postoji stručnost, ne postoji plan i program. To je ono što vam pričamo sve vreme. To je naše pravo da istaknemo. Vi ćete nas negirati, naravno, ali mi na žalost vašu i na žalost građana Srbije imamo vrlo precizne brojeve koji to potkrepljuju. Dame i gospodo, ova Vlada u odlasku, koja je pala, Vlada Ivice Dačića, koja je pala, ponavljam, bez obzira na njegove lucidne želje da ima neku drugu opoziciju pošto ova navodno ne postoji, dakle, obraćamo se sada kao povetarac i vetar koji miluje vašu kosu, a ne opozicija, pošto mi ne postojimo, je ostavila najveći talas poskupljenja u Evropi. Dame i gospodo, hrana je najskuplja u Evropi. Ovo je Vlada, nažalost, iza koje je ostalo 40.000 novonezaposlenih, ali zato 10.000 novozaposlenih stranačkih vojnika. Ovo je Vlada koja je uspela da su plate realno manje za 6%, a 50% mladih ljudi nema posao. Ukinuta su sredstva za zapošljavanje u čak dva promašena rebalansa budžeta za koji ste vi, naprednjaci, glasali. Za omrznutog Mlađana Dinkića, koji vam je izašao kroz vrata, a vraćate ga kroz prozor juče, taj čovek je neuništiv, da citiram repliku iz jednog filma. Mislio je gospodin Dačić da je dobio poene, pa je onda lepo Vučić vratio Dinkića kao prvog zamenika prvog potpredsednika za odnose sa parama Arapskih Emirata. Zamislite vi to? Naravno da se to nikom u Srbiji ne sviđa i naravno da se građani Srbije, pa siguran sam i naprednjaci pitaju zašto to. Zašto to radite? Koliko puta neko treba da padne ispit da biste mu dali svaki put da pređe u sledeći razred. To je pitanje za vas. To treba međusobno da se pitate između tih zelenih jabuka dok sedite na glavnom odboru. Inače, nažalost, ova država nema lekova, kao što znate. Nema sredstava za lečenje dece u inostranstvu ili lekova za retke bolesti, ali zato ima izvesnog Babića koji hoće, ne vas, gospodine Zorane Babiću, da 20 miliona evra potroši za elektronske zdravstvene knjižice. Dame i gospodo, ova vlast urušila je institucije i zemlja klizi u jednoumlje i diktaturu. Ako ne verujete meni, a ako verujete Aleksandru Vučiću, samo upalite televizor i kupite novine i sve će vam biti jasno. Ovo je vlada koja je nažalost skoro 3.000 kriminalaca pustila na slobodu, koji su uspeli rekordno da ostvare 80% krivičnih dela. Povećanje od 50% je samo na teritoriji Grada Beograda. Ugrožena je bezbednost svake porodice u Srbiji. Ova vlast je uspela da svaku porodicu zaduži za novih 1.600 evra po glavi. Mala matura, velika sramota ove vlasti. Ova vlast je uspela da ne ispuni ni jedno slovom i brojem predizborno obećanje. Inače, privrednicima i poljoprivrednicima, pre svega poljoprivrednicima, o čemu će govoriti moj kolega Senić, nije isplaćeno tri milijarde dinara subvencija, nema novih radnih mesta, nema novih investicija, osim 200 miliona evra koje ste uspeli da dovedete, stranih direktnih investicija, što jeste uspeh za ovu vlast koja nije u stanju mnogo više od toga, ali je daleko ispod vašeg predizbornog obećanja, a neću vas to stalno podsećati, ali znate da su u pitanju bile milijarde. Inače, smenjujete ministra Kneževića iz nejasnih razloga, kao i mnoge druge ministre. Još jedna naša zamerka – koji su bili kriterijumi lestvice, prolazna vremena, drugo poluvreme, imate niz sportskih metafora, na osnovu kojih je neki ministar otišao, a neki nije? To dugujete građanima Srbije. Ministre Selakoviću, nadam se da bar vi kao član Vlade i današnja personifikacija Ivice Dačića možete da kažete na osnovu čega je Alisa Marić smenjena, osim što nije radila ništa, a zašto Bačević nije smenjen, zašto Velimir Ilić nije smenjen, a smenjen je Mrkonjić? Po kom kriterijumu ste to merili? Jedino što smo čuli, neki nemaju dah, ne mogu da nastave, pa treba dati drugima. Kako ste im merili dah? Da li dregerom tim koji danas spominjete ovde? Mene to zanima. Nema para u ovoj državi ni za nauku, ni za trudnice, ni za talentovane đake, ali ima za skijalište i kanale to svi znamo. Inače, da se vratim poznatom gospodinu Kneževiću, bivšem ministru uskoro, koji kako kaže Aleksandar Vučić nije smenjen zbog aflatoksina, a zašto je smenjen? Da li se njegova frizura ne dopada glavnom Odboru SNS ili on nije gospodo smenjen možda zbog onog aflatoksina za koje je gospodin Vučić obećao ponavljam, citiram do 15. marta će biti vraćen na nivo od ranije. Prođe 15. mart, prođe 175 neispunjenih obećanja SNS i ove vlasti, neispunjenih obećanja nažalost građana Srbije. Inače, u Srbiji danas dame i gospodo 11 firmi sa preko 30 hiljada zaposlenih odlazi u stečaj, a 40 hiljada ljudi je ostalo bez posla u privredi, 150 hiljada radnika neće imati povezan radni staž u Srbiji. Istovremeno dve nedelje je trajala nestašica insulina, 22 hiljade pacijenata čeka na operaciju katarakte o stentovima da ne govorim. Ovo je nažalost jedan vrlo tužan spisak stvari i podvlačenje crte nad onim što je sada već prošla Vlada Srbije. Vlada Ivice Dačića koja je otišla u istoriju ostavila je razvaline na svakom mestu, u svakom domenu, ni jedno predizborno obećanje nije ispunjeno, ni jedan pozitivan rezultat. Znam šta ćete vi reći. Znam reći ćete – mi smo došli posle vas pa smo spašavali državu od bankrota, vi ste ostavili ovo, vi ste ostavili ono i to će se ponovo pretvoriti u rad brojkama. Međutim, činjenice govore sledeće. Iako smo mi po vama verovatno najgori na svetu i u redu mislite tako, legitimno je pravo vaše. Inače, brojevi su nažalost surovi i oni pokazuju ovu sumornu sliku, a ta sumorna slika je vođena od momenta kada ste seli na vlast, a ne od momenta kada je bio Mirko Cvetković na vlasti, jer vas tu brojevi pobeđuju i brojevi su bolji nažalost građana Srbije i na našu žalost, jer niko normalan tome ne treba da se raduje. Ono što je sigurno da je ova rekonstrukcija izvršena na način koji ne samo da kriterijumi, nažalost, nisu ustanovljeni. Nismo čuli, ni zašto je neko smenjen, ni zašto je neko postavljen, ni šta će konkretno da radi, ni čime će da se bavi, ni šta će konkretno da menja u svom domenu. Da li će novi ministri imati hrabrost, političku podršku i snagu da pomere stvari koje decenijama nisu pomerene u ovoj zemlji? Vi kažete - da, a tako ste rekli i za prošlu Vladu. Po čemu je nova rekonstrukcija važnija, veća, značajnija za građane Srbije od vaše prve postave koju ste izneli pre godinu dana u ovoj istoj Skupštini? Zašto su ovi ljudi bolji od onih koji ste inicijalno predložili? Koji su to bili kriterijumi? Gde su vam bili ti stručnjaci, sve vreme, na kojoj klupi za rezervne igrače i zašto odmah nisu bili stavljeni u vatru? Kao predstavnici građana ne samo kao predstavnici stranaka to pitam? Kuda ćete voditi Srbiju kada ova nedelja prođe, kada ova nedelja u kojoj ste sabili dve kapitalne stvari za ovu zemlju posle višemesečne medijske i svake druge pripreme. Gde ćemo se probuditi? Da li ćemo se probuditi u jednom novom svetu gde se sa Emiratima i njihovim kompanijama prave dogovori na dođem ti dođeš mi u četiri oka gde se hoteli kupuju za više, a prodaju za manje, na Kopaoniku. Da li je to ta Srbija gde ćete nas voditi? Da li je to to tržište i promena razmišljanja i etike? Mislim da nije. Voleo bih da grešim zbog građana Srbije, ali mi se čini da cela stvar ne ide u dobrom pravcu. Vreme će pokazati i nemojte da kada vam govorimo ono što je sumnja, što je skepsa, što je kritika, što je argumentovano brojkama, potkrepljeno stanje, da odgovarate na nizak, emocionalni, kako hoćete, politikanski način. Pokušajte da zajedno sagledate put za ovu zemlju koji nas čeka u narednom periodu. Danas smo potrošili tri sata, nemojte da ovu stvar ponovo spuštate na prizeman nivo. Molim vas, ovo nije nikakav imperativan ton, ovo je apel i apelujem na vas da pitanja koja su legitimna, koja možete da ismejavate u četiri zida, ali pokušajte da odgovorite na njih, i vi iz većine ovde, i vi gospodo predstavnici Vlade. Hvala.
Reč ima potpredsednik Vlade Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, došao sam u Narodnu skupštinu i izvinjavam se što u prepodnevnim satima zbog drugih obaveza i zbog činjenice da je Nikola Selaković određen kao predstavnik Vlade Republike Srbije, nisam došao u Narodnu skupštinu. Došao sam i zbog toga što sam video iz izlaganja gospodina Samardžića da narodni poslanici ili deo njih želi da govori o rekonstrukciji Vlade, a ne o Zakonu o ministarstvima, što takođe poštujem. To je pravo opozicije. Valjda je to svako od nas ko je bio u opozicionim klupama koristio. Isto tako kao što sam slušao ili čuo, mogu da pročitam u izveštajima da su neki govorili da se nisu uplašili i da se neće uplašiti ne znam koga, kao da je neko nekoga plašio, a istovremeno su pominjali nečije porodice, trudili se da govore o tuđim posteljama. Došao sam da sam odgovorim na svako pitanje, ne plašeći se ni Jovanovića, ni Samardžića, ni Stefanovića, jer vas se nisam plašio ni onda kada ste bili najjači, pa vas se ne plašim ni danas. Neću vas se plašiti ni ubuduće. Došao sam da kažem narodu istinu o svim tim stvarima, a to je…. (Čedomir Jovanović, s mesta: To je obostrano.) Ako mogu da vas zamolim gospodine Jovanoviću da ne dobacujete. Nemam običaj da vama dobacujem i video sam da vama to nije prijalo jutros kada su neki drugi dobacivali sa čime sam bio potpuno saglasan. Zamolio sam ljude da to slučajno ne urade. (Čedomir Jovanović, s mesta: Samo kažem da je obostrano to da se ne plašim. Nije argument.) Što se tiče Miroslava Miškovića kojeg su neki pominjali, mislim baš gospodin Jovanović, želim da vas obavestim da nikada na najodgovorniji način, ako ste mislili na mene, a sramota bi bilo da ste mislili na nešto što sam čuo po kafanskim kuloarima da neki pričaju, sramota bi bilo da o tome i govorim, nikada ni jednu avionsku kartu nije platio. Evo, živ je Miroslav Mišković, ionako organizuje svakojake sastanke protiv mene pa je dovoljno da kaže tu jednu reč ako je istinita, a ja svojim obrazom garantujem da nikada nijednu avionsku kartu, nikada ni jedan avion niti bilo šta slično meni ili nekom mom nije platio. To sam došao da kažem zbog građana Srbije. Što se tiče ovoga o čemu ste vi gospodine Stefanoviću govorili, vidim da postoji ta vrsta kataklizmičke slike koju neko pokušava da predstavi i neću ni pokušavati da kažem da je slika realnosti u Srbiji idealna, da je situacija u Srbiji u bilo kojoj sferi društvenog života idealna, ali u mnogim sferama društvenog života je neuporedivo bolja nego u vreme u kojem ste vi bili na vlasti. U mnogim i to ću brojkama da potkrepim. To ću da potkrepim i onim o čemu svaki dan govorite, o zaduživanjima, o visini zaduživanja, po kojim kamatnim stopama se zaduživala jedna Vlada, po kojim kamatnim stopama se zaduživala druga Vlada i zašto je morala da se zadužuje sledeća Vlada. Niste u pravu gospodine Samardžiću kada govorite o procentu nezaposlenih. Nije dobra vest i nije radosna vest, ali svakako procenat nezaposlenih je slučajno nešto niži nego što je bio pre godinu dana, sa 25,3% na 24,2%. Bićemo zadovoljni tek kada to delimično budemo uspeli da spustimo na nivo ispod 20%. Ne zaboravite da pre samo pet godina je taj nivo bio 14,6%. Dakle, neko je u međuvremenu napravio geometrijskom progresijom taj rast nezaposlenih do nepunih 26%. Što se tiče najskuplje hrane u Evropi, daleko je srpska hrana od najskuplje hrane. Svakako da je za ljude koji imaju niska primanja svaka cena koju plaćaju veoma visoka, ali je daleko od najskuplje hrane i u regionu, a kamoli u Evropi. Ne razumem čemu vode ta preterivanja, ali to valjda opet da bi se reklo nešto protiv onih koji proizvode hranu ili da bi se uradilo nešto protiv proizvođača hrane. Što se tiče političkih i emocionalnih niskih politikantskih načina o kojima ste govorili, mi se time ne služimo, a pogledajte ko se time sve vreme služi. Govorite – vratili Dinkića na prozor, a izbacili kroz vrata, ili obrnuto, svejedno. Da li je problem u tome što će čovek da sarađuje zajedno sa nama na dovođenju investitora zato što je sa njima već radio? Kome to u Srbiji smeta? Ti ljudi se vezuju za ljude, ne vezuju se za funkciju. Kakav je tu problem? Ako to može da uradi Jovanović, mi ćemo pozvati Jovanovića. Ako to možete da uradite vi, pozvaćemo vas, pozvaćemo bilo koga i sa tim nemamo nikakav problem, apsolutno nijedan problem sa tim nemamo i to je ono što nas prilično razlikuje u odnosu na vas. Zbog takvog ponašanja sam ponosan na ono kako se ova Vlada ponaša a kako su se ponašale neke prethodne. Što se tiče lekova za decu, teško je stanje u zdravstvu zbog različitih kriminalnih afera, zbog brojnih malverzacija, zbog velikih čuda koja su se pravila u prethodnih 20 godina, da budem sasvim otvoren, možda čak i 25 godina, kako god hoćete. Teško ćemo isplivati iz tog stanja u narednih dve ili tri godine. Ali, nije baš moralno da nam vi o tome držite pridike i moralne lekcije, jer vaše vlade su dovele do teške situacije i uništenja i Fonda za zdravstvo i naših ključnih farmaceutskih kompanija i naših velefarmaceutskih kompanija i proizvođačkih. Ne znam šta je tu zamerka, sem činjenice da smo kršeći uredbe i podzakonske i menjajući te podzakonske norme da bismo ih uskladili sa zakonima, doneli odluku da pomažemo deci i da obezbedimo lečenje u inostranstvu i za koje, tačno je, nema dovoljno novca, ali dajemo sve od sebe da to uradimo. Vi nas ovde predstavljate kao neke ljude koji su monstrumi, koji bi decu da ostave bez lekova. Biću sasvim otvoren, pričao sam nekada o tome sa Vojislavom Koštunicom. Kada smo prijateljski razgovarali pre nekoliko meseci, on nije pomenuo – sećaš li se naslovnih strana jednog lista kada su oni zbog Kosova tražili izbore i kada se išlo na nove izbore? U to vreme je išla jedna hajka svaki dan, koja je govorila o tome kako neko vezuje bolesnike za radijatore u KC Srbije, kao da to neko namerno radi, da li sam Koštunica radi ili cela Vlada, svi su ludaci, pa su sad rešili da tako nešto naprave. Moram da priznam da takvu vrstu pristupa ne mogu da razumem, kao što nisam ni tada mogao da je razumem, bez obzira što smo bili na suprotnim političkim stranama. Kao što meni nije problem da kažem gde sam pogrešio, tako nikada ne mogu da razumem one koji nešto ne znaju dovoljno, pa su dobili poluinformaciju. Onda pitajte šta je bilo oko odluke Vlade vezano za Emirate, šta je bilo oko nekog hotela. Ako niste čuli, to neće biti taj hotel, mora da se sruši, a niža je cena nečeg srušenog. Tek ćemo da vidimo šta je Direkcija za imovinu uradila, a neko hoće da uloži ogroman novac, desetine miliona, da bi tu podigao nešto mnogo drugačije, da bi zaposlio ljude, a za to neće imati posebne subvencije koje inače dajemo, jer bez tih posebnih subvencija ne možete da privučete nikoga, jer i Bugarska i Makedonija daju veliki novac da bi nekog investitora privukli, u čemu je vaša vlada bila šampion. Pokušaću da te subvencije budu što je moguće niže i svi mi zajedno u ovoj vladi da budu što je moguće niže, ali bez tih subvencija nećemo moći da privučemo ozbiljnije strane investitore. Ako je vaša sumnja da je neko negde ukrao pare, molim vas da to kažete i nazovete tim imenom. Kažite – ukrao si 100.000 evra, ukrao si 500.000 evra, ukrao si 1.000.000 evra. Kažite nam to, nemojte da se krijemo iza nečega, mnogo smo dobri, nacrtaćemo da je to tako, ali to baš nećemo na takav način da kažemo. Tako ne znam da li smo uradili u ovoj sferi nešto ili u onoj sferi nešto. U mnogo sfera ima problema. Vas sam poslušao, učinilo mi se kao dobar predlog. Mislim da su stranci mogli da budu i članovi Vlade, da je trebalo da nam pomognu ljudi koji su stručni. Vi ste rekli – to je patriotsko pitanje, nemojte, imamo toliko mladih i stručnih ljudi u inostranstvu. Kada smo odlučili da dovedemo mlade i stručne, da je teško naći tako mlade i stručne ljude kakve smo mi doveli, onda ni to nije bilo dovoljno dobro. Šta god da uradite, nikad nije dovoljno dobro. Kažite nam šta je to dobro. Da li ima negde ijedna stvar koja je u nečemu dobra? Saglasan sam sa onim što je rekao gospodin Samardžić. Imamo određene probleme u sferi pravosuđa i nema nikakve sumnje. Nije to tajna, gospodine Samardžiću. To znate i vi, kao i ja. Te probleme ćemo da vučemo još nekoliko godina, ali se nadam da ćemo posle toga imati uređen sistem, ne zbog toga što imamo loše zakone, nego zato što je to naša praksa već trideset godina, što je kod nas najlakše da stavite nešto… Imate mnogo dobrih sudija, odličnih pravnika, ali imate i deo onih koji najviše vole da drže nešto u fioci po pet godina. Mi imamo i dalje predmete mislim i iz 1996. godine koji nisu okončani. Kako mislimo da napredujemo i da nešto napravimo? Ne možemo. Tačno je da je to problem. Vi kažete – to je krivica Vlade. Nije to krivica Vlade, upravo zato što se Vlada nije mešala. Kao što sam ove druge stvari oko Miškovića otvoreno rekao u lice svim građanima Srbije, sad vama kažem – nikada nijednog sudiju nismo pozvali za bilo koji predmet. Da li mislite da su nam se sve odluke svidele, Apelacionog ili ne znam kog suda? Nisu, naravno. Jedino gde smo reagovali javno, to je bila, čini mi se, presuda povodom predmeta oko gospodina Draškovića u Budvi, zato što je nelogično da pomagača nema ili da posle 13 godina to ne može da se završi. Logika vas je terala da reagujete, ali da se ne mešate i da ne izgovarate nijedno ime, da ništa ne kažete ni o jednom sudiji, niti o bilo kome, niti o bilo čemu, zato što tako morate da se ponašate. Da smo bilo kako drugačije reagovali, vi biste nam rekli – ne mešajte se u srpsko pravosuđe. To biste nam s pravom rekli. Ovako te probleme i mi vidimo, ali ljudi u Srbiji moraju da znaju da Vlada to ne može da radi. Odbacujem svaku vrstu priče o tome da smo vršili pritisak na Ustavni sud Srbije. Nikakav pritisak na Ustavni sud Srbije nismo vršili, apsolutno nikakav, osim što smo pokušali i mislim završili da Ustavni sud posle toliko godina dobije svoju zgradu, svoj reprezentativni objekat, da bismo i time ojačali institucionalizam u ovoj zemlji, da bismo pokazali da ta jedna od najvažnijih institucija u ovoj zemlji mora da bude poštovana, da ima svoju zgradu i da ljudi imaju neku vrstu strahopoštovanja prema toj zgradi, pogotovo političari, jer će donositi odluke koje se nama ne sviđaju, vama ne sviđaju, svejedno. Nikakvu drugu vrstu pritiska ni povodom Kosova i Metohije, niti bilo kojim drugim povodom nismo vršili. Hoću da vam kažem još jednu stvar. Video sam danas kako to teče kroz različite izjave i kroz to kakva se kampanja vodi. Znam kad neko kaže – radili ste ovo ili ono Dačiću da biste ustoličili Vučića, radili ste ovo ili ono nekom drugom da bi Vučić preuzeo svu vlast. Čak sam slušao izjave od ljudi koji nisu pravnici, a lideri su u opoziciji, koji kažu – Vučić hoće nove izbore da bi ozvaničio autokratiju koja već postoji. Pravnici su se nasmejali u sali. Nisam želeo to ni da komentarišem. Ne znam kako to narodnom voljom ozvaničavate autokratiju. Time ozvaničavate demokratiju, a ne autokratiju. S druge strane, izbora nema. S treće strane, valjda sam jedini koji je dobrovoljno napustio ceo resor ili otišao od nekud ne želeći da ima toliko vlasti, jer ne mogu da obavljam taj posao na takav način. I sam sam, pošto ste rekli, gospodine Stefanoviću, niko nije rekao zašto ne može i zašto ne valja, nije istina. Ja sam rekao da ja nisam bio sposoban da obavljam ta dva posla u isto vreme i da nisam imao ni vremena, ni mogućnosti, ni snage, ni energije, ni svega drugog i zbog toga podneo ostavku. Tako da, nije istina da ljudi nisu rekli zbog čega više ne obavljaju određene dužnosti. Ali ja znam da se tu radi o nečemu drugom. Problem je SNS, popularnost SNS i naravno da je problem Aleksandar Vučić. Znam kome jeste, znam kome nije. Ne žalim se zbog toga što nekima jesam, ostaću im to i dalje. Žao mi je zbog nekih kojima jesam, a koji neke stvari pogrešno vide i nadam se da u budućnosti neću biti. Ne morate da izmišljate razloge da biste napadali našu stranku i da govorite o tome kako negde neko nešto nečim preti, pošto vam nigde niko ničim nikada nije pretio, ni na koji način, niti se na takav način razgovara. Svi se poznajemo 20 godina i ako je gospodin Selaković u nečemu pogrešio, pogrešio je u tome što je rekao, za nešto što je izgovoreno u skupštinskoj sali, za skupštinskom govornicom, da sledi krivična prijava. Ne može da sledi krivična prijava za ono što je izgovoreno u skupštinskoj sali, ne bi bilo normalno, ne bi bilo u duhu parlamentarne demokratije i parlamentarne prakse, ali sve ostalo je sve vreme bila hajka na njega i hajka na SNS. Moram da vam kažem, to što ćete da dobacujete i da vičete ni malo me neće poremetiti, ni malo me neće uznemiriti i ni malo me neće zaplašiti. To slušam ionako svaki dan. Samo čujem kako nekada, kada neko vama nešto kaže, kako odmah govorite kako on, tobože, preti, kako vam ne znam šta izgovara. To ne sme da se dešava u ovom domu. Možemo da razgovaramo, da se ne slažemo ni u čemu, ali moramo da razgovaramo mirno, staloženo, a narod će da bude taj koji će da proceni ko je govorio istinu, ko se borio za njegove interese, ko se možda nije dovoljno borio za njegove interese, jer verujem da svi u ovoj sali žele dobro Srbiji. Želim da vam kažem da smo mi na kraju, kao ta ozloglašena politička stranka, poslušali još jedan vaš predlog. Imaćemo tri od pet ministara koji će biti ljudi koji nikada nisu pripadali SNS i za koje ne verujem da ćete lako moći da pronađete mane i zamerke profesionalne primedbe. Ako to nije dobro za Srbiju, a znam da to nije uvek bilo dobro ni mojoj stranci, razumem ljude u stranci koji će da kažu – mi smo se borili, a neki drugi dobijaju mogućnost da pokazuju da li nešto znaju, a ne mi, ali moram da priznam da ne razumem one koji su nas sve vreme optuživali za pokušaj prikupljanja sve veće partijske moći, a kada se odreknemo takve vrste partijske moći i kada najvažnije resore damo ljudima koji ne pripadaju nijednoj političkoj partiji, i onda je neki problem. Kad god se nešto desi, neki je problem. Takav je problem i sa hrastom, koji nikada neću razumeti, takav je problem i sa zgradom Generalštaba o kojoj sam razgovarao sa gospodinom Šutanovcem i on je tu uvek imao korektan stav i dobro razumeo šta je ono što je obaveza Srbije i šta je ono što je naša obaveza da po tom pitanju uradimo, kao što nikada neću razumeti one koji su stali pa počeli da govore – sad kada ste krenuli u taj projekat „Beograd na vodi“, baš nam treba železnica tu da stoji, nemojte da radite to, bez obzira što to može da donese dve, tri, možda čak i pet ili šest milijardi ovom gradu i ovoj zemlji. Ako je to politika, da sve što se uradi, pa makar se učini i ono za šta ste se vi zalagali, da mora da bude loše i da uvek morate da nađete dovoljno teških reči da biste svoje stanovište potkrepili, ja tu vrstu kritike odbacujem. Ako imate primedbe koje su dobronamerne, dobronamerne ne prema nama, ne tražimo to od vas, dobronamerne ili dobre za zemlju, mi ćemo ih prihvatiti i ne bi bilo prvi put. Ne bih imao problem da to kažem, jer meni nije bio problem da kažem i kada sam grešio oko mirovnih misija, iako nema takve moje izjave, ali sam drugačije mislio, pa me nije bilo sramota da kažem da sam drugačije mislio. Moram da priznamda takvo stanovište i takav stav, način na koji vi izlažete u Narodnoj skupštini ne mogu da prihvatim, a sve primedbe koje su racionalne, razložne i sve ono što možemo da promenimo, popravimo i u samom Zakonu o ministarstvima i u samoj rekonstrukciji. Vidite da nema više onog člana kojim možete da menjate pomoćnike i zamenike, i tu vašu primedbu smo prošli put uvažili, koja je bila najveća, ako se sećate, od pre godinu dana. Dakle, dajte da pronađemo takva rešenja. Nemojte da pravite od nekoga ko nema rogove nekoga ko ima dvostruke rogove, kao što, kada smo mi to radili, pravili smo glupu grešku i zato ste toliko dugo opstajali na vlasti. Hvala vam najlepše.
Za replike su se javili narodni poslanici po sledećem redosledu: narodni poslanik Zoran Babić, Borislav Stefanović, Čedomir Jovanović, dr Slobodan Samardžić i Dragan Šutanovac. Gospodine Babiću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, drago mi je što je gospodin Stefanović sa pažnjom pratio sednicu Glavnog odbora SNS. Verovatno da je u izlaganju gospodina Vučića i u debati koja se otvorila mogao mnogo toga da nauči, da vidi, da prihvati nove kvalitetne vrednosti. Čak i ta zelena jabuka koja se pojavila na svakom našem stolu, a zelena jabuka je simbol zdravlja u Srbiji, ne samo u Srbiji već u Evropi i u svetu, to je ono što simbolizuje SNS u srpskom društvu, svidelo se to vama ili ne. Međutim, u obraćanju gospodina Vučića juče, neke stvari, izgleda, gospodine predsedniče, da smo smanjili. Kada ste rekli da smo nasledili i da smo spremni, da smo hrabri da zajašimo krizu nivoa divljeg tigra, mislim da smo neke stvari umanjili. U malopređašnjem izlaganju gospodina Stefanovića, u jednom svojevrsnom priznanju je rekao da ova Vlada Republike Srbije i SNS, kao najveća i najodgovornija, jaše krizu nivoa apokalipse. Znači da smo umanjili sve ono što smo zatekli i da svojevrsnim priznanjem gospodina Stefanovića mi jašemo i moramo da rešavamo krizu nivoa i dubine apokalipse koju nam je prethodna vlast ostavila i tu ne postoji obrazloženje – mi smo našu cenu platili na izborima. Nedovoljno je. Moramo da vas podsećamo i moramo to da radimo zbog nas, da slične greške ne bi pravili. S druge strane, rekli ste još jednu stvar koja mi je zasmetala – blokada medijska, da u medijima postoji samo jedna stranka, samo jedni ljudi koji se pojavljuju. U rukama držim jedne uticajne dnevne novine koje veoma poštujem zbog svoje objektivnosti, nezavisnosti i svega onoga što mediji treba da imaju. Na 2. strani tog medija današnjeg je vaša slika i vaša izjava, gospodine Stefanoviću. Na 4. strani je izjava gospodina Jovanovića. Da li tako nešto može da postoji u zemlji koja je u medijskoj blokadi, bar opozicija da je u medijskoj blokadi? Ne može. (Predsednik: Vreme.) Zbog toga vas molim da, zarad činjenice, prema građanima i građankama Srbije idemo samo sa istinom i sa istinitim porukama.
Gospodine Stefanoviću, izvolite.
Da, gospodine Babiću, niste rekli do kraja, to je tekst u kojem je, čini mi se, i vaša izjava ili nekog drugog iz vlasti, ali to što stavljaju moju sliku više govori o vama nego o meni. Ono što je činjenica je da bih vas zamolio, ako već imamo ovu razmenu, čini mi se dovoljno konstruktivnu sa gospodinom Vučićem, da sačuvate baš za te glavne odbore ove vaše izlive dokazivanja ljubavi prema Aleksandru Vučiću, da ne moramo svi ovde, jer smo se stvarno naježili. Ono što je činjenica, što je gospodin Vučić spomenuo, je da neko sa zlonamernom intencijom stvara kataklizmičnu sliku. To nije tačno. Na žalost građana Srbije, kataklizmična slika postoji u surovim brojevima i dokazima učinka ove nesposobne vlasti i mi smo to izneli, kao i svaki put, i onda je to odmah zlonamerno. Kažite nam kada nije zlonamerno. Da li da to kažemo kroz pesmu, da li da stojimo na jednoj nozi kada vam to govorimo ili da samo ćutimo dok vi sami ne dođete do istog zaključka? Sve što smo vam rekli pre godinu dana, desilo se. Jedini vaš odgovor je – vi ste krivi, mi smo iza vas čistili, što prosto nije istina jer vas brojevi demantuju, jer je sve gore nego tada. Inače, te nestranačke stručnjake, recimo Mirko Cvetković je bio nestranački čovek, a vaša kritika, gospodine Vučiću tada je bila najjača protiv nas, ako se dobro sećam, a puno toga se sećam iz tog perioda šta ste nam govorili. Meni je drago da branite Mlađana Dinkića, samo mi onda nije jasno da kažete građanima Srbije, što ste ga onda smenili? Dakle, to je malo nejasno. Dakle, super je Mlađan Dinkić, može puno da doprinese, građani Srbije otvorili šampanjac, ode Mlađa, a vi sad kažete - on je super on nam treba. Pre toga je bilo, treba da ga sklonimo jer nema dah, ne može da izdrži pritisak reforme. Činjenica je, gospodine Vučiću, da ne mešanje u pravosuđe, nije samo izjava koja inače mislim da je pozitivna oko atentata na Vuka Draškovića, nego su to i niz izjava kojima ste skloni, da će neko biti uhapšen, da će neko biti procesuiran, da neko neće biti više na slobodi ili će se vratiti u pritvor, to je takođe uticaj na pravosuđe. Hvala.
Reč ima gospodin Vučić. Izvolite.
Neću govoriti na takav način i pokušaću brojevima. Žao mi je što ponekad vidim mržnju, jer kad ne iznesete ni jedan argument sem uvreda, nekoliko vaših poslanika oduševljeno aplaudira, onda mi je jasno da su neki drugi argumenti u pitanju, a ne činjenice. Na cinizam neću cinizmom da odgovaram već činjenicama, brojkama o kojima govorite. Danas na vašu žalost, a na sreću Srbije, izvoz Srbije je neuporedivo veći nego što je bio u vreme vlade Mirka Cvetkovića, kada ja nisam, uzgred, bio u Narodnoj skupštini Republike Srbije, nisam bio narodni poslanik. Mogao sam negde drugde u javnosti da kritikujem, ali to nisam radio ovde, nisam poslanik od 2007. godine, dakle, kao što pretpostavljam, dobro znate. Kažete sve gore, pomenuo sam vam izvoz, moram da vam kažem i industrijska proizvodnja je na značajno višem niovu nego što je bilo u vaše vreme. Kamatne stope po kojima se zadužujemo su znatno niže nego što su bile u vaše vreme. To su makar nekakvi podaci i pokazatelji koji govore dobro. I onima sa kojima ste sedeli 11 ili 12 godina, i uvek su vam bili dobre, a sada se tako sladostrasno smejete, kada ih kritikujete. Razlika između mene i vas je u tome što, Mlađan Dinkić će biti u opoziciji, ja ću biti na vlasti, ali ja ne želim da u tih godinu dana govorim netačne stvari, ili lažne stvari, i da zarad političkih poena nekoga kritikujem, jer je to popularno danas u Srbiji. Moj posao je da uradim ono što je dobro za našu zemlju, a ne da se dodvoravam bilo kome, pa to neću ni da učinim ni kada ste vi u pitanju. Što se tiče slavlja, brojki, i svega drugog, mislim da brojke koje govore o našim političkih organizacijama dovoljno govore sve. Ni jednu brojku neću da pomenem, ni vašu ni našu, ali mislim da građani Srbije svojim odnosom prema vama i prema nama dovoljno govore ko je uspešan, a ko nije baš dovoljno uspešan. Hvala vam najlepše.
Reč ima narodni poslanik Jovanović, replika.
Hvala, gospodine Stefanoviću. Gospodine Vučiću, pokušaću da iskoristim ova dva minuta i da u njima odgovorim na suštinu onog što sam prepoznao u vašem nastupu od gotovo dvadeset minuta. Prvo, počeli ste govor u Skupštini, kao da smo mi svi akteri nekog lošeg vestern filma. Ja se vas ne plašim, evo došao sam sad kod vas. Pa, mi smo poslanici. Mislite da se neko od nas vas plaši? Kakav je to argument?Što bi nas se plašili. Jel vam neko od nas želi zlo? Ne, mi smo pričali o vašoj politici. Da ste želeli da razgovarate došli bi onda kada smo mi ovde došli u 11 sati. Došli ste u tri popodne, da pokušate da peglate fleke koje su nastale u prepodnevnoj raspravi. Mi u tome ne želimo da učestvujemo. O čemu da razgovaramo vi i ja? O vašim poslanicima koji predlažu ovde testiranje pre nego se uđe u salu, dok im iza leđa sedi poslanik koji je sa dva promila alkohola u krvi zgazio dete, pa pobegao. Da sa vama sada tu, da dokazujem svoje poštenje, tako što ću da vadim listinge telefona i avionskih karata, a vama da poturam neke druge. Na šta to liči. Znate šta vam ja zameram? Vi ste najodgovorniji političar u ovoj zemlji u ovom trenutku. Preuzmite tu odgovornost. Kakve urote i spletke. Vi stvarno verujete da sam se ja nešto dogovorio sa socijalistima, pa došao ovde u Skupštinu. Šest meseci slušamo- temeljnu rekonstrukciju, promenu svesti, promenu svakoga od nas, pa dolaze ljudi koji nisu zakoračili u politiku, oni koje politika nije potrošila, lordovi, kancelari, premijeri, i na kraju ministar pravde koji kaže, budno smo mesecima pratili rad Vlade i zaključili da moramo da podelimo jedno ministarstvo. Jedno morate da shvatite, gospodine Vučiću, vi možete da promenite svoje mišljenje, i da promenite svoju politiku, i niko nije toliko crn, da nema pravo na dobar gest, i to smo rekli pre nego što se glasalo u maju prošle godine. To smo rekli jedini, nismo učestvovali u vašem međusobnom ratu. Ali, ne očekujte od nas da se složimo sa vašim stavom – pa dobro, nisam bio u pravu. Dobro nisam bio u pravu, šta ćemo sa 20 godina uništenih života, sa nestalim životima, izgubljenim životima, uništenom ekonomijom, obrazovanjem. Ne možete to sami da rešite za to vam je potrebna podrška. Mi smo priču o rekonstrukciji Vlade doživeli kao poslednju šansu da razgovaramo ozbiljno o tome. Dobro biće izbori, pa sa kim ćete posle da pravite Vladu? Sa njim, a šta ste rekli o njima. Sa mnom? Pa, šta ste o meni rekli. Sa socijalistima, pa pre toga morate sa njima Vladu da srušite. Zar smo mi toliko naopak narod da svaka vlast samu sebe hipnotiše činjenicom da je Srbi vole. Pa, vole vas, dali su vam svoj život, još jedino to imaju, pa sad od vas očekuju da im date penzije kojih nema, da im date plate koje nisu zaradili, da ih zaposlite u firmama koje ne postoje 20 godina.
Gospodine Jovanoviću, pričate tri minuta i dvadeset sekundi. Ne možete više da govorite. Gospodine Stefanoviću, replika. Izvinite, reč ima gospodine Vučić.
Nisam želeo da razgovaram o gospodinu Miškoviću, želeo sam da samo vama kažem, pošto sam se naslušao kafanskih priča o tome kako je neko negde nešto nekome davao. Pa sam došao ovde pred vas, gospodine Jovanoviću, poštujući i vas, poštujući građane Srbije, poštujući sve naše političke protivnike, ali i ljude koji podržavaju i stranku kojoj pripadam i nas, da kažem šta jeste, a šta nije istina. To vam govorim gledajući vas u lice. Vi ste jutros govorili o strahovima, zato sam to rekao u jednoj rečenici, to nije bila moja tema. Mislim da je veoma loše ako bi se bilo ko bilo koga plašio, vi ste to jutros naglašavali i više poslanika je to ovde naglašavalo. Za tim nema nikakve potrebe, dovoljno dugo se znamo i kao što rekoh, nisam mislio da vi treba da se plašite bilo koga iz vlasti, niti mi treba da se plašimo vas, niti je to bio slučaj u nekim drugim vremenima. Što se tiče saveta i onoga što vi mislite, veoma to uvažavam i želeo bih da čujem svaku vrstu ozbiljne kritike. Videćete da ćemo mnoge od vaših stavova i mnoge od vaših saveta kao i mnoge stvari koje smo čuli iz DSS, DS, da sprovedemo u delo. Što se tiče Nikole Selakovića i rečenici koje je izgovorio. On vam je to izgovorio u skladu sa zakonskim ovlašćenjima. Znate, Ministarstvo pravde kontroliše državnu upravu i organizaciju rada ministarstava i to je bila jedna obična rečenica za koju ste vi kao izvesno inteligentan političar pokušali da iskoristite kao rečenicu koja ne predstavlja ništa. Imamo mi još grešaka u Zakonu o ministarstvima, koje ću vam ja reći, za koja bi u budućnosti bilo dobro da se isprave. Ali, za koje svi mi zajedno nismo imali političke snage. Nisam to čuo danas od vas, nisam čuo od drugih predstavnika opozicije. Spremam sam o tome da vam govorim. To je recimo regulisanje pitanja životne sredine koje je regulisano u tri ministarstva. Zbog različitih podela, zbog različitih čuda i svega mi nismo bili u stanju, a to će nam biti jedna od važnih poglavlja i sa EU, mi to nismo umeli i nismo imali dovoljno snage u ovom trenutku da stavimo kao poseban odeljak ili da posebno promenimo u Zakonu o ministarstvima. To su stvari o kojima uvek ću da prihvatim primedbu, da razumem primedbu i da kažemo u pravu ste. Ali, za to da je ne prihvatam odgovornost. Prihvatam gospodine Jovanoviću ja odgovornost čak i tamo gde nisam kriv. Prihvatam je i nemam problem, i kad kažete nije dovoljno reći - da ja sam kriv za nešto, nije dovoljno, ali i to nešto znači. Od malog političara u Srbiji sam čuo da kažu da su za nešto krivi. Uglavnom sam slušao da su svi drugi krivi, a oni nikada ni za šta nisu bili krivi. Nemam taj problem da priznam i ono gde sam pogrešio, kako sam pogrešio, jer ne znam bezgrešnog čoveka i ne poznajem sveca, pogotovo ga ne poznajem u našoj oblasti u politici kojom se obojica bavimo. Istovremeno vas molim da, pošto ne učestvujem u vestern filmovima, nisam čovek koji nije neobavešten i čovek koji ne zna stvari i nisam čovek koji je vređao bilo koga, jer vi za godinu dana, gospodine Jovanoviću ne možete da pronađete ni jednu ružnu reč koju sam izgovorio o vama ili o vašoj političkoj stranci. Nadam se da to ne može da pronađe ni DS, a možda grešim. Nadam se da ne može, ali prihvatam da možda grešim. Trudio sam se da apsolutno svedem na minimum svaku vrstu negativne reakcije prema političkim protivnicima, za DSS sam apsolutno siguran da ne mogu da pronađu ni jednu lošu ili težu reč koju sam izgovorio. To je bio način da pokušamo da promenimo i atmosferu i ponašanje i da pokušamo da razgovaramo na drugačiji način, ali i taj drugačiji način podrazumeva ne samo našu odgovornost već podrazumeva i vašu odgovornost. Neću da snosim odgovornost za to što pišu neke novine kao što me ne zanima i neću da ulazim u to kada te novine pišu svakodnevno veoma loše i o meni, o mnogima u mom okruženju, niti po tome donosim sudove. Očekivao sam i sa time ću da završim, izvinjavam se što sam odužio, kada ste rekli – pričalo se toliko meseci. Ne znam koliko se meseci pričalo, u rekonstrukciju smo ušli i rekli smo da ćemo 26. jula reći ko neće biti ministri, ali iza 20-og ulazimo u Skupštinu, kao što smo i učinili, sve u rokovima koje smo rekli, sa Zakonom o ministarstvima, a zatim sa rekonstrukcijom Vlade. Upravo se tako i dešava. Rekli ste i šta je bilo, a bilo je to da sada imamo nekoliko novih ministara, mislimo da će uspešno svoj posao obavljati. Novina je i to da su u tim ministarstvima sada umesto stranačkih, sada ne stranačke ličnosti i mislimo da je reč o stručnim ljudima, da mislim ne bih potcenjivao mnoge lordove, jer znam neke od kojih sam po nešto naučio, a od mnogih bih voleo mnogo toga da naučim u budućnosti. Nadam se da ćemo i sa tim ljudima iz inostranstva moći da napravimo prihvatljive dogovore, koji državu neće koštati, a da država dobije mnogo i na ugledu i na imidžu, ali i da mnogo toga naučimo, saznamo i sprovedemo i modernizujemo zemlju, a siguran sam da je to i vaša želja i vaš cilj, a ne samo moja, ili stranke koje pripada. Hvala najlepše.
Reč ima Slobodan Samardžić, replika na prvo izlaganje gospodina Vučića.
Gospodine Vučiću, možda je dobro što ste došli u Skupštinu, barem ćemo razgovarati o problemu. Izložili ste se jednom velikom riziku, da polemišete sa nama, ali da niste bili prisutni kada smo govorili. To činite na osnovu usmenog izveštaja o tome, drugačije ne možete, ali rizik je utoliko što možete i da pogrešite u onome šta je neko od nas rekao. Kada je reč o mojoj diskusiji, napravili ste nekoliko grešaka i ja ne bih sada na njima insistirao, sem na jednoj stvari koju ste tačno rekli. Nije tačno da sam rekao da vršite politički pritisak na pravosuđe, ali jesam rekao da vršite politički pritisak na Ustavni sud i to i sada kažem vama, kada ste prisutni da možete tačno da odgovorite na to pitanje. Naime, o čemu se tu radi, oktobra meseca je išao prvi predlog za ispitivanje ustavnosti Sporazuma koja su iz prethodne Vlade. Maja meseca je dat drugi predlog na Sporazum koji ste vi zaključili sa Prištinom i juna meseca na plan. Prošlo je sedam meseci, a Ustavni sud nije prstom mrdnuo da radi na tim stvarima. Dovoljno je pretpostaviti da to nije baš tako moguće bez nekog pritiska. Naime, vi ste javno radili, zamolili Ustavni sud da zastane u tom postupku, ali četiri puta od decembra do juna meseca, i Ustavni sud je to prihvatio, s tim što to zastajanje se tiče svake uredbe pojedinačno i svakog akta pojedinačnog, tako da izračunajte, pa vam je šest puta šest 36, i za 36 meseci ćete završiti svoj posao. Koje je obrazloženje za zastajanje? Napravićete poseban Zakon o suštinskoj autonomiji? Šta je sa tim zakonom? Sud treba da ćuti i da se ne izjašnjava o jednom postupku koji je multipliciran na četiri postupka, oni su potpuno disciplinovani na vaše zahteve za zastajanje, a vi niste ni radnu grupu napravili za pravljenje tog zakona koji bi trebalo da pokrije i sporazume i što šta drugo. To se ne može drugačije tumačiti, nego kao politički pritisak na Ustavni sud. Imajte u vidu, gospodine Vučiću, da je Ustavni sud poslednji i najvažniji zaštitnik ustavnosti. Ovde se ne radi o ustavnosti, već o odredbama Ustava koje se tiču teritorijalnog integriteta Srbije, suvereniteta, granica, članova 1,2,8 i 182. Ustavni sud ne deluje, ali ne čini to po svojoj volji, nego po vašem pritisku. Reč je o političkim razlozima, jer vi morate završiti posao oko Kosova i u vezi sa sporazumom i planom i u vezi sa izborima do novembra meseca, kako biste išli dalje u vašim planovima i to je ta EU i magla koju nastavljate sa prethodnom Vladom. Znači, radi se o jednom suptilnom pritisku koji ide preko zahteva za zastajkivanje, ali o „de fakto“ pritisku zbog političkih razloga koji sam pomenuo i to je ono o čemu sam ja govorio. Prema tome, sada da čujete od mene lično, vi možete i odgovoriti. Hvala.
Gospodin Vučić, izvinjavam se, samo da pitam gospodina Markovića, jeste li se vi javili za repliku, daću vam reč, nego samo da pitam da li je replika? Nije. Gospodine Vučiću, izvolite.
Razumeo sam i prihvatiću odgovornost iako sami dobro znate da to lično nikada nisam ni rekao, a ni uradio. Znam da se to odnosi na druge ljude koji su govorili i ja ću, kao što je malopre rečeno da prihvatim odgovornost i da pokušam da objasnim o čemu se radi. Niko nije tražio zastoj u postupku od aprila meseca, to je bilo do aprila meseca posle Briselskog Sporazuma, mislim da takvih zahteva od drugih ljudi nije bilo i potpuno sam saglasan sa vama da čak ni takvim suptilnim pritiskom niko u državi ne sme da se bavi. Sa tog stanovišta mislim isto što i vi. I na kraju, hoću da vam kažem, da biste bili mirni, svaku odluku Ustavnog suda Srbije, kakva god ona da bude, mi ćemo da poštujemo, to je naša obaveza. Ako vi stvarno mislite, a ja ću pokušati još jednom da vas uverim da je neko naredio bilo kome u Ustavnom sudu da sada ne donosi bilo kakvu odluku, ja vam govorim da se grdno varate. Što se tiče našeg puta i šta je naša obaveza i šta je to što završavamo, naša obaveza je da čuvamo Srbiju, ne moramo u svemu da se složimo, ali neću dozvoliti da bilo ko drugi bude veći rodoljub i da više voli ovu zemlju, nego što je volimo mi, kao što neću da kažem da mi više volimo svoju zemlju od vas, ali isto to neću dozvoliti ni vama. Mi radimo ono što mislimo da je najbolje i za našu zemlju i za naš narod, pokušavajući da sačuvamo u teškim uslovima, gotovo nemogućim, KiM u sastavu Srbije, pokušavajući istovremeno da modernizujemo Srbiju, pokušavajući da ne porušimo ni jedan princip zakonitosti i ustavnosti, da li u tome uspevamo, o tome će iz ovog pravnog ugla, sa pravnog aspekta, svoj sud i svoje mišljenje dati Ustavni sud Srbije, a iz ovog drugog ugla, u smislu puta kojim se zemlja kreće, o tome će suditi građani. Samo mislim da se mi danas nalazimo u takvoj poziciji da smo, sa jedne strane, kritikovani, zbog toga što ne idemo brže, a ne znam kako je moguće brže da idemo ka EU, a sa druge strane smo kritikovani što uopšte idemo ka Evropi, a mi se trudimo da naša politika ne bude kompromis između udaljenih stavova različitih političkih subjekata na političkoj sceni, već da bude ono što bi bila najbolja politika za građane Srbije. Hoću da vas uverim da ono što radimo, pokušavamo da uradimo u najboljem interesu građana Srbije. Da li u tome uspevamo ili ne, svakako da opozicija misli da ne, svakako da ljudi misle da bi to obavljali na drugačiji ili bolji način, ali jedino što ne mogu da prihvatim to je da uverenja mogu da nam budu drugačija, ali odnos prema otadžbini, odnos prema zemlji, odnos prema našim građanima i našem narodu, ali i drugim građanima ne želim da prihvatim i ne mogu da prihvatim da je vaš bolji ili više patriotski u odnosu na naš. Hvala vam najlepše.
Gospodin Šutanovac. Izvolite.
Zahvaljujem. Pitam se samo da li ćete biti ceo dan ovde da se javljam kao replika, inače planiram, naravno, da govorim. Imao bih razumevanja za ovo što govorite, ako biste bili malo iskreniji i imali odnos kakav imate prema sadašnjoj Vladi i prema prošloj Vladi. Kada govorite da Srbija danas ima povećanje izvoza, u kom segmentu? Ko danas više izvozi iz Srbije? Izvozi auto industrija „Fijat“. Da li ste to vi napravili za godinu dana da „Fijat“ izvozi više iz Srbije, ili je to rezultat rada bivše Vlade, koja je izdvojila više stotina miliona evra da bi se pokrenula ta proizvodnja, da bi taj proizvođač došao u Srbiju i izvozio? Sva druga ministarstva su patila da bi „Fijat“ dobio subvenciju, da bi izvozio iz Srbije i to je rezultat rada bivše Vlade. Fer bi bilo da kažete - imano povećanje, ali zahvaljujući tome što je neko ranije radio na tome, takođe, kao što radite i vi. Da nam kažete što imamo smanjenje izvoza poljoprivrednih proizvoda? Dramatično manje imamo izvoza poljoprivrednih proizvoda. S druge strane, govori se ovde o tome kako napokon dolaze nestranačke ličnosti u Vladu. Od gospodina Panića i Avramovića imali smo skoro ministarku Smiljanić. Dijana Dragutinović je i danas u NBS prepoznata od kadrova SNS kao vrlo sposobna žena. Bila je ministar finansija. Niko od njih nije bio član Vlade, kao ni gospodin Cvetković, ma koliko bili simpatizeri, ili podržavali neku politiku koju smo mi zastupali. Naprosto, to je činjenica. Juče ste na Glavnom odboru rekli da u Srbiji, u poslednjih 15 godina, nije izvršena ni jedna reforma, a danas čekamo datum za početak pregovora. Na osnovu čega? Nemoguće je da samo rampa na Jarinju donosi početak pregovora. U Srbiji 10 godina, ili 13 godina ljudi rade marljivo, sprovode reformu kako umeju i znaju, ne bi li dobili status kandidata. Danas vas podržavamo za početak pregovora, ali nije fer govoriti o tome da vi jašete tigra u situaciji u kojoj je pola Vlade koja sedi sa vama bila u prošloj Vladi. Da nama hvalite Dinkića, a kažete – problem u privredi je u subvencijama. Pa, ko je to radio? Da nam kažete kako u zdravstvu10 godina ne valja? Pa ko je to radio? (Predsednik: Vreme.) To su vaše kolege koje sada uvažavate više nego nas, iako smo mi od građana Srbije dobili pet puta više glasova nego oni. Pet puta veću podršku nego oni. Građani Srbije su prepoznali nas kao one koji su u toj Vladi bili kvalitetni, a ne njih. Ako očekujete da mi kao opozicija danas ovde kažemo nešto pozitivno o vašem radu, što je meni sasvim prirodno, neprirodno je da se okrenete i da kažete sve što je bilo, ne valja. Na kraju krajeva, vodite resor koji je izvršio najveće reforme u ovom delu Evrope. Baš zbog ljudi koji rade kod vas tamo da kažete – nije baš sve da nije ništa urađeno. Da ne govorimo o nekim drugim. (Predsednik: Vreme, gospodine Šutanovac.) Izvinite, drugi su govorili po tri i po minuta. (Predsednik: Ali vi govorite tri minuta.) Znači potpuno me ne zanima na koji način dajete nekome tri i po, nekome tri minuta. (Predsednik: Opominjem ljude. I vas sam pustio tri minuta, dakle ja sam trebao da vam oduzmem reč u drugom minutu?) Gospodine predsedniče, vi ste ovde uneli haos time što danas ne predsedavate na način…
U pravu ste u potpunosti. Reč ima Borislav Stefanović. Izvolite.
Gde on stade, ja ću produžiti. Prema tome, drago mi je što je kolega Šutanovac izneo ovo za „Fijat“, to je činjenica. Isto tako je činjenica da se vaša Vlada zadužila za nove četiri milijarde evra i onda kažete – vraćamo vaše dugove. Kako je moguće da je povećano zaduženje ako vraćate naše dugove? Samo nam to odgovorite? Što se tiče izjava, evo ja bih vas sad zamolio javno pred svima, da vi sad javno najenergičnije osudite napad na Čedomira Jovanovića i njegovu suprugu u Mađarskoj od strane nazovi navijača, koji se desio. Evo, pošto to niste uradili do sad, evo ja vas molim da to sada uradite, jer činjenica, ne zbog Čedomira Jovanovića, nego zato kad se to ne uradi onda dobijate onog Kimija za koga posle toga dođe 10 Kimija koji mogu da rade po Srbiji šta hoće, a cela Srbija gleda u vas i čeka od vas takve gestove. Ne znam zašto, ali ono što znam, gospodine Vučiću, rekli ste da je bolje u mnogim sferama, ja vas pitam u kojim to sferama je bolje za vreme ove Vlade? Da li je bolje u pravosuđu gde je nula optužnica podignuto za organizovani kriminal, nula? Organizovani kriminal? Nula. Pustili ste preko dve i po hiljade kriminalaca na slobodu preko amnestije. Povećana krivična dela za 50%, 650 sudija sa članskom kartom SNS ste vratili u pravosuđe, 650, pa onda kažete - sporo nam je pravosuđe. Možda zbog njih? Da li ste o tome razmišljali? Ono što je sigurno, da nije tačno da se autokratijom legalizuje na izborima, gospodine Vučiću. I Čaušesku je imao izbore, i Staljin je imao izbore, Singapur ima izbore, Sirija ima izbore i svi dobijaju preko 80%. Kažite vi nama, da li vi tvrdite da stojite iza toga što ste rekli, da izborima ne može da se legalizuje jedno neprirodno stanje vladavine jednog čoveka? Može itekako, ali na tome će brana biti DS, gospodine Vučiću.
Reč ima Aleksandar Vučić. Izvolite.
Znate, mislio sam da odgovorim gospodinu Šutanovcu na ozbiljan način, iako mislim da on ima najmanje pravo da govori o mom odnosu i prema njemu, kao ministru odbrane, jer sam pokazao zavidno poštovanje prema nečemu što je radio, a greške koje su postojale sam prećutao i nikada ni jednu reč tim povodom nisam izgovorio, zato što mislim da se tako ponašaju odgovorni ljudi. Što se tiče vas, gospodine Stefanoviću, teško mi je da pronađem izraz kojim bih tu snagu emocionalnog istupa vašeg mogao da opišem. Da kažem bezobzirno – nije, nije dovoljno jako da bi bilo bezobzirno. Da kažem nešto drugo, možda bi ste mi rekli da sam nepristojan, a više bi priličilo načinu na koji vi ovde govorite i na koji se obraćate onima koji to ni na koji način nisu zaslužili. Vi ste ovde pokušali da nam držite lekciju o tome kako u organizovanom kriminalu nije podignuta ni jedna optužnica. Sram vas bilo, gospodine Stefanoviću, treba da se stidite takve izjave. Od vas sam u birou, a hvalim rad čoveka koji je vodio taj biro, dobio tri predmeta i sva tri predmeta su završena, sva tri predmeta. Toliko ste ostavili na tome. Jedan predmet nije završen koji se tiče vašeg visokog funkcionera, gospodine Stefanoviću, koji je vaša Vlada započela istragu za organizovani kriminal, tiče se visokog funkcionera vaše stranke, taj predmet, u pravu ste, nije završen. Možda je neko kriv u sadašnjem sistemu što taj predmet protiv vašeg visokog funkcionera, koji je vaša vlada i biro u vreme kada je čovek, kojeg veoma poštujem, tim biroom upravljao, takvu istragu pokrenuo. To je jedina stvar koja nije završena. Pri tome, želim da vam kažem, samo da je Bezbednosno-informativna agencija, po njenom nalogu, podignuto 89 optužnica za organizovani kriminal, vi kažete ni jedna, gospodine Stefanoviću, i ovde govorite to građanima Srbije. To su najteža krivična dela, od trgovine robljem, trgovine ljudima, do trgovine, ne znam ni ja kakvim, narkoticima i ne znam čime. Hoćete da kažete da je ovo zemlja kriminala, 650 sudija sa partijskim knjižicama? U vaše vreme su bile partijske sudije i partijske knjižice, telefonskim putem ste ih10 puta dnevno pozivali, kakve presude da donesu. Hoćete da vam govorim imena vaših funkcionera, od ministara, pomoćnika ministara, državnih sekretara, svih koji su pozivali sudije? Hoćete da vam govorim imena sudija koji su pisali izjave? Pitam vas, dajte mi ime sudije, gospodine Stefanoviću, kojeg sam pozvao, jedno? Jedno ime sudije? Nema ga, gospodine Stefanoviću, to se promenilo u Srbiji, zato je danas Srbija bolja nego pre godinu dana, iako je u Srbiji i dalje teško i ako je u Srbiji i dalje loše. Nikada mi nije bio problem, gospodine Šutanovac, da kažem, iako ima mnogo stvari oko „Fijata“ koje bih voleo da su drugačije urađene, dobra stvar. Jesam li vam danas rekao da će doći „Tanaka“, doći će „Jazaka“, pokušaćemo da smanjimo te subvencije, ali neće bez subvencija da dođu u našu zemlju. Kako to da niko nije izašao da kaže – pa, svaka vam čast, ljudi, 50 miliona evra smo godišnje gubili na JAT. Da, biće otpušteno ili biće socijalni program za 300 ljudi, ali će biti zaposleno 100 ili 200 ljudi i više od toga, ali ćemo imati 50 miliona evra dobitak i sa 50 miliona evra gubitka imaćemo 50 miliona evra dobitak za samo godinu dana. To nije dovoljno da kažete – čekajte, ovo je dobra vest, ovo je nešto čime možemo da se ponosimo svi zajedno. Pozivam vas, 27. oktobra će stići prvi avion „Er Srbija“, a sledeće godine ćemo ih u vlasništvu imati deset, a znate šta to znači. Pa, kažite – to je dobro. Ja vam kažem da nam takvih treba 1000 slučajeva i spreman sam sa svakim od vas da sarađujem. Ne mislim da sede samo loši ili samo dobri na bilo kojoj strani. Spreman sam da prihvatim i savet i sugestiju, a to da nema ni jednog predmeta u organizovanom kriminalu, pa to je sramota da čujem. To je sramota za ljude koji se tim poslom bave. To je sramota za ljude koji danas rade na hapšenju najvećeg narko klana koji je trenutno u zemlji na teritoriji Grada Niša i ta će akcija uskoro biti završena. Ali, toliko o tim informacijama. Sledeći put me pitajte, daću vam tačne brojeve i nećete imati nikakav problem sa tim, ali ako treba da bude za sve kriva SNS i ako je to to i ako je to suština cele priče, kažite i to, nemam nikakav problem. Ja vas pozivam na drugi način saradnje i na drugi način razgovora. Nije mi teško da kažem šta je bilo ono što je valjalo. Možda su i moje reči preterane bile, ali nisu bile uvredljive, vezanoza to šta je rađeno u prethodnim godinama upravo zbog toga što znam šta je tek sve pred nama, a ono što vi govorite, sve su uvrede do uvrede i ništa drugo. Zahvaljujem vam se i samo vas molim da nam to uz to što imate da kažete, da nam kažete ono što je istina i to što je istina, to ćemo da popravljamo, a ono što nije istina, zaista nisam u stanju da popravljam. Za sledeću sednicu Skupštine, u roku od tri dana dostaviću vam kompletan izveštaj o borbi protiv organizovanog kriminala u prethodnih godinu dana i sa ponosom ću vam ga ovde predstaviti. Hvala vam najlepše.
Reč ima gospodin Marković, po Poslovniku. Izvolite.
Hvala vam, gospodine predsedniče. Replike su završene, jel tako? (Da.) Na osnovu vašeg predsedničkog prava po Poslovniku, gde odlučujete da li ćete dati replike ili ne, pretpostavljam da ste, jer znate da se nisam javio sigurno da bih se svađao, pošto mene ne interesuju političke strasti koje samo unose zabunu građanima Srbije u okviru onoga što je važan državni posao. Konačno, kao što znate, meni zato nije neophodna pozicija pozicije ili opozicije. Kritikovao sam rad ministarstava, davao podatke vama, gospodine Selakoviću, o nekim ministarstvima javno, ukazivao, glasao na različite načine. Dakle, mnogo je važnije da svi malo ozbiljnije iskoristimo ovu priliku, imajući puno razumevanje da ovo jeste Narodna skupština, da ljudi žele malo da se reklamiraju, malo da traže krivca, malo da optužuju druge, ali, da vam kažem nešto, za građane Srbije svako ko nema da uđe u autobus njemu je kriv i onaj ko se vozi autobusom, a kamoli onaj ko se vozi kolima. Za onog ko nema posao, njemu je kriv svako ko ima posao i ništa u Srbiji ne može da se uradi ako samo pričamo o tome šta ćemo da uradimo, a pošto je ovo jedini najviši dom u kome, šta god se pričalo, jedino mogu da se donose zakonske odluke, mogu da dolaze na dnevni red, kao što danas, i gospodin Selaković je lako podsetio, stiže ova izmena i dopuna Zakona koja nije ni programska ni sistemska, nego je personalna. Dakle, ona je posledica činjenice da neki ministri neće više biti ministri, da će neki drugi biti u okviru koalicionog sporazuma koji postoji među strankama koje su se oko toga dogovorile. Inače, potpuno razumem…
Gospodine Markoviću, vreme.
Oprostite?
Vi ste se javili kao ovlašćeni predstavnik? (Da.) Razumeo sam da ste se javili po Poslovniku. Izvinite, molim vas. Nastavite.
Dakle, govorim o izmenama i dopunama Zakona. Sve je u redu. Evo, vidite šta učini atmosfera, da naprosto nismo sigurni kada je šta, jer se toliko ljudi javilo po Poslovniku, zaboravljajući šta je danas tema. Ovo je tema i ja sam odlučio da budem ovlašćeni predstavnik u RS, a oni su smatrali da je način na koji ću ja o tome govoriti adekvatan. Zahvaljujem se kolegama iz URS. Samo da kažem, to bi moglo da bude po Poslovniku da sam tako uzimao reč, inače bih vas tom prilikom zamolio da prekinete replike. Ako svi govorimo da Srbija nema vremena, onda da ne gubimo vreme oko toga da promovišemo priču da mi verujemo da je neko drugi kriv – nije nego. Naravno da je drugi kriv. Uvek je tako. Čuo sam da su neki građani Srbije, oni koji imaju pare za šampanjac i koji piju šampanjac, da su otvarali za svoje pare svoje šampanjce, njihovo pravo, jer su i oni pomislili da je smenjen Mlađan Dinkić. Ti se najviše i raduju. Naravno, to i jeste tema današnje sednice i ovih izmena i dopuna Zakona, što se bojim da što zbog političkih strasti, što zbog ozbiljnih problema, a Srbija je u ozbiljnim problemima, smo malo pomešali šta je čiji posao, šta su koalicije, šta su ostavke, šta je odgovornost i preselili smo sve o čemu govorimo na televizijske ekrane. Pa i sada u diskusiji malopre sam čuo da predstavnik jedne stranke, vi znate da ne volim da govorim imena stranaka jer ljudi koji su u jednoj stranci začas to promene, dešava se, ljudski je, zašto bih sve to pamtio ili budu službenici u nekoj stranci ili u Vladi, pa se onda ponašaju kao da su vodili celu Vladu, to ne treba da nas zbunjuje. Oni su pratili, recimo, neki glavni odbor pa imaju primedbu što je taj glavni odbor u otvorenom delu bio javno prenošen. To se dešava već godinama. Već godinama neka stranka ima glavni odbor i onda u direktnom prenosu neka televizija vidi u tome neku korist i onda se uključi i to direktno prenosi. To je stvar za političku diskusiju i očito govorio o tome kako se koristi politička moć. Interesuje me samo zakon, te ja kada tako nešto vidim, samo se zabrinem zašto ne piše – iznajmljeni termin, jer po zakonu, ako je stranka to platila, mora da piše iznajmljeni termin ili zašto ne piše ono što po zakonu piše da na početku treba da piše – ovo ne preporučujemo gledaocima ispod određenog broja godina. Kao što znate, za prethodnih 20 godina, pošto svi stalno govore 20 godina, sam se ja nagledao i onih programa i prenosa na kojima je na početku trebalo da piše – ovo ne preporučujemo ni jednom gledaocu. Bilo je i toga. Posao ovog zakonodavnog doma je da vodi računa o zakonu. Izmena i dopuna zakona koja se nalazi danas pred nama nije nikakav uzrok. Te izmene i dopune su posledica svega onoga što se dešavalo prethodnih meseci u pokušajima različitih ljudi, nezavisno od toga da li su u Vladi ili nisu, da se iznađe način da se strašno teška situacija u kojoj se nalaze građani Srbije i država Srbija eventualno popravi i da pri tome smo svi svesni da od toga ne može da bude efekata odmah i da građani neće biti zadovoljni ako čuju činjenice. Potpredsednik Vlade, gospodin Vučić je malopre rekao da neće da vam govori podatke u nekoj političkoj diskusiji o tome koliki je izvoz. Mogu da vam govorim sve podatke, ali neću. Dovoljno je samo da vam kažem da od prvih 15 izvoznika su samo dva izvoznika vezana za auto industriju. Ostalih 13 nisu, ali to nije ključno, jer od toga građani i dalje ne žive bolje. Treba stotine i stotine firmi koje povećavaju izvoz i da u njima rade naši ljudi. Pri tome, ne ma koji ljudi nego oni kojima je najteže, a to su ljudi koji imaju 45 godina, nemaju posao, 50 godina, 55 godina i pred njima je daće bog još mnogo godina života, imaju ogromno iskustvo i kako ćemo njih da uposlimo? Vratimo se na ono što je tema dnevnog reda. Posledica, a to su izmene i dopune i to tačno onako kako ste definisali gospodine Selakoviću, personalna, kao povodom personalni sa personalnim povodom, jeste posledice one javno saopštene odluke, neko je danas rekao, pre tačno 170 dana. Nije loše znati činjenice, sutra je inače 13 dana ove Vlade koja se okupila oko ciljeva koji nadam se nisu promenjeni, jer niko nije rekao da su promenjeni, te u tom smislu svako ko poštuje te ciljeve će je podržavati i u buduće. Jedno su koalicioni sporazumi, a jedno su ciljevi Vlade koje Skupština usvoji ovde usvoji, kao politiku Vlade. Dakle pre 170 dana se došlo javne poruke da treba na ličnom primeru, a nadam se da imam dovoljno prava da govorim o ličnim primerima u politici i javnom životu, treba na ličnom primeru odmah pokazati šta je odgovornost, ne tražiti krivca, nego mnogi ljudi ulaze i budu pozvani na različita mesta sa dobrim namerama, sa dobrim idejama, onda se ispostavi da je ili posao prekomlikovan ili se oni nisu snašli, a dobri su ljudi. Dakle na ovaj ili onaj način treba odmah zameniti te ljude i postaviti druge. To je nešto što smo odmah podržali. Kada kažem mi, mislim na URS iz jednostavnog razloga što jedino u našem programu to piše kao obaveza i odmah na početku se kaže – politički život je i dalje samo život. U životu morate da izmerite prolazna vremena, sagledate svoje i tuđe rezultate i dogovorite se šta ćete u narednom periodu da radite. Ispostavilo se, jer je reč o živim ljudima, o živim strankama, o užasno teškoj i komplikovanoj situaciji u kojoj se svi mi odgovorni nalazimo, koji vodimo računa o tome kako i drugi žive, a ne samo oni koji piju šampanjac, i koji se krećemo Srbijom i stvarno vidimo sa kojim nerešivim problemima se ljudi suočavaju. Jedno je siromaštvo države da pokrene investicije koliko god u različitim vladama, na različite načine nastojala da to subvencioniše, a jedno je ono siromaštvo građana, ona beda koja ljude ponižava, koja ih čini nemoćnim, nespremnim da išta urade. Ključna obaveza svih, svejedno da li su pozicija ili opozicija, da li su trenutno na vlasti ili nisu, jeste da da nadu tim ljudima da bi oni mogli, jer samo oni mogu da promene Srbiju, jer građani Srbije su samo oni. Niko drugi to ne može. Da se odmah razumemo. Uskoro će se govoriti o imenima ljudi onih koji će doći u Vladu. Danas ću reći, a to ću ponoviti u četvrtak ili u petak, onog časa kada budu na sednici ta imena, svakome ko danas ulazi u Vladu, pojedinačno ću reći – dobrodošao u Vladu Srbije. Svakome ko dolazi u Srbiju reći ću – dobrodošao u Srbiju, jer ta dobrodošlica jeste preduslov da posle toga ljudima morate da kažete – a to što ste došli, došli ste da odradite jedan posao i dočekala vas je dobrodošlica Narodne skupštine. Iz toga sledi vaša obaveza da striktno poštujete zakon, ne političku volju, zakon, da striktno poštujete obaveze, a politička volja se definiše posle izbora kada god oni došli i kako god da se napravila neka većina od 15, 20 ili 150 stranaka. Pre nego što to izgovorim onima koji se spremaju i pokažu spremnost da preuzmu obaveze rada u Vladi, moram da se vratim na ovo o čemu smo pričali, jeste jedna krajnje normalna situacija koja kaže da koga god da smo poslali negde da radi jedan posao, a procenili smo da se tu nije snašao, svejedno sa stanovišta stranke ili države ili onoga što je opis radnog mesta, odmah ćemo zameniti da se ne dogodi da on kada smo svi postali svesni da ne rade dobro svoj posao, još mesecima radi svoj posao. Ispostavilo se da to nije lako uraditi u Srbiji. Nije lako jer postoje različiti politički interesi, političke sujete. Onda se došlo do druge ideje koja kaže hajdemo da iskoristimo tu situaciju i tu ideju smo podržali, da počnemo sa jednom suštinskom, dubinskom rekonstrukcijom koja će kao povod imati različite personalne promene, ali se na žalost zbog nespremnosti mnogih kao što znate u jednom trenutku to završilo, a od tada je prošlo dva meseca. Poštujem sve one koji poštuju rokove koje su sami izgovorili, ali postoje i rokovi koji se pojavljuju po medijima. U odnosu na to odjednom smo se našli u situaciji da ljudi saopštavaju preko medija da su oni podneli ostavke u svojim strankama. Nemam ništa protiv da ljudi obaveste stranku i to mi je u redu. Imam protiv ako se zaboravi, i to podsećam sada poziciju i opoziciju šta kaže Ustav, a slažem se sa vama gospodine Vučiću, svaka odluka Ustavnog suda i svaki član Ustava moraju da se poštuju. Ljudi se zaborave, član 5. Ustava kaže – stranke ne mogu neposredno vršiti vlast. To je najstrože zabranjeno. Zna se šta je ostavka, zna se koje daje, zna se kako je daje, zna se kako se ona konstatuje ili usvaja, zna se šta je smena šta je zamena. Dakle, za sve postoji procedura. Strašno je važno za sve one dobronamerne, a poštujem činjenicu da su mnogi u vlasti pokazali javnu spremnost da se ponašamo u skladu sa osnovnim temeljnim načelima da ne bismo ugrozili proceduru. Demokratija je ne samo većina, demokratija je pre svega procedura. Drugo, da se ne bismo našli u situaciji da zbog trenutnih političkih neslaganja se stalno lišavamo bilo ljudi, bilo ideja, a ideje nemaju autorsko vlasništvo, sve dobre ideje ko god ih upotrebi za dobro Srbije uvek će imati moju podršku. Svi kvalitetni ljudi koji su spremni da rade za dobro Srbije imaće moju podršku, ali ne smemo da se nađemo u situaciji da građani više veruju televizijskoj emisiji, nego državnim institucijama. To je opasna situacija. Vi ste, predsedniče Stefanoviću, jutros bili na televiziji u jednoj emisiji. Tom prilikom novinarka, koja se očito takođe informiše, vrlo simpatična dama, pita vas – da li ste razočarani što niste predloženi za ministra? Zamislite, pitate predsednika Skupštine da li je razočaran što nije predložen za ministra, u državi u kojoj i prava i obaveze poslanika daleko prevazilaze neka prava i obaveze ministra, a kamoli ovlašćenja predsednika Skupštine, jedna od tri funkcije predsednika republike, koja garantuje funkcionisanje Ustava i u najtežim vremenima, vanrednim stanjima, onda kad Skupština ne može ni da se sastane ili Vlada ne može da se sastane. Naravno, vi ste vrlo simpatično odgovorili i to je bilo lepo čuti, ali ja bih se odmah zabrinuo, kao svaki gledalac, da li je moguće da smo do te mere poremetili šta je šta? Da li znate šta se dešava, kako završava kad građani pomisle da se u Takovskoj nalazi vlast? Da li se sećate toga? Ili, tamo gde se nalazi RIK, sećate li da onda milioni ljudi prođu pored zgrade Vlade sa idejom da smene Vladu? To su stvari iz kojih moramo da naučimo. Ovo isto ne zameram nikome, ali kad vas podsećam na to šta je stranka, šta je Vlada, šta je Narodna skupština, podsećam sve, jer ovde se danas nekoliko puta pominjalo šta je bilo pre 10, pre 20 godina. Sećam se šta je bilo i pre 10 i pre 20 godina. Podržavam činjenicu da se ljudi menjaju. To je jedina nada. Nadam se da se i ja menjam i voleo bih da se menjam na bolje ili bar da ne menjam one stvari koje ne mogu da promenim na bolje, a o nekim stvarima kako ću se menjati ne odlučujem, kao i svako od nas. Sve sam stariji, fizički sam sve nemoćniji. Ne mogu više da pamtim po 20 cifara u nizu što sam lako mogao, Bože moj. Kao što u svakom vojvođanskom gradu ne morate da objašnjavate zašto je važno, pa se zato tamo najviše plaća pretplata i televizijska i sve ostale i porez u najvećem procentu, ne morate da objašnjavate koje su institucije važne. Na svakom trgu imate, tu je opština, tu je sud, opština, parlament, tu je crkva, tu je škola i vi naučite, prolazeći pored toga šta je stvarno važno. (Predsednik: Vreme.) Dozvolite mi samo još nekoliko rečenica. (Predsednik: Ljute se kolege koje su me upozorile da neravnomerno raspoređujem, zato što uvek gledam da dam po nekoliko rečenica ljudima da završe, pa vas ja molim da završite u desetak sekundi, ako možete, da ne bismo kršili Poslovnik.) Onda ću završiti jednom lepom ličnom porukom. Kada znamo ko je, onda imamo Narodnu skupštinu i učinimo svi danas da Narodna skupština bude ozbiljan dom, onda kad nas sretne sa svojim detetom, pošto se ovde u negativnom kontekstu govorilo o porodicama, ja volim u pozitivnom, kad nas sretne neko ko je na čelu opozicije, kad sretne predsednika Skupštine, onda on kaže – sine, dođi da te upoznam, ovaj gospodin je onaj čika koji vodi Skupštinu u koju ja odlazim svakog dana. Da li je tako, gospodine Vučiću? Treba svima da učinimo svi da i prilikom izmena i dopuna ovih zakona, a o amandmanima ćemo govoriti kasnije, učinimo sve da pokažemo šta znači čuvati dostojanstvo Doma Narodne skupštine. Hvala svima što ste me saslušali. To je ono što sam želeo danas da vam kažem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Slobodan Samardžić. Izvolite.
Nastavljamo polemiku, tj. ovaj razgovor koji smo započeli kada je gospodin Vučić došao. Samo ću sa par stvari odgovoriti ono što ste vi meni rekli. Nemate pravo, kad ste rekli da Vlada nije delovala prema Ustavnom sudu posle kraja aprila. Jedan zahtev je išao početkom juna iz kabineta predsednika Dačića, sa njegovim potpisom. To je bio zahtev da se zastane sa ispitivanjem Sporazuma o katastru. Uzgred rečeno, Ustavni sud je samo tada odgovorio odlukom da prihvata zastanak procesa na osnovu zahteva Vlade. Ono što mi čitamo iz toga jeste jedna taktika koja se krije iza tog sporog hoda koji treba da omogući Vladi da završi svoj posao oko Kosova, kako Ustavni sud ne bi delovao, jer Ustavni sud ne može drugačije no da prihvati naše predloge. Zato je Ustavni sud pasivan. To je jedna stvar, radi građana da tu stvar na nivou činjenica razložimo. Druga stvar je vaša politika. Mi nemamo lične sporove oko toga. Naši sporovi su politički. Mi se ne slažemo oko kosovske politike danas i ovde. Prema tome, stvar je u činjenicama, a ne u onome što je možda neko nekom nekad rekao ili što neka partija ima neku strategiju, pa ne dopušta da joj druga drži lekcije iz patriotizma. To nije naša tema. Naša tema je nešto što se bazira na činjenicama. Ono što jeste tvrda činjenica danas jeste da iz sporazuma i plana Vlade proizilazi neophodnost da se održe lokalni izbori na Kosovu 3. novembra. Činjenica je da će se oni održati po istom sporazumu i po tom planu na osnovu Ustava Kosova i na osnovu zakona Kosova. Činjenica je da će se posle tih izbora naše institucije koje danas deluju na Kosovu ugasiti i da će se na osnovu njih stvoriti institucije srpske manjine na Kosovu kao nezavisne države. (Predsednik: Vreme.) To je ono što su za nas činjenice i to je ono što mi kritikujemo kod vas. Smatramo da vi završavate jedan proces koji traje 14 godina u kome se ljudi grčevito bore za svoja prava… (Predsednik: Vreme, gospodine Samardžiću, dva minuta i 16 sekundi.) Upravo te ljude pokušavate da ubedite da izađu na izbore, a oni svim svojim legitimnim sredstvima pokazuju da oni nisu…
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Kada uvaženi kolega kaže da se vratimo na dnevni red, a govori 20 minuta u ovoj sali, teško je nastaviti. Gospodine Vučiću, želim samo da nekako ovaj dijalog završimo. Čini mi se da oni ljudi koji su gledali vašu poslednju debatu, pomisliće da imamo neki lični odnos i lični problem. Ako je to vrlo moguće tajna i vidim da jeste, za članove vaše stranke i verovatno veći deo javnosti i u ovoj Skupštini, za mene nije šta vi govorite kada ste se sretali sa strancima u zemlji i inostranstvu, na koji način se ponosite reformom koja je izvršena u vašem resoru i šta je sve to učinjeno. Meni je žao što vi imate lepše reči i birate reči više nego oni koji su profitirali tom reformom i koji danas u vašem sistemu žele da vrate služenje vojnog roka i pokušavaju da izlobiraju tako nešto. Stavio sam vam se na raspolaganje kada smo razgovarali prilikom primopredaje. Rekao sam da sve što mislite da mogu da vam pomognem, a verujte mi da mogu, da ću pomoći. Rekao sam vam da ćete biti izloženi kritici samo ukoliko stvari koje se dešavaju u ministarstvu budu protivne onome što sam ja smatrao da treba da bude reformski kurs. To ministarstvo je i danas najbolje ministarstvo. Rekao sam vam i onda da mislim da nećete moći da stignete i da postignete da obavljate posao ministra odbrane i ne znam šta sve još obavljate u ovom trenutku. Ono što je možda za vas još veći problem je što morate biti svesni da od rekonstrukcije ove vlade vi postajete glavnokomandujući i glavnoodgovorni, ne samo za resor odbrane, za sve resore. Lazar ili ne znam već ko će još biti ministar koji dolazi na vaš predlog i uz vaše garancije moraju da pokažu rezultat. Meni je on maksimalno simpatičan i nemam nikakvu dilemu da svi koji žele da pomognu Srbiji, a u isto vreme su školovani u inostranstvu, treba da se vrate. Ali, to nije garancija kvaliteta i nije dovoljno. Momak koji radi u uređenom sistemu više godina i dolazi u jedan haos treba da se snađe. Ima li Srbija vremena da se neko snalazi u našim finansijama ili misli da će on to da uradi brzo? Naša će podrška biti prema tome. (Predsednik: Vreme.) Ali, morate shvatiti još jednu stvar. Mi smo opozicija. Nemojte očekivati da mi hvalimo nešto što još nismo videli. Air Srbija treba da sleti. Doneli smo Zakon o javnim nabavkama koji treba da uštedi 600.000.000, pola godine 300.000.000. Gde su tih 300.000.000? Nije uštedeo, zakočio je javne nabavke… (Predsednik: Vreme, gospodine Šutanovac, dva minuta i 40 sekundi.) Sva ministarstva su u problemu, i vaše ministarstvo. Ako je to bio način uštede, da se ne kupuje ništa, onda je to nešto sasvim drugo. Prvo skočite, pa kažite hop, pa ako to bude kvalitetno kao što je „Fijat“, pohvalićemo vas.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, replika. Izvolite.
Zaista ću pokušati da završim dijalog sa gospodinom Vučićem, prelazeći preko nekih neravnina u tom razgovoru, pri čemu zaista moram da kažem da sam video dva gospodina Vučića danas, onog starog i ovog novog. Ono što je činjenica i da sublimiramo sve, mi smo vam postavili nekoliko vrlo konkretnih pitanja, vrlo konkretnih i na žalost nismo dobili odgovor. Nisu uvrede, gospodine Vučiću, ako vam opozicija iznosi neke podatke za koje vi smatrate da nisu tačni ili imate čak i dokaze da nisu tačni, što ja ne dovodim pod znak pitanja. Nemojte odmah to da kvalifikujete kao uvrede ili niske napade ili bilo šta drugo što ste ovde rekli. Ne razumem uopšte taj odnos prema nečemu što radimo svi za zajedničku dobrobit građana Srbije. Tvrdimo da je moguće da ima više predmeta u radu oko organizovanog kriminala i krivičnih prijava i na inicijativu BIA ili MUP, svejedno, ali optužnica je optužnica. Možda grešimo, gospodine Vučiću, ali to nije razlog za takvu reakciju, složićete se. Siguran sam da ćete se složiti. Mislim da to nikome ne donosi ništa dobro. Ono što je sigurno je da nismo čuli odgovore na važna pitanja, a to je – kako mislite da rešite goruće probleme koje ste i sami definisali, nezaposlenost, katastrofalno stanje u privredi, prezaduženost, loše finansije, loš fiskalni poreski sistem, poljoprivredu, zdravstvo, školstvo i sve ostalo. Dakle, to su stvari koje možda vi ne treba danas da nam kažete.Možda to čuvamo za četvrtak, možda za petak, za subotu, kada dođu budući ministri i ja se slažem, ali nemojte da se ovaj dijalog između nas dvojice završi tako što će ispasti da ja lažem i da se ja stidim nečega … (Predsednik: Vreme.) … a da vi ne odgovorite ni na jedno pitanje, gospodine Vučiću. Hvala.
Aleksandar Vučić, izvolite.
Pokušao sam i trudio se da odgovorim na svako vaše pitanje. Možda nisam bio dovoljno uspešan. Način na koji govorite u javnosti o meni, o kojem ja retko imam priliku da govorim javno, a sada ću to da iskoristim, a to je – oni radikali, oni presvučeni, dva ili dvojica Vučića ili ne znam ni ja kakav, a to smo dvojica onog sekunda kada ne povlađujem svakom vašem stavu, kada sam dovoljno pristojan da ne izgovorim ni jednu uvredu, ni jednu klevetu, ali sam valjda stari i loš zato što sam se drznuo da vam se suprotstavim, zato što sam se drznuo da kažem istinu oko nečega. Ja sam običan čovek koji ima mnogo svojih mana. Mislim da imam i jednu dobru osobinu, za razliku od mnogih u politici – ne stidim se da otvoreno govorim o svojim manama, ne stidim se da učim, ne stidim se da radim. Učim nove jezike svakog dana, svakog dana tražim novo štivo, novu knjigu, svakog dana se trudim da nešto novo saznam, da nešto novo vidim i svoje zablude, greške ili nova saznanja i iskustva nije me sramota da podelim sa svojim građanima. Što se tiče, u šali bih mogao da vam odgovorim, optužnice, kojih naravno ima, tužioca za organizovani kriminal vi ste postavili, gospodine Stefanoviću, a ne ja i SNS. To je vaša dika. To je čovek kojim ste se ponosili, a čovek o kojem ja ne mogu loše da govorim, ne mogu ništa loše da kažem i neću da kažem. Da li vi to hoćete da kažete da je on potkupljiv, pa sam ga ja potkupio ili neko drugi, da ne vodi postupke u sferi organizovanog kriminala? Ne verujem da to želite da kažete. Ne verujem da to iko drugi želi da kaže. Ali, ne brinite, dobićete celovit izveštaj za borbu protiv organizovanog kriminala koja nikada nije bila jača, nikada nije bila snažnija. Zbog nekih koji su iz drugih republika, a zbog toga što su dobili novac od pojedinih tajkuna u Srbiji, da govore loše o meni i da pokušaju da ispričaju negde neku priču za koju su računali da neću da odgovorim, dužan sam da odgovorim pred građanima Srbije oko pominjanja. Moja velika, jedina greška i jedini rok stvarni koji nisam ispunio, ali koji mislim da je samo u pitanju rok, a ne suštinski, to je bilo hapšenje Šarića. Ali, da meni neko kaže ili bilo kome u Vladi Srbije da se usudi da kaže - mi to čuvamo negde ili nekako pregovaramo sa nekim, želim i vama da kažem, ali ne pre svega vama, jer niste vi o tome ništa govorili, pre svega javnosti i onima koji su takve optužbe lažno iznosili, da ćemo mi svoj posao da obavimo i da će Šarić biti priveden pravdi, i Šarić i svi ostali koji su učestvovali u ubijanju naše i tuđe dece. Kad kažem – ubijanju – razume se prodajom droge ili najgorim mogućim trovanjem koje savremeno društvo može da zamisli. Gospodinu Šutanovcu samo hoću da kažem da nemam nikakve lične probleme. I kad sam ih imao sa nekim, trudio sam se da ih ostavljam po strani. Kada sam ranije gledao šta je to što ljudi vide loše, primećivali su dobro, kao što ponekad ja dobro primetim kod vas, ne mislim kod vas lično, već kod nekih iz vaše stranke, i cinizam i sarkazam, pa se trudim da toga više nema u mom obraćanju. Dobro ste rekli, ja govorim isto i ovde u Narodnoj skupštini i u Vašingtonu i u Moskvi i nigde niste čuli da sam govorio, ni tamo, ni ovde, nešto lošije ili nešto bolje od onoga što vama u lice saopštim. Mislim da je to jedna dobra politika, jedna poštena i odgovorna politika. Nemamo sve političke stavove iste, ali mislim da je to nešto što je veoma dobro. Što se tiče AIR Srbija, uskoro ćete biti pozvani, mislim 27. oktobra, kao i svi ostali poslanici, da vidite, nadam se, kako naša nacionalna kompanija može moderno, dobro, moćno i snažno da izgleda i da nas predstavlja. Svaki vaš doprinos oberučke prihvatamo. Što se tiče odgovornosti čija je ova Vlada, oko te priče kad i kako, ko hoće da smeni Ivicu Dačića ili ne znam koga, znate, da sam to lično želeo i da sam bio gladan vlasti, kako su neki govorili, ne bih napuštao resor, a bili ste u pravu za ono što ste mi rekli i, kao što ste videli, nije me bilo sramota da to priznam, a mogao sam da kažem – ne želim u tome više da učestvujem, idemo na izbore. Nadam se da biste teško osporili činjenicu da stranka koju vodim bi dobila ubedljivo najveći broj glasova. Uzgred, imam malu šalu, uz izvinjenje ako sam preterao, pošto je gospodin Stefanović, valjda u naletu emocija, izgovorio kako su i Staljin i Čaušesku imali izbore, pa bih hteo da ga pitam – kakve su to izbore imali Staljin i Čaušesku, da mi objasni kakvi su to izbori bili kod Staljina i Čaušeskua? Mi smo jednopartijski sistem odavno prevazišli, još pre 24 godine, a ko se ne varam, tako da nisam razumeo tu vrstu poređenja. U svakom slučaju, ono što je za nas važno, to što je gospodin Dačić potpisao, potpisao je u skladu sa članom 55. Zakona o Ustavnom sudu, potpisao je u skladu sa zakonskim ovlašćenjima, ali ja sam i dalje saglasan sa vama i složiću se da to ne može da traje doveka i da Ustavni sud, pošto ste vi više podnesaka donosili u Ustavni sud i predlagali Ustavnom sudu da iz razmotri, ja sam uveren da će Ustavni sud, u skladu sa svojim ovlašćenjima i ne čekajući da prođu godine, kako ste vi rekli, svoju odluku doneti. Svaku odluku Ustavnog suda mi ćemo poštovati. Što se tiče programa, da vama, gospodine Stefanoviću, još jedanput kažem, izvinjavajući vam se ako sam na bilo koji način preterao u bilo čemu, trudio sam se da kažem šta je ono što mislim da moramo da promenimo, ali sada ću vam reći. Mislim da ćemo morati dodatnu poresku reformu da izvršimo, iako danas bolje funkcioniše poreska uprava nego što je funkcionisala pre godinu dana. Mislim da ćemo morati da izvršimo promene u javnim preduzećima, da izvršimo stvarno restrukturiranje javnih preduzeća a ne da bude samo na rečima, našim i vašim. Takođe se nadam da ćemo zajednički smoći snage da izvršimo reformu javne uprave. Kada o tome govorim, moraćemo partijskih poslušnika da se odreknemo i mi i vi, na svim nivoima. Mnogo ljudi će biti protiv toga, ali sam uveren da će Srbija, pa makar se obračunala sa onima politički koji takve reforme sprovode, posle toga moći da žive bolje, a naš cilj jeste da Srbija živi bolje, da građani Srbije žive bolje i da imamo nešto drugačiju budućnost od onoga kako nam je ta budućnost izgledala pre godinu dana ili pre nekoliko meseci. Hvala vam najlepše.
Hvala. Narodni poslanik Vladimir Cvijan ima reč.
Gospodine prvi potpredsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, evo, šest sati i 10 minuta ima kako smo počeli današnju raspravu, čuli smo razne diskusije koje nekad možda baš i nisu bile u skladu sa Poslovnikom Narodne skupštine, čuli smo i diskusije koje se tiču rekonstrukcije same Vlade, to će biti na dnevnom redu za nekoliko dana, ali, zapravo, mislim da niko do sada nije pričao o onome što je tema dnevnog reda, a to je Zakon o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, kojeg je predložila Vlada. Vreme je da se, po mom mišljenju, vratimo na dnevni red. Vreme je da vidimo koji su to kvaliteti predloženog zakona, pa makar i iz ugla poslaničke grupe SNS i da vidimo zašto zapravo za ovaj zakon, po našem mišljenju, treba glasati i možda ga i jednoglasno usvojiti. Apsolutno se kao pravnik ne mogu složiti sa konstatacijom da su ovo neke sitne izmene, da predloženi zakon sadrži neke kozmetičke ili tehničke izmene. U pitanju su zaista izuzetno krupne izmene na kojima vidimo da je Ministarstvo pravde vrlo ozbiljno radilo i samim tim sačinilo jedan izuzetno ozbiljan tekst. Najvažnija reforma, najvažniji reformski potez koji vidimo u predloženom zakonu, najvažniji potez od koga očekujemo i bolji život građana ali i bolje funkcionisanje državne uprave jeste razdvajanje dosadašnjeg velikog Ministarstva finansija i privrede na dva zasebna ministarstva – na Ministarstvo finansija i na Ministarstvo privrede. Ono što je kvalitet, po našem mišljenju, predloženog zakona je činjenica da je vrlo precizno definisano koje su nadležnosti novoosnovanog Ministarstva finansija. To novoosnovano Ministarstvo finansija će morati da se bavi zaista izuzetno važnim pitanjima, kao što je: republički budžet, politika javnih rashoda, pitanje javnog duga i finansijske imovine Republike Srbije, poslovima državne uprave koji se odnose na igre na sreću, na sprečavanje pranja novca, na knjigovodstvo, na privatizaciju i sanaciju banaka, na sistem računovodstva i revizije i na mnoga druga pitanja koja su iz oblasti finansija. Sa druge strane, predloženim izmenama i dopunama Zakona je vrlo precizno definisano koje su to nadležnosti Ministarstva privrede, u tom smislu da će Ministarstvo privrede od sada pa nadalje biti nadležno i za privredni razvoj i za politiku privrednog razvoja, za pitanja privatizacije, za pitanja stečaja, standardizacije, akreditacije, pitanje mera i dragocenih metala, pitanje turizma koje je naročito važno za razvoj privrede Srbije itd, itd. Zašto sam nabrajao neke od najosnovnijih nadležnosti ova dva sada novoosnovana ministarstva? Građani i mi sami treba da budemo svesni da je nekada sve ovo i mnogo više bilo u jednom ministarstvu. Ima i danas predloga da ostane jedno ministarstvo – Ministarstvo finansija i privrede, ali, složićemo se da je teško i zamisliti da jedan ministar i jedan tim može kvalitetno i zaista na najbolji mogući način da se bavi ovim poslom. Prihvatamo i druga mišljenja, ima amandmana koji idu u tom smeru, ali, suština je da smatramo da vredi probati sa razdvajanjem ministarstva finansije od ministarstva privrede, da vredi probati sa time da se prihvate, u krajnjoj liniji, sugestije mnogih stručnjaka i poslanika da se na ovaj način reguliše najvažniji deo naše državne uprave. Predloženim izmenama i dopunama Zakona nije se diralo u organe uprave koji će biti u sastavu ovih ministarstava. Dakle, Ministarstvo finansija će i dalje u svom sastavu imati Poresku upravu i Upravu carina, a Ministarstvo privrede Direkciju za mere i dragocene metale. Ono što takođe treba podržati u predloženom zakonu o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima je i vrlo precizno definisanje nadležnosti Ministarstva spoljnih poslova kada je u pitanju dijaspora. Dobro je što je svojevremeno donet Zakon o dijaspori i Srbima u regionu, koji je predvideo postojanje i Skupštine dijaspore, imali smo nedavno priliku i da vidimo zasedanje te Skupštine ovde u Beogradu, upravo u Domu Narodne skupštine, ali je sada izuzetno kvalitetno što su nadležnosti Ministarstva spoljnih poslova precizno prebačene, precizno definisane u Zakonu o ministarstvima u delu koji se tiče Ministarstva spoljnih poslova. To će biti jedan putokaz našoj dijaspori koja je zaista nepresušan izvor i inteligencije i ideja, u budućnosti očekujemo i jedan izvor investicija, da znaju kome da se obrate kada su u pitanju određena njihova prava, naročito kada su u pitanju prava koja donosi Skupština dijaspore. Treba da upoznamo građane i da je predloženim izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima predviđena i određena preciziranja nadležnosti Ministarstva pravde, posebno preciziranja u oblasti svojinskih odnosa, što do sada nije bio slučaj. Do sada su te nadležnosti bile regulisane određenim sporazumima između ministarstava i slično, što svakako nije najbolji mogući ustavni, a još manje najbolji mogući pravni način regulacije nadležnosti, tako da će od sada i taj deo biti jasno definisan. Građanima treba obavezno skrenuti pažnju i svi mi da još jednom konstatujemo da predloženim zakonom se ne zahtevaju bilo kakva posebna sredstava u budžetu. Dakle, za ovaj zakon su sredstva već obezbeđena ili narodski rečeno, sprovođenje ovog zakona neće građane, neće budžet, neće državu koštati ništa. Sa druge strane, prava koja su već stečena su naravno zagarantovana u skladu sa Ustavom, svi zaposleni će i dalje, naravno, imati svoja radna prava u tom smislu da će Ministarstvo finansija preuzeti one zaposlene koji su potrebni shodno nadležnostima Ministarstva finansija. Ministarstvo privrede će isto učiniti sa zaposlenima koji će obavljati poslove iz delokruga za koje je Ministarstvo privrede nadležno. Naravno, novo osnovana tela će preuzeti novoosnovane institucije, preuzeće i arhivu, preuzeće samim tim i predmete što je garancija da će svi predmeti čije je rešavanje započeto biti do kraja rešeni. Novi ministri će to rešiti i sa time neće biti nikakvih problema. Trideset dana po usvajanju ovog zakona biće rok, odnosno po stupanju na snagu ovog zakona, biće rok novoosnovanim ministarstvima da donesu interne akte. Dakle, jednom rečju kada sve saberemo, sve procedure, sve ustavne garancije, sve ostalo je ispoštovano, sve što treba u skladu sa evropskim standardima je ovde u potpunosti ispoštovano. Da sa time zaključimo, još jedan izuzetan kvalitetan zakon koje je donelo Ministarstvo pravde i tim ministra Selakovića, zakon čiji se kvalitet vidi iz činjenica da je do sada stiglo jedva tridesetak amandmana. Naravno, to su izuzetno, uglavnom vrlo kvalitetni, veoma korektni amandmani koji će naravno biti uzeti u razmatranje. Verujem da će po staroj tradiciji ministra Selakovića određen broj amandmana će biti prihvaćen jer zaista to i zaslužuju. Tako da kada sve to stavimo na jednu, da kažemo, gomilu dokaza, gomilu argumenata, onda možemo i zaključiti zašto će u danu za glasanje SNS podržati ovaj zakon. Hvala svima.
Hvala. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, shvatam da je bilo sasvim dovoljnog iskustva od cele jedne godine da bi se shvatila neophodnost vraćanja Ministarstva za ljudska i manjinska prava preko ovih izmena i dopuna Zakona o ministarstvima. Nažalost, očigledno da i ovom prilikom je preovladala poznata logika da je ministarstvo nepotrebno zbog navodno visokog nivoa ostvarivanja ljudskih i manjinskih prava u Srbiji. Zapravo ovim drastičnim uprošćavanjem i reduciranjem mehanizama rešavanja veoma ozbiljnih problema iz ove oblasti samo se veštački stvara privid o visokim standardima ostvarivanja ljudskih i manjinskih prava, čime se zapravo samo privremeno prikrivaju postojeći problemi, a to se odražava direktnom štetom po vitalne interese za sve manjinske zajednice, a naročito za strateške državne interese. Praksa pokazuje da kancelarija za ljudska i manjinska prava nije sposobna da rešava niz ozbiljnih problema i kod drugih nacionalnih manjina. Ovom prilikom ću da govorim o problemima koje ova kancelarija ne rešava kad su u pitanju Albanci u Srbiji. Veoma dugo su vlasti u Srbiji pokušavali da opravdavaju nerešavanje veoma osetljivih problema naročito u oblasti obrazovanja Albanaca zbog njihovog odbijanja da formiraju nacionalni savet. Kada su Albanci uz pomoć Ministarstva za ljudska i manjinska prava formirali nacionalni savet i samo što je bilo počelo da se rešava jedan deo problema iz oblasti pre svega prosvete, u obezbeđivanju udžbenika za osnovnu školu, u toku ove godine nažalost, u velikoj meri je blokiran rad Nacionalnog saveta albanske manjine, time što Ministarstvo prosvete opstrukcijom onemogućava da Nacionalni savet ostvaruje zakonska prava u oblasti upravljanja školom, zbog čega je u većem delu škola u Bujanovcu stvoreno haotično stanje, stvorene su dvojne uprave, dvojno upravljanje. Kancelarija nije sposobna da reši ove probleme. Na kraju krajeva i zbog toga što je direktno uticala na drastično smanjenje finansiranja Nacionalnog saveta Albanaca nacionalne manjine, problem koji prozišao iz bojkota popisa stanovništva u 2011. godini, od strane Albanaca, naravno na osnovu poziva koji su tada uputile političke stranke Albanaca na tom području. U tovreme nije postojala spremnost Vlade da pregovorima sa političkim predstavnicima Albanaca reši ovaj problem. Ali zato veoma glatko, kad kažem glatko, birokratski administrativno, se primenjuje drastično smanjenje jer se umesto dosadašnjih 61 hiljade Albanaca po popisu iz 2002. godine, manipuliše brojkom od nekih nešto preko pet hiljada Albanaca. I umesto jedne ozbiljne rasprave u svim društvenim nivoima u svim državnim nivoima, pa u Vladi, odkud tako drastično smanjenje broja Albanaca, iz kojih razloga, iz kojih povoda, iz koje situacije mogu za 10 godina da se 12 puta smanji broj jedne nacionalne manjine? Sada se striktno sprovodi ta odredba od pet hiljada Albanaca, u vreme kada negde od pet hiljada petsto osnovaca ima samo u opštini Preševo. Zato tvrdim da Kancelarija nije sposobna da rešava ovakve osetljive probleme i da je Ministarstvu još uvek potrebno i za ovu neku narednu Vladu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvolite.
Uvažena gospođo predsedavajuća, poštovani ministre, pred nama je predlog Zakona o ministarstvima i ja bih rekao, jedna mala promena, ali isto tako moram da dodam da ovo zapravo po našem viđenju jeste jedan iskorak, jedan korak napred ka sistemskom pristupu izuzetno važnog pitanja, suštinskog pitanja. Kakva je Vlada Republike Srbije potrebna u ovom trenutku i neophodna Srbiji? Ovo jeste kvalitativan pomak u smislu da razgovaramo, imamo jedan sistemski prilaz u kontekstu koji je to broj ministarstva koji je potreban, neophodan i koje su to oblasti koje će pojedina ministarstva obavljati, odnosno regulisati. Složio bih se sa gospodinom Vučićem koji je govorio o jednoj temi, za koju mislim da jeste važna, a reč je o boljem i kvalitetnijem regulisanju pitanja životne sredine. Predlog o kojem danas govorimo, što se tiče poslaničkog kluba SPS, nije ni politička proklamacija, nije ni odraz aktuelnog političkog trenutka, ovo jeste jedna osnova, jedan održivi model kojeg treba da se pridržavaju i neke buduće vlade Srbije, a ne da svaka Vlada ima svoj pristup, da svaka vlada ima svoje mišljenje, koji je to broj ministarstava u okviru Vlade, potreban Srbiji i da to mišljenje prilagođava aktuelnom političkom trenutku i aktuelnim koalicionim pregovorima. Teorijski, Vlada može da funkcioniše i sa šest i sa sedam, sa trideset ministarstava, ali je važno da definišemo koja su to ministarstva neophodna, koja su potrebna i da ne ulazim u priču otvaranja novih ministarstava kako bi se zadovoljavale političke opcije i to ova Vlada nije učinila, što je veoma dobro. Danas je bilo mnogo reči o radu Vlade Republike Srbije u proteklih godinu dana i želim da kažem da smo mi u celini zadovoljni radom Vlade Republike Srbije u proteklih godinu dana, ali isto tako želim da dodam da je u Srbiji nažalost mnogo nagomilanih dugogodišnjih problema i da uvek može bolje i više. Takođe, želim da kažem da je problem ove Vlade u tome što u trenutku kada je ona formirana, kada je ona konstituisana, treba biti realan i treba to reći, jer relativno su mala bila očekivanja građana od ove Vlade Republike Srbije. Godinu dana nakon konstituisanja i formiranja, nakon rezultata koji su prisutni, koji su izuzetno vidljivi i prepoznatljivi, danas su velika očekivanja građana Republike Srbije. Neko je danas u toku rasprave rekao i to je tačno, lestvica je daleko visoko podignuta i mislim da je to jako važno, da je neophodno za budućnost Srbije. Ovde je reč o budućnosti Srbije i mi od ove uspešne Vlade očekujemo da nakon ove nedelje, izbora novih kadrova, personalnih pitanja, Vlada nastavi uspešno da ostvaruje rezultate koji jesu od istorijskog značaja zaSrbiju. Što se tiče poslaničkog kluba SPS, reći ću jednu rečenicu, ali o tome ćemo govoriti i tokom ove nedelje, očekujemo da glavni ciljevi ove Vlade, pred evropskih integracija u narednom vremenskom periodu budu i zaustavljanje dugogodišnjeg ekonomskog propadanja zemlje, poboljšanja životnog standarda građana, nove investicije, nova radna mesta, odnosno, smanjenje nezaposlenosti. Rekao bih da nije dobro da rekonstrukciju Vlade Republike Srbije posmatramo na jedan pojednostavljen način i nije dobro da rekonstrukciju Vlade posmatramo i gledamo kroz personalna pitanja. Niko ne osporava činjenicu da personalna pitanja jesu jako važna i jesu značajna pitanja, ali je svakako značajno i to definisati, važno je imenovati i izabrati najkvalitetnije ljude koji će organizovati sistem, sistem koji će davati određene rezultate, ali je važno to, definisati strateške interese Srbije, definisati nove ciljeve, definisati kakvu Srbiju hoćemo i želimo i šta je to što hoćemo i možemo da uradimo da bi realizovali te ciljeve i o tome ćemo govoriti tokom ove nedelje. Dakle, moramo da promenimo Srbiju na bolje, da temeljno menjamo sistem da bi država mogla bolje da funkcioniše. Što se tiče rekonstrukcije Vlade, složiću se, ovo o čemu danas govorimo jeste prvi korak koji nas uvodi u jednu suštinsku rekonstrukciju Vlade Republike Srbije. Rekonstrukcija, želim da kažem da će biti uspešna ako bude promena na bolje i mi u to duboko verujemo. Ono što takođe želim da kažem, kada je reč o rekonstrukciji Vlade Republike Srbije, ona nije nametnuta. Kada je reč o rokovima, ne postoje rokovi, jer ova Vlada Republike Srbije definisala kao jedan od ciljeva rekonstrukciju definisala određene termine, rokove i sve se odvija u skladu sa postavljenim ciljevima i rokovima koje je definisala Vlada Republike Srbije. Ova rekonstrukcija nije kozmetička već suštinska i temeljna i ima za cilj bolje rezultate koje će osetiti građani Republike Srbije i zato svakako slažemo se mora da bude analiziran rad svakog dela organa, odnosno svakog dela državne uprave. Kozmetičke promene svakako nisu dobre, ali je uvek dobar otvoren i korektan razgovor, konstruktivan razgovor o radu svakog ministra i ministarstva pojedinačno. Što se tiče ministara, o tome ćemo govoriti tokom ove nedelje, ali svaki ministar u Vladi Republike Srbije, treba svoj posao da shvati kao životnu ulogu, mora tako da se ponaša, ako neko ne radi dobro, naravno da treba i mora da bude promenjen, a političke stranke, političke opcije koje su predložili ministre, celokupna javnost, stručna javnost, republički parlament, treba da prate, ocenjuju, analiziraju rad svakog ministra, svakog ministarstva pojedinačno, ali i Vlade Republike Srbije u celini. Znate kako, logično je i to jeste legitimno pravo svake političke opcije da hvali svoje kadrovske predloge i personalna pitanja. Mi iz poslaničkog kluba SPS to nećemo učiniti ni danas, a ni tokom narednih dana kada budemo razgovarali o konkretnim predlozima za buduće ministre u Vladi Republike Srbije, jer smatramo da to nije potrebno. Daleko je važnije, da od onoga što danas radimo i što ćemo učiniti i uraditi tokom ove nedelje, boljitak i promene na bolje osete građani Srbije. Pred ovom Vladom su svakako važni državni poslovi i dobro je da ova uspešna Vlada dobije dodatnu snagu, dobro je da ova uspešna Vlada dobije dodatni elan, dodatni impuls u svom radu nakon dobijanja, rekao bih, istorijskog dobijanja datuma za početak pregovora. Ono što želim da kažem, jeste da ova Vlada ima politički legitimitet i taj politički legitimitet će biti potvrđen i u danu za glasanje. Ova Vlada jeste Vlada kojoj veruju građani Republike Srbije. Ova Vlada je imala i hrabrost da neke stvari čini i radi u interesu građana Srbije, ne mareći pri tome, ne vodeći računa o tome da izgubi svoj politički rejting. Bez bojaznosti da pred građane Srbije izađe ne sa bajkama nego sa onim što jeste realnost. Dakle, ne da govori ono što bi građani želeli da čuju već ono što je realnost. Nije pitanje u tome da li se u ovom trenutku neko plaši izbora ili ne. Suštinsko pitanje je, postoje li državni organi, mogu li držani organi brže i efikasnije da obavljaju svoj posao, imaju li autoritet da donose odluke o narednom vremenskom periodu, jer pred Srbijom su, odnosno, Srbiju očekuju izuzetno važne odluke i poslovi? Socijalistička partija se naravno izbora ne plaši, kao i naši koalicioni partneri. Sigurno da bi na tim izborima dobili daleko veći broj glasova nego prethodne godine, ali smatramo da su izbori u ovom trenutku loše rešenje za Srbiju. Srbiji su u ovom trenutku, naše mišljenje, potrebni politički kontinuitet, potrebna je politička stabilnost i potreban je ekonomski oporavak. U pravu je, gospodin Vučić, kada je danas rekao – treba da razgovaramo mirno. Što se tiče planova i programa, čućemo ih tokom ove nedelje, mislim na planove i program rada Vlade Republike Srbije u narednom vremenskom periodu, a građani neka se izjasne o tome kome veruju a kome ne, kada za to dođe vreme. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Stojšić. Izvolite.
Zahvaljujem uvažena predsedavajuća, poštovani predstavniče Vlade, pošto gospodina ministra nema, ni gospodina potpredsednika, nema veze, mi ćemo pričati za narodne poslanike i građane Srbije, pošto očigledno da oni imaju druga i važnija posla. Prilikom izbora prošle Vlade i izglasavanja Zakona o ministarstvima, rekao sam da sve da Mensa postavlja ministre i da su najpametniji na svetu, neće uspeti ništa da urade zato što sistem kakav je u Srbiji i organizacija državne uprave i ministarstava je takva da jednostavno ne omogućava ni najsposobnijim pojedincima da bilo šta promene. Mislim da je to i ovaj put slučaj. Danas smo imali prilike da možda dotaknemo vrh ledenog brega kada se govori o reformi državne uprave, ali to se nije desilo. Tok današnje sednice ne bih ni komentarisao. Kad već pričamo o vrhovima, kao danas, mislim da je ovaj danas vrh traćenja para poreskih obveznika. Kao što sam rekao, mislim da bi u cilju konstruktivne diskusije ovde ipak trebalo govoriti o sistemu kakav u Srbiji danas je na snazi, s obzirom da apsolutno i potpuno vlada ono što mi iz Lige Socijaldemokrata Vojvodine više puta ponavljamo, a to je birokratski centralizam i mislim da apsolutno ne postoji ni jedna promena u odnosu na dosadašnje zakonsko rešenje, odnosno Zakon o ministarstvima. Mislim da apsolutno nema razloga da spasioci na bazenu, hoteli, radnici na žičarama, itd. budu ljudi zaposleni u ministarstvima. Bukvalno za svaki papir danas vi morate da se obraćate republičkim organima, sve inspekcije su republičke i građanima je potpuno svejedno da li je ministar išao na Harvard, Jejl, Stenford, ili gde god već, oni ga nikad neće sresti, ali će zato sresti nekog „Peru pisara iz administrativnog odeljenja“ i čekaće na svaki papir mesecima. Pričamo stalno o investitorima, ni jedan investitor neće doći u Srbiju, kada danas za bilo koju ozbiljniju investiciju, da navedem konkretno evo iz oblasti energetike, vama treba 80 različitih papira da bi realizovali bilo šta i to traje godinama. Takođe, ne znam da li su konsultovani konkretni ljudi u smislu nadležnosti tih ministarstava, prvo se, vidimo, menja Zakon o ministarstvima, pa će se nakon toga izaći sa konkretnim kadrovskim rešenjima, mislim da bi bilo izuzetno dobro da se možda, da su ti konkretni stručnjaci konsultovani u tome šta bi trebalo da bude u nadležnosti, jer oni, ako ništa, godinu ili dve dana kao i do sad će biti na čelu tih ministarstava, pa bi morali znati šta je uopšte nadležnost. Za godinu dana, koliko je prosečni radni vek našeg ministra u Srbiji, mislim da ne možete ni da se upoznate sa svojim saradnicima, kamoli da nešto uradite, a ovde se najavljuju velike reforme. Prošli put je bila ista priča, trgovina i telekomunikacija, stvarno ne znam kakve veze imaju jedno sa drugim, to je jedno ministarstvo, prostorno planiranje i rudarstvo je isto jedno ministarstvo, ovo se na brzinu ponovo usvajalo i rezultata je nekih političkih kompromisa koji će se ponovo, nažalost obiti o glavu svima nama i građanima Srbije. Ovo je bila izuzetna šansa da se možda redefiniše način na koji se nadležnosti raspodeljuje, a da to ne bude isključivo po političkom i partijskom ključu. Sve u svemu, mi se oduvek zalažemo da Srbija mora postati daleko decentralizovanija država, spominje se Beograd na vodi, na zemlji,u vazduhu, dok se ovde u Beogradu gradi, ostatak zemlje je pod vodom i meni je drago da se ovde razvijaju tako veliki projekti, ali mislim da mora početi da postoje drugi nivoi vlasti, pored lokalne samouprave i pokrajine, jer očigledno ovakav sistem ne funkcioniše. Ko god da dođe na čelo ovih ministarstava, neće uspeti apsolutno ništa da promeni. Može Mlađan Dinkić biti i rođeni brat ovog druga šeika iz Ujedinjenih Arapskih Regiona, ali kada strani investitori gledaju tok ovakve sednice mislim da ne da neće doći u Srbiju ni oni, niti bilo koji drugi investitor, naročito kada provedemo ceo dan gde se poslanici i ministar bave apsolutno sporednim temama. Sve u svemu, kao što smo i napomenuli, cela Srbija sada stoji zbog rekonstrukcije. To traje mesecima i mislim da bi pod hitno ovo moralo da se završi baš iz razloga što imamo ovaj nivo javne potrošnje i ovaj nivo uplitanja države u apsolutno sve sfere život. Dok se ne izabere nova Vlada ništa ne može da počne niti da se gradi, niti da se radi. Konkretno, mi u Vojvodini imamo niz problema koji zahtevaju hitna rešenja, od RTV pa do toga da su putevi u stanju gde kamioni sleću i uleću ljudima u kuće, gde je bezbednost na vrlo niskom nivou, gde se gase velika javna preduzeća, pored „Elektrovojvodine“, itd, ali o tome ćemo neki drugi put. U svakom slučaju, mislim da ovo mora da se pod hitno privede kraju i da vidimo ko su konačno gospoda koja će voditi ministarstva u narednih sigurno godinu dana. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Poštovane kolege narodni poslanici, današnja rasprava o predloženom zakonu, o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, nas je bukvalno udaljila od suštine predloženog zakonskog rešenja, prevashodno iz razloga što je provejavala uglavnom politička kampanja, politička borba za što vrednije političke poene, što je u svakom slučaju potpuno legitimno pravo svake političke organizacije, svakog poslaničkog kluba i svakog poslanika. Međutim, treba podsetiti da ovo nije ni prva ni poslednja rekonstrukcija, odnosno da nije ni prvi ni poslednji zakon kojim se menja ranije važeći Zakon o ministarstvima. To su činile upravo i one stranke koje danas u najvećoj meri kritikuju predloženo zakonsko rešenje i, da budemo iskreni, uglavnom ga kritikuju neosnovano. Ono što bi trebalo da bude suštinsko, suštinsko je zašto je ova vlada sa dve stožerne stranke, SNS i SPS, prepoznala potrebu za, kako mi to danas pežorativno kažemo, rekonstrukcijom Vlade, odnosno donošenjem zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima. Pre svega, kvalitet je u tome što se analizira u kontinuitetu rad Vlade, što se u toj analizi identifikuju sve one pojave na koje treba reagovati i kroz tu identifikaciju pronalaze najbolja rešenja, a ja ću podsetiti da je od samog početka SPS, zajedno sa SNS, participirala u smislu najvećeg stepena kvaliteta onoga što nam predstoji, a to je upravo rekonstrukcija o kojoj danas govorimo. Mislim da je u toj analizi dosta toga utvrđeno kao dobro, ali ne možemo se složiti da je sve dobro, jer uvek, u odnosu na ono što je dobro, postoji i bolje. U konkretnom slučaju, postoje razlozi gde bi mi, kao poslanički klub SPS, mogli da iznesemo i određene sugestije, pre svega sugestije u odnosu na kvalitetna rešenja koja su već data u predloženom zakonskom rešenju, a to je, recimo, prva sugestija da se konačno od Ministarstva energetike odvoji ekologija, odnosno zaštita životne sredine. Zašto? Jednostavno, iz razloga što je upravo osnovno načelo i osnovni princip kojim se rukovodi vladajuća struktura, zajedno sa nama i sa SNS i ostalim koalicionim partnerima u Vladi, smatramo da je jako značajno da se taj princip tzv. istorodnog obavljanja poslova, poslova koji imaju bliskost, kako u pogledu specifičnosti tih poslova, tako i njihove specijalizacije, koncentrišu u odgovarajućim nadležnostima. Naravno da se donekle dosta toga i postiglo u ovom predloženom zakonskom rešenju, ali ne sve. Ono što je veoma važno istaći jeste činjenica da kroz rekonstrukciju Vlade, kako u pogledu ciljeva koji se rekonstrukcijom postižu, prevashodno na način kako je to predloženo u predloženom zakonu o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, gde imamo sada jedno podeljeno ministarstvo, gde imamo kvalitet u smislu da je u nadležnosti Ministarstva pravde vraćeno ono što je esencijalno za pravdu, što faktički kompletira upravo tu tzv. građansko-pravnu oblast ili građansku materiju, a vraćeni su stvarno-pravni odnosi, odnosno svojinska prava, to je ono što nas čini u svakom slučaju nečim što možemo posmatrati kvalitetnijim rešenjima u odnosu na ranija rešenja. Naravno da će biti kritika i te kako mnogo, međutim danas je u ovim kritikama bilo mnogo hipokrizije. Konkretno, u odnosu na Ministarstvo pravde su date poprilične paušalne ocene, neosnovane kritike, populizam itd. Zaista tome nema mesta iz jednostavnog razloga, što su upravo oni kritizeri generatori najvećih problema u reformi pravosuđa. Oni kritizeri koji su danas ponovili papagajskom pričom stalno te iste kritike ne mogu da se vrate barem malo unazad, da li je amnezija ili ne, nisam siguran, pa da se prisete svojih grešaka, kada su bukvalno vršili eksperimente na živim ljudima, kada je odjednom 800 sudija prvo izbačeno iz pravosuđa, a onda nekim hudinijevskim metodom vraćeno, pa onda opet, zahvaljujući odluci Ustavnog suda, koji jedino što je mogao da učini je da verifikuje, zaista da se svi oni koji su kroz velike greške u proceduri reizbora ili nereizbora sudija morali biti vraćeni, doveli do štetnih posledica koje u najvećoj meri trpe građani Srbije. Dakle, danas, kritikujući ovaj zakon kroz prizmu populizma, kroz prizmu prikupljanja političkih poena, ni u kom slučaju se ne može osporiti kvalitet zakonskog rešenja o kome mi danas raspravljamo. Socijalistička partija Srbije će nesumnjivo i dalje istrajavati dosledno na onome što je započeto, a to je da pored programskih ciljeva i pored onoga što se danas normativno reguliše, a to je upravo uređenje organizacije i rada državnih organa, u konkretnom slučaju ministarstava, to je i onaj drugi faktor koji nije ni malo manje značajan, ni malo manje bitan, a to je izbor najboljih personalnih rešenja, jer odgovornost za ono što će se u buduće raditi moraju nositi najkompetetniji, najkvalitetniji i najstručniji kadrovi. U tom pravcu Vlada Republike Srbije preduzima sve i daje sve od sebe da se upravo takva personalna rešenja realizuju, odnosno da se takvi stručnjaci i pronađu. Uveren sam da će u krajnjem ishodu, kada budemo i znali taj personalan sastav, ova konstatacija biti potvrđena. Na kraju bih želeo da istaknem da, pored onoga što je šef poslaničkog kluba SPS gospodin Branko Ružić rekao, mi moramo prevashodno danas da imamo u vidu da se danas jedno tehničko pitanje normativnog uređenja ministarstava mora afirmisati na najbolji mogući način, a najbolji mogući način jeste upravo činjenica da je Vlada Republike Srbije, SPS i SNS, došla do onoga do čega se upravo pojavljuju i potrebe, a te potrebe osećaju građani. Oni to od nas i zahtevaju, da imamo ministarstva preko kojih će svi poslovi moći biti odrađeni na najbolji i najkvalitetniji način i ono što je u nadležnosti tih ministarstva da bude racionalno, stručno i efikasno. Uveren sam da su ovi principi sada ispoštovani i zbog toga će poslanički klub SPS u danu za glasanje nesumnjivo podržati ovaj zakon. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Uvažena potpredsednice, ministre, dame i gospodo narodni poslanici, nema valjda boljeg dokaza za stav LDP da glasamo protiv ovog zakona, da budemo protiv ovakve rekonstrukcije generalno, od onog što se dešavalo tokom čitavog dana. Evo nekoliko primera. Mislim da ćemo gospodine Selakoviću konačno moći da razgovaramo na primerima i o suštini onoga o čemu se radi. U proteklih sat vremena čuo sam od prvog potpredsednika Vlade i predsednika vaše stranke Aleksandra Vučića, da je trebalo praviti posebno ministarstvo ekologije, ali da se to u ovom trenutku nije desilo, ili da nije bilo snage za tako nešto. Sada sam čuo od predstavnika Socijalističke partije Srbije, da je trebalo praviti ministarstvo ekologije, pitam vas, pitao bi i gospodina Vučića, on je u međuvremenu otišao, zbog toga pitam vas, kao ovlašćenog predstavnika Vlade - zašto nema posebnog ministarstva ekologije u Zakonu u ministarstvima, odnosno gde to nije političke snage da se tako nešto desi. Gde je ta adresa koju ne mogu da pobede ili prevaziđu dve stranke vladajuće koalicije? Sada ste ostali samo vi, da tako kažem, uzsitnije partnere, nema više URS-a, koji je sada izgovor? Da li je ta adresa recimo na Andrićevom vencu, ili je problem ime Milana Bačevića? Da li su to bili problemi o kojima se recimo juče govorilo na sednici Glavnog odbora Srpske napredne stranke? Da vam odmah na početku kažem – mene unutrašnji, lični i politički odnosi u Srpskoj naprednoj stranci ne zanimaju kao takvi, ali me vrlo zanima, ukoliko oni dovode do toga da Predlog zakona o ministarstvima bude neozbiljan, smešan, ovoliko površan. Naravno gospodine Selakoviću, da mi nismo mislili ništa protiv tih ljudi koji su tehnički napisali ovaj zakon. Pored vas je gotovo čitavog dana sedeo gospodin Ćosić, on je sedeo u ovom parlamentu i u prošlim sazivima, radio zakone. Neke zakone smo sa njim popravljali, neki su bili dobri, neki su bili loši, ali nije problem, ili nije pitanje da li oni tehnički umeju da napišu zakon. Da li će napraviti obrazloženje ovog zakona, Zakona o ministarstvima ili bilo kog drugog zakona koje će imati nekakve rečenice. Samo kada nema političke odluke i političke volje iz ovog zakona, kada on ne izražava suštinsku volju da se reformiše država, da se reformiše način mišljenja u javnoj upravi, da se javna uprava smanji, da ona bude efikasnija, pa da vam ne izgleda opis nadležnosti svakog ministarstva sa po pet, šest, sedam paragrafa, kao da je država svemoćna, a zato što je svemoćna na papiru, zato je ovoliko neefikasna, nego da to bude moderna, savremena, liberalna, da tako kažem, makar u smislu nadležnosti evropska vlada, onda na kraju dobijamo ove besmislice koje je u prepodnevnom delu citirao gospodin Jovanović, ali bi mogao da ih citiram na još nekoliko mesta. Kaže gospodin Vučić, to je možda jedna rečenica, nije gospodine Selakoviću, skoro čitavo obrazloženje je takvo. Evo, mogu i da vam pokažem, ima onaj deo obrazloženja našeg zakona koji govori o tome da li su uključivani javnost, ko je zainteresovan, itd. Pa vi kažete u ovom predlogu – ovaj zakon je sačinjen u saradnji sa predstavnicima zainteresovanih organa, a koja je ostvarena u postupku pripreme ovog zakona. Šta to znači, molim vas gospodine Selakoviću? Koji su organi bili zainteresovani? Jesu ministarstva u Vladi bila zainteresovana, pa ste vi međusobno razgovarali i na kraju ste došli do zaključka da je najbolje da budu razdvojena Ministarstvo finansija i Ministarstvo ekonomije. Kada ste ovako napravili obrazloženje, izgleda kao da je Ministarstvo ekonomije i finansija, odnosno privrede i finansija sadašnje. Znači, Mlađan Dinkić, predsednik URS, došao kod vas i kod drugih ministara i rekao – vidite stvarno mislim da nije efikasno da bude ovako organizovana Vlada i moje Ministarstvo i predlažem vam da razdvojite Ministarstvo finansija i Ministarstvo privrede, a da u istom trošku i mene izbacite iz Vlade. Pošto niko od nas nije od juče, naravno da gospodin Dinkić to nije uradio, nego ste vi zbog toga što nijednu drugu promenu niste uspeli da uradite u Vladi, zbog toga što imate međusobna politička, a ja bih rekao politikantska ucenjivanja, došli dotle da napravite izmene za koje vi kažete da su manje-više tehničke, gospodin Stefanović sve vreme priča da one zapravo vode, ovo je uslov za suštinsku, dubinsku, najveću rekonstrukciju politike u istoriji, gospodin Đorđe Milićević, zamenik šefa poslaničke grupe SPS kaže da ovo nisu samo tehničke izmene i da one postavljaju jedan model za sve buduće vlade, tri minuta nakon njega gospodin Jovanović iz istog SPS kaže, da su ovo manje-više normativne promene i da one ne zadiru u suštinu. Zbog toga smo zabrinuti gospodine Selakoviću. Zbog toga mislimo da Lazar Krstić, profesor Poljoprivrednog fakulteta u Novom Sadu koga je pre nekoliko sati, kao kandidata za ministra poljoprivrede predstavio gospodin Vučić, a nemaju ama baš nikakve šanse u ovakvoj organizaciji države. Zamislite, kako će izgledati Krstiću, ili bilo kom takvog profila, nekome ko dolazi iz takvog poslovnog, a pre toga obrazovnog ambijenta, kako će izgledati ovaj spisak nadležnosti Ministarstva finansija ili nekom drugom u Ministarstvu privrede? To nije država, to je levijata. To drži svaku poru naših života i pokušava da ih rekonstruiše. Zato ne mogu da pomognu ni ministri Margaret Tačer, ni ministri u Blerovoj Vladi, bez obzira koliko su oni bili uspešni u nekim drugim vremenima, u jednoj drugačijoj zemlji, u drugačijim epohama i bez obzira koliko su oni lično, profesionalno, politički makar neki od njih, na kraju neslavno završili i u tim sistemima u kojima su radili. Zbog toga je bilo toliko bitno da kažete šta je sadržina te promene. Naravno da je problem ako ste 20 ili 25 godina vodili, kreirali ili makar tapšali i podržavali pogrešnu politiku. Naravno da niko od nas nije ludak i da neće ceniti ako danas kažete da ste u nečemu od toga pogrešili, ali gde je ona sposobnost da danas napravite korak dalje? Svi mi nešto u životu valjda učimo i čitamo. Toliko se priča o tim britanskim primerima, pa kada su tako katastrofalno izgubili laburisti krajem sedamdesetih i početkom osamdesetih oni su shvatili isto ono što ste vi shvatili 2007. ili 2008. godine, da više tako nešto ne može pa su promenili politiku. Nisu narednih 20 godina pričali o tome kako su promenili politiku i odustali od nekih starih principa, nego su napravili još tri koraka napred u odnosu na ono što je Tačerova radila 13 ili 14 godina. To se očekuje i od vas. Toga ovde nema gospodine Selakoviću. Nemojte ovde da pričamo o tome da li je demokratija ili autokratija kada postoje izbori sa više stranaka. Juče ste na glavnom odboru rekli da sada želite da nadoknadite sve ono što je propušteno u 25 godina loše politike. Prvo, naroda nije bilo 25 godina, postoji Vlada koja je radila od 2001. do kraja 2003. godine koja je bila vrlo reformska i prva probala da promeni čitav niz stvari, koja je imala jasan koncept. Vaš premijer Dačić juče kaže - nije ni Zoran Đinđić govorio imena ministara deset dana pre. Prvo to nije tačno. Pitajte ovde gospodina Đelića kada je ovde prvi put govorio krajem 2000. i početkom 2001. godine, više nego deset dana ranije se znalo ko su ministri. Dobio je mandat 22. januara 2001. godine od predsednika Vlade, izašao je sa tog sastanka i rekao koliko će imati članova Vlada i šta su osnove njenog programa, 24. januara je odveo kandidate za ministre na pregled, a 25. je Srbija dobila reformsku Vladu. Kakva je sličnost između toga i onoga što vi radite gospodine Selakoviću? Kada smo kod 25 godina, 20 godina od tih 25 godina smo imali uredno izbore desetina partija, višepartijski sistem i svi ti za koje danas kažete i za većinu sa pravom da su napravili katastrofalne greške, da su ulenjili društvo, da je nestala politička i svaka druga kondicija u društvu, da smo strašno zaostali tu pobeđivali na nekim izborima gospodine Selakoviću, ili su makar imali kakvu-takvu većinu skrpljenu kroz neku koaliciju u ovakvoj skupštini, pa su ipak zemlju doveli dotle. Dakle, nije stvar u tome da li imate većinu i da li imate podršku, nego je stvar u tome za šta tu podršku želite da iskoristite i da li ćete napraviti sistem, ličnu popularnost, stranačku popularnost, da napravite sistem koji će raditi nezavisno od vas lično ili od neke sledeće vladajuće garniture ili to nećete učiniti. Ako to ne radite onda je ovo isto što i 2011, pre toga 2008, pre toga ne znam koja godina, bez obzira kako se naše, vaše ili bilo koje stranke u ovoj zemlji zovu. Zbog toga je neverovatno da danas ovde nema premijera. To je neverovatno. Nije ovo tehnički akt. Gospodin Vučić je bio ovde u jednom delu sednice, ali uglavnom je govorio o tome šta on lično misli, šta on lično želi. Da li vam ne smeta što se taj deo toliko razlikuje od onoga kako su vaše ostale partijske kolege pa i vi lično govorili u prepodnevnom delu sednice? Kako će funkcionisati takva zemlja, kako će funkcionisati bez obzira na to kolika bude većina sledeće nedelje? Vi kažete u ovom predlogu zakona da u stvari da želite da grupišete poslove po sličnosti, a onda ste razdvojili dve najsličnije grupe poslova koje su vezane za Ministarstvo finansija i Ministarstvo privrede. Van te izmene nema ničega u ovom zakonu. Ima još nekih sitnih nadležnosti za vaše ministarstvo i nešto što će raditi Ministarstvo spoljnih poslova. Ne znam ni šta je do sada radio gospodin Mrkić, a ne mogu ni da zamislim šta će raditi u budućnosti. Sami ste digli toliko visoko lestvicu. Vi mislite kada kažete da nije opozicija izvršila dovoljan pritisak i naterala vas da radite rekonstrukciju, nego ste to sami uradili, da ste pohvalili sebe. Ne, kad se rekonstrukcija ovako završi, vi ste uništili sebe, upropastili ste sebe, jer to znači da niste uspeli da sprovedete ni deo od onoga što ste želeli. To su pitanja na koja vi ne možete da odgovorite, gospodine Selakoviću, u ovoj Skupštini i ovo nije moja lična opaska prema vama. Vi niste ni premijer, niste ni šef svoje stranke, niste neko ko je odlučivao kako će izgledati i ovaj zakon i rekonstrukcija Vlade na kraju. Postavio sam vam neka pitanja. Probajte da na njih odgovorite. To će jedino imati smisla. Inače ćemo provesti još nedelje u raspravi oko toga jedne i druge potpredsednice SPS i SNS, jednog i drugog predsednika stranke, a sve to možete da rešite ili između sebe na Vladi, pošto ne možete da rešite, zbog toga je bilo, gospodine Selakoviću, bolje da smo išli na izbore sada nego to što ćemo na njih ići u decembru. To je ključni trošak za ovu zemlju. Pustite poverenje u anketama. Ključno poverenje je na berzi i tamo gde se kupuju naši državni papiri. Poslednji put ste petogodišnje papire uspeli da prodate 7%, a pre desetak dana trogodišnje zapise malo više od trećine. To je najgori pokazatelj rada ove Vlade. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Nikola Selaković. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, s pažnjom sam ispratio izlaganje mog prethodnika i mogu da kažem da je i on sam bio nedosledan u nekim stvarima. Poštujem nešto što je on rekao i mogu da iznesem u svojstvu ministra pravde i državne uprave i nekoga ko je i stručno lice i vodi računa o funkcionisanju državne uprave i neko svoje mišljenje. Ako imate neki problem, a taj problem prerasta u ozbiljan i veliki, onda morate da pratite i genezu tog problema, kao što to lekari rade kod bolesti, a bolest u sistemu srpske državne uprave počinje onoga trenutka kada je pre nešto više od decenije počela njena politička, bolje reći politikanska feudalizacija i njeno cepkanje u neprirodne celine, počelo natenane, polagano, a onda došlo do razmera do kojih je došlo. Vi ste počeli pričom o nepostojanju ministarstva za zaštitu životne sredine. Zaista, i ono što je rekao prvi potpredsednik Vlade, ono što je rekao jedan broj narodnih poslanika ovde stoji, ali to nije jedini nedostatak važećeg Zakona o ministarstvima. Tih nedostataka ima više. Ali, kao čovek koji je iskusan u politici, koji je jedan od najsavesnijih narodnih poslanika, vi vrlo dobro znate da je nažalost u Srbiji poimanje Zakona o ministarstvima u prethodnih 23, 24 godine poimanje kao prevashodno par ekselans političkog pitanja. U uporednoj praksi u nekim zemljama postoji Zakon o ministarstvima koji je na nivou Ustavnog zakona ili je čak broj i naziv svih ministarstava unet i u sam Ustav. Oni nisu mogli, niti mogu biti predmet političke trgovine prilikom formiranja novih vlada. Da li ovde postoje nedoslednosti u važećem zakonu? Postoje. Da li postoje u Predlogu zakona o izmenama i dopunama? Mislim da ne postoje i da se one otklanjaju. Da li je to dovoljno veliki korak da se taj problem prevaziđe? Složićemo se, nije. Da li je korak koji vodi ka tome? Jeste. Evo vam ga očit primer. Pomenuli ste i sami da se pored razdvajanja finansija i privrede ovaj zakon tiče i preciziranja i dopune određenih nadležnosti iz delokruga Ministarstva pravde i državne uprave. Tako, recimo, nakon potpisivanja beogradskog sporazuma i prilikom prenošenja određenih nadležnosti sa nivoa savezne države na republički nivo, našlo se normativno regulisanje svojine, svojinsko pravnih odnosa i drugih stvarnih prava, prešlo je sa nivoa saveznog Ministarstva pravde na republičkom nivou na Ministarstvo finansija, po meni malo neprirodno. Sada ga vraćamo ovde. Kao što je, činjenično proverljivo, isti slučaj, nije tako prenošeno, ali je isti slučaj da se nije nalazilo tamo gde treba, recimo, nije se nalazila analiza efekata propisa, pa je tako analizu efekata propisa sprovodilo Ministarstvo finansija. Zašto? Zbog nekog programa Svetske banke koji je doveden u to ministarstvo. U mnogim zemljama zapadnih demokratija, kada se uticaj Ministarstva pravde, kao što je svojevremeno bilo kod nas, i formalno svede na minimum, kada je u pitanju pravosuđe, Ministarstvo pravosuđa, odnosno pravde se transformiše u glavnog normativca u sistemu državne uprave. Prirodno je da negde ta nadležnost bude analiza efekata propisa, ne samo finansijska analiza nego sveobuhvatna, da bude u tom ministarstvu. Ne možete mi reći da u ovoj Vladi postoji ministarstvo gde su kao kod nekog mitskog bića sakupljene različite nadležnosti, kao što je to recimo bilo ministarstvo, a onda dok mu samo kažete naziv – Ministarstvo za ljudska i manjinska prava, državnu upravu i lokalnu samoupravu ili Ministarstvo vera i dijaspore. Kakve to veze jedno sa drugim ima? Ali, to su sve bila ministarstva koja su postojala u Srbiji, zato što je takva bila vladajuća politička volja, kao i Ministarstvo poljoprivrede i trgovine. Opet kažem, pogleda se geneza, pa se vidi kako su ministarstva nastajala i kako je to išlo. Kao ministar koji se bavi i organizacijom u čijem je delokrugu i organizacija i sistem funkcionisanja državne uprave, mislim da to nije dobro. Mislim da moramo da težimo ka tome da imamo jedan fiksni broj ministarstava, da to budu ministarstva sa delokruzima nadležnosti koji se neće menjati kako koja većina bude stupala na funkciju. Ali, za to je potreban jedan široki društveni konsenzus i jasna politička volja. Do nje nije lako doći. Ne možete posle dugogodišnje ili višedecenijske prakse da dođete u situaciju da preko noći to promenite. Pozvali ste se na Vladu iz 2001. godine. Da je tada postojala ta politička volja da se tako nešto dobro uradi za celu državnu upravu, verovatno bi bilo urađeno, ali nije urađeno baš zato što je to izuzetno teško. Pre 24 godine Ministarstvo pravde Srbije je imalo ukupno 80 zaposlenih. Danas ih ima 164. Garantujem da je pre 24 godine to ministarstvo imalo mnogo jači kadrovski potencijal nego što ga ima danas. Ja sam na čelu tog ministarstva. Sačekali su me ljudi koji su ispratili moju prethodnicu, a verovatno ispratili i njenog prethodnika. Naša javna uprava, globalno gledano, je u izuzetno teškom stanju, ali to je oboljenje koje ona vuče već dve decenije i rezultat mnogo čega. Svakako da će biti jedan od glavnih predmeta našeg interesovanja i rada u ovom budućem periodu, pa prema tome, i kroz izmene i dopune ili donošenje potpuno novog Zakona o ministarstvima. Kao što sam rekao, zalažem se za to da imamo ministarstva čiji se delokrug neće menjati od vlade do vlade, da utemeljimo i njihov broj, da utemeljimo i njihove nadležnosti i da to bude nešto oko čega ćemo se svi usaglasiti, ali za to je potrebna jasna politička volja. Ne možete očekivati da se predlaže Skupštini zakon za koji znate da neće biti usvojen. Čemu to vodi? Uzgred, kad kažem – bilo je kolizije, prozivali ste ljude iz jedne poslaničke grupe, iz jedne političke stranke, koji su iznosili oprečne stavove, da li neko ministarstvo treba da postoji ili ne. Jeste, citirali ste, ništa zlonamerno, jedan je rekao da treba, drugi rekao da ne treba. Mislim da nam je to pravi put. Da li tome treba da težimo? Treba tome da težimo. Treba da težimo da nam postoje jasno definisane nadležnosti i nekada se tu kod nas, bez obzira da li je to bio, to moramo da priznamo, da li je to bio jednopartijski ili višepartijski sistem, ovakav ili onakav, u toj se oblasti znao neki red. Teško je opet dovesti to na pravi put. Mislim da ovaj zakon može da bude usvojen. Da li je on savršen? Da li je najbolji? Nije najbolji, ali u ovom trenutku je ostvariv. Hajde da idemo korak po korak. Ovde smo definisali bolje nadležnosti tog ministarstva koje se sada razdvaja u dva ministarstva, zato se tu i pominje Ministarstvo pravde i državne uprave, jer su svojevremeno neke nadležnosti koje su tom ministarstvu pripadale prenete u druga, konkretno u Ministarstvo finansija. Sada su ovde vraćene, inače ne bi bilo razloga da se Ministarstvo pravde i državne uprave i pominje. Profesor Samardžić je govorio o koncentrisanju javne uprave na jedno mesto i to se slažem. To Ministarstvo pravde koje se zvalo Ministarstvo pravde od početka devedesetih, ono je obavljalo poslove i iz delokruga ne samo pravde, već i uprave, državne uprave i lokalne samouprave. Nije mu ime to oslikvalo, ali su svi ti poslovi bili koncentrisani upravo tu. Neko bi rekao možda da regionalni razvoj treba da bude u privredi. Postoje različiti modeli, kako bi možda trebalo da budu grupisani poslovi državne uprave koncentrisani u određenim ministarstvima, ali ovaj zakon je u Srbiji već 20 i više godina par ekselans političko pitanje i ono oko čega se postigne politička volja, to bude oslikano ovim ministarstvom. Možemo da vodimo raspravu da li je to dobro ili nije. Ja i stručno i lično mislim da to možda nije dobro, ali to se pokazalo u praksi srednjeevropskih i istočnoevropskih zemalja koje su prolazile kroz taj jedan period vaspostavljanja svog višestranačkog parlamentarnog sistema, kao nešto kroz šta su sve, manje-više, prolazile. Uveren sam da ćemo i mi brže proći u periodu pred nama kroz tu fazu i da ćemo uspostaviti jedan sistem gde će se znati stalnost institucija, stalnost nadležnosti, stalnost delokruga. Prema tome, ne bih rekao da je ovaj zakon ni neozbiljan, ni smešan, ni politički površan, već predlog zakona o izmenama i dopunama jeste korak dalje ka uspostavljanju nekog boljeg sistema. Možete da kažete da ste očekivali više, možete da kažete da je moglo da bude bolje, ja sam uveren da će biti bolje. Toliko, zahvaljujem.
Hvala. Gospodine Korać, vi ste hteli povredu Poslovnika, je li tako? Izvolite.
Bez ikakve želje da uđem u polemiku, pošto ste pomenuli tu vladu iz 2001. godine, samo da nešto odbranim. (Predsedavajuća: Samo bih vas zamolila da kažete koji član Poslovnika reklamirate.) Član 127, dostojanstvo. Rekao je da nije bilo političke volje. Sasvim je korektno, nemam nameru da se svađam. To što ste vi rekli je ispravno, ali to je u jednoj državi koja je dovršila svoj proces transformacije i predstavlja neku vrstu stabilne države. Vi ste se pozvali na jednu drugu državu koja je bila stabilna, ali to je bila jednopartijska država, sasvim fiksirana, imala je i dobre i loše strane. Ta vlada 2001. godine je morala da odlučuje o raznim stvarima. Vi često formirate ministarstvo da bi dovršilo neki posao koji je bio potreban u zemlji koja počinje stvarnu tranziciju. Primer, da li imate Ministarstvo informisanja? Da, ako imate da donesete Zakon o dostupnosti informacija od javnog značaja, Zakon o radiodifuziji itd. Ministarstvo vera, većina evropskih zemalja ga nema, ali zato što ne menjaju zakon o verama, nego se male dopune vrše. Evo, ja ću vam postaviti pitanje – ima li većina evropskih zemalja Ministarstvo za evropske integracije, zemalja koje su u EU? Formirate ministarstvo zato što je to jedan ozbiljan, ogroman posao koji država mora da obavi. Ministarstvo je nosilac tog posla. Samo pravim jednu primedbu. Kada vi govorite da se menjaju, tačno je da postoje političke nagodbe i da su postojala i nakaradna ministarstva i da su izmišljana ponekad ministarstva, da bi neko dobio svoju poziciju u vlasti, pa metni onda da bude ministar bez portfelja. Poenta je da su neka od tih ministarstava formirana zato što je bio ogroman posao koji su morali obaviti i to ministarstvo je imalo zadatak da ga obavi. Posle toga, kada je taj posao završen, zapravo ministarstvo više nije imalo razloga da postoji. Drugo je vaše ministarstvo, to je permanentno ministarstvo, Ministarstvo unutrašnjih poslova, Ministarstvo odbrane, delokrug rada, način rada, to je nešto što se menja. Ali, prethodne vlade, pa i ta vlada u kojoj sam ja bio, ona je konstituisana tako zato što je neki posao morao biti obavljen. Još jednom postavljam pitanje – imaju li evropske zemlje Ministarstvo za evropske integracije, ima li Nemačka, ima li Engleska? Može da ga ima, ali moralo bi da ima neko obrazloženje.
Gospodine Korać, dužnost mi je da vam kažem da ne možemo da repliciramo kada se javimo za povrede Poslovnika. Ministar Selaković, izvolite.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, bez želje da protivurečim tome što ste rekli, postoji broj ministarstava koja su prisutna u svakoj višestranačkoj parlamentarnoj demokratiji. Upravo govorim o tome da su u prethodnom periodu poslovi iz delokruga tih ministarstava deljeni i pridodavani tamo gde im „prirodno“ nije bilo mesto. Ta vlada koju smo pomenuli i vi i ja je imala Ministarstvo za privatizaciju i nesporno je, u vlasničkoj transformaciji, u društvu u tranziciji, to je jedan posao kome je potrebno posvetiti veću pažnju. Možemo da vodimo polemiku o tome kako je ono radilo, da li je radilo dobro, da li je radilo loše, ono je negde formirano na uštrb jednog ministarstva koje, nažalost, više ne postoji, a nekada je postojalo, koje danas možda ne bi imalo čime da se bavi, a to je bilo Ministarstvo industrije, jer je decenijama pre toga u Srbiji postojalo Ministarstvo industrije. Upravo sam o tome i govorio. Nisam govorio o poslovima koji se javljaju ad hok za jedan period. Imali smo Ministarstvo za ekonomske odnose sa inostranstvom, pa ga više nemamo. Imamo Ministarstvo spoljne i unutrašnje trgovine. Govorio sam o tim ministarstvima gde su se, kao što sam malopre rekao, imali ste dijasporu i vere u jednom ministarstvu, imali ste ljudska, manjinska prava, državnu upravu i lokalnu samoupravu, opet u jednom ministarstvu. Zašto? Zato što je u tom trenutku postojala politička volja da se neki poslovi saberu na jedno mesto, gde ćete retko naći primer neke države da to postoji, kao što ste i rekli, Ministarstvo za evropske integracije. U potpunosti se slažem sa vama. Nemaju ga države koje su već dostigle taj stepen, nivo evropskih integracija, jer im to nije potrebno kao posebno ministarstvo, ali sam rekao da u onom trenutku, možemo da se složimo prateći istoriju našeg parlamentarizma, da pre 2001. godine niste imali slučaj Vlade u onih desetak godina, Vlade u kojoj je bilo 15, 16, 17 ili 18 stranaka. Možda jeste, možda nije, ne sećam se baš da je bio toliki broj. To je onda rezultiralo takvim nečim. Nije se to dogodilo, to razrođavanje srodnih delokruga, preko noći, išlo je to polako. Kažem, nešto što je uređena država, čemu treba da težimo, ovaj zakon o izmenama i dopunama zakona jeste mali korak ka tome. Da li je to nešto epohalno, veliko? Nije, ali za nešto veće, nešto epohalnije, nešto bolje, potrebna je veća politička volja i širi konsenzus. Hvala.
Bojan Đurić, replika.
Znam gospodine Selakoviću, ali pričamo o ozbiljnim stvarima i zemlja je u ozbiljnom trenutku. Pa, nemojte to tako, za neke ozbiljnije i krupnije stvari potrebna je veća politička volja. Ko je protiv oštrijih reformi? To recite. Zato vam kažem, poštenije je da idete na izbore, da svi idemo na izbore. Da tu kažemo kakvu između ostalog i državu i ministarstvo hoćemo, pa onda valjda da prave vladu one političke grupacije i opcije koje se u tome slažu, ili su makar slične. Ko vama pravi problem? Za Ministarstvo ekologije smo utvrdili da nema problema između jednog dela SNS i SPS, koliko sam shvatio. Ko je onda problem? Vrlo sam direktno pitao. Jel problem politička pozicija Milana Bačevića, nekoga ko stoji iza njega? Ima još deset takvih primera, da ne idem redom. Zato vam kažem da niste vi najbolji predstavnik za ovu tačku. Ovo je političko pitanje. Mislim da jeste političko pitanje i zato što je tako poslednjih dvadeset i nešto godina, a i po svojoj prirodi je političko, zato što vi precenjuje značaj državne uprave u užem smislu reči u reformama. U zemlji koja je ovoliko razorena, prave reforme, one duboke reforme u društvu, u shvatanju potiču iz političkih okvira, krugova, a onda ih eventualno sprovode manje ili više sposobne, savesne, brojne državne birokrate. Pa nemojte mi reći, gospodine Selakoviću. Vi kažete, gospodin Vučić to kaže – hoćemo da smanjimo deficit, hoćemo da smanjimo zaduživanje, da prepakujemo dugove, da promenimo strukturu javnih preduzeća. Pa jesu li birokrate u Vladi, u jednom, drugom ili trećem ministarstvu napravile deficit od skoro dve milijarde evra, ili je to posledica činjenice da država ne može više ništa da proizvede? Da se gazi godinama ovde privatna svojina i privatna inicijativa, kao nesporno najzdraviji izvor i ličnog i društvenog bogatstva. Nije kriv direktor Uprave za javni dug zbog toga. On čovek pokušava i relativno uspeva da prodaje te papire, ali ne može to da uradi u ime zemlje koja se ovako raspada. A za taj raspad su krivi političari. I zbog toga je moja argumentacija, gospodine Selakoviću, bila ovakva, i zbog toga sam insistirao na ovom jednom primeru jer mislim da bi on mogao da pokaže i opšti model propasti vašeg koncepta rekonstrukcije Vlade.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ljubiša Stojimirović.
Poštovane koleginice i kolege dati svoj mali doprinos ovoj raspravi, koja je jutros počela veoma burno, pa je tu bilo i rečenica da je ova podela Dinkića na pola, da je ovo zakon o rekonstrukciji Vlade i na kraju smo došli do toga da su ovo samo izmene i dopune Zakona o ministarstvima. Pitanje koje je postavio kolege Bojan Đurić je veoma interesantno, vezano za Ministarstvo ekologije. Evo i ja se slažem da je trebalo da bude u ovom Predlogu izmena i dopuna Ministarstva za ekologiju. Ali, to je moje lično mišljenje. Neko će reći, pa to je predložio i Borko. Pa šta ako je predložio Borko. Za svaku dobronamernu ideju uvek sam spreman da je prihvatim. Imam ja i drugo viđenje. Po meni Ministarstvo prosvete, nauke, tehnološkog razvoja informatičkog itd, ja bi podelio na Ministarstvo obrazovanja i vaspitanja, jer odavno je vaspitanje izbačeno iz naših škola. Posebno bi postojalo Ministarstvo nauke. Ali kažem, to je moje lično mišljenje. Nas ima ovde 250, kada bi svi dobili tu slobodu da napravimo predlog ministarstava u Vladi verujem da ne bi bilo dva poslanika koji bi dali potpuno isti predlog, a pogotovo kada bi trebali da damo i opis poslova tih ministarstava koja ona trebaju da izvršavaju. Kolege iz SPS, isto kao i kolega Vučić su, odnosno jedan od njih Neđa, je bio mišljenja da je trebalo uvesti Ministarstvo za ekologiju. Ali to su njihova privatna mišljenja isto kao što je i moje pojedinačno mišljenje. Oni koji su kreirali ovaj zakon, odnosno koji su imali tu snagu da predlože taj zakon nisu mogli da iznesu nešto što je maksimalno, nego su dali u ovim trenucima optimalno rešenje, znači rešenje koje uz neka ograničenja pruža mogućnost da se postigne nešto što je zajedničko. Isto tako vezano za tu efikasnost Vlade. Mnogi od vas, a i mnogi u mojoj stranci kažu, Vlada će biti efikasnija ako bude manje ministarstava. Nije tačno. Broj ministarstava uopšte ne određuje efikasnost Vlade. Vlada je efikasna onoliko koliko je sposobna da realizuje ciljeve koje je postavila. Niko od nas i niko od građana ne bi imao ništa protiv da Vlada koja ima i 20 i 30 ministara opstane ako bi oni mnogo bolje živeli. Prema tome, na nama je da se izjasnimo o zakonu, odnosno izmenama Zakona o ministarstvima koji su danas na dnevnom redu. Osim toga neki poslanici su ovde predlagali, odnosno tražili personalna rešenja. Pa, personalna rešenja treba da prikaže onaj koji je dobio mandat da sastavi Vladu, to je premijer. Njegovo je pravo da izabere svoje saradnike, odnosno da napravi tim ministara sa kojima će da radi. Normalno, uz saglasnost i saradnju svojih koalicionih partnera. Ubeđen sam da će premijer blagovremeno u danu kada bude ovde na dnevnom redu rasprava o Vladi izneti predlog članova Vlade i da će svako od njih biti ovde spreman da odgovori na sva naša pitanja i da ponese deo odgovornosti za ministarstvo koje prihvata. Na one primedbe koje se odnose na to zašto nismo odmah raspisali izbore. Mnogo puta je rečeno da smo se vodili time da u ovom trenutku nam je mnogo važniji interes Srbije, nego naš partijski interes bez obzira na to koliko je naša popularnost po raznim istraživanjima u biračkom telu. Na kraju, nadam se da ćemo danas uspeti da uspešno završiti ovu raspravu vezanu za izmene i dopune Zakona o ministarstvima, a da ćemo u narednim danima nastaviti diskusiju o novoj Vladi i da ćemo tu biti još konkretniji. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Saša Milenić. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, uvaženi predstavnici Vlade Republike Srbije, dame i gospodo narodni poslanici u Narodnoj skupštini Republike Srbije, nad predmetnim predlogom Zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima najpre bih saopštio ono što držim da je njegova politička suština i rezultat političkog procesa koji on formalizuje. Ujedinjeni regioni Srbije, više nisu u Vladi Republike Srbije. Poslanička grupa URS više nije deo vladine skupštinske većine i biće opozicija Vladi Republike Srbije. Naravno, URS nikada nisu bili, niti će sada biti, niti mogu biti opozicija Srbiji. Iako postoji jedna tendencija da se ovaj predmetni predlog zakona tumači prvenstveno u jednom sistemskom ključu kao izvan aktuelnih pitanja i političkih procesa relevantan, nisam sklon da ga vidim na takav način. Iako je u tom duhu imamo suštinskih primedaba osnovna je da smatramo da Ministarstvo privrede i Ministarstvo finansija ne mogu biti odvojeni makar u kriznom periodu. Najgrublje rečeno smatramo da je i najliberalnijim privrednim tradicijama Evrope. Kriza potvrdila neophodnost državnog subvencionizma intrevencionizma i da to nije moguće na bezopasan način obavljati bez duboke koordinacije sa Ministarstvom finansija, baš kao što ni ozbiljni fiskalni planovi u periodu krize ne mogu biti pravljeni bez neposrednih, direktnih, kompetentnih uvida u privredna pitanja makar u kriznom periodu. Ali, ovu temu ćemo ostaviti za raspravu u pojedinostima, na kojoj ćemo i sami priložiti svoje konkretne predloge. Ono što ostaje centralna tema je ono čime sam svoj diskusioni prilog i počeo. URS kojima je upravo pomenuto predmetno ministarstvo, a sada podeljeno i pripadalo, nikada nisu krili činjenicu da nisu najveća partija u Vladi Republike Srbije od njenog osnivanja, da zapravo smo u ovu Vladu pozvani, mnogo puta smo sami potencirali da naši glasovi u parlamentu nisu odlučujući i da Vladina skupštinska većina i bez URSima dovoljno glasova, da donese odluke i zakone koje želi doneti. Zbog toga, kada nam se premijer koji nas je i pozvao u Vladu zahvalio na dosadašnjoj saradnji, jasno smo rekli da tu nema apsolutno nikakve drame po URS, niti smo ozlojeđeni, niti smo ljuti, niti smo uvređeni. Odmah je pala reč da ćemo biti konstruktivna opozicija. Iako u srpskom jeziku reč „opozicija“ stoji sasvim prihvaćeno i razumemo je odlično, bojim se da oko reči „konstruktivan“ još uvek ne vlada potpuni dogovor šta bi ona imala za značiti. To da razjasnim, konstruktivan karakter URS znači da ćemo voditi principijelnu, odnosno programsku politiku, to je deo i one napomene s početka da Srbiji nećemo biti opozicija, da nećemo svoja stanovišta zasnivati na personalnim pitanjima i nećemo se određivati prema zakonskim predlozima i idejama u zavisnosti od toga od čega potiču, već prema tome kako stoje ta pitanja u odnosu na program URS, kako mi principijelno, ideološki i programski odgovaramo na te teme. Ako je ovo nekome nejasno, ja bih pojasnio konkretnim primerom, da ne bi bilo, pošto su primeri uvek konkretni, uvređenih, uzeću lični primer. Poznato je, verujem da sam u toku predizborne kampanje kao kandidat za narodnog poslanika na listi URS potpisao programsku platformu „Preokret“, iako su LDP i SPO koji su autori te platforme bili konkurenti u istoj izbornoj trci, nije mi to bilo teško, baš kao što u URS to niko nije ni zamerio. Zašto? Zato što smo za razliku od viđenja da je to samo jedna od mogućih političkih platformi imali jasnu svest o tome da to nije jedna od mogućih političkih platformi, već jedini okvir u kojem će se odigravati politika Srbije. Baš zato nije mi uopšte bilo teško da glasam za zakonske predloge koje predlažu SNS i SPS, bilo da je reč o novoj Rezoluciji o KiM, bilo da je reč o Briselskom sporazumu, bilo da je reč o celom paketu zakona o ubrzanim evropskim integracijama Srbije. To je zapravo duh iste one platforme koju sam potpisao kada sam potpisao platformu „Preokreta“, svejedno što su jedan tekst pisali predstavnici jedne partije i političke opcije, a potom zakonske predloge predlagali predstavnici drugih partija. Reč je o principima i političkom programu, da Beograd i Srbija moraju prestati da neguju problem KiM, da zarad sopstvene perspektive moraju pristupiti rešavanju tog problema međunarodne zajednice na vlastitom tlu, a u interesu bržih evropskih integracija i napredovanja Srbije i u interesu njene budućnosti i generacija koje dolaze. Svaki predlog Vlade Republike Srbije koji bude u tom ključu došao na menй Narodne skupštine, sasvim sigurno, imaće podršku URS. Mi, međutim, imamo i određenu brigu. Zabrinut sam. Od oktobra 2000. godine, od Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, 2008. pogotovo, a nakon dobijanja statusa kandidata i očekivanja datuma početka pregovora o pristupanju Srbije EU, svi relevantni politički događaji u Srbiji imaju evropski kontekst. Upravo i tekuća rekonstrukcija Vlade Republike Srbije, hteli mi to ili ne, njeni kreatori želeli da upišu to značenje ili ne, mora biti shvaćena i u evropskom kontekstu. Mi smo tako učestvovali do sada u Vladi Republike Srbije. Znali smo da u toj heterogenoj, obimnoj koaliciji, URS predstavljaju jedinu političku partiju vladine većine koja je udenuta u sasvim realan evropski politički kontekst. Od svih partija vladine većine URS su jedini akter evropske političke scene, budući da smo punopravni članovi EPP Evropske narodne partije, evropske porodice političkih partija umerene desnice. To je, čini mi se, bio jasan znak zbog neprijatnih iskustava i sećanja iz 90-ih godina pojedinih partija vladine koalicije, da to nije Vlada koja svoje jedinstvo gradi na zajedničkoj političkoj prošlosti, već je upravo prisustvo URS bilo znak da je to Vlada koja svoje jedinstvo i svoju politiku gradi na zajedničkoj percepciji evropske budućnosti Srbije. Nakon zahvaljivanja URS-u na učešću u radu Vlade, ne znam kako će stvar stajati po ovom pitanju. Druga, još veća briga je što primećujemo da u političkom životu Srbije raste nivo političkog monologa, a nestaje dijalog, kao prostor i uslov demokratskog procesa u unapređenju svih životnih pitanja i tema. Nasuprot monološkom diskursu, URS će sada, uz zahvalnost što smo imali priliku taj teret da nosimo, rasteretivši se bremena odgovornosti za učešće u Vladi, moći više vremena da posvete negovanju političkog dijaloga u demokratskoj političkoj praksi Srbije. Sa radošću očekujemo gospodina Dinkića, gospođu Suzanu Grubješić i gospođu Vericu Kalanović u poslaničkim klupama, uz čestitke za sve što su uradili i napomenu da URS hoće biti opozicija Vladi Republike Srbije, ali nikad interesima građana Republike Srbije, svih sela, varoši, krajina u kojima oni žive.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Tomić.
Uvažena predsedavajuća, poštovane kolege narodni poslanici, današnji predlog izmene i dopuna Zakona u kome se praktično deo finansija i deo privrede razdvaja u posebna ministarstva treba da naiđe na opštu podršku svih poslanika iz prostog razloga što mi već funkcionišemo u dva skupštinska odbora koja su razdvojena. Jedan je Odbor za budžet i javnu potrošnju, a drugi je Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Ono što su svi članovi odbora kojim ja predsedavam, odnosi se na privredu, imali prilike da vide, to su izveštaj Agencije za privatizaciju, to su oblasti kojima praktično ovo ministarstvo se samo bavilo, jer nije imalo vremena da se u jednom razvojnom pravcu bavi i razvojem turizma, rešavanjem pitanja društvenih preduzeća, koja još uvek nisu privatizovana, pitanje privatizacije koje mora da se završi do kraja 2013. godine, kojim smo se obavezali, razvojnim projektima koji će biti finansirani od strane EU, a sada praktično kroz ovu izmenu i dopunu zakona, kroz formiranje Ministarstva za privredu imaćemo prilike da se ozbiljno pozabavimo svim ovim problemima. Jedan od najvećih problema praktično u društvu su preduzeća u restrukturiranju, kod kojih na neki način suštinski država ima određenu obavezu. Ali, s druge strane mi imamo veliki problem, iz prostog razloga što ta preduzeća tavore, žive na osnovu onoga što im država daje, a ništa nismo učinili da ih osamostalimo u finansijskom smislu, i pustimo na tržište gde bi oni mogli da funkcionišu sami. To je jedan veliki posao, jer tih 170 preduzeća u restrukturiranju vuku jedan veliki broj zaposlenih ljudi, koji praktično žive na ivici egzistencije, u jednoj neizvesnosti, da li će biti prodati ili će na kraju postati vlasništvo države. Ono što je važno još reći, da su sednice dva odbora držane zajednički, upravo iz razloga što su postojale različite inicijative i sindikata i Asocijacije malih i srednjih preduzeća, i Unije poslodavaca, da se mnogi gorući problemi u društvu, a to su reforme u samoj privredi, reforme u javnom sektoru, na neki način konstruktivno pokušaju da se reše do kraja ove godine, stavljajući jednu platformu u program koji ćemo moći zajednički kroz jedan politički konsenzus, što je bilo prvi i osnovni uslov da bi do ovoga rešenja došli. Ono što je na kraju važno reći da se ovde od strane nekih opozicionih stranaka čulo da ovim izmenama i dopunama nije se obraćala pažnja za industrijski razvoj i da nigde nije ni pomenut taj industrijski razvoj, treba samo reći da upravo preduzeća koja su u fazi restrukturiranja i mi smo u Skupštini Srbije imali javno slušanje na temu rešavanje problema u metalskoj industriji, suštinski pokazuju dadanašnja ekonomija se preko 60% zasniva na sektoru usluga, a da onih ostalih 40% ide sektoru proizvodnje roba. To je taj problem u kome u jednom diskontinuitetu se Srbija našla po pitanju industrijske proizvodnje u kojem jednostavno u toj privatizaciji, koja na neki način nije odrađena na adekvatan način, u poslednjih 10, 12 godina, i sa svim onim ekonomskim problemima koje je Srbija imala, pokazalo se da je potrebno da Ministarstvo privrede se odvoji suštinski i pozabaviti svim ovim problemima. Treba pozdraviti i taj deo da ministarstvo pravde će uzeti ovaj deo kojima se Ministarstvo finansija i privrede bavilo u smislu imovine koja će se sigurno definisati na kraju ove godine. Ono što treba istaći, a to je da reforma javnog sektora je jedan od najtežih zadataka koji nas očekuje a da prema statistici Republike Srbije otprilike oko 600 hiljada ljudi radi u javnom sektoru, koji podrazumevaju državnu upravu i javna preduzeća, 300 hiljada ima preduzetnika, 300 hiljada radi kao poljoprivredni proizvođači. Treba reći da 900 hiljada ljudi praktično rade u privredi. Ono što je interesantno, a to je siva zona. Računa se da oko 500 hiljada ljudi funkcioniše na sivom tržištu, odnosno radi, stiče određena primanja na mesečnom nivou, koja su zaista visokog ranga, i ne plaćaju državi nikakve dažbine i nisu nigde prijavljeni. To je problem koji nije samo problem Srbije, nego i zemalja u regionu, ali je problem sa kojim Srbija takođe mora da se suoči. Kada bi hteli da radimo reformu privrede i reformu Penzionog fonda, sve to odjednom, i reformu preduzeća u restrukturiranju, došli bi do toga da bi u nepripremljenom investicionom ambijentu mnogo ljudi ostalo praktično bez i jednog primanja, to jednostavno država ne sme da dozvoli. Zbog toga je, na kraju krajeva i podrška ovoj izmeni i dopuni zakona razdvajanje jednog ministarstva u dva i razdvajanje nadležnosti i to treba pozdraviti, podržati i sve ove ljude mlade koji će doći i praktično voditi ova ministarstva, rasterećeni od onih problema sa kojima mi imamo u smislu partijske podeljenosti u smislu određenih predrasuda, koje na kraju krajeva i kod samog poslovanja imamo. Ono što bih na kraju htela da vam kao neko svoje viđenje dam, a to je dosta smo slušali o izmenama i dopunama zakona i potrebi da se jedno novo ministarstvo oformi po pitanju ekologije, ja bih ga malo stručnije nazvala, po pitanju zaštite životne sredine, jer je to širi pojam od ekologije, ali ono što nas očekuje, to je otvaranje poglavlja 27. za tek tri godine. U te tri godine mi treba da pripremimo određena zakonska rešenja da bi smo otvorili to poglavlje. Ovaj parlament će igrati veliku ulogu o tome. Za sada je oko 230 zakonskih predloga prošlo ovaj skupštinski saziv, a da bi smo dostigli otvaranje poglavlja 27, biće potrebe da promenimo oko 30% ukupne zakonske regulative sa još 500 zakonskih i podzakonskih akata da bi smo pričali o poglavlju 27. Ono što je važno reći, da sada nije trenutak za izdvajanje posebnog ministarstva za te potrebe, iz prostog razloga što mi ne samo što imamo u tri ministarstva, nego u pet, u sedam dotičemo ovo poglavlje po različitim temama. Zbog toga u nekim državama EU ne postoji Ministarstvo zaštite životne sredine, u našem komšiluku je to bilo vezano za zaštitu životne sredine kao jedno siroče, niko ga neće. Zašto? Zato što mnogo košta i to je ono što je jako važno reći, da je to ekonomska kategorija društva, to je pod jedan. Pod dva, što se tiče zaštite životne sredine, ona sad već prelazi u viši stepen u zemljama razvijenim EU, u tzv. „zelenu ekonomiju“. Prema tome, ako bi zemlje EU otvarale takvo ministarstvo, ono bi se zvalo ministarstvo za zelenu ekonomiju. Ono što je nama raditi, a to je pripremiti ekspertske timove, ekspertske grupe, zajedno sa svim predstavnicima državnih institucija, ako želite ozbiljno da se bavite bilo kojim segmentom društva, pa i ako je to zaštita životne sredine, onda je to jedini put. Iako sad to još uvek nije trenutak, treba to pripremiti na adekvatan način i onda staviti na jedno mesto sve ono što je potrebno da bi ste jedno poglavlje otvorili. Na kraju krajeva, moje kolege koje su dale određene predloge za svoja mišljenja, tako i ja sam eto izdvojila svoje mišljenje po pitanju zaštite životne sredine i smatram da u ovom trenutku izmene i dopune Zakona o ministarstvima sasvim prihvatljivo za ovaj trenutak koji politički, u kome mi moramo jako puno toga da uradimo i po pitanju implementacije Briselskog sporazuma, i po pitanju restrukturiranja javnog sektora, znači preduzeća u restrukturiranju i po pitanju određenih reformi, pa čak i penzionog fonda, odnosno stvoriti jedan ambijent u kome će penzioni fondovi moći da funkcionišu kao nekog poluoblika investicionih fondova, kao što je to odlika zemalja EU. Na kraju, smatram da bi svi poslanici trebali da podrže sve izmene i dopune. Logično je da opozicija nema interesa da podržava poziciju ovakvim zakonskim rešenjima, ali zarad postizanja konsenzusa po određenim pitanjima, ja sam sad samo navela pitanje zaštite životne sredine, ali mislim da i pitanje privrede traži jedan opšti konsenzus za donošenje određenih mera, mi smo to čuli od drugih poslaničkih grupa, smatram da bi bilo jako korisno i jako pametno da podrže ovakve predloge jer je ovo prvi korak ka, praktično, postizanju nekih uspeha u smislu razvoja, odnosno zaustavljanja propadanja srpske privrede, koliko toliko i dovođenje investitora za razvoj, za podizanje ekonomskog razvoja, pa makar sledeće godine. Hvala.
Hvala. Bojan Đurić, povreda poslovnika. Izvolite.
Evo, vrlo kratko ću, gospođo Kovač. Član 107. povređeno je dostojanstvo Skupštine. Niste reagovali kada je gospođa Tomić rekla da opozicija nema interes da podrži ovakav zakon čak i kada bi on bio dobar. To je, prosto, uvreda za Skupštinu, pre svega za LDP, a ondai za čitavu Skupštinu. Otkud vam ta ideja da opozicija nema interes? Vi ste rekli da moramo da radimo reformu penzionog fonda i da ono funkcioniše u jednom delu kao neka vrsta investicionog fonda ili skupa različitih fondova. Da ste došli pred nas sa tom inicijativom, mi bismo to možda podržali, samo nam je onda čudno da to radi Vlada u kojoj je PUPS i Milan Krkobabić. Znači, ja vam to govorim. Dođite, tražite podršku, pravite Vladu sa onima koji se sa vama slažu u tim ključnim stvarima, a nemojte da pravite Vladu sa onima koji su protiv toga. Zbog toga ne možemo da podržimo ovaj zakon, zato što u njemu, recimo, nema ni milimetar šanse da se desi reforma penzionog fonda. Ne razumem kakav je to izgovor? Dakle, nema interesa u vladajućoj koaliciji da napravi dobar zakon, to bi bila ispravna formulacija. Izvinjavam se.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Siniša Kovačević. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Uvažena predsedavajuća, uvaženi gospodine ministre, najpre čestitke na toj vrsti hrabrosti i izdržljivosti koju ste danas pokazali, naročito kada se uzme u obzir činjenica da je ovde danas trebao da sedi i gospodin premijer, pretpostavljam da se pakuje za Brisel, za svoj sutrašnji put, a u isto vreme i gospodin Vučić, koji nas je udostojio sa svojih sat i po vremena i onda opet, ponet nekim državnim obavezama koje su daleko važnije od sedenja u parlamentu, verovatno otišao. Nadam se da je u Leskovcu i da otvara „Roštiljijadu“. Voleo bih da polemišem sa njim, naročito o iskazanom stepenu prisnosti sa DSS, o čemu ja ne znam ništa kao član predsedništva, ali moguće je da postoje stvari koje ja ne znam. Nakon ovakvog ispada i istupa, kako god hoćete, samo mogu da postavim pitanje - kada ćemo se mi to uzeti? Isto tako bih rado polemisao i sa tezom da su sve naše primedbe nedobronamerne. Dragi prijatelji, držim da u ovom parlamentu ima 250 dobronamernih ljudi koji su sa svojim primedbama uvek dobronamerni i uvek u interesu Srbije, pa čak i onda kada te primedbe nisu tačne, kada su pogrešne. Jedan veliki američki satiričar jevrejskog porekla Artur Buhvald, ima jednu svoju humoresku koja se zove „Promena posteljine“, u kome on piše ingeniozno, kako samo Jevrejin sa autocinizmom prema rođenoj naciji može da pišetu humoresku, i kaže – u jednu baraku, u jednomkonc. logoru ulazi SS oficir, vrata se otvaraju sa treskom i on kaže – promena posteljine, Jevreji ustaju sa svojih kreveta, uzimaju posteljinu, SS Štrunban Firer dodaje - baraka jedan menja sa barakom dva, baraka tri menja sa barakom četiri. O takvoj se, dakle, promeni posteljine radilo. Meni se čini da je ova naša rekonstrukcija vrlo slična toj promeni posteljine. Ovo višemesečno zavlačenje, moderno rečeno spinovanje, ima samo jedan smisao, a to je da se izbegnu izbori. Šta fali izborima, dozvolite da postavim jedno retorsko pitanje. Dakle, oni traju mnogo kraće od ovoga što se zove rekonstrukcija. U isto vreme, mislim da su daleko čestitiji, daleko demokratskiji i daleko jednostavnije… (Meho Omerović, s mesta: Ovo je ismejavanje.) Izvinite, a čega je to ismejavanje? Dozvolite mi da završim… (Meho Omerović, s mesta: Ovo je ismejavanje žrtava holokausta.) Kojih žrtava holokausta, citirao sam Jevreja koji je napisao tu humoresku? (Meho Omerović, s mesta: Napadate i ismejavate holokaust.) Ko napada i ko ismejava holokaust?
Molim vas, gospodine Kovačeviću, nastavite sa izlaganjem.
Dozvolite mi da govorim, sprečite ova nepristojna dobacivanja.
Molim vas da omogućimo narodnom poslaniku da govori.
Sprečite ova potpuno stupidna dobacivanja, molim vas lepo. Na šta to liči? Moji su stradali u holokaustu, nemojte vi braniti žrtve holokausta od mene, molim vas. To je uvredljivo što vi radite. Dakle, oduzmite mi od ovog vremena, molio bih vas najljubaznije. Šta je bilo još jednostavnije, uvaženi gospodine Selakoviću? Pa, da ste napravili zamenu, da ministar poljoprivrede uđe u kabinet ministra kulture, da ministar kulture uđe u kabinet ministra poljoprivrede i obratno. Znaju proceduru, znaju sistem vrednosti i bilo bi daleko jednostavnije. Šest meseci mi ovde slušamo priču o rekonstrukciji Vlade da bismo dočekali sutrašnji dan a da ne znamo ko su ministri. Hoćete li nam reći? Hajde nama kao narodnim poslanicima saopštite, molim vas, ko su ministri kulture, ko su ministri poljoprivrede. Posao od nekoliko dana obavijen je velom misterije i velom tajne sa jako mnogo nagađanja, kao da se trguje heroinom. Tabloidi anticipiraju, otvaraju se kladionice ko su ministri, kakvi ministri, ko će biti ministri itd. Dakle, u tom principu sportskih analogija umorni smo i mi koji volimo sport. Znate, umorni smo i mi koji volimo sport, prolazna vremena, lestvice itd. Pre samo godinu dana izrikom je rečeno da koalicija pred parlament i pred Srbiju iznosi najbolje što ima. Sad odjednom imamo situaciju da ima bolje od najboljeg. Izuzimajući neke poteze u borbi protiv korupcije, ova vlada je za godinu dana iskazala potpuni fijasko. Otvoreni autoputevi se mere desetinama metara, ali bukvalno desetinama metara. Investicija nema. Od one demografske obnove sa kojom smo tako elokventno započeli svoj premijerski ekspoze ovde, ništa, bukvalno ništa. Čak ni članovi Vladi, kojih ima mnogo mlađih od nas, kojima su ostale samo uspomene i topao vazduh, nisu se potrudili da bar svojim primerom naprave mali iskorak u svemu tome. Znate, u staračkim domovima kreveti ne škripe, ma koliko da su luksuzni.Dakle, Srbija je prazna. Trideset hiljada sahrana više od rođenja. Oni stolari koji prave mrtvačke sanduke imaju, a oni koji prave kolevke nemaju hleba da jedu. Vojvodina je potpuno prazna. Svaka druga kuća je prazna. O istočnoj Srbiji da ne govorim. Škole se zatvaraju. Dakle, ako nas nema, ničega nema. I šta se za tih godinu dana dogodilo? Ništa, osim što smo spinovani sa tom rečenicom fantastičnom – strukturalna ili ne znam kakva rekonstrukcija. Uspelo se u još jednoj stvari, da se u jednom istorijski neverovatno kratkom periodu napravi kult ličnosti i zato mi je žao što je gospodin Vučić otišao. Rado bih polemisao s njim i toj polemici se unapred radujem. Ovog puta ću izbeći da o tome govorim zato što držim da prosto nije korektno govoriti o tome kada čovek kome imate nameru da kažete da je dužan da sa svojim intelektualnim asortimanom bori protiv tog kulta ličnosti, nije ovde, a da je taj kult ličnosti prisutan, moraćete samnom, dragi moji prijatelji, da se složite, postoji jedan čovek koji sa lakvidarnom lakoćom u ovoj zemlji rešava probleme aflatoksina u mleku, rešava probleme bolesne dece, rešava probleme zoologije i botanike, hrastova, sportskih klubova itd. Dakle, od svega toga ostalo je samo da se pojave knjige – prvi potpredsednik i lekovito bilje, prvi potpredsednik i pčele. Taj smo slučaj imali. Po toj smo livadi, dragi prijatelji, hodali i zaista očekujem od gospodina Vučića jednu polemiku na tu temu i zaista ću sada prekinuti da govorim o tome iz vrlo prostog razloga, što me na to upućuje građanska pristojnost, on nije ovde, a rado bih polemisao oko svega toga. Ovde je suština, dragi prijatelji, u nečem drugom. Dakle, izađite vi, dragi moji naprednjaci, na izbore. Uzmite svojih 60% i formirajte vlast i u Beogradu i u Srbiji i povedite nas prema tom bezpogovornom horizontu, prema tim fantastičnim svetlima Evropi. Zašto to ne uradite? Da li se možda plašite istorijskog suda ili suda svoga naroda? Imali smo mi jedan sličan slučaj kada je jedna stranka imala ovde tu većinu, imala je 180 poslanika u parlamentu, pa smo videli kako je to završilo – ili se nema dovoljnog političkog, poetičkog, etičkog ili kadrovskog potencijala. Zašto se toliko izbegavaju izbori? Šta je ostalo? Završiću da bi moje kolege mogle da govore. Ostalo je da se proda Kosovo, da se preda Kosovo, da se prvi put u modernoj političkoj istoriji jedna država odrekne dela vlastite teritorije, uprkos protivljenju vlastitih sunarodnika, a onda ćemo u drugom delu naredne godine imati ponovo rekonstrukciju, samo, uvaženi gospodine Meho, nećemo ovaj put menjati posteljinu, nego ćemo menjati gaće i čarape. (Predsedavajuća: Molim vas, gospodine Kovačeviću, nemojte direktno da se obraćate narodnom poslaniku.) Izvinjavam se. Hvala lepo.
Reč ima gospodin Omerović. Izvolite. Gospodine Omeroviću, izvolite.
Zaista sam mislio da će uvaženi kolega Kovačević stati sa ovim svojim „nadahnutim izlaganjem“ i mislio sam da ne reagujem, ali na kraju je ničim izazvan spomenuo moje ime. Mislim gospođo predsedavajuća da ste vi prekršili Poslovnik zato što ste dopustili narodnom poslaniku da citirajući, kako on kaže jednu humoresku, na najprimitivniji, najvulgarniji, najsramniji način vređa nešto što je najveća sramota čovečanstva koja se desila u proteklim vekovima, a to je nešto što se naziva kolokvijalno Holokaust. Dakle, poredeći rekonstrukciju Vlade sa zamenom posteljine u koncentracionim logorima, u barakama tih koncentracionih logora, mislim da svakom ozbiljnom čoveku izaziva i strah i strahopoštovanje. Jednostavno, nemam reči kako da prokomentarišem to. To je najveća uvreda i sramota za dostojanstvo onoga na šta su se danas celo prepodne mnoge moje kolege i koleginice poslanici pozivali, to je dostojanstvo Narodne skupštine Republike Srbije.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Šajn, povreda Poslovnika.
Poštovana predsedavajuća, mislim da ste povredili Poslovnik time što niste kolegu poslanika zamolili posle intervencije u sali koja takođe jeste vrsta povrede Poslovnika, da ga zamolite zaista da precizira vrlo jasno šta je mislio kada je to rekao i da jasno razdvoji da ta metafora koju je upotrebio može da se razume na dva načina. Može da se razume na jedan način da je zaista ova Vlada koncentracioni logor i da ona menja posteljinu, a može da se razume i na taj način da je govorio samo o promeni nečeg drugog. Zamolio bih kolegu, ne samo zbog žrtava koje je pretrpela njegova porodica, već zbog žrtava koje su svi ljudi pretrpeli u toku Drugog svetskog rata i koncentracionih logora, da zaista jasno kaže o čemu je mislio, da bude vrlo precizan i mislim da ne treba da se igramo sa takvim stvarima. Hvala.
Hvala. Gospodine Kovačeviću, izvolite.
Moram zloupotrebiti vašu pažnju samo par minuta. Dakle, teško je tumačiti umetničko delo, znate. Moj citat je više nego precizan, više nego tačan. Pozvao sam se na čoveka koji je Jevrejin. U humoresci „Promena posteljine“ se očituje, uvaženi gospodine Šajn, znam da ste Rom i znam da je i vaša populacija, vaš narod, preciznije ću se izraziti, takođe snažno stradala. Dakle, govori se o bespogovornom cinizmu jedne sile koja je u stanju da se sa samrtnicima ruga i igra na tako beskrupulozan način. Za to ne treba previše inteligencije da se to shvati, znate, a ova moja metafora je iskorišćena u kontekstu nečega što je podrazumevalo uzaludnost posla ovog kojim se bavi Vlada. Dakle, jedna potpuno nepotrebna promena prljave posteljine, u kojoj će se sistem vrednosti vrlo brzo vratiti na staro, uvažavajući čak i činjenicu da su angažovani neki novi ljudi. Mladi Lazar Kostić, kome želim svaku sreću i svaki uspeh, želim da bude uspešan koliko i njegov imenjak Lazo Paču, dolazi iz jednog uređenog društveno-političkog i finansijskog sistema u jedan karakazan, u jedan potpuni haos. Hoće li on imati snage da se tome odupre? Hoće li imati snage da kaže gospodinu Pavloviću - ne dam? Onda se tu postavlja još jedno retorsko pitanje, dragi prijatelji - sistem vrednosti u prosveti ove zemlje. Vi imate šest oficijelnih državnih ekonomskih fakulteta od Subotice do Niša, sa jednom respektabilnom i dugom tradicijom. Verujem da su mnogi od vas možda završili te fakultete ili možda predaju na njima. Nekoliko stotina univerzitetskih nastavnika od docenata do emeritusa predaje na tim fakultetima. Šta im poručujete tom činjenicom? Šta poručujete onim ambicioznim studentima čiji su proseci 10, ili koji se vrte oko 10, tako što ćete dovesti čoveka sa druge strane sveta koji nije bio devet godina ovde? Moja koleginica je maločas rekla, ne bude mesec dana kod kuće njena se avlija promeni. (Predsedavajuća: Vreme, gospodine Kovačeviću.) Hvala lepo gospođo. Računam na vašu dobru volju.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miletić Mihajlović. Izvolite. Izvinite gospodine Mihajloviću, gospodine Šajn hteli ste repliku, vidim da ste se prijavili? Izvolite.
Poštovani gospodine Kovačeviću, razumem vas da svako može da tumači umetničko delo na ovakav ili onakav način. Međutim, nadam se da i vi mene razumete, da to nisam rekao zato što ne mogu da razumem neko umetničko delo, možda ne tako dobro kao vi, možda zaista ne tako dobro kao neki drugi ljudi, ali govorim vam kao građanin Srbije. Ne ni kao Rom, nego ko dolazi iz države u kojoj je stradao veliki broj građana te države zato što su pripadali ili Srbima ili Jevrejima ili Romima. Samo zbog toga sam vas zamolio da ono što može da se tumači na različite načine u Skupštini na vrlo jasan način preciziramo i šaljemo jasne poruke. Ukoliko sam vas dobro razumeo, pokušali ste, možda ne dovoljno vešto, da govorite o tome da je promenjena samo forma, da iza toga ne suštine, ali srpski jezik je dovoljno bogat i srpska literatura je dovoljno bogata da svojim primerima to na jasan način definiše, a da ne moramo da ulazimo u takve metafore koje zaista mogu da dovedu do problematičnosti. Verujte mi da sam prvi koji ne bi podržao jednu nacističku priču u Srbiji, koji ne bi podrđao priču koja je vezana za Holokaust i to je moje duboko uverenje, a verujem da i vi to isto mislite. Hvala.
Hvala. Gospodine Kovačeviću, pošto je vaša diskusija izazvala repliku, zamolila bih vas da se na ovome zadržimo jer smo se udaljili od teme. Reč ima narodni poslanik Miletić Mihajlović.
Poštovana potpredsednice, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, danas razgovaramo o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, a zapravo je tema rekonstrukcija Vlade Republike Srbije i ovim zakonom treba da se uredi ono što tek sledi za nekoliko dana. Kada je reč o zakonu, želim da kažem da ovim izmenama i dopunama je učinjen izvestan boljitak u smislu bolje sistematizacije poslova državne uprave, u smislu onoga što će biti bolja efikasnost rada ministarstava, ali svakako da postoje problemi koji ovim izmenama i dopunama nisu rešeni i o kojima je ovde bilo reči. Jasno je uvek kada se pravi nova vlada ili kada je prilika da se ona rekonstruiše je to momenat da se na bazi onoga što su prošla iskustva učini neki boljitak i ovde je to učinjeno, ali možda ne dovoljno. Uostalom i u prošloj vladi mi smo imali ta mega ministarstva, ili džinovska ministarstva koja su obuhvatala nadležnosti maltene pola Vlade što nije imalo ni smisla niti potrebe, ali to je stvar dogovora i cene onoga što je moglo u tom trenutku u koaliciji tada da se dogovori. Ovde je reč o rekonstrukciji koja ima za cilj da udahne svež vazduh, da se skupi nova snaga u šta sam uveren da će se to i učiniti i sasvim je sigurno da ako je to tako, ova rekonstrukcija je opravdana. Ona je u funkciji većeg rada, veće efikasnosti, bržih reformi i boljih rezultata koji se očekuju od naše Vlade iako ti rezultati dosadašnji su svakako evidentni. Ova rekonstrukcija jeste i strukturalna, odnosno organizaciona, ona jeste i programska i personalna, uz činjenicu da se ovom rekonstrukcijom zamenjuju i oni ministri koji su imali i te kako dobre rezultate, kao što je na primer ministar Knežević u Ministarstvu poljoprivrede, koji je morao da plati politički ceh zbog onoga što se dogodilo sa mlekom u vezi sa aflatoksinom. Čitava afera je kreirana u određenim centrima moći, zarad nekih tuđih interesa, ko zna kakvih, a u svakom slučaju, na štetu Srbije i na štetu seljaka i proizvođača. Ili, recimo Žarko Obradović zbog krađe testova male mature za koju on i njegovi saradnici nisu direktno krivi, jer su za krađu objektivno bili krivi „Službeni glasnik“ i „Prosvetni glasnik“. Ne bih o tome sada govorio, ali svakako moram da kažem da je na drugoj strani pomenuti ministar Obradović imao jako dobre rezultate u oblasti obrazovanja, bar u odnosu na ono što su poslednjih dvadesetak godina u Srbiji. Ili rezultati ministra Mrkonjića, koji je mnogo uradio, ali nedovoljno zbog nedostatka para itd. Mi govorimo ovde o nekom neuređenom sistemu u Srbiji, ali svakako da je na dnevnom redu i pokušaj da se mnoge stvari urede i organizuju na jedan bolji način u odnosu na juče, ali se to svakako i stalno osporava. Rekonstrukcija je rezultat, pre svega, analize, ali i odluke vladajuće većine da poboljša situaciju. To nije rezultat pritiska opozicije ili nezadovoljstva na opštem planu u Srbiji. To zapravo govori o odgovornosti ove Vlade, ove vladajuće koalicije i aktuelne Vlade. Rezultati ove Vlade su evidentni. Ona je pokrenula u ovakvom sastavu kakva je ona bila do sada niz promena. Zna kuda ide, ima viziju. Ona će približiti Srbiju cilju do koga treba da stigne i do koga je možda mogla da stigne i mnogo ranije. Konačno, ova Vlada za godinu dana je uradila više nego sve prethodne od 2000. godine, ako ćemo vreme meriti po onome što je dolazak demokratske opozicije Srbije na vlast. Konačno, pitamo se ko je doveo Srbiju do početka pregovora sa EU? Svakako ova Vlada. Za takav rezultat na političkom planu, ali i na ekonomskom planu, gde se stvari pomeraju na bolje, svakako je zaslužna ova Vlada i ministri u njoj, ali najviše premijer Ivica Dačić i prvi potpredsednik Vlade Aleksandar Vučić, i to zajedno. Ovo apostrofiram zajedno, zato što se svakako uočava u javnosti da su pomenuta dvojica lidera zapravo jedan uigran tandem, koji se međusobno savršeno dopunjuje. Smatram da njih dvojica zajedno, a i ostali ministri stari i oni novi koji će tek doći, treba da postignu ono što je dobro za Srbiju u budućem periodu. Dovoljno sam autonoman i samostalan da iznesem i svoje lično mišljenje da u dobrom delu javnosti imamo to da smeta prenaglašena glorifikacija ili veličanje, da upotrebim izraz na srpskom, veličanje jednog ili drugog lidera ili pojedinačnih stranaka iz sastava Vlade, pa tako nešto svakako ne doprinosi afirmaciji suštine rekonstrukcije koje imamo na dnevnom redu, niti doprinosi boljitku u budućem radu. Apelovao bih na to da moramo sa više političke mudrosti i međusobnog poverenja da nastavimo dalje. To će biti dobro za Srbiju i za građane, a to će svakako biti i ono što će doprineti ostvarivanju ciljeva pred kojima smo i za koje verujem da svi stremimo u tom pravcu, kako pozicija, tako i opozicija. Ovo je politička arena u kojoj se vodi bespoštedna borba, ali često samo zarad političkih poena, a nemamo dovoljno političke iskrenosti da razgovaramo suštinski i onako kako treba. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Mićunović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, drage kolege, možda ovo o čemu ću govoriti nekome bude izgledalo kao ponavljanje nekih opštih mesta iz političke filozofije, ali budući da nas ovde ministri često čašćavaju svojim predavanjima o mnogim stvarima, hteo bih da kažem onda nešto što bi možda objasnilo kako je izgledala naša današnja sednica i sve ono što se s tim dešavalo do sadašnjeg trenutka. Način na koji je sazvana sednica je uvredljiv. Način na koji su se obraćali ministri takođe je uvredljiv. Onda ostaje jedan zaključak koji je poznat, da u reformama svih zemalja koje su prošle kroz dugogodišnju praksu jednopartijskog sistema, glavni problem ostaje pitanje podele vlasti i razumevanja te podele vlasti. Naviknuti da je Vlada sve, odnosno partija kroz Vladu, a da su parlament i neke druge institucije samo dekor, njima se samo podele određeni zadaci, ta navika da se moć nalazi isključivo u Vladi jeste nešto što dominira već 20 godina sa različitim uspehom i u našem parlamentu. Nezamislivo je da ministri ne znaju ili da ne žele da znaju da su oni izabrani voljom parlamenta, voljom poslanika i to zbog toga što poslanici kao predstavnici naroda i nosioci suvereniteta daju ovlašćenja određenim osobama koje su u toj službi da vrše određene poslove, da ih oni onda mogu kontrolisati i moraju ih kontrolisati, da ih mogu kritikovati i treba da ih kritikuju, da ih mogu smeniti kad god parlament to želi, uvek. Obrnuto nije slučaj. Iako postoji podela vlasti, zna se hijerarhija. Nezamislivo je da ministri prete poslanicima koji kritikuju. To je groteskno sa stanovišta razumevanja demokratije, kao da se ministri obraćaju poslaniku rečnikom uličnim – sram te bilo. To je nedolično, to je nerazumevanje, gde ministar misli da je sva moć. Problem je u tome što iako postoje Ustav i podele vlasti i jasna razgraničenja, i dalje se pokušava preko izvršne vlasti izvršiti distribucija ili redistribucija političke moći u kojoj je sva moć u Vladi i utoliko u tome tolika jagma za ministarskim mestima. Kad se vratimo na naše probleme u Srbiji, kako to ovde izgleda? U Srbiji, nažalost, još uvek mnoga društvena pitanja se redukuju na politička pitanja, pa nešto što treba da rešavamo kao društvo, radi svog napretka ili opstanka, prepuštamo političkim partijama i onda ostaje to isključivo kao pitanje političko i ono društveno i taj društveni interes se ne vidi, a onda ono što je političko pitanje, vrlo brzo se redukuje na personalno pitanje. Ovo što smo mi imali tzv. rekonstrukcija Vlade, naime, najavljeno je kao velika, nekad tako reći društvena rekonstrukcija što će omogućiti suštinske promene u društvu reformi itd. Na kraju se svelo na jedno političko pogađanje unutar koalicije, a ono što je još gore, mi smo videli i ne možemo to sakriti, da problemi nisu samo konflikti unutar koalicije, nego i konflikti unutar stranaka, jer na kraju se sve to svede negde na neko personalno pitanje. Ono do čega ćemo doći u razgovoru narednih dana biće pitanje - šta je ova rekonstrukcija drugo nego izbacivanje URS iz Vlade, iz koalicione Vlade, to je jedina novost koja se dogodila. A onda će se postaviti pitanje - zašto je smenjen, izbačen iz Vlade Dinkić? Neko će reći - loše je radio, loše je govorio, itd, nije im uspeo plan, program. Dobro, ali ako je on neuspešan, kako se onda preko noći pretvorio u jednog od glavnih aktera zamenika jednog komiteta od koga strašno mnogo očekujemo, a to su Arapski Emirati, odakle će stići ogromne investicije itd? Dakle, mi vidimo o čemu se upravo radi, ali stvaramo jednu maglu i jednu sapunicu vučemo kao na televiziji šest meseci, kako će se to pitanje razrešiti, ko će biti ministar, tu je drama bila ogromna i užasna. To je gubljenje vremena i što je najgore otvara se osnovno pitanje - može li se društvo demokratizovati ili ne? Pazite, ne govorim ovo napamet i ne želim da to posebno istaknem, ali moram da kažem - nije takva stvar bila oduvek. Sada se želi govoriti da je svo zlo i sve nakarade društva došle negde posle 5. oktobra. Gospodine predsedavajući, sedeo sam tu u dve Skupštine kao predsednik, dešavalo se, onda su mogli ministri da budu istovremeno i poslanici. Dva puta sam ministra unutrašnjih poslova oterao sa govornice kada je napravio neke nepristojne aluzije na neke članove opozicije, a kada je jedan ministar odbrane na savezu Vlade nasrnuo na Vojislava Šešelja, ja sam ga izbacio iz Skupštine sa sednici i tražio sutradan da bude opozvan kao ministar, što je i učinjeno. Izvinite, to su bili neki koraci demokratije. Mi se vraćamo u mnogim elementima, restauriramo jedno vreme za koje ne želimo da kažemo da je prošlo i da je bilo na jednom nivou koji bi morao biti prevaziđen, ako želimo da se udružimo sa ostalim svetom i da prihvatimo određene standarde. Mi smo ovde već imali slučaj sa pomenutim ministrom, kada smo prekidali Vladu, na način ophođenja ministar prema poslanicima. Može ministar da kritikuje poslanike, ali ne može da preti da će ga poslati u zatvor krivičnom prijavom. Onda taj ministar ne razume zakone ili ih nije čitao, zakone o Skupštini, Zakon o Narodnoj skupštini, član 38. kaže da poslanik ne može biti pozvan na krivičnu odgovornost zbog bilo čega što je izjavio pismeno ili usmeno u Skupštini. Držimo se zakona koje je ova Skupština izglasala, to je naš temelj, to su ozbiljna pitanja. Imali smo ministra koji je slikao parlament da ga prikaže na Tviteru kao nekakvu bandu ljudi koji tu pripadaju ili nisu tu itd. Jednom se uljudimo, bar u tom elementarnom smislu. Neko misli da nekoga treba da zaplaši ovde, pa da ne smeju poslanici za zucnu zbog ministara. Nije valjda. Ko su ti ministri? Koga oni ovde misle da uplaše nekim velikim autoritetom, vizijama, čudima itd. Ako hoćete da ovaj parlament radi, onda se moramo pridržavati Poslovnika i ne smeju se sazivati sednice kao ova, jer to je skandal, a isto tako moramo se držati elementarnog reda pristojnosti i da znamo čija je šta funkcija ili nadležnost. U suprotnom, ne vidim smisao da parlament postoji, ako ne može na taj način da radi. Ovo su neke moje primedbe na naš dosadašnji rad. O Vladi ću govoriti, nadam se i ostale kolege kada o tome bude reč, a to će biti za, nadam se, dva, tri dana.
Hvala. Reč ima ministar Nikola Selaković. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, uz izuzetak kada sam zaista morao da izađem na kratko, vrlo pomno sam pratio izlaganje profesora Mićunovića i osvrnuo bih se na jednu stvar koja je danas bila predmet polemike, kada sam i sam nešto rekao. Naravno, pristalica sam toga da članovi Vlade treba sa uvažavanjem, zbog institucije u kojoj se nalazimo, a institucija je Narodna skupština, kao najvažniji organ vlasti u Republici Srbiji, da se obraća sa uvažavanjem. Mislim da sam u prethodnih nešto više od godinu dana upravo svojim ponašanjem i bio svedok takvog ophođenja. Svako ophođenje i pristojnost ima neku svoju granicu. Uz najviše uvažavanje Narodne skupštine, ja reagujem i kada se ovde izrekne neistina ili kada se izrekne žestoka optužba koja bi u svakom normalnom sistemu za sobom povlačila krivičnu odgovornost. Ako kažete da je neko krao, a da iza toga ne stoji apsolutno ni jedna jedina pravnosnažna sudska presuda, onda ste izrekli neistinu i onda ste zloupotrebili položaj narodnog poslanika koji ima pravo takve stvari da izgovori, ali na takva način urušava instituciju koju predstavlja i u kojoj sedi. Upravo sam iz tog razloga reagovao kako sam reagovao i uveren sam da će svaki pobornik i ljubitelj demokratije i onaj koji iskreno dela na njenom jačanju, tako i reagovati. Ali, ako nekoga još i optužite da je krao izbore i da je prekrajao narodnu volju bez ikakvih dokaza, bez ijedne jedine presude, i ako koristite poslaničku govornicu kao priliku da tu neistinu nekoliko puta i u nekoliko navrata ponavljate, onda je to klasična zloupotreba, pogotovo kada prozivate nekoga sa kim predstavnik Vlade sarađuje ili ga je predložio na određenu funkciju ili je iz njegovog resora. Moja reakcija je zbog toga bila takva, jer to nije prvi put da se takve stvari ponavljaju. I u tom smislu je izrečeno, ako je neko učinio krivično delo, a vi otiđite kod tužioca i podignite, tražite, zahtevajte podizanje krivične prijave, podnesite je sami, a nemojte doći ovde pred kamere, reći pred građanima, dati jednu paušalu ocenu, ne učiniti ništa da dođe do toga, do dobijanja sudskog epiloga, odnosno do iniciranja takvog nečega i sa te strane iskreno podržavam sve što ste rekli. Ako sam ja negde svojim rečima išao prema tome da unizim ugled Narodne skupštine, to mi nikako nije bila namera. Vi ste doajen parlamentarizma u Srbiji. Dajte mi jednog predstavnika ministarstva koji je sa tolikim uvažavanjem gledao na rad konstruktivnog dela opozicije, prihvatajući uvek dobre amandmane, dobra rešenja. Naravno, podnosilac će uvek reći da su sva njegova rešenja i svi njegovi amandmani dobri. Pre više od dva meseca imali smo zakon koji je odličan primer. Od 112 podnetih amandmana 24 su prihvaćena. Neki su prihvaćeni u toku sednice, neki na odborima. Imali smo zakone koji su prolazili odbore jednoglasno. Mislim da je i to za pohvalu. I to govori o uvažavanju parlamenta i o nivou ozbiljnosti rada sa kojim pristupamo radu u parlamentu, ali imam mišljenje, uveren sam, blisko vašem mišljenju, da svako od nas, bilo da smo mi kao članovi Vlade, ili vi kao narodni poslanici, gradimo zajedno autoritet jedne institucije kao što je Narodna skupština i imamo zadatak da podižemo njen ugled u očima građana. Zahvaljujem.
Po Poslovniku, Bojan Đurić.
Izvinjenje prof. Mićunoviću, neću dugo. Evo baš zbog te naše zajedničke obaveze da gradimo i čuvamo dostojanstvo ovog parlamenta ukazujem na povredu člana 27. Poslovnika ove Skupštine. Mislim da ste bili dužni, gospodine Arsenoviću, da opomenete ministra pravde da o dostojanstvu ili poštovanju dostojanstva u ovom Domu, po našem Poslovniku, isključivo može da vodi računa predsednik, odnosno predsedavajući parlamenta, da to nije obaveza i pravo ministra, kako bi ministar konačno naučio i da mu nikad više ne padne na pamet da on pokušava da procenjuje šta je u skladu sa dostojanstvom Narodne skupštine, a šta nije u skladu sa dostojanstvom Narodne skupštine. Isto je važilo i za prepodnevni deo sednice, kada je sednicu vodio gospodin Stefanović. Dakle, ministar, bilo koji, ministar pravde bi to posebno morao da zna, ministar pravde sa takvim profesionalnim bekgraundom još više, da ministar nema pravo da procenjuje da li je neko povredio dostojanstvo Skupštine ili parlamentarna pravila ili to nije učinio. Drago mi je usput da čujem da gospodin Selaković kaže da je neopravdano, bez dokaza ili bez sudskog epiloga nekog optuživati za krađu izbora. Samo ta situacija, gospodine Selakoviću, o kojoj je gospodin Jovanović govorio se desila 1996. i 1997. godine. Povodom toga su vođeni sudski postupci. Oni su okončani, odnosno utvrđeno je da je u nekim slučajevima postojala izborna krađa. Uostalom, donet je lex specialis koji je to potvrdio. Postoje drugi slučajevi, kada su neke stranke bez dokaza, odnosno bez sudskog epiloga, takve optužbe iznosile. U tome je prednjačio recimo, tadašnji predsednik vaše stranke – Tomislav Nikolić, posle izbora u maju 2012. godine. Tako da razumem da ste vi oštro kritikovali sopstvenu stranku i sadašnjeg predsednika Republike.
Smatram da nije povređen Poslovnik. Prema tome, čak je suvišno da obrazlažem zbog čega nije, jer gospodin ministar je jednostavno samo, da kažem, dao svoje viđenje na izlaganje prethodnog narodnog poslanika, gospodina Mićunovića. Ne vidim uopšte da je povređen Poslovnik. Ako vi smatrate da treba u Danu za glasanje da o tome odlučujemo, vi treba da se izjasnite sa da ili ne. Da. Dobro. Gospodine ministre, on je imao povredu Poslovnika. Dozvolite mi da dam reč Mićunoviću. Izvolite.
Ne vidim zašto sam izazvao povredu Poslovnika jer zaista nisam rekao da sam procenjivao šta je narušilo dostojanstvo ili nije, ali vezano za ono što ste rekli, dakle, govornik koji je danas nekoga optužio da je doveo do izborne krađe je istu priču pominjao 2001. godine, da bi se dva dana nakon toga istom tom čoveku koga je danas pomenuo izvinio zbog toga što je tada to rekao na sednici Narodne skupštine. Dakle, izvinio mu se. Ja sam reagovao kao neko ko štiti svog saradnika, jer znam da do takvog nečega nije došlo. Ali znate, nije isto kao kada se podnese krivična prijava protiv NN počinioca i kada nekoga javno prozovete imenom i prezimenom da je takve stvari radio, a da ne postoji ni jedna jedina pravnosnažna sudska odluka koja tome u prilog govori. Dakle, ni jedna jedina. Ako postoji, evo, da je nađemo i da je donesemo ovde. Daleko od toga da sam ja uzimao za sebe nadležnosti onoga ko predsedava sednicama Narodne skupštine i ceni da li je nešto narušilo ugled i dostojanstvo Narodne skupštine ili ne. Zato i kažem šta sam konkretno malo pre rekao i šta sam rekao i danas. Zahvaljujem.
Hvala. Replika gospodine Mićunoviću. Izvolite.
Gospodo predsedavajući, očekivao sam najmanje da će se ministar izviniti zbog onog jutrošnjeg ispada. Umesto toga on nam je objašnjavao da je bio izazvan netačnošću ili kako god hoćete, optužbama nepravednim itd. Mogli ste jednostavno reći, smatram da to nije tačno i time bi se stvar završila, ali vi niste na taj način reagovali nego ste odreagovali pretnjama na to što je rekao poslanik. Dakle, ono što mene zabrinjava jeste da vi ne shvatate da ste prekršili zakon, upravo pokušali da uradite nešto nezakonito, da probate da optužite ili zapretite tužbom krivičnom jednom poslaniku što je nešto rekao. Piše u zakonu da za to što izgovori, ma koliko bilo po vašem mišljenju smisleno, tačno, netačno, besmisleno, ne može se pozivati na odgovornost. Institut zbog toga i postoji da ima, odnosno postoji imunitet. Dakle, Institut imuniteta zato i postoji da ne bi mogli da se zastrašuju poslanici za ono što govore i na način na koji se izjašnjavaju o bilo čemu. Dakle, u tome je problem. Vidim da jednostavno vama to ne dolazi do svesti da se radi ovde ne o tome da li je neko ispravno rekao pa vas izazvao, nego o nečemu što se sme ili ne sme raditi. To je ključno pitanje.
Hvala. Reč ima Nikola Selaković. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, Dame i gospodo narodni poslanici, očigledno nisu moje reči bilo pažljivo ispraćene. Rekao sam da se izvinjavam ukoliko sam nečim narušio ugled Narodna skupština, ugled i dostojanstvo, čak sam to rekao u drugoj polovini svog izlaganja. Kada sam pomenuo krivičnu prijavu nisam pretio već sam rekao da ako je neko učestvovao u izbornoj krađi da je to za krivičnu prijavu. Znate kako, ja znam vrlo dobro šta sam rekao. Rekao sam, to nije pretnja, već ako je neko učestvovao u izbornoj krađi, izborna krađa i takva optužba jesu za krivičnu prijavu. Dakle, ako nekoga optužujete da je učestvovao u izbornoj krađi onda je to za krivičnu prijavu. Da sam rekao malo pre da sam se izvinuo, ako sam nečim narušio ugled i dostojanstvo Narodna skupština i to sam rekao.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi gospodine generale, hvala vam što ste mi dali reč. Dobro je i uvaženi gospodine ministre Selakoviću što ste poslali ovaj predlog zakona o ministarstvima, odnosno o izmenama ministarstava. Po meni je ovaj predlog jedan dalji iskorak u smislu afirmacije u širem smislu srpske države i nacije. Kad to kažem onda mislim po modernizaciji Srbije o kojoj ću nešto reći, koju vodi SNS, a jedan od modernizacije, jedan od elemenata jeste i izgradnja institucija sistema. Upravo ovaj zakon, odnosno izmene ovog zakona idu u prilog izgradnji institucija sistema državnih organa, odnosno organa državne uprave. Nemam problema što su danas gospoda govorili o radu Vlade za godinu dana. Nije to loše u sklopu ovoga da se kaže o radu Vlade Republike Srbije u proteklih godinu dana. Ali, nije isto tako dobro da se iznose neistine, pogotovo od opozicionih narodnih poslanika. Jedan deo upozoravam da ovo nije isti sastav Narodna skupština koji je bio nazad godinu dana, odnosno godinu i po dana. Ovde stoje neki drugi narodni poslanici koji se služe argumentima. U tom smislu dozvolite da kažem da je nova Vlada Republike Srbije, pokušaću jezikom argumenata da govorim i ukoliko ne budu istinite molim opoziciju da me demantuje. Nova Vlada Republike Srbije u kontekstu ovog zakona je prošle godine došla na vlast u praznu, odnosno porušenu kuću koju je dovela DS na čelu sa svojim koalicionim partnerima. Dozvolite da kažem u kom kontekstu je nova Vlada preuzela vlast. Preuzela je državu u kojoj je prosek plata bio najniži u regionu. Gospodine predsedavajući mogu li nastaviti? Ponavljam ovu rečenicu. Preuzela je državu u kojoj je prosek plata bila najniža u regionu, Bugarska 375 eura, Rumunija 390, Hrvatska 800, Slovenija 1.000, Albanija 380, BiH 450, Crna Gora 530, Srbija 333, službeni izveštaj 19.5, dakle u toku izbora 2012. godine. Nezaposlenost 25,6% najveća u Evropi. Inflacija 13%, najveća u Evropi. Budžetski deficit 7,1%. Javni dug Srbije 17 milijardi eura. Zdravstvo po oceni EU najgore u Evropi. Sudstvo po oceni EU najgore u Evropi. Školstvo uništeno i haos. Nerešen problem Kosova i Metohije. Evropska perspektiva Srbije daleko. Korupcija najveća u istoriji Srbije. Dakle, Srbija uništena i devastirana. Gospodo, moram vas podsetiti da je manjak na dan preuzimanja Vlade u budžetu bio pet meseci manjka budžeta i euro 119,65. Šta je nova Vlada učinila za godinu dana u kontekstu ove izmene zakona, da kažem, pa onda ću reći zašto je došlo do izmene zakona. Održava sednice redovno, ne telefonski. Nećete reći, valjda da nije istina. Obavezno su prisutni predstavnici Vlade, ako ne svi, ako nisu na službenom putu, svakog četvrtka zadnjeg u mesecu. Nećete valjda reći da ne. Ustanite, pa recite da li nije istina. Jasno izražena želja ka EU. Šta imate na to reći? Hvala vam na priznanju.
Molim narodne poslanike da se držite svojih traženja i zahteva. Malo pre ste govorili da poslanik ima pravo da govori ono što smatra da treba da govori. Prema tome. Ne možete tražiti jedne principe za vas, a druge principe za druge. Poštujete kako ono što vi tražite, pa onda to uvažavajte i druge. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsedavajući, a gospodi poslanicima koji ometaju, hvala vam na političkoj kulturi i civilizacijskim tekovinama koje ispoljavate. Peto, borba protiv korupcije nulta tolerancija. Šta imate o tome reći? Preciznije utvrđena uloga MMF u savladavanju aktuelne ekonomske krize. Unapređivanje ekonomske saradnje sa Ruskom Federacijom. Inicijativa da se breme, odnosno osvajanje novih tržišta u svetu Ujedinjeni Arapski Emirati i druga tržišta, otvaranje ka njima. Energetika i poljoprivreda. Ova je Vlada prepoznala kao strateške grane koje mogu da pokrene novi investicioni ciklus, odnosno ukupan privredni razvoj. U tu svrhu vi ste dobili podatke narodni poslanici, agrarni budžet za 2013. godinu je izdašniji u uslovima u kojima zaista živimo i najavljene nove investicije u energetici, čuli ste i ovih dana. Prvi put posle šest godina u ovoj Skupštini na vreme donesen budžet Republike Srbije. Valjda ćete reći da nije to istina? Kurs evra bio je 119,26, sad 111 do 114,26. Donet Zakon o javnim nabavkama. Donet napredniji Zakon o javnim preduzećima. Ugovor sa Ujedinjenim Arapskim Emiratima o rešavanju osam srpskih poljoprivrednih preduzeća. Izvoz veći, kako ste danas čuli. Industrijska proizvodnja povećana. JAT ponos Srbije. Projekti prvi put u istoriji Srbiji, projekti iz energetike svi u jednoj knjizi, a neki su se počeli realizovati. Brz odgovor na poslanička pitanja. Nećete reći valjda da nije istina i to? Srbija u međunarodnim odnosima bolja je za godinu dana, nego prethodnih 20. Doneli Strategiju za borbu protiv korupcije. To je bio samo deo zadataka, odnosno realizovanih zadataka ove Vlade Republike Srbije. I ono što smo uveli u politiku Srbije, što vi nikada neće priznati jeste da stranački ne delujemo. Ne morate da priznate. Za nas je bitan odnos prema radu, znanje i efikasnost. Ali, izvinite narodni poslanici, ja neću da slušam pridike danas od predsednika poslaničke grupe jedne, koji je samo četiri, pet sati bio u toku godine na Skupštini. Taj nema pravo da drži pridike. I mi narodni poslanici idemo u modernizaciju, pa valjda i Skupštine. Nećete reći da naš predsednik Skupštine ne vodi dobro Skupštinu. To i vi priznate u razgovoru sa mnom u četiri oka, ili na kafi kad se nađemo.
Gospodo narodni poslanici, ako budete i dalje dobacivali, ja ću morati da primenim pravila iz Poslovnika. Pa birajte molim vas.
Hvala vam gospodine predsedavajući. Ja znam da ih boli istina, ali je i tačno ono što sam izneo kad je ova Vlada preuzela vlast da je država uništena. Ali mi nemamo problem da afirmišemo svakoga, i one ministre koji će biti ili koji neće biti ukoliko su sposobni da izvrše neke zadatke. Daću vam primer jedne susedne države. Ja tog predsednika susedne države rado ne spominjem, ali je bio u pravu. Radi se o Franji Tuđmanu kada je najboljem poznavaocu međunarodnog prava, izvinjavam se pravnicima u ovoj Skupštini, jednom od najboljih u tadašnjoj Jugoslaviji. Imate problem gospodo iz opozicije da istinu ne govorim možda. Ustanite pa recite da li govorim. Kada je rekao gospodinu Šefaroviću, najboljem poznavaocu međunarodnog prava, bićeš mi ministar vanjskih poslova dok Hrvatske ne bude međunarodno priznata. Čim je priznata, posle toga, smenio ga u navodnike, odnosno izvršio si zadatak, sada ćeš biti rektor univerziteta. To je vođenje politike. To je tu politiku novu koju vi ne možete shvatiti. Dakle, jedan ministar može obaviti jedan zadatak najbolje u ovoj državi. I završio svoj zadatak. Ide tamo na drugo mesto na kome može dati pun sebe. O tome je govorio u tom smislu i gospodin Korać u onom uvodnom svom delu, mislim da je dobro rekao kada se problemi određeni nađu, onda određena ministarstva dolazi do izmena, i određeni ministri da obavljaju svoj zadatak i idu na druge poslove. I vi koji dobacujete iz opozicije, dozvolite uvek ću završiti ovom rečenicom. Vi iz DS pogotovo. Malo vam je gospodo što ste uništili sadašnjost, što ste mnogim generacijama oteli budućnost, a hteli ste da ste ostali na vlasti i srpsko nasleđe. To vam građani Srbije nisu dozvolili i fala bogu neće u budućnosti. Hvala vam lepo.
Borko Stefanović ima pravo na repliku. A vi po Poslovniku. Bojan Đurić po Poslovniku.
Član 27. i naravno povređeno dostojanstvo Skupštine. Molim vas, gospodine Arsenoviću, pa u 24 godine ili 23 godine istorije parlamentarizma u Srbiji se nije desila takva uvreda za ovaj parlament da se kao etalon za pravilno uređenje i vođenje države pominje primer Franje Tuđmana. Ja vas molim da reagujete, da opomenete gospodina Atlagića, to je zaista šokantno za ovu Skupštinu i ne znam da li gospodin Atlagić preti da će neko od razrešenih ministara biti rektor univerziteta, to takođe u ovoj zemlji, bogu hvala, makar tehnički, nije moguće. Dakle, ne može predsednik države da postavlja rektora, ne smem ni da zamislim koliko bi smešno bilo da osoba kvalifikacija Tomislava Nikolića postavlja rektora univerziteta.
Borislav Stefanović.
Ne možete repliku na povredu Poslovnika, ali ono na šta mi možemo repliku, ja sam čekao strpljivo, mada nije bilo jednostavno ovo saslušati i sačekati, ali sam dočekao da se spomene DS i hvala vam na tome. U stvari, ja ne repliciram vama lično. Mislim da su jako štetne stvari koje ste izneli, a spominjanje Tuđmana kao referentne, merljive stvari, u ovoj situaciji zaista uvredljivo za mnoge ljude, verovatno i za Lintu koji sedi iza vas, a pretpostavljam i za neke od naših poslanika. Ali, pošto ste vi jedna vlast, kako bih rekao, čitača početnika, vi ste svi od vrha do dna fascinirani knjigom koju ste pročitali to jutro. Recimo, Aleksandar Vučić pročita o Singapuru i onda na 20 intervjua priča o Singapuru koji je inače diktatura. Onda se pročita Maks Veber, pa naprednjaci navale na kiosk da kupe Marksa Vebera jer misle da se tamo prodaje. To je vaš problem. Onda vi čitate referate iz 1982. godine, što je zaista fascinantno nama bilo slušati, da je jedno od glavnih karakteristika uspešnosti Vlade – ministri su bili prisutni na sednicama, osim onih koji su opravdano odsutni. Ja zaista nisam hteo vama lično da odgovorim, ali ovo je bilo toliko inspirativno i za vaše poslanike, žao mi je što ne možete da ih vidite iza vas, ali, ako smo se danas u nečemu ujedinili, to je zaista najviša moguća ocena duhovitosti vaših izlaganja. Hvala.
Marko Atlagić ima reč.
Posle ove izjave gospodina Stefanovića, nemam reči. Meni je žao što on nije slušao šta sam ja govorio, ali, drago mi je što su građani Srbije slušali. Isto je i sa gospodinom Đurićem. U kom kontekstu sam govorio o gospodinu Tuđmanu? Šta ja mislim, gospodine Đuriću, o gospodinu Tuđmanu, ja sam objavio u mnogim međunarodnim i domaćim časopisima. Ukoliko ste pismen čovek, a smatram da jeste, pratite, uđite u te zbornike i pročitajte. Ali, nemojte tako jeftino prodavati demagogiju, a niste slušali. Slušali su građani Srbije i u tom smislu mi je zaista drago što su oni slušali a ne vi. Mene interesuje samo da li je istina ono što sam ja iznosio za Vladu, i jednu i drugu, ili ne? Nemojte podvaljivati šta sam ja rekao njemu. On je 99% fašista, to nije sporno. Ali, svaki fašista ima nečega što je dao u nauci ili možda negde drugde, u biologiji, itd. Dakle, ja ne govorim u političkom smislu. Meni je zaista žao što vi niste slušali. Uzmite stenogram i pročitajte, pa tek onda reagujte. Ovako, čitavo vreme ometate rad, jer vam je žao bilo slušati uspehe nove Vlade. Mene interesuje da li od one 22 tačke nešto nije istina ili jeste? A što gospodin Borko Stefanović kaže, isto podmeće, jer nije slušao. Gospodine Borko, ja nisam govorio o prisustvu Vlade na sednicama Vlade, nego u ovoj skupštini u četvrtak, svakog poslednjeg četvrtka u mesecu svi ministri su bili stalno prisutni, osim onih koji su bili na službenom putu van zemlje. Jel tačno to ili ne, gospodine Stefanoviću Borko? Uzmite stenogram i proverite. Ja sam čitavo vreme samo o tome pričao. Kako vas nije sramota neistine iznositi?
Po Poslovniku, reč ima Predrag Marković, zatim Janko Veselinović.
Hvala vam gospodine predsedavajući. Jako je lepo kada se stvori ovakva atmosfera, vesela, duhovita, to opusti ljude, ali molim vas, po Poslovniku, hoćete li od poslovnika član 27. koji baš vas obavezuje kao predsedavajućeg dok vodite Skupštinu, do člana 107. koji govori o dostojanstvu, do tog a da i po Zakonu o Narodnoj Skupštini niko nema pravo, pa ni stranka jednog poslanika nema pravo da mu zabranjuje šta će on da govori, čijem će liku da se divi, to je njegova stvar. Ako se neki poslanik javi po Poslovniku da to zabrani drugom poslaniku vi morate da intervenišete, molim vas. Svako bira kome će se u kom delu biografije diviti, to je potpuno pravo. To je prva stvar. Druga stvar je, ali ako tom prilikom u zanosu neko uvredi ovaj parlament, pa kaže – u istoriji 24 godine, dugoj istoriji parlamentarizma; molim vas, znam da je neprijatno svakome ko tako nešto izgovori, ali u međuvremenu je vaše, ne da izričete opomenu ili ma šta, nego samo da skrenete pažnju, ništa više i da podržite dobro atmosferu koja je bila baš vesela ovih nekoliko minuta. Hvala vam.
Reč ima Janko Veselinović. Izvolite.
Član 107. Poslovnika. Ne mislim da je ova atmosfera ni malo vesela. Ja sam zaprepašćen ovim što sam čuo malopre od poslanika SNS. Zaprepašćeni su sigurno i izbegli i prognani iz Hrvatske, koji su mnogi dali svoj glas SNS. Šta je to 1% dobro Tuđman učinio za Srbe u Hrvatskoj? Šta je to 1% Hitler učinio za čovečanstvo? Šta je to Musolini učinio? Smatram predsedavajući da ste povredili Poslovnik, da ste trebali da upozorite poslanika, da ste trebali, nadam se da će se i poslanička grupa SNS izjasniti o ovom, ovo je uvreda Srpskog naroda iz Hrvatske i uvreda Srpskog naroda i uvreda uopšte zdravorazumskog razmišljanja. Ni u hrvatskom Saboru se više Tuđman ne citira. Njegova dela su dobro prepoznata. On nije završio na Haškom tribunalu samo zato što nije bio živ, a da neki poslanik SNS citira njega kao primer ponašanja Narodne Skupštine Republike Srbije, to je za svaku uvredu i od onoga što smo jutros slušali ovde do ovoga sada, ovo je paradigma svega onoga što slušamo poslednjih godinu dana od vladajuće koalicije i od poslanika SNS. Hvala.
Srđan Miković, povreda Poslovnika.
Moram još jednu stvar da iznesem, pošto je dužnost da se govori istina, Zvonimir Šeparević nije stručnjak za međunarodno pravo, bavio se krivičnim pravom i viktimologijom, znači nema govora o tome, to je još prilog za diskusiju mog uvaženog prethodnika.
Zoran Babić, replika. Izvolite.
Govorim u ime poslaničke grupe SNS. Ideologija koja je pominjana bila u protekloj razmeni replika, ništa dobro nije donela, čak šta više, odnela je milione života, ostala je na đubrištu istorije, oni koji su to propovedali, koji su okrvavili ruke u tome, neki su zasluženo bili kažnjeni, neki su kao što je kolega malo pre rekao, samo zato što nisu ostali u životu pa nisu bili kažnjeni, ali u jednoj stvari sam siguran, ovde sedi 14 poslaničkih grupa u ovom parlamentu, ni jedna od poslaničkih grupa u srpskom parlamentu, Bogu hvala ne zastupa takve vrednosti, takve ciljeve, takve bolesne stvari koje su, nadam se decenijama iza naše države. Verujem da nam je svima na srcu da gradimo državu Srbiju uređenu državu, jakih institucija, perspektivnu državu, državu iz koje ljudi neće odlaziti, nego će ostajati ovde, zapošljavati se, formirati svoje porodice, živeti dobro i to sam siguran da ne samo da piše u svim našim programima, siguran sam da se svi za tako nešto zalažemo. U ime SNS mi više nećemo ulaziti u ovakve vrste polemika koje zaista ne donose ništa dobro nama kao državi, kao narodu. Ne pričam samo u ime poslaničke grupe. Molim vas da svi prihvatite da izađemo iz ovoga, da ne uzbunjujemo, ne uzbuđujemo i ne dovodimo u konfuziju građane koji nas u ovom trenutku slušaju, jer ipak mislim da smo svih 250 narodnih poslanika ozbiljni ljudi, ljudi kojima su na srcu, i u mislima i u programima neke druge ideje, a da sve to što se dešavalo decenijama iza nas ostavimo tamo gde jeste, jer to nisu vrednosti koje treba i pominjati, a kamoli promovisati.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite.
Slažem se, međutim nisam siguran da kada to kažete, gospodine Babiću, možete da garantujete za svakog vašeg poslanika. Voleo bih da je to tačno, kao što bih voleo da SNS, s obzirom da imate toliko stručnih ljudi, poradi na pravopisu, pa, recimo, da znaju da kada je neko mrtav ne može se reći da je gospodin, isto tako da ne može da se kaže - čak šta više. Možete ili čak ili šta više, ne možete i jedno i drugo. Isto tako, ne možete ustati pa reći da je DS antisrpski program sprovodila i bila antisrpska stranka, a da očekujete da mi sada ovde sedimo i kažemo - pa da, jeste, nema veze. To je samo jedno od mišljenja jednog poslanika. Molim vas, evo apelujem na vas, pošto prihvatam i kao šef poslaničke grupe da se izađe iz ove diskusije zato što je štetna, štetna je po mentalno zdravlje, ako hoćete, ali isto tako vas takođe molim da vaši poslanici vode računa da ovo nije 1996. i 1997. godina i da ne može da se kaže da je jedna stranka antisrpska. Ako imate dokaze za to, kažite nam po čemu smo mi to antisrpska stranka, a po čemu ste vi srpska? Da li po Tuđmanu smo mi antisrpska ili ste vi srpska, što je, naravno, isti nivo prizemnosti kao to što ste rekli DS? To vam je takav rezultat i time završavam. Kada vam postavimo 78 pitanja o funkcionisanju buduće, sadašnje, kakve god hoćete vlade da je nazovemo, nemate ni jedan odgovor. Sve što ste rekli na poređenju dve vlade, izbegavajući kontekst situacije ekonomske okolnosti i sve drugo pada u vodu samo zato što ste upotrebili neodgovarajuće poređenje. Ovo govorim zbog svih poslanika. Mnogi su se osetili povređenim. To nije dobro poređenje. Imali ste tolike druge, mogli ste Vojvodu Šešeljaspomenuti, recimo. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Srđan Šajn. Izvolite.
Dame i gospodo, samo bih kratko. Javio sam se pre nego što se gospodin Babić javio i zato samo u jednoj rečenici da kažem da se u potpunosti slažem sa njim. Govorim sada kao predstavnik Romske partije, koja je član ovog poslaničkog kluba, da i u srcu i u duši delimo one vrednosti o kojima ste vi, gospodine Babiću, pričali i da, kao što sam rekao za izlaganje kolege koji je govorio iz jedne druge poslaničke grupe, koja imala konotacije vezano sa fašizmom itd, upravo ovde želimo jasno da kažemo da ni 1%, ni 0,01% takvih vrednosti ne možemo da prihvatio i da, jednostavno, moramo da stanemo svi zajedno na stranu Srbije. Hvala.
Hvala. Gospodine Lapčeviću, po kom osnovu ste se javili za reč?
Po kom osnovu je gospodin Šajn dobio reč?
U pravu ste. Pogrešio sam.
Hvala.
Reč ima narodni poslanik Žarko Korać. Imate četiri minuta na raspolaganju. Izvolite.
Hvala lepo. Gospodine predsedavajući, poštovani narodni poslanici, zaista je dugo najavljivana rekonstrukcija Vlade i dobili smo zakon o izmenama Zakona o ministarstvima koji pokazuje da, bar prema ovoj konstrukciji ovde koju ja imam, ovo će biti apsolutno, bar u ovom smislu organizacije Vlade, potpuno Vlada kontinuiteta. Ovde u ovom materijalu koji smo dobili se samo, kao što je više puta ovde rečeno, dele Ministarstvo finansija i Ministarstvo privrede. Tačno je da se u Ministarstvu pravde i državne uprave, o čemu je govorio ministar Selaković, mnogo preciznije definiše njegov delokrug rada. Sve ostalo je ostalo jednako. Drugim rečima, kada govorite o odnosu strukture, forme i načina rada, ovde nema ni jedne jedine nove ideje. Znači, to treba jasno i javno reći. Moram reći, ovo što smo dobili ovde ne uliva nikakvu nadu u to kako će funkcionisati Vlada. Ostaje, naravno, taj personalni, taj lični sastav, ko će biti članovi Vlade, da vidimo, ali što se tiče same organizacije rada Vlade, ovde nema ni jedne jedine nove ideje. Pošto je ovde pomenuta Vlada 2001. godine, a ja sam bio član te vlade, pa navešću vam primer kako se kada se organizacija Vlade napravi drugačije, onda i njen sadržaj rada izgleda drugačije. Ta vlada je imala politički, grubo rečeno, i tehnički profesionalni deo, stručni deo, politički deo su bili potpredsednici koji su bili lideri stranaka ili najvažnije ličnosti, ne mora predsednik, u predsedništvu stranaka. To je bio politički deo Vlade, jer su donosili odluke, a drugi deo Vlade su bili često nestranački ljudi koji su imali zadatak da nekakve odluke koje su definisane na nekom političkom nivou se onda realizuju u praksi. Ta vlada je mnogo puta ironisano na broj potpredsednika, ali to je bio jedini smisao toga da se uvede tako veliki broj potpredsednika, zato što je pokojni premijer dr Zoran Đinđić smatrao da je potrebno da Vlada ima politički konsenzus. To je tačno ono što ova vlada sada nema. I mi ne znamo na kom mestu i kada su se dogovorili oko rekonstrukcije. Svim građanima Srbije je vidljivo da je jedan ključni čovek Vlade bio za to da se URS izbaci iz Vlade, drugi čovek je bio za to da se on zadrži. Uzgred budi rečeno, nije samo Mlađan Dinkić napustio Vladu, nego će i dva ministarstva ostati bez ministara. To su za evropske integracije i za lokalnu samoupravu. Drugim rečima, dogodilo se ono čega sam se i prebojavao. Nejasno je na kom mestu se ostvaruju politički dogovori o tome kako izgleda rad Vlade. Ministar Selaković je u pravu kada kaže da vlade treba da imaju nekakav kontinuitet, da neke zemlje ne menjaju broj ministarstava. To, recimo, važi za SAD, koji nemaju vladu u pravom smislu te reči, ali imaju državne sekretare i to se tamo zaista ne menja, ali to su zemlje mnogo stabilnije i izgrađenijih institucija i mnogo stabilnije, doduše malo specifičnije, demokratije u formi. Mi ovde imamo jasnu naznaku da se ništa zapravo promeniti neće. Ostaje nama sada samo da vidimo neka nova imena od kojih, bez obzira na nivo i stepen obrazovanja, teško je verovati mladiću od 28 godina, celog života sam bio nastavnik i radio s mladim ljudima, da može da ima kapacitet, sem ako nema pomoć, dobronamernu stručnu pomoć drugih ljudi da može da se izbori s onim što mu je dato. Poštujem to što je izabran jedan mlad i obrazovan čovek, ali moram reći da unapred nisam sasvim siguran da on to može da ostvari. Zato, još jedanputa, ovako kako nam je dat zakon o promenama Zakona o ministarstvima, ovo je Vlada kontinuiteta. Nikakve nove koncepcije nema u radu Vlade, a videćemo kada budu došli ovde ministri i kada budu izabrani da li će oni nešto promeni u svom radu. Još samo jednu stvar da kažem i s tim završavam. Vrlo je neobično ono što je urađeno. Prvo je najavljenarekonstrukcija, pa se onda priča mesecima o rekonstrukciji. Bilo bi valjda logično da je dogovor o rekonstrukciji postignut na tom političkom nivou, pa je tehnička realizacija rekonstrukcije Vlade i eventualno zakona koji bi onda drugačije organizovao samu Vladu, urađen vrlo kratko. Mi prisustvujemo jednoj agoniji, jednom procesu dogovaranja koji traje šest meseci, gde očigledno postoje sve veće pukotine između SPS i SNS itd. i građani Srbije plaćaju cenu za to. Dakle, kada se navode kvaliteti Vlade, onda je trebalo biti malo samokritičan pa pokazati da ovih šest meseci pokazuju da se ova vlada približava kraju onoga što je mogla da uradi. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, kolege narodni poslanici, današnji zakon o kome raspravljamo je u stvari uvod u rekonstrukciju, dugo najavljivanu rekonstrukciju Vlade koja je došla nepunu godinu dana posle njenog formiranja. Prošle godine, krajem jula meseca, formirana je ova aktuelna Vlada koja još uvek traje. Argumenti za ovakav raspored ministarstava i njihove nazive su bili da upravo treba da obezbede funkcionalno i delotvorno obavljanje poslova iz delokruga rada pojedinih ministarstava i na našu opasku da nije normalno da dve najproblematičnije oblasti u našem društvu, finansije i privreda, treba da budu spojene u jedno mamutsko ministarstvo i da je ogroman posao skoncentrisan na jednom čoveku, upravo su bili protivargumenti da je to najbolja moguća organizacija i da zbog toga treba da glasamo za takav zakon o Vladi. Posle godinu dana kaže se da stalno i delotvorno praćenje rada organa državne uprave jedan je od preduslova za obavljanje poslova iz nadležnosti Vlade i stoga je Vlada, pored brojnih aktivnosti u drugim oblastima iz svoje nadležnosti, a uviđajući značaj dobre organizacije za delotvornije obavljanje poslova iz utvrđenih nadležnosti od početka svog rada stalno pratila stanje i cenila potrebu da se izmenama i dopunama zakona o ministarstvima stvore normativne pretpostavke za adekvatniju i racionalniju organizaciju državne uprave, kao i uspešnije funkcionisanje ministarstava i drugih organa državne uprave. Šta god ovo značilo što sam pročitao teško da je nekome jasno, govori nam da upravo ono što smo pričali prošle godine da ne treba raditi, da se ovim zakonom predlaže da se uradi. Prošle godine ste nas uveravali da je takva organizacija ministarstava najbolja, sada nam kažete da u stvari ovakva drugačija, odnosno podeljeno ministarstvo finansija i privrede na dva, je u stvari najbolje rešenje. Kada da vam verujem? Prošle godine ili sada? Nije prošlo ne znam stotinu godina, prošlo je jedva godinu dana. Šta su bila obećanja aktuelnih ministara i čitave Vlade kada je izabrana? Smanjićemo deficit i javnu potrošnju, ukinućemo agencije, smanjićemo zaduženja koja su bila enormna u prethodnom periodu. Da li se to desilo? Nije. Deficit je bio projektovan na 120 milijardi dinara, on je u ovom trenutku verovatno oko te cifre. Rebalansom je povećan na 170. Zaduženja za četiri godine prethodne vlasti koja je enormno zadužila zemlju su bila sedam milijardi. Za prvih godinu dana, ili možda čak i manje od godinu dana, ta zaduženja su prebacila četiri milijarde evra. Javna potrošnja se ni u jednom segmentu nije smanjila. Naprotiv, imamo povećanje kontinualno i u javnim službama, a naročito u javnim preduzećima. Od marta meseca se kreće sa pričom da bi trebalo rekonstruisati Vladu zbog neispunjenja određenih ciljeva i zbog problematičnog stanja upravo u oblastima o kojima sam govorio. Pa se kaže 13. marta – rekonstrukcija Vlade, nema mesta za više fotelja. Prvi konkretni potezi očekuju se do kraja sledeće nedelje, kada Glavni odbor naprednjaka odlučuje o smenama svojih ministara, koja će biti uvod u provetravanje kadrova u taborima SPS i URS, 13. mart. Taj Glavni odbor sledeće nedelje je verovatno održan ali, naravno, priča koja se u žargonu može nazvati španska serija se nastavlja. U štabu naprednjaka, 20 maja, rekli su da će sednica Glavnog odbora biti održana posle tog datuma i da će se analizirati rad svih ministara i da će biti doneta odluka. Pa kaže, 29. marta, prvi potpredsednik Vlade - uskoro rekonstrukcija Vlade, biće rekonstrukcija, za to nam je potrebno sedam do 10 dana bez stresa i obaveza oko nekih krucijalnih stvari kojima se sada bavimo. Pa, 27. juna – sledeće nedelje kreću razgovori o rekonstrukciji Vlade, kaže premijer Dačić. Pa, 30. juna – o rekonstrukciji Vlade će se sastati i o tome razgovarati lideri vladajućih stranaka. Sledeće nedelje sastanak lidera vladajućih stranaka. U ponedeljak sastanak lidera vladajućih stranaka. U 16 sati je počeo sastanak. U 18 sati sastanak još traje. U 20 sati nastavićemo razgovor, ovo je prvi sastanak. Pa se kaže – potrebne su brze promene. Rekonstrukcija Vlade mora biti brza, temeljna i to će se završiti do kraja jula. Prvog jula kaže – razgovori ključnih partnera u vlasti o rekonstrukciji Vlade trebalo bi da počnu već danas, zatim 16. jula Nebojša Stefanović – zakazali smo sednicu glavnog odbora za 6. juli, a za 29. ili 30. će biti zakazana sednica Parlamenta. Biće donete odluke o rekonstrukciji Vlade i biće poznata imena ministara. Zatim se kaže – za tri nedelje nova Vlada spremna za izazov. Sastanak Vučića, Dačića i Dinkića počeo u 16 časova. Na sastanku je bilo reči itd. Nova rekonstruisana Vlada biće spremna i poznata od 26. jula itd. Danas je 26. avgust, mi krećemo u tzv. završetak priče španske serije koja se zove rekonstrukcija Vlade i koja je lek i zamena za sve probleme u ovoj zemlji. Za ovih šest meseci kojim nas je vladajuća elita zamajavala pričom o rekonstrukciji Vlade niste na medijima mogli da čujete kakve i kolike probleme ima država, kakve i kolike probleme će izazvati dugotrajna suša, koliko nam je smanjena industrijska proizvodnja, koliko je povećan broj nezaposlenih, kakva je socijalno ekonomska situacija, kolike su cene višnja, šljiva, malina, kupina i ostalih poljoprivrednih proizvoda itd. Za sve je lek bila rekonstrukcija Vlade. Sve što je problem u ovoj državi, pa nažalost i ta bolna tema lečenja dece i nedostatak para u budžetu, biće kada bude rekonstrukcija Vlade. Evo krećemo u rekonstrukciju Vlade, a šta se radilo prethodnih šest meseci? Nisam siguran da smo imali neke bitnije aktivnosti i bitnije rezultate, sem onih koji su se radili iza leđa ili iza žita kako bi se reklo. Šest meseci je bilo potrebno da se fokus javnosti prebaci na nešto drugo, da se ne razmišlja o tome kako će se preživeti, da se ne razmišlja o tome da li će Srbija izgubiti svoj suverenitet na Kosovu tako što svakodnevno gasi svoje institucije i tera te naše jadnike i mučenike sa Kosova da moraju pod zastavom kosova da izađu na izbore i da im time daju legitimitet itd. Na kraju, epilog čitave priče je da se jedno ministarstvo cepa na dva i svi problemi i krivac za sve što ne valja u ovoj zemlji je Mlađan Dinkić i URS. Pre samo nekoliko godina Mlađan Dinkić je pričao da nikad neće sa SNS, a ovi su pričali da je on čovek sa nekim brojem na leđima, da je najgori i da treba da mu se sudi, i pazi, ne lezi vraže, kada su svi pomislili da će biti završetak priče na tome, pre dva dana Mlađan Dinkić je imenovan za glavnog savetnika Komiteta za saradnju sa UAE i kaže – Vučić se uzdigao iznad dnevne politike i čast mi je da radim sa gospodinom Vučićem. Kada na sve to dodate izjavu potpredsednika SNS gospođe Zorane Mihajlović da je sve ništa dok Vučić ne bude premijer, u današnjim novinama, onda razlučite šta je istina i dokle traje španska serija. DSS neće podržati ovakvu promenu zakona zato što ona neće ništa novo i konkretno doneti. Politika će ostati stara, a priče oko rekonstrukcije i oko leka za sve će se nastaviti, samo će verovatno drugi akteri biti krivci. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, zarad istine i zarad izbegavanja kataklizmičkih najavi šta će biti ili kataklizmičkih proteklih pet, šest meseci, zarad istine, a ne mogu da odćutim da je Vlada Republike Srbije u zadnjih šest meseci raspravljala samo o rekonstrukciji iako je pominjanje rekonstrukcije bila jedna vrlo lepa injekcija adrenalina pa da su svi dali dodatni gas i dodatni input u angažovanju, ne mogu da prihvatim činjenicu, jer niko iz SNS, a nisam čuo ni od naših partnera iz Vlade Republike Srbije, nije rekao - samo da dođe novi ministar finansija i biće para za sve. Takva izjava bi bila izjava neodgovornog čoveka. Od SNS ste mogli samo da čujete da će biti teško i da jeste teško, da nijedna reforma koja se sprovodila i koja će se sprovoditi neće biti laka ni jednostavna, spremni smo na te reforme. Spremni smo i da trpimo političke posledice takvih reformi. Spremni smo da radimo za Srbiju koja neće biti i za poteze koji sada neće biti popularni, ali će doneti boljitak svim građanima Srbije u narednom periodu. Ali, nemojte molim vas u ovom visokom domu koristiti govornicu, koristiti sve ovo i govoriti nešto što jednostavno nije istina. Zarad potvrde mojih reči, izvinite molim vas, dokapitalizacija JATA, dovođenje Etihada, kada se desilo? U zadnjih nekoliko meseci kada se uveliko govorilo o rekonstrukciji. Zar nije dovoljno jedno javno preduzeće čije je funkcionisanje rešeno? O tome vam je govorio i gospodin Vučić danas kada je bio tu. Nemojte koristiti govornicu za neka paušalna iznošenja onoga što mislite da ćete samo trenutno politički poentirati.
Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević.
Gospodine Babiću, nisam iznosio paušalno ocene o radu Vlade, već sam govorio o činjenicama koliki je deficit u budžetu, koliko se Srbija zadužila u ovih šest meseci. Nije priča kataklizmičkih procena, već je analiza postojećeg stanja. Sporazum sa Etihadom jeste bio pre mesec dana na osnovu verovatno jednogodišnjeg rada. Ali, da vas uputim na jedan članak koji je izašao juče, a kaže - lekcija iz Danske, rekonstrukcija Vlade trajala jedan dan. Pitam vas - šta ste radili šest meseci? Zašto je jedina tema u javnosti bila rekonstrukcija Vlade i lek i rešenje za sve? Kako je moguće da vi najavite marta meseca, pa da onda raspravljate to na partijskim organima ili ne znam na sastanku lidera koalicija krajem juna, a da rekonstrukcija bude krajem avgusta, 26. početak, bez imena i bez znanja ko će sutra voditi određene resore i kakav će biti program tih ljudi koji će preuzeti te resore? Zaista, možete vi da se pravdate koliko god hoćete, ali ugledajte se malo na ljude koji to rade mnogo efikasnije. Za šest meseci ste mogli da raspišete izbore, 45 dana od raspisivanja se održavaju. Završe se izbori, dva meseca traju pregovori o Vladi, znači za tri i po meseca imate novu vladu da ste raspisali izbore u martu. Vi šest meseci zamajavate javnost Srbije sa rekonstrukcijom i pričate o tome da je efikasnije pričati o rekonstrukciji, nego o novim izborima. Naravno da nije, nego potrebna je tema da bi se pokrili problemi u javnosti u Srbiji. Hvala.
Narodni poslanik Zoran Babić ima reč.
Kamo sreće da smo Danska, ali Danska nismo, a mnogi koji sede u ovoj sali, a tu mislim i na vas gospodine Lapčeviću i na vašu poslaničku grupu, su propustili priliku kada su mogli od Srbije bar da donekle približe standardu Danske, nisu to uradili. S druge strane, program ministara i ministarstava nije stvar Zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima. To je stvar Zakona o Vladi, ekspozea i svega ostalog dalje. Što se tiče tog pravljenja, nekako mi još uvek odzvanjaju reči iz ove sale iz 2007. godine. Da se podsećamo tih par dana, pa hoću tamo, hoću tamo. Nemojte, molim vas, da se vraćamo u istoriju opet, jeste ona bliža, ali nemojte da se vraćamo u 2007. godinu i u pravljenje nekakve vlade u hulahopke ili ne znam ti ni ja šta. Što se tiče deficita, verujte bio bih jako srećan da je ova vlada bila u situaciji kao neka Vlada pre pet, šest, sedam, osam godina, kada je imala ogroman resurs, kada je prodavala društveni kapital, punila od toga budžet i hvalila se time. Znate, kada prodate dedovinu, možete da je prodate samo jednom, da rešite nešto, potrošili ste, kraj. Ova vlada nije prodala ništa, niti je imala šta, i ono što je mogla nije želela, nego smo išli sa principom dokapitalizacije. Ali, prodavali ništa nismo. Zbog toga ta rupa u deficitu, koja se popunjavala privatizacijom onoga što su generacije sticale, a vidimo da su mnoge od tih stvari koje su tada prodate sada stvar nekih sudskih postupaka. Nemojte da vraćamo taj koncept ponovo nazad.
Molim da privodimo kraju replike.
Da, gospodine Babiću, sećam se te 2007. godine. Vi ste nosili majicu sa jednim likom ovde i prsili se sa njom u parlamentu. I tada ste imali šansu da uđete u neku vladu, ali prosto se nije desilo. Nemojte da pominjete 2007. godinu, jer u 2007. godini je prosečna plata bila 450 evra. U 2007. godini spoljni dug je bio smanjen, od 2004. do 2007. godine, za pet milijardi evra. Te pare koje su došle od privatizacije nisu potrošene kao što su neki trošili pre vas, nego su vraćani međunarodni ugovori od ko zna kada. Znate da je to zlatni period Srbije, bar u zadnjih 15 godina, da se najbolje živelo, sa najboljim standardom, sa najkvalitetnijim programom i najkvalitetnijim životom. Od prodaje, da. Gospodine Babiću, tada kada ste vi nosili tu majicu i kada ste se nadali da ćete biti deo vlasti je ostavljeno novoj Vladi preko milijardu evra u kasi živih para. Niko nije strpao u džepove, nego je ostavio novoj vlasti. Ovi vaši prethodnici su vam ostavili minus od ko zna koliko, milijardu i po, a vi ćete da ih nadmašite šestostruko.
Narodni poslanik Zoran Babić.
Ako mi dozvolite, neću se više javljati. Koliko je kvalitetno sećanje gospodina Lapčevića potvrđuje činjenica, a ja valjda to najbolje znam, da 2007. godine u parlamentu nisam bio. Moj prvi mandat je bio 2008. godine. Prema tome, loše se sećate gospodine Lapčeviću ili bar selektivno kada su te stvari u pitanju. S druge strane, nekako kada neka vlast i neka vlada dobro radi, ona valjda dobija izbore, dobija poverenje. Građani kažu – to, odlično ste radili, hoćemo još. Što izgubiste izbore samo posle godinu dana? Šta je bilo sa time? Ako je sve to idealno, sve dobro, kako ste to izgubili poverenje građana Srbije? Lako je prodati. Jednom se prodaje i više nema. Mi hoćemo, SNS hoće da rešava probleme u Srbiji, hoće na zrelim, realnim i dobrim osnovama da zapošljava ljude i da se hvali takvim stvarima.
Ovim završavamo replike.
Evo, završavamo krug replika. Svaka čast vama za vaše zalaganje i za želju da uradite nešto najbolje za Srbiju. Ta želja i to zalaganje i to htenje se mere nekakvim brojčanim podacima. Kada izađete sa činjenicama da je smanjena zaposlenost, smanjen spoljni dug, povećan standard itd, onda možemo da pričamo. Naravno, svi mi želimo najbolje svojoj zemlji. Rezultati su oni koji treba da budu presuđujući. O prodaji, ne prodaji, mi nismo rasprodavali teritoriju, a ni poklanjali, što se danas čini uveliko, gospodine Babiću, i vi ste toga svesni. Možete to jednom u istoriji da uradite i više nikada nemate pravo nazad. Vodite računa o tome jer istorija kome sudi, najteže su osude.
Narodni poslanik Zoran Babić ima reč.
Mnogo toga kada se izgube činjenice, kada se izgubi nit, kada se izgubi veza sa realnošću i istinom, kada ne može da se odgovori na realan i na kvalitetan način, onda se pribegava tome – izdajnici, prodali ste teritoriju. Ko je prodao teritoriju, gde, šta, kome, kako ili ćemo na razne egzoduse, na razne kamione, traktore i na razne mnogo ružnije stvari da odreagujemo molebanom i time smo sve završili? Ne završava se na taj način ništa, dragi moj kolega Lapčeviću. Nije to odgovor. Odgovor je voditi realnu, ostvarivu politiku, a to je politika SNS.
Gospodo, mislim da se vi polako udaljavate od teme.
Gospodine predsedavajući, slažem se da se treba da se vratimo na konkretnu temu, ali to pre svega mora da uradi pripadnik vladajuće koalicije, ne mogu ja. Beše jedna zakletva – tako mi Bog pomogao, neću se smiriti dok Kosovo i Metohija ne budu sastavni deo, daću sve od sebe itd. Rečnik i termini: izdajnici, prodali ste, gde će vam duša, kletve, jesu milje iz kog vi potičete, ne ja. Dakle, gospodine Babiću, nema razloga da sada idemo u neku veliku priču, a sve se vidi. Sve se vidi, sve se zna. Institucija prelazi Jarinje, Srbi morate na izbore, priznajte itd, jesu stvari koje će ipak istorija da presudi. Jednom učinjeno, nikada nazad.
Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić.
Gospodine predsedavajući, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, šest meseci se dizala tenzija, sada je jasno da je pravi cilj ove operacije bio da se ne govori o pravim problemima naše zemlje. Danas, kada se dođe do Predloga zakona, stvari su veoma jasne. Verovatno ste hteli ovim nemogućim rokovima, po ko zna koji put, da onemogućite diskusiju u ovom parlamentu. Ostaće zapisano da je ovo zakon o strukturi izvršne vlasti koji je dat parlamentu da za nekoliko sati prouči, da se izjasni, da ono o čemu se priča šest meseci bude svedeno na nekoliko sati diskusije. Ne govorim ovde o suštini, jer kad pogledamo ovaj zakon, bez ikakve želje da bilo koga ovde uvredim, on je jedno veliko ništa. Ne da ništa ne piše u njemu, zato što Zakon o ministarstvima postoji i on postoji nekoliko godina, nekoliko decenija, ali ovaj zakon se svodi na tri stvari. Prvo, da se podeli Ministarstvo finansija i privrede u dva ministarstva. To je izgleda bio jedini cilj ovde, da se izbaci URS, ali međutim, videli smo, sada ne znam ni kako da ga nazovem, budući bivši ministar se već vratio u izvršnu vlast, imenovan je kao zamenik realnog premijera ove Vlade, to smo i danas videli, jer od formalnog predsednika Vlade ni traga, ni glasa i nemojte da nam kažete da je bio u Briselu, jer nam je prvi potpredsednik, koji je došao i time jasno preuzeo odgovornost za sve resore ove vlasti, rekao da on odlazi, kada je otišao da ode u taj isti Brisel. Tako da, mi sada i ne znamo koji je status te partije. Da li je taj URS opozicija, da li je u vlasti i ne bih hteo da budem u koži budućeg ministra privrede, jer je dato budućem bivšem ministru da se bavi jedinim investitorom kojeg ste možda ovde doveli. Kažem – možda, zato što tih silnih poslova za sada smo videli jednu kupovinu, mislim da i ona nije uređena, hotela na Kopaoniku, a što se tiče JAT, evo, mi ovde zvanično tražimo da nam se dostavi ugovor. Mi pozdravljamo tu operaciju, ajde da vidimo do tančina koje su to obaveze Republike Srbije, jer pre koji dan smo videli da gromoglasno najavljena investicija u neke obnovljive izvore energije može da dovede do ogromnog gubitka naše zemlje. Dozvolićete da nemamo poverenja u vaše pregovaračke moći i želimo da vidimo taj ugovor. Druga stvar, to je prebacivanje normativnog dela svojinskih odnosa iz Ministarstva finansija u Ministarstvo pravde. Znamo da je to bilo u saveznom Ministarstvu pravde, pre nego što je u momentu ukidanja državne zajednice SCG prebačeno u Ministarstvo finansija Republike Srbije. Kao bivši ministar, mogu da vam kažem da to nije dobro. Mislim da je ovde to predmet lobiranja, da li advokatskog ili drugog lobija, ne znam, ali nije dobro da sva pitanja koja se tiču imovine budu samo u jednom ministarstvu. Setite se rasprave o Zakonu o restituciji. Imao sam tu čast i veliku odgovornost da vodim taj posao u prethodnoj Vladi i konkretan posao je tu pokazao da Ministarstvo pravde nema taj kapacitet i da je loše to što Ministarstvo finansija, koje u krajnosti odgovara za imovinu Republike Srbije, neće imati nikakvu normativnu mogućnost da interveniše, neće više imati eksperte koji će se time baviti i sve će biti prebačeno u Ministarstvo pravde, mada i dalje, i to je sada ta podela normativnog i efektivnog dela, drugostepeno odlučivanje po sporovima oko pitanja imovine ostaje u Ministarstvu finansija. To nije dobro. Za dijasporu, mislim da je to pitanje kojim treba da se bave sva ministarstva i nije uputno da se to naznači samo jednom ministarstvu, Ministarstvu spoljnih poslova, kao da je nama dijaspora strana. Ona mora biti deo našeg bića. Naravno, u raznim pravnim statusima ne treba da se delimo na razne načine, ali to je sve što ste ovde napisali. U ovom zakonu nema nijedne inovacije, nema jedne reči koja je promenjena u poređenju sa prethodnim Zakonom o ministarstvima. Čuli smo godinu dana velike rasprave, da je ovo neka nova lestvica, da će se neka nova struktura uvesti. Od toga nema ništa. Nema ničega što će omogućiti, u strukturnom smislu, bilo kakvu uštedu. Nema nikakve inovacije u domenu funkcionisanja naše države. Nema ništa. Sada mi, građani Republike Srbije, moramo da verujemo da će taj novi elan proisteći iz identifikacije nekoliko novih ljudi i inovacija, bar od 5. oktobra, je to što raspravljamo o ovom zakonu, a da uopšte ne znamo ko će biti ministri, a još manje šta predviđaju i šta će raditi. Nije tačno da, kada su se menjali prethodni put zakoni o ministarstvima, nismo znali ko će biti ministri i mogu da kažem, na ličnom primeru, da sam bio predočen našoj javnosti mesec i po dana pred izbore i to je neka praksa koja bi bila dobra za sve nas, naročito za one koji nisu članovi političkih partija i koji su nepoznati našoj javnosti. Zbog toga mislim da treba pomenuti sve ono i počeću od onoga što su pripadniciove većine govorili, da je moralo da se promeni u ovom zakonu, i time ću zaključiti, jer to će biti predmet, ne samo rasprave drugih poslanika DS, nego i naše diskusije po amandmanima koje smo podneli. Ako je centralni cilj punopravno članstvo EU, kako je moguće da ovde nema naznake da li ćemo imati potpredsednika za evropske integracije? Zašto nije bilo nikakve debate oko pitanja ministarstva, kako će se to pitanje rešiti i evo nas, posle navodnog dobijanja početka pregovora, mi nemamo pregovarače, ni dan danas. Da li će biti ministar pravde istovremeno, da li će se odreći svog portfelja, da li će se uzeti neko iz prethodne vlasti? Mi o tome ne znamo ništa i, što je mnogo gore, ni naši evropski partneri i doći ćemo u situaciju da u septembru, oktobru, da vas podsetim, pošto je država ipak ozbiljna stvar, niko danas se ne bavi onim što bi trebalo da bude dijalog sa Evropskom komisijom, tako da izveštaj koji nas očekuje u novembru, a koji će biti dovršen u septembru mesecu, bude što je povoljniji mogući za našu zemlju. Da ne govorim o tome da ova saga itekako košta građane. Budite u koži ministara ili ljudi koji rade u njihovom okruženju i da već šest meseci ne znate šta će biti sa vama. Budite u koži onih ministara koji već dva meseca znaju da će biti smenjeni. Šta radite, šta preduzimate? Ništa, naravno. Kakva je situacija sa vašim saradnicima? Nikakva. Na njima je da ispaštaju, ali problem je u tome što ispašta i naša država, što se ništa kod nas ne preduzima. Za zaštitu životne sredine imamo apsurd za čoveka koji je navodno svemoćan u ovoj zemlji, koji kaže – slažemo se mi da ne treba to pitanje da bude podeljeno između tri ministarstva, ali eto, nema moći. Kažite nam ko je taj koji vas sprečava da mi govorimo sa njim i sa njom, pa da rešimo. Treba Srbiji, kao što je postojalo od Zorana Đinđića, pokojnog, ministarstvo koje se bavi pitanjem zaštite životne sredine. To će biti 30% budućih pregovora naše zemlje sa EU, toliki je taj „akiko minotera“. Šta je sa saobraćajem? Valjda godinu dana vidimo da ne mogu tri ministra da se bave koridorima. Jednoga ste izbacili, možda, ne znamo još. Ništa se tu ne menja. Zašto danas, mada ste se i vi izjasnili tim povodom, više puta, priznajući da ovaj rad i funkcionisanje ministarstva prosvete ne ide, niste predložili, a to je naš amandman, da se formira ministarstvo visokog obrazovanja, nauke i tehnološkog razvoja, a da onda, eventualno, pripojimo prosveti neke druge delove. To su sve stvari koje možete da uradite. Mislim, time ću zaključiti, da Vlada i tu su činjenice neumoljive i vaši marketinški trikovi ne mogu dugo da funkcionišu, nezaposlenost je povećana na 40 hiljada ljudi, mladi - 51,2% njih je bez posla, ništa im niste rekli proteklih godinu dana, ništa za njih niste preduzeli. Srbija na začelju u domenu stranih direktnih investicija, suprotno onome što je bilo slučaj tokom prethodne Vlade. Zadužili ste zemlju za dodatnih četiri milijarde evra, a ne da vraćate neke prethodne dugove. Ne samo to, kamate će neminovno da porastu u predstojećem periodu, a za to niste spremni. To ste pokazali tako što ste katastrofalno vodili javne finansije. Poslednji čin tog sramnog akta je bio promašaj od milijardu evra našeg budžeta. Time smo na magarećoj klupi javnih finansija Evrope. U ovom rebalansu, tj. u ovom zakonu o ministarstvima i onome što vidimo da se najavljuje kao ekipa koja će doći vidimo da za privredu nam se smeši neko ko se bavi samo stečajevima, a za finansije neko ko sigurno ima dobro obrazovanje, a pošto smo radili on i ja u istoj firmi, ja na nešto višoj poziciji, mogu vam sa sigurnošću reći da nema ama baš nikakvo iskustvo u domenu vođenja javnih finansija. To je, nažalost, perspektiva ove države. To je, nažalost, ono protiv čega će se Demokratska stranka boriti u mesecima koje dolaze, da se izbegne ono što, strah me, može biti finansijski i svaki drugi vid kraha ove zemlje. Hvala.
Hvala. Ministar Selaković.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, moram da reagujem na ovde jednu iznetu tvrdnju, a to je da se radi o zakoni koji je jedno veliko ništa, a posle se o tom zakonu priča skoro desetak minuta. Ako je to jedno veliko ništa, onda ne biste mogli ništa o njemu ni da kažete. Ali je rečeno par stvari na koje moram da reagujem. Da, jeste istina da su nekada svojinsko-pravni odnosi i njihovo regulisanje bili u nadležnosti saveznog Ministarstva pravde. Da, nažalost, nisu prešli u republičko Ministarstvo pravde. Podvlačim, reč je o normativnom delovanju, odnosno o delokrugu koji pokriva zakonodavni, odnosno zakonodavnu delatnost. Dokaz da je promašaj što se ta oblast nalazi u delokrugu Ministarstva finansija jeste činjenica da 23 godine Republika Srbija nema svoj zakon o svojini i drugim stvarnim pravima. Kao diplomirani pravnik moram da kažem da svakim danom nepostojanja tog zakona naša šteta u budućnosti se povećava geometrijskom progresijom. Jedina smo bivša socijalistička država koja taj zakon nije donela. Dokaz da je mesto delokrugu tih poslova u nadležnosti Ministarstva pravde jeste i činjenica da je svojevremeno, a ispravite me ako grešim, to je negde 2007, 2008. godina, dakle, druga vlada Vojislava Koštunice. Kada je postignut jedan dogovor između tadašnjeg ministra finansija i ministra pravde kojim će taj posao preći u delokrug, mislim čak da ima i neki zaključak vlade, dakle, Dušan Petrović je bio ministar pravde tada i on je prihvatio u nadležnost Ministarstva pravde izradu nacrta zakona o svojini i drugim stvarnim pravima. Dakle, jedan izuzetno bitan zakon, jedan od temeljnih zakona u pravnom sistemu jedne zemlje. Naravno, da to treba da pređe u delokrug nadležnosti Ministarstva pravde, odnosno ministarstva nadležnog za pravosuđe. Jer, kao što rekoh, svakim danom nepostojanja tog zakona mi gubimo. Čak i sutra kada bi se usvojio nacrt koji je izrađen, ovde bih ga pred vama branio ja ili neko drugi ko je ministar pravde, jer smo mi formirali kao Ministarstvo i radnu grupu i angažovali stručnjake i radili na tom poslu. Prema tome, svakako da mislim da je to dobro i opravdano rešenje. Opet, napominjem, normativa iz oblasti svojinsko-pravnih odnosa, ne onaj drugi deo delokruga Ministarstva finansija koji tamo svakako ostaje. Svakako da to treba da bude tu. Pominjali ste Zakon o restituciji. Da je bilo više stručnjaka iz isključivo pravne struke uključeno u izradu toga zakona verovatno bismo imali zakon koji se mnogo efektivnije, bolje i više primenjuje. Dakle, mi generalno imamo problem sa primenom toga zakona jer taj zakon primenjuju ne samo agencija, već i sudovi. Ako definišete nešto što je sudski postupak treba da konsultujete ljude iz te struke. Tako da mislim da nikako nema mesta primedbi koja je ovde izrečena da to ne treba da bude u nadležnosti Ministarstva pravde, u svakom slučaju biće podneti određeni amandmani, pa verujem da će se Skupština u Danu za glasanje izjasniti o njima. Zahvaljujem.
Hvala, reč ima Neđo Jovanović, povreda Poslovnika.
Poštovana predsedavajuća, kolege narodni poslanici, u nizu danas iznetih uvreda, prvo reklamiram član 27. i član 106. Zakona o poslovniku. Uvreda koje se odnose prevashodno na premijera, predsednika Vlade Republike Srbije. Nije niko reagovao, a naročito nije niko reagovao od onih koji su predsedavali na te insinuacije i poniženja učinjena od predstavnika DS. Da li je premijer formalni ili faktički? Gde se on danas nalazi i te kako dobro znaju predstavnici DS. Nalazi se upravo tamo i radi onaj posao koji su oni trebali da završe, koji nisu znali ili umeli da završe ili se nisu najbolje snašli, a to mu dođe jedno te isto. Tako da sa aspekta onoga što oni tumače o premijeru možemo samo govoriti o tome gde su bili kada su bili sa nama u vlasti zašto nisu radili ono što su trebali da urade. Prema tome, samo želim da skrenem pažnju da se ovakve prevashodno ponižavajuće konstatacije o premijeru više ne iznose i da vi predsedavajuća kao i svi ostali predsedavajući ovog parlamenta na to reagujete. Zahvaljujem se.
Hvala. Predrag Marković, replika u ime URS.
Hvala vam poštovan predsedavajuća i skrećem vam pažnju da Poslovnik u kontekstu zabranjuje lično obraćanje u smislu da nekoga vređate, prozivate, ad hominem, a ne u smislu poštovanja. Gospodine Đeliću, dragi Božo, ovolika tuga da jedan poslanik jedne stranke, molim vas, ovo sam rekao ozbiljno, ne znam zašto se smejete kad neko kaže dragi gospodine Đeliću. Molim vas, naš korektanodnos je višegodišnji ali jedan poslanik želi da mu se kaže šta će da radi druga poslanička grupa jer on ne zna. Molim vas, naravno da ne znate, ne vi, nego svi oni koji ni za sebe ne znaju pa recimo pre podne tvrde glasaćemo protiv, pa uveče glasaju za, a ja ne glasam. Ne glasam, zašto? Jer, nije to pitanje da li si ti pozicija ili opozicija nego postoje odgovorni ljudi, odgovorni ljudi znaju prioritete. Kad je prioritet Evropa, ko god hoće da radi za Evropu, radimo sa njim. Pogledajte istoriju prethodnih godina. Ko god je stvarno radio u tom trenutku tu smo bili jer je to prioritet, a ne ako slučajno nismo na vlasti, mi više nismo za Evropu, mi izlazimo iz sale, mi više ne glasamo, mi ju-hu-hu, dok nas neko ne pozove telefonom i kaže – vrati se nazad i glasaj. Pa se vrate u dvanaest sati noći i glasaju ljudi. Ne mislim ni na jednu stranku pojedinačno, ima toga koliko hoćete. Postoje ozbiljna i čvrsta opredeljenja za neke vrednosti i vaša obaveza da se za to zalažete. Podržavate svakog ko se menja i prihvata ta opredeljenja. Postoji skepsa prema tim vrednostima. Poštujem stranke koje su skeptici, ali ne poštujem evrohisterike i nikada neću skakati po studijima ni sa kim da se ljubim, a istovremeno ovo je rekonstrukcija. Za rekonstrukciju, ne daj Bože da govorim da postoje ministri kojima je 15 minuta pre nego što će se predsednik Vlade koji vrši rekonstrukciju pojaviti u jednoj emisiji da saopšti imena, javlja da više nisu ministri za jednu oblast. Smatramo sam to sramnim i sad smatram sramnim i podržavam ozbiljnost svih onih. I danas sam rekao, ja kad god zovem ljude da dođu u ovu zemlju da pomognu, ja im kažem – dobro došli u Srbiju. To sam rekao gospodinu Đeliću 2001. godine, a to ću i sada reći svakome ko hoće ozbiljno da radi. Hvala.
Reč ima gospodin Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mogu da kažem da sam se od svojih kolega iz DS svega i svačega naslušao. Šta znači, ako bi bila poznata imena svih kandidata za ministre, dok raspravljamo o Zakonu o ministarstvima, a ne Vladi, onda bi verovatno bile optužbe da pišemo zakone za pojedine ministre, kandidate za ministre, to tako ispada. Kada su te priče u pitanju, još da je neko imao samo nekoliko sati da prouči zakon, vaš prethodni govornik dok je bio ministar u Vladi Republike Srbije, a bio je tada ministar finansija, nama su i zakazivane sednice Skupštine Republike Srbije sa tačkama dnevnog reda, koje Vlada još nije ni izglasala i uputila u Skupštinu. Mene takođe te priče oko nezaposlenosti, 40.000 novonezaposlenih ima, a pre godinu dana nezaposlenost je bila blizu 26%, sada je 24,2%. Interesuje me, evo čak da ima tih novih 40.000 nezaposlenih, ko je odgovoran za onih prethodnih milion, što to ne kažete? Što ne kažete da ste vi tada bili na vlasti? Ili, što ne kažete da je avgusta meseca, kada je Mirko Cvetković imenovan za premijera, evro bio 80 dinara, da bi avgusta meseca 2012. godine bio 118, to je skoro 50% skok evra, a potrošeno je više od 3,5 milijarde evra na zaštitu kursa dinara. Da li je možda za to kriv i Zakon o deviznom poslovanju, koji je isto taj Mirko Cvetković predložio, u kojem kolega iz DS, tada bio u toj istoj Vladi, koji je dozvoljavao da se uplati avans za robu, da se roba nikad ne unese i devize nikada ne vrate nazad u zemlju, da bi se na taj način štitio višak kapitala koji nije služio za devizne špekulacije na tržištu i upropašćavanje i građana i privrede.
Reč ima Božidar Đelić, replika.
Prvo, što se tiče ovog pitanja svojine, ja vam govorim iz iskustva, znači, saznaćete pošto o tome postoji arhiva da u radnoj grupi koja je pisala Zakon o restituciji su i te kako bili prisutni i to vrhunski pravnici, i to odgovorni ljudi iz našeg pravosuđa, pravobranilaštva. Veliki sam pobornik toga da se zakoni baš od strane tih ljudi, onih koji će znati odakle će iskrsnuti problemi u primeni. Čuo sam vas više puta sa vašim novim prijateljem Fileom da se hvalite da je pohvalio neke vaše poteze. To je dobro, mislim da ćete se setiti koliko je i kako pohvaljen Zakon o restituciji, koji dobro funkcioniše, to je izuzetno kompleksna materija i na neki način uspeli smo možda u poslednji momenat da je i na jedan kvalitetan način rešimo. Međutim, niste dali nikakav odgovor na druga pitanja koja nisu ništa manje velika, možda su i veća. Zašto, ako je gospođa Mihajlović, valjda neki potpredsednik vaše stranke, u više navrata govorila da treba da se formira Ministarstvo životne sredine, za zaštitu životne sredine, to nije urađeno? Zašto, ako ste toliko pričali o evropskim integracijama nemamo i dalje nikakvu strukturu, bar u strukturi orijentaciju o tome da li će biti i na koji način biti rešeno to centralno pitanje? Zašto tri meseca posle navodnog dobijanja statusa, tj. početka pregovora ne znamo ko će voditi pregovore i tako možemo dugo? A što se tiče ovih pitanja koje ste postavili, mi nismo završili posao. Podsetio bih vas da DS kada je imala odgovornost za pitanje Kosova, ovde je i čovek koji je pregovarao i koga ste tada napadali, proglašavali ga za izdajicu, sa mnogo manje ustupaka, naša zemlja je dobila mnogo više. Da li smo mi na bilo koji način krenuli u put tzv. oficira za vezu. Bilo li je potpisa sa nekim entitetima koji bi mogli na neki način da dovedu do implicitnog priznavanja tzv. Kosova? Da li je Srbija prihvatala sve ovo što ste vi prihvatili, a pitam vas, pošto je to i činjenica, da li smo dobili onako oštro saopštenje, to je zaključak Bundestaga, koji sada vezuje ruke ne samo tom parlamentu, nego svakoj budućoj vladi Nemačke, teško je misliti da će se ta politika na bilo koji način promeniti, ma kakvi bili rezultati njihovih predstojećih izbora? To ste dobili. Dobili ste nešto što će biti i dalje velika teškoća u našim evropskim integracijama, toliko o vašem učinku.
Hvala. Reč ima Borislav Stefanović. Izvolite.
Nisam hteo da se javljam zaista više, ne mogu da odustanem, to je više iz poštovanja i jednog dubokog razumevanja za kolegu Arsića, koliko razumem ovo su vam poslednji dani na tom mestu, pa uvek koristim priliku da s vama razmenim dok mogu konstruktivne kritike međusobne i argumente. Žao mi je što dolazi, video sam naslov u vašoj režimskoj štampi, rekonstrukcija poslaničkog kluba, ali dobro, šta je tu je. Nekada stvari ne idu na bolje. Ono što je sigurno, je da zaista kao DS više nećemo ulaziti u te, da tako kažem, ne mislim na vas lično, ali koještarije, da se meri učinak Cvetkovićeve vlade i ove vaše Vlade u godinu dana, to su koještarije. Znate zašto? Zato što građane Srbije zanima kako žive sada i kako će živeti sutra i oni i njihova deca. Pošto smo mi izgubili izbore za nepuna 2% od vas, što se sada zaboravlja i pošto je gori deo vlasti ušao sa vama u koaliciju, a bolji nije, pošto su naši rezultati bolji ostali van vlasti, a gori su ušli sa vama u vlast i pošto na vašu žalost, ali najviše na žalost građana Srbije, brojevi vas demantuju i pokazuju da se sada gore živi i da je sve gore u svim segmentima, što smo rekli danas i gospodinu Vučiću, nije uspeo da nam kaže u kojoj to oblasti je napravljen napredak u ovoj zemlji, na žalost građana Srbije, to je ona crta koju bi ja sada podvukao i da mi vidimo, gospodo, šta vi znate da radite i koji su vaši rezultati. Pustite Mirka Cvetkovića neka se bavi konsaltingom, pustite one koji su se ogrešili o zakone da odgovaraju, pustite one koji su krivi neka idu gde treba da idu, pustite građane Srbije da donesu svoj sud, ali zaista je ovo postalo potpuno besmisleno. Dakle, šta je opozicija za vas? Neko vam kaže – ljudi, ovo ne valja, vi kažete – aha, šta ste vi? To zaista, gospodine Arsiću, više nikoga u Srbiji ne interesuje, a vas najmanje treba da interesuje, jer vi imate najveću odgovornost, vi vršite vlast, vi vodite ovu zemlju, prema tome to je suština, ništa drugo. Inače, Ivica Dačić da je premijer, on bi bio danas, gospodine Jovanoviću, ovde, on nije bio danas ovde, a pošto je on nas uvredio milion puta da ne postojimo, da je opozicija nepostojeći entitet, ko će njega da opomene na njegovo ponašanje, možda vi možete? Hvala.
Molim vas da se ne obraćate direktno narodnom poslaniku. Veroljub Arsić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja mogu da se složim sa nekim stvarima koje je rekao moj prethodni govornik, ali sa nekima stvarno i zaista ne mogu. Znate, Srbija je predugo bila, mogu da kažem, pogotovo u ekonomskom smislu, uništavana. Živelo se na lažima, živelo se na kreditima i evro obveznicama, živelo se na zaduženjima, živelo se na privatizaciji, živelo se na lažnim demagogijama, pa smo došli danas do toga da je sve ono što je maltene vredelo u Srbiji propalo i da sada treba to nekako da se pokrene. Svi koji se iole malo razumeju u ekonomiju, znaju da to nije ni tako lako ni tako brzo. Da li ima rezultata ne bolje? Svakako da ima. Evo, ja ću samo jedan primer da vam navedem, što se nikada nije desilo za vreme vlasti DS, evro je danas manji nego što je bio prošle godine u isto vreme, vi sa time niste mogli da se pohvalite. Mi možemo. Samo jedan dinar kada je evro manji, država duguje negde oko 20 milijardi dinara manje i vi to jako dobro znate i znate da je to manji pritisak na budžet Republike Srbije. Šta je ono što ja zameram DS? Ne na dobrim namerama, kao što je rekao i predsednik SNS, sve vaše kritike koje su opravdane, sve ono što vredi, da vas poslušamo i što smatramo da je dobra ideja, prihvatali smo. Zbog toga, prihvatite i vi deo svoje odgovornosti za ekonomsku situaciju u Srbiji koja je danas. Ništa drugo ne tražimo od vas. Samo svoj deo odgovornosti. Neko ima individualnu, neko ima samo političku.
Hvala. Gospodine Kasaloviću, po kom osnovu? Ako je povreda Poslovnika, onda ima prednost. Gospodine Jovanoviću, onda vi imate reč za repliku, mislim, povreda Poslovnika.
Isto će da bude kao što gospodin Kasalović, to ću reći i ja dragim kolegama iz DS-a, kada bi mogli i premijera da kloniramo, to bi bilo najbolje, bio bi u Briselu, u Skupštini, Vladi, bio bi svuda, s obzirom da radi onoliko koliko radi, a s obzirom na činjenicu da ukazujete kako žive građani Srbije, onda se podsetite, nije vas uhvatila tolika amnezija, to je veoma kratak period, skorije prošlosti, ko je to generisao da građani danas žive loše, ko je imao premijera koji se najmanje mešao u svoj posao, da ne govorim o poslovima drugih ministara, odnosno poslovima Vlade. Ko je to uzrokovao ogroman broj poništenih privatizacija, ko je uzrokovao ruiniranje pravosuđa, ko je uzrokovao stečajne mafije, ko je uzrokovao krađe imovine kroz razno-razne stečajne postupke? Nije to skora prošlost, nije to neko davno vreme iz kojeg proizilaze svi oni uzroci koji generišu ono na šta vi danas ukazujete. Ova vlada to pokušava da popravi i ovaj premijer pegla vaše fleke.
Reč ima narodni poslanik Miroslav Petković.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, meni je zaista žao što u ovoj sali nije predsednik i prvi potpredsednik Vlade, ja sam razumeo da gospodin Dačić ima snage da radi 16 sati dnevno, za razliku od gospodina Vučića, ali prvi potpredsednik se danas pojavio ovde i zaista to cenimo, kratko ali smo imali priliku da ga čujemo. Pre nešto više od godinu dana, premijer je ovde u ovoj sali izneo svoj ekspoze u kome je izneo da je njegov koncept upravo najefikasniji i da je to najbolje što Srbija ima u ovom trenutku i predložio sastav svog kabineta. Šta smo danas čuli? Čuli smo da to nije dobro, da je za sve kriv Mlađan Dinkić, da je bolje da umesto Vlade sa 17 ministarstava imamo Vladu od 18 ministarstava. Dame i gospodo narodni poslanici, ministar nas danas nije ubedio da je predlog ovog zakona bolji od prethodnog i niko od nas nije srećan zbog problema u kojem se naša država nalazi, svi bi voleli da je situacija mnogo bolja, ali kada je već tako, hajde da pokušamo da na jedan pravi način sagledamo te probleme i da vam pomognemo da ih na neki način rešite. Srbija je na 127. mestu po prilivu stranih investicija u ovoj godini i to je najgori rang države Srbije u poslednjih 12 godina. Suština je naizgled da se jedno ministarstvo deli na dva dela, da treba promeniti gospodina Dinkića, a u stvari iza svega stoji politička nagodba između SNS i SPS, ostali su slučajni partneri koje niko ništa nije pitao kako će se sprovesti ova rekonstrukcija i ne razdvaja se samo jedno ministarstvo na dva, već ste ovim putem promenili devet ministara. Ako je problem bio u Ministarstvu kulture, Ministarstvu sporta, onda ne znam o čemu treba da pričamo. Srbija je postala „dogovorićemo se“ zemlja, ali u smislu da sve što se dešava njoj treba da se dogovori sa Aleksandrom Vučićem. Nadam se da predsednik Vlade neće tražiti u petak ovde da im damo 100 dana Vlade da pokaže kako radi on i njegova najnovija Vlada. Hoćete da menjate Srbiju, a četiri meseca vam je bilo potrebno da promenite nekoliko nesposobnih ljudi. Hteli ste manju Vladu, uštede, a sa tim ne izlazite pred parlamentom. Došle su promene, to smo danas čuli, jesu, to su vaša izborna obećanja. Šta je bilo sa krađom na izborima, gospodine ministre, vi ste ministar pravde, da li je izvršena departizacija? Nije. Da li ste smanjili javni dug? Niste, on je povećan, pa ste valjda zbog toga zvali gospodina Dinkića u Vladu, kada nije uspeo da obavi svoju misiju, on nije više ministar i od juče je potpredsednik prvog potpredsednika Vlade u nekakvom komitetu. Da li je smanjen broj zaposlenih u državnoj administraciji? Nije, nažalost, i tu je povećan. Srbija ima pad privredne aktivnosti, ima pad standarda, pad realnih zarada, sve u Srbiji pada, samo Vlada nikako da padne. Mi smo postali zemlja promašenih tema i to se najbolje danas videlo u ovom parlamentu. Ovaj zakon jeste uvod u rekonstrukciju i nije čudno da pričamo danas o tome šta će se dešavati u ovoj sali i u petak, kada premijer bude ovde, jer ćemo imati jedan svojevrsni miks, mešavinu Jejla i Megatrenda, Torijevca i Askurđela Jovana i zaista, mi imamo opravdan strah i bojazan kako će ta vlada funkcionisati u narednom periodu. Pokušavate da resetujete naciju i da nam kažete da ćete vi od sutra postati neki novi i da od danas snovi postaju stvarnost. Svima je jasno da ste vi na okupu samo još nekoliko meseci, dok se ne završe izbori na KiM. Ministarstvo finansija će voditi gospodin Krstić, čovek koji ima 29 godina života, to je jednako broju godina koliko je Ivica Dačić u politici i sada će meni neko da objasni da će on moći da sprovede svoju ekonomsku politiku i da promeni ovo što je gospodin Dačić do sada radio. Hoćete da nam kažete da je to politika koja će nas voditi napred, kada je u pitanju i državna politika, i odbrana teritorijalnog integriteta i demokratski procesi i mediji i stanje u ekonomiji. Mi smo postali zemlja sa posebnim potrebama, za nas nema leka u Srbiji, nego mora da stigne iz uvoza, imamo nemuštu spoljnu politiku, imamo razorenu privredu, imamo uhapšene medije, imamo poniženo pravosuđe, ojađene građane. Nije za sve kriva Vlada, naravno, ali to što ja i tv dnevnik ne živimo u istoj zemlji, to ne znači da vi i mi ne treba da živimo u istoj zemlji. Deca u Srbiji gladuju, deca u Srbiji umiru, zato što država nema novca da im plati operaciju u inostranstvu, ne od državnih para, nego od para koje plaćaju građani Srbije kroz doprinose za zdravstveno osiguranje. Mi smo došli dotle da su u ovoj zemlji Pavlovići vehabije. Šta je rešenje? Hajde sve da ukinemo, i Narodnu skupštinu i vojsku i policiju, i sudstvo i načelnike okruga i da Aleksandar Vučić bude država. Ne, on će to rešiti tako što će dovesti nekoliko savetnika, nekoliko eksperata koji će nam predložiti stezanje kaiša i štednju. U ovoj državi ne troše pare građani, i da li je neko objasnio novom ministru finansija, koji tek treba da prouči budžet i rebalans budžeta, da vidi kakvo stanje je zatekao, da li mu je neko rekao da sva raspoloživa sredstva treba da plasira u poljoprivredu i da stavi pod kontrolu javna preduzeća, dok direktori tih javnih preduzeća, kao što je gospodin Simonović iz „Železnice“, nisu pojeli budžet tih preduzeća. Nama je potpuno jasno, gospodine Selakoviću, ja sam u to potpuno siguran da je ovo samo jedno premošćavanje, do narednih izbora, koji će vrlo brzo uslediti u Republici Srbiji. Ne znam koće biti predsednik Vlade nakon tih izbora, možda i on bude neki uvozni projekat iz inostranstva, ali znam sigurno ko neće biti predsednik te Vlade i jedva čekam i raspravu da čujemo kakav je to novi kabinet koji će omogućiti građanima Srbije bolji život i koji će sačuvati KiM u granicama Republike Srbije, koji će moći da kaže, mi smo uradili nešto dobro za ovu zemlju. Svi pokušaji do sada se nisu pokazali delotvorni do sada i zbog toga nećemo podržati ni ovaj zakon, a ni u petak najnoviju Vladu Republike Srbije.
Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, šest meseci vesti o rekonstrukciji Vlade, o najavama šta će se sve dubinski, vizionarski, na potpuno nov način i novim idejama dogoditi. Dakle, svih tih šest meseci vesti o rekonstrukciji Vlade. Moram da kažem vesti, jer dijaloga o tome nije bilo, očigledno čak ni u vladajućoj koaliciji, jer jutros smo otvorili novine, pa videli da jedna ministarka zahteva ostavku predsednika Vlade. Svaka opozicija u svakoj zemlji bi takvu ministarku podržala. Verovatno zna žena o čemu govori kada u Vladi kao ministarka traži ostavku predsednika Vlade. Dakle, sav taj sled vesti i saopštenja, koje smo šest meseci slušali, završile su se sa dve promene. O tome je već ovde bilo reči. Prva promena je podela jednog ministarstva na dva, finansije i privreda, a druga promena je predmet mog interesovanja. U dva ministarstva koja su navedena u ovom zakonu o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, Ministarstvu pravde i Ministarstvu spoljnih poslova, menjaju se nadležnosti. Moje pitanje je – da li će ministri Nikola Selaković i Ivan Mrkić podneti ostavke? Da li će se nove nadležnosti u njihovim ministarstvima smatrati da se i ministar ima smatrati, kao i tekst u izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima, da ministarstva nastavljaju sa radom? Da li, ako Ministarstva nastavljaju sa radom, su ministri Nikola Selaković i Ivan Mrkić u istoj poziciji kao i ministar Zorana Mihajlović, ministarka Slavica Đukić Dejanović, ministar Milan Bačević, ministar Rasim Ljajić, ministar Jovan Krkobabić, Sulejman Ugljanin kao ministar bez portfelja i ministar Velimir Ilić, čija ministarstva se ne spominju u ovom Zakonu o izmenama i dopunama? Na osnovu čega su ovi ministri, koji ne menjaju nadležnosti u ministarstvima, i ministri Nikola Selaković i Ivan Mrkić sa promenjenim nadležnostima takođe ministri jednom kad ovaj zakon stupi na snagu? Moje pitanje je možda vama neobično, možda mislite da se to može objasniti lako i jednostavno, da se podrazumeva, ali ja duboko verujem da je procedura istovremeno i kultura i da se ništa ne podrazumeva, jer je ogromna razlika u tome da li će devet članova Vlade podneti ostavke predsedniku Vlade, koje će on uputiti Narodnoj skupštini, jednom kad ovaj zakon stupi na snagu ili će 11 članova Vlade podneti ostavku predsedniku Vlade, koji će onda o tome obavestiti Skupštinu? Ministri, odnosno članovi Vlade koji moraju da obaveste predsednika o svojim ostavkama, ako ne bude još sednice o razrešenju, su ministri: Vučić, Knežević, Petković, Dinkić, ministar Obradović, ministar Mrkonjić i ministarke Verica Kalanović, Suzana Grubješić i Alisa Marić. Tih devet ostavki je sasvim izvesno. Šta će biti ako ministri Nikola Selaković i Ivan Mrkić ne podnesu ostavku? Hoće li polagati zakletvu? Ovih devet novih ministara sasvim sigurno će početi svoj mandat polaganjem zakletve. Da li ćemo svi podrazumevati da se rečenica u Zakonu o ministarstvima da ministarstva nastavljaju rad sa promenjenim nadležnostima, u Ministarstvu pravde je nešto manjim, bogami, ali u Ministarstvu inostranih poslova priličnim promenama nadležnosti, da li će se podrazumevati da su i tim Zakonom o ministarstvima izabrani i ministri?Ako se tako biraju ministri, zašto onda imamo sednicu za izbor članova Vlade? Nije u pitanju samo proceduralna stvar, jer devet ministara je manje od polovine članova Vlade 19, a 11 nije, tako da bi bar u kratkom periodusa 11 ostavki Vlada ipak pala, što je vrhunac šestomesečne priče o rekonstrukciji Vlade. Ja ovo zaista pitam, a pitam iz jednog dobrog razloga. Nakon što je prestala da postoji potreba za ministrima na nivou bivše Savezne Republike Jugoslavije, mi smo sebi dozvolili da uredbom ministar spoljnih poslova Vuk Drašković i ministar Rasim Ljajić postanu članovi Vlade Republike Srbije, bez izbora, bez debate u Skupštini. Ako je tada to imalo opravdanje u opštem kontekstu u kojem se zemlja nalazila, sada opravdanja nema. Nemojte da ostavljamo ikakve dileme o tome da li su Nikola Selaković, sadašnji i trenutni ministar pravde sa nadležnostima koje ima po prethodnom Zakonu o ministarstvima, koji se sada menja, i ministar spoljnih poslova Ivan Mrkić, i na dalje ministri. Odgovor na to pitanje pomoglo bi da u buduće ne delimo ministre na jednog koji je položio zakletvu, a drugi nije. Ne ulazeći uopšte u to da li će ili ne ovi ministri to smatrati ozbiljnim pitanjem, ja ga smatram ozbiljnim, kao što smatram sasvim neozbiljnim ceo pokušaj da se šest meseci saopštenja i vesti o tome šta se ima namera uraditi pretopi u dve male promene od kojih jedna sobom čak nosi nejasnoću šta će biti sa dva ministarstva koja se u ovom zakonu o izmenama i dopunama spominju. Hvala vam.
Hvala. Reč ima ministar Selaković. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, postavljeno je jedno, u najmanju ruku, veoma važno, ali i veoma zanimljivo pitanje, pitanje na koje nam odgovor može dati naša dosadašnja skupštinska ili parlamentarna praksa. Ako me sećanje dobro služi, a i vi kao neko ko je prisutan u nekoliko saziva kao narodni poslanik u ovoj skupštini, kada je vršena poslednja rekonstrukcija Vlade, a to je bilo 2011. godine, u nekim slučajevima je došlo do spajanja određenih ministarstava, dakle, iz dva ministarstava, u više ministarstava, ali je bilo izmena i dopuna delokruga nadležnosti nekih od ministarstava. Recimo, tada je Ministarstvu pravde dodeljeno još nekoliko nadležnosti u delokrug, kao što su: upravljanje oduzetom imovinom proisteklom iz krivičnog dela, pripremapropisa o zaštiti podataka o ličnosti i tajnosti podataka itd, ali u tim slučajevima kada nije došlo ni do promena naziva ministarstava i kada je ministarstvo nastavilo sa radom, ministar koji se nalazio na čelu tog ministarstva nije ponovo polagao zakletvu. Dakle, tako je bilo 2011. godine, tako će, pretpostavljam, biti i ovoga puta. Zahvaljujem.
Hvala. Pravo na repliku, narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
I 2011. godine sam imala isti zahtev, a ovo koristim da vas podsetim. I svi koji dobacuju da mi zahtev nije bio ispunjen, ja ću da im dobacim – pa šta se onda promenilo? Ako ćete stalno ponavljati greške prethodnih i u tome nalaziti opravdanje, onda će rečenica koja glasi – sa nama će biti bolje i ova rekonstrukcija Vlade će doneti boljitak, topiti se brže nego što se topi sneg na avgustovskom suncu. Cela ideja je da ne ponovite grešku, nejasnoću. Zato sam spomenula i 2006. i 2011. godinu, koju prave vaše prethodnici. Tako se napreduje – ne ponavljate greške, ne pozivate se na tuđe greške da time opravdate svoje, jer se to ne može. Tako se samomogu napraviti nove greške. Ne sumnjam da će ova tema, koliko god da je procedura, biti ponovo u javnosti, ali ako ćete se bez podnošenja ostavke pozvati na rekonstrukciju Vlade iz 2011. godine, onda ono poslednje malo razlika koje ste pokušali u ovih šest meseci da unesete, nestaje. Nemojte, podnesite ostavku, položite zakletvu i napravite i time promenu. Hvala vam.
Hvala. Reč ima ministar Selaković. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, postoji nešto što se zove parlamentarna praksa i postoji nešto što se zove ustaljeni običaj. Očigledno je da je ovde reč o nečemu što je predstavljalo pravnu prazninu u našem zakonodavstvu. Ako je to greška što ste pomenuli da je bila greška 2011. godine, to će značiti da u periodu od 2011. pa do jula meseca 2012. godine, recimo, moja prethodnica nije radila pod zakletvom. Postavlja se pitanje kako je onda delovala, kao i svako od ministara u prethodnoj Vladi kome je dopunjen delokrug nadležnosti, a nije polagao zakletvu? Da li ćemo onda smatrati da su radili neobavezani zakletvom? Neke stvari parlamentarna praksa uspostavlja. Mi možemo, ponukani ovim što ste malopre napomenuli, da u budućim izmenama uvedemo i obavezu da u slučaju izmene ili dopune delokruga nadležnosti nekoga ministarstva čija se suština delatnosti ili naziv ne menjaju i taj ministar bude obavezan polaganjem zakletve. Ali, kažem, ovo je nešto što u parlamentarnoj praksi u Srbiji, koliko god da ona traje, na ovaj način ustaljeno. Ne znam zašto onda vaš apel da se to učini nije prihvaćen? Zaista ne sećam se i ne znam koji je bio razlog za to.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić, replika.
To vam i pričam. Dakle, vi ćete svoj legitimitet vući iz parlamentarne prakse. Ne podnošenjem ostavke i ne polaganjem zakletve ćete time reći da je i prethodni slučaj bio sasvim u redu. Ja vam predlažem da pravite novu praksu. Ništa drugo. Ništa više i ništa manje. Tek pravljenjem nove prakse imate prava da unesete dilemu oko toga a šta je bilo sa prethodnim podnošenjem ostavki, ili ne podnošenjem ostavki, pogotovo ako se radi o slučaju iz 2006. godine, kada su članovi Vlade Republike Srbije postali uredbom ljudi koji nikada nisu bili na izborima. Nemam nikakvu lošu nameru, osim da duboko verujem da je svaka kultura istovremeno i procedura i da što se čvrsto držimo toga da znamo da procedure treba da bude da će to biti bolje po sve nas. Vi ćete se o ovome dogovoriti, podneti ostavku ili ne, ali je recimo ovo dobra prilika da zaista uredite dodatnim propisima, šta u nekim drugim slučajevima rekonstrukcije, da li ove iste Vlade za šest meseci, jer ako je sad bilo šest meseci rekonstrukcija ukupna godina trajanja Vlade može da se desi opet u nekom drugom slučaju. U svakom slučaju, zahvaljujem na odgovoru i nadam se da će naš dijalog svima pomoći da otklonimo svaku dilemu o legitimitetu ministra Ivana Mrkića i Nikole Selakovića u ministarstvima sa promenjenim nadležnostima. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mogu da prihvatim da kroz neku simboliku pokušava da se uvede nova praksa kao što je polaganje zakletve. Ne vidim da je to nešto što će suštinski da oni ministri koji su položili zakletvu, nisu podnosili ostavke, ostali su ministri i u Vladi, treba da podnesu ostavku da bi ponovo bili birani i da ponovo polože zakletvu. Ali, nova praksa u Srbiji već postoji. Po prvi put predsednik Republike Srbije nije više član ni jednepolitičke stranke. Zar to nije prava suštinska nova praksa? To je ona prava. Po prvi put je predsednik jedne političke stranke, najveće ovde u Skupštini Srbije, rekao da ne može da obavlja kvalitetno dužnost i ministra odbrane i dužnost prvog potpredsednika Vlade i odrekao se jedne od tih funkcija. Ne sećam da je iz rekonstruisane Vlade 2011. godine novi ministar finansija, a tadašnji premijer, polagao novu zakletvu zato što je bio premijer. Zato što je tu u toj Vladi jednu istu zakletvu podneo. Ne smatram da će jedan takav simboličan čin da utiče bitno na rad Vlade i da one promene koje treba da se dese u ministarstvima ne treba da budu samo personalne, već one suštinske, a zato se i rekonstruiše ova Vlada da se konačno sa jednom praksom koja postoji u Srbiji već 25 godina prekine. Danas, kada je Srbija u teškoj ekonomskoj krizi mi u Srbiji imamo kult nerada, kult želje da se radi samo u javnim preduzećima… (Predsedavajuća: Vreme.) Neću da oduzimam.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Čim bude bilo ko uneo u Skupštinu predlog za opoziv predsednika Srbije, mi ćemo razgovarati o njegovim kvalitetima, greškama, dobrim delovima njegovog rada i slično. Opoziv predsednika Srbije trenutno nije tema ove sednice, ali jeste tema rekonstrukcije Vlade. Postavila sam pitanje sasvim jednostavno – da li će dvojica ministara, čija su ministarstva predmet izmene ovog zakona i čije se nadležnosti u ministarstvu menjaju, podneti ostavke pa ponovo biti birani ili ne? Odgovor koji sam dobila je – praksa i ja sam saglasna. Ono što predlažem je da se ta praksa menja. Biće uvaženo ili neće biti uvaženo, ali ako želite da mi zamenom priča o tome da neko drugi nije podneo ostavku ili nije član stranke, zato što pitam da li će Nikola Selaković i Ivan Mrkić podneti ostavku, jer im se menjaju nadležnosti, onda treba da pitam i dalje, jer se očigledno ne razumemo. Stekla sam utisak da se ministar i ja u dijalogu potpuno razumemo i odgovorom sam zadovoljna. Ne znam šta još vama treba da objasnim. Šta će biti sa Kancelarijom za dijasporu, šta će biti sa svim onim što postoji? To isto ne piše, ali smatram da je to tema za sednicu na kojoj predsednik Vlade bude doneo imena novih ministara nakon što nam pošalje ostavke koje mu je podnelo devet članova Vlade. Moje pitanje ne može biti jednostavnije, hoće li ostavke podneti devet ilijedanaest? Niti koga vređam niti koga spominjem, niti imam protiv da bude ministar ko god hoće da bude ministar, pitam jednostavno, proceduralno pitanje, jer posle izbora, novi članovi Vlade polažu zakletvu. To stoji u zakonu. Procedura je kultura.
Reč ima ministar Selaković.
Dakle to pitanje koje smo definisali, uveren sam, oboje kao neku vrstu zakonske praznine, trebalo bi da bude definisano Zakonom o Vladi, što je apel za buduće izmene i dopune Zakona o Vladi, da se uzme i to u obzir i da se reguliše jednostavno pitanje za koje se vidi da je propušteno. Pomenuli ste jednu stvar i smatram za potrebnim na to da odgovorim da ne bismo mešali neke stvari. Ovom dopunom delokruga nadležnosti Ministarstva spoljnih poslova nikako se ne dira u postojanje Kancelarije za dijasporu. Kancelarija za dijasporu nastavlja da postoji, kao što je nastavila i Kancelarija za odnose sa crkvama i verskim zajednicama, odnosno za vere, ali postoji delokrug poslova koji ne može kancelarija da obavlja, već je potrebno da obavlja organ državne uprave u rangu ministarstva, pa se ti poslovi dopisuju u nadležnost Ministarstva spoljnih poslova.
Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u obrazloženju izmena i dopuna Zakona o ministarstvima koje smo čuli od vas, govorili ste da je ovaj predlog inspirisan nedovoljnim razvojem privrede. Da je princip rekonstrukcije grupisanje srodnih poslova i da poslanici treba da kažu da li je zakon loš ili ne. Mislim da je to nedostatak ovog predloga. To što ste se vi usredsredili na ove ključne teme a čini mi se da šest meseci u Srbiji je jedina tema ta famozna rekonstrukcija i ono što se oko nje dešava. Rekonstrukcija u Srbiji je šest meseci bila važnija od svega, od mature, od ekonomije, od privrede, zdravlja, životnog standarda. Rekonstrukcija u Srbiji je šest meseci važnija od života. To je krucijalna tema, a onda dobijamo predlog sa obrazloženjem da ste radili grupisanje nekih poslova. Po ovom predlogu vi ste pregrupisali jedino ministarstvo Mlađana Dinkića i njega ste rekonstruisali. Sve ostalo, sudeći po ovom predlogu ostaje isto, a bilo je prostora i potpuno je nelogično da resor zaštite životne sredine ne bude razdvojen. Takođe je potpuno nelogično i neprincipijelno da se tri ministarstva bave izgradnjom puteva u Srbiji. Takođe, potpuno nelogično je da Ministarstvo rudarstva bude odvojeno od Ministarstva energetike. Naravno, vi imate svoje političke razloge za to, a da li građani Srbije imaju razloga da šest meseci slušaju o načinu na koji ćete vi rešiti vaše političke nesuglasice? Naravno da nemaju. Mislim da je Demokratska stranka dovoljno kritikovala Mlađana Dinkića. Rekli smo šta mislimo o njemu i predlozima koje je ovde donosio. Imali smo mi naše predloge koji su bili dobra alternativa. Upozoravali smo da rebalans za 2012. godinu neće biti dobar, da nije dobro da se takav rebalans usvaja i da to neće doprineti poboljšanju ekonomske situacije u Srbiji. Niste slušali. Niste slušali ni kada smo vas upozoravali da je Predlog budžeta za 2012. godinu takođe loš, da je nerealan i da će Srbiju dovesti u situaciju da će rebalans biti mnogo brži nego što se očekuje. Naravno, opet nam niste verovali i niste želeli da slušate i došli smo i do rebalansa. Bili smo protiv mnogih vaših zakonskih predloga. Smatrali smo da će oni unazaditi situaciju u Srbiji u svakom smislu. To se dešavalo. Dešavalo se kod seta poreskih zakona koji su direktno bili zavlačenje ruke u džepove građana i to se danas ispostavlja kao račun građanima Srbije. Zakon o planiranju i izgradnji kojim je ukinuta naknada za konverziju zemljišta, takođe, gospodin Ilić, koji neće biti rekonstruisan, je bio predlagač tog zakona, a kome je ta izmena išla u korist i ko je profitirao od te izmene? Žestoko smo kritikovali probleme koji su generisani u prethodnom periodu, afere sa aflatoksinom, nerešavanje problema u privredi, zdravstvu, prosveti. Preko tih problema se prelazimo medijskim spinovanjem, izmeštanjem iz fokusa javnosti najvažnijih društvenih tema. Centralno mesto neuspešnosti ove vlade je potpuni fijasko u privredi i finansijama. To je danas potpuno jasno. To čak i vi posebno priznajete ovim predlogom zakona. Nikad veći budžetski deficit, povećanje cena hrane za 13%, novo zaduženje države od četiri milijarde, 40.000 manje zaposlenih u privredi, stranačko zapošljavanje 10.000 kadrova u javnom sektoru, samo su neki od rezultata Vlade. Nažalost, očekivali smo da uz ovaj predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima budu i neki predlozi politike koja će pomoći da se postojeća situacija u Srbiji promeni. Toga nema. Ne radujemo se zbog toga, ali mislimo da građani Srbije ovo ne zaslužuju. Vrhunac nedoslednosti cinizma, nepoštovanja institucija, građana Srbije, Ustava, je prodaja hotela na Kopaoniku, bratu ili prijatelju, nije bitno uopšte. Ono što je važno je da je taj hotel kupljen za milion i po evra od strane Direkcije za imovinu Republike Srbije, a onda je iskorišćen međudržavni sporazum da se on proda bez tendera, direktnom pogodbom za manji iznos nego što ga je Vlada platila. To je nešto što je nedopustivo. Nedopustivo je u 2013. godini je da se to dešava. „Vršački vinogradi“, ko je za to odgovoran, kao i za hotel na Kopaoniku? Na te odgovore očekujemo da nam kažete, gospodine Selakoviću, šta građani Srbije da očekuju ubuduće. Šta da očekuju od prodaje „Telekoma“ koja se najavljuje? Mi podržavamo nastavak evropskih integracija, koji sprovodi ova vlada, zato što smo mi ti koji su promovisali tu politiku 20 godina u Srbiji. Žao nam je što se vi niste setili da je to dobra ideja pre 20 godina. Možda bi danas bili članice Evropske unije. Za kraj jedna zanimljiva činjenica, onako kako vi danas i gospodin Vučić branite ovu rekonstrukciju, tako je Mlađan Dinkić branio rebalans u julu 2013. godine. Poruka vam je valjda jasna.
Hvala. Narodni poslanik Janko Veselinović ima reč. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, priča jedan, Velimir Ilić je pre nekoliko dana izjavio kako je pljačka i to što država građanima Srbije naplaćuje porez 500, 600 puta više u odnosu na prethodnu godinu. Priča dva, prekjuče ili juče, prvi potpredsednik Vlade, a zapravo faktički predsednik Vlade, imenuje ministra Dinkića bivšeg za svog zamenika za jedinu i najveću, ako je uopšte bude, investiciju sa Arapskim Emiratima, na predlog Emiraćana. Zašto su ga Emiraćani predložili? Zato što im je dao, kao što je rekao moj kolega Ivan, hotel za 40% realne vrednosti tog objekta. Šta kažu ove dve priče? Svi smo mi Mlađan Dinkić. Svi ste vi gospodo iz SNS i SPS i ostalih glasali za zakone Mlađana Dinkića, kada smo mi ovde panično govorili da će to ugroziti ovako loš standard građana i da neće moći da plate za svoj stan ili svoju kuću porez 700 puta veći. Vi ste ćutali i glasali za te zakone. Svi vi nemo posmatrate činjenicu da pomalo klizi u jednu opasnu zonu ugovor ili dogovor dva brata – gospodina Vučića i šeika Muhameda. Šta je šest meseci radila ova vlada? Spremala zakon o rekonstrukciji, ovaj zakon, sa praktičnom dva suštinska člana u kojem se jedno ministarstvo razdvaja i od njega se prave dva. Šta je radila Vlada koja se više rekonstruiše nego što zaista upravlja ovom zemljom? U pravu je moj prethodnik, gospodin Đelić, šta su ministri, koji su znali pre pet ili šest meseci da će biti rekonstruisani, mogli raditi u međuvremenu. Ova zemlja je u međuvremenu grcala u problemima. Problemi su se gomilali. Da pogledamo redom po ministarstvima koje predlažete da će nastaviti da postoje kakva je situacija. Vi ste ih do sada vodili. Ministarstvo unutrašnjih poslova, nikad više kriminala od onog najsitnijeg do organizovanog kao za vreme ove vlade. Ministarstvo finansija, šta reći a, kako kažu, ne zaplakati? Nikad veća inflacija, nikad manje plate, nikad veće cene, nikad veći dug itd. Ministarstvo spoljnih poslova, jedino što znamo je da automatski po hitnom postupku stižu bivši ambasadori i po partijskoj liniji se smenjuju. Ministarstvo odbrane, jedino što znam kao rezultat je da je dosadašnji ministar odbrane zadužio zemlju za milijardu dolara, odnosno, nisam siguran da li je dolara ili evra za kupovinu novih vojnih aviona. Ministarstvo saobraćaja, da ne govorimo, nisu ošišali travu na onoliko puteva koliko smo mi sagradili. Ni za to nisu sposobni. Stali su svi radovi. Nema novih investicija u oblasti saobraćaja. Ministarstvo građevina i urbanizma, nula, projekti za nepostojeće investicije. Ministarstvo pravde i državne uprave, stigli zakoni o pravosuđu o kojima ste govorili kada ste krenuli u izbore za reforme pravosuđa, pa ste ih povukli. Gde su ti zakoni? Kada će doći u proceduru? Jedini valjan vaš rezultat jeste amnestija za sada 3.000 zatvorenika, za koje smo čuli da su najveći počinioci krivičnih dela. Ministarstvo poljoprivrede, aflatoksin, neisplaćene premije, itd. Ministarstvo prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, mala matura, neisplaćene zarade naučnim radnicima itd. Ministarstvo zdravlja nema lekova, nema stentova, zaraze su u bolnicama, umiru deca, kartice itd. Ministarstvo energetike i životne sredine; nikad gore stanje u životnoj sredini. Uništena je životna sredina, pare su otišle za neke druge namene. Ministarstvo kulture i informisanja; pitajte radnike u oblasti kulture i informisanja kakvo je stanje. Ovih dana ste na korak da ugasite javni servis Vojvodine, a već ste uništili nezavisnost državnog javnog servisa. Još nekoliko ministarstava, ne bih da se dalje posvećujem detaljno, da ne bih oduzimao vreme kolegama koje će govoriti. U svakom slučaju, ovo je najgora Vlada od 2000. godine. Ovo je Vlada koja ima dobar marketing ali iza toga ništa. Gospodo, odgovornost za sudbinu ove države je pred vama. Ova rekonstrukcija sa ovakvim zakonima ništa ne donosi i sa vlasti jednog čoveka. Hvala.
Hvala. Ministar Selaković.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena predsedavajuća, evo, već zalazimo, što kažu, u neke poznije, sitnije sate pa nekada neko izlaganje zaista podseća na neku horor bajku ili užasavajuću. Ne znam kako postoje živi u Srbiji posle ovoga što smo sada čuli. Ne znam odakle da počnem. Uništena životna sredina. Ispašće – svi smo ozračeni, opada nam kosa, ne možemo da se krećemo. Nema lekova, nema hrane, bolesti na sve strane. Pa, onda se javi i samoupravljanje kao, verovatno, neko podsećanje na prošlost. Uz puno uvažavanje kolegi koji je govorio pre mene, ali, zaista ne znam da li vi možete da verujete u reči koje ste ovde rekli. Postoje zakoni koje je Ministarstvo na čijem sam čelu predlagalo Vladi, Vlada ih predložila Skupštini, za koje su vaši predstavnici na odborima glasali za. Ne znam kako se onda desilo da to nije dobro, ako su vaši poslanici glasali za to. Da li to znači da ste i vi doprinosili nečemu zlom, lošem i pogubnom po Srbiju? Postoje i čitavi nizovi amandmana koji su usvajani, upravo predlagani od vaše poslaničke grupe, odnosno od vaših poslanika. Da li i to znači saučešće u nečemu što je pogubno i loše za Republiku Srbiju. Postoje i neke ocene Evropske komisije koje govore da je Srbija zabeležila napredak u sprovođenju reformi u mnogim oblastima, što se ne sećam da ih je bilo u toj meri i na takav način u nekom prethodnom periodu. Da li to znači da ste vi odstupili upravo od tog, kako se naziva, evropskog puta? Da li to znači da imate neko suprotno mišljenje od onog mišljenja koje ima zvanični Brisel kada je u pitanju sprovođenje reformi? Dosta toga što je rečeno. Recite mi, šta je to što je ostalo od te političke ujdurme zvane aflatoksin afera. Gde je dokazano to što je sve vreme tvrđeno? Verovatno je dokazano u stotinama poklanih grla mlečne stoke, u stotinama unesrećenih poljoprivrednih domaćinstava, u desetinama hiljada litara prosutog mleka. Ne znam gde je to dokazano, da je postojala ta afera zaista. Ako je neko uveren u lansiranje te afere, kako je to radio, što ne podnese krivičnu prijavu protiv onih koje je optuživao za tu aferu? Zaista, ja ne verujem da postoje ljudi koji mogu da veruju upravo ovo što ste rekli i ne verujem da bi iko od nas ovde postojao da je to zaista tako kao što vi kažete. Ne vidim u čemu je to u vezi sa Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima. Znam ja da vi to ne mislite. Znam da ste jedan vrstan pravnik i da vrlo dobro znate šta tu piše, ali dajte onda da govorimo o tome. Zahvaljujem.
Hvala. Marko Atlagić, povreda poslovnika.
Hvala gospođo predsedavajuća. Pozivam se na čl. 106. i 107. Poslanik, prethodni govornik, gospodin Janko Veselinović je izneo niz uvreda na dostojanstvo Narodne skupštine i samo da se govori o tački dnevnog reda. Ne samo uvreda, nego i ponizio dostojanstvo Skupštine. Ovde je na dnevnom redu Zakon o ministarstvima, a nije Mlađan Dinkić, nije gospodin Vučić predsednik Vlade, gospodine Veselinoviću, gospođo, to ste trebali reagovati, nego potpredsednik Vlade itd. Ali, nije problem što gospodin Veselinović inače govori neistine. On je čitav dan od jutros govorio neistine tako i za izbegla i raseljena lica. Ja sam, gospodine Veselinoviću, bio 52. svedok u Hagu, da branim Srbe u Hrvatskoj protiv udruženog zločinačkog čina Franje Tuđmana. To zna čitava Srbija i čitav svet. Koliko ste se vi zalagali za izbegla lica koja danas spominjete u ovoj Skupštini u prethodne četiri godine, to najbolje oni znaju, a o tome mi trebalo tužilaštvo i policija da ispita vašu delatnost pre četiri godine i da vide kako ste sagradili onu kuću u Hrvatskoj i od kojih para. Toliko, hvala.
Molim narodne poslanike da institut povrede Poslovnika ne koristimo za replike. Što se tiče povrede člana 106, zaista moram priznati da ja nisam shvatila izlaganje gospodina Veselinovića tako. Stvarno se izvinjavam. Prvi se za repliku javio Vladimir Ilić u ime URS. Izvolite.
Drage demokrate, što kaže moj kolega, vaša opsednutost Mlađanom Dinkićem prelazi u patologiju. Vi mu se, zapravo, potajno divite. On je vaš nedostižni idol i uzor. Ovde smo čuli gomilu besmislica, manipulacija, podataka koji nemaju veze sa zdravom pameću. Ja ću da vam iznesem nekoliko zvaničnih podataka naše statistike. Godine 2012. – privredni rast minus 2%, 2013. – plus 2,1; industrijska proizvodnja 2012. – minus 4%, 2013. – 4,2%; nezaposlenost o kojoj toliko pričate 2012. - 25,5%, 2013. – 24,1%; izvoz 2012. – plus 1%, 2013. – plus 21%; deficit budžeta o kome takođe puno pričate, u prvih šest meseci 2013. za 26% niža u odnosu na isti period 2012. godine, deficit republičkog budžeta niži za 12%. Dakle, pitali ste se šta je to dobro. Sve je bolje nego u vreme kada ste vi vodili Srbiju. Najveći uspeh ove Vlade nisu ovi rezultati, nije ovo za diku. Jeste što vi više niste na vlasti. To je najveći uspeh. Da vas podsetim da ste 500 miliona evra uništili kroz dve banke, Agrobanku i Razvojnu banku Vojvodine. To je najveći rezultat vaše vlasti. I vi danas imate moralno pravo da držite bilo kom lekcije.. (Predsedavajuća: Vreme.) …a pogotovo Ujedinjenim regionima. I da kažem, ponosan sam na to što je Mlađan Dinkić angažovan da bude u timu koji pregovara sa Emiratima. Da to nije tako, da je to odbio, vi biste bili prvi koji biste rekli da nije patriota, da je izdajnik, jer vama ništa nije dobro.
Hvala. Gospodine Radenkoviću, povreda Poslovnika, izvolite.
Uvažena potpredsednice reklamiram povredu Poslovnika 107. i 108. Vi ste povredili Poslovnik. Možda vi doživljavate Srbiju ovako kako je predstavljao kolega Janko Veselinović, ja je ne doživljavam. Užasnut sam onim što je on izneo, da se mi nalazimo, kao i ministar što je konstatovao, i mislim da ste trebali da mu skrenete pažnju. Jer, ono što je on rekao o ovoj zemlji u kojoj živimo, to ne liči na jednog demokratu, na jednog predstavnika naroda u parlamentu. Dajte te primere da vidimo gospodine Veselinoviću. Ne znam čemu takvi opisi stanja u ovoj zemlji. Da li želite da uplašite ovaj narod da će tako biti. Ne neće tako biti. Idemo ka tome da bude bolje. Molim vas da u buduće vodite računa šta pričate, osim ako stvarno vi ne vidite takvo stanje sa svog nekog aspekta, da vas sada ne vređam, ne želim to da radim. Hvala.
Hvala, poštovani gospodine Radenkoviću. To što poštujem tuđe mišljenje i što uvažavam što neko misli drugačije od mene, ne znači da mislim isto kao on. Dakle, stvarno se trudim da razumem da svi narodni poslanici imaju pravo da iznesu svoj politički stav. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada su u pitanju moje uvažene kolege iz DS, ja bih samo neke stvari da ih podsetim. Pre tačno 13 meseci pričali su kako će NBS da štampa dinare i kako će evro da ode u nebesa. Nije se desilo. U tom otprilike istom vremenskom periodu pričali su kako će inflacija da bude najveća u istoriji Srbije, a danas je ona na nivou jednog broja, jednocifrenog broja i u konstantnom padu. Trenutno je 8,8%. Što se nije desilo od 2008. godine do 2012. godine. Ako ćemo da pričamo o statističkim podacima. Kada je u pitanju Ministarstvo inostranih poslova i ambasadori koji se vraćaju u Srbiju, da li je moj poštovani kolega mislio i na konzula u Čikagu koji je imenovan 2003. godine, gospodin Nikitović, koji je imenovan 2003. godine, znači za vreme vlade DOS, odnosno DS i koji je podigao kredit, kupio kuću, a onda iznajmio sam sebi da plaćaju građani Republike Srbije. Što se tiče milijardu evra za nabavku novih aviona, da pokušamo da cenjeni kolega sedne u borbene avione Vojske Srbije, neki su njegovo godište, da poleti. Samo ima jedan problem. Kada avion poleti mora i da sleti. A što se tiče cifre od milijardu evra, možda bi i bila tolika kada bi ministar odbrane bio iz DS. Ovako će biti oko osam puta manje. Što se tiče Ministarstva poljoprivrede, i te čuvene afere aflatoksin, još nikada nisam video u političkom životu da je neko tendenciozno zarad malih i jeftinih političkih poena uništio jedan dobar deo srpske poljoprivrede i poljoprivrednike.
Gospodin Markićević, replika na izlaganje gospodina Veselinovića. Jeste li to želeli.
Poštovana predsedavajuća, poštovani građani Srbije, koji još uvek gledate ovaj prenos, hteo nekoliko rečenica kažem, kao repliku na izlaganje gospodina Veselinovića. Ne bih se zaista u ove sitne sate javljao posle svega onoga što su danas građani Srbije čuli, na žalost, u ovom parlamentu, da nije upotrebio nekoliko reči. Kaže, govoreći o Ministarstvu urbanizma i građevine, Velimir Ilić nula. Gospodine Veselinoviću, takvom pričom, kad bih bio cinik ja bih rekao samo vi nastavite. Već godinu dana tako pričate i rejting vam pada kao stranci, a nekome rejting raste, upravo zbog toga što govorite ordinarne neistine. Moram da vas podsetim da je vaš predsednik, odnosno još uvek počasni predsednik, kao predsednik Saveta za nacionalnu infrastrukturu, neću da govorim o ustavnosti toga tela kako je formirano, ukinuo nama građanima zapadne Srbije mogućnost da putujemo modernim putevima auto-putem. Dakle govorim o Koridoru 11. Tamo su gospodine Veselinoviću za vašu informaciju, ja mislim da ste vi iz Vojvodine pa niste dobro informisani. Drage volje ću vam biti domaćin, da vidite hiljade i bukvalno hiljade mašina i hiljade radnika koji probijaju tunele i prave nadvožnjake, mostove i sve redom. Ne znam kako se ne setiste priče o hrastu. Dakle, ovoj Vladi i svakoj vladi je potrebna opozicija. Ja vam najiskrenije kažem, dugo godina sam opozicionar, da vi imate pogrešnu taktiku. Dakle, kritikujte i ja ću vas možda lično podržati za neke stvari koje nisu bile dobre u ovoj Vladi, uostalom zbog toga se i vrši rekonstrukcija Vlade, a nemojte govoriti ono što svi građani Srbije znaju, pogotovu koji prolaze tamo Ibarskom magistralom, vide da tamo rade, baš bukvalno na stotine mašina. I malo da se našalimo, ja ću stvarno morati da poverujem Tijaniću i ovim vašim vračarama koje vas još uvek savetuju. Pređite, moj vam je savet, ostavite se vidovite Zorke, možda angažujte malo deda Miloja ili budite ozbiljna opoziciona stranka kao što ste u nekim periodima i bili, a to mogu da vam otvoreno kažem i priznam. Hvala lepo.
Janko Veselinović, replika.
Vrlo je interesantno kako vas je istina sve pogodila redom. Da li je stanje u zdravstvu bolje nego što sam ja rekao? Mislim da je gore. Da li je stanje u školstvu bolje nego što sam rekao? Mislim da je gore. Da li je stanje u drugim nabrojanim oblastima bolje nego što sam rekao. Mislim da je gore. Pa zbog toga gospodo menjate 70% ili 60% ministara, zbog toga menjate Obradovića, zbog toga menjate Kneževića. Osvesti te se. Srbija je u najtežem položaju posle 2000. godine. Vi ste je u tu situaciju doveli. Nemojte menjati teze. Vi ste na vlasti više od godinu dana. Nažalost neki od vas stvarnost gledaju ružičastim naočarima. U tome se naša percepcija razlikuje. Za vas je stanje u zdravstvu verovatno dobro. Možda se vi lečite na neki drugi način. Možda vi ne čekate u redovima. Možda vi niste danas polagali maturu koja ne vredi ni čemu. Đaci se smeju i uz put krste zbog čega polažu nešto što je u napred poništeno. Gospodine Selakoviću, koga sada ovde nema, vi ste abolirali, odnosno amnestirali tri hiljade ljudi koji su bili osuđeni i na najteža krivična dela. Tačno je, mi smo podržali brojne zakone koje je ova vlada predložila i koji su bili okrenuti ka EU i ka nekoj reformi, za razliku od vas koji ste dok smo mi bili na vlasti uvek podmetali klipove u naše točkove, ali nažalost vi te zakone niste primenjivali. Vi ste vašu vlast sveli na vlast jednog čoveka, na diktaturu. Na kraju, samo da kažem, moju kuću su upravo zapalili oni koji su bili indoktrinirani idejom onoga koga su danas ovde veličali, za vreme dok su moji roditelji bili unutra.
Veroljub Arsić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, Srbija danas nije u najtežoj situaciji, bila je to prošle godine krajem jula meseca i početkom avgusta 2012. godine, bila je na ivici bankrota, bila je u padu industrijske i bilo koje proizvodnje, bila je u povećanju nezaposlenosti. Sve to je ova vlada zaustavila. Priča oko toga ko sprovodi zakone, a ko ne sprovodi, ja mislim da neke kolege iz DS o tome ne treba da nas uče zato što smo donosili gomile zakona koji nisu sprovođeni, pa čak i kad su doneti dobri zakoni i kada je trebalo da daju jedan dobar rezultat zbog raznih političkih, ekonomskih, tajkunskih i drugih veza, ti zakoni su upropašćavani. Spomenuo sam jedan Zakon o deviznom poslovanju. Priče oko male mature. Znate šta, gospodin Obradović nije bio samo u ovoj vladi, nego i u vašoj. Neću sada mnogo tu da polemišem. Ali, uvek se postavlja jedno prosto pitanje – kako to da neki koji su bili sa vama u vlasti, tada su bili dobri, a danas ne valjaju? Ako onda nisu valjali, što ste ih trpeli? Zašto ne izađete na izbore i da rešimo taj problem? Stalno pričate ovde o prevremenim parlamentarnim izborima, a četiri godine, po svaku cenu, ste se držali na vlasti, od 2008-2012. godine.
Vreme, gospodine Arsiću. Borislav Stefanović ima reč.
Gospodine Arsiću, da vam kažem jednu stvar. Meni je žao što i dalje ne možemo da pričamo jezikom brojki. I uvek se vraćamo na ovu istu priču – mi vama iznesemo podatke, vi kažete da to nije tačno i iznosite ove vaše, ružičaste, pink podatke i svako ode kući, a građani Srbije gledaju i veruju vama, i iz SPS-a, i iz URS-a, i iz SNS-a, i iz NS, koji ste svi ustali, ima tu i ova Seljačka stranka, izvinjavam se, koji ste svi ustali i našli se pogođenim – ovo je strašno, na šta ovo liči? Nikom normalnom ovo ne može biti drago, nikom u ovoj našoj zemlji. I umesto o tome da pričamo, zašto je to tako, šta ćete konkretno da uradite da to promenite, vi i dalje idete tom pričom – znate šta, ja sam ovu kuću razbucao, ali sam je manje razbucao nego vi. Nije tačno. I rekao sam, uopšte neću više u te polemike da ulazim. Ali, hoću da ulazim u polemike kada nam drže predavanja o mojoj stranci. Dakle, DS, sada ćete vi da čujete kako ste vi propali. A lepo sam vam danas rekao, i gospodinu Selakoviću i gospodinu Vučiću, pošto mi po vama ne postojimo, mi smo statistička greška, gospodo, bar tako stalno pričate, i vi isto koji ste se digli dotle taman da se ušlepate na nečiju listu, pa vi uspone i padove ne biste preživeli ni pet minuta, a ne 15 godina koliko se mi borimo protiv tih kvazi-aždaja koje vi predstavljate, svi zajedno. Nemojte vi nama, imajte bar toliko dostojanstva, da DS držite predavanja. To koliko ćemo mi imati ili ne, to će građani Srbije reći. Ali, vi se samo opustite i nastavite da ovako radite kao i do sada. Svi će da vam poveruju. Samo, to je ispod svakog nivoa. (Predsedavajući: Vreme.) I na vas, predsedavajući, apelujem. Nemojte dozvoliti ovakve stvari, pridike tog niskog karaktera, da nam ljudi govore ponovo uvrede. Na osnovu kojih dokaza? Koje banke? Kakve stranka ima veze sa tim? Na šta to liči? Kakve veze DS ima sa tom bankom koju ste spomenuli? Sada iznesite dokaze, ili iznesite dokaze za Nacionalnu štedionicu. Sada odmah.
Veroljub Arsić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja bih mogao da se složim sa kolegom iz DS, ali pod jednim uslovom – da je SNS krenula od nule 2012. godine reformišući zemlju. Nije od nule, krenuli smo od debelog minusa. U tome je problem. Pogledajte budžet – deficit 173 milijarde. A koliko su otplate kredita i kamata iz prethodnog perioda? Više od pola. Da li je kriva DS za situaciju u „Agrobanci“ i „Vojvođanskoj banci“? Možemo i o tome da polemišemo. Možda su došli neki drugi pa da je taj novac nestao. Ali, ima jedan problem – odgovorni ste bili za rad te dve banke. Prihvatite taj deo odgovornosti. Zašto ste osnivali novu „Agrobanku“? Kako to da je izveštaj iz decembra 2011. godine govorio da je banka likvidna, a onda samo mesec dana kasnije da je u debelom minusu? Kako se to desilo? O kojoj nezavisnosti centralne banke ste tada govorili? Ko je to mogao da naredi guverneru? Šta se desilo sa viceguvernerom koji je bio zadužen za te banke? Ništa. Čak ni moralnu odgovornost nije imao. Ali smo zato morali da obezbedimo 500 ili 600 miliona evra iz budžeta, znači od para građana Srbije, da se taj gubitak pokrije. Eto odakle su krediti. Eto odakle je depozit. (Predsedavajući: Vreme.) Eto odakle tolika zaduženost naše privrede.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam se zalagao za temeljnu rekonstrukciju Vlade. Čak sam rekao da neću glasati za Vladu ukoliko ona ne doživi temeljnu rekonstrukciju. Danas mislim da to nije naš glavni problem. Danas mislim da pre Vlade treba menjati opoziciju, odnosno bivšu vlast, odnosno stranku koja je bila nosilac te vlasti. Mislim da je veoma loše za građane da ne promene na prvim sledećim izborima opoziciju, one koji će oponirati ovakvoj vlasti, kako oni kažu, veoma loše. Ja u Vladi nemam nikog, mogu da budem objektivan. Nisam nikad vršio vlast, nisam bio član upravnog odbora ni na republičkom, čak ni na opštinskom nivou. Obično sam završavao kao predstavnik građana i pokušavam da budem realan. Mogu da se složim sa opozicijom da stanje nije dobro, da je Srbija bogata zemlja, bogata i plodna zemlja u kojoj žive siromašni i gladni ljudi. Mogu da se složim sa njima, zato što je to njihova zasluga. Jedan lider je rekao da postoje bogate zemlje, koje imaju svo zlato i dijamante, prirodna bogatstva, ali su siromašna i njihovi građani su siromašni, takođe je rekao da postoje države koje nemaju ništa od toga, ali su bogati i njihovi građani su bogati i zato što su ljudi organizovani, i sve je do organizacije. Taj čovek je bio lider stranke koja je danas u debeloj opoziciji i koja više ne liči na samu sebe. Sa mnogo toga se mogu složiti, ali kada sam došao ovde posle debele pauze, 2012. godine, zatekao sam javni dug zemlje, znači samo posle nekoliko godina, ostavili smo javni dug koji je bio pet ili šest milijardi, a kada sam se vratio, javni dug je bio preko 17 milijardi. I ne samo to, dug privrede je bio 15 milijardi, a trgovinski deficit je bio jedan prema dva. Na jedan evro izvoza, imali smo dva evra uvoza. Zatekli smo dug građana od pet milijardi, ukupan spoljni dug zemlje, privreda i država je bio 36 milijardi dolara, zatekli smo deficit koji je bio gotovo dve milijarde. Zatekli smo i obaveze koje su ove godine trebale sa kamatama da iznose 3,5 milijarde. Samo kamate su ove godine 900 i nešto milijardi, i to su kamate na onaj dug u vreme kada se trošilo i kada je bilo široko, kada se živelo od zaduženog, a ne od zarađenog, kada su se krediti povlačili da bi se svojim članovima i svojim bližnjima namestili poslovi. Građani od toga nisu imali nikakve koristi i gore od duga je struktura duga. Većina duga je bila sa visokim kamatama, kratkoročni krediti, sa obavezama koje dospevaju preko tri milijarde, a dogodine sa kamatama treba da otplatimo 4,5 milijardi dugova koje ste ostavili. Struktura duga je bila jeziva, ali ono što je još gore na sav taj dug vi niste ostavili izvor za vraćanje duga. Privredna aktivnost je bila gotovo nikakva. Neću da kažem da je krivica samo do vas. Srbija je možda podelila sudbinu i bivših jugoslovenskih republika koje su postale svojom krivicom, razbijanjem jedne bolje države, postale svojom krivicom drugorazredne i trećerazredne kolonije. Srbija deli tu sudbinu, ali odgovornost bivše vlasti je nesumnjiva. Ovde smo čuli svega i svačega. Uglavnomse govorilo o Vladi, rasprava o njenim rezultatima, a manje se govorilo o Predlogu Zakona, manje više se govorilo o predstojećoj rekonstrukciji, pokušale se naći mane onih koji moraju da vade fleke, koje su nesumnjivo ostale iza stranke bivšeg režima, koja je nedavno osvojila celih 3%. Pošto su govorili o ministarstvima, ja ću spomenuti samo neke. Ako ima rezultata onda nesumnjivo ima u borbi protiv korupcije. Dakle, sigurno je da se manje krade. Čak i pripadnici stranke bivšeg režima gde čine vlast su se pomalo uplašili, pa manje kradu sada u unutrašnjosti, a čini mi se čak i u Vojvodini, da se manje krade, ili im je malo prpa zbog borbe protiv korupcije. Dakle, to nesumnjivo da ima rezultate. Rezultati su slabiji od onog što sam ja očekivao, ali pošto je ministar pravde tu, on može to da objasni. Borba protiv korupcije ovde ima jedan nedostatak, to je što je pravosuđe i tužilaštvo konačno postalo nezavisno od vlasti ali samo od sadašnje. Od bivše vlasti tužilaštvo nije nezavisno, barem ne u celini, i ja to odgovorno tvrdim. Zato su optužnice loše, zato se veoma sporo postupa. Dakle, imamo pravosuđe koje je zavisno od bivše vlasti, barem u polovini slučajeva, i ono opstruira neku bolju i efikasniju borbu protiv korupcije koja bi usledila. Što se tiče Ministarstva poljoprivrede, žao mi je što ministar poljoprivrede nije tu, ali ja sam nudio ostavku ako je ta afera 100% tačna. Dakle, ja sam hteo svoju poslaničku legitimaciju da vratim, ukoliko se u javnim skladištima nađe onih 60 hiljada tona aflatoksičnog kukuruza. Ja sam tražio vanrednu kontrolu i nje je bilo. Tog kukuruza nije bilo koji je aflatoksičan i cela afera je smišljena da bi se prikrio taj manjak i uništio navodno zaraženi kukuruz kojeg uopšte nije bilo. Dakle, taj propust bivše vlasti pokušali su da zataškaju oni koji su najverovatnije za taj novac kupovali stanove u Beču. O subvencijama koje ste isplaćivali za vinograde koje ste potom uništavali, subvencije koje su isplaćivane za raznorazne seljake iz grada, o tome ne treba ni govoriti. Hajde da govorimo malo o odbrani, ako ne kupimo avione izgubićemo pravo kontrole leta. To vam je svakako jasno da zemlja koja ubira prihode na osnovu toga, mora da ima i odgovarajuću avijaciju zbog određenih situacija. Stoga mislim da je nužno kupiti te avione. Ali nije bilo nužno kupiti Kartije Roud Star od pet hiljada evra, Kartije Roud Star zlatni, deset hiljada eura, a Sopard Hronograf četiri hiljade petsto evra, Brižet Gold Rouz 15 hiljada evra, Frenk Miler Turbion 40 hiljada evra. Ovo što sam nabrojao nisu marke aviona, ovo su marke satova bivšeg ministra odbrane, koji je imao platu hiljadu evra, a gle čuda ima satove koje su nosile kraljica Viktorija, Napoleon, Marija Antoaneta, Vinston Čerčil. Hajde odaberite tu moralnu gromadu s kime bih ja mogao njega da ga uporedim. On je govorio o jahanju tigra, o jahanju krize. Naravno da on nije uzjahao tog tigra, ne zato što se bojao tigra, već zato što se bojao da tigar ne ogrize tu ruku sa tako skupocenim satom. Dakle, ti satovi, letovanja od 14 hiljada evra i još nešto, vaš bivši ministar odbrane nije imao poverenja u državno školstvo, decu je školovao na internacionalnoj privatnoj školi u Beogradu. Školarina za jedno dete košta 20 hiljada evra godišnje, a on je plaćao za dva, a ja sad pitam, izvinite, predsedavajući… (Predsedavajući: Molim vas, nemojte ulaziti, ostavite porodične probleme van ove teme.) Nisu to porodični. (Predsedavajući: Pa jesu.) Nisu to porodični, to su Vladini problemi bili, izvinjavam se, evo neću više. Samo ću reći da su to bili problemi Vlade, nepoverenje u državni sistem školstva, o tome sam govorio. Znači, bez namere da spomenem uopšte ime pojedinca, a kamoli ime dece, ne pada mi na pamet. (Predsedavajući: Spomenuli ste školovanje dece, prema tome, meni je dovoljno.) Pa dobro, ja se izvinjavam, morao sam da kažem da se to radilo na privatnoj školi, da je tu školarina jako velika, samo da dokažem da nije imao poverenja u državni školski sistem iako je bio ministar u toj Vladi. Evo da se to razume tako da ne bi neko sasvim drugačije razumeo moje reči i moje tvrdnje. Dakle, plata je bila hiljada evra, samo ovo što sam nabrojao bez gradnje na onom pašnjaku prve klase pored Hrama Svetog Save, najverovatnije da će to biti, da je to tast, on obično peva o belim ovčicama, ovo su bele zgrade, ta investicija košta oko 400 hiljada evra. Dakle, ja se divim kolegi Mićunoviću i dajem mu zapravo što je izbacio dva ministra odbrane iz sale, ali mu savetujem da izbaci i stranke bivšeg ministra odbrane. Dakle, nemojte biti nervozni, ja ne tvrdim da je sve idealno, privrede nema, nismo je ni zatekli, ovo što smo obnovili – obnovili, nije idealno i ja razmišljam o tome kako glasati za Vladu, ona je imala svoje promašaje, ali ja mislim da u ovakvim okolnostima, složenim okolnostima, koje su ostavljene i nije moglo biti bolje. Verujem da će ova vlada, koja ako bude izabrana, napraviti još bolje rezultate što se izbora tiče, ukoliko ih žele stranke koje sam govorio, najbolje da ih organizuje prvo u Vojvodini, tamo su najjači, pa da vidimo kako će proći, to im je moj savet, time će uhvatiti jedan dobar zalet na parlamentarne izbore, ukoliko žele to da poslušaju. Bojim se da vreme iza nas je bilo veoma teško, a da su posledice dugoročne, jer oni koji su vodili državu su se organizovali samo da napune novčanike. Tim novčanicima su otprilike i razmišljali, nisu vodili računa o narodu, koji gotovo da nije imao šta da jede, sa tim narodom su delili dobro i zlo, tako što su sebi uzimali dobro, a narodu ostavili zlo i na to konačno treba staviti tačku. Hvala. PREDSEDAVAJUĆI. Hvala. Reč ima Borislav Stefanović, po Poslovniku. Izvolite.
Vidite, ovo je, gospodine predsedavajući, pa ja računam, bar 20, 30. put, možda ne vi lično, ali svaki predsedavajući krši član 106, 107, 108, birajte koji hoćete od ovih članova i to baš kod ovog navedenog posla. Dakle, ovo je zaista ispod svakog nivoa, da se iznose ovakve stvari o nekome, potpuno neproverene i dokazane i da se to pusti da čovek izdeklamuje da neko ima nešto bez ikakvih dokaza, na taj način pokušavajući da kriminalizuje DS, što im neće uspeti, kao kada bih ja sada ustao i rekao, na primer, da je taj poslanik dao pare da bi bio poslanik i to preko jednog velikog biznismena, da ima Rols Rojs zlatni u svojoj kući, da je falsifikovao pečat od svoje firme, a ja recimo to ne kažem, da li me razumete? Znači, takve stvari ne smete dozvoliti n ivi, niti bilo koji predsedavajući, zato što je to laž. Ako nije laž, onda mora da ima dokaze da je to tačno to što je rekao, kao što meni ne bi palo na pamet da to kažem, zato što to nije istina, tkao da oni to ne treba to da rade i niko to ne treba u ovoj Skupštini to da toleriše, pa makar to bio i čovek koji njima, vlasti, režimu služi za zabavljanje i koji služi za ovakve najprljavije, najniže moguće porive kojima se služe. Vi vrlo dobro znate predsedavajući da mi na replike takvih volumena, tog tipa obično ne odgovaramo, jer to ide njima na štetu, u suštini.
Gospodine Stefanoviću, mislim da ste bili svedok kada sam zamolio prethodnog govornika (Borislav Stefanović, s mesta: Niste zamolili kada su nabrajane lažne stvari.) Moram da priznam da ja ovde ne mogu, nisam u mogućnosti i nije moje da ispitujem ko laže, ko ne laže. Nažalost, praksa je ovde da svi pomalo odstupe od teme, ne pomalo nego podosta. Više se govori o drugome, a najmanje o onome što je na dnevnom redu. Sa te strane ja se slažem sa vama i zato molim narodne poslanike da stvarno pređemo na temu koja je na dnevnom redu. Povredu Poslovnika reklamira narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, reklamiram povredu Poslovnika član 32, a u vezi sa članom 27. gde se kaže da potpredsednik Narodne skupštine pomaže predsedniku Narodne skupštine u vršenju poslova iz njegovog delokruga, ali se ne kaže da imate veća ovlašćenja od predsednika Skupštine. Trebalo je da prekinete prethodnog govornika, jer ovaj nivo uvreda, ovaj nivo neistina, pa to nije viđeno u ovom parlamentu. To nije viđeno u istoriji parlamentarizma Srbije, da čovek koji ne zna da progleda i da kaže tačno vreme na satu, sad ovde iznosi optužbe na račun poslanika DS kakve satove ima. Znate, iznošenje takvih podataka vređa dostojanstvo ovog doma, vređa dostojanstvo narodnog poslanika. Šta treba da se desi čoveku sada? Da izađe na ulicu i da ga sačekaju ti koji falsifikuju pečate, da ga prebiju i da mu traže sat, a da on sat nema. Pazite, ovo je navođenje na krivično delo, što radi ovaj poslanik. On navodi kriminalce, koji su amnestirani, da sada uđu u stan Dragana Šutanovca, da mu obiju stan i traže te satove. Da li to treba da čekamo? A to treba očekivati od ovakvih, da sarađuju sa kriminalnim grupama, jer ih amnestiraju, jer čine krivična dela. I sada treba da strahujemo za bezbednost Dragana Šutanovca da li će neko njemu da obije kuću zbog ovakvih laži i neistina i izmišljotina. Pa, to je skandalozno. Ovo je navođenje na krivično delo.
Gospodine Milivojeviću, i vama isto mogu samo da kažem da sam na vreme reagovao kada je počeo da iznosi o ličnim problemima narodnih poslanika. Potpuno se slažem da ovde ne treba to da bude tema i moramo da vodimo računa o dostojanstvu svakog našeg poslanika i ja se za to zalažem. Da li na pravo vreme uvek reagujem, verovatno da ne i to prihvatam kao svoju, da kažem, grešku, ali zato molim da i vi meni svi ovde pomognete i da se ne služite problemima koji nisu predmet rasprave. Povredu Poslovnika reklamira narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 108. - o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine. Sve mislim da neko to pokušava da ospori, da preuzme vođenje Narodne skupštine i da, po svojoj subjektivnoj želji, propiše na koji način poslanici treba da govore, šta treba da govore, koje marke mogu da čitaju, koje marke ne mogu, šta u svojim govorima treba da rade. Najbolje da moje govore dam unapred na recenziju. Međutim, ja ih ne pišem, pa ću uvek ubuduće morati to da napišem, da odnesem na recenziju u stranku koja se toliko buni, pa da mi oni odobre da ja govorim, o čemu imam pravo da govorim itd. Koliko se sećam, zdušno su se zalagali da, recimo, govornik ne odgovara za reči izgovorene za govornicom.
Molim vas, nemojte sada da vodite repliku.
Ne, ja govorim samo da pokušavaju da preuzmu vođenje sednice. Da ne bih dužio, ja ne tražim o ovome da se glasa, ali moram da primetim nešto o ovom pokušaju vođenja sednice, preuzimanja ovlašćenja predsedavajućeg. Mislim da je stvarno naše zdravstvo u vrlo lošem stanju kad slušam nastupe koje sam slušao malopre. Hvala.
Nisam shvatio da je želja narodnih poslanika koji su reklamirali povredu Poslovnika da žele da preuzmu vođenje sednice. Imali su pravo, po mome, da reklamiraju povredu Poslovnika. Prema tome…
I još nešto, ja nikome nisam pomenuo ime.
Narodni poslanik Borislav Stefanović reklamira povredu Poslovnika. Izvolite.
Članovi 106. i 107. ponovo. Dakle, čuli ste sada obrazloženje koje kaže potpuno suprotno od onog što smo mi naveli, a mi vrlo precizno kažemo - ako se ovakva praksa prihvati bez opomene predsedavajućeg, a vi niste opomenuli ponovo poslanika, onda se to nastavlja i nastavlja i nastavlja i nikada kraja biti neće, jer onda svako, predsedavajući, može u ovoj Skupštini, bilo koji poslanik, za svog kolegu da kaže šta god mu padne na pamet, bilo šta, pošto nije važno i tu se mora reagovati. Mi smo to jedino tražili, da reagujete i tražimo da opomenete poslanika zato što je sada, i pored vaše intervencije, implicirao da mi treba da idemo kod lekara, da nešto nije u redu sa nama. Prema tome, da li vi vidite šta se ovde dešava? Tu dok pristojna Srbija ćuti i dok se mi povlačimo, pametniji popušta, ovakve situacije, ovakvo ruglo parlamentarizma, nepristojnosti, prostakluka, treba da nam vode ovu skupštinu. Apelujem na vas da to ne dozvolite. Siguran sam da to ni Nebojša Stefanović ne bi dozvolio. Ovo je sramota, ovo je dno i ovo je, nažalost, pravo lice ove poslaničke grupe s one strane.
Moje je pravo kada ću i koga opomenuti. Molim vas, što se toga tiče, isključivo je pravo predsedavajućeg, a što se tiče govora, mislim da sam isto tako reagovao. Sada, koliko ste vi sa tim zadovoljni ili ne, imate pravo da se izjasnite da li je povređen Poslovnik ili ne u danu za glasanje. Gospodine Stefanoviću, da li tražite da se Skupština izjasni o tome u danu za glasanje? (Borislav Stefanović,s mesta: Ne.) Gospodine Babiću, po kom osnovu tražite reč? (Zoran Babić, s mesta: Replika. Pomenuta je poslanička grupa kojoj pripada narodni poslanik Marijan Rističević.) Gospodine Babiću, nemate pravo na repliku. Ovde je bila povreda Poslovnika i isključivo je upućena prema predsedavajućem. Znači, reklamiranje svih povreda Poslovnika su prema predsedavajućem, a ne prema vama, poslanicima. Prema tome, ako ko povredi, to vi dobro znate. (Zoran Babić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Možete da govorite o povredi Poslovnika. Izvolite.
Reklamiram povredu Poslovnika član 107. Povređeno je dostojanstvo Narodne skupštine. Iako sam ponekad malo glasniji, bučniji i oštriji u svojim izlaganjima, ne podržavam govor mržnje, jer mržnja ništa dobro ne donosi društvu koje pojedinac mrzi, ni njemu lično, ali ni društvu kojem pripada. Ne podržavam ni da se ovaj parlament pretvori u pričaonicu i izlaganje prljavog veša. Jesam da ovaj parlament bude arena, mesto gde će se debatovati o činjenicama, ali i jesam, kao što su i svi ljudi u Srbiji, aljudi u Srbiji cene principijelne ljude, ljude koji neguju…
Gospodine Babiću, i vas molim isto. Zloupotrebljavate Poslovnik. Vi ste reklamirali povredu Poslovnika, a sada…
Zato što je izrečeno nešto što ne stoji i na taj način je povređen Poslovnik, član 107. i to ću vam dokazati u narednih nekoliko rečenica. Standardi moraju da budu isti. Standardi ne mogu da budu plivajući. Ako se o nekom pomene nešto, a taj neko je nečiji, ja ću da ćutim, a ako se pomene nešto kao što je malopre bilo izrečeno da je ministar odbrane zadužio ovu zemlju za milijardu evra, onda smo ćutali, onda tu nije poremećeno dostojanstvo Skupštine, onda je to super i onda to tako treba i onda je to politička borba. To, jednostavno, nije tako. Ako je gospodin Stefanović hteo da bude principijelan onda je morao da tako kaže i o svojoj poslaničkoj grupi da bi takvu kritiku uputio drugim poslaničkim grupama. Budite principijelni i imajte iste aršine za sve. Ne možete na realnost i na istinu i na život u Srbiji da posmatrate samo na jedno oko i kako vam odgovara.
Smatram da nije povređen Poslovnik, a vi se možete izjasniti da li želite da se glasa u danu za glasanje. (Ne.) Narodni poslanik Borislav Stefanović želi da govori o povredi Poslovnika. Izvolite.
Naime, član 106. i 107. – poslanik ne treba da se obraća drugom poslaniku, čak i kada reklamira Poslovnik. Pošto sam ja imao sve vreme da se on obraća svom poslaniku kada je govorio o tome, o govoru mržnje i svemu ostalom. Pošto bi to bilo primerenije, inače, kada smo mi izneli podatak za milijardu, ako niste bili tu, vaša poslanička grupa je to demantovala i to je bila procena Demokratske stranke, da li je tačna, vi kažete da nije, mi kažemo da jeste. I to je to. Ali, da ja ustanem sada i da kažem da vi imate 80 kuća gospodine Babiću, da imate 15 firmi u Vrnjačkoj Banji, samo da bi bio jasan, to su stvari koje ne možete dozvoliti vi kao šef poslanika koji se tako ponašate.
Neću vam dozvoliti repliku. Zoran, po kom osnovu?
Istu povredu Poslovnika reklamiram, kao što je uradio i gospodin Stefanović, a to je zaista, u mojem petogodišnjem iskustvu parlamentarnom nisam doživeo, da neko reklamira povredu Poslovnika, zbog osećaja da se neko nekome lično obratio, a onda to isto radi. (Predsedavajući: Niste rekli član.) Član 105, 106, 107, 108, šta god da treba gospodine predsedavajući, ja cenim vašu želju da ovo uvedete u neke mirnije i normalnije tokove, a evo ulazimo u dvanaesti sat vrlo žučne i vrlo burne rasprave, ali je zaista neprimereno za Skupštinu da se reklamira povreda Poslovnika, zbog ličnog osećaja ili pogleda, eventualno upućenog, a onda se istog trenutka ista ta stvar radi i direktno se obraća drugom narodnom poslaniku. Molim vas da to gospodine predsedavajući sankcionišete.
Reč ima Ivan Karić. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi predsedavajući, uvaženi ministre, ono o čemu celokupna javnost govori poslednjih mesec dana, uglavnom i pozicija i opozicija, i čini mi se da do sada nije bilo političkog pitanja po kome je ostvarena takva saglasnost opozicije i pozicije, a to je potreba osnivanja novog ministarstva zaštite životne sredine, kao samostalnog ministarstva. Ono što se međutim veoma glasno govori to su ekonomske slobode i o tome se priča na sve strane, međutim zaboravlja se da u 21. veku ekonomske slobode podrazumevaju ekološke slobode i ekonomske potrebe građana i građanki jedne zemlje. Nikada do sada čini mi se, iza jedne inicijative koju smo mi započeli još pre godinu dana kada smo raspravljali o Zakonu o ministarstvima, Zakonu o Vladi, rekli smo da ne može jedno ministarstvo bude u tri različita ministarstva i „zeleni“ to već godinu dana stalno pričaju, da kažem nije se dešavalo da stane veći politički autoritet iza te inicijative, međutim, mi nemamo rezultat, nažalost. Nas očekuje izazove zelene ekonomije i izazov stvaranja jednog kapitalnog fonda, zelenog investicionog, razvojnog fonda i nažalost bez minimalne, efikasne i odgovorne ekološke administracije, nećemo uspeti da razvijemo niti zelene javne nabavke niti zelenu ekonomiju. Mene zanima, to bi trebalo da nam objasnite kako će sada, kao i do sada ove godine, kako će ministarka zaštite životne sredine da kontroliše ministarku energetike, kako će ministar prirodnih resursa da kontroliše ministra rudarstva koji uništava prirodne resurse i voleo bih da nam date odgovor dokle će trajati ova antiekološka politika Vlade, koliko će trajati nenamensko trošenje ekološkog novca od naknada za zagađenje, a ono traje već godinu dana i samo da vam kažem da ima primera i u EU, Nemačka ima posebno ministarstvo, Francuska ima posebno ministarstvo i neke zemlje na istoku imaju posebno ministarstvo i naša omiljena zemlja na istoku, naravno, ima posebno ministarstvo za zaštitu životne sredine. Očekuje nas investicija između 11 i 14 milijardi prema procenama, koliko je potrebno evra za popravljanje i za usaglašavanje standarda i kvaliteta životne sredine u Srbiji, mi za to nismo spremni, i po svemu sudeći nećemo ni biti spremni. Nije hrast kriv što deca nemaju lekove, krivi su nesposobni ministri i nesposobni direktori republičkih fondova i čuda o kojima se priča su uneta pre godinu dana. Nekim čudom je pre godinu dana neko ministarstvo podeljeno na tri ministarstva i mi smo vas upozoravali pre više od dva meseca, a i pre toga da ćete udariti u hrast, pazite ljudi udarićete u hrast, vi nas niste slušali i sada kada idemo prema EU, a tu vas podržavamo, kao što smo vas podržavali u pregovorima oko Kosova, „zeleni“ vam kažu zalutaćete na tom putu, jer nemamo posebno ministarstvo i koliko god vam se činila beznačajna tema zaštite životne sredine, ona će činiti više od 30% svih pregovora i na kraju krajeva, nije važno da li ćemo stići u EU, ili nećemo, najvažnije je pitanje kako ćemo popraviti stanje i kvalitet životne sredine u Srbiji, kako ćemo izlečiti građane, a onda ćemo valjda sami po sebi stići i u EU. Mi bi trebalo nju da dovedemo ovde, a ne da se trudimo da mi idemo tamo, a ne čineći ništa. Ne smemo da sedimo skrštenih ruku naredne tri godine bez Ministarstva ekologije, onda ćete se pitati, kako to da ekologija ovako važna, a mi nemamo posebno ministarstvo i zbog toga još jednom apelujemo da se Ministarstvo za zaštitu životne sredine i prirodne resurse, što pre oformi, taj predlog ima i kod predsednika Vlade. Pre tri meseca su „zeleni“ to poslali i kod potpredsednika Vlade i možemo da vam pomognemo svakog trenutka da to ministarstvo napravimo prema evropskim standardima, ali očigledno vama pomoć nije potrebna.
Reč ima narodni poslanik Maja Videnović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, danas je na dnevnom redu obmanjivanje građana u formi koja zaista jako dugo nije viđena. Danas je na dnevnom redu Zakon o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima. Na početku moram da postavim pitanje – da li je moguće da je danas u Srbiji najvažniji zakon o kojima bi parlament trebao da raspravlja Zakon o ministarstvima. Da li je moguće da ne postoji važniji problem i važnija tema oko koje bi se narodni poslanici okupili i razgovarali. Zašto danas raspravljamo o Zakonu o ministarstvima, kao uvodu u rekonstrukciju Vlade, pa zato što je danas u Srbiji šest meseci najvažnija tema rekonstrukcija Vlade. Tu temu su pokrenuli sami pripadnici Vlade, tu temu su pripremili oni koji Vladu čine. Oni koji su za sopstvenu Vladu govorili da je to najbolja Vlada u prethodnih 20 godina, oni koji su za sopstvenu Vladu i za ljude koji čine govorili da su to najbolji ministri koje je Srbija imala u prethodnih 20 godina. Dakle ti isti najbolji ministri iz najbolje Vlade koju je Srbija imala u prethodnih 20 godina, predlažu rekonstrukciju i zalažu se da ona bude temeljna, dubinska, suštinska, vrednosna, danas se zauzimaju predizborne pozicije jer je više nego jasno da je Vlada pala. Biće formirana za narednih nekoliko dana koliko je još potrebno da nađete ljude koje ćete predložiti i da nađete usput i plan i program koji tražite na način koji je uvredljiv i za politiku koju ćete sprovoditi, a i za ljude koje ćete predložiti, biće formirana neka nova Vlada sa nekom očito, novom rekonstruisanom politikom, koja nije dobila podršku građana na izborima. Da nije u pitanju obmanjivanje građana vi ćete me demantovati najjednostavnijim odgovorima na samo nekoliko pitanja, s obzirom da je ovo obmanjivanje građana i zamajavanje koje traje već šest meseci, samo postavljam nekoliko pitanja. Zašto će neki ministri biti smenjeni? Zato što su radili loše? Mislim da ste dužni da kažete građanima zašto su tačno radili loše, zapravo šta je bilo loše u njihovom radu. Da li ih možda smenjujete zato što su radili dobro, ali može bolje, kako nevešto pokušavaju da nas ubede kolege iz najveće stranke na vlasti. Da li to znači da oni koji ostaju su radili odlično, da od njih boljeg nema i da niko ne može bolje? Da li to znači da Velimir Ilić ne može bolje od onoga kako on radi, ne postoji mogućnost da neko radi bolje? Od Bačevića nema boljeg? Ne postoji bolji stručnjak koji bi smislio potrebniji i neophodniji za Srbiju megalomanski projekat. Dinkić je radio loše i zato ste ga izbacili, a za sve to loše ste godinu dana vi glasali. U svemu tome lošem ste učestvovali i sve to loše podržavali. Zašto će biti smenjen ministar Petković, živo me interesuje? Da li će biti smenjen zato što je ćutao kada su se pravili sramni spiskovi nepodobnih kulturnih poslanika, ili će biti smenjen zato što je nesposoban da reši finansiranje javnih servisa, ili će biti smenjen zato što je ukinuo finansiranje kulturnim manifestacijama od nacionalnog značaja? Recite za šta će tačno čovek biti smenjen. Ministar Obradović, za to mi je potpuno nejasno. Zašto će biti smenjen ministar Obradović kada on nije kriv za aferu oko male mature za koju je, znamo svi, kriva radnica iz štamparije, a on apsolutno ni za šta nije odgovoran? Zašto će biti smenjen tačno ministar Obradović? Da li zbog toga što učenici na testovima ostvaruju najlošije moguće rezultate? Da li možda zato što je nikad manji budžet za nauku i obrazovanje? Da li možda zato što su po prvi put naučnici na ulicama? Mislim da ste građanima, ne nama, dužni odgovor, posle šest meseci zamajavanja, zašto će tačno ovi ministri biti smenjeni. Ukoliko bežite od činjenica da su oni radili loše ili od činjenica da su radili dobro, a da može bolje, onda dolazimo u situaciju da je to moguće da se radi zbog toga što je tako hteo jedan čovek. To je jedan čovek koji za ovih godinu dana odlučuje od izmeštanja hrasta, od nivoa aflatoksina, za koji danas čujemo da je zapravo izmišljeno. Samo bih volela da informišete i zemlje u regionu i zemlje EU da je ta afera oko aflatoksina koja je obuhvatila i njihovo područje izmišljena samo u Srbiji. To je čovek koji odlučuje o Kosovu i Metohiji. To je čovek koji odlučuje o situacijama u fudbalskim klubovima. To je čovek koji odlučuje o lečenju dece u inostranstvu, ne po našim tvrdnjama, nego po priznanju direktora Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje. Ne može se ovo društvo menjati, modernizovati, niti Srbija može biti zemlja koja napreduje ka EU, ukoliko najvažnije i sve odluke u ovoj zemlji donosi jedan čovek. Dakle, ovih godinu dana koje vi obeležavate svečano, sopstvenim smenjivanjem, je godinu zamajavanja javnosti. Sa druge strane, imamo činjenicu da ne postoji ni jedna jedina oblast danas u Srbiji u kojoj se živi bolje i u kojoj je nešto poboljšano u odnosu na prethodnih godinu dana, nijedna, naprotiv. Nikakva istraživanja javnih mnjenja, po kojima imate 128%, realnost u Srbiji ne mogu da promene. Vas demantuje realnost. Realnost jeste da je ovo definitivno najgora Vlada od 2000. godine. Danas je Srbija zemlja koja ne reaguje na ugrožavanje ljudskih prava. Danas je Srbija zemlja koja ćuti kada se prave spiskovi nepodobnih, izdajničkih pojedinaca. Danas je Srbija zemlja u kojoj su odlučivanja iz institucija izmeštena na stranačke konferencije za štampu i na sednice predsedništava i glavnih odbora stranaka koje, na sreću ili na žalost, imamo priliku i da gledamo na televizijama sa nacionalnom frekvencijom. Danas je Srbija zemlja u kojoj se smenjuje guverner Narodne banke, u kojoj se smenjuje predsednica Vrhovnog kasacionog suda, u kojoj se ćuti na napade na predstavnike nezavisnih tela, u kojima se kriminalci amnestiraju. Posledično imamo duplo povećan broj krivičnih dela ubistava i razbojništava na ulicama, u kojoj postoji sprega između pojedinih tabloida i medija, te tako postoji medijski linč, gde se ljudi optužuju preko medija, njima se sudi bez dokaza. To je zemlja u kojoj još nismo dobili datum za početak pregovora, odnosno dobili smo ga ali niko danas ne ume da kaže koji je to tačno datum, zemlja u kojoj su se utišale kritike, u kojoj se za sve pita jedan čovek. To je zemlja koja srlja u jednoumlje. Od rešavanja svih ovih problema, a prosto želim da ostavim kolegama vreme da i oni kažu neku reč, a imali bi, nažalost, na žalost po građane Srbije da ih nabrajamo onoliko, vi ste izabrali da građanima ponudite, na sopstvenu godišnjicu kada se smenjujte, ovaj cirkus od rekonstrukcije, kojim ste, prilikom njega, sami o sebi govorili najbolje. Mi smo vama govorili prethodnih godinu dana, ukazujući na štetne posledice onoga što vi činite. Građani o vama govore svakoga dana, kada odu u prodavnicu ili na pijacu, pacijenti kada čekaju terapiju ili pokušavaju da nađu lek, učenici kada se preispituju da li se uopšte isplati učiti i raditi, roditelji kada su u strahu da li će se njihova deca bezbedno vratiti. Vi ste o rekonstrukciji rekli najbolje, optužujući jedni druge i preteći u toku ove rekonstrukcije. I dan danas imamo izjave da ova rekonstrukcija niti je temeljna, niti suštinska, jer ministar policije ostaje ministar policije, on je premijer, niti rekonstrukcija uopšte postoji zato što prvi potpredsednik Vlade nije premijer. Dakle, ovo je farsa i sve ovo što sam iznela je svakom čoveku danas u Srbiji jasno da jeste u pitanju obmanjivanje građana. Hvala vam na pažnji.
Pošto narodni poslanici Aleksandar Senić i Jelena Trivan nisu tu, reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Preostalo vreme vam je dva minuta i 30 sekundi.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, ovaj predlog zakona o ministarstvima koji je danas na dnevnom redu rezultat je devetomesečnih porođajnih muka koje donošenjem ovog zakona nisu okončane. U istoriji parlamentarizma nije se desilo da jedna vlada pada devet meseci. Pad ove Vlade počeo je sa donošenjem budžeta promašenim za milijardu evra i još uvek traje. Vi ste verovatno kandidati za najgoru Vladu u 21. veku. To nije čudo jer ovu Vladu, okosnicu ove Vlade čine one stranke koje su činile ne najgoru Vladu 20. veka. Ono je bila prošli put najgora Vlada od kad su Južni Sloveni došli na Balkan. Goru upravu Srbija imala nije. Gore ljude da nađemo koji su tako loše vodili računa o državnim i nacionalnim interesima nismo mogli da nađemo. Kada danas govorite o opljačkanim parama, znate, neko će te pare da vrati. Sudiće mu se – ukrao si toliko. Doneli smo Zakon o oduzimanju imovine stečene kriminalom, ali nažalost, mrtvi iz grobova ustati neće. Neće ustati žrtve politike Karlobag – Karlovac – Ogulin – Virovitica nikada. Danas kada tvrdite da je najveći domet ove Vlade to što ste ostvarili neverovatna dostignuća na putu evropskih integracija. U ime istine, u ime pravde, u ime iskazanih i 5. oktobra potvrđenih slobodarskih težnji građana Srbije, moram da vas pitam – ko je 90-ih građane Srbije koji su se zalagali za evropsku budućnost nazivao izdajnicima i stranim plaćenicima? Ko je sakatio, ubijao i u crno zavijao milione građana ove zemlje koji su verovali da je mesto Srbije u EU? Zbog koga i čije politike su građani ove zemlje trpeli sankcije? Zbog Dragoljuba Mićunovića, Borisa Tadića? Da nije bilo zbog Zorana Đinđića, Slavka Ćuruvije, Ivana Stambolića? Da li ste čuli možda završne reči za ubistvo tih ljudi? Da li poznajete neke od tih koji su pomenuti u završnim rečima tužioca i sudija? Moram da vas pitam kada danas tako slavodobitno govorite da ste vi najzaslužniji za evropsku budućnost Srbije, da li pamtite vi vaše političke biografije do 2000. godine? Trebalo vam je 23 godine da shvatite da je budućnost Srbije u EU. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Bajro Gegić. Pet minuta vam je na raspolaganju. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, Stranka demokratske akcije sandžaka učestvuje u Vladi Republike Srbije od 2005. godine, a od 2008. godine predsednik stranke, gospodin Sulejman Ugljanin je ministar bez portfelja, zadužen za razvoj nedovoljno razvijenih područja i rukovodilac Vladine kancelarije formirane za tu namenu. Stranka demokratske akcije je ušla u Vladu Republike Srbije sa namerom da pomogne u rešavanju mnogih problema koji su prisutni u našem društvu, da pomogne što brže i efikasnije priključenje naše zemlje EU, zaštiti i unapredi prava Bošnjaka, obezbedi brži razvoj nerazvijenih područja, a posebno regija Sandžaka. Kancelarija za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja bavi se područjem koje obuhvata 46 opština sa oko milion stanovnika. Stepen razvijenosti tih opština je ispod 60% republičkog proseka. Prema podacima Agencije za privredne registre, iznos podsticajnih sredstava plasiranih u nedovoljno razvijene opštine u 2012. godini je 3,15% ukupnih sredstava plasiranih u Republiku Srbiju i od 2010. godine pa na dalje taj procenat je stalno u padu. Iznos podsticaja u nedovoljno razvijena područja po glavi stanovnika iznosi 9.797 dinara u 2012. godini, dok je u ostatku Srbije taj iznos 19.930 dinara. Prema podacima Agencije za privredne registre broj privrednih društava i preduzetnika u nedovoljno razvijenim opštinama stalno opada. Tako je primera radi broj preduzetnika u 2005. godini bio 3.943, a u 2013. godini 1.868. Broj privrednih društava je 2005. godine bio 441, a ove godine 207. Od 173 strane direktne investicije od 2000. godine svega tri su se odnosile na nedovoljno razvijene opštine u ukupnom iznosu od 14 miliona evra, što je 0,001% ukupnih stranih direktnih investicija. Agencija za strana ulaganja i promociju izvoza dodeljuje u okviru svojih programa od 4.000 do 10.000 evra po radnom mestu. Prosečan iznos sredstava koji je do sada dodeljen u nedovoljno razvijenim opštinama iznosi 4.750 evra. Ukupan budžet Kancelarije za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja u ovoj godini je 487.263.000 dinara ili 0,047% budžeta Republike Srbije. Lako je zaključiti se nerazvijena područja ovakvim odnosom društva i ovako skromnim budžetskim sredstvima Kancelarije ne može razviti ni održivo, niti bilo kako. Naprotiv razlika u razvijenosti ovog područja i ostalog dela Srbije će se stalno uvećavati, i uvećava se. Zbog svega toga ministar Ugljanin je podržao inicijativu za rekonstrukciju Vlade i dao konkretan predlog. Kancelarija za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja treba da preraste u ministarstvo, sa većim nadležnostima i budžetom ili da se pripoji nekom drugom ministarstvu, jer bi samo tako mogla da odgovori nameni za koju je i formirana. U ovom Predlogu zakona koji je pred nama toga nema, ali mislim da nije kasno i da bi taj predlog trebalo prihvatiti. Bez obzira na to, mi ćemo u danu za glasanje glasati za ovaj zakon, jer verujemo da će Vlada Republike Srbije prepoznati potrebu bržeg razvoja nedovoljno razvijenog područja i ubuduće za tu namenu izdvojiti znatno više novčanih sredstava. Hvala vam.
Hvala i vama. Reč ima narodni poslanik Momo Čolaković.
Poštovani predsedavajući, predsedništvo, gospodine ministre sa saradnikom, uvaženi narodni poslanici, postavio sam sebi pitanje pre nego što sam ustao, da li ima bilo šta novo da se kaže u vezi sa Predlogom zakona o razdvajanju ova dva ministarstva, odnosno o ministarstvima, bilo to u pozitivnom ili negativnom smislu. Konstatovao sam da baš nema mnogo što, šta da se doda. Zbog toga ću vrlo kratko govoriti. Pre svega želim da izrazim zadovoljstvo u ime poslaničke grupe što je naša ideja od pre tri, četiri meseca sazrela i prihvaćena da se ova dva ministarstva formiraju od jednog ministarstva. Mi smo to pokrenuli zbog toga što mislimo da su u ovim oblastima i ovim funkcijama države najveći problemi, a ne zbog toga što smo mislili da neko to loše vodi. To moram javno reći. Zbog toga mislimo da treba ovaj zakon podržati i podržavamo argumente koje je ministar izneo u vezi sa Predlogom zakona. Koji su razlozi, danas je bilo puno reči o tome. Dodaću dva o kojima nije bilo reči. Prvi je jer su ove dve državne funkcije veoma značajne, veoma bitne i one opredeljuju tok daljih reformi, svih o kojima je ovde bilo reči. Mnogo ćemo lakše rešavati reforme i obrazovanja i zdravstva i, kako neko ovde pomenu, penzijskog i invalidskog osiguranja i svih drugih funkcija države, ako mi budemo rešili ekonomske probleme, probleme proizvodnje i probleme zaposlenosti i stvorimo preduslov i materijalnu osnovu da ovo drugo rešavamo, a ne obratno. U tom kontekstu samo bih replicirao jednom od narodnih poslanika koji je pomenuo reformu penzijskog i invalidskog osiguranja i po ko zna koji put zloupotrebio skupštinsku govornicu da pomene PUPS i Milana Krkobabića.Za nas je to neprihvatljivo, nedopustivo i za svaku je osudu. Drugi razlog je, mi očekujemo da u četvrtak ili petak se otvori rasprava o rekonstrukciji i Vlade i o personalnim rešenjima i tada ćemo govoriti i insistirati na onome što smatramo najvažnijim, vezano je za današnju raspravu o zakonu. Za nas je najvažnije i najbitnije – privredna reforma, zaposlenost i rešavanje problema mladih ljudi. U tom kontekstu posebno insistiramo na socijalnoj politici, ostvarivanju svih stečenih prava svih građana ove države i u tom kontekstu najveću moguću brigu o najsiromašnijim građanima ove države, o čemu danas nije bilo mnogo reči, iz politikanstva. Zbog toga mislimo da bi jako dobro bilo da na sednici koja predstoji budemo drugačijeg ponašanja, da se pripremimo drugačije nego što smo danas i da tada govorimo o stvarnim zahtevima i budućnosti ove naše prelepe države. Zahvaljujem na pažnji.
Reč ima Vladimir Ilić. Imate osam minuta na raspolaganju.
Nadam se da ću biti kraći od toga. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, drage kolege, danas je gospodin Čedomir Jovanović rekao jednu stvar o kojoj skoro čitav dan ja razmišljam. On je rekao da je najvažniji resurs Srbije u ovom trenutku vreme i to je jedna velika istina. Dakle, Srbija ima gotovo sve, ali nema više vremena. Kakva je korist za građane Srbije od današnjeg dana i današnje rasprave? Složićemo se svi – nikakva. Čije smo vreme danas potrošili? Evo 12 sati raspravljamo. Potrošili smo naše vreme, ali smo zato dobro plaćeni. Dakle, nismo, bar što se nas lično tiče, ovde džaba sedeli, dobićemo plate i dnevnice za to što smo radili. Potrošili smo i vreme građana Srbije i, što kaže narod – ni po jada za današnji dan, to je samo jedan dan. Kada smo već kod vremena, potrošene su silne godine. Dvadesetak godina se na sličan način ovde odvijaju ove jalove rasprave bez efekata i bez rezultata. Kada smo kod vremena, sutra će biti tačno 13 meseci od kada je formirana Vlada, 390 dana, a ideja rekonstrukcije je stara 170 dana, to će sutra takođe biti to vreme. Ta rekonstrukcija je zamišljena da bude dubinska, temeljna i suštinska. Sudeći po tekstu zakona koji je danas pred nama, očigledno da neće biti takva. Moram da priznam, uvaženi ministre, danas se većina ovde složila oko toga, i sam tekst zakona ostavlja utisak da je pisan navrat-nanos, na brzinu. Ako obratite pažnju na obrazloženje zakona, u njemu stoji da poštujući načelo racionalnosti, donosi se ovaj zakon, a načelo racionalnosti, kako ga vi ovde predstavljate, znači da umesto 17 ministarstava ima 18 ministarstava. Dakle, po tom načelu kako je ovde predstavljeno, ispada da je manje veće od većeg, a da je veće manje od manjeg, pa ko razume. Zakon jeste pisan na brzinu i imaćemo prilike da u raspravi o pojedinostima razgovaramo o tome kakva su rešenja ponuđena. Ono što je ključno, jeste razdvajanje Ministarstva finansija i privrede. Možda neko misli da je to dobro, ja sam siguran da je to loše i sve jedno ko će biti personalno rešenje za budućeg ministra finansija ili privrede, mislim da bi bilo daleko praktičnije da je ovo ostalo isto. Jer, iz prostog razloga, u uslovima ekonomske krize, ministar finansija i ministar privrede moraju da budu vrhunski sinhronizovani i najbolje kad je to objedinjeno u jednoj ličnosti, iz jednostavnog razloga jer se mere koje se donose u Ministarstvu finansija u najvećem obimu odnose na privredu i ukoliko neko želi da napravi dobar privredni ambijent, da ne optereti privredu previše a da pri tom obezbedi stabilnost u javnim finansijama, mora da ima tu vrhunsku sinhronizaciju. Ako imate dva ministra u ovim okolnostima, mnogo je teže postići jednu ravnotežu i jedan konsenzus oko toga. Čuli smo danas opravdane primedbe kada je u pitanju Ministarstvo ekologije, koje kao takvo nije definisano i tu ću se složiti da ste mogli da ponudite bolje rešenje. Ali, očigledno da ovaj zakon ne oslikava tu težnju da rekonstrukcija bude suštinska, dubinska i temeljna. Radi se zapravo o jednoj personalnoj rekonstrukciji i mi zaista nemamo ništa protiv toga. Nemamo razloga, kao Ujedinjeni regioni Srbije, da budemo nezadovoljni, niti ljuti, jer nismo u koaliciji. Naši partneri su odlučili da nastave dalje sami i mislim da je to politički korektna odluka. Možda nisu trebali baš da nas toliko dugo zamajavaju sa pričom o suštinskoj rekonstrukciji, ali, bilo kako bilo, mislim da su nam na neki način učinili i jednu uslugu. U najmanju ruku, vreme koje je pred nama pokazaće šta je bila ključna ideja rekonstrukcije i mi ćemo biti, bar u narednom periodu, rasterećeni. Jedno veliko breme odgovornosti će sići sa naših leđa. Razbiće se i neke predrasude i stereotipi koji se vezuju za URS. Mi nemamo razloga da budemo razočarani. Mislim da smo dobro radili. Bili smo korektni koalicioni partneri, nisam čuo danas nijednu suštinsku primedbu na nas. Neću ponavljati rezultate koje su URS i naši ministri postigli za ovih godinu dana, samo ću spomenuti da više od trećine svih zakona koji su ovde izglasani su zakoni koje smo mi predložili. Na kraju, želim iskreno i od srca, pre svega zbog građana Srbije, da poželim uspeh rekonstruisanoj Vladi jer je njen uspeh pre svega u interesu Srbije i njenih građana. Mi ćemo meriti efekte i rezultate nove rekonstruisane Vlade ne prema tome šta ko govori šta će raditi, nego prema onome kako će raditi i prema rezultatima. Dakle, ja želim premijeru da ova Vlada bude nazvana Vladom premijera Dačića, kao što je to slučaj sa prethodnim Vladama, od Marjanovića, Đinđića, Koštunice, Cvetkovića. (Predsedavajući: Vreme.) Skratiću, pošto smo ušli već u 12-ti sat. Zaista želim uspeha ovoj Vladi, pre svega zbog građana Srbije. Hvala.
Hvala i vama. Imam samo jednu malu opasku. Verujem da je to vaš lapsus. Poslanici ne primaju dnevnice, samo putne troškove. Pošto na listamadoduše ima još govornika, bolje da kažem da smo utrošili vreme koje je na raspolaganju. Sada pitam, pre zaključivanja načelnog pretresa, pitam da li žele predsednici, odnosno pretstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Reč ima Vladimir Cvijan.
Uvaženi gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, dvanaest sati smo diskutovali o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima i sad kada čovek sabere na kraju dana, a ima i više od dvanaest sati, pa najmanje smo pričali upravo o samom zakonu, najmanje smo pričali o kvalitetnim rešenjima koje ovaj zakon donosi i koji će doneti onog momenta kada bude usvojen. Nažalost građani su posle dužeg vremena imali priliku da ponovo gledaju Narodnu skupštinu i verovatno im se nije svidelo ono što su gledali. Videli smo ponovo neku retoriku međusobnog optuživanja, iznošenja proizvoljnih optužbi. To svakako nije nešto što nam je na ugled. Hajmo još jednom da sublimiramo, da podvučemo crtu da vidimo šta smo zapravo o čemu smo danas razgovarali kada govorimo o samom zakonu o kome smo, kažem, najmanje i pričali. Zaključili smo da je predloženi zakon koje je izradilo Ministarstvo pravde jedan zapravo tehnički i na svaki drugi način kvalitetan zakon. Zaključili smo da predlog da se podeli Ministarstvo finansija i Ministarstvo privrede, odnosno da sada imamo ta dva ministarstva je jedna predlog koji je i ranije imao podršku i u stručnoj javnosti, imao podršku i u političkoj javnosti. Legitimno je reći da je to možda i pogrešan potez ali mislim da svi mi treba da podržimo da se jedno takvo rešenje makar isproba, da se jedno takvo rešenje, da prosto vidimo kako će to rešenje u praksi funkcionisati. Poslanička grupa SNS u potpunosti smatra da je to dobro rešenje, da je jedan taj zaista ogromno ministarstvo, jedna ogroman broj nadležnosti bude podeljen na dva ministarstva, da dva stručnjaka, da dve grupe stručnjaka zajedno probaju na taj način posao odrade na jedna bolji način. Moram reći da je izuzetno dobro što je dijaspora prepoznata na jedan kvalitetniji način, kad govorimo o nadležnostima Ministarstva spoljnih poslova. Takođe moram reći da je konačno dobro da su nadležnosti Ministarstva pravde u oblasti svojinskih odnosa precizno prepoznate. To je i do sada bila praksa, ali sada ćemo imati preciznije prepoznato tu nadležnosti u Zakonu o ministarstvima. Kada se sve sabere i oduzme, da vidimo koje smo i kritike čuli. Čuli smo krajnje legitimnu kritiku da je recimo trebalo uneti u tekst Zakona o ministarstvima Ministarstvo za zaštitu životne sredine. Generalno to nije loša ideja. Čuli smo i jednu kritiku da je trebalo uneti i posebno ministarstvo za evropske integracije. Srpska napredna stranka podržava evropske integracije i generalno i to nije loša ideja. Čuli smo ideju da je trebalo uvesti i posebno ministarstvo za zaštitu ljudskih prava. Podržavam i to je dosta dobra ideja. Čuli smo ideju da je trebalo uvesti posebno ministarstvo vera, pa ni to nije loša ideja. Zašto da ne, stepen verske Srbije je zaista na veoma visokom nivou, to nam i Evropa poručuje, ali ne bi bilo loše da imamo i posebno ministarstvo. Sad pitam opoziciju koliko to onda ministarstava treba da imamo? Po tim nekim procenama ako bismo pažljivo sagledali sve amandmane koji su podneti ovim povodom, Srbija bi trebala da ima vladu sa jedno 35 ministarstava. To nije u skladu sa politikom SNS, moram reći ni u skladu sa politikom drugih stranaka da troškove državne uprave treba smanjivati. I zato treba podržati ideju Ministarstva pravda i Vlade koja je predložila ovaj zakon, a to je da se napravi Vlada sa 18 ministarstava što da budem iskren i uporedno pravno i u regionu, kad pogledamo i jedna sasvim, sasvim optimalna cifra. Dobro je da će naravno, nastaviti da postoji i Kancelarija za dijasporu, jer potpuno su odvojena pitanja nadležnosti Kancelarije u skladu sa Zakonom o dijaspori i Srbima u regionu i Ministarstva spoljnih poslova. Naravno da će oni koji su i do sada bili zaposleni i dalje biti zaposleni, mi poštujemo Ustav, poštujemo princip stečenih prava. Naravno da će arhive biti preuzete da bi se na taj način rešili zahtevi građana, molbe, žalbe i sve ostalo o čemu nadležni organi odlučuju. Trideset i nešto amandmana je podneto. Iskreno se nadam da će kada bude diskusija o tim amandmanima za dva dana, diskusija biti kulturnija, da će diskusija zaista usredsređena na ono što ti amandmani predlažu, odnosno na ono što u zakonu piše, da se nećemo baviti tabloidnim pisanjima, da se nećemo baviti optužbama da li je neko uradio ovo ili ono, da se nećemo baviti optužbama da je neko kriv a da presuda nema. Toga smo se nagledali 2011, 2012. godine, mislim da bi konačno s tom praksom trebali da prestanemo. Nema spora da će i u ovom tekstu SNS zakon naravno podržati u danu za glasanje, ako neki od amandmana može da doprinese da tekst bude kvalitetniji siguran sam da će takvi amandmani biti prihvaćeni, a u svakom slučaju svi amandmani će biti pažljivo pročitani. Još jednom da ponovim, sve čestitke Ministarstvu pravde, ministru Selakoviću, i njegovom timu na izradi ovakvog zakona, koji je po svim kriterijumima dobro napisan, evropski napisan, koji je prošao sve nadležne odbore Narodne skupštine. Moram da podsetim, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo je jednoglasno ovaj zakon ocenio kao zakon u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Odbor za pravosuđe je sa devet glasova za i svega tri glasa protiv takođe usvojio ovaj zakon. Tako da, su sve procedure i svi evropski standardi ispunjeni do kraja. Hvala svima.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, imate šest minuta na raspolaganju. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministe, dame i gospodo narodni poslanici, ponoviću nekoliko rečenica koje sam izrekao ministar je na tren imao obavezu da izađe. Dakle, uvaženi ministre Selakoviću, ne sporim kvalitet zakona koji ste vi stavili u proceduru u Narodnu skupštinu. Demokratska stranka je, opet ću ponoviti za razliku od vaše stranke kada ste bili u opoziciji bila konstruktivna opozicija, vrlo često je glasala za zakone koje smo smatrali da nude dobrobit građanima Srbije i da su na evropskom putu. To nije sporno, i vrlo često na odborima se vodila konstruktivna rasprava i vrlo često ste vi prihvatali naše amandmane. Ono što vama u ministarstvu pravde ne možemo da oprostimo, to je Zakon o amnestiji. I tu smo lomili koplja, sećate se u raspravi, i to ćemo dok ste god na mestu ministra da vam prigovaramo, i vama i vašem predsedniku stranke i predsedniku Vlade. To je bio loš zakon u loše vreme. Druga stvar preko koje ne možemo da pređemo, jeste činjenica da ključni sistemski zakoni koje ste najavljivali, su stigli u Skupštinu, pa su potom vraćeni nikad više nisu se našli na dnevnom redu Narodne skupštine. Kakvi problemi postoje vezano za te zakone, nama nije jasno. Činjenica je da ti zakoni nisu se našli pred narodnim poslanicima. Ukoliko se nađu i ukoliko budu prihvatljivi za DS mi ćemo opet biti konstruktivni u toj raspravi. Međutim, možemo vam danas obećati, vama i vašoj stranci, da nećemo ćutati na poništavanje odnosno unižavanje nezavisnih institucija pravosudnog sistema, drugih institucija koje bi trebale biti nezavisni, kao što je zaštitnik građana, Agencija za borbu protiv korupcije, da ne nabrajam, koje je po nama vaša stranka ugrozila, odnosno vladajuća koalicija. S druge strane nećemo predsedavajući ni vama ni predsedniku Skupštine dozvoliti više da narodni poslanici vladajuće koalicije u nedostatku argumenata da zaštite, odnosno da odbrane neodbranjivo. Ovaj zakon jeste prazan skup, on je pravnički i korektno napisan, nije to sporno i šest meseci ste pričali o rekonstrukciji, da bi dobili zakon kojim jedno ministarstvo delite na dva i ono što ste nam objasnili oko nekih novih nadležnosti. Nismo očekivali posle godinu dana nikakve vladavine, vladavine jednog čoveka koji je instrumentalizovao medije, policiju, sve institucije nezavisne radi pravljenja svog imidža, a vi ste ponudili jedan zakon koji ne nudi rešenja. Nadam se da će novi ministri i verujte mi, da delim vašu želju da novi budu od starih i da ste našli ministre koji će sledeću maturu sprovesti kako treba i da ste našli ministre koji će smanjiti nivo aflatoksina, isplatiti premije poljoprivrednicima, koji će nastaviti sa projektima koje je DS započela, ali DS više nema pravo da ćuti o vašem nakaradnom odnosu prema parlamentu u kome svaka kritika se smatra, vređanje nekog kulta koji ne sme da se pominje, niti kritikuje u politici koja vodi ka unižavanju, ka uništavanju opozicije, nas se ne tiče šta vi radite sa vašim koalicionim partnerima i na koji način pregovarate, ali nadam se da ni ostale opozicione stranke neće ćutati kada mi pričamo o zakonu, o rekonstrukciji, odnosno o zakonu o ministarstvima, a vi pričate o penjanju na vrhove. Već sat ili dva pričate o tome ko se popeo na koji vrh i na drugi način skrećete temu. Tema danas jeste ovde ova Vlada, dosadašnji rad Vlade, način na koji želite da je prekomponujete, način na koji ćete u petak predložiti da ljudi vode tu Vladu. Nas interesuje kako će Srbija izgledati u 2014. godini, da li će narod živeti, građani Srbije bolje ili ćemo ići dalje u sunovrat u svim oblastima koje su vas zabolele kada sam pomenuo. Uvaženi ministre, molimo vas da uvažite amandmane koje smo podneli, odnosno hteli smo da podnesemo, a nismo sigurni da su oni završili u Vladi, zbog toga što su oni imali malo vremena da bi adekvatno amandmane priložili, a gospodin Đelić je pripremao amandmane, a na pisarnici izgleda nisu primili te amandmane, tako da je to jedan nakaradni odnos prema važnom pitanju. Mislim da je to sramota za ovu Skupštinu, ali u svakom slučaju, ne očekujte od nas da nećemo brinuti o građanima Srbije, ali ne očekujte od nas da ćemo ćutke slušatiuvrede koje iznosite na račun DS i opozicije u celini.
Pošto nema više ovlašćenih predstavnika, pitam ministra da li želi reč? Izvolite.
uvaženi predsedavajući, Dame i gospodo narodni poslanici, u više navrata od različitih narodnih poslanika imali smo prilike da čujemo kako je reč o zakonu koji je, sada rečeno, prazan skup koji je jedno veliko ništa, a 12 sati pričamo o nečemu što je ništa, ni o čemu, nešto što je neozbiljno, smešno, politički površno itd. Kaže se, čekalo se šest meseci na rekonstrukciju, a sada evo ovaj zakon i opet zamena teza i navodno zakon o rekonstrukciji. Do rekonstrukcije je moglo da dođe i bez ikakve izmene i dopune ovog zakona i onaj koji je sve ono malopre izrečeno govorio, to vrlo dobro zna. Da li je potrebno malo zamagliti građanima tu činjenicu i priču o tome jer, kao što je rečeno, i uopšte priča o rekonstrukciji Vlade počela kao priča o personalnoj rekonstrukciji. Postoji nešto što je tehnički preduslov da bi do toga došlo. Čak se i iz nekih poslaničkih klubova čula do pre nekoliko dana i teza da je potrebno menjati Zakon o Vladi. Verovatno, pretpostavljam iz neinformisanosti i iz neznanja dolazila je i ta priča, ali potpuno nepotrebno. Ono što je bitno reći jeste, da ponovim što sam rekao i malopre, da je reč o jednom tehničkom preduslovu da do rekonstrukcije Vlade dođe, da se na osnovu ovog predloga izmena i dopuna Zakona o ministarstvima ne može ceniti, može na neki način, ali svakako nismo na takav način ni govorili danas ovde. Većina prisutnih ne može ceniti kvalitet rekonstrukcije Vlade. Možda je ovo samo jedno skupštinsko zagrevanje posle nekog vremena odmaranja tokom leta za nešto što tek sledi krajem ovog dela radne nedelje. Verovatno i ne, ali ono na šta zaista imam obavezu da se osvrnem jeste izrečeno. Kaže, nećemo ćutati o ponižavanju institucija koje je stranka kojoj i sam, s ponosom to ističem, i pripadam, koje je naša stranka ugrozila. Ne vidim koje smo to institucije ugrozili. Zaista ne vidim. Ne vidim ni da li činjenica poštovanja i sprovođenja Ustava doprinosi ugrožavanju institucija. Sami ste rekli da ne sporite kvalitet zakona koje smo stavljali u proceduru. Čak ste pomenuli da sistemski pravosudni zakoni, ne zna se još uvek njihova sudbina. koliko mi je poznato, od četiri zakona, dobro mi je poznato, četiri pravosudna organizaciona zakona, samo je jedan povučen iz procedure, a tri se nalaze u skupštinskoj proceduri i tu su. Javno sam govorio. Zaista nemam razloga bilo šta da krijem. Koji je razlog stagnacije još uvek na tom putu, iako sam ja lično najavio da će se još ranije ti zakoni naći pred vama i da ćemo raspravljati o njima i da sam uveren da će biti usvojeni. Nažalost, rekao sam da je sve vreme tok pregovora u Briselu odugovlačio i stavljanje tih zakona u proceduru. Nije to nikakva tajna. To je jedna bolna činjenica. Radili smo na tome i još uvek radimo na tome da se ti zakoni nađu u proceduri bez velikih posledica po našu državu, ustavno-pravni poredak i čitav sistem. Još jednom kažem, reč je o jednom tehničkom koraku koji vodi i ka personalnoj rekonstrukciji Vlade. Da li je ova Vlada radila dobro ili nije može svako od nas da iznosi neke svoje ocene. Uvek naposletku ocenu o radu neke vlade daju građani i građani će i ocenu o radu ove Vlade jednoga dana dati. Sasvim je legitimno da opozicija pokušava građanima da ukaže da neka vlada nije radila dobro i da time u stalnom učešću u radu Skupštine na neki način i vodi jednu predizbornu kampanju na dugi rok. Nemam ništa protiv toga, ali kada je nešto dobro urađeno, kao što ste i malopre sami konstatovali, da postoji jedan zakon oko koga se nismo složili, sasvim legitimno je što vi taj zakon često spominjete. To je tip zakona koji nigde u svetu nikada nije doživeo konsenzus, niti je ikada od strane svih hvaljen. Najlakše je da ja izađem posle toga i kažem – da, ali u vreme vaše vlasti je donet zakon za vreme koga je pušteno toliko i toliko desetina stotina ili hiljada terorista, pa su oni nekog 17. marta podigli mase na oružje, pa doveli do novog egzodusa. Do čega ćemo da dođemo? Vi to kažete meni, ja to kažem vama, šta smo učinili? Ali je takođe vrlo nekorektno da se danas ovde nekoliko puta kaže da apsolutno nema nikakve borbe protiv organizovanog kriminala i onda šta smo učinili, ali je takođe vrlo nekorektno da se danas ovde nekoliko puta kaže da apsolutno nema nikakve borbe protiv organizovanog kriminala i onda se kaže da ima i dokumentuje se da ima. Čuli smo od prvog potpredsednika Vlade da će dostaviti izveštaj ovde u kome će se videti da se itekako dobro radi na tom planu, ali ne ni to ne vredi ništa, nastavlja se i dalje ta priča. Daleko od togada je u našoj zemlji stanje sjajno. Danas sam pomenuo da je Zakon o ministarstvima i ovaj važeći, pokazatelj mnogo toga, ali takvo nam je stanje u čitavoj državi, od nekud se mora krenuti, od nekud se mora poći. Ova Vlada nije Bogom dana, ali je ova Vlada neke rezultate itekako ostvarila i potrebno je vremena da se još neki dodatno ostvare. Nekada je potrebno i 50 godina za ono što, znate kako, nešto što desetine generacija izgradi može pola jedne generacije da uništi vrlo lako. Videli smo, jeste, znate recimo privreda ove zemlje je u kontinuitetu posle jednog rata građena decenijama, a onda je za mandata jedne ili jedne i po Vlade gotovo u potpunosti devastirana. Kad ste pomenuli 1999. godinu, zante, ostaće mi do kraja nepozvanica, još mi niko nije od velikih eksperata objasnio kako je to moguće da je više zaposlenih u Srbiji bilo baš u toku te 1999. godine, dok je ona bila bombardovana, nego posle toga. Ne znam ja da li su fiktivno ljudi primali plate, ali oni su od nečega živeli, negde su išli na posao, kako je moguće da smo posle te 1999. godine imali izvoz koji se sada trudimo da dostignemo, da li je i to bio fiktivan izvoz? Kako je moguće da nam je tada onaj deo industrije koji je danas izložen jednoj nelojalnoj konkurenciji drugih zemalja, kao što su tekstilna, kožarska, obućarska industrija, da je tada mnogo više proizvodio i izvozio? Bio sam u prilici da prisustvujem jednom političkom forumu u jugoistočnoj Evropi koji se održao u novembru mesecu u Tirani i tamo mi je jedan čovek iz naše diplomatske misije rekao – znate, ovde može da se kupi odlična obuća; pitao sam – otkud odlična obuća ovde da se kupi? Kaže – posle 2000. godine, Italijani su prestali više da nude svoje poslove srpskoj obućarskoj industriji, pa su došli u Albaniju. Pitao sam – zašto? Kaže – jednostavno, zato što državu više ta grana privrede nije zanimala i otišli su odavde. Sad smo mi, hvala Bogu, dočekali da posle deceniju i nešto dolazi jedna jaka italijanska firma u Vranje i pokušava da oživi našu najveću fabriku, nekada najveću fabriku obuće „Koštana“. Bilo je danas reči o svemu, a najmanje je bilo reči o sadržini Predloga o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima. Uveren sam da ovim malim, ali značajnim rešenjima kroz ovaj zakon utiremo put i nekim budućim većim koracima u usavršavanju ovog zakona. U svakom slučaju, do kraja ove godine očekujem da u Ministarstvu na čijem sam čelu bude završena i strategija reforme javne uprave za narednih pet godina, jedna teška, bolna, ali veoma nužna reforma ka izgradnji funkcionalne države, jer je veliko pitanje. Pre toga ćemo imati nešto što sa ponosom najavljujem, nešto što će mnoge od nas ovde prisutnih, ali i onih koji nisu prisutni, i građane, uveren sam, iznenaditi. Imaćemo prvi put posle više decenija studiju o funkcionalnosti naše državne uprave koju radi Ministarstvo pravde i državne uprave, pa ćemo videti onda koliko nas država košta, a i koliko je efikasna. To će biti jedan od najboljih merila koliko ima podele, podvajanja, preklapanja nadležnosti i njihovog nefunkcionalnog obavljanja. Pozivam vas da podržite ovaj zakon u danu za glasanje. Ukoliko niste stigli da podnesete amandmane, pa naravno da preko Odbora uvek postoji mogućnost da se podnesu amandmani u ime Odbora. Uglavnom većina poslaničkih grupa ima tu svoje predstavnike, pa i to je jedan od načina, istih onih odbora koji su neki od njih danas jednoglasno podržali ovaj zakon, a u kojima su bili i članovi iz drugih stranaka. Shvatam žar parlamentarne rasprave. Nekada i ja u njemu izgovorim nešto što posle toga dovede i do mog izvinjenja. Ako sam uvredio nekoga, ako sam u tom žaru rasprave učinio nešto što bi moglo da unizi ugled i dostojanstvo Narodne skupštine, to mi svakako nije bila namera, jer pripadam stranci koja institucije gradi, učvršćuje, unapređuje, koja je državotvorna, a ne državorušilačka. Uveren sam da će tim putem i nastaviti. Zahvaljujem.
Hvala. Na osnovu člana 98. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima. Obaveštavam vas da rad nastavljamo u sredu, 28. avgusta 2013. godine, u 12,00 časova.