Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Treće sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2006. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 90 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 87 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine i da postoje uslovi za rad. Obaveštavam da je sprečen da sednici prisustvuju narodni poslanik Radič Joković. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O TELEKOMUNIKACIJAMA Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da, prema članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 140. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres. Da li želi reč predstavnik predlagača, mr Velimir Ilić, ministar za kapitalne investicije? Da, izvolite.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo pripremili jednu malu dopunu Zakona o telekomunikacijama, iz prostog razloga da bi zakon prilagodili onome što evropski zakoni traže u oblasti telekomunikacija, da bi mogli da omogućimo operaterima u Srbiji da jednostavnije rade, da ne moraju da idu u restrukturiranju svojih preduzeća i da bi imali svi identičan tretman. Vi znate da u oblasti telekomunikacija moramo i ući i pripremati se za proces privatizacije, i mi se za to pripremamo. Vi znate da ne može država biti operater u dva sistema i možemo biti samo u jednom sistemu zbog monopola. Nadam se da ove male izmene u zakonu ćete prihvatiti i podržati i da ćemo tako rešiti mnoge probleme koji su bili godinama nagomilani u oblasti telekomunikacija i prilagoditi se evropskim zakonima, jer mi se nalazimo u jedinstvenom sistemu telekomunikacionom čitave Evrope. Nadam se da ćete ovo podržati i da ćemo jednostavno dobiti jedan kompletan zakon koji će nam omogućiti da znatno brže i efikasnije radimo.
Da li želi reč neko od izvestilaca nadležnih odbora? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa, žele reč? (Ne.) Sačekaćemo malo dok se dostave spiskovi, sa redosledom narodnih poslanika, za raspravu u načelu. Dok drugi ne dostave spiskove ima reč narodni poslanik Milka Silajev.
Poštovano predsedništvo, poštovani gospodine ministre sa saradnicima, poštovane dame i gospodo poslanici, pred nama je jedan zakon vrlo stručan, ali opštepoznat po tematici koja se u zadnje vreme tretira u našem društvu. Telekomunikaciona tehnika odnosno komutaciona u najširem smislu reči je jedna od najsavršenijih mreža u svetu, ali stvar je u tome da se ta mreža vrlo brzo menja. Tehnologija u ovoj oblasti ide koracima od sedam milja, a to znači da je perioda vrlo kratka. Period promena tehnologije je bio četiri godine, pa onda dve, a sada još kraće, a to znači da i zakonska regulativa iz ove oblasti mora brzo da se menja i prilagođava tehnologiji. Iz tog razloga navodim primer Hrvatske. Ona je 2003. godine, po usvajanju, napravila još četiri izmene ovog zakona, usklađujući regulativu sa tehnologijom da što više liberalizuje tržište. A to je zato da uskladi važeći zakon sa direktivama i propisima drugih zemalja u EU. I EU i sama pravi promene. O tome ću i govoriti. Normalno, stvaraju se uslovi za liberalizaciju tržišta, informacijskih i komunikacionih usluga i opreme, uz odgovarajuće usklađivanje domaćeg zakonodavstva sa pravni tekovinama EU i uz postojanje strategije razvoja telekomunikacija, kao i strategije razvoja informacione tehnologije. Ove izmene se predlaže u skladu sa praksom i regulativom EU i zemalja regiona, kao i u skladu sa propisima koji uređuju pravni položaj privrednih društava i računovodstva u Republici Srbiji. Izmene i dopune Zakona o telekomunikacijama, po hitnom postupku, predviđaju da se eksploatacija različitih javnih telekomunikacionih mreža, odnosno pružanje različitih usluga može vršiti preko ogranaka obrazovanih u skladu sa Zakonom o privrednim društvima, uz obavezu vođenja odvojenog knjigovodstva, rashoda i prihoda, a u skladu sa propisima o računovodstvu i reviziji, dok se imovina i obaveze, prihodi i rashodi, prikazuju u finansijskim izveštajima na nivou pravnog lica. Regulativa zemalja EU ne sadrži obavezu osnivanja posebnih pravnih subjekata i ne pravi razlike između pojedinih mreža pružanja telekomunikacionih usluga. Sve mreže, fiksna, mobilna, kablovska i druge, bez obzira na primenjenu tehnologiju, imaju jedinstven tretman komutacione mreže. Aktuelni trendovi su objedinjenje, odnosno konvergencija mreža, što se manifestuje i na organizacionom planu. U skladu sa iznetim nema opravdanja za primenu odredaba zakona po kojima se obavezuju operateri koji poseduju ili nameravaju da poseduju više dozvola za različite javne telekomunikacione mreže, odnosno za pružanje različitih javnih telekomunikacionih usluga, da mogu to činiti preko zasebnih povezanih pravnih lica, to je član 34. postojećeg zakona. Član 56. stav 3. već u važećem tekstu zakona poznaje mogućnost da se delatnost obavlja preko organizacionih delova i obavezu vođenja posebnih evidencija o troškovima prema propisima o računovodstvu i reviziji, o vođenju evidencije o rashodima, prihodima po vrstama, mestima i nosiocima troškova. Predloženim dopunama se odredbe člana 34. stav 4. i člana 56. stav 3. međusobno usklađuju. Ustanovljenje posebnih knjigovodstvenih evidencija sprečava prelivanje poslovnih rezultata iz jednog dela u drugi, posebno preduzeće samo po sebi ne znači zaštitu od subvencioniranja i od seljenja finansijskih sredstava u druga preduzeća. Odredbama člana 1. zakona predlaže se mogućnost obavljanja delatnosti telekomunikacija preko ogranaka preduzeća. Odredbom člana 2. zakona izvršeno je terminološko usklađivanje sa Zakonom o privrednim društvima, tako što je navedeno da se poslovi mogu obavljati preko ogranaka koji nemaju svojstvo pravnog lica, umesto navođenja delova jedinstvenog preduzeća. Odredbom člana 3. zakona izvršeno je usklađivanje teksta saglasno izmeni člana 34. stav 4. Telekomunikacioni operateri su u obavezi da do avgusta naredne godine izdvoje poslovanje mobilne telefonije u zasebno povezano preduzeće. Zakon o telekomunikacijama propisuje navedenu obavezu koja predstavlja anahronizam u odnosu na vladajuću praksu drugih zemalja, kao i aktuelne pravce tehnološkog razvoja i pozitivnu regulativu EU u zemljama u okruženju. U januaru sam bila u Kanadi i bila sam svedok apsolutno jednog procesa koji je sličan ovome koji se sada događa. To su trendovi u svetu, a navešću ih, a u obrazloženju zakona vam je i dato kakvi su trendovi i u Evropi. Poznato je da jedan od vodećih operatera u Evropi "Telekom Italija" je pripojio "Telekom Italija mobilne" i da od sredine ove godine posluje kao jedinstveni pravni subjekt. Slične primere nalazimo u Švedskoj, Norveškoj, gde zajednički nacionalni operater postoji za celu zemlju. Znate, stacionarna telefonija vremenom postaje na izvestan način socijalna kategorija i apsolutno je normalno, obzirom da je mobilna telefonija imala punu podršku stacionarne telefonije u svom razvoju i da dosta naleže na kapacitete stacionarne telefonije, da u određenom vremenskom periodu budu ove dve celine zajedno zbog ekonomskih razloga. Nemački telekom, nakon što je formirao nekoliko ćerki kompanija, sada planira da se transformiše u jedno preduzeće, "Frans telekom" je izvršio ponovnu akviziciju izdvojenog mobilnog operatera. Slične stvari se događaju i sa britanskom kompanijom. To sada otvara mogućnost da npr. britanski telekom ponovo može da vrši akviziciju nekih mobilnih telefona. Regulativa EU ne poznaje obavezu izdvajanja posebnog preduzeća za eksploataciju različitih vrsta komutacionih mreža i usluga. Dovoljno je da operater u okviru svoje organizacije formira celinu, koja će imati posebno računovodstvo o trošku i prihodima po vrstama, mestima i nosiocima troškova u skladu sa nacionalnim zakonodavstvom, dok se imovina i obaveze i prihodi i rashodi u finansijskim izveštajima iskazuju na nivou pravnog lica. Zakon Hrvatske i Slovenije sada, a i pre harmonizacije sa pravnim poretkom EU, na isti način rešavaju ova pitanja. Pravnim subjektima se ostavlja sloboda da poslovanje organizuju bez zakonske prisile, u okviru istog pravnog subjekta ili kao posebne entitete, ako to odgovara njihovoj poslovnoj strategiji. Navedeni procesi, rekla sam, uslovljeni su razvojem tehnologija, koje su sve više konvergentne. Uskoro će na bazi internet protokola biti jedinstvena za fiksnu i mobilnu mrežu, tako da više neće postojati razlika između telefonskih centrala koje koriste ove dve mreže. Vodeći svetski eksperti za telekomunikacije predviđaju da će se ovaj trend još brže nastaviti u budućnosti. Brzim razvojem mreža nove generacije u bliskoj budućnosti biće izvršena zamena postojećih mrežnih struktura i potpuna integracija fiksnih i mobilnih mreža u jedinstvenu mrežu, koja će korisnicima pružati raznorodne širokopojasne usluge. U tom smislu mnogi telekomunikacioni operateri, koji su do sada bili isključivo u uslugama u fiksnoj mreži ili isključivo u mobilnoj mreži, otpočinju nabavku opreme kako bi u okviru iste kompanije zaokružili svoj tehnološki proces i svoj portfolio usluga, nezavisno od načina prenosa, vrste pristupne mreže i terminalne opreme. EU u direktivama koje su primenjene još 2002. godine ne pravi razliku između različitih tehnologija koje se primenjuju za pojedinačne mreže i usluge fiksne, mobilne, kablovske, internet, i svima daje isti tretman komutacione mreže i usluge. Obaveze i odgovornosti su jednake za sve operatere, bez obzira da li eksploatišu bežičnu, kablovsku ili mrežu zasnovanu na nekoj drugoj tehnologiji. Rešenja u zakonu imaće uticaja na telekomunikacione operatere. Telekomunikacioni operateri će moći svojom odlukom, bez zakonske prinude, da organizuju poslovanje u okviru ogranaka, kako to predviđa Zakon o privrednim društvima ili u okviru zavisnih preduzeća, zavisno od konkretnih specifičnosti, potreba i veličine operatera. Izmenama i dopunama zakona se obezbeđuju uslovi za usklađivanje sa praksom drugih zemalja, u kojima je uveliko odmakao proces objedinjavanja telekomunikacionih mreža i usluga u okviru istog pravnog subjekta. Razvoj telekomunikacione tehnologije je u svetskim okvirima doveo do integracije fiksnih i mobilnih mreža u jedinstvenu mrežu. Na ovaj način se izbegavaju troškovi i složeni postupci koji nužno prate proces odvajanja, bez povezanih organizacionih celina, posebno u obliku dupliranja administracije, organa i efikasnosti odlučivanja. Saglasno iznetom, predloženo rešenje bi omogućilo telekomunikacionim operaterima da usklade svoje poslovanje sa svetskom praksom i poboljšaju efikasnost. Zakon će imati pozitivne efekte i posledice koje opravdavaju donošenje zakona, imajući u vidu tehnološke trendove. Navedeni trendovi na tržištu telekomunikacionih usluga upućuju na konvergentnu tehnologiju, odnosno integraciju različitih vrsta. Telekomunikacioni operateri, koji pružaju ove različite usluge, biće u mogućnosti da otpočnu nabavku najnovije opreme i izbegnu nepotrebno dupliranje kapaciteta. Predložena zakonska rešenja omogućavaju telekomunikacionim operaterima, koji pružaju raznorodne telekomunikacione usluge preko različitih vrsta, brži razvoj konvergentne telekomunikacione tehnologije. Samim tim na tržištu telekomunikacija postaju prepoznatljivi za strane investitore, što će perspektivno imati za posledicu obezbeđivanje efikasnije tržišne konkurencije. Stranka G17 plus će podržati ovaj zakon. To je zakon tehničke prirode i apelujem na sve stranke da u odlučivanju za ovaj zakon budu jedinstvene.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić, ovlašćeni predstavnik Srpske radikalne stranke.
Dame i gospodo narodni poslanici, navikla nas je Vlada na predloge zakona po hitnom postupku, a za ovaj zakon zbog onoga što piše u inicijalnom tekstu nije moralo da se ide na hitan postupak, moglo je da se sačeka na redovnu proceduru i ja ću vam u najkraćem obrazložiti zašto, i pored onoga što su neki govorili, a što bi moglo negde da predstavlja i prednosti, kada na leđima neke firme možete da vidite da se bavi fiksnom telefonijom, mobilnom telefonijom, internetom, kablovskom mrežom, što kažete da je svuda u svetu. Nije svuda, ali u većini zemalja jeste. Prema razlozima navedenim za donošenje zakona o izmenama i dopunama Zakona o telekomunikacijama po hitnom postupku, u obrazloženju predloga se kaže da izmena člana 34. stav 4. Zakona o telekomunikacijama se vrši zbog toga što telekomunikacioni operater mora do kraja avgusta tekuće godine, a ne naredne godine, kako to piše u razlozima obrazloženja, to je još jedna od tehničkih grešaka, pretpostavljam da je tehnička greška, da izdvoji poslovanje mobilne telefonije, misli se na 064 i 065, u zasebno povezano preduzeće. Obzirom da je rok za izdvajanje mobilne telefonije 064 i 065 u zasebno preduzeće kraj avgusta ove godine, nema razloga da se ova izmena i dopuna vrše po hitnom postupku, već ovo može da se uradi u redovnoj proceduri. Izmena i dopuna stava 4. u članu 34. zakona o telekomunikacijama stavlja u neravnopravan položaj nove telekomunikacione operatere iz stava 5. navedenog člana u odnosu na postojećeg javnog telekomunikacionog operatera, preduzeće "TelekomSrbija". Ovo je u suprotnosti sa odredbom člana 3. stav 1. tačka 4) Zakona o telekomunikacijama, koja propisuje podsticanje konkurentnosti, ekonomičnosti i efikasnosti u obavljanju delatnosti u oblasti telekomunikacija. Novi operateri će biti: 1) Javno preduzeće "Elektroprivreda Srbije", koje je završilo gradnju međunarodne i međumesne mreže za sisteme prenosa velikog kapaciteta po optičkim vlaknima koja su ugrađena u zaštitne vodove po dalekovodima, 2) Javno preduzeće Naftna industrija Srbije, koje ugrađuje optičke kablove pored gasovoda, 3) Javno železničko-transportno preduzeće Beograd, koje će da gradi i polaže optičke kablove pored pruga. Dalje, razvoj infromaciono-komunikacionih tehnologija je vrlo brz, vreme promena je, kao što znate, sve kraće i kraće. Mali broj pojedinaca, ali bukvalno pojedinaca u svetu zna šta se radi na tehnološkom razvoju informaciono-komunikacionih tehnologija. Zato odredbama Zakona o telekomunikacijama mora da bude omogućena primena različitih tehnologija i tehnika u oblasti telekomunikacija. Postavlja se pitanje da li je ovo odgovarajući naziv danas, jer sutra sasvim sigurno neće biti. Međutim, sa tehnološkog stanovišta korišćenja, postoji jedini jedinstveni tehnički svetski sistem, a to je telekomunikaciona mreža za prenos govora i podataka. Ova mreža je izgrađena od različitih tehnologija i tehnika i sve je to povezano u jedinstveni tehnički sistem, koji se sastoji od 1) analognog i digitalnog prenosa signala, 2) fiksnih i mobilnih mreža, 3) kablova sa bakarnim i optičkim provodnicima, 4) usmerenih i neusmerenih zemaljskih radio-veza, 5) satelitskih veza, 6) telefonskih centrala sa komutacijom kanala, analogno u različitim tehnologijama i tehnikama, i digitalne naravno, 7) centrale sa komutacijom paketa za prenos podataka, slika, govora, sa uskim i širokim opsegom prenosa. Naravno da se ne bih hvalio, nisam taj koji sve ovo poznaje i koji sve ovo zna, samo čitam ono što je stručni tim SRS sastavio povodom ovog zakona. Takođe, činjenica je da u našoj fiksnoj telefonskoj mreži danas još postoje "Krosbar" telefonske centrale, izgrađene krajem pedesetih godina, centrale "Metakonta", izgrađene sedamdesetih godina prošlog veka, zatim kablovi sa bakarnim provodnicima koji su građeni pre Drugog svetskog rata. Slična je situacija u svetu i sve to funkcioniše kao jedinstvena svetska telekomunikaciona mreža. Treći razlog zbog čega ne bi bilo dobro da se vrši ovakva izmena i dopuna; do sada je u telekomunikacijama prihod uglavnom ostvarivan od telefonskih razgovora, od devedesetih godina 19. veka, dok je od prenosa podataka ostvarivan mali prihod. Buran razvoj informaciono-komunikacionih tehnologija počeo je sedamdesetih, a vrhunac je dostigao posle devedesetih godina 20. veka. Omogućen je prelazak na tehnologiju i tehniku komutacije podataka u paketima, čemu je najviše doprinela izgradnja i masovno korišćenje globalne Internet mreže. To je stvorilo uslove da će se ubuduće, u pogledu ostvarivanja prihoda, promeniti uloga prenosa govora i prenosa podataka. Gledano u celini glavni prihod će se ostvarivati od prenosa podataka, dakle prenosa slika, multimedijalnih usluga i slično, a od prenosa govora ostvarivaće se mali prihodi. Na sve ovo će da utiče i prenos podataka po elektroenergetskim vodovima. U članu 4. Zakona o telekomunikacijama dato je značenje termina upotrebljenih u zakonu. Postoji javna telekomunikaciona mreža i javna telekomunikaciona usluga, ali ne postoji komutaciona mreža, stav 1. razloga za donošenje zakona, komunikaciona mreža, stav 3. i drugi razlozi za donošenje zakona po hitnom postupku. U obrazloženju mora da postoji jednoznačnost i ne mogu da se koriste nestručni termini kao što je komutaciona mreža, jer komutaciona mreža ne postoji. U stavu 4. razloga za donošenje zakona o izmenama i dopunama Zakona o telekomunikacijama po hitnom postupku tvrdi se da uskoro, na bazi korišćenja internet protokola, neće biti razlike između telefonskih centara koje se koriste za fiksnu i mobilnu mrežu. Sada nema razlika u tehnologiji centrala za fiksnu i mobilnu telefonsku mrežu. Razvojem digitalnih centrala velikog kapaciteta sve vodeće svetske firme kao proizvođači deklarisale su proizvodnju centrala za prenos govora i podataka komutacijom kanala. Iz terminologije je izbačen pojam telefonska centrala. Sve napred navedeno pokazuje i delimično nepoznavanje oblasti telekomunikacija od strane pisaca obrazloženja Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o telekomunikacijama. Iz iznetih razloga, predloženu izmenu i dopunu stava 4. člana 34. zakona o telekomunikacijama treba brisati. Treba izvršiti veće izmene i dopune postojećih zakona ili uraditi novi zakon, jer se isti ne može u većem obimu promeniti, a neke odredbe su u njemu štetne i njihova primena imaće katastrofalne posledice po dalji razvoj u oblasti telekomunikacija u Republici Srbiji. Da bi se u ovo uverili predlažemo Vladi Republike Srbije da organizuje, a i Narodnoj skupštini, javnu tribinu po pitanju srpskih telekomunikacija, i mi bismo tu, kao što vidite, poslali najveće stručnjake iz ove oblasti, koji bi mogli da ukažu na probleme u rešavanju tih problema u budućnosti. Vlada do danas nije izabrala savetnika za izradu strategije privatizacije i razvoja telekomunikacija, iako je tender raspisala još maja 2005. godine. Da li je to radi prodaje preduzeća "Mobtel" ili privatizacije celog sektora telekomunikacija, na ovaj način je proglašeno neformalno vanredno stanje jer bez javnog tendera bira savetnika za privatizaciju sektora telekomunikacija. Spremio sam još deo materijala koji su vezani delimično za temu o kojoj govorimo, ali naravno reći ću još nekoliko stvari. U oblasti telekomunikacija Srbija će morati da se predstavi na regionalnom tržištu i da bude neuporedivo jača nego što je bila do danas, i u tom smislu nećete problem sa SRS ukoliko naš najveći telekomunikacioni operater bude želeo da učestvuje. Naprotiv, to ćemo da pozdravimo na tenderima za dobijanje mobilne telefonije, da li u Republici Srpskoj ili u nekim drugim delovima bivše Jugoslavije, zato što bi to bilo i te kako značajno za našu zemlju, za Republiku Srbiju, ali istovremeno bismo vas molili da obratite pažnju na ponašanje u pojedinim javnim preduzećima. Ovde sam doneo samo neke primere šta se recimo radi u malopre pomenutoj Naftnoj industriji Srbije. Naime, evo vam recimo jedan ugovor o delu, zanimljivo je za ministra, za predstavnike Narodne skupštine, ali i za članove Vlade. Naftna industrija Srbije potpisuje ugovore, bilo da je 2004, bilo da je 2005. godina, to je u okviru rada ove vlade Republike Srbije, sa ljudima koji su u redovnom radnom odnosu, potpisuje ugovore o delu, verovali ili ne. Za svašta sam čuo, ali za tako nešto nisam čuo. Reč je o Stevanu Pjevcu, iz DS, čoveku koji je potpisao ugovor o delu sa NIS, sa sve, vidite, potpisima, pečatima itd . Čovek je u stalnom radnom odnosu, uopšte da ne govorim koliko je, 70 ili ne znam koliko hiljada itd, nije malo. Gledam svaki dan u novinama, koji je ovo, treći dan u novinama, u Blicu kaže- Radikali ojadili saveznu kasu. Sada da čuju ljudi zašto je ovo zanimljivo, a biće i vama, gospodine predsedavajući, interesantno. Kaže, 30 poslanika SRS za godinu dana na poslaničke grupe uzelo milion dinara, što mu dođe negde mesečno oko 20 evra. Znači, 20 evra ljudi, mesečno, pa da li i na to nemaju pravo, i za 20 evra su ojadili saveznu kasu ili ne znam šta. Sad vi da se smejete, a hvale one koji su ojadili ovu državu za pet, deset, 15 i 20 miliona evra, a ne po zakonu da dobijaju ono što im pripada. I onda da se smejete. Zato govorim i o telekomunikacionoj mreži, zato što mi imamo ovde "RATEL", koji kontroliše takođe DS, kao što znate, većinsku kontrolu ima, i zato će oni da biraju šta će da se zbiva i šta ćemo moći da gledamo i preko televizijskih ekrana i na sve druge načine kako će to moći da izgleda. To vidim i po predloženom, odnosno onom što se priča ko će da budu članovi upravnih odbora, i kada čujem Slava Đukić, koža mi se naježi, i još neka imena. To su vaše perjanice, zato što vi mislite da 5. oktobar još traje i da možete tako da se ponašate. Imam ovde još neke ugovore, još neke podatke, pa recimo u uvozu milion tona nafte sirove, firma sa Kipra "Mobil Oil", vlasnici Dimitrije Vukčević i Goran Novaković. Slušajte sada molim vas, NIS uzima kredit od 65 miliona i plaća to, naravno. Policija za privredni kriminal Novog Sada ulazi u Rafineriju Novi Sad i konstatuje umešanost rukovodstva NIS-a i DOS-a u kriminal, Srđan Mihajlović, zamenik Željka Popovića je član, koje stranke, DS. Znali ljudi, vidim. Inače, lični kadar i izbor Borisa Tadića. To je onaj isti koga su svojevremeno birali za ministra odbrane, a videli ste kako je Pejaković to rekao pred specijalnim sudom, da se to negde pojavilo al' to niko više ne sme da komentariše i novine neće da komentarišu. Ali će, pretpostavljam, zato će mene da ubeđuju da sam hteo rođenu majku da ubijem ili ne znam šta. Znate, u ovoj zemlji je sve moguće. Pa nije valjda, uhapsili ga? Kažu da je to bilo za ličnu upotrebu, a nije bilo... Dalje, imamo ljude koji kažu kako pažljivo troše državni novac. U 2004. godini, recimo, samo za 10 meseci znate koliko je NIS potrošio samo za reklamu: 100 miliona. Razumem ljudi da treba NIS da pomogne, treba da pomogne i sa pet i sa deset, a možda i dvadeset, ali preteraste ljudi; pa za sledeću godinu je predviđeno 853 miliona, pa im bilo malo, pa potrošiše milijardu i 75 miliona. A znate kako prave ugovore? Kako kome gde dete igra fudbal ili košarku, tako ti dobijaju, a onda deo para vraćaju onima kojima su dali, služi za pranje para, služi za otimanje od države, kako god hoćete, na način na koji hoćete. Tu ima i jedan iz G17, Miloš Tomić. Kaže, malo mu bilo da bude i predsednik UO NIS, nego je i hteo predsedničku funkciju KK NIS Vojvodina, pa ga sprečavao Milisav Đurica, takođe umešan u sve i svašta zajedno sa njima. Šta ćete, ima para i za Kurtu i za Murtu, ali samo kada se troše narodne pare, na sve moguće načine. Ovde imam i zapisnik o javnom otvaranju ponuda na četvrtoj sednici Komisije za javnu nabavku konsultantskih usluga privatizacionog savetnika za sektor telekomunikacija. To će Moma Marković detaljnije da vam objasni, a bilo bi dobro da nam objasnite, ali nije ova tema sada, šta je bilo sa onim VIP salonima na Aerodromu. Da li je istina da sada kada putuju da je ono tamo privatizovano i da sada privatniku moraju da plaćaju, sada smo se zabezeknuli, čekao sam Tomu i Todorovića na Aerodromu, i kažu, ovo više nije državno, nego sada privatniku morate da platite kiselu vodu tamo koju popijete, a koja je data za jedno pet miliona puta manje para od onoga koliko je koštala obnova. Šta bi sa onim lopovima koji su učestvovali u onim fikusima od 60.000 dinara, onom plavom mermeru, koji je, uzgred, moram da vam priznam, bio sam tamo, meni ono nije ni lepo, a čujem da je strašno skupo. Čujem da je jezivo skupo. Ne znam kome ono znači, moglo je da bude nešto, obične pločice, lepo se sedi, udobne su one fotelje, ne razumem čemu onoliki luksuz, a preplaćeno je jedno 10 ili 20 puta. I da pitam, ko je na kraju odgovarao za to, kašičice su bile 650 dinara. I još nismo ustanovili, gospodine predsedavajući, to ima veze sa telekomunikacijama. Prenosili su nam danima i nedeljama kako je obavljeno nešto najlepše u Srbiji preko svih telekomunikacionih mreža, telefonski, ovakvih i onakvih 5. oktobra, a još nismo ustanovili koliko je slika opljačkano, a koliko još nije pronađeno. Vrednost tih slika iznosi nekoliko miliona evra, pa bi bilo dobro da Skupština Srbije, a uputiću to poslaničko pitanje, dobije informaciju, koliko nas je u slikama to koštalo. Nećemo da pričamo o ciglama, o svemu drugom, koliko je to u slikama koštalo građane Srbije. Da ne pričamo o spaljenom RTS-u i o svemu drugom, nego samo da vidimo koliko je slika opljačkano i da zamolimo poštene nalazače, učesnike najlepše revolucije u Srbiji, da to vrate. Nema smisla, neće moći nikad da prodaju. Bolje da to vrate u neku skupštinu, bolje da to vrate državi Srbiji, da to ljudi mogu da gledaju i da u tome uživaju, A oni da drže po podrumima, da ispadnu sami sebi kao da nisu lopovi nego kao da su mnogo pošteni ljudi koji su neki valjan posao tog dana radili, besmisleno je. Pozivam vas, takođe, da u svemu što će se zbivati u budućnosti ne dajete, i tu upozoravam Vladu Srbije, upozoravam njih, i zbog njih, a ne zbog nas, mi smo opozicija već šest godina. Vi gledajte šta ćete da radite, jer vam sve što mogu kontrolišu žuti i ta kontrola će da se nastavi. Sve će da vam otmu. Za jednu jedinu stvar je onaj Dinkić, o kome mislim sve najgore, teško da postoji neko o kome mislim lošije od njega, za jednu stvar je bio u pravu kada je onome rekao, šta ti ima da zidaš zgradu deset miliona evra od narodnih para, kako se zove onaj žuti, onaj Milosavljević. Svašta ima u ovoj zemlji. Svakom svašta pada na pamet, ali to ste vi dozvolili. Gledajte samo, znate kolika će raspodela moći da bude i u ovoj sferi društvenog života. Mislim da bi o tome trebalo da povedete mnogo više računa. Računam da će nam neko i za sve ove korupcionaške afere, i za ova svetska čuda, za ugovor o delu sa čovekom na stalnom radu, morati da objasni kako je to moguće, u skladu sa kojim je to zakonom i da li je ikada iko to na još nekom mestu uspeo da uradi. Prosto, bar posle onih demokratskih promena, posle izmena različitih zakona, to je mislim do 2000. godine pod određenim uslovima i bilo moguće. U svakom slučaju, hvala vam na strpljenju. Mi smo se za ovaj zakon pripremili stručno, a ovo sve posle toga je bio moj mali dodatak, tek da postavim neka pitanja vezana za korupciju i kriminal. Nije na odmet, pošto odgovore ne dobijamo gotovo nikada od predstavnika vlasti, pa bih molio da dobijemo i odgovor šta je sa onima koji su ukrali 18 miliona evra na Aerodromu "Beograd", praveći sva ona moguća čuda, kako je to policija precizno utvrdila, a nisam čuo da se posle toga nešto posebno dogodilo. To je veoma važno, jer ako posle toga imamo afere Davinića, satelite, lažne afere, oko Dragića ili afere oko ovih ili onih, za mesec dana više se neće pričati ni o ovima i nikada se ništa u Srbiji neće dogoditi, samo će jedni te isti kriminalci da kupe kajmak, da kupe sve pare, da ih imaju sve više, da voze bezmalo glisere po putevima, jer to više nisu ni automobili šta voze, a narod će da grca u dugovima i da živi sve teže i bednije. Hvala najlepše.
Narodni poslanik Rajko Baralića nije u sali, reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Na početku moram da konstatujem da najmanje 15 poslanika ovog saziva je i 2003. godine učestvovalo u donošenju Zakona o telekomunikacijama, a vidim da je ekipa ispred Ministarstva delimično ista. Tada je SRS osporavala ovakav koncept Zakona o telekomunikacijama i naravno, za sva naša osporavanja argumenti su pronađeni u evropskoj orijentaciji novog zakona i 126 glasova. Mi smo tada napomenuli da pitanje konkurencije i zaštite od zloupotrebe monopola treba rešavati na drugačiji način, a ne ovakvim u to vreme predlogom zakona i ukazali koji će se problemi javiti već od 2005. godine. Realno posmatrajući, ovaj problem koji Vlada pokušava danas da reši ovim predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o telekomunikacijama, u suštini načet je 2005. godine. Samo radi podsećanja, to je onaj član 109. Zakona o telekomunikacijama. Ovaj Zakon o telekomunikacijama je u startu imao problem i posebne agencije, koja formalno-pravno postoji, suštinski mislim da još nije došao do izražaja njen rad, mislim da ne ostvaruje svoju punu nadležnost, tako da, bilo je, na evropskom putu 2003. godine, i sada je na evropskom putu 2006. godine, a radi se o međusobno suprotnim načelnim stavovima o tome ko može da se bavi ovom delatnošću. No, da krenemo redom. Prvo i osnovno, grešku je napravio Predrag Marković. On nije smeo ovaj materijal da uvrsti u dnevni red, da budem precizniji, nije smeo da pita poslanike da li su za to da se ova tačka dnevnog reda uvrsti po hitnom postupku. Zašto? Rimsko pet obrazloženja, Razlozi za donošenje zakona po hitnom postupku, i tu otprilike ima pet pasusa teksta, ali nemate poziv na član 161. našeg Poslovnika i nemate naznaku o tome koje bi štetne posledice po funkcionisanje države, državnih organa, eventualno neka štetna posledica mogla da nastupi ukoliko se ne usvoji po hitnom postupku ova izmena i dopuna. Pošto toga nema ovde, predsednik Skupštine, gospodin Marković, bio je dužan da ovaj materijal vrati predlagaču i da kaže - ukoliko idete po hitnom postupku, molim vas, dajte obrazloženje razloga u smislu člana 161. našeg Poslovnika. On to nije uradio zato što je u koaliciji i čini istovremeno zloupotrebu sa ministrom Dinkićem. Ovde je samo formalno-pravno izvučeno ovo Ministarstvo za kapitalne investicije. Sa ovom operacijom, ovo ministarstvo nema baš neke dodirne tačke jer iza ovoga stoji ministar Dinkić. Smeškajte se vi iz G17 plus, ali samo da znate da Mlađa stoji iza ovoga. Dalje, podsećam, onih 15 poslanika koji su već u drugom sazivu, evo nešto što je napisano u ovom obrazloženju. Kaže ovako - Razlozi za donošenje zakona po hitnom postupku, na strani 2, poslednji pasus - Regulativa EU ne poznaje obavezu izdvajanja posebnog preduzeća za eksploataciju različitih vrsta komunikacionih mreža i usluga. Ne znam sad ko laže, jer 2003. godine su nam rekli da je to standard EU, molim vas, vi niste bili poslanik, gospođo; 2003. godine gospođa Rašeta je ovaj zakon obrazlagala tri minuta i 17 sekundi, pošto je bila zauzeta diskotekom u Bajinoj Bašti i VIP salonom. Ona je samo prošetala kroz ovu skupštinu, tri minuta i 17 sekundi obrazlagala ovaj predlog zakona, posedela je pola sata i pobegla što pre, jer ekspertski tim od 126 glasova je posedovao argumentaciju kojom je mogao da dokaže da je evropski standard upravo to da se to isparceliše, da ne može jedno preduzeće da obavlja sve vrste telekomunikacionih usluga, već da mora da se isparceliše. Sada, po logici stvari, ministar se promenio, ministarstvo je ostalo, službenici su ostali, eksperti su ostali, sada nas oni vraćaju na nešto što je tada bilo osporavano i kažu sad je evropski standard nešto drugo. Idemo dalje, kaže, dovoljno je da operator u okviru svoje organizacije formira celinu koja će imati posebno računovodstvo o troškovima i prihodima po vrstama, mestima i nosiocima troškova. Molim vas, ovo nije propis o knjigovodstvu. Da je propis o knjigovodstvu predložio bi ga Mlađan Dinkić. Da vam kažem nešto, ovaj propis nije knjigovodstveno-računovodstveni propis, zašto Ministarstvo za kapitalne investicije nas obaveštava o knjigovodstvu, mi imamo u nekom predlogu ili nacrtu jedan zakon o računovodstvu i taj zakon nikako da se stavi u proceduri, zašto ministar Dinkić ne ponudi taj zakon. i tu da se propiše način kako će se voditi glavna knjiga, kako će da se knjiži, šta će da se knjiži. Zašto Zakon o telekomunikacijama da ulazi u te knjigovodstvene stvari. On jeste verovatno tehnički propis iz oblasti telekomunikacija, ali nije tehnički propis iz matematike i računarstva, vezano za digitron radi knjiženja. Idemo dalje, kaže se opet, ovo su sve kontradiktorni stavovi u odnosu na 2003. godinu, sve može da bude evropsko, samo je potrebno da neko predloži. On će da nas ubeđuje da je tada bilo evropsko i sada je evropsko, iako je međusobno suprotno i jedno i drugo. Na sledećoj strani, trećoj ovog obrazloženja, navedeno je, kaže - EU u direktivama, koje su u primeni još od 2002. godine, ne pravi razliku između različitih tehnologija. Dakle, 2002. godine, direktiva EU, da se ne pravi razlika u tehnologijama, te iz toga ne izvlači zaključak da treba da budu povezana lica ili da budu posebna lica koja se bave telekomunikacijama. Ko je nas prevario, pa je rekao da je standard da moraju da budu odvojene. Rastegljiva ova demokratija. Ono nešto što nikako ne bi smelo da stoji u obrazloženju, a ne znam kako je Balinovac to propustio. Molim vas, obrazloženje, rimskog dva, Razlozi za donošenje zakona, drugi pasus, pa kaže ovako - u skladu sa iznetim, nema opravdanja za primenu odredaba zakona. Kako može Vlada da kaže: nećemo da primenjujemo zakon. Narodna skupština treba da se zamisli kada usvaja sve predloge Vlade i donosi propise. Vidite šta Vlada nama poručuje - da nema opravdanih razloga da se primeni zakon. Kako onda tražimo od građana da poštuju zakon? Evo, da bude to celina ovog poduhvata izigravanja ili neprimenjivanja zakona: "U skladu sa iznetim, nema opravdanja za primenu odredaba zakona po kojima se obavezuju operatori koji poseduju ili nameravaju da poseduju više dozvola za različite javne telekomunikacione mreže, odnosno za pružanje različitih javnih telekomunikacionih usluga, da mogu to činiti samo preko zasebno povezanih pravnih lica". Znači, Vlada nam kaže - mi nećemo da primenimo zakon, nije opravdano primeniti zakon. Demokratski propis, donet 2003. godine, neposredno po okončanju akcije "Sablja". Sledeći stav iz obrazloženja: "Ustanovljavanje posebnih knjigovodstvenih evidencija sprečava prelivanje poslovnih rezultata iz jednog dela u drugi". Što bi se mi zakonom baktali kako će da ostvaruje ukupan prihod preduzeće, kako će da podmiruje troškove, kada postoji drugi propis koji reguliše knjigovodstvo, evidentiranje i sve ove druge stvari? Neki drugi propis to reguliše. Prelivanje iz jednog dela u drugi deo, to je jedinstveno pravno lice. Mi nemamo ovlašćenje da gledamo kako posluju delovi međusobno, da li su u nekoj simfoniji ili su raštimovani orkestar. To je stvar poslovne politike. Onaj koji kontroliše rezultate poslovanja, on gleda kako se formira prihod, kako se podmiruju troškovi, da li postoje dugovanja, da li su izmirene obaveze prema državi. Kako će dva sektora međusobno da korespondiraju, ko će kome da prevaljuje troškove, to nas ne interesuje. Možda stranca interesuje, ako postoji neki dogovor, pisani ili nepisani - ti uzimaš fiksnu, ja uzimam mobilnu, ovaj uzima internet. Pa, Živković je razmišljao 2003. kako da on uzme internet u okviru "Telekoma Srbije", pa je jedan drugi prestigao njega, meni se čini Vesić, Mondo ili neko drugi. Nemojte to ekspertsko, iza toga se sve i svašta krije. Vidite, za nepune tri godine se promenio standard, Evropa se promenila, okrenula se naopačke. Nemoguće je da vi ne sledite kontinuitet DOS-a. Vi ste pravi reprezenti kontinuiteta DOS-a. Svi ste vi glasali, i DSS, i Nova Srbija i vi iz G17 plus, u liku dva poslanika koji su ranije bili u onom sazivu, svi ste glasali za Zakon o telekomunikacijama, kao prvi pravi evropski propis o telekomunikacijama, koji sprečava zloupotrebu monopola, koji podstiče konkurenciju u oblasti telekomunikacija. Da vas podsetim, i tada smo pričali o Sorošu, pa je posle, kada je izabran za ministra, jedan ministar takođe prozivao Soroša i njegovu kablovsku, i njegovu spremnost da brzo montira maltene svoju privatnu fiksnu telefoniju u Srbiji, pa se stalno nešto sa tim kritikama, nešto se promenilo. Dalje kaže: "Posebno preduzeće samo po sebi ne znači zaštitu od subvencioniranja i od seljenja finansijskih sredstava u druga preduzeća". Ne znam zašto je to neko pisao i zašto je ovako pisao. Onda dolazimo na jednu pravu temu. Ovo što predlažete promene ova tri člana, 34, 50 i neki, i one kasnije kaznene odredbe, direktno je u suprotnosti sa onim članom Zakona o telekomunikacijama koji daje definiciju pojmova koji se koriste u Zakonu o telekomunikacijama. U suprotnosti je sa sledećim terminima: "Javni telekomunikacioni operater", to je onaj koji pruža javne telekomunikacione usluge; sa pojmom "javne telekomunikacione usluge"; sa pojmom "javna telekomunikaciona mreža" i naročito sa dva sledeća pojma "značajan tržišni udeo". Da podsetim, vas petnaestoricu koji ste u sali, to je udeo javnog telekomunikacionog operatera u visini propisanog procenta, a smatra se da je on do 20%; ukupan broj korisnika do 20%, eventualno, uz saglasnost agencije, to može da se poveća do 25%. Vraćam vas ponovo na diskusiju iz 2003. godine. Tada smo rekli da imamo dva mobilna operatera, oba sa ekskluzivnim pravom, oba sa nekim licencama. Po zakonu, treba da se daju nove licence, da se sve i svašta licencira, pa čak i da se daje odobrenje. Vodite računa, ako želite da sprečite monopol "Telekoma Srbije" i "Mobtela", onda koristite druga sredstva, koristite propise o pristupu mreži, pristupu uslugama, kvalitetu usluga, cenovniku i drugim sredstvima, gde država može da iskoristi svoja ovlašćenja da to reguliše. Ali, nemojte da cepate, da razbijate na organizacione delove, posebna pravna lica, povezana pravna lica, jer ništa se ne dobija, samo se menja forma, a sve ostaje isto, isto u smislu očuvanja nedozvoljenog monopola nekoga i zloupotrebe monopola od strane nekoga. Računao je da ste vi primitivni i prosti. Moramo da idemo na posebna preduzeća, da ne bude koncentracije ovih usluga kod jednog, dva ili tri preduzeća. Pa se onda desilo da je neko pokupio i radio frekvence pre nego što je Agencija za telekomunikacije formirana. Sada su se pojavili problemi. Kako će da se reše? Rešiće se tako što se ovom izmenom predlaže da mi uđemo, mimo Zakona o privrednim društvima, u nešto što se zove ogranak privrednog društva, pa ne sad sa pozicija delatnosti tog ogranka, nego čak sa pozicija materijalno-finansijskog poslovanja ogranka, navodno razmišljajući o tome da se ne seli kapital iz jednog u drugi ogranak, a sve to u okviru jednog pravnog lica koje mora da funkcioniše preko jednog tekućeg računa. Nije mi jasno da li pripremate neku rasprodaju, neku raspodelu, da li pripremati neke nove licence, nove dozvole. Moram da vam kažem da u ovom tekstu prepoznajem najviše Mlađana Dinkića. Ovo je mogao da napiše samo neko ko je izvorno drčan za pare, neko ko da Albijaniću 100 evra da ide na emisiju da lupetara sve i svašta, dok taj završava po 10-15 miliona preko svojih kombinacija. Ne znam šta Jočić čeka, što ne hapsi Mlađana Dinkića? Verovatno je prvi, ubedljivo, na listi za hapšenje. Ako smatrate da se ovom izmenom i dopunom prikrili nešto što je u toku, pa ćete da omogućite nekome da, pored toga što naplaćuje pakete za "Nekerman", dođe u situaciju da naplaćuje i nešto drugo, pa onda da se to drugo iz oblasti ove vrste telekomunikacija proda, onda vam skrećem pažnju da će neko da vas proziva za politički progon, s pravom Nemojte da hranite argumentima nekoga ko to ne zaslužuje. Ako ste krenuli neki posao da uradite, uradite ga u skladu sa zakonom, sa propisima, nemojte mnogo da obećavate, jer niko živi danas u Srbiji ne može da garantuje ko će biti u poziciji da vaša obećanja prema inostranstvu ostvaruje, da ne biste prošli kao onaj što je navodno prodao, pa sada pobegao iz zemlje. Vodite računa da te vaše dogovore nešto u međuvremenu ne poremeti, pa možda čak i naprasni izbori, pa da se jave oni kojima ste obećavali, a onda ne bi hteo da budem u vašoj koži. A pozdravite Jočića, neka što pre uhapsi Dinkića, biće bolje svima.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, a neka se pripremi narodni poslanik Momir Marković.
Gospodine potpredsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo, argumentacija da je u 2003. godini nešto usvojeno za mene bi bila dovoljna da sada glasam suprotno onome što je usvojeno, iako to nisu razlozi koji nas predvode da podržimo izmene i dopune ovog zakona. Samo mala polemika; i najnovije knjigovodstvene evidencije, kako ko doživljava knjigovodstvo, trude se da obezbede najefikasniji model kod praćenja troškova, a to je, praćenje troškova po mestu nastajanja. Ko želi da se bavi ozbiljno bilo kojim poslom i ko želi da prati troškove i kako oni utiču na svešto se odnosi na poslovanje, uvek se opredeljuje za ovakav način evidentiranja i praćenja troškova. S tim u vezi ovo što nudi obrazloženje ovog zakona za mene je potpuno prihvatljivo. Podsećam uvažene narodne poslanike da smo mi doneli u ovom mandatu Zakon o poštanskom saobraćaju, a Zakon o telekomunikacijama u prethodnom, i da smo mi i jednim i drugim zakonom oročili praktično monopolski položaj i jednog i drugog sistema, na taj način što smo liberalizovali usluge u ovoj oblasti 2007. do 2009, sasvim svejedno, i samim tim smo potencijali monopolski položaj sveli na onu meru koja je u tom trenutku bila za neke podnošljiva, za neke razumna, za neke kako god je shvataju. Javio sam se ovde da iskoristim prisustvo odgovornih ljudi u ovoj oblasti i da ukažem na drugu opasnost, glasaćemo za ovo, to nije sporno, koja preti jednoj od najvažnijih oblasti u ovoj zemlji, to je nelojalna konkurencija koju može pretrpeti Telekom preko, što se mene tiče, nelegalnih provajdera kablovske televizije i nekih drugih, koji u ovom vremenu, naročito u narednim godinama, ukoliko samo isprate tehnološke mogućnosti, mogu postati nelojalna i neuhvatljiva konkurencija za naš Telekom i za mnoge druge. Koristim priliku, po drugi ili treći put ovde, da ukažem na taj problem. Teško se može objasniti da nekoliko provajdera u oblasti kablovske televizije funkcionišu na način kao sada funkcionišu, da se bave nelegalnim poslovima. Naravno da je najmoćniji od ovih SBB, Soroševa kablovska televizija, koja ovde ima status zaštićenog u svakom pogledu, a pošto je ovo ministarstvo nadležno i za način. Upozoravam vas, i vi svi to znate, još je pesnik rekao, "da vetra nema, pauci bi nebo premrežili. Oni su premrežili nebo kablovima od stubova do solitera, do raznih drugih mesta, koriste instalacije ili stative elektro i Telekomovih postrojenja, bez ikakve nadoknade, bez ovlašćenja itd. Radi se o velikim finansijskim sredstvima. Osim toga, njihovo postojanje u potpunosti ometa redovnu naplatu televizijske pretplate, zato što najveći broj građana, jedan sam od takvih, ima nekakav pravni odnos sa ovim kablovskim provajderima, a u isto vreme plaća i TV pretplatu. O tome sam govorio i kada je bio Zakon o TV pretplati, pri čemu, kao što znate, kablovski provajderi servisiraju i prvi, i drugi, treći, dok postoji, program RTS, pa bi se moglo reći da veliki broj građana Srbije, mislim 50% ljudi u Srbiji po dva osnova plaća usluge javnog servisa, i po osnovu ugovora koji ima sa SBB ili nekim drugim, i po ovom drugom. Javio sam se ovde krajnje dobronamerno. Znam da ovo postoji kao problem i znam da se o tome razgovara. Ali, nema dovoljno efikasnog odgovora. Ili mi moramo da tolerišemo SBB; ako moramo neka nam se objasni, verujem da Vlada ima snage da uđe u ovo i da ovo raščivija do kraja; ili neko radi nešto što je suprotno zakonu; ili postoji zakon o kojem nisam obavešten, što nije nemoguće. Ja sam jedan mali narodni poslanik koji ne mora da zna sve zakone i ne poznaje sve oblasti, ali se radi o ogromnim finansijskim sredstvima. Da završim, da se vratim na ove izmene i dopune zakona. Zašto su za mene opasnost kablovski provajderi; zato što će oni koliko sutra postati nelojalna konkurencija najmoćnijoj firmi u Srbiji, to jeste telekomunikacioni sektor, zato što će telefoniranje preko ove mreže biti, to dobro znaju kolege, znaju o čemu govorim i znaju ljudi iz Ministarstva, biti praktično ili besplatno ili vrlo jeftino, a za nas neuhvatljivo. Veoma je važno da to znamo, da prepoznamo problem na samom početku i da mu damo odgovarajući državni odgovor. Znam da je to komplikovano, Soroš je finansirao različite nevladine organizacije u Srbiji, on danas povezuje nekoliko organizacija tzv. civilnog društva, očigledno je finansirao i neke izborne kampanje, delimično ili u celosti, to sve razumem, ali želim da upozorim da je šteta nepredvidiva. To je naraslo do mere da preti da u potpunosti uruši ovaj drugi sistem, koji je za državu od neprocenjivog značaja, i po obimu, i po dinamici, i po tehnološkoj vrednosti, i po onome što treba da bude sutra. Da dočekamo makar onu godinu kada smo zakonom rekli da će nastupiti potpuna liberalizacija u sferi ovih usluga spremni da ovaj problem prepoznamo i da mu se suprotstavimo na način koji odgovara državnim i narodnim potrebama. U protivnom, iscuriće ogromna sredstva, radi se o milionskim dnevnim prihodima. Telefonija na sreću pravi pare i kada spavamo. Deca se igraju mobilnim telefonom, milioni poruka idu dnevno, da ne govorimo o tome. Naravno, posebno želim da kažem da i ovo drugo, o čemu je govorila uvažena koleginica Milka Silajev, ona je to sjajno rekla. Takođe predstavila nam jedan zlatni rudnik, ukoliko ga mi ne otkrijemo i ukoliko, da kažem rudarskim rečnikom, danas ne napravimo otkrivku preuzeće nam to neko drugi, a država od toga neće imati nikakve koristi. Postoje ovde i odgovorni funkcioneri u oblasti telekomunikacija i poštanskog saobraćaja. Postoji ministar i predstavnici ministarstva, postoje kolege koje se bavi ovim poslom, kojima je ovo struka. Važno je da oko ovoga imamo konsenzus i važno je da mi dobijemo odgovor na pitanje šta je suština sa kablovskim provajderima, rade li oni na osnovu zakona, ako rade na osnovu kog zakona rade, šta kome plaćaju? Plaćaju li oni koncesiju zato što koriste nebo, stubove, etar, ne znam šta sve koriste. Sada se, kao što znate, razvija i bežična kablovska televizija. Znači, postoji čitav niz veoma profitabilnih poslova u ovoj oblasti. Mene interesuje da li smo mi u stanju da to ispratimo. Hvala vam.
Izvolite, gospodine Albijaniću, replika. Predsednik poslaničke grupe G17 plus, Miloljub Albijanić. Izvolite.
E, postoje moderne komunikacije, vidi se, je l' tako i ovo što se priča u sali. Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Krasić je izvoleo da me proziva u mom odsustvu ovde i tačno je, gospodine Krasiću, da me zovu u televizijske emisije jer imam šta da kažem. Druga je stvar što vi nemate, pa vas ne zovu. Šta da radim. A nisam baš tako jeftin kao što ste vi rekli. Ali, imate vi drugu vrstu problema. Ne znate šta da radite i onda ovde dođete u skupštinsku salu. Niste shvatili ovo vreme i kako Vlada Republike Srbije radi, nego ovde se naizmenično menjate kao pokvarena ploča. Objasniću vam da se u međuvremenu tehnika promenila i da ima mnogo savremenih načina kako može to da se radi, a pokvarena ploča vremenom propada. Lepo sam rekao srpskoj javnosti da ću radikale dovesti na pristojnu meru, jer to vi zapravo zaslužujete. Dakle, ljudima ovde u sali i odgovara da vi ovako pričate po ceo dan kojekakve besmislice, prazne priče, demagoške. Zašto to radite? Pa valjda vam je krivo što Vlada Republike Srbije dobro radi. Evo, i u oblasti telekomunikacija. Pa znate li vi da je najveći projekat napravljen baš u ovoj godini pre nekoliko nedelja kada je napravljen dogovor sa Austrijancima i osnovama firma "Mobi 63", znate li vi kakav je to investicioni poduhvat u Srbiji? Dakle, država se rasteretila tog problema i ići će na prodaju "Mobi 63", sa početnom cenom od 800 miliona evra. Preko milijardu evra će se dobiti jer će biti nadmetanja za kupovinu. I zato Vlada Republike Srbije kaže milijardu evra za Srbiju, ono što je pokradeno građanima, da se kroz taj projekat vrati državi i našem narodu. Niste valjda protiv toga? Ne vredi vam, rezultati vremenom postaju vidljivi. Kao što vidite, ide i obračun sa korupcijom i kriminalom. Ne možete te procese sprečiti, ne možete vašom praznom pričom ništa učiniti, jer je Vlada Srbije i reformska i proevropska i pravi prave poteze, poteze koje je naš narod čekao, da pravda konačno ovde dođe. I šta vama vredi, ne možete vi ni Velju, ni Mlađana da napadate ni na koji način, nego našli ste mene tu da prozivate, oni melju ljudi u Vladi, ne može im niko ništa. Kako vam to nije jasno? Hvala lepo.
Narodni poslanik Zoran Krasić. Replika, izvolite.
Meni je tek sad jasno da te džabe plaćaju. Znači, Labus i Dinkić imaju neuspelu investiciju, džabe plaćaju Miloljuba Albijanića kad ide na televizijske emisije. E sad, zbog javnosti, pošto tu ne vredi baš nešto obrazlagati, samo da iznesemo neke činjenice, nema potrebe da se baš mnogo pamti ili da se koristi digitron. Sa ove govornice je SRS prozivala Gorana Kljajevića. On je ostao da mnogo dugo bude predsednik Trgovinskog suda zahvaljujući G17 plus. Nedavno je uhapšen. Dok smo mi Gorana Kljajevića prozivali, nešto slično kao Albijanić što je malopre rekao, tako je pričao i tad. Sa ove govornice SRS je šest meseci svaki govor završavala rečenicom "kada ćete da uhapsite Bogoljuba Karića"? Naravno, opet je bilo osporavanje sa ove strane gde je većina kako mi nešto izmišljamo, a kad je krenuo taj postupak, onda su svi ti isti koji su se nećkali radosni bili u ovom hodniku, kako će da uzmu milijarde, i milijardu i po itd. itd. Dobro. Samo da vas dalje podsetim. Sa ove govornice SRS je mesecima pričala u kritici Haškog tribunala i onoga što se tamo radi i stalno je potencirala - dajte da se reši pitanje onog zločina nad našim regrutima u Sloveniji. Kako ste imali prilike pre nekoliko dana, javnost je i zvanično obaveštena o nečemu što se 14 godina krilo od strane, u to vreme Titovih generala, Kadijevića i one bulumente. I sad, da vas ne podsećam na još neke detalje i na neke pozive sa ove govornice upućene vlasti. Evo, samo da vam unapred kažem nešto, pošto se ovde očigledno pati od neobaveštenosti kao hronične bolesti. Požurite, što pre uhapsite Mlađana Dinkića.
Napomenut je lično. Izvolite, replika je. Međutim, molim vas, završite sa međusobnim replikama.
Gospodin Krasić nije imao šta da kaže, završićemo vrlo brzo polemiku. Svima u javnosti Srbije je jasno da se G17 plus odavno bori da se Kljajević smeni sa tog mesta. Krivične prijave, prozivke, sve što je bilo u našoj moći iz stranke smo uradili da se raščisti ta situacija i da se korumpirane sudije nađu iza rešetaka. Što se tiče Bogoljuba Karića, takođe, jasno vam je ko je pokrenuo čitavu lavinu, počev od Astra banke pa dalje. Smešni su vam argumenti, gospodine Krasiću. Ne znam na šta se vaša priča svodi. Priča ove vladajuće većine i Vlade Republike Srbije je konkretna, praktična, obračun sa korupcijom i kriminalom ide, projekti za ovu zemlju idu, i to vi ne možete zaustaviti nikakvim izmišljanjem ovde, demagoškim pričama. I sad se vidi kako se dobro funkcioniše. Šta god vi radili, ne vredi vam. Vi niste pokazali u Srbiji da nešto znate da uradite. Niste ništa konkretno ni predložili. Obično amandmani glase: "briše se". Dakle, to je prazna priča. Predloga nema, ne znate ša bi mogli da radite. Prema tome, jasno i nedvosmisleno je ne da će ova vlada isterati mandat do kraja, nego će ga i obnoviti, videćete vi. Hvala.
Narodni poslanik Krasić. I vas molim, zaista, da zaokružimo sa ovom serijom replika. Izvolite.
Gospodin Albijanić ima taj problem što ne čita stenograme. Kada bi čitao stenograme možda bi nešto i zapamtio. U priči o Goranu Kljajeviću nezaobilazan je Miroljub Labus. Prva priča o Goranu Kljajeviću krenula je zbog Sartida: ko je otpisao dug, zašto je država preuzela dug za Sartid i prodala ga za neke sitne pare nekom partneru koga je doveo Miroljub Labus. Sad da vas podsetim da je ovu zemlju potresala i šećerna afera, u koju je bio uključen Miroljub Labus. I da vas više ne podsećam, pošto je to odavno poznato javnosti. Prenesite gospodinu Jočiću, bilo bi dobro da što pre uhapsi Mlađana Dinkića.
Po Poslovniku narodni poslanik Vladimir Homan.
Čisto da razjasnimo neke stvari koje se stalno podmeću nama, a istina je potpuno drugačija. Da se podsetimo 2001. godine, da se podsetimo odluke Odbora za pravosuđe i upravu Narodne skupštine, koji je predložio gospođu Jelisavetu Vasilić za predsednika Višeg trgovinskog suda, jednoglasno su se dogovorili. Međutim, onda je gospodin Čeda Jovanović dogovorio sa SRS i prvi put posle 5. oktobra SRS je glasala za jedan takav predlog da bude Goran Kajević predsednik Trgovinskog suda u Beogradu i SRS je, zajedno sa lobistima Čede Jovanovića u DOS-u, izglasala Gorana Kljajevića za predsednika Trgovinskog suda. Nemojte nama da pričate. Mi smo još onda bili protiv njega, kada smo došli u ovaj parlament odmah smo rekli da on treba da se smeni. Pre mesec-dva dana Mlađan Dinkić je govorio o tome da treba da se raščisti stanje u Trgovinskom sudu i vi nama pričate da smo mi za Gorana Kljajevića. Vi ste ga izabrali, dragi radikali, i nemojte da lažete.
Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, po Poslovniku.
Ne znam, dame i gospodo poslanici, gospodine ministre, na kakvim stimulansima su pojedini koji izlaze za ovu govornicu. Zaista pre podne je, normalan dan, koliko znam, niti pada kiša, niti je napolju neko čudo, nevreme, ali zbog javnosti i zbog podsećanja vas, pre svega poslanika SRS, moram da kažem da ne samo da je neistina i neverovatna glupost ovo što smo čuli sada od prethodnog govornika i od one govornice pre njega, ove koleginice Albijanić, zaista ne mogu da verujem da se ovako nešto dešava. SRS je, gospodine Iliću vi to znate, da vas podsetim i da čuje celokupna srpska javnost, ne samo da nije učestvovala u radu bilo kojeg odbora, kada nas je bilo 23 ovde protiv 176 poslanika Dosa, koje smo razbili, rasturili, oterali na izborima, sami protiv svih, i bili smo najogorčeniji protivnici svih kadrovisanja u okviru srpskog pravosuđa. Ne mogu da se setim, da uzmem stenogram unazad toliko godina, ako Gorana Kljajevića samo moja malenkost nije deset hiljada puta nazvala kriminalcem, čovekom koji je doveden da bi pljačkao srpska preduzeća, da ih dovede u stečaj, da obespravi radnike. Pa samo je ko zna koliko sporova imala kragujevačka privreda koja taj problem nije mogla da reši na nivou Trgovinskog suda u Kragujevcu, pa se ljudi žalili, a kome da se žale, kriminalcu Goranu Kljajeviću. Vi nama pričate da smo mi za nešto glasali, mi kao opozicija ovde. Nemojte da klimate glavom jer za klimanje glavom treba da imate nešto u glavi. Kada čitate nešto i kada se informišete ovako ili onako, proveravajte ako govorite o nečemu što se dešavalo u periodu kada ste na razglednici viđali ovu zgradu, pa posle došli da u njoj budete jedno vreme, sada ćete da idete i više nikada nećete da se vratite, nemojte na takav način da iznosite neistine, gluposti i idiotluke. Mi smo bili jedini koji smo se borili protiv takvih kao što ste vi. Vaši pripadnici su uz Gorana Kljajevića, hoćete da vam navodim poimenično i po svedočenju bivšeg predsednika Privrednog suda, gospođe Arežine, koja je knjigu napisala o tome. Upali 5. oktobra sa automatskim puškama, zaplenili dokumentaciju, vaš predsednik stranke je učestvovao u malverzacijama oko Sartida, oko Knjaza Miloša, ko zna šta će sve još da ispliva na površinu. Ti sedi dole dok završim izlaganje, pa će posle predsedavajući da ti da reč. Vi ćete sada da govorite SRS, koja se najviše borila svih ovih godina protiv kriminalaca kakvi su Kljajević i ostali. Moraću svima vama da donesem, ali nije besplatno, cena se u međuvremenu povećala, svi poslanici propalog DOS-a, sve DOS-manlije su rado od mene kupovale sve knjige prof. dr Vojislava Šešelja. Vama ću, koleginice Albijanić, zato što zaista sažaljavam to što ne znate ništa, doneću vam jednu knjigu besplatno, svi ostali da kupite najmanje po dve, da se nečemu naučite, da vidite krivične prijave koje je podnela SRS protiv Kljajevića, protiv ostalog kriminalnog klana. Hoćete malo da pričamo o Brašnjevićima, da pričamo o Mikanu i o Milenku Brašnjaviću, možemo i o njima. Evo, i o njima mnogo toga znam što vi ne znate. Da vam kažem sa kime su bili povezani, ko ih je reketirao, koga su raketirali oni, šta je radila njihova firma. Nemojte sa nama o kriminalu i korupciji, to je za vas teren gde ne možete da se snađete, zato što ste i sami, ne vi lično, nego pojedinci iz vaše stranke do guše umešani u kriminal i korupciju, a razgovarate sa ljudima koji će tek dolaskom na vlast, a to će biti veoma brzo, da nastave sa veoma odlučnom borbom. Jer ako mislite da će SRS tek tako lako da pređe preko afera koferčića, preko Jelašića, preko Nacionalne štedionice i svega ostalog, budite sigurni da toga neće da bude, da će klupko da se odmotava i odmotava, a onda ćete vi u ispražnjavanju spiska iz glave da ostanete sa spiskom samo onih koje ste poznavali, a oni svi kriminalci će da dobiju ono što će da zasluže.
Pauza deset minuta. [[Posle pauze – 11,55]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad posle pauze. Pre nego što dam reč gospodinu Albijaniću, želim da opomenem, a vi ćete gospodine Krasiću imati posle toga reč, Momir Marković je kao treći. Želim da vas, to mi je dužnost, opomenem da po članu 104. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici su dužni da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem. Ne, niste vi prekršili, ali znaju oni koji su prekršili i molim vas da se držite tog člana Poslovnika. Izvolite, gospodine Albijaniću.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, naravno da nisam zadovoljan, gospodine predsedavajući, vašim objašnjenjem. Ovde je jedino vređala gospođica Jovanović. Zaista vam je loš način da dobijete moju naklonost. To nećete uspeti. Vi treba dobro da znate da takva uvreda nema ama baš nikakvog smisla. Oženjen sam čovek, imam dvoje dece i naklonost morate potražiti kod nekog drugog. Lepo sam vam rekao, čovek sam koji se bavi manjkom obrazovanja, ali ne i manjkom kućnog vaspitanja. Dakle, vi pre svega morate dobiti naklonost nekog iz vaspitačkih profesija. To je važno istaći. Kao što sam, dakle, lepo rekao za vas, kada dođete iz nekog mesta, sa autobuske ili železničke stanice, i dođete u parlament Srbije, nije lako snaći se u ovom ambijentu. Treba biti dostojanstven, treba graditi ugled ovakve institucije, a vi to ne umete i ne možete. Naprotiv, sve činite da ugled ove institucije umanjite, da uljudite jezik kojim se obraćamo međusobno i građanima Srbije. Dakle, koristite najuvredljivije izraze, ali to je vaš problem. Za taj vaš problem morate se obratiti određenim stručnim licima da se to razreši. Videla je i javnost i pre neki dan na jednoj TV emisiji na koji način se vi obraćate, pa ćemo sada da vidimo kada će vas ponovo zvati u takvu TV emisiju, zato što ste nepristojni ili nevaspitani. Ne mogu taj manjak da vam otklonim, niti sam čovek koji može razrešiti vaše probleme i frustracije. Obraćate se stručnim ljudima na drugim mestima. Što se tiče načina govora, tipa piju-piju, kvo-kvo, to se u srpskom običaju radi za Božić, tamo gde je to lep običaj, a ne u skupštinskoj sali. Hvala.
Prednost imaju, jedino ako će kolege, dužnost mi je po Poslovniku, izvolite, oni ustupaju vama i vi imate repliku, a oni po Poslovniku. Izvolite, ali oni vam ustupaju prednost.
Naravno da će da mi ustupe prednost, gospodine Mihailoviću, jer su u pitanju fini i kulturni ljudi, a ne kao prethodna govornica, a koja za sebe kaže da je oženjena i da ima dvoje dece, i kućno vaspitanje, i zaista sam zabrinuta ko će tu decu da vaspita, s obzirom na činjenicu da je jedan od roditelja ovakav. Ovako nevaspitano, i neupućeno, i neotesano stvorenje nikada nije prošlo kroz ova skupštinska vrata. Zaista, narodni sam poslanik već više od 10 godina i ne samo da je za javnost srpsku, za medije, za poslanike dotična osoba predstavljala fenomen, kao pojava i kao neko ko pre svega masom gluposti koju izgovara i u svojim nastupima i u TV emisijama, ne razume se ama baš ni u šta o čemu priča. Imali smo prilike da vidimo i juče i da se zapitamo da li je ta osoba uopšte pripadnik neke verske zajednice ili najbliže SPC, kada onako govori o jednom veoma važnom zakonu, i morali sa mesta da uputimo takve poruke. Ne mogu da pomognem u situaciji kada takve osobe i kada takvi ljudi, koji nisu iz kuće, a znate kod mene u Šumadiji se kaže kako te kolevka zaljulja, tako ti krene, ponele to vaspitanje. Vama, gospodine, pošto ste vi alfa i omega u toj vašoj organizaciji G17, kako se već zove, nemojte da savetujete ljude, pre svega svoje kolege i koleginice koje nemaju nikakvog iskustva da se pojavljuju bilo gde, bilo na kom medijskom prostoru, a da idu, znate, što bi naš narod rekao, rešetom na mečku. Ako vi šaljete neuke ljude, ljude koji ama baš ništa ne znaju, ni šta se dešavalo pre dve ili pre tri ili pre pet godina apsolutno identični vama, jer vi ste mnoge lekcije preskočili. Vi možda znate da duvate u balon, znate, vi ste tog dana pokazali. Tamo je bilo, nažalost, pola miliona ljudi koji su na najgori mogući način doživeli to što ste vi radili. Toliko o vašem vaspitanju. Vi ste pokazali da nemate ništa hrišćanskog u sebi, nemate kućno domaće vaspitanje. Kako ćete vi onda svoju decu da vaspitate, a kamoli neku drugu, kada ste vi na dan kada je jedan čovek, koji je bio predsednik države, uz ispraćaj od preko pola miliona ljudi, i njegov kovčeg položen na platou ispred Savezne skupštine, na samo pedesetak metara odatle šta ste sve radili sa balonima i ne znam sa još kojim rekvizitima. Treba toga da se stidite. Posle toga nije trebalo vi da se pojavljujete uopšte, da vas nema, da se sakrijete u mišiju rupu i da kažete, jesam taj koji je napravio nešto protiv čega je svaki normalan čovek, svaki onaj koji ima bilo šta ljudsko u sebi, a ne da izlazite vi i da govorite o nekakvim uzusima o lepom ponašanju, ili ovome i onome. Kako vi dolazite na sednice Narodne skupštine? Treba da se postavi to pitanje... (Predsedavajući: Vreme.) Kako dolazite? Da li ste vi čovek koji je uračunljiv, da li normalan čovek može da izjavi, čim izađem iz zgrade Narodne skupštine, rukujem se sa ljudima, bilo da ih znam, bilo da ih ne znam. Pa znate ko ide tako kao luda Divna po ulici i rukuje se sa nepoznatima. Nemojte kolega, urazumite se malo.
Molim vas, molim vas, gospođice Nataša Jovanović, dužnost mi je da vas opomenem, molim vas, sa uvažavanjem se odnosite prema drugom poslaniku.
Nemojte da me prekidate, jer niste prekidali ni onoga ko je govorio pre mene.
Molim vas, ali zaista vas opominjem, nemojte da koristite takve izraze prama vašem kolegi.
Nemojte mene da opominjete. Govorim vam sa aspekta mog iskustva i znanja o ovom poslu i radu Narodne skupštine Republike Srbije, i govorim vam o činjenici, kolega, ako hoćete da vas zovem kolega i da vam učinim, i tako ću da vas zovem, mada mi je bliži onaj izraz koleginica. (Predsedavajući: Molim vas!) Ali ako hoćete, moram da vam kažem, ne valja vam posao koji radite. Posle te iste emisije, u kojoj je javnost mogla po ko zna koji put da čuje da su lopovi i kriminalci bliski vama i vašim strukturama zaslužili da se nađu iza rešetaka i da će tek da se nalaze, vi ste zvali novinara, autora te emisije da mu pretite, otvoreno da mu pretite i da preko tog telefonskog poziva pretnju upućujete meni. Da li ste vi normalan čovek? Treba da ćutite i više nikada ništa da ne kažete. Hoćete da razgovarate o tome, o vašim kompleksima i o činjenici da vam se smeju dopisnici, oni koji rade pijačni barometar, a ne ozbiljni novinari koji prate sednicu Narodne skupštine. Dajte čoveče,jednom se urazumite, da ne budete pajac, cirkus Medrano, koji dolazi u Skupštinu, svakog dana iznova sa novim tačkama na trapezu, sa gutanjem vatre ovako ili onako. Pa dosta više, dajte da radimo ozbiljno, sa ozbiljnim ljudima.
Gospodin Krasić ima reč. Već treći ili četvrti put, gospođice Jovanović, dajem vam jedno upozorenje. Viditze, bez obzira, upotrebili ste izraze koji nisu odgovarajući ni za vašeg kolegu ni za ovaj dom. Da vam kažem, ako je i on nešto prekršio, eventualno, to ne pravda vas. Izvolite, gospodine Krasiću.
Dok predsedavate, gospodine Mihailoviću, vi ste dužni da na objektivan način primenjujete odredbu člana 104. Poslovnika. Bez obzira da li je u pitanju poslanik vlasti ili poslanik opozicije. Naravno, javio sam se za repliku povodom izlaganja koje je bilo pre pola sata. Sa ove govornice su iznete laži, jer druga reč ne postoji u srpskom jeziku. SRS 2003. godine, odnosno 2001. godine je bila opoziciona politička stranka koja nije ni učestvovala u radu odbora Narodne skupštine, ni za jedan zakon nije glasala u Narodnoj skupštini, osim za rezolucije i deklaracije koje se tiču KiM. To je nastavila i od 2004. godine. Molim vas, pre nekoliko dana nas je jedan poslanik napao kako SRS nije glasala ni za jedan od 208 zakona koji su usvojeni u Narodnoj skupštini. Molim vas, Gorana Kljajevića je izabrao DOS. Ko je urgirao? Urgirao je Čedomir Jovanović. Ko mu je dao nalog? Nalog mu je dao Dušan Petrović, zato što je Goran Krajević neki teča Dušanu Petroviću. Po tom osnovu oba brata su uspela u pravosuđu i molim vas nemojte vi nas da svađate sa Dušanom Petrovićem. Znam da vi imate potrebu da s njim budete u nekoj svađi zato što se smanjilo biračko telo DOS-a i postoji potreba da se zagrabi što više, da se uzme od tog malog kolača. Ali, nemojte da iznosite neke stvari koje ne stoje i koje su ortodoksne laži. Ono što nije laž, to je da je preko predstavnika G17 plus u Velikom personalnom veću sprečeno razrešenje Gorana Kljajevića. Ono što je činjenica, Goran Krajević je, pod uticajem Miroljuba Labusa, mnoge odluke i mnoge presude u Trgovinskom sudu doneo. Ono što je činjenica, velika presija je postojala i velika koprodukcija između Mlađana Dinkića,Gorana Kljajevića i njima bliskih advokata kao veze. Da vas podsetim, Nacionalna štedionica, "šećerna afera", "Erikson" i da ne ređam dalje, sve se vezuje za G17 plus . Molim vas, obavestite gospodina Jočića da je krajnje vreme da uhapsi Mlađana Dinkića. Miroljuba Labusa hapsi odmah posle toga, čim se otvori klupče. Klupče je zamršeno. Postoje dokazi još od afere "mercedes" pa na ovamo. Kada pričamo o Miroljubu Labusu, o Mlađanu Dinkiću, o ljudima koji su osnovano sumnjivi da se hapse i da se nad njima sprovodi neki postupak, to ne znači da smo mi prozvali nekog poslanika G17 plus. Više puta sam sa ove govornice istakao da verovatno vi ni 90% kriminalnih stvari i ne znate. Samo sam prozvao jednog koji je upućen i koji ima neke koristi što mlatara i što lupetara po televizijama sve i svašta za bednih 100 evra koje mu Mlađa da, kako bi održavao tenziju u javnom mnjenju, kako bi napadao nekoga, kako bi okretao neke stvari. Činjenice su jasne, dokazane, samo treba gospodin Jočić da ovaj svoj UBPOK angažuje i da nam Mlađa Dinkić pravi društvo Goranu Kljajeviću, ali bi trebalo razmisliti i o onim drugim Kljajevićima.
Po Poslovniku ima prednost narodni poslanik Momir Marković, pa ćete vi nakon toga dobiti reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je krajnje vreme da se vratimo dnevnom redu. Ministar završava sa izjavom i voleo bih dođe, da sada kada budem govorio, a imam dosta toga da mu kažem, da bude prisutan. Član 104. je nedvosmislen. Međutim, poslanici bi morali makar malo više da povedu računa o tome da govore istinu. Što se tiče toga oko Gorana Kljajevića, što se tiče privatizacije, što se tiče lopovluka i kriminala, što se tiče uskih veza između podzemlja i nadzemlja koje predstavlja G17 plus, mislim da smo dosta toga rekli, ali ovo što sada imam nije do sada rečeno. Radi se o privatizaciji "Hempra" i kroz ovo je povezano još nekoliko afera i sve su, zamislite, vezane za G17 plus."Hempro" je kupio izvesni Gobeljić, to je onaj Gobeljić koga su nedavno uhapsili. "Hempro" je prodat takođe vlasniku ogromnog dela akcija iz Nacionalne štedionice, Gobeljiću, koga su uhapsili. Setite se kada je formirana Nacionalna štedionica šta je ministar Dinkić govorio. To je nacionalna štedioca, to je narodna banka maltene, to je domaća banka koja će da konkuriše stranim bankama. I kada pogledasmo ko su akcionari, tu je Stanko Subotić, tu je Lazarević, tu je Vuk Hamović, tu je Gobeljić, tu je Mlađan Dinkić. Prema tome, pokrijte se ušima, nemojte potezati priču o kriminalu, jer kako god zagrebemo, zakopamo, uvek nađemo ili Mlađana Dinkića, ako Labusa taj dan boli noga, ili Labusa, ako se prodaje "Knjaz Miloš". Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je stvarno bilo dosta replika, jer ovi samo znaju da vređaju. Što se tiče "Telekoma" i što se tiče ovog zakona, imam gomilu dokumentacije i jedva čekam da počnem da pričam. Verujte mi, nestrpljiv sam, omogućite mi, prestanite sa replikama, omogućite mi da kažem ministru šta imam da mu kažem.
Reč ima narodni poslanik Željko Ivanji, ovlašćeni predstavnik G17 plus.
Prvenstveno želim da kažem, treba voditi računa kada se govori o nečemu, prvo, držati se teme, a drugo, uvek govoriti o nekim stvarima koje predstavljaju činjenice. Naime, većina poslanika u ovoj sali zna kako je krenula priča oko Trgovinskog suda u Beogradu i zna šta je za ovom govornicom rečeno od strane poslanika G17 plus o Trgovinskom sudu i njegovom radu. Verovatno će se setiti i moje diskusije oko registracije privrednih subjekata, kada sam nazvao sudije Trgovinskog suda, ne sve, ali pojedine, dakle, ljudima koji imaju debele prste, pa samim tim nisu ni mogli da rade taj posao registracije privrednih subjekata. U više navrata sam se 2000. godine sukobljavao lično sa Goranom Kljajevićem, gde sam ukazivao na propuste u radu, odnosno na kriminalne stvari. Između ostalog, podneli smo i krivičnu prijavu protiv lica koja su izvršila više krivičnih dela, a koja imaju elemente organizovanog kriminala, baš po pitanju "Mobtela". Kada govorimo o činjenicama i kada pričamo o ovim izmenama i dopunama Zakona o telekomunikacijama, moramo voditi računa o par stvari. Kada govorimo o samom "Mobtelu", osnovanom 1994. godine, setimo se da je tim aktom o osnivanju data licenca na isključivo pravo obavljanja mobilne telefonije "Mobtelu" u trajanju od 20 godina. Toliko o monopolima. To je ono što je prvo i osnovno i što je potpuno neverovatno. Znači 20 godina dati nekom licencu, odnosno isključivo pravo da jedino on može da obavlja tu funkciju mobilnog operatora! Međutim, šta se desilo 1998. godine? Tu godinu isto ne možemo da zaboravimo, jer je ona izuzetno važna za razvoj mobilne telefonije i veoma važna da bi se dočarao značaj postupanja tadašnje vlade prema razvoju telekomunikacija. Tada nije bilo ni stručnih grupa, ono što sada zahtevate, niti okruglih stolova, nego kako rešiti problem osnivanja "Telekoma Srbija". "Telekom Srbija" je nastao i prodat 1997. godine da bi se ostvarila sredstva za isplatu penzija penzionerima. To je isto jedna "strateška" odluka. Šta se onda desilo? Bogoljub Karić je onda zakukao i rekao - imam isključivo pravo da obavljam to 20 godina. Došlo se do ingenioznog rešenja, a to je dati Bogoljubu Kariću, aneksom osnivačkog ugovora, pravo na 13% u Telekomovoj mobilnoj telefoniji onog trenutka kada ona nastane kao odvojeno pravno lice. Zapamtite reč "pravno lice". Onog trenutka kada "Telekom" izdvoji tih 13% u posebno pravno lice, izdvoji mobilnu telefoniju u posebno pravno lice, onda dolazi Bogoljub Karić i kaže - imam 13% u njoj. Ta odluka je doneta od tadašnje Vlade Republike Srbije i tu odluku je potpisao Vojislav Šešelj, kao potpredsednik Vlade. Dakle, data je saglasnost na tih 13% da se uteši Bogoljub Karić u "Telekomu Srbija". Toliko o razvoju mobilne telefonije u Srbiji. Ta odluka je potpisana 1998. godine, potpisao je potpredsednik Vlade Vojislav Šešelj. To je bilo ingeniozno rešenje u razvoju srpskih telekomunikacija. To su činjenice. Bogoljub Karić jedino što može sada, to je da se obraća svojim članovima preko video-bima, kao u "Zvezdanim stazama" ili u "Planeti majmuna", kada komunicirate sa svemirskim brodom. To što je Bogoljub Karić sada u toj poziciji u kojoj je, zaslužni su ljudi iz G17 plus. To je činjenica. Lično sam to uradio i nikada neću odustati od toga da taj čovek završi u zatvoru, na kojoj se god funkciji našao. A što se tiče istražnih radnji, onda je jako bitno da Jočića upoznamo sa još jednom stvari, to je da je 98. godine...
Gospodine Ivanji, da li koristite repliku ili koristite vreme kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe?
Kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. To je činjenica koju moramo imati u vidu i na taj način pozvati ministra Jočića da i on ispita članove Upravnog odbora PTT-a iz 1998. godine, kao i da ispita ljude koji su 98. godine dali saglasnost na ovu odluku Upravnog odbora, a takođe da ispita i ministarku koja je podnela zakon, a za koji se glasalo u ovoj skupštini, koji predviđa obavezu da se u posebno pravno lice odvoji mobilna telefonija "Telekoma" 2006. godine i da onda Bogoljub Karić dođe i traži svojih 13%. Ono što mogu da kažem, isto kao kad je njegov Guru pravio "Telekom Srbija" da bi isplatio penzije, "malo morgen, Bogoljube". Nema više na državnoj grbači da nam sebi bilo ko, a najmanje Bogoljub Karić. Ono što smo mi uradili, to su krivične prijave. Podsećam vas, u oktobru 2004. godine, dva meseca pošto smo došli u Poštu Srbije, podneli smo Trgovinskom sudu zahtev da se onemogući prelivanje sredstava na račune povezanih lica, što je Trgovinski sud odbio. Sada znamo koja je situacija - sedam sudija Trgovinskog suda su pod krivičnim prijavama. To je lično moj produkt, ono što sam uradio kao član G17 plus. Takođe, po pitanju ostalih stvari, jasno je da smo od 2000. godine kao osice napadali po Trgovinskom sudu. Zato postoje dokumenti i postoje naše izjave. Toga se ne stidimo. Sigurno je da će svaki organizovani kriminal biti sasečen u korenu. Ministra Jočića pozivam da sve aktere ovakvog razvoja telekomunikacija u Srbiji ispita, dakle, predsednike Upravnog odbora iz 1998. godine, iz 1995. godine, ali 1998. godinu podvlačim, jer ste tada bili vi na vlasti, u toj vladi koja je Bogoljubu Kariću omogućila 13% u "Telekomu Srbija", ukoliko "Telekom" izdvoji u posebno pravno lice, za šta se vi sada zalažete, mobilnu telefoniju Srbije.
Reč ima poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, da počnemo. Prvo, neverovatne leteće izmene među potpredsednicima su omogućile da gospodin Ivanji govori pre mene, iako sam bio već prozvan da izađem za govornicu, a onda su nastale replike itd. Meni je žao što u međuvremenu i ministar napusti ovu salu. Verujem da će mu saradnici preneti šta sam imao da mu kažem, ali je mnogo bolje i za njega i za mene da je on bio ovde. Što se zakona tiče, ovo je još jedan zakon za policu, ovo je još jedan zakon za vitrinu. Naravno, vi ćete donositi zakone. Pravite samo veliki posao nama srpskim radikalima, kad posle sledećih izbora preuzmemo kormilo, onda ćemo morati mnoge vaše zakone da stavimo van snage. Međutim, bojao sam se da će ministar napustiti i imao sam dilemu da li da počnem sa jednom aferom koja je već dobrano obelodanjena, pa da pređem na ovu drugu aferu koja se ovde otkriva i u kojoj ima prstiju, debelo, do lakata, G17 plus. Al' ministar ode, pa sada više nemam opasnosti da će napustiti na pola moje diskusije, pa ću početi. Pre dva-tri meseca govorio sam sa ove govornice o velikom kriminalu, neverovatnoj pljački koja se dešava u Agenciji za kontrolu letenja. Ministar ništa, ali bukvalno ništa preduzeo nije. Govorio sam o direktoru Stankovu, čija je plata milion i 200 hiljada dinara, govorio sam o kriminalu Stankova i garniture oko njega, koji su kupovali motorne sanke ne bi li se zimi provodili na Kopaoniku, jer da vas podsetim, radar na Kopaoniku ne radi, iako je sedam miliona evra uloženo u radar i tri miliona evra u zgradu. Radar ne radi, ne da NATO, ali sanke rade. Ukupno pet radarskih sistema je u poslednje dve-tri godine napravljeno, puta sedam miliona evra, plus tri miliona evra za zgrade, tu je onih 32 miliona evra za koje je vladajuća koalicija izglasala kontragaranciju. Samo u Crnoj Gori, preko koje inače nema preleta, osim kada su preletali NATO avioni da nas bombarduju, tog istog NATO-a kod kojih su ovi išli, dva radarska sistema. Nekada je bivša SFRJ imala ukupno dva radarska sistema, jedan u Ralji i jedan na Aerodromu Beograd. Ukupno je napravljeno pet, sa postojeća dva, to je sedam radarskih sistema. Da ne bi bilo da G17 tu nema, e ovako. Prvo, supruga Stankov Nikole, Stankov Biljana je bila sekretarica Zorana Đinđića, sa sada je sekretarica nekoga od ministara, nisam uspeo da utvrdim, inače radi u onoj zgradi Vlade, a sestričina gospodina Labusa, iako ga je bolela noga, stigao je da ode da se dogovori,i sestričina gospodina Labusa, iako sa nekom višom školom, glavni je kadrovik u toj kontroli leta. Sve što je diglo glas u kontroli leta je otpušteno. Radarski sistemi koji su kupljeni, ili nemaju primarni ili nemaju sekundarni signal, ili ne mogu da kontrolišu vojne ili ne mogu da kontrolišu civilne avione. Do sada su bili radari koji su imali oba signala. Sada više ne znamo ko nam leti nad glavom. Možda je i to zasluga Stankova, ali je sigurno zasluga i ove vlade i Mlađana Dinkića pre svega, jer je on izdvojio pare za ovo. Ima još jedna stvar vezana za kontrolu leta. Kada se promeni ova kleptokratska garnitura, kontrolori leta ne moraju da brinu, oni imaju solidne plate i treba da imaju mnogo veće, ali će Stankov i svi Stankovi oko njega morati da odgovore bar na tri pitanja, ali ne vlasti, nego ministru unutrašnjih poslova, inspektorima itd. Da pređemo sada na tačku dnevnog reda. Izmene i dopune Zakona o telekomunikacijama su u stvari prilika da popričamo o kriminalu koji se u ovoj oblasti dešava, a znaju i ne preduzimaju nikakve mere upravo odgovorni. Dragan Kovačević, Javno preduzeće PTT Srbija upoznat, 23. juna 2004. godine, dobio kompletan materijal o vlasničkim odnosima između Mobtela, koji je uradio Tihomir Živanović, član međuresorske radne grupe Vlade Republike Srbije. U materijalu data dokumentacija na osnovu koje je utvrđeno da je uvezeno opreme za mobilnu telefoniju oko 33,5 miliona dolara, od čega je priznato 31,5 miliona, jer za kupovinu dva miliona dolara opreme nije postojala odluka upravnog odbora. Ugovor o osnivanju trebalo je da strani osnivač, sistem Braća Karić BK Trejd iz Moskve, uveze opremu u vrednosti od 65 milina i 350.000 dolara. Ostala četiri člana Vladine radne grupe u svom izveštaju priznali su da je uvezeno negde oko 44 milina dolara i to oprema po fakturama firme Erikson. Što mi nešto poznata ova firma. Izgleda to je onaj mobilni telefon što može da padne na nogu. Po ugovoru o osnivanju mobilne mreže predviđeno je i rađeno je pokrivanje gradova, jer se tako omogućilo uzimanje većeg dela novca. Zatim, cena za uvođenje prvih mobilnih telefona je bila 13.000 maraka. Po ugovoru o osnivanju trebalo je da bude negde oko 400 dolara. Na kraju, četvorica su svoj izveštaj uneli da je preduzeće Mobtel imalo od 1996. godine gubitke od 98.566.000 dinara, a to su bili rashodi veći od 25.000.000 maraka, a u 1997. godini imalo je dobit od 98.925.000 dinara, a ne rashode od 60.000.000. Ovaj Kovačević, polovinom jula 2004. godine, dobio je dokumentaciju o kriminalu u Mobtelu. Utvrđeno je da u vremenu mart-jul 2002. godine, od strane radnika i Javnog preduzeća PTT saobraćaj Srbija, koje je kao pomoć Branislavu Anđeliću, rukovodiocu Privremenog organa Trgovinskog suda u Beogradu, dao tadašnji generalni direktor Srđan Blagojević, a sada bliski saradnik Bogoljuba Karića. Branislav Anđelić i Tatjana Rakac istražnom sudiji su se izjasnili da su dobili zadatak da što više drže preduzeće u blokadi. Ministarstvo za kapitalne investicije, pošto nema ministra da ne pričamo samo o onom direktoru, ministar Velimir Ilić je odmah po obrazovanju nove Vlade oformio radnu grupu sa zadatkom da utvrdi vlasničke odnose u preduzeću Mobtel. U radnu grupu je imenovao Draganu Ćurčić, sada državnog sekretara u Ministarstvu za kapitalne investicije, zaduženu za telekomunikacije, koja nije potpisala izveštaj 23. marta 2004. godine, u kome piše da je strani osnivač sistem Braća Karić BK Trejd iz Moskve, vlasnik 51%, a Javno preduzeće PTT saobraćaja Srbije 49%. U preduzeću Mobtel Branislava Anđelića, ranije privremenog organa koji je juna 2002. godine izdao potvrdu da je BK Trejd iz Moskve ispunio sve obavezeiz ugovora o osnivanju i da je vlasnik 51% Mobtela, predložila ova Vlada da bude svedok u Cirihu kod arbitraže, predložen od strane Javnog preduzeća PTT Srbije, a Vlada prihvatila. Zatim Bogoljub Lazić, zamenik generalnog direktora preduzeća Mobtel, kao predstavnik Javnog preduzeća PTT Srbija i zamenik ministra zaduženog za telekomunikacije u Ministarstvu za kapitalne investicije. Sada je protiv njega pokrenuta istraga zbog zloupotrebe službenog položaja u preduzeću Mobtel i bio je 48 sati u policijskom pritvoru. Srđan Blagojević bivši generalni direktor Javnog preduzeća PTT Srbija, sada bliski saradnik Bogoljuba Karića u Pokretu snaga Srbije, Milan Kovačević, stručnjak za strana ulaganja, kome je ovo bila treća komisija za utvrđivanje vlasničkih odnosa u preduzeću Mobtel i uvek je potpisivao da je Mobtel vlasnik 51%. Kablovska televizija KDS. Velimir Ilić februara 2005. godine na Prvom programu RTS izjavio je da sve što se radi u oblasti kablovske televizije je kriminal i da neke nevladine organizacije nekontrolisano iznose veliki novac iz zemlje. Razgovarao je sa predsednikom Vlade i ministrom finansija i obećao je građanima da će odmah preduzeti sve ogromne mere da se vlasnici KDS privedu pravu i da plate korišćenje. Do danas ništa nije uradio. Pored navedene izjave ministra Velimira Ilića, Odbor za saobraćaj i veze Narodne skupštine nije prihvatio zaključak da se u KDS radi o kriminalu, jer su protiv glasali predstavnici DSS, G17 plus, Nove Srbije, a predstavnici SPS su se uzdržali. Kadrovi Velimira Ilića zaduženi za telekomunikacije, Bogoljub Lazić, zamenik ministra Ilića, razrešen je dužnosti zbog sukoba interesa, a razrešen je dužnosti i pomoćnik ministra za telekomunikaciju, Dragomir Vasiljević, dok je sadašnji državni sekretar, prema informacijama iz štampe, podnela ostavku. Pitanje odgovornosti, verovatno i krivične, biće utvrđeno i za Momčila Simića, pomoćnika ministra za telekomunikacije, koji je postavljen 19. avgusta 2005. godine za pomoćnika, a on je 31. avgusta 2005. godine uzeo otpremninu iz Javnog preduzeća RTS – dakle, nisu samo "žuti" skloni da uzmu otpremninu iz jednog preduzeća, pa da se presele u drugo, a nemaju pravo dve godine da se zapošljavaju – u iznosu od 773.885 dinara. Zatim je odmah počeo da radi u Ministarstvu za kapitalne investicije. Ko može da ima poverenje u ovakvog pomoćnika ministra sada kada se dele dozvole za radiodifuzne stanice itd. O raspodeli TV i radio frekvencija neću ništa, mada imam podatke, ali ćemo da sačekamo da vidimo kako će se frekvencije podeliti, pa će biti vremena. Dolazimo do Mlađana Dinkića. Ministar Mlađan Dinkić nije objasnio građanima na koji način je utvrdio vlasničke odnose u preduzeću Mobtel kod ovog poslednjeg, gde Republika Srbija ima 70%, a Martin Šlaf 30%. To je onaj Martin Šlaf što je kupio od Karića akcije, pa kupio, pa nije kupio, pa platio, pa nije platio, pa Karić pobeže i onda je sada, pošto Karića nema tu, onda je Dinkić tu, pa sa njim završio posao. Mlađan Dinkić je kao guverner Narodne banke Jugoslavije podneo krivičnu prijavu Okružnom javnom tužilaštvu u Beogradu protiv Bogoljuba Karića, Sretena Karića, Zorana Karića, Dragomira Karića i drugih lica u vezi isplata preko kiparske firme "JUSIKO" i drugo. Okružno javno tužilaštvo do danas taj postupak nije završilo. Evo krivične prijave koju je podneo Mlađan Dinkić. Ministarstvo finansija, Poreska uprava, Sektor poreske policije, dirigovano je od 6. 2. 2006. godine napisalo krivične prijave zbog utaje poreza u vezi navedenih isplata preko PP "JUSIKO", protiv Bogoljuba Karića Drugom opštinskom javnom tužilaštvu, a protiv Sretena Karića, Zorana Karića, Dragomira Karića Opštinskom javnom tužilaštvu u Peći. Pa pitam, da li su Karići svi bili u Beogradu? Imaju oni sedam kuća tu. Kako sad protiv Bogoljuba u Beogradu, a protiv ostalih u Peći, odnosno u Leskovcu, jer je Pećko javno tužilaštvo premešteno u Leskovac. U prijavama piše da krivično delo za neplaćeni porez zastareva ukoliko se postupak ne pokrene do 15. marta 2006. godine. Ovde očigledno da se radi o manipulisanju javnošću. Ovo ostalo nećemo, nego ćemo da se vratimo Mlađanu Dinkiću i kriminalu za koji je on direktno odgovoran. Vlada Republike Srbije donela je 16. marta 2006. godine odluku o pokretanju postupka javne nabavke, konsultantskih usluga, privatizacionog savetnika za sektor telekomunikacija, u postupku sa pogađanjem bez prethodnog objavljivanja. Vlada je ovu odluku donela na osnovu člana 23. stav 1. tačka 2. Zakona o javnim nabavkama, koji glasi: "Naručilac može dodeliti ugovor o postupku, sa pogađanjem bez prethodnog objavljivanja 1) ako zbog objektivnih razloga ili iz razloga povezanih sa zaštitom isključivih prava nabavku mogu ispuniti samo određeni isporučioci dobara, pružaoci usluga ili izvođači radova; 2) ako zbog vanrednih okolnosti, odnosno zbog nepredviđenih događaja, čije nastupanje ne zavisi od volje naručioca, nije mogao da postupi u rokovima određenim za otvoreni i restriktivni postupak; (Nešto mi, ove vanredne okolnosti kako pomenuh ovde, padoše mi na pamet i oni vozovi koji su uvezeni iz Švedske i koji su plaćeni po milion evra po garnituri, više nego i 10 godina stariji nego što je recimo ta Hrvatska, na koju se pozivate, platila.) 3) ili ako u otvorenom ili restriktivnom postupku nije dobio nijednu ponudu ili su sve ponude bile neodgovarajuće." Prvo, nije jasno sa kojim obrazloženjem je Vlada donela ovu odluku, pa zato treba od Vlade zatražiti ovaj dokument u skladu sa Zakonom o dostupnosti informacija od javnog značaja. Ova odredba može da se odnosi na više sile, a u konkretnom slučaju toga nema. Drugo, na konferenciji za novinare Mlađan Dinkić je rekao da se ovde radi o izboru savetnika za privatizaciju preduzeća "Mobtel", a u odluci piše da se izabira privatizacioni savetnik za sektor telekomunikacija, što predstavlja suštinsku razliku. Da bi se utvrdilo činjenično stanje, po Zakonu o dostupnosti informacija od javnog značaja, od Agencije za privatizaciju treba zatražiti konkursnu dokumentaciju, u kojoj je napisano šta treba da radi savetnik. Vlada je odredila članove komisije za nabavku i ovlastila Agenciju za privatizaciju da sprovede ceo postupak oko izbora privatizacionog savetnika. Agencija je izabrala 19 firmi kojima je poslala konkursnu dokumentaciju. I sad, treba tražiti dokumentaciju na osnovu koje je bio izvršen izbor i kad je podnet zahtev. Pozvala ih je da 31.3.2006. godine u 14,00 sati predaju svoju ponudu. Ponude je predalo šest firmi. I sad, evo da pokušam da pročitam, od tih šest firmi koje su donele ponudu, u četiri firme se pojavljuje jedna advokatska kancelarija, pojavljuje se jedno preduzeće. Radi se o advokatskoj kancelariji Milošević, radi se o tri preduzeća koja se pojavljuju. Dakle, isti ljudi svih šest prijava podneli. To je suština. Pošto se vidi, Milošević, advokatska kancelarija, u raznim varijantama podizvođač u pet od šest ponuda, ova druga firma u četiri od šest ponuda, Miroslav Đukić, opet advokatska kancelarija, u dve od četiri ponude itd. Dame i gospodo, evo zapisnika na osnovu koga je utvrđeno koje od onih 19 pozvanih imaju pravo i evo spiska svih tih šest koje su dobile, odnosno donele, po njima, ispravne ponude. I mislim da bi ministar Stojković mogao ovaj materijal da uzme i da preda javnom tužiocu. Naravno, zapisnik o otvaranju prijava itd. Dame i gospodo narodni poslanici, toliko se uvrežio kriminal u gotovo sva ministarstva da je krajnje vreme da ili ono ministarstvo koje treba da radi svoj posao počne konačno da radi svoj posao, jer to što su počeli da hapse, što su uhapsili svog prvog saradnika Gobeljića, vezanog za "Hempro" i za mineralnu vodu "Vrnjci". Da, zaboravio sam, taj isti je privatizovao mineralnu vodu "Vrnjci", ali tad izgleda Labusa nije bolela noga, on je bio zadužen za "Knjaz Miloša", a za "Vrnjce" je verovatno bio zadužen neko drugi. Toliko je lopovluka, kriminala u privredi, zahvaljujući upravo radu Vlade, i gde god otvorite kriminal uvek iščeprkate bar po jednog, ako ne i dvojicu, trojicu i više iz šifrovane političke organizacije koja ima u nazivu G17. Ako nastave ovako, ako ministar Jočić počne da radi svoj posao, vrlo brzo će spasti na G2, G3, G4. Sigurno ih neće biti više 17. Zahvaljujem.
Replika, narodni poslanik Željko Ivanji, pa onda narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Samo kratko zarad istine. Znači, ono što je bitno, a prvo ću odgovoriti šta je preduzeto po pitanju Mobtela od strane PTT-a kao suvlasnika u toj kompaniji. Znači ovako, u maju 2004. godine je došlo novo poslovodstvo u PTT, juna 2004. godine PTT podnosi kontratužbu arbitraži u Cirihu sa ciljem utvrđivanja procenata vlasništva u korist države. Dakle, to je prva stvar, to je nekih 20 dana nakon dolaska u PTT. Do tada je bila tužba Bogoljuba Karića, kojom je on tražio da bude utvrđeno 51-49 u njegovu korist, država nije reagovala. Tada je bio generalni direktor njegov ugledni član stranke sad. Oktobra 2004. godine, dakle tri meseca nakon dolaska, tužba Trgovinskom sudu u Beogradu, sa zahtevom za privremene mere, kojima bi bilo onemogućeno odlivanje sredstava na račune firmi parazita osnovanih od strane Bogoljub Karića. Kao što znate, Trgovinski sud nam je to odbio, sudije Trgovinskog suda gospođa Kozić, Žanka Radić i Stojković su pod krivičnim delima za primanje mita. Februara 2005. godine prvi zahtev tužilaštvu da utvrdi krivičnu odgovornost lica koja su nanela štetu državi. Marta 2005. godine blokada Upravnog odbora Mobtela neučestvovanjem predstavnika PTT-a u njegovom radu. Dakle, blokiran je Upravni odbor Mobtela. Decembra 2005. godine, kao što se sećate, pre otvaranja istrage o zloupotrebama govorio sam o štetnom ugovoru sa firmom "Mobikos", čiji je vlasnik albanski terorista Ekrem Luka. Januara 2006. godine krivične prijave protiv generalnog direktora Mobtela Patrika Harpura i ostalih lica. Što se tiče učestvovanja na arbitraži u Cirihu, postavili ste pitanje učestvovanja Anđelića kao svedoka. Tačno je, Anđelić je bio svedok u Cirihu, ispred PTT-a je bio svedok. Ali, kako je to izgledalo? Mi smo ga pozvali da svedoči u Cirihu i onda mu postavili par pitanja i kada smo završili, kada je završen proces, on je rekao - a ljudi što se nismo dogovorili. Toliko smo ga rasturili tamo da nije više znao gde mu je glava, zato što je potpisao neke stvari koje su bile protiv države i to javno rekao arbitru pred arbitražom. O tome se radi. Znači, to je bio fingirani svedok koga smo navukli i rekli - je l' si potpisao da je Bogoljub Karić uneo milion dolara u Mobtel; kaže jesam, a onda mu mi kažemo - slušaj prijatelju, kada je uneo i da li postoji dokaz o tome, onda je ćutao. Anđelić, taj svedok u Cirihu. Dakle, jeste pozvali smo ga i onda smo ga tamo svukli pred arbitražom. Što se tiče dakle privatizacionog savetnika, tu je dakle pomešan izbor strateškog savetnika i privatizacionog savetnika, i tu se vezuje zakon za izmene i dopune Zakona o telekomunikacijama gde mi ne pravimo posebno pravno lice. Upravo strateški savetnik koji treba da bude izabran daće nam smernice daljeg razvoja telekomunikacija, pa samim tim i državnog operatora. Dakle, tu je došlo do nerazumevanja. Što se tiče samog privatizacionog savetnika, nijednom učesniku na tenderu ne možemo zabraniti da ulazi u konzorcijum sa kim on hoće. Direktnim ponudama se došlo do toga, imajući u vidu da se i po članu 1. i po članu 2. tog zakona o nabavkama može direktnom ponudom doći do ponuđača, ukoliko samo on može da pruži usluge, limitiran je broj ljudi koji su ponuđači, a uostalom bile su i vanredne okolnosti, da bi državi vratili ono što je ovaj krao svih godina, da bi vratili milijardu evra za Srbiju, da bi vratili te pare građanima Srbije.
Replika, Aleksandar Vučić.
Izvinjavam se, dame i gospodo, nisam bio prisutan jedno vreme, vidim da su neki izgubili živce, ali dobro je da su nervozni zato što kada su oni nervozni narod je zadovoljan, zna da njima loše ide i da će uskoro sloboda za Srbiju. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovao sam čoveka koji je malopre govorio. Poštovao sam ga zato što sam računao da govori ozbiljno, stručno o nekim stvarima vezano za Mobtel. Često je govorio istinu. Sada sam ga čuo kako namerno govori neistine, a reći ću vam i zašto, kao i oko onoga što su neki tumačili vezano za Gorana Kljajevića, doneo sam čak i tekst da pročitam. Naime, kako to da ne kažete, gospodine Ivanji, da ste zahvaljujući Vojislavu Šešelju imali pravo da oduzmete licencu Bogoljubu Kariću, zato što je Vojislav Šešelj rekao da je licenca neprenosiva i da je on potpisao to da on ne sme nikakvom Mobikosu, niti bilo kome drugom da prenese tu licencu. Zašto to ne kažete građanima Srbije? Zašto to prećutkujete, gospodine Ivanji? Zašto ne kažete da je inače odluku potpisao kao predsednik Odbora za privredu i finansije? Kako vas nije sramota, vaš predsednik stranke je potpisao odluku o uvođenju privremenih mera u Novom Pazaru, a onda rekao da je to sramna odluka koju je sam potpisao, zato što je nadležni potpredsednik Vlade za to. Mi se ovim ponosimo, uveo ga je u legalne tokove i sprečio da sa Ekremom Lukom pravi kriminal kao što je pravio. Zato su nervozni. Neko je govorio, pravio se pametan pošto čitaju ljudi nekakve novine, a obično u novinama lažu. U poslednje vreme u raznim novinama mnogo lažu, a ovde kažu - Čedi pomogao i Šešelj. Toga u tekstu nema uopšte, nego kažu da su radikali glasali protiv predloga za neku Jelisavetu Vasilić. Naravno da smo glasali, kao što smo uvek glasali protiv svakog predloga DOS-ovskog režima. I naša 23 poslanika, podrazumeva se, kao što ćemo uvek da glasamo. U čemu je problem? Kaže - vi time pomagali Čedi Jovanoviću ili ne znam kome. Ne znam stvarno šta vama da kažem. Razumem komplekse svakojake vrste, razumem svašta, razumem probleme koje imate u biračkom telu, samo nas vodite i dalje na meru, još nam nije prava mera, još nas niste sveli na pravu meru, sada samo negde na 40%, a prava mera biće na 50% plus jedan, a vi nas polako ali sigurno svodite na tu meru od 50% plus jedan u srpskom narodu i samo nam pomažite i dalje.
Po članu 101. ima pravo na repliku jer član 101. definiše tako repliku. Gospodine Ivanji, izvolite [[Aleksandar Vučić: Ne može, moje izlaganje je bilo replika.]] Odluku donosi predsedavajući [[Aleksandar Vučić: On je izazvao repliku.]] Pomenuli ste stranku. Gospodine Ivanji, izvolite.
Kao ovlašćeni predstavnik, na pominjanje stranke G17 plus. Ono što želim da kažem, zahvalan sam na poverenju koje ste mi ukazali i na tome što smatrate da sam častan i pošten čovek. Ali ste rekli oko mog govora, po pitanju potpredsednika Vlade koji je tada bio dežurni pa je potpisao tu odluku. Da vidimo ko je bio nadležni ministar tada u Vladi Republike Srbije. To je sada pitanje, ko je bio ministar tada nadležan u Vladi Republike Srbije za davanje saglasnosti. Da li je bio Todorović? Znači, o tome se radi. Ne govorimo o tome ko je bio dežurni da potpiše bilo šta, nego govorimo o tome ko je nadležni ministar koji je dao saglasnost. Ono što predstavlja činjenicu, i to je ono što je nesporno, da ste na taj način, da bi olakšali patnje Bogoljubu Kariću, koji je takođe bio u Vladi tada, dali 13% u Telekomu Srbija ukoliko se izdvoji u posebno pravno lice mobilna telefonija Telekoma Srbije. To je jedina istina i to je ono što je tačno, 13% u Telekomu Srbija da bi se Bogoljub utešio. To predstavlja problem i to je problem koji rešavamo, sa željom da izađemo iz ove papazjanije, na koji način se tada sagledavao razvoj telekomunikacija i telekomunikacione mreže.
Replika, Aleksandar Vučić.
Rekao sam vam da se ne pozivate uvek na potpis, ali sam vam rekao da su suštinski bili u pravu za sve što su uradili. A sada ću da vam kažem zašto, a onda ćemo da pređemo na neke druge stvari. Dakle, Vojislav Šešelj, kao predsednik SRS, insistirao je da nešto što je nelegalno, a do tog trenutka kao što znate potpuno ilegalno je funkcionisalo, čitava mreža mobilne telefonije, da se podvede pod zakon, i to su uradili svi ministri, i kao potpredsednik Vlade je to potpisao. Vi pričate ovde o 13%. Vi to pričate, vi koji ste ovde i tajno i javno nudili od 44% do 48%, pijacu otvorili, sa sve nadležnim ministrom. Sećaju se građani Srbije, pametan je naš narod. Dobićeš ovoliko, dobićeš onoliko, samo se dogovori sa nama da ne bude baš 55% ili onoliko koliko tražiš, pa kada je politički ugrozio, e ajd sada da rušimo do kraja. Po kom članu? Po onom koji vam je Vojislav Šešelj ostavio, zato što se držao striktno zakona, zato što po onome što je on potpisao niko nema pravo da prenosi licencu na bilo koga drugog, pa ni na Ekrema Luku. Je l' tako? Tako je. Al' vam to ne odgovara da kažete. Nije nas podržavao Bogoljub Karić. Sada ću da vam kažem, ne morate da berete brigu. Bogoljub Karić je bio član Vlade, istina je. Nije to valjda neka tajna. Bogoljub Karić izgleda da se demokratizovao posle toga, naglo. Mi smo ostali, iznenada se ekspertizovao i demokratizovao, pa je postao stručnjak za demokratske političke opcije. Da li je Bogoljub Karić u koaliciji sa SRS u Vojvodini? Nije. Jeste i vi sa nama, i mi sa vama, i ovi sa onima u nekoj opštini, tamo ljudi odlučuju sa kim će i niko ne može da im naređuje, ni vi, ni mi, niti treba. Što se tiče Bogoljuba Karića, da li je to onaj s kojim ste vi dilovali sve vreme, sve vaše vlasti, koliko, kako i na koji način. Nemoj da vičeš odande. Koliko, kako i na koji način ćete para da podelite, pa pred izbore, pa hajde posle prvostepene presude da mu vraćamo. Da li ste to čuli nekada u Srbiji da neko vraća pare posle drugostepene presude od državnih organa, a ne posle prvostepene. Nikada se u istoriji srpskog pravosuđa to nije dogodilo, nikada u istoriji srpske države. Kako ćutite o tome.
Gospodine Vučiću, vreme.
Gospodine Obradoviću, ne brinite za vreme.
Za repliku imate tri minuta.
Dakle, pošto su dobili, a za to dobili zauzvrat i određeni novac, onda ste ćutali. Ništa od toga meni nije problem. Volim da se svodimo na meru. Svako na svoju. Vi nas da svedete na našu meru, baš ovako kako ste krenuli, tim trendom, da se ništa ne menja. Evo, ovako kako je ovaj što viče, krenuo da nas smanjuje, da se tako i nastavi. U istom trendu, u istom smeru sve da bude. Vi da rastete ko kvasac, kao politička stranka do sve 2, 3%. Taman ćete na ta 2,3% da zastanete, jer preko toga vas neće niko, kako god da okrenete. Nešto da vam kažem, pazite se da na izborima ne prođete, metaforično govorim naravno, da ne puknete kao oni baloni sa kojima ste nečiju smrt slavili, nečiju sahranu, jer su ti baloni precizno govorili ko ste i šta ste, a i kako ćete u srpskom narodu da prođete.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku, pa zatim Miloljub Albijanić, po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, mora da se izađe kada se iznese nešto što je poluistina ili mnogo više laž nego istina. Sada da vas podsetim na neku hronologiju, pošto neki su kažnjeni da moraju sve da znaju i da pamte. Vidite, Bogoljub Karić, kada je ušao u koprodukciju oko "Mobtela", on je nasledio ugovor od američkog partnera. Po tom ugovoru dobio je ekskluzivno pravo i bio je kao takav jedini. Godine 1997. "Telekom" je ušao u jedan proces privatizacije i takođe je tom prodajom, a tada je država uzela negde milijardu i 600, 700 miliona maraka, čini mi se, i taj drugi partner dobio je ekskluzivno pravo, a međuvremenu se promenio zakon, pa su morali da se regulišu ugovorima o licenci ta prava, jer je nemoguće da dva operatera imaju ekskluzivno pravo koje zabranjuje nekog drugog. Naravno, regulisalo se. Kako? U skladu sa zakonom. Na bazi tog ugovora i te regulacije, država je zaštitila svoje interese. Da toga nije bilo, ne biste ni vi uspeli da pokušavate sa raščišćavanjem nekih stvari oko Bogoljuba Karića. To Ivanji vrlo dobro zna. Vi ste sada u fazi, a Jočića podsetite, treba da uhapsi Mlađana Dinkića i to hitno, bolje da me posluša, odavde sam šest meseci pozivao za Karića, i poslušali ste i dobro ste uradili. Prozivao sam za Sloveniju, dva meseca, napokon ste pustili film, prozivam redom, jer znam redosled kako to treba da se završi. Nešto drugo, odluke Vlade i ove sadašnje, a videli ste i sami, ne potpisuje samo predsednik Vlade, nego i potpredsednik. Ne možete na bazi potpisa odluke, koju je donela Vlada, da izvlačite zaključak o tome da je odgovoran neki pojedinac. Ne vidim koji je rezon pozivanja na odluku Vlade koju je potpisao neki pojedinac. Takav rezon vi koristite. Vaš rezon je da Beogradski sporazum potpisuje Labus, sa Đinđićem i sa još nekima, njih dvojica se izvlače sa strane i kažu, ne znamo šta je ovo Koštunica sa Solanom uradio. Imamo primer Novog Pazara, potpisao odluku i kaže, to je skandalozno. Mi vas ne prozivamo zbog toga. Samo konstatujemo činjenicu da onaj ko je potpisao, da se pokajao i zauzeo neki drugi stav. Kada je potpisao, potpisao je ono što je odlučila Vlada, ona je takvu odluku donela. Kako može da kaže neću da potpišem? Ako bi rekao, neću da potpišem, znači da Vlada nije donela tu odluku. To nije teško da se razume i da se shvati. Možda malo treba da se mućne, prošle godine sam vas terao da mućkate malo glavom i nije to tako teško da se bude fin. Za normalne rezone, za zdravorazumsko rasuđivanje, potrebna je samo elementarna inteligencija. Ona u ovom konkretnom slučaju da samo pravite razliku između vode i vatre, a kao što vidite to i nije tako teško.
Replika, Miloljub Albijanić.
Javljam se po Poslovniku, da bismo zaštitili dostojanstvo Narodne skupštine. Na činjenice koje je ovde izneo (iz sale: koji član?), član 104, Željko Ivanji, ne može se, gospodine Vučiću, odgovarati neistinama. Izađite pred građane Srbije i kažite im da, sedeo sam u Vladi Republike Srbije pored Bogoljuba Karića. Bila je stolica jedna do druge. Da li to znači... (Predsedavajući: Pored mene su sedeli.) ... da ste se međusobno dogovarali o tome kako će Karić da potpisuje ovaj ugovor, kako će Vlada da mu odobri određene stvari. Pogrešnu temu ste izabrali, jer ste i vi, i Šešelj, i Nikolić, i Todorović, i ostali sedeli zajedno sa Bogoljubom Karićem u toj Vladi. Moje pitanje je, da li ste se dogovorili, da li ste se utalili, šta ste tada radili da mu omogućite da posle krade od građana Srbije. Činjenica je da ova vlada radi sasvim drugu stvar, ukradene pare vraća ljudima i građanima Srbije i tu je razlika između nas. Kako vas nije sramota da ovako nešto pričate. Kažete da to nije istina, izađite ako smete. Da li ste išli na ručkove sa Karićem, šta ste radili kao ministri zajedno? Šta ste radili zajedno u kabinetu? Objasnite ljudima. Prema tome, ovde su sada jasne svim građanima Srbije činjenice i argumenti koje iznosi Željko Ivanji, čovek koji je borac protiv krađe Bogoljuba Karića, i činjenice koje izgovara ministar tada u Vladi i koji sedi i dogovara se sa Bogoljubom Karićem. Građani, valjda je sada svima sve konačno jasno. Hvala lepo.
Zahvaljujem se. Inače, iskren da budem, Vučić je sedeo pored mene na sednici Vlade.
Dame i gospodo narodni poslanici, sedeo sam pored gospodina Anđelkovića.
Bogoljub Karić je prvo bio ministar bez portfelja, a ja i gospodin Vučić smo bili ministri sa resorima, ozbiljni, tako da je on sedeo tamo gde Bajro sedi, na kraju. Zna se gde je kome mesto. Izvinite, gospodine Vučiću.
Nisam smeo da izađem za govornicu, čovek kada je izašao počeo je da me plaši i bilo mi je veoma teško. Moram da priznam kada je izašao pa kaže, izađi i priznaj, ljudi, ne znam šta je sa mnom, ili sa mnom nije nešto u redu ili ima neki drugi problem. Da li sam malopre rekao da je Karić bio u toj Vladi? Jesam, koliko se sećam. Vi to niste čuli ili šta? Ili niste želeli da čujete? Ili vam se ne znam šta dogodilo.
Doduše, kratko.
Da, doduše, bilo je veoma kratko, jer su bili neki zahtevi koji nisu mogli da se ispunjavaju, ali bilo je kratko. Šta? Ne znam, pravo da vam kažem, možda vi znate, ako imate nešto, kažite mi. Moram da vam kažem nešto, pošto govorite o tome i pošto razni pričaju kako ih kupuje Karić ili neko. Meni nije nikada nešto ponudio, nisam dobio ni dinara nikad. Ne, ne, za razliku od vas, koji pljačkate, kradete i otimate, ali ne sitno, nego u milionima evra, i ne trpate u džepove, nego tovarite u kamione, mi pošteni ljudi se toga grozimo i gledamo kako da vas pohvatamo i da odete iza rešetaka. Da vam kažem nešto, ovo su ljudi, pogledajte kakvi su to inače lažovi. Pre neki dan, na B92, to lagala i ova BETA, ne svi, ali dobar deo laže, i G17 plus s njima zajedno. Kažu, vi ste ti koji ćete da bijete, vi ste ti koji uši čupate, koji radite štahoćete, vi ste ti koji motkama upadate, spaljujete skupštine, a mi se samo čuvamo vas, gledamo da se sklonimo gdemožemo, mnogo ste jaki, ne smemo vam ništa, sa tih 2,3% to je čudo. Tako kažu i za Kikindu, kažu kako je opština Kikinda sponzorisala nekakav skup u organizaciji SRS. Kako vas nije sramota da lažete. Čekajte, na stranu što ne bi bilo ništa strašno da je to sponzorisala, kako vas nije sramota da lažete, kada opština Kikinda ni jedan jedini dinar nije dala, je li tako Krajinoviću? Nijedan dinar opština Kikinda nije dala, što lažete, što laže BETA, što laže B92, da li nemate ništa drugo da kažete? Dame i gospodo narodni poslanici, nemam ništa protiv toga što ćete vi da govorite o SRS, jer sam sada posebnozahvalan, spreman sam kada dođe pauza, plaćam i piće i ručak malopređašnjem govorniku, jer svaki put kad on izađe nama za po 0,1% skoči rejting, te vas molim da što češće izađete za govornicu, jer kada god se ovde pojavite i kada god krenete da napadate SRS, uvek nas privodite toj meri od 50%. Ta mera je sve bliže. Sada da vam kažem jednu stvar. Mi vas nećemo da lustriramo, nećemo da vas isključujemo iz političkog života, čuvaćemo vas kao malo vode na dlanu, nećemo da vas zatvaramo u logore, na stadione, kao što biste vi nas itd. Nećemo ništa od toga. Imaćete najbolji mogući odnos države prema vama, većine prema vama, poštovaćemo vas maksimalno. Nećemo u ovom parlamentu, pošto nećete biti, jer ne možete cenzus da pređete, ali ćemo i vanparlamentarnu opoziciju da poštujemo, moći ćete normalno da održavate skupove sa 10, 12 prisutnih, možda negde se skupi i 14, ali za sve ćete imati urednu dozvolu. Jedino vam kažemo jednu stvar, a bilo bi besmisleno da preteram i da se ponašam nepravnički, izvinjavam se na tome, gospodine Anđelkoviću, što sam uzeo vreme, moraće da se poštuje pravna država i oni koji su učestvovali u kriminalu i lopovluku za to će morati da odgovaraju. To je temeljnoopredeljenje SRS. Ovo oko balona, to ćete samo moralno da odgovarate građanima Srbije. Za te balone građani Srbije će da vam dati političku presudu, a onda sve motku kada budete uzeli, nećete moći do 2% da skočite. Hvala najlepše.
Zahvaljujem se.Po Poslovniku, narodni poslanik Paja Momčilov.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo izazvan izlaskom gospodina Albijanića i pozivanjem da se kaže ko je pored koga sedeo, ja sam sedeo pored gospodina Karića. Prema tome, nemojte elementarnu laž ovde da iznosite i da lažete da je gospodin Vučić sedeo pored gospodina Karića. U vezi sa vašom elaboracijom, vrlo nadahnutom i u krajnjem vrlo netačnom, da ne kažem lažljivom, sa gospodinom Karićem nikakve privatne odnose nikada imao nisam, nikada nisam imao nikakav sastanak sa njim, ni u kakvomaranžmanu nisam učestvovao. Vrlo je interesantno, ako je tačno ono što vi kažete i što spočitavate nama, da smo mi bili u nekom dilu, sa nekim ekonomskim pogodnostima da je to bilo vezano, čudno bi bilo da nisam bio ni mogao da prisustvujem tako nečem i da tako nešto nisam ni primetio. Da završim ovu priču, jer ovo je jedna nepotrebna i smešna priča. Vi ste još uspeli da u tom galimatijasu reči koje ste izgovorili da kažete kako je, zahvaljujući toj elaboraciji nas radikala sa gospodinom Karićem, pokraden narod, a danas vi se mučite i vraćate tom narodu to. Kako vi vraćate, to će vam narod na izborima kazati. Narod je sve siromašniji i sve gladniji, i to cela Srbija zna. Prema tome,uzdržite se malo, bar sa ovog mesta i sa ove govornice, često pledirate da ne treba govoriti neistinu. Sada ste eklatantnu laž izgovorili, ništa vam to nije smetalo, smejali ste se i uživali, pa molim vas, hajde bar elementarne i osnovne činjenice dovedite ovde pred ovaj auditorijum. Hvala vam.
Imamo još gospodina Vučića za reč, izvolite, kao govornik. Gospodine Omeragiću, vi se javljate za reč ili po Poslovniku? Izvolite, gospodine Omeragiću. Morate da sačekate jer sada sam već dao reč gospodinu Vučiću. Gospodine Vučiću dajte mu reč, hvala vam na razumevanju. Reč ima gospodin Omeragić.
Pošto je predsedavajući rekao da sedim na kraju ovog stola gde zaseda Vlada, radi obaveštenja, zaista, geometrijski oblik tog stola je elipsa i nema kraja. [[Smeh.]] To je što se tiče te logike. Ovde smo slušali ovih par dana zaista neke zabavno-rekreativne diskusije, koje glase da je Skupština u Novom Pazaru raspuštena zato što Vlada nije imala drugog posla, nego dosetila se da se ona raspusti. Međutim, niko ovde ne spominje da je Ustavni sud Republike Srbije doneo dva rešenja kojima jeraspustio ovu skupštinu. Vlada RS je samo primila k znanju i dobila ova rešenja, onda je ministar Dinkić dao stručnim službama svog ministarstva da sačine izveštaj, i na Odboru za privredu i finansije je došao predlog Ministarstva finansija da je budžet protivzakonit. To je uradio Odbor za privredu i finansije. Gospodin Dinkić je na sednici Vlade obrazložio stručno mišljenje svog ministarstva, resorni ministar je govorio o značaju primene odluka Ustavnog suda, a svaki student prava zna šta bi se dogodilo sa pravnom državom kada bi se primenila neka mišljenja nekih poslanika, pa i ministara, koji kažu, nije bilo vreme da se primeni odluka Ustavnog suda. Zamislite ovu formulaciju. Pitao sam te ljude, šta znači pojam vreme, da li s jeseni se primenjuju odluke ustavnih sudova, s proleća, pa sam onda rekao da možda nije vreme za primenu odluke Ustavnog suda od 10 do 12 časova, ta kategorija vremena, da li možda popodne se primenjuju ili ujutru, ali mi nisu odgovorili. Prema tome, nije Vlada RS raspustila Skupštinu u Novom Pazaru nego je Ustavni sud to uradio. Takve vrste tumačenja zaista i građane zabrinjava, jer pozivati iz najvišeg zakonodavnog tela na neprimernu odluka Ustavnog suda je pozivanje na pravnu anarhiju, na udaranje u temelje pravne države, i pitam se, kakva bi pravna sigurnost nastala u društvu i državi kada bi se poslanici počeli da dogovaraju sa pojedinim članovima Vlade o tome, da li je vreme ili nevreme da primenjujemo odluke ustavnih sudova. Neću ovde da citiram jednog pravnog filozofa koji je pisao o tome, kada su za vreme Vajmarske Republike poslanici u nemačkom parlamentu počeli da raspravljaju o tome da li su tamo neke odluke ustavnog suda ovakve ili onakve i da li ih treba primenjivati. Načelo pravne sigurnosti i pravne logike traži, to čak i oni najveći zakonodavci kažu, to je usvojeno u pravnoj nauci kao princip, zbog načela pravne sigurnosti, čak i nakaradni zakoni su dužni da se poštuju dok se ne promene. Političari mogu u Skupštini da se dogovaraju da promene zakon, da naprave izmenu i dopunu. Ne možete se dogovarati o tome da ne primenite normu ili da ne poštujete presudu, ne opštinskog suda, nego Ustavnog suda. Prema tome, pozivanje na neprimenjivanje odluka Ustavnog suda je problematično sa više stanovišta. Zbog tog načela pravne sigurnosti i zbog pravne države, izuzetno je značajno da ljudi budu politički odgovorni i da ne šire dezinformacije, da ne pozivaju na urušavanje pravne države time što kažu o odluci Ustavnog suda. Zato kažem da je Ministarstvo finansija postupilo po zakonu, jer ne radi se samo o tome da je prekršena norma Zakona o lokalnoj samoupravi, nego Zakona o budžetskom sistemu, koji je jasan. (Predsedavajući: Vreme.) Postoje čak i imperativne norme oko kojih nema mesta različitim tumačenjima, nego je jasno i decidno rečeno kako se utvrđuje budžet, ko predsedava Većem. Zakon o lokalnoj samoupravi kaže da Većem predsedava predsednik ili zamenik, a oni u Novom Pazaru doneli odluku da Veće nema predsedavajućeg. Ustavni sud im je poništio prethodno rešenje iz skupštinske odluke koja je ušla u Statut, koja je glasila ovako: (Pored norme koja je jasna - da Većem predsedava predsednik ili njegov zamenik, a u Pazaru nema zamenika, oni su se dogovorili, većinom na Skupštini, ovako) Većem predsedava onaj koji dobije najveći broj glasova od članova veća. (Predsedavajući: Vreme.) To im je Ustavni sud poništio, Ustavnom sudu je trebalo godinu dana da zaseda da bi doneo to rešenje. Onda su se dogovorili ovako: Postupamo po odluci Ustavnog suda i menjamo taj član Statuta, ali sad glasi: Veće nema predsedavajućeg. (Predsedavajući: Gospodine Omeragiću, nemojte da se pozivate na Hegela, vi se ne ponašate u skladu sa njegovim principima, jer i naš Poslovnik predviđa odgovarajuća pravila.) Sačekao sam da ovih par dana čujem mnogo govornika. Hteo sam samo da dam ova objašnjenja i da kažem da je sa govornice najvišeg zakonodavnog tela izuzetno loše i po zdravlje pravne države vrlo zabrinjavajuće pozivati se na nepoštovanje odluka Ustavnog suda.
Da se ne bismo razboleli, bio bi red da poštujemo vreme za povredu Poslovnika. Narodni poslanik Zoran Krasić, po Poslovniku. Gospodine Krasiću, ovo su još malo ostaci onog prethodnog režima, poziv da se ne poštuju zakonska rešenja i zakonske odluke, tako da ne morate da trošite vreme.
Gospodine Anđelkoviću, pre podne niste predsedavali, pa niste imali prilike da čujete nekoliko diskusija iz SRS. Verovatno i gospodin Omeragić nije bio prisutan, pa nije imao prilike da čuje. Gospodine Omeragiću, u potpunosti podržavam vašu borbu za primenu zakona, za poštovanje zakona, za poštovanje zakona, odluka svih sudova. Gospodine Omeragiću, vodite računa, na dnevnom redu je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o telekomunikacijama. U obrazloženju tog zakona stoji: "U skladu sa iznetim, nema opravdanja za primenu odredaba zakona". To znači da Vlada, koju vi podržavate, kaže: nećemo da primenjujemo zakon. Pošto nećemo da primenjujemo zakon, mi tražimo da se zakon promeni. Znači, oni su morali da primene zakon. Nisu hteli da ga primene. To je isto ono što ste vi malopre pričali, ali vi ćete sada da glasate za ovaj zakon i vi ćete da amnestirate nekoga ko svesno krši zakon. Ona se hvali, ta vaša vlada Vojislava Koštunice, koja je za legalizam, hvali se kako neće da poštuje odredbu zakona i kaže: nama je jeftinije da sazovemo 250, 126 će da digne ruke i mi ćemo da promenimo zakon. Ono što je bilo antievropsko, sada će postati evropsko i obrnuto. Ako se zalažete do poslednje kapi krvi za zakon, Ustav, red, onda ne smete da dignete ruku za ovo. Zašto? Zato što ste onda glasali za amnestiranje Vojislava Koštunice, odnosno Mlađana Dinkića. Obavestite Jočića, krajnje je vreme, kad će da uhapsi Mlađana Dinkića?
Gospodin Bajram Omeragić, replika. Da vidimo šta kaže Hegel.
Neću da citiram ni Kelzena, ni Radbruha, ni Hegela, ni ostale političke filozofe. To sam spomenuo. Gospodin Krasić je bivši član Vlade i on zna da Vlada mora da radi po zakonu. Sigurno ovaj saziv, a ni građani neće doživeti da sa ove govornice pozivam na nepoštovanje zakona ili da glasam za nešto što smatram da je protivzakonito. U to budite sigurni. Ovaj predlog izmena i dopuna Zakona ću da prostudiram kao poslanik i ako budem uvideo da tu ima kršenja zakona, neću glasati za taj zakon. Ostavite da do dana za glasanje vidimo da li je taj zakon protivzakonit, da li taj predlog nije u skladu sa svim propisima. Uvek ću se odrediti da glasam po slobodnom uverenju, ali nikada moje slobodno uverenje neću zloupotrebiti u tom smislu da imam slobodno uverenje da slobodno glasam za nešto što je protivzakonito. Ta vrsta slobode ne postoji kod politički odgovornih ljudi. Možemo da se pozivamo na političku slobodu - hoću da glasam i za nešto što je protivzakonito, ali onda nismo politički odgovorni ljudi.
Reč ima narodni poslanik Aca Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada govorim o tome ko koga poznaje, neću da bilo kome pravim problem zbog toga što nekoga poznaje ili ne znam šta zato što poznajem sve. Ne postoji čovek u Srbiji koji se bavi javnim poslom, a da ga ne poznajem i da sa njim nisam sedeo. Sedeo sam sa Tadićem ne znam koliko puta, sa Koštunicom ne znam koliko puta, sa Dinkićem i sa Karićem, naravno, kao i sa svakim drugim. Ne postoji nijedan s kojim nisam sedeo, i u Skupštini i na nekim drugim mestima. Pa šta? Da li je to neki greh? Ranije je to bilo zanimljivo, tamo negde 90-ih godina, oni koji se dugo bave politikom, znaju, da je na početku političkog delovanja postojala primedba u nekim strankama, kao, ti sediš, šta radiš sa njim? Sedim sa kim hoću, imam svoja uverenja, nikada mi ih niko promeniti neće. Pričaću s kim hoću, radiću šta god hoću, dok je u skladu sa zakonom i moralom. Mislim da je to častan i najnormalniji mogući odnos koji bi trebalo svi da imaju. Ne padam mi na pamet da, ako mi neko od vas pruži ruku ili mi kaže da popijemo piće, da kažem - izvinite, neću to da uradim. Meho, koliko smo zajedno pili piće, a sve različito mislimo? [[Dobacivanje iz sale: Karić vam je veza.]] Karić nam veza? Nemam na to šta da vam kažem. Bilo bi možda neukusno da vam bilo šta na to odgovorim. Došao sam da pokažem kada se šire takve neistine kako to izgleda. Pogledajte građani Srbije, za ovo ću posle da im pošaljem fakturu da mi plate kao reklamu, ali pogledajte šta su u stanju da urade. Stave na drugu stranu i kažu - Radikali ojadili savezni budžet. Sada ćete da čujete cifre, smejaćete se sami. Kaže - na godišnjem nivou poslanička grupa SRS, oni svi zajedno su uzeli, njih 30 uzelo je 10.000 evra. Njih 30 za godinu dana 10.000 evra, pa izračunajte, 20 evra na mesečnom nivou i to na zakonite sednice poslaničkih klubova. Za 20 evra na mesečnom nivou radikali su ojadili. Zašto ovo pitanje postavljam? Zašto sam ovo pokazao? Naši politički protivnici preko svojih medijskih ekspozitura, oni jadni više ne znaju šta će. Ojadili smo za 20 evra, ne razumem. Kako vas nije sramota. Kako se ne stidite ovakvih stvari? Samo ne mogu da razumem da neko pokušava danas, pošto šest godina vladaju evropejske, kao da su sve druge otprilike arktičko-antarktičke stranke ili australijske-američke, ne znam kakve već, evropejske i demokratske stranke, jer valjda ove druge se ne biraju na izborima, nego motkama ulaze u parlament. Ne znam šta ste pod tim mislili. Valjda te stranke nisu krive nizašta, za sve krivi srpski radikali. Ljudi, šest godina vi vladate sami uz ovu ili onu podršku, bez ikakvog mešanja srpskih radikala, nismo hteli ni u prelaznu vladu da ulazimo. Posle šest godina vama najviše smetaju srpski radikali. Reći ću vam zašto? Zato što jedino nas nema ni u kakvim kombinacijama. Hajde prijatelju, Privredna komora, uzmite vi Privrednu komoru iako ste tobože u opoziciji, uzmite malo FK Partizan ili Zvezdu, uzmite malo Olimpijski komitet ovakav ili onakav, uzmite malo ne znam šta sve, gde ima toga i toga, napravite tu i tu kombinaciju. Zato što to znate da je tako, zato vam smeta SRS. Onda kažete - ne, ali vi to imate na opštinskom i gradskom nivou. Nego šta, nego imamo gde vladamo i to ćemo da imamo još 20 godina odmah da vas obavestim. Ovo ćemo tek da uzmemo, da ne brinete. Čestitajući gospodinu Blažiću i gospodinu Krajinoviću na izvanredno održanom skupu u Kikindi, zbog kojeg vidim da su veoma nervozni, svaka vam čast i na tome što je sve veći i veći broj članova i simpatizera SRS, koji su želeli tako jedan značajan skup da pomognu, i mnogo naučnika koji su došli, pošto ovim lažovima moram još jedanput da kažem da više ne lažu i da ne izmišljaju kako SO to plaća i kako se to plaća od para građana Srbije, odnosno para građana Kikinde. Pozdravljam takođe, kako se zove ona televizija što me hvali svaki dan, Panovizija, hvala im na tome, svaki dan me hvale i kažu da je moj govor mržnje zato što sam lokalne čelnike DS nazvao lopovima. Građani Srbije, i dalje ću da izgovaram te reči, zato što nisam u stanju da govorim da oni koji pljačkaju i kradu, predstavljaju divne ljude, koji su na protivpravan način otuđili deo društvene, državne ili privatne imovine. Za mene su oni lopovi ili lopuže, kako kojeg sam raspoloženja u kojem trenutku. Njima poručujem takođe da ću sa ovim da nastavim, a da i dalje mogu da me mrze, kao što su me i do sada mrzili. Što se tiče ostalih telekomunikacionih problema sa kojima se suočavamo; prvo neko je zaboravio naočare ovde, da ne bude da sam nekome uzeo, i meni trebaju, nego ne mogu da mi potrefe dioptriju nikako. Dakle, što se tiče ostalih problema sa kojima se suočavamo, ne znam da li vi primećujete to ili je to postalo uobičajeno, da se svake večeri na jednoj TV stanici vodi orkestrirana kampanja protiv države Srbije i srpskog naroda. Ta televizija je strana televizija, većinski, odnosno formalno je domaća sa 49% stranog kapitala, a suštinski je strana televizija. Reč je o Televiziji B92, koja svake večeri emituje direktno najgoru moguću propagandu, ponaša se kao najgora moguća propagandna mašinerija protiv srpskog naroda i srpske države. Znam da to vama ne smeta, znam da nikome ne smeta, znam da nemamo pravo ni da se mešamo ni da kažemo nikome ništa, ali evo sada vam kažem da ovima iz Saveta za radiodifuznu agenciju ne znam kome će moći da objasne kako i pod kojim kriterijuma da ne daju nekoj televiziji, bilo kojoj, a da daju B92. Ne znam kako će moći. Meni ne smeta to što su oni toliko drski i bezobrazni da mogu da kažu kako su oni čak profesionalni, objektivni i ne znam šta sve. Posle pametnom čoveku dođe da umre od smeha, da to nije ozbiljna stvar po državu, jer će oni ubuduće ukoliko im budu dali tu frekvenciju suprotno zakonu, suprotnom moralu, koristiti nacionalno dobro ove zemlje, kao što ga danas protivpravno koriste. Vi znate, oni su to upali, oteli, pa privatizacija bila, pa Đinđić rekao odseći će ruku onome ko se pojavi, kao što je sekao glave za Novi Popovac itd. Tako je sve to urađeno protivpravno, protivzakonito i nikom ništa. Sada mi pitamo, a od koga im zgrada, po kojoj ceni? Da li znate možda, gospodine Omeroviću, koliko je to? Mnogo para. Mnogo para, a ne plaća se, kasni plaćanje. Imao sam kompletne izvore do pre šest meseci, sada mi nešto uskraćuju, ali u skladu sa dostupnosti informacija sada ću morati sve da dobijem. Rešio sam da se služim onim sredstvima kojima do sada nisam služio i sa da će morati sve da mi dostave crno na belo. Da vidimo po kojoj ceni je to država dala, kakav je to interes države da daje televiziji B92, čiji je to interes? Da li je to državni interes da se Srbi prikazuju kao zlikovci koji snajperima ubijaju životinje i decu? Da li je to interes? A da se ne kaže o tome da su Srpkinje silovane u Sarajevu, da su Srbi ubijani snajperima i da je stradalo više od 7.000 Srba u Sarajevu. Je li, ljudi, kakav je to državni interes, to me interesuje, sada pričamo o parama, sada nije važan njihov program, znamo ko su, sada pričamo o parama građane Srbije, čiji je to interes? Ko to radi? Biće tu mnogo pitanja. Govorim o ovima koji su izglasani u Narodnoj skupštini Republike Srbije, znam da će njima da kažu iz Američke ambasade - ne važi vam konkurs ako B92 ne dobije. To samo potvrđuje ono o čemu govorim, u kakvom se stanju naša zemlja danas nalazi. Njih upozoravam da će morati srpskom narodu da objašnjavaju zašto su Televiziji B92 to dala. BK Televizija, izuzmite im 10-to minutni blok ili petominutni, svejedno koliki je ili polusatni, sasvim svejedno, uostalom deluje sto puta bolje nego B92. Kažite mi da nije. Sto puta bolje. Da vidim kako će to da bude, da vidim kako će to da objasne. Da vidim samo šta će da nam kažu kada budu davali onima kojima je napad na srpsku državu i srpski narod moto medijsko političkog delovanja. Po ceo dan i svaki dan. Nemam ništa protiv da svako govori šta hoće, svako može da izmišlja šta hoće, u laži su kratke noge i uvek stvari dođu na svoje mesto. Samo hoću da podsetim građane Srbije na jednu stvar, a moraću da pitam i ove iz Saveta za radiodifuznu agenciju imaju li to u vidu. Podsetiću vas na moj slučaj, koji se trenutno nalazi pred nadležnim tužilaštvom, po prijavi Verana Matića. Dakle, to je televizija koja je svojevremeno vodila kampanju protiv Tome Nikolića, da je počinio zločine u Antinu. Sada građanima Srbije moram da objasnim nekoliko stvari. Oni bi to, poštovani građani, izveli do kraja. Oni bi nevinog čoveka napravili da je kriv, optužili ga i osudili. Samo su pogrešili tajming. Samo u tome je bila greška. Zločini se desili u septembru i oktobru, a Toma stigao u decembru. Sve su već bili spremili, svedoka koliko hoćete koji će to da kažu. I onda im se potkrala greška. Samo građanima hoću da kažem jednu stvar, a i vama srpskim radikalima, nema stvari koju neće da rade, nema stvari koje neće da preduzmu. To su oni koji su rekli, pitali me, ja im rekao da je istina da nisam platio telefon tri meseca, a lagali oko Infostana, nije ni bitno. Vi, kao što znate, uvek kažem istinu. E to su oni isti koji danas ćute da recimo DS u Smederevskoj Palanci duguje 500 hiljada za struju, a 300 hiljada za telefon, jer to je sitnica i zato će da prećutkuju, o tome neće ni reč da govore. To su oni koji kada vas pozovu u goste sa njima ne možete da razgovarate, jer on kaže Tomi Nikoliću, ima kaže Toma Nikolić stan negde kod hrama Svetog Save. Ispostavi se da je to dete od osam godina koje se zove Tomislav Nikolić. Hoće i to da dobije frekvenciju? Što, da nastavi tako objektivno i nepristrasno informisanje. A onda najveći bezobrazluk. Kaže, prema analizi Ebartovoj, kaže, slušajte ovo, najzastupljenija SRS. A znate kako je najzastupljenija? Evo ovako, ojadili radikali budžet za 20 evra, eto tako, tako je najzastupljenija. Toma Nikolić ima ovo pobednik i gubitnik, u poslednjih godinu dana čovek je 23 puta gubitnik, nijednom pobednik, a on na izborima i u narodu sve više glasova, sve veća podrška, sve veće poverenje. O čemu onda to govori? O kome onda to govori? O Tomi Nikoliću ili o onima koji se tako ponašaju? O ojađivanju budžeta za 20 evra na zakonite sastanke, i ne samo zakonite, nego pre svega potrebne. Svačega smo se nagledali i naslušali u ovoj zemlji, svačega. Do toga da vas novinare ubeđuju, kao sad da dođem do bilo koga od vas i kažem - e ova zgrada preko puta naše zgrade, to je tvoja zgrada, vi mi kažete - ne nije. Ma jeste, znaš i ti da jeste, ali evo sada nije važno, a vi kažete - pa nije ljudi, ajde uvedite me unutra. Ma jeste, znate vi to. I šta sad vi dalje da pričate. Stvarno sam juče imao takav razgovor. I da ne verujete. U Srbiji je potrebno mnogo toga da se dovede do normalnih odnosa, razume se civilizovanih odnosa, ali je čini mi se pre svega potrebno da u Srbiji packe i lekcije ne dele oni koji su najgori u našem narodu. Oni imaju problem zato što su primetili da stasava jedna nova generacija ljudi u Srbiji, nisu u pitanju godine, u pitanju je novi talas i mladih i starih ljudi koji su spremni svojom hrabrošću da se suprotstavljaju okupacionim slugama. Vidite da je nemam nikakav problem, svaki dan govorim o tome i baš me briga kako će da me napadnu i šta će da kažu i šta će da urade. Da mi to kažu, tri puta ću gore sutra da izađem i da im kažem, i to tri puta gore što bi im rekao ne bi ni pola bilo istine zato što je istina mnogo strašnija od onoga što smem sa ove govornice, u skladu sa Poslovnikom, da izgovorim, i vi to znate svi. I znam da znate. Nama ljudi sole pamet o primanjima onih čije su plate prijavljene po 5.000 evra, prijavljene, a ko zna kolike su im, oni nam sole pamet o ne znam čemu, oni mi sole pamet kako su oni pošteni, a tobož mi lopovi ili ne znam šta. Nego što čekam samo neke od njih pojedinačno da izađe da se isprsi pa da kaže - da, taj sam, pa da im onda u lice kažem koliko su i šta ukrali od ove zemlje i od ovog naroda. Nego sve kažem - mi smo naučili, takvi su poslanici, takvi su ovi, takvi su oni. Njih narod nije birao, neke od njih naravno, nije ih narod birao, sami su sebe izabrali i sami sebi dali pravo da kradu. A onda računaju neće nama da odgovaraju, nemaju vremena, tuku se između sebe, pa zato neće nama. Šta sad bi za ove poplave, što sad ne kritikujete Voju Šešelja što je svojevremeno sa zemljotresa prebacivao pare na poplave? Pa ste krivične prijave podnosili, nema šta niste radili, pričam svima vama iz DOS-a. Da li je onaj Đelić podnosio ljudima krivične prijave što su bonove radnicima delili. A on prebacio Kariću pare posle prvostepene presude. I znate koliki je kolač, koliki je deo bio? Dva miliona, ne dinara, evra. Je l' tako bilo, znate to vi. I svi znate, nego se pravite da ne znate. Ma, nisu zaboravili, gde su zaboravili, nego to mora tako da bude. Da je to neko od nas pravio na bilo koji način, ne to nego bilo šta, o bandere bi nas kačili odavno. A o kamati i da ne pričam. Ovo zamalo da zaboravim, iskoristio bih priliku, pošto ne znam kada će Skupština ponovo da radi na ovakav način i da raspravlja u načelu o nekim zakonima, a predstoje nam i vaskršnji praznici, mi ćemo na vaskršnji utorak 25, pozivam sve poslanike, ne samo poslanike SRS, sve vas pozivamo, uputiće Tomislav Nikolić pozivnicu i najvišem državnom rukovodstvu i svima u zemlji, i pozivamo sve građane, pozivamo vas sve da dođete na vaskršnju akademiju, dakle, jedno veliko srpsko veče za Kosovo i Metohiju, gde ćemo imati izvanredan kulturno-umetnički program. Mi smo samo neko ko se pojavljuje kao organizator, neće biti nikakvih političkih govora, političkih istupa, prikupljaće se donacije za Kosovo i Metohiju, gde ste svi dobrodošli, pozvani ste i svi građani su dobrodošli. Ulaz će im biti besplatan, a mi ćemo se postarati, sigurno ćemo biti najveći donator, ali ćemo videti. I dobrodošli bi bili svi ostali. Naravno, imaće punu kontrolu nad tim, biće jasno određeno gde novac ide i u koju će svrhu biti upotrebljen, ali svi ljudi koji su siromašni, koji nemaju nikakav novac besplatno mogu da uđu u salu i svojim prisustvom pokazaće koliko im je stalo da Kosovo i Metohija ostanu u Srbiji, da sačuvamo našu zemlju, da sačuvamo našu teritoriju. Biće mnogo zvezda, i opere, i baleta, i muzičke scene naše, i glumišta našeg i mislim da ćete na taj način moći da uživate, a nešto konkretno ćemo učiniti za naš narod na Kosovu i Metohiji. To je u Sava centru, u 19,00 sati bi bilo dobro da svi dođu, pošto očekujemo veliki pritisak negde oko 19,30-20,00 sati bi to moglo da počne. Dakle, svi ste dobrodošli, neće biti političkih govora niti bilo čega drugog. Potpuno ista stvar i svi su dobrodošli, nikakve razlike tu neće biti. Samo bih, zahvaljujući se svim narodnim poslanicima na pažnji, još jedanput rekao ovima iz Saveta za radiodifuznu agenciju, pa nek me optuže da radim ne znam šta. Onda ćete da vidite čiji su pritisci jači. Evo, sa skupštinske govornice javno i otvoreno kažem da bi bilo sramno i bestidno da oni koji su najgori na srpskom medijskom nebu dobiju nacionalno dobro i nacionalno bogatstvo, kao što je frekvencija za celu teritoriju Republike Srbije, a to je B-92. A pošto znam da će oni da dobiju, onda će svaki poslanik naše stranke da izađe da pita - izvinite, a ko je vršio pritisak u vaše ime. Pa vi morate da dobijete, iako je svima jasno da to ne zaslužujete ni po pravu, ni po pravičnosti, ni po moralu, ni po čemu drugom, a da ne pričamo o profesionalizmu, objektivnosti ili bilo čemu drugom. Mislim da posle toga ti ljudi jedanput će morati da se pojave pred Narodnom skupštinom Republike Srbije, Narodna skupština Republike Srbije ih je birala. Neka dobro razmisle, neka rade svoj posao kako hoće, ali neka imaju u vidu da su građani Srbije oni koji treba svoj sud da daju, a ne nečije ambasade, a ne nečije pare. Smeta vam ovo kada pričam? Da li vas toliko nervira? Što ne izađete napolje? Cokćite sa govornice ako vam se cokće. Nije meni problem za to šta ću da uradim i kako će deca da se vaspitavaju, ali razmišljajte kako će mnogo dece da se vaspitava. Sinoć u devet sati uveče mene pita dete - tata, je l' oni ovo govore da ih sve Srbi ubijaju, da mi ovo ovako radimo. Moram da mu objašnjavam, sine, to su lažovi, to je najpokvarenija antisrpska televizija i oni su ubijali Srbe tako. To nema ko da mu kaže. Razmišljajte kakve generacije izvodimo i šta će sva naša deca moći da misle i šta će sve da se zbiva. Vi što vam je coktanje važnije od toga radite šta hoćete i koliko hoćete, zato nas svodite na meru sve veću od 50% i više, a zato što ste toliko pametni i zato što toliko volite da cokćete zato sebe svodite na meru od 2%, a 2,3% sam preterao malopre.
Narodni poslanik Ljiljana Nestorović.
Gospodine predsedavajući, drage kolege narodni poslanici, s obzirom da danas govorimo o predlogu izmena Zakona o telekomunikacijama, i ovaj zakon se uglavnom sveo na ponovnu priču o Mobtelu i na naravno još jednu eksluzivniju priču o kojoj treba čuti mnoge stvari koje bi objasnila kako se proces odigrava, a to je priča o dodeli nacionalnih frekvencija koja je ušla u svoju poslednju fazu, i ja bih da iskoristim svoje vreme govoreći upravo nešto o tim temama. Moram da primetim da je, iako je proces posle one političke ujdurme, tvrdim da je to bila politička ujdurma protiv Mobtela i vlasnika tog preduzeća, pre svega zbog toga što je bio čovek koji je postao politički lider stranke koja je stekla popularnost veću od mnogih stranaka koje čine vladajuću koaliciju i kao takav postao problem. Nisam primetila da je bio problem u vreme kada je išao u Banjaluku, kao uvaženi član delegacije koju je predvodio Vojislav Koštunica 2001. godine, a nisam primetila ni da je Mobtel bio problem kada je pomagao da se pravi Vlada koja je ušla u treću godinu svog mandata. Postao je problem onda kada je stekao respektabilnu podršku u biračkom telu Srbije. Međutim, s obzirom da je čitava ta priča ušla u neke pravosudne tokove, kao i većina građana Srbije, biću strpljiva i sačekaću da vidim šta će pravosudni organi ove države da kažu o tim slučajevima i o tom slučaju. Kao i ostali građani Srbije, zabrinuta sam šta će se desiti ako ti pravosudni organi, novoizabrane sudije, pravosuđe očišćeno od korumpiranih sudija, kažu recimo da je država sprovela proces protiv Mobtela na neregularan i protivzakonit način. Ko će onda da plaća štetu u ime građana Srbije i od poreza koje plaćaju građani Srbije, i ko će za to da bude odgovoran. Evo nekoliko pitanja za one koji danas predstavljaju državu u PTT-u i u Vladi. Pre svega, u hronološkom nizu likvidacije Mobtela značajan momenat je sklapanje ugovora o poslovno-tehničkoj saradnji sa kosovskim biznismenom Ekremom Lukom, tako je i počela čitava afera. Nije ustupljena licenca Ekremu Luki, kao što se to tvrdilo kroz medije mesec dana, već se Mobikos obavezao da održava mrežu i uređaje Mobtela, kao i da prodaje kartice mreže 063. Da li se ovaj čin može označiti kao čin veleizdaje zemlje, kako je to obznanila srpska Vlada? Da li se iz zaključenja sličnog ugovora od strane Telekoma sa preduzećem "Beli Orao", izvesnog kosovskog biznismena Arbeda Arifija, preko preduzeća Gama Elektroniks, može takođe tretirati kao čin veleizdaje? Smatram da ni jedno ni drugo ne može da se tretira kao čin veleizdaje, jer je u pitanju običan ugovor o poslovno-tehničkoj saradnji, vezan za izgradnju i održavanje sistema Telekoma na Kosovu. Da li se po istom principu prodaja bilo kog srpskog proizvoda na teritoriji Kosova i Metohije, koju možda kupuju i neki bivši pripadnici OVK, može tretirati kao čin veleizdaje? Čitava ta priča isključivo je bila u cilju otvaranja jedne propagandne akcije političkog obračuna sa onim koji, nije važno što je bio vlasnik Mobtela, nego predsednik jedne stranke, sa respektabilnom podrškom, po istraživanjima javnog mnjenja, u biračkom telu Srbije. Godine 2003. BK Trejd podneo je zahtev za arbitražu u Cirihu za utvrđivanje vlasničkog udela u Mobtelu, duboko uveren da se u njegovom vlasništvu nalazi 51% kompanije, tako su tvrdili Bogoljub Karić i ostali predstavnici Mobtela, odnosno tvrdili su da je BK Trejd u stvari većinski vlasnik Mobtela. U 2004. godini, pred istim arbitražnim većem, spor je pokrenuo i PTT, takođe tvrdeći da je on većinski vlasnik. Kao građanin Srbije, verujem i mnogi, sa velikom znatiželjom volela bih da vidim koja bi bila ta konačna odluka arbitražnog suda u Cirihu koji je, koliko sam obaveštena, jedini merodavan da donese izvršnu presudu. Međutim, isto tako čini mi se da je PTT, u dogovoru sa Martinom Šlafom, koji je sada poželjan biznismen i saradnik Vlade Srbije, za razliku od perioda bliskog za nama, kada je bio veoma nepoželjan i anatemisan kroz dnevnike i nacionalne televizije i druge informativne emisije kao autrijski Jevrejin, špekulant koji pokušava da ovde na crno zaradi nešto što mu u stvari ne pripada, a sada je poželjan partner u Vladi Srbije, pa me zanima kako se njegov status tako naglo promenio od nepoželjnog ka poželjnom. Dakle, PTT Srbije je spremna sada da odustane od bilo kakvih tužbi utvrđivanja vlasništva pred arbitražom u Cirihu. Zbog čega, ako stvari stoje onako kako vi, gospodo ovde koji zastupate PTT i Vladu Srbije, tvrdite da stoje. Neverovatna je činjenica da je licenca oduzeta samo Mobtelu za ugovor sa Mobikosom, ali ne i Telekomu za sličan ugovor sa Belim Orlom, sklopljen preko posredničkog preduzeća Gama Elektroniks. Takođe, kako je moguće da licencu oduzima srpska Vlada, kada je to nadležnost nezavisnost tela, koje se zove Republička radiodifuzna agencija. Nakon ove neverovatne zavrzlame oko Mobtela, verujem da većinu građana Srbije zanima da li se od Mobtela obogatio samo Karić, a činjenica je svakako da je zaradio priličan novac, ili je i država imala koristi od ovog nesumnjivo uspešnog srpskog preduzeća. Javnost je takođe veoma znatiželjna da sazna kakvo je bilo poslovanje drugog mobilnog operatera, koji je bio u većinskom vlasništvu države. Država kao manjinski partner svoj interes u Mobtelu je mogla da ostvari na tri načina: isplatom dividendi, rastom vrednosti kompanije, kombinovano delimičnom isplatom dividendi, i rastom vrednosti kompanije. Država od Mobtela nije dobijala dividende, zbog čega Vlada Srbije po osnovu dividendi potražuje 52 miliona evra. Interesantno je da se od Martina Šlafa, kupca BK Trejda, nakon postizanja dogovora, očekuje da PTT-u uplati 2,1 milijardu dinara, odnosno 24 miliona evra, što znači da je oslobođen plaćanja zaračunatih kamata. PTT, odnosno država od osnivanja uopšte nije, tvrde u većinskoj kompaniji, ulagala u razvoj Mobtela. Kada je Mobtel prodat prošle godine, i pored ovakvog ponašanja srpske Vlade, što je značajno oborilo ukupnu vrednost Mobtela, procenjivalo se da je vredeo najmanje 500 miliona evra. Danas kada država namerava da proda Mobtel, početna cena na tenderu iznosiće, kako nas je obavestio ministar finansija, 800 miliona evra, od čega će se 320 miliona evra odnositi na licencu, a 480 miliona evra na imovinu i opremu Mobtela. Ta cena može biti i višestruko uvećana. Postavlja se ključno pitanje: da li je država loše prošla sa Mobtelom, ako je uložila 6,23 miliona dolara 1994. godine, a vrednost njenog dela danas se procenjuje na više stotina miliona evra, pa čak i na nekoliko milijardi evra. Ako početnim ulaganjima dodamo izgubljenu dobit, odnosno dividende koje su procenjene na 52 miliona evra, lako se može zaključiti da država od prodaje "Mobtela" može da zaradi između minimalnih 600 miliona evra, što je po izjavama Vladinih ministara, i više milijardi evra. Država je u proteklih 11 godina bila pasivni vlasnik koji nije uopšte ulagala u "Mobtel", a što znači da ničim nije uticao na rast vrednosti kapitala "Mobtela". Da li današnje srpske vlasti mogu navesti sličan primer ovakvog uvećanja državne imovine, tamo gde je vlast bila odgovorna za poslovanje preduzeća. "Mobtel" je na vrhuncu razvoja imao blizu jedan i po milion pretplatnika, državi je plaćeno u proseku po dva dolara fiksno za svakog novog pretplatnika. Ova obaveza nije važila za drugog mobilnog operatera, a što znači da je PTT "Telekom" tretirao kao svoje preduzeće, koje je uživalo sve privilegije iz statusa preduzeća u državnom vlasništvu. Za "Mobtel" se ne bi moglo reći da je imao takvu poziciju. Danas "Mobtel" ima oko 800.000 pretplatnika, odnosno značajan tržišni potencijal, zbog čega će biti veoma atraktivan za prodaju koja se namerava. Ukupan mesečni prihod "Mobtela" se kretao od 7 do 13 miliona evra, na šta je državi plaćan odgovarajući porez. Takođe, državi su plaćani porezi i doprinosi na zarade zaposlenih, što se procenjuje na više stotina miliona evra. Kakvo je za sve to vreme bilo poslovanje "Telekoma", koji je osnova 1997. godine, tri godine posle "Mobtela". AD "Telekom Srbija" je 2003. godine, za koju raspolažem potpunim podacima, bilo jedno od najvećih javnih preduzeća u Srbiji, raspolagalo je sa 12,2% osnovnih sredstava, 11,3% kapitala, ostvarivao je 9,2% ukupnog prihoda, 45,5% dobiti i zapošljavao je više od 13,5 hiljada radnika, odnosno 9% zaposlenih u 13 velikih javnih preduzeća u Srbiji. U 2003. godini AD "Telekom Srbija" imao je 1,8 miliona pretplatnika mobilne telefonije, bio je delimično likvidiran, jer svoje obaveze praktično nije servisirao, pošto je dobavljače isplaćivao posle 819 dana. U 2003. godini ostvarena je neto dobit od 6,7 milijardi dinara, ali je preduzeće AD "Telekom Srbija", i pored toga, zabeležilo kumulirani gubitak od 14,6 milijardi dinara, što je blizu 200 miliona evra. Ukupan poslovni prihod preduzeća je iznosio oko 44 milijarde dinara, odnosno oko 500 miliona evra. Plate u "Telekomu" bile su dvostruko veće od proseka u privredi. Na kraju, postavlja se sasvim logično pitanje, kada je mobilna telefonija zaista tako rentabilan posao, jer se tvrdi da su Karići napravili velike pare, zašto i "Telekom Srbija" nije u šestogodišnjem periodu ostvario pozitivno poslovanje. Srpska javnost se sa pravom pita, ako se podrazumeva da država od "Mobtela" očekuje dividende od 52 miliona evra, da li je logično isto to očekivati i od "Telekoma". Nepotvrđeni podaci govore da je "Telekom" dividende PTT-u prvi put isplatio u 2004. godini, a vi me, gospodine Ivanji, ispravite ukoliko grešim sa podacima. Time što je državno preduzeće, "Telekom" izgleda nema obavezu da ostvari pozitivno poslovanje, ni približno onom koje se očekuje od "Mobtela", kao potpuno sličnog preduzeća. To su logične stvari koje se postavljaju. Smatram da će odgovore na ova pitanja, ako vi niste spremni da ih date, ona su logična, jer su sve vreme u pitanju dvostruki aršini. Ovde govorim neostrašćeno, ne kao politički partner jednog čoveka koji ima stranku, što jesam, postavljam mislim sasvim racionalna pitanja, na koje ja i građani Srbije treba da dobijemo odgovor. Isto tako, moram da kažem da od trenutka kada je krenuo proces naplate ekstraprofita, kada je prva Vlada DOS-ovska došla na vlast posle 2000. godine, kao građanin sam bila veoma srećna i navijala da taj proces uspe. Nažalost, selektivnim pristupom, nesposobnošću ili ko zna kojim razlozima, čitav taj proces je kompromitovan. Ispalo je da je samo Karić taj koji je 90 posto tog ekstraprofita platio. Ni slučajno nije naplaćeno onoliko koliko je Dinkić obećavao. Sve se svelo, čitava knjiga, na jedno slovo, a posle toga raznorazne zavrzlame, naplati i vrati, jedna potpuna kompromitacija čitavog procesa. Kao što sada u ovom trenutku, kao poslanik, kao građanin Srbije, ne mogu da se otmem opet jednom selektivnom, dvoašrinskom pristupu detajkunizacije Srbije, jer vidim da se progoni Karić, koji je sedeo u Vladi. A i Beko je sedeo u Vladi, koji je, ako ste zaboravili, učestvovao u jednoj od ogromnih pljački, kako se sve vreme tvrdilo, prodaje "Telekoma" 1997. godine, od koje se punio budžet Republike Srbije, da bi se nahranio i potkupio gladan narod. Sada više nije ni slučajno anatemisan, sada je poželjan partner koji širi srpski biznis po regionu, koji ide u Vladu da dogovara prodaju privatne firme. Znači, sa njim je sve u redu. Sa Karićem nije. Sa gospodinom Miškovićem, koji je za 12 godina uspeo da zaradi profit, odnosno da obrne godišnje tri milijarde evra, i sam se hvali time, i da je ispunio kriterijume da izađe na Londonsku berzu. Pazite, 10-12 godina, kojom crnom magijom se može u Srbiji, u kojoj svi propadaju, napraviti tako uspešno preduzeće da izađe na Londonsku berzu. Da vidimo kako je izgledala struktura tih kapitalista, tajkuna pre 2000. godine, i kako je tekao njihov uspon, odnosno pad posle 2000. godine. Onim podacima kojima raspolažem, a koji su potpuno transparentni i javni, mogu da tvrdim da je gospodin Mišković višestruko uvećao svoje bogatstvo. Ako smo stavili slučaj "Mobtel" pod lupu javnosti pravosuđa, red je da utvrdimo da li u ovoj državi danas ima monopola koji je mnogo ozbiljniji i mnogo ozbiljnije ugrožava građane Srbije i njihov standard, a to je monopol u prehrambenoj industriji i monopol u prehrambenoj maloprodaji. Ko to danas ima pravo da naplaćuje najskuplje marže u okruženju, u Evropi, kada prodaje prehrambene namirnice građanima Srbije? Da li gospodin Mišković jeste dužan da položi određene račune, recimo, zbog toga što mu se ime spominje u sada već potpuno čuvenoj akciji Mreža oko šverca i trgovine duvanom, ili je on zaštićen i dobrodošao u Vladu Srbije, da mu se iz nekih razloga čestita, da se sa njim pije šampanjac kada prodaje banku, da njegova banka, koja inače, to svi znamo, a vi me ispravite opet ako grešim, "Delta banka" nekadašnja, a sada "Istesa", manje vredi po svim parametrima od Komercijalne banke, a skuplje se prodaje. Kakvim je to zaslugama gospodin Mišković zaslužio vašu takvu pažnju, poštedu i privilegiju da može da uđe u Vladu kada god zaželi, i ne samo da uđe, nego da tamo dobije pohvale kada god mu je to potrebno. Nemam ništa protiv toga da se u Srbiji konačno stavi i tačka na pljačku, i da se zaista vidi ko se obogatio, i da to ustanove i pravosudni organi, da sve ne bi bilo kampanja i prazna priča, koja će ponovo da demorališe i narod i one koji vode takvu borbu. To, draga gospodo, ne može d bude selektivan pristup. Pošto sam veoma zainteresovana za priču i oko dodele nacionalnih frekvencija, i tu moram da kažem svoje neko uverenje ili stav, s obzirom da sam radila kao novinar i na Studiju B i na BK televiziji, javnost Srbije dobro zna šta sam radila i kako sam radila, znam kroz koje je faze prolazila ta televizija, znam kada je Mlađan Dinkić jedino na toj televiziji mogao da promoviše svoju knjigu "Ekonomija destrukcije", kada više niko nije hteo da ga primi i da ga intervjuiše u vezi sa tim. Znam i za 1996. i 1997. godinu, kada je jedino BK televizija izveštavala o studentskim protestima. Znam, takođe, kada je vlasnik išao da moli Miloševića da ga poštedi i da mu ne gasi tu televiziju, ta televizija radi više od 10 godina. Radila je u najtežim vremenima. Prva je postavila standarde, to odgovorno tvrdim zato što sam tamo radila, jedne objektivne, normalne, moderne, tačne televizije, prolazila kroz uspone i padove, bila kvalitetna više ili manje. Zaista mi nije jasno, a tu se potpuno slažem sa gospodinom Aleksandrom Vučićem koji je danas govorio na tu temu, da sada isti pristup, isto pravo imaju oni – koji su u najtežim vremenima, kada je uvek pretila svakom trenutku situacija da vam neko može doći i zatvoriti televiziju iz političkih razloga, kada ste morali praviti razne trule kompromise, setimo se kako je radio Studio B, nekada savršeno, nekada potpuno stranački obojeno, sve zavisi, jer ovde nije ni postojala regulativa niti mogućnost da vas neko zaštiti, vas i vaše objektivno izveštavanje – dakle, kako je sada moguće da u konkurenciji budu televizije koje su radile 10 godina, koje su morale da donesu tone dokumentacije tamo pred onu Radiodifuznu agenciju i onu komisiju koja ih maltene islednički ispituje, i, recimo, neko ko se nikada nije bavio takvom delatnošću. Kao Danko Đunić i ta ekipa biznismena, koja je odjednom poželela da se bavi i medijima, koja donela je jednu fasciklicu u vidu lepih želja, pa kaže, majke mi ću uložiti 40 miliona, majke mi ću biti objektivna televizija, majke mi će biti adresa na tom i tom broju, majke mi ću zaposliti toliko i toliko ljudi sa biroa za zapošljavanje. Hajde da se kladimo da će televizija Avala da dobije frekvenciju, da će televizija Pink da dobije frekvenciju, da li treba da pričam da li je Željko Mitrović stekao novac na regularan, demokratski, tržišni način ili kao pulen Mirjane Marković? To neka odgovori javnost. Znači, kažem vam da će frekvenciju dobiti televizija Avala, neće je dobiti ni Studio B, neće je dobiti ni BK televizija, ali će dobiti televizija Avala na - majke mi. Vi vidite da li je to borba za demokratsku državu. Hvala vam.
Da li se još neko od ovlašćenih predstavnika, po članu 93. Poslovnika, javlja za reč? (Ne.) Zaključujem načelni pretres. Pauza do 15,05 časova.
Dame i gospodo narodni poslanici, još jednom dobar dan. Završili smo načelni pretres 2. tačke dnevnog reda. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O SPROVOĐENjU POSTUPKA JAVNE NABAVKE USLUGE EKSTERNE REVIZIJE ZAVRŠNIH RAČUNA BUDžETA REPUBLIKE SRBIJE I ORGANIZACIJA OBAVEZNOG SOCIJALNOG OSIGURANjA ZA 2002, 2003. I 2004. GODINU Primili ste Predlog odluke, koji je podneo Odbor za finansije. Podsećam vas da, prema članu 160. stav 3, a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 160. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Da li želi reč predstavnik predlagača, narodni poslanik Radojko Obradović, zamenik predsednika Odbora za finansije? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? (Ne.) Pre nego što zaključim jedinstveni pretres o Predlogu odluke, da li predstavnik predlagača želi završnu reč? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Pošto smo obavili jedinstveni pretres o Predlogu odluke, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke u celini. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ODLUKE O SPROVOĐENjU POSTUPKA JAVNE NABAVKE USLUGE EKSTERNE REVIZIJE ZAVRŠNIH RAČUNA BUDžETA REPUBLIKE SRBIJE I ORGANIZACIJA OBAVEZNOG SOCIJALNOG OSIGURANjA ZA 2005. GODINU Primili ste Predlog odluke, koji je podneo Odbor za finansije. Podsećam vas da, prema članu 160. stav 3, a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama uobičajeno. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 160. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Da li želi reč predstavnik predlagača, narodni poslanik Radojko Obradović, zamenik predsednika Odbora za finansije? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? (Ne.) Pre nego što zaključim jedinstveni pretres o Predlogu odluke, da li predstavnik predlagača Radojko Obradović, zamenik predsednika Odbora za finansije, želi završnu reč? (Da.)
Po Zakonu o budžetskom sistemu, koji je donet 2002. godine, obaveza je da se završni račun budžeta da na eksternu reviziju. U prelaznim normama određeno je da od uspostavljanja nezavisne državne revizije taj posao radi eksterni revizor. Ovo je po prvi put da se radi eksterna revizija završnog računa budžeta i, u skladu sa budžetskim kalendarom pri donošenju novih budžeta, potrebno je da se u Skupštini raspravlja o završnom računu budžeta za prethodnu godinu, urađenim sa mišljenjem eksternog revizora. Odbor za finansije je, pošto još uvek nemamo državnu reviziju koja treba da bude uspostavljena u sledećih nekoliko nedelja, razmatrao sve one potrebne akte, u saradnji sa državnim organima i u saradnji sa međunarodnim institucijama pripremio je svu potrebnu dokumentaciju za raspisivanje jednog tako ozbiljnog tendera, naročito vodeći računa o tome da mi u Srbiji u ovom trenutku apsolutno nemamo tu vrstu iskustva. Prvi put se završni račun budžeta daje na eksternu reviziju. Jedan vrlo ozbiljan posao je urađen. Pred vama je Predlog odluke koji je jednoglasno usvojena na Odboru za finansije. Kao i po onoj prethodnoj tački dnevnog reda, predložili smo da se donese odluka za raspisivanje dva tendera: jedan je za eksternu reviziju završnog računa od 2002. do 2004, a drugi je za eksternu reviziju za 2005. godinu. Očekujemo da će taj posao biti završen u maju ili junu mesecu, da će pred nama biti odluka o izboru eksternog revizora. Po međunarodnim standardima o reviziji, moraju da budu dva revizora. Međunarodni standardi predviđaju da jedna firma može da radi reviziju određenog završnog računa samo tri godine zaredom. Već prilikom rasprave o budžetu za 2007. godinu, imaćemo pred nama završeni račun za 2005. godinu, urađen i eksterno revidovan. To je jedan značajan pomak u kontroli javnih finansija i to je još jedna od značajnih stvari koju je ovaj saziv Skupštine uradio. Hvala vam.
Hvala vama, gospodine Obradoviću. Skupština je ponovo pokazala da je spremna onog časa kada stigne jedan akt, da ga odmah stavi na dnevni red, da ga ubrzano izglasa, da bi se omogućilo sve ovo o čemu je gospodin Obradović detaljno govorio. Zahvaljujem se na odgovornosti. Zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Pošto smo obavili jedinstveni pretres o Predlogu odluke, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu odluke u celini. Shodno Poslovniku, od završetka načelne rasprave po jednom zakonu mora da prođe najmanje 24 časa do rasprave u pojedinostima. Prva tačka dnevnog reda - Predlog zakona o crkvama i verskim zajednicama, načelna rasprava je završena sinoć u 21,50. U odnosu na to, nije moguće preći na raspravu u pojedinostima sve do sutra u 10,00 časova ujutru. Pozdravljam još jednom mlade iz Kragujevca. Videli ste kako izgleda procedura. Hvala vam svima na odgovornosti. Sutra u 10,00 rasprava u pojedinostima 1. tačke dnevnog reda.