Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 21. izredne seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Franc Kangler, Breda Pečan do 14. ure, Miro Petek, Jakob Presečnik, Mihael Prevc in mag. Franc Capuder do 12. ure. Prehajamo na nadaljevanje včeraj prekinjene 3. točke dnevnega reda - to je prve obravnave predloga zakona o davčnem postopku, in sicer na splošno razpravo poslank in poslancev. Besedo ima gospod Kristijan Janc. Se odpovedujete. Besedo ima gospod Vili Rezman. V zvezi s splošno razpravo poslancev k 3. točki. Se odpoveduje. Potem je na vrsti gospod Jožef Horvat. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, spoštovani minister dr. Bajuk s sodelavci! Lepo pozdravljeni. Ko razmišljamo in razpravljamo o davčnem paketu, ki nam ga je v državni zbor predložila vlada, analiziramo ekonomska dogajanja v Sloveniji in z veseljem ugotavljam, glede inflacije, glede gospodarske rasti, glede brezposelnosti, da dosegamo sedaj najboljše rezultate. Ugotavljamo, če analiziramo in študiramo davčne zakone, predloge, da vse od osamosvojitve Slovenije se dogaja prvič, da bomo vsi državljani plačevali manjše davke. Obenem bodo tudi gospodarske družbe manj obremenjene, manjši bo tudi proračunski primanjkljaj. To nas navdaja z enim optimizmom, še posebej optimizmom, zato ker vstopamo s 1. januarjem 2007 med družino držav, kjer bomo uporabljali isto valuto, to je evro. Prav preko tega dosežka postaja Slovenija dokončno prepoznavna v Evropi in tudi v svetu. Kar zadeva zakon o davčnem postopku pozdravljam, da gre za popolnoma nov zakon in posebej izpostavljam to, da je bil skrajni čas, da se davčni postopki poenostavijo. S poenostavitvami seveda postanejo tudi preglednejši. Temeljni cilji oziroma izhodišča predloga zakona so, kot rečeno, preglednost davčnega postopka, pravna varnost, poenostavitev davčnih postopkov tako za zavezance za davek, kot tudi za davčni organ. S tem se želi predvsem zmanjšati administrativno breme za zavezance za davek in davčni organ ter stimulirati zavezance za davek za prostovoljno izpolnjevanje davčnih obveznosti. Podpiram predlog, kakršnega imamo na mizi, in sem prepričan, da je dobra rešitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden nadaljujemo bi povedal še to, da se današnje seje ne more udeležiti tudi dr. Mitja Slavinec. Besedo ima gospod Martin Mikolič. Prosim.
Hvala za besedo predsedujoči. Lepo pozdravljeni spoštovani minister s sodelavci, spoštovane prisotne kolegice in kolegi! Glede na to, da imam zelo malo časa, bi povedal samo to, da podpiram predlog novega zakona o davčnem postopku, v prvi vrsti ravno zaradi tega, ker poenostavlja celoten postopek izvajanja tega zakona. Podpiram ga zaradi tega, ker bodo najbrž davčni zavezanci bolj zadovoljni, da bodo dobili davčno napoved že izpolnjeno, tudi nekatere inštitucije, moram povedati, da tudi občina se je vključevala pri nudenju pomoči do sedaj davčnim zavezancem, tudi to bo odpadlo kar je tudi pozitivno. Zadovoljen sem, da je vključena tudi tako imenovana, če lahko rečem socialna komponenta, da bodo zavezanci, ki imajo s tega vidika probleme, tudi plačali obročno davek. Vsekakor bi lahko naštel še več pozitivnih komponent, ki jih novi zakon vključuje, in to predvsem v smislu poenostavitve, zato bom tudi predlagani zakon podprl. Hvala.
Hvala lepa. Gospod dr. Pavel Gantar, imate besedo.
Hvala lepa gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Jaz se bom v zvezi z zakonom o davčnem postopku osredotočil na tri stvari. Prva zadeva, ki jo verjetno pričakujete, da bom nastopil in na nek način protestiral, je to, da s 423. členom v prehodnih določbah dejansko devalvirate nek drug zakon, to je zakon o dostopu do informacij javnega značaja. Kot veste, zakon o dostopu do informacij javnega značaja pove, da so vse informacije in dokumenti, s katerimi razpolaga javna oblast in tako naprej, prosto dostopni, razen tistih, ki jih kot izjema določajo posamezni zakoni. Med njimi je v 40. členu, mislim, da v 5. točki ali nekaj podobnega tudi podatek, katerega razkritje bi pomenilo kršitev zaupnosti davčnega postopka ali davčne tajnosti, v skladu z zakonom, ki ureja davčni postopek. Davčna tajnost je varovana v tem zakonu in ni nobene potrebe, da bi s tem zakonom karkoli spreminjali. Zakon o dostopu do informacij javnega značaja omogoča, da se v nekem določenem postopku opravi tehtanje in presoja, ali v določenem primeru javna korist prevlada nad privatno koristjo ali pa varovanjem podatka. In tu je tudi ta omejitev javne koristi in tehtanja omejena kot davčna tajnost, ker izvzema podatke iz 5. točke prvega odstavka. Zato je popolnoma nepotrebno, da s tem 423. členom spreminjate zakon o dostopu do informacij javnega značaja. Tako kot berem ta člen, pravi, "z dnem uveljavitve tega zakona se v peti alineji drugega odstavka 6. člena zakona o dostopu do informacij javnega značaja za besedo "odstavka" doda vejico" in tako naprej. Ja, tega ne morete! Kako? Saj zakon o dostopu do informacij javnega značaja sploh ni odprt! Ne morete spremeniti s tem zakonom zakona o dostopu do informacij javnega značaja. Če ga pa želite, ga pa odprite! Naj ga vlada odpre, prinese sem in se bomo pogovarjali. Jaz seveda že vnaprej povem, da se s tem ne bom strinjal. Opozoril bi na to, da je pomembno dejstvo, da je davčna tajnost varovana, ne pa tudi tajnost delovanja davčne uprave, države na tem področju in tako naprej, kadar gre za informacije, ki so v interesu javnosti. Nobene potrebe ni, da ne izvemo, koliko je, recimo, kdo dobil kakšnega oprostila ali pa kakšna pravna organizacija in podobno; recimo, kaj vem, ne bom navajal konkretnih primerov, takšnih ali drugačnih. In bi celo citiral, če bom v tem času našel, stališče gospoda Pereniča, ki ga, kar zadeva to področje, močno cenim, ki pač opozarja na to, da na ta način ne moremo pravzaprav spreminjati drugih zakonov, jih popravljati in pravzaprav devalvirati zakon. Perenič pravi: "Test interesa javnosti naj velja tudi za davčne podatke, saj nenazadnje to, kako posluje davčna uprava s posameznimi davčnimi zavezanci, vpliva tudi na vse druge davkoplačevalce." In takšen test javnosti vi želite preprečiti, in to na način, ki je popolnoma nemogoč, namreč, da s tem zakonom popravljate drug zakon. To je nomotehnično nevzdržno in sploh ne vem, kako je to prišlo skozi zakonodajno-pravno službo oziroma vladno pravno službo in tako naprej. Zato predlagam, da se o tem v drugem branju pogovorimo, da se pripravi ustrezen amandma in da pravzaprav, če menite, da je treba kaj spremeniti pri zakonu o dostopu do informacij javnega značaja - vendar jaz mislim, da ni -, da potem to seveda storite tam. Druga zadeva, o kateri bi rad govoril v zvezi z zakonom o davčnem postopku, je najprej vročanje dohodninskih odločb. To vročanje se zdaj pošilja z navadno vročitvijo, z navadno pošto. Mislim, da je to zelo tvegana operacija, ker je dejstvo, da ta navadna pošta ne pride do naslovljenca, bi rekel, tako rekoč v popolni odgovornosti naslovljenca. Ne govorim o primeru, ko bi naslovljenec rekel, da pošte ni dobil, ampak dejansko se lahko kakšna pošta izgubi. Dejansko se lahko kakšno pismo izgubi in zato je pač treba te zadeve popraviti in da mora biti vsaj najmanj priporočena, če že ne odpravljena na drug način. Hkrati mislim, da se stroški pošiljanja teh zadev, odločb in predizpolnjenih napovedi za dohodnino, da se zmanjšujejo, prvič, zaradi konkurence, vi veste, da obstaja več teh podjetij. Mogoče bi bilo dobro pritisniti sedanje operaterje, da bodo znižali stroške. Direktor uprave odkimava z glavo, danes ni več takšnih in ni nujno, da je sedaj samo ta, ki sedaj opravlja, res obvlada ta posel. Dajte javni razpis. Druga zadeva, vse več teh predizpolnjenih napovedi, računam, bo seveda prihajalo tudi po elektronskem mediju, z uporabo varnega podpisa in tako naprej. Vsekakor menimo, da ne moremo vedno naprtiti naslovljencu oziroma davčnemu zavezancu, če ne bo dobil čisto navadne pošte. In to je preveliko tveganje in preveliko breme na račun tega zavezanca. Na koncu, ker sem imel zelo dva kritična pomisleka in pripombi, upajoč, da jih boste upoštevali, bi pa rekel glede e-dohodninske napovedi. Tu moram reči, da spremljam in tudi pozdravljam prizadevanje Davčne uprave Republike Slovenije na tem področju, ko je sedanji direktor davčne uprave nastopil svojo službo, je povedal, da je njegov cilj, da dobijo davčni zavezanci predizpolnjeno davčno napoved, dohodninsko napoved, in da bodo samo vpisali, kaj so olajšave, karkoli in zadevo poslali oziroma če se ne bodo sploh odzvali, bo to veljalo že kot napoved. Mislim, da je to zelo pomemben napredek. Mislim, da je popolnoma drugačno razmišljanje, kot sem ga izkusil jaz, ko sem se pred leti pogovarjal z vodstvom davčne uprave, kjer smo točno ta model predstavili in so tedanji uslužbenci padali v nezavest, to se ne bo nikoli zgodilo, to se ne sme zgoditi, to je kršenje vsega, kar davčna uprava pomeni. Veseli me, da je ta korak narejen. Vendar bi svaril tu nad hitrostjo obljub. Jaz moram reči, da že sedaj ima DURS precejšnje težave z obdelavo e-dohodninskih napovedi, kar ni povem elektronizirano in avtomatizirano. Vsi vemo, da problem davčne uprave so zaledni informacijski sistemi ali tako imenovani "back office" in da sam izražam resen dvom, da boste lahko v roku tako rekoč enega leta popravili vse sisteme, informacijske sisteme, v te tako imenovane zaledne informacijske sisteme. Opozarjam vas na to, da bodite previdni pri tem. Seveda pa, kot sem že omenil, je cilj dober, usmeritev je pravilna, a vendar bi kot sem rekel, opozarjam na to, da vas čaka več problemov, kot se vam zdi na prvi pogled. In tudi danes, poznavajoč vsaj delno ta sistem, trdim, da je del zamude pri izdaji odločbe zagotovo pripisati problemu z informacijskim sistemom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Alojz Sok. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod minister s sodelavci, poslanke in poslanci. V tem kratkem času bi želel opozoriti samo na eno zadevo v zvezi z davčnim postopkom. Mi smo sicer zakon o davčnem postopku v državnem zboru že spreminjali pred časom. Mislim, da je takrat bilo v to spremembo zakona vnešenih veliko popravkov v pozitivno smer in da so tudi vse te rešitve v sedanjem zakonu, ki pa predstavlja kompleksno, celotno vsebino. Predvsem bi želel opozoriti na to, da smo se v preteklosti srečevali z veliko samovoljo davčnih organov. To sem v prejšnjem mandatu, ko sem bil še poslanec opozicije večkrat ugotavljal, da je davčni organ pri določeni davčni napovedi šel sam v ugotavljanje davčnih prihodkov, da je pri tem bila izdana odločba, da so bile lahko opravljene številne napake in da se je potem začel postopek pritožbe po tem reševanju na drugi stopnji, pa potem spet vračanja nazaj na prvo stopnjo in potem na koncu je zadeva pristala na sodišču, da je to vse skupaj zelo dolgo trajalo, da pa je davčni zavezanec v tem času zaradi blokiranja žiro računa lahko tudi doživel stečaj in da je lahko propadel. Sam sem imel v prejšnjem mandatu vsaj 4 takšne zadeve v svoji poslanski pisarni. Jaz sicer nisem mogel ocenjevati, kaj je v bistvu bilo narobe, ampak lahko pa sem ocenil to, da so bili postopki strahovito predolgi, da se niso končali na hiter in enostaven način in da je pravzaprav tu na koncu bilo ugotovljeno, da je davčni organ zgrešil, da je delal narobe, ampak za to ni nosil nobenih posledic. Tako seveda bi predlagal, da v tem zakonu se tudi predvidi, da če je bila v postopku narejena določena napaka, da pač se to pri davčnem zavezancu na nek način popravi, da se na bolj enostaven način ta škoda, ki je nastala, odpravi. Nimam časa, da bi tukaj povedal konkretne primere, ampak lahko pa vam to posredujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miran Potrč. [[Ne.]] Naslednji je gospod Ciril Testen. [[Tudi ne.]] Časa ni več. Gospod mag. Milan Cvikl.
Hvala lepa, gospod predsednik oziroma gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci! Sicer še pričakujem, da bo vlada odgovorila na nekaj uvodnih vprašanj, ki smo jih postavili v imenu poslanskega kluba. Naj jih ponovim. Predvsem to, ali so predlogi sprememb, 22 ukrepov je predvideno v okviru gospodarskih reform, v polni meri uveljavljeni v davčnem postopku. In drugo. Pričakujemo odgovor vlade na razloge za pravzaprav ukinjanje določb zakona o dostopu do informacij javnega značaja v zakonu o davčnem postopku. Zakaj je to pomembno vprašanje? To je pomembno vprašanje zato, ker ste se sedaj s to davčno zakonodajo odločili v zakonu o davku od dohodka pravnih oseb, da bo, v narekovaju, "oblast" bodisi preko vlade, ki bo določila shemo za izvajanje regijske olajšave ali, bi rekel, preko Dursa, dovoljevali olajšave za vlaganja v raziskave in razvoj. In če imamo v zakonu o davčnem postopku določeno, da ni mogoče pridobiti o tem javno informacijo, samo dajem skrajni primer, potem ni jasno, ali bodo pravne osebe v Sloveniji v enakopravnem položaju pri uveljavljanju teh olajšav za vlaganje v raziskave in razvoj. Zato 423. člen in amandmaje, ki jih bomo predlagali, in pa diskusijo o tem, ali je v javnem interesu, da vsi v Sloveniji vemo, kako vlada uveljavlja regijske olajšave za raziskave in razvoj ali pa splošno olajšave za raziskave in razvoj, seveda bi veljalo vse to jasno v zakonu o davčnem postopku določiti. Se pravi, to je druga glavna pripomba in pričakujem odgovor. Tretje je pa tisto, kar smo že tudi včeraj rekli, pa očitno vam ni uspelo. V okviru ukrepov govorite o tem, da se bodo zmanjšali stroški davčnih zavezancev davčnega organa, v samem zakonu pa pravite, da zaradi tega ne bo nobenih posledic na proračun. Minimalno, kar bi morali povedati, da bodo nižji stroški, ker boste namesto tako imenovanih priporočenih pošt, pošt po povzetju, pošiljali odločbe z navadno pošto ali pa mislim, da bi moralo biti nekaj manj stroškov povezanih s tako imenovanimi v naprej izpolnjenimi dohodninami, ker bodo zaradi tega imeli davčni zavezanci nižje stroške. Pričakujem, da nam boste v nadaljevanju pojasnili, kakšni bodo dejanski učinki, finančno ocenjeno, tega novega zakona. Potem pa bomo v nadaljevanju lahko na tej podlagi sodili, na kakšen način bomo ta zakon podprli oziroma pričakujem, da bodo tudi nekateri amandmaji, ki so že v državnem zboru, in to amandmaji obrtne zbornice in drugih, tudi ustrezno upoštevani v nadaljevanju razprave. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnik vlade. Gospod minister, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kar nekaj vprašanj je bilo naslovljenih na sodelavca, gospoda generalnega direktorja davčne uprave. V skladu s poslovnikom lahko on neposredno na ta vprašanja odgovarja, če nekdo ne nasprotuje, zato bi prosil za vljudnost državnega zbora, če mu dovoli do besede. Sicer pa, kar se tiče vprašanja, ki je bilo izpostavljeno glede tega člena, ki je povezan s pravico do dostopa do informacij, bi pa rad samo rekel, morda, mi bomo ta člen ponovno prebrali, če ga je mogoče tolmačiti tako, kot ga je spoštovani gospod poslanec tolmačil. Bi pa rad povedal, da je bil tekst sam predmet marsikatere razprave, medresorske razprave, vključno z osebo, ki je odgovorna, da vodi ta urad sedaj, in je dobesedno tako napisano, kot je tudi sama gospa direktorica predlagala. Razumem, če nekdo lahko bere drugače, kot pa je intenca tega teksta, če bo to potrebno, bomo pa tudi to seveda pregledali in zagotovili, da bo stvar v redu in v skladu z zakonom. Ni pa bil namen, da bi zakon spreminjali ali pa sploh po nekih stranskih poteh prišli do nekega drugačnega položaja, kot pa je trenutno v zakonu zapisano. Torej, bomo to preverili. Če mi dovolite, bi potem prosil, da gospod Simič odgovarja, če kdo od poslancev ne nasprotuje.
Hvala lepa. Gospod direktor, imate besedo.
Hvala, predsedujoči. Pozdravljeni. Hvala poslanci. Hvala za besedo. Torej jaz bi v naslednjih nekaj minutah predstavil ta zakon o davčnem postopku. Tudi odgovoril bi na zastavljena vprašanja. Tukaj imam tri, štiri vprašanja, ki se nanašajo na finančne učinke. Potem mislim, da so bila vprašanja, ki jih je tudi postavil gospod Miran Potrč glede zastaranja, glede sestave komisije na drugi stopnji. Kot veste, sam zakon o davčnem postopku je nov zakon. Zakaj smo se tako odločili, kajti tudi sam sem sodeloval pri pripravi tega zakona v okviru komisije. Odločili smo se zaradi tega, ker je splošni del spremenjen v celoti. Zamenjane so določbe, poglavja so zamenjana, novi tekst in zaradi tega smo menili, da je najboljše, če ta zakon spremenimo v celoti, ker bo dosti bolj enostavno, kot same spremembe. Tisto, kar je pomembno v temu zakonu, je določba o zavezujoči informaciji, kar pomeni, če bo katerikoli zavezanec zaprosil davčno upravo za neko vprašanje, za nek odgovor na konkretno njegovo zadevo, bo davčna uprava na to vprašanje tudi odgovorila, imela bo čas šest mesecev. Ampak ta odgovor bo potem zavezujoč tako za davčnega zavezanca kot za davčno upravo. Tisto, kar je tudi novo v tem zakonu, je nedvomno zapisana, določba v dvomu v korist zavezanca, in to je v okviru načela sorazmernosti, kajti v primeru, da ima davčni organ kakršenkoli dvom, se bo vedno moral odločiti v korist davčnega zavezanca, kar mogoče v preteklosti ni bilo. Nova določba je tudi elektronsko arhiviranje dokumentacije, je sedaj nedvomno zapisano, da se dokumentacija lahko hrani elektronsko, da se poskenira, ni treba več hraniti originalnih računov. Velike novosti so tudi predložitve obračunov po izteku roka, kajti v preteklosti je bila določba, da je bila možna vrnitev v prejšnje stanje samo v 8-ih dneh po izteku roka, sedaj je to določeno, da v 8-ih dneh po prenehanju razloga za to, da je nekdo zamudil. Tista novost, kjer so možni tudi popravki obračuna po predlogu zakona, kar do sedaj ni bilo možno, pomeni, da vsakdo, ki bo ugotovil kakršnokoli napako, bo lahko v 30-ih dneh po poteku roka popravil ta svoj obračun. Dodatna novost je, da tudi zavezanec lahko obračun popravi, če je svoje obveznosti ugotovil v obračunu previsoko. Sedaj ima možnost po novem zakonu, če bo sprejet, da bo lahko v 12-ih mesecih po oddaji obračuna popravil ta svoj obračun in bo tudi davek, če ga je preveč plačal, vrnjen. Zamudna obrestna mera se znižuje z 10,9% na 10%. Pri odlogu smo uvedli kar nekaj novosti, ki jih predlagamo. Predvsem z vidika poenostavitve in tudi zmanjšanja administrativnih ovir gre predvsem za dejstvo pri zavezancih fizičnih osebah, ki so vlagale prošnje za odlok, je v zakonu zapisan predlog, da lahko fizična oseba zaprosi za trimesečni odlok ali trimesečno obročno plačilo dohodnine, brez da bi predlagala kakršenkoli dokaz o tem, kajti do sedaj v praksi se je dogajalo, da so ti postopki odobritve tega odloka trajali 2, 3, 4 ali 5 mesecev in je bilo nelogično, da nekdo čaka pet mesecev, s tem, da je še dodatna določba, ki je tudi novost, je pa dejstvo, da če nekdo pride in reče: "Jaz bom zastavil svojo nepremičnino ali pa kakšno drugo premično premoženje, da bom zavaroval svoje plačilo davčnega dolga, da se tudi v tem primeru plačilo davčnega dolga odloži za 12 mesecev. Novost je tudi izenačitev pravnih oseb in s.p.-jev glede stečaja. Do sedaj je bila določba v zakonu o davčnem postopku, da če gre samostojni podjetnik v stečaj, se reši vseh dolgov, razen davčnega dolga. Ta zadeva je sedaj po predlogu izenačena in tudi s.p. se, ko sproži stečaj in ko je stečaj zaključen, po zaključku stečaja ni več dolžan davčni upravi ničesar. Zastaranje se ne razlikuje dosti od sedanje določbe, je približno identičen tekst. Tisto, kar je bilo včeraj vprašanje gospoda Potrča, kako je pri zastaranju, če država dela prepočasi, torej tukaj imamo dve zadevi. Če dela država prepočasi, torej predolgo trajajo postopki in je zadeva zastarala zaradi izteka 10-ih let, zavezancu tega davka ni potrebno plačati. Če zavezanec ima zahtevo za vračilo, pomeni, da je postopek trajal toliko let, recimo 10 let, in zavezanec je davek plačal, postopek ni končan, ni ugotovljeno pravnomočno, da je on kriv, v tem primeru kljub temu, da izteče 10 let, se počaka, to je praviloma postopek na vrhovnem sodišču, da je ta postopek rešen in če je rešen v prid davčnega zavezanca, se mu ta denar vrne kljub zastaranju desetih let. Ta zadeva je glede zastaranja potem urejena. Če se še dotaknem vročanja. Poslanec gospod Gantar je omenil, pri vročanju je zadeva naslednja. Zakaj smo se odločili za to navadno vročanje? Že danes je vsaka pošiljka, ki je poslana s povratnico ali s priporočeno pošto, 16. dan navadna pošilja, torej 16. dan jo poštar vrže v pisemski nabiralnik, kot da je bila poslana z navadno pošto. Zaradi tega menimo, da nima smisla čakati 16. dan. Kar se tiče samih sredstev, če izhajamo iz dejstva, da bo letos milijon 275.000 dohodninskih odločb, ocenjujemo, da jih bo drugo leto nekaj manj, bom povedal v nadaljevanju, zakaj, bo drugo leto milijon 150.000, in pa če vemo, da imamo nadomestil za uporabo stavbnega zemljišča okrog 630.000, to pomeni, da smo to nekje pri številki milijon 900 ali pa milijon 800 tisoč vseh pošiljk, razlika med povratnico, torej pošta poslana s povratnico in pa navadno pošiljko, je 390 tolarjev, to pomeni, če to izračunamo, je nekje okrog 700 milijonov manjši strošek poštnine za davčno upravo. Kar se tiče poštnine in vročanja, tistih dilem, ki se lahko upravičeno pojavljajo, kaj pa, če nekdo pošiljke ne dobi. Logika, filozofija davčne uprave je danes nekoliko drugačna, kot je bila v preteklosti. Predvsem je na prvem mestu za nas davčni zavezanec in tudi v zakonu je zapisano, fikcija, to pomeni, poslano je z navadno pošto, je fikcija vročitve 20. dan. To pomeni, ko bomo na davčni upravi ugotovili, da 50. dan pomeni še 30-dnevni rok plačila, nekdo ni plačal davka, ga bomo poklicali in preverili, zakaj davka ni plačal, in mu bomo v tem primeru poslali s povratnico. Izhajamo predvsem iz ekonomičnosti, kajti pri dohodnini, če bo poslanih milijon sto, milijon dvesto tisoč dohodninskih odločb, če imamo današnjo predpostavko, da je 66% vračil, pomeni, da lahko pričakujemo, da 66% davčnih zavezancev sigurno ne bo ugovarjalo, da pošte ni prejelo, in tudi ostali ne, kajti teh zadev ni toliko, da bi nekdo rekel, da pošte ni prejel. Poleg tega moramo še vedeti, koliko ljudi dela na samem postopku zlaganja teh povratnic, potem ko pridejo povratnice nazaj. Če rečemo samo, da je to mogoče milijon devetsto manj vrstic pri sami pošti, ki jo mora nekdo podpisati, da je to milijon devetsto manj podpisov, da so tudi poštni delavci manj obremenjeni, mislim, da je taka določba dokaj pozitivna. In pričakujemo torej, da se bomo s tem razbremenili vsi, tako zavezanci kot delavci davčne uprave. Pri informativnem izračunu dohodnine bi povedal naslednje - kar ste tudi omenili, gospod Gantar, dvom, da naj ne hitimo preveč, ker se bo lahko kaj zgodilo tudi zaradi informacijskega sistema. Jaz se tega zavedam, torej zavedamo se tega vsi v davčni upravi, zaradi tega zelo intenzivno delamo na spremembi informacijskega sistema. Kar se tiče same dohodnine, če govorimo o dohodnini 2006, ki jo bomo napovedali v letu 2007, ocenjujemo, da večjih težav ne bi smelo biti. Ta dohodnina v letu 2007 za leto 2006 bo naš test za dohodnino 2008 za 2007. Pomeni, da bomo drugo leto, tako kot je tudi z zakonom predvideno, poslali predizpolnjene obrazce s podatki, ki jih bomo imeli. Zavezanci bodo pa potem v spodnji vrstici, ker bo še ena vrstica spodaj, vpisali pravilne podatke, če se bodo njihovi razlikovali. S tem, da pa v letu 2008 za 2007, če bo zakonodaja sprejeta tako, kot je, da bomo lahko vse podatke dobili preko kontrolnih podatkov, potem pa ocenjujemo, da tega več ne bo potrebno in da bodo zavezanci lahko te zadeve samo preverili in tudi ne reagirali, enostavno ne bodo tudi vrnili nazaj; ko bo potekel 15. dan od takrat, ko bomo poslali, bomo šteli, da je odločba izdana. Zavedam se vseh posledic, zavedam se vseh možnih zadev, ki lahko tudi letijo potem na davčno upravo, ampak to moramo storiti. Ne vidim, zakaj ne, fizično je vse to možno izvesti. Tisti, ki delajo na računalniški podpori, bodo te zadeve morali izpeljati. Mislim, da se ne smemo ustrašiti nobene zadane vloge, ampak enostavno moramo stvari izpeljati in zadeva je zaključena. Tudi letošnja dohodnina, kakršna je in kot poteka, jo bomo na koncu zaključili. In jaz si želim, da drugo leto ne bo toliko ljudi čakalo te svoje napovedi, da ne bo toliko ljudi obremenjenih s tem, ali so pravilno vpisali ali ne. Zavezance moramo teh obveznosti razbremeniti. In tisto, kar bi še povedal na koncu, če odgovorim še na vaše vprašanje, gospod Potrč, glede formiranja te zadeve, glede druge stopnje oziroma nekega strokovnega sveta, kar je vaš predlog. O tem sem že tudi pred leti govoril. Moje stališče je šlo v drugi smeri, in sicer, da bi na drugi stopnji, podobno kot imajo v Avstriji, v okviru nekega senata bila, recimo, dva predstavnika izven davčne uprave, izven ministrstva za finance, ki bi odločalo o teh zadevah, da bi se ustvarila neka nevtralnost. Osebno menim, da ta strokovni svet je mogoče še nek dodatni organ. Mislim, da je bolje, da razmišljamo, da bi v okviru druge stopnje še nekoga dodali, ki bi odločal. Mislim, da imajo podobno rešitev v Avstriji in jo poznam že od prej. Končni cilj davčne uprave pri vsem tem je, da bi komunikacija z davčno upravo potekala od doma in to je tudi naš končni cilj, ki ga želimo izpeljati. Zaradi tega pa tudi potrebujemo davčni postopek, ki bo naravnan, če rečem temu, elektronsko. Davčni postopek, ki bo imel v sebi skupaj z vso pripadajočo davčno zakonodajo čim manj določb, ki zahtevajo od zavezancev vpisovanje kakršnihkoli podatkov. Vse podatke moramo dobivati mi iz kontrolnih podatkov in tudi pač vpisati. Toliko bi imel glede tega. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod državni sekretar, mag. Šircelj.
Hvala lepa. Glede usklajenosti samega zakona o davčnem postopku z ukrepi oziroma z gospodarskimi in socialnimi reformami za povečanje blaginje Slovenije oziroma z okvirom, bi rekel naslednje. Prvi ukrep, skratka, da gre za celotno spremembo splošnega dela zakona o davčnem postopku je vključena v zakon. Uvedba pojmovnika ni v enem samem členu, je pa v ostalih členih. Tako lahko tukaj rečemo, da je to delno. Uzakonitev davčne tajnosti do pravnomočnosti davčnega postopka je vključena. Zmanjšanje neučinkovitega administriranja z uvedbo mejnih zneskov, do katerih se davčni postopka ne uvede in davek ne plača po načelu stroškov in koristi postopek, kot je bilo že povedano, to je vključeno. Uvedba elektronskega pošiljanja podatkov davčnemu organu, kot je direktor davčne uprave povedal, je to vključeno. Oddaja napovedi ali popravkov napovedi po izteku roka za vložitev, je vključeno. Samoprijava je vključena. Enakopravna obravnava davčnih zavezancev je vključena. Uporaba načela v dvomu v korist davčnega zavezanca je vključena. Možnost uvedbe davčnega pregleda na zahtevo davčnega zavezanca, tukaj je prišlo do različnih strokovnih mnenj in stališč v okviru skupine, ki je dejansko pripravila to davčno zakonodajo. Enostavno je bilo ocenjeno, da bi šlo v takšnem primeru za prevelik vpliv davčnih zavezancev na politiko davčnega organa. Zaradi tega se v tem trenutku strokovna skupina in potem tudi ne ministrstvo za finance ni opredelila do tega, da bi davčni pregled lahko bil opravljen na zahtevo davčnega organa. Proučitev možnosti uvedbe obvezujočega mnenja, obvezujoče mnenje je vključeno. Proučitev možnosti poravnave pri plačilu davčnega dolga ni vključeno. Tudi tukaj so pravni strokovnjaki tehtali med tem, ali bo to vključeno ali ne. Ta določba oziroma ta rešitev bi pomenila vprašanje korupcije in koruptivnosti in predvsem glede enakega obravnavanja davčnih zavezancev. Skupina se je zavzela, da enotno izvaja celoten zakon. S tega zornega kota je tudi odločila, da v tem trenutku enostavno to še ne bi bilo primerno. Meritornost odločitve na drugi stopnji. Skupina je prišla do zaključka, da bi lahko bili davčni zavezanci v določenih primerih v slabšem položaju, saj v tem primeru ne bi bilo pritožbe, zato se ta rešitev ni vključila. Obveznost roka inšpekcijskega pregleda in časa reševanja pritožb. Skupina je prišla do zaključka, da različni primeri zahtevajo različne roke in s tega zornega kota, predvsem inšpekcijskega pregleda, tudi imamo različne davčne zavezance glede na velikost in glede na zahtevnost. Zaradi tega ta določba oziroma ta rešitev ni bila vključena. Potem imamo razširitev izvršbe na premoženjske pravice deležev v družbah itn. To je bilo vključeno. Poenostavitev odmere dohodnine, vključeno. Možnost uveljavljanja davčnih olajšav do izdaje odločbe v postopku davčnega nadzora je vključeno. Možnost dogovarjanja o rokih za oddajo letnih davčnih izkazov za različne skupine zavezancev, to ni vključeno. Enostavno takšne rešitve imajo v nekaterih državah, vendar je glede na samo poslovno politiko davčnega organa bilo odločeno, da v tem trenutku ti roki ostajajo enotni. Poenostavitev plačila davčnih odtegljajev in določitev roka plačila, to ostaja enako kot v prejšnjem zakonu. Odprava izdajanja dovoljenj, ki po nepotrebnem obremenjujejo davčni organ, to je vključeno. Včeraj je bilo tudi že povedano, v okviru zakona o davku od dohodka pravnih oseb, da [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]preoblikovanja ni več dovoljen. Preureditev davčnih prekrškov, je vključeno. Zakonska ureditev poklica davčnega svetovalca naj bi se glede na posebno direktivo o storitvah v Evropski uniji, ki predvsem govori o liberalizaciji tovrstnih poklicev in še nekaterih drugih, da ni primerno, da se zakonsko uredi celotna ureditev nekega poklica. Navsezadnje to pomeni tudi določeno monopolizacijo, monopolizacijo samih poklicev. Poleg tega se proučuje na ministrstvu za finance možnost enkratne uvedbe davčne amnestije. Tukaj govorimo o proučitvi in tehtanju dobrih in slabih strani ter izenačujejo se načini obdavčevanja različnih oblik. Zamudne obresti so se pa znižale iz 10,9% na 10%. Ta okvir ukrepov gospodarskih socialih reform je vsekakor skupini pomenil osnovo za njeno delo, prav tako ministrstvu za finance in vladi. Vsaka od teh rešitev kot tudi ostale rešitve na področju davčnega sistema so bile ponovno proučene, ponovno pretehtane, seveda z namenom, da se zagotovijo najbolj optimalne rešitve in seveda tiste rešitve, ki so v danem trenutku realno možne. S tega zornega kota mislim, da je narejeno v zakonu o davčnem postopku veliko, veliko predvsem v korist davčnih zavezancev in veliko tudi v optimizacijo samega poslovanja davčne uprave, kar pomeni tudi učinkovitejše poslovanje davčne uprave. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki so to želeli, so dobili besedo. Ker čas določen za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena poslovnika še kdo razpravljati. Prosim za prijavo. Vlada tudi želi? Ja, prosim. Vsak razpravljavec ima na voljo 5 minut. Izvolite, gospod Milan Cvikl.
Gospod podpredsednik, jaz bi vseeno vas prosil, glede na to, da smo že včeraj imeli ta zaplet, da zaenkrat 71. člen, prvi odstavek, še vedno ni spremenjen in nasprotujem temu, da ste se odločili, da omejite zadevo na 5 minut in bi prosil, da dovolite razpravo v okviru časa, ki je na voljo. Verjemite pa, ne bomo porabili, štirje smo, ne bo vsak porabil 15 minut.
Hvala lepa. Gospod Milan Cvikl imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Upam, da mi seveda po 5-ih minutah ne bo odbilo. To, kar smo slišali s strani predstavnikov vlade v zvezi s temu kaj je od ukrepov iz okvira gospodarskih reform bilo izpolnjeno, je preprosto tudi to, kar smo napovedovali. V okviru gospodarskih reform knjižica, ki jo je vlada izdala pred tremi meseci, pravzaprav na teh najbolj težkih zadevah, da tako rečem, preprosto ni uresničen. Ne bom sedaj govoril o ostalih zadevah, o ostalih ukrepih, ker prvi ukrep gospodarskih reform, minister se ga bo dobro spomnil, pravi, da bo do leta 2008 se javna poraba zmanjšala za 2%, do leta 2012 pa še za naslednji 2% točki. Ampak pustimo ta prvi ukrep, če že ni bil izpolnjen. Poglejmo si ta peti ukrep. Kratka kalkulacija tega, kar je bilo navedeno s strani gospoda državnega sekretarja, kaže, da od 24-ih ukrepov jih osem ni bilo uresničenih ali ena tretjina. To je seveda tudi pričakovano, ker jaz mislim, da tako ali tako je lanskoletna velika poletna "gonja" okoli reform bila samo predvsem velika piarovska akcija. To, kar se tukaj vidi, uveljavljeni so bili tisti predlogi sprememb, ki so že kar dolgo od tega nastajali v strokovnih službah, tiste nekatere zadeve, ki so se pač politično metale notri pa naj bo to "možnost uvedbe davčnega pregleda na zahtevo davčnega zavezanca" ali pa možnost "uvedbe obvezujočega menja", "meritornost odločitev na drugi stopnji", itd., to se pač preprosto ni dalo notri. Drugo vprašanje je, zakaj ste sploh pred tremi meseci izdali publikacijo - ta publikacija ima datum junij 2006, gospod minister na prvi strani, v kateri ste vse to zapisovali. To je seveda druga stvar. Veseli pa me, da je gospod generalni direktor predstavil konkretne učinke enega od ukrepov, se pravi odločitev o tem, da pač ne bo več priporočene oziroma pošte s povratnico, ampak da bo pač ta pošta navadna. To je stvar diskusije. 700 milijonov bo davčna uprava privarčevala. Predpostavljam, da se bo to tudi poznalo v proračunu, da bo zaradi tega za 700 milijonov proračun zmanjšan, ali pa da bo seveda eksplicitno zapisano, da bo teh 700 milijonov generalni direktor lahko uporabil za povečanje investicij, ki so potrebne v informacijsko tehnologijo. To seveda pričakujem. Zato bi najmanj, kar bi bilo tukaj za napisati pri oceni finančnih posledic, bi bilo za napisati to, da se zmanjšujejo materialni stroški v višini 700 milijonov in da se zaradi tega povečuje investicijski del državnega proračuna. Ko boste v dveh, treh letih te investicije izvedli, potem bo lahko naslednji minister za finance Davčni upravi Republike Slovenije sredstva pač tudi zmanjšal. Vemo, da projekti imajo nek enkraten ciklus. In ko vi izvedete investicijo v informacijsko tehnologijo, potem načeloma naj bi bilo seveda stroškov, tekočih stroškov manj, zato seveda pričakujem, da na dolgi rok bomo videli to zmanjšanje stroškov davčne uprave za približno 3 milijone evrov. Drugače pa je poenostavitev davčnega postopka in zakona o davčnem postopku z vidika povedanega in predpostavljenega očitno korak naprej. Dve tretjini ukrepov sta se uresničili. Seveda pa počakajmo, kako se bo v praksi uvedla v polni meri uveljavitev teh aktivnosti, ki jih je napovedal predvsem gospod Simič. Da ne bo gospod predsedujoči v dilemi, ali mi še pusti čez pet minut ali ne, prekinjam svojo diskusijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Veršnik.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim. Zelo vesel sem, da se predvideva povečanje vpliva informacijske tehnologije na samo delo davčne uprave in mislim, da je to pot v pravo smer. Nekako pa težko razumem gospoda Gantarja, ki izraža neko skepso okoli uvedbe tega sistema v davčni upravi. Jaz sem prepričan, da so gospodje, ki so to prinesli sem v parlament, vedeli, kaj delajo in da razumem, da lahko nastane veliko težav. Vendar iz pojasnila, ki smo ga ravno danes dobili, lahko sklepam, da je zadeva pripravljena tako, da ni treba izraziti kakšne posebne skepse do tega, da sistem ne bi zaživel takrat, kot je bil predviden. Glede pošte pa mislim, da je to zelo racionalno obnašanje. Mislim, da se vlada na vseh področjih podobno racionalno obnaša. Za tistih nekaj odločb, ki jih ne bodo dobili ali ki jih namenoma ne bodo dobili, pa mislim, da je vseeno, če je postopek nekoliko daljši. Večina pa, mislim, da bo dobila odločbo, ne glede na to, koliko podpisov je pod poštnim prejemom te odločbe. Tako da mislim, da je to še dodatno zagotovilo, da se gleda na racionalizacijo na vseh področjih, in davčna uprava je tudi ena od teh. Trdim pa še to, da v preteklosti, ko smo na komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ obravnavali stanje informatizacije v državni upravi, smo velikokrat ugotavljali, da ni dobro ali celo, bi rekel, da je slabo. Zato bomo zdaj morali plačati ta račun in se spopasti z investicijo in informatizacijo v večjem obsegu, kar pa v današnjem času zagotovo ni strošek oziroma se bo prav gotovo efekt vrnil skozi krajši čas. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod dr. Pavel Gantar. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani minister s sodelavci in sodelavkami! Najprej bi rekel, da je kar prav, da je elektronska naprava v tem državnem zboru mojo razpravo uvrstila za razpravo kolega Veršnika, ker če bi bilo obratno, kolega Veršnik ne bi imel o čem razpravljati, tako da je to kar dobro. Moja poanta v zvezi s tem ni v tem, da ni treba hiteti. Nasprotno, treba je hiteti, vendar veliko časa je pri postavljanju koncepta informatizacije davčne uprave že bilo izgubljenega. Tisto, na kar sem opozoril, je, da je to zelo resen posel in da je po mojem mnenju večji, kot se marsikdo zaveda, po tem, kar pač vem. Moje opozorilo je šlo predvsem v smer, da naj ne poskušajo iskati nekih provizoričnih rešitev, ker se bodo potem lahko iztekle v večje probleme in eventualne resne motnje pri delovanju. Stvari je treba zgraditi v zalednem sistemu tako rekoč temeljito, ne pa samo s premoščanjem sedanjih pomanjkljivosti. To je pomembna zadeva. Kar zadeva pošto, me je odgovor generalnega direktorja v določeni meri pomiril. Če še enkrat pogledam ta člen, ključnega pomena, da to zadevo sprejmem, je, ali potem, ko je 20 dni ta rok presunkcije vročitve in 30 dni plačila, ali je 31. dan ta zavezanec že prekrškar ali ni. In če ni, se pravi, da davčna uprava potem stopi z njim v stik, kaj se je zgodilo, da ni dobil, in tako naprej, da mu potem tudi osebno vroči, da plača, potem je to v redu. Potem mislim, da tu ni nobenih problemov. Administrativni in drugi stroški, zmanjševanje le-teh je tako veliko, da se to splača početi. In mislim, da je to delo na osnovi izkušenj. Davčna uprava potrebuje svoje izkušnje, davčna uprava ni zelo fleksibilna organizacija in če so prišli do teh izkušenj, je prav, da se vgradijo in spremenijo. Naslednja stvar, ki bi jo rad povedal, e-dohodnina. Torej stanje na področju e-dohodnine. Čeprav je aplikacija za uporabnika razmeroma dobra in primerna, ker preprosto posnema klasično, pisno papirno aplikacijo, čeprav je primerna, pa je število danih dohodnin nerazumljivo nizko, elektronskih dohodnin, ob dejstvu, da je penetracija interneta v slovenskih gospodinjstvih 50% in ob dejstvu, da 700 tisoč prebivalcev, sem štejemo tudi otroke, ki ne oddajajo dohodnine, razmeroma redno na mrežni ravni uporablja internet. Torej premalo. Ta elektronska oddaja dohodnine bi bistveno znižala transakcijske stroške tega početja, zato bi bilo smiselno razmisliti o določenih bonitetah ali olajšavah ali nekih ugodnostih za tiste, ki gredo na elektronsko dohodnino. Nekaj pa tudi morajo sami najprej storiti. Najprej morajo dobiti varno digitalno potrdilo. S tega vidika bi mogoče do drugega branja bilo smiselno razmisliti, kakšne bi bile te opcije. Nekatere poznamo. Jaz jih ne bom razlagal. Recimo takojšnje plačilo dohodnine, se, recimo, mu prizna 10% popust ali kaj podobnega. In podobne stvari bi bile po mojem mnenju ugodne, da bi zvečali število tistih, ki elektronsko oddajajo dohodnino. Toliko za enkrat. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod državni sekretar. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Rad bi odgovoril na vprašanje, kaj je bilo upoštevano in kaj ni bilo upoštevano. Enostavno, zakon o davčnem postopku ter tudi okvir celotnih gospodarskih in socialnih reform niso takšna tvarina, ki bi enostavno zahtevala to, da se določeni ukrepi enostavno, bom uporabil zelo grdo slovensko besedo oziroma ne slovensko besedo, prekopirajo v zakon, in da enostavno tam obstanejo, ne da bi jih tukaj ponovno proučili. Mislim tukaj, da je že gospod poslanec Gantar povedal, da ta zadeva je občutljiva zadeva, nanaša se na vsakega davčnega zavezanca, na položaj davčnega zavezanca. Zaradi tega so bili ti ukrepi, ki so bili napisani v okviru gospodarskih reform, dejansko ponovno strokovno proučeni tudi glede na to, kaj se lahko naredi v določenem trenutku. Zaradi tega ni tudi umestno, da se enostavno neki ukrepi seštevajo in odštevajo, ne da bi se ugotovila njihova medsebojna povezanost, njihovo dejansko udejanjanje v praksi oziroma v samem delovanju v odnosu do davčnih zavezancev in nenazadnje v politiki davčne uprave. S tega zornega kota določeni ukrepi, ki so bili tukaj izločeni, niso prišli v zakon, kar pa seveda je daleč od tega, da ne bi z zakonom o davčnem postopku postavili odnos davčna uprava: davčni zavezanec na nek drugačen temelj, ki bo vsekakor bolj prijazen do davčnih zavezancev, na eni strani, ki bo zagotavljal večjo pravno varnost davčnim zavezancem in bo omogočal, da bo davčna uprava tudi bolj učinkovita. Po drugi strani pa bodo ti učinki, ki jih je omenil gospod generalni direktor davčne uprave, napisani za drugo branje v obrazložitvi, kar pomeni, da bo vlada tu dopolnila obrazložitev zakona. Tako da bo milijon in sedemsto, o katerih je bilo govora, dejansko opredeljenih v sami obrazložitvi. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DAVKU NA DODANO VREDNOST. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. V zvezi s tem zakonom je skupina desetih poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom, zahtevala, da državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev predloga zakona. Izvolite, gospod minister Bajuk.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! S predlaganim zakonom se ureja sistem davka na dodano vrednost. Temeljni cilj predloga novega zakona je zagotoviti večjo preglednost celotnega zakona, in sicer poenotenje opredelitev, redakcijske spremembe celotnega besedila, preštevilčenje členov, združevanje posameznih členov v podpoglavja, ki obravnavajo določeno tematiko. V zakonu so ohranjene vse dosedanje sestavine in vsebine: določitev davčnega zavezanca, predmeta obdavčitve, trenutka nastanka davčne obveznosti, davčne osnove, davčne stopnje, ponavljam, davčne stopnje, davčne oprostitve, administrativne obveznosti zavezancev, posebni postopki obdavčevanja, obveznost registracije in pridobitev posebne DDV identifikacijske številke. Pravila se glede na veljavni zakon bistveno ne spreminjajo, vsebinske novosti so pojasnjene v nadaljevanju. Besedilo novega zakona je zastavljeno v smeri, da se veljavni zakon čim bolj natančno prilagodi zavezujočim pravilom, uveljavljenim v 6. direktivi, ki jih morajo upoštevati vse države članice Evropske unije. V splošnem predlog zakona ne pomeni spremembe ureditve sistema davka na dodano vrednost, prav tako se ne spreminja višina davčnih stopenj, uvajajo pa se določene poenostavitve sistema. Predlog zakona spreminja definicijo obsega prometa, ki se upošteva pri presoji o tem, ali gre za malega davčnega zavezanca ali ne. Obseg prometa je po novem opredeljen kot obseg obdavčenega prometa in le točno določenega oproščenega prometa, hkrati pa se dviguje tudi prag obsega prometa s trenutnih 20.800 evrov na 25.000 evrov. To pomeni pomembno administrativno poenostavitev za zavezance, ki opravljajo predvsem oproščeno dejavnost, saj jim ne bo več treba predlagati obračunov DDV, spremljati DDV prometa in izvajati drugih administrativnih obveznosti, ki veljajo za zavezance za DDV. Na pobudo civilne družbe se ukinja polletno davčno obdobje, tako da bodo davčni zavezanci predlagali le mesečne in trimesečne obračune DDV-ja. Na področju vodenja davčnega knjigovodstva je odpravljeno vodenje posebnih davčnih knjig za DDV. Potrebni podatki za DDV namene se bodo zagotavljali v knjigovodstvu davčnega zavezanca. S predlog zakona se uvajajo davčna skladišča, v katerih se bo hranilo določeno blago, pridobljeno iz drugih držav članic oziroma blago, ki je namenjeno dobavi v druge države članice. Davek se bo izračunal ob iznosu blaga iz davčnega skladišča, to pomeni, nadaljnjo poenostavitev za zavezance predvsem v smislu odlaganja obveznosti za plačilo DDV-ja in s tem likvidnostnega razbremenjevanja zavezancev. Vračilo presežka DDV-ja po obračunu DDV ni več omejeno glede na vrednostni limit in se davčnemu zavezancu na njegovo zahtevo vrne v 60-ih dneh po predložitvi obračuna DDV-ja, neodvisno od višine zneska presežka DDV-ja. Pri določitvi davčnega obdobja za trimesečne davčne zavezance se zvišuje zgornji vrednostni limit s trenutnih 20 milijonov tolarjev ali 83 tisoč 460 evrov na 210 tisoč evrov. Nekateri davčni zavezanci, ki morajo po trenutni ureditvi izpolnjevati obveznosti iz naslova DDV-ja za koledarski mesec, bodo po novem obračune DDV sestavljali na trimesečno obdobje. Omejitev odbitka DDV po predlogu zakona ne velja več za vozila, ki se uporabljajo za opravljene dejavnosti prevozov s taksijem. Opravljene so bile tudi potrebne prilagoditve zneskov v zvezi s prehodom na evro. Na podlagi vseh teh značilnosti, ki sem jih na kratko tukaj predstavil, predlog zakona predlagamo v imenu vlade, da državni zbor sklene, da je ustrezen za nadaljnjo razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanski skupin. Besedo ima gospod Miran Potrč v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod minister s sodelavci! Pri predlogu zakona o davku na dodatno vrednost je po našem prepričanju mogoče in treba govoriti o dveh vprašanjih. Prvič o tem, kako je višina in sistem DDV-ja postavljen v okvir davčne reforme in proračunske razprave, se pravi o tem, ali bo ali ne bo zvišan davek na dodatno vrednost za leto 2008, kakšne bi bile posledice takšne odločitve, zakaj bi bila taka odločitev sploh potrebna in podobno. Drugo, povedati kakšno misel, besedo o sami vsebini zakona, ki ureja, bi rekel, razen same stopnje, ki ta moment formalno res ni spremenjena, predvsem vprašanja načinov obračuna in druga vprašanja, povezana z zakonom o davku na dodano vrednost. Naj se zadržim najprej pri prvem vprašanju in ponovim naše temeljno stališče, da je najava vlade, da bi za leto 2008 dvignila obe stopnji davka na dodano vrednost, nižjo od 8,5 na 9 in višjo 20 na 21%, za nas nesprejemljiva. Ne gre zgolj in samo za politično vprašanje, ampak gre tudi za posledice takšne odločitve, ki so jih ocenili strokovnjaki, ko so pripravljali različne podlage za davčno reformo. Institut za ekonomska raziskovanja, ki ga je vlada naprosila za oceno različnih modelov možnih rešitev davčne reforme, se je izrecno opredelil proti dvigovanju stopenj davka na dodano vrednost in povedal, da če bi se takšna odločitev sprejela, bi to imelo več različnih negativnih posledic. Prvič, prišlo bi najverjetneje do negativnih učinkov na gospodarsko rast kot prvo. Drugo, prišlo bi do tega, da bi se najverjetneje povečala stopnja inflacije. In tretje, jasno je zapisno, da bi povišanje stopnje DDV-ja pri vseh dohodkovnih razredih, razen pri najvišjem, izničile vse pozitivne učinke davčne reforme na blaginjo gospodinjstev. Skratka, vse tisto, kar vlada, predvsem pa nekateri kolegice in kolegi poslanci koalicije govorijo o tem, kako je to edinstvena davčna reforma, ki bo razbremenila vse davkoplačevalce, ki je prvič prijazna do ljudi, pa bo dala manj davkov posameznikom, pa bo dala manj davkov podjetjem, kar je vse daleč od resnice in se bo pokazalo čisto zares šele leta 2008, ko se bodo prvi davki plačali, ne bo - sigurno ne - res, po mnenju stroke ne bo res, če bo prišlo do dviga davčne stopnje. Jaz zato pričakujem, da bo vlada jasno povedala, da tega ne bo storila, ker je dolžna po strokovnih ocenah to storiti samo zato, ker se je pač odločila, da je temeljni cilj njene davčne reforme razbremeniti najbolje plačane posameznike. In zato, da bi bistveno razbremenila najboljše plačane posameznike in da to ne bi preveč bodlo v oči, je šla in je kompletno spremenila sistem dohodnine, o čemer smo govorili včeraj, samo velja povedati, da je v tem sistemu dohodnine pač tistim, veliki večini, tričetrt, ki so v najnižjih dohodkovnih skupinah, z dohodnino dala manj kot tisoč tolarjev na mesec, tistim najvišjim pa 50, 60, 100 in tudi več 100 tisoč tolarjev na mesec. In če pogledamo dohodnino, vi dobro veste, da tisti, ki bi, recimo, s 100.000 plače pridobil morda navidezno z zakonom o dohodnini 500 ali 700 tolarjev, da bi s spremembo višine davčne stopnje za davek na dodano vrednost samo za 1%, izgubil najmanj 1000 tolarjev. In da v tistem momentu, ko bo v letu 2008 davek na dodano vrednost dvignjen, bo vse karkoli danes govorimo o pozitivnih učinkih dohodnine izničeno in bo pomenilo poleg vsega drugega, kar vlada pripravlja - se pravi, tudi zakon o transferjih socialnih, načinov njihovega obračunavanja, tudi druga vprašanja -, bo dvig davka na dodano vrednost vse to izničil in ne bo imelo več nobene vrednosti. Zato se nam zdi vredno to poudarjati in povedati, da so te rešitve iz strokovnih in iz političnih razlogov v celoti nesprejemljive. Kar pa zadeva same tehnične rešitve, pa moramo reči, da pri spremembi zakona o davku na dodano vrednost imamo nekaj idej za možno dopolnitev, ki bi bile po našem mnenju strokovno boljše in bi pomembnejše vplivale na korektnost samega predloga, ne bi pa imele nobenih fiskalnih posledic. Takšne naše ideje so naslednje: pravica do odbitka davka na dodano vrednost ne sme biti vezana na fakturo z vsemi elementi, to je administrativno omejevanje temeljne pravice davčnega zavezanca v sistemu davka na dodano vrednost, kar je v nasprotju z načelom sorazmernosti kot enim od temeljnih načel evropskega prava, prav tako pa bo v nasprotju z odločitvijo evropskega sodišča. Drugo. Poleg praga za vstop v sistem obračunavanja in plačevanja davka na dodano vrednost po plačani realizaciji, to je 208.000 evrov, naj se določi tudi prag za obvezen izstop iz sistema in, recimo, delovno predlagamo višino 250.000 evrov, kar bo olajšalo poslovanje tistim zavezancem, ki za malenkost prekoračijo prag. In kot tretja ideja, uvede naj se možnost skupinskega obračunavanja in plačevanja davkov na dodano vrednost, kar je praska nekaterih držav članic in kar lahko nekaterim skupinam davčnih zavezancem olajša likvidnosti tok brez posebnih posledic za proračun. Naj sklenem. V kolikor gre za tehnične rešitve v zakonu, so sprejemljive z nekaterimi popravki. V kolikor gre za politični predlog, da naj se na podlagi tega zakona tudi dvigne stopnja davka na dodano vrednost, je takšna ideja za nas nesprejemljiva. In da ima ta ideja povezavo s samim zakonom, se vidi v rešitvi 145. člena, ki pooblašča, da se je za 15% lahko z zakonom o izvrševanju proračuna spreminjajo stopnje davka na dodano vrednost, kar pomeni, ni treba posegati v zakon, se pa z odločitvami ob sprejemanju proračuna ta stvar naredi; vemo, to ni nova rešitev, tudi v veljavnem zakonu jo imamo, k sreči se nikoli doslej ni uporabila, tokrat prvič, tako kot kaže vladna politika, pa bi jo želela vlada v zakonu imeti zato, da za leto 2008 ne bi rabila spreminjati zakona o davku na dodano vrednost, ampak bo preko zakon o izvrševanju proračuna uveljavila svojo namero za povišanje davka na dodano vrednost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ciril Testen v imenu poslanske skupine Nova Slovenija.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Minister s sodelavci, spoštovane poslanke in poslanci. Jaz se bom poskušal malo bolj natančno držati vsebine. Predlog zakona o davku na dodano vrednost je preglednejši, jasnejši, sledi smernicam uveljavljanja šesti direktivi. V Novi Sloveniji podpiramo predlagane spremembe, ki prinašajo rešitve oziroma poenostavitve za zavezance. Omeniti velja vrsto ugodnosti in poenostavitev, ki jih zakon predlaga. Tukaj gre za uvedbo davčnih skladišč, ki pomenijo odlok plačila davka na dodano vrednost do iznosa določenega blaga iz davčnega skladišča. Prav tako je potrebno omeniti, da se bodo po novem transakcije, pri katerih gre za prenos stvarnih pravic in deležev na nepremičninah, ki dajejo imetniku lastninsko pravico oziroma pravico posesti na nepremičnini ali delu nepremičnine, obravnavale kot dobava storitev in ne več kot dobava blaga. S tem v precejšnji meri razbremenjuje davčne zavezance, saj se bo davek na dodano vrednost plačeval od vsakega obroka in ne več ob ustanovitvi stavbe pravice v celoti, kot je bilo po veljavnem zakonu. V novem zakonu se uvaja tudi posebna ureditev za male davčne zavezance, kjer je predpisana oprostitev obračunavanja davka na dodatno vrednost za male davčne zavezance do predlaganega praga obdavčljivega prometa v višini 25 tisoč evrov. Povišanje praga z 20.800 evrov v obstoječem zakonu na 25 tisoč evrov potem poenostavitev za 5580 davčnih zavezancev, ki jim ne bo potrebno več izpolnjevati obveznosti iz naslova davka na dodano vrednost. V poslanski skupini Nove Slovenije pozdravljamo rešitve, ki male davčne zavezance razbremenjujejo nepotrebnega administriranja, ki jim prinašajo le velike stroške, davčni učinki pa so minimalni. V novem zakonu se spreminja definicija prometa, ki bo vplivala na zmanjšanje števila davčnih zavezancev, predvsem pa predlagana sprememba pomeni poenostavitev poslovanja tistim davčnim zavezancem, ki opravljajo pretežno oproščeno dejavnost, v zvezi s katero davčni zavezanec nima pravice odbitka vstopnega davka na dodano vrednost. Tukaj gre predvsem za šole, vrte, zdravstvene domove, društva in druge neprofitne organizacije. Vračilo presežka ni več omejeno na vrednostne limite in se davčnemu zavezancu vrne v 60-ih dneh ob predložitvi računa, kar pomeni, da je zakon pravičnejši do vseh davčnih zavezancev, kar v poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo. Davčni zavezanci bodo po novem lahko vse informacije za izračun davčne obveznosti zagotavljali v svojem knjigovodstvu. Tako in po novem ne bo več potrebno voditi knjige izdanih računov, knjige izdanih računov za dobave blaga znotraj Skupnosti in za promet blaga v drugih državah članicah, knjige prejetih računov, knjige prejetih računov za pridobitve blaga znotraj Skupnosti in posebne evidence o vstopnem davku na dodano vrednost pri uvozu blaga. Poslanska skupina Nove Slovenije se strinja z rešitvami, ki so predstavljene v novem zakonu o davku na dodano vrednost, saj je zakon preglednejši, jasnejši in prijaznejši do malih davčnih zavezancev. Zato poslanska skupina Nove Slovenije predlog sklepa, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo, podpira.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Janez Kramberger, v imenu SLS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Vlada Republike Slovenije je v proceduro poslala nov zakon o davku na dodano vrednost. V naši poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo z zanimanjem pričakovali predloge zakonodajnih rešitev na tem področju, saj gre za izredno pomemben segment zajemanja davčnih virov. Glede davka na dodano vrednost smo v naši poslanski skupini dokaj zgodaj postavili zelo jasna stališča. Odbor za reforme je v predlogih ukrepov za povečanje blaginje v Sloveniji predvidel, da se odpravi znižana stopnja davka na dodano vrednost. Slovenska ljudska stranka se zaveda, da je teoretično sistem z eno davčno stopnjo boljši in nekako davčno nevtralnejši. Vendar smo po izračunih ugotovili, da je tak sistem v Sloveniji praktično nesprejemljiv in neuresničljiv, predvsem zaradi ekonomskih razmer. Tako bi sistem z le eno davčno stopnjo bistveno prizadel veliko segmentov družbenega življenja, kot so se kultura, turizem, predelovalna industrija, kmetijstvo in podobno. Hkrati bi zelo prizadel tudi ekonomsko šibkejše sloje prebivalstva. Po podatkih ministrstva za finance lahko ugotovimo, da ima kar 78% zavezancem za dohodnino dohodek pod oziroma do povprečne plače v Republiki Sloveniji. To pomeni, da je kar tri četrtine zavezancev takšnih, ki bi jih sistem ene davčne stopnje finančno prizadel. V Slovenski ljudski stranki smo zadovoljni, da je vlada v parlamentarni postopek vložila predlog zakona, ki ohranja dve davčni stopnji. Hkrati ocenjujemo, da so ostale rešitve iz zakona takšne, ki jih bomo z odobravanjem podprli. Tako se povišujejo meje med malimi davčnimi zavezanci in osebami, ki so se zavezane indentificirati za namene davka na dodano vrednost. Hkrati se odpuščajo nekatere posebne davčne knjige za vodenje davka na dodano vrednost, kar bo bistveno poenostavilo administriranje, kar se tiče tega davka. Hkrati pa je sistem zgrajen tako, da bo omogočen nadzor nad tem davkom. Kolegice in kolegi! Posebnega likvidnostnega pomena je tudi dejstvo, da niso več postavljeni vrednostni limiti za vračilo presežka davka na dodano vrednost. Na tem mestu Slovenska ljudska stranka poziva predlagatelja, da prouči možnost, da se presežek davka v primeru investicij vlaga hitreje, torej prej kot v 60 dneh. Pri investicijah je namreč likvidnosti problem bistveno višji. Poslovanje investitorjev bi bilo cenejše, če bi lahko presežek dobivali povrnjen prej, recimo, v 15 dneh, saj tako za financiranje investicij in davka na dodano vrednost ne bi potrebovali dodatnih finančnih virov. Prepričani smo, da bi lahko tudi v tem segmentu predlagatelj pripravi gospodarsko prijaznejšo rešitev, ki je po našem prepričanju proračunsko nevtralna, lahko pa bistveno izboljša likvidnostno situacijo v gospodarstvu. Torej, na podlagi proučitve predlaganih rešitev ocenjujemo, da je predlog zakona o davku na dodano vrednost primerna osnova za nadaljnjo razpravo in ga bomo v naši poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podprli. Hkrati pa predlagatelja pozivamo, da dodatno prouči rok za vračilo presežka davka za zavezance, ki presežek ugotavljajo v primeru investicij. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče v imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani prisotni! Če bi bil namen zakona izključno preglednost, jasnost in berljivost, potem bi v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke lahko rekli: da, zakon zasleduje in izpolnjuje vse te tri cilje. Torej, prvi cilj preglednost, drugi cilj jasnost in tretji cilj berljivost. Ker pa vsi vemo, da pri zakonu ne bi smelo iti za zasledovanje teh treh ciljev, ampak za zasledovanje vsebine, lahko z gotovostjo rečemo: zakon, ki je danes pred nami, je navkljub malenkostnim pozitivnim spremembam, ki so jih navedli vladni predstavniki, slab. Slab je predvsem zaradi tega, ker bo naše državljanke in državljane skozi ta zakon doletelo višje davčno breme. Nima smisla, da se kdorkoli izmed nas slepi in govori o pozitivnih stvareh, ko vsi poznamo oziroma bi morali poznati 145. člen omenjenega zakona, ki se nahaja v 19. poglavju posebnih določb in ima oznako "pooblastilo vladi Republike Slovenije". Citiral bom drugi odstavek: "Z zakonom o izvrševanju proračuna se lahko stopnja DDV po tem zakonu poveča ali zmanjša za do 15%." Ta državni zbor je že večkrat sprejel tako imenovane paralelne zakone. V končni fazi smo prejšnji petek sprejemali odlok, ne zakon, odlok o prodaji državnega finančnega in stvarnega premoženja. In je državni zbor dal zeleno luč vladi Republike Slovenije, da skozi odlok proda v tem trenutku še največjo finančno institucijo v lasti Republike Slovenije oziroma v lasti državljank in državljanov. Državni zbor ni hotel, da bi se ta prodaja izvršila tako, kot je bilo pred tem dogovorjeno in sklenjeno v letu 1994 preko zakona, ampak da se preko odloka pristopi k zelo pomembni zadevi. Enaka zgodba se odvija okoli tega zakona. Vlada Republike Slovenije je dala nekaj minimalnih pozitivnih sprememb, medtem ko še zmeraj ostaja 145. člen, ki dejansko vsem nam, vsem v okviru naše države pove, da se bosta obe stopnji davka na dodano vrednost povečali za 15%. Zakaj lahko to z gotovostjo trdim? Zaradi tega, ker ste imeli vsi, tako jaz kot vi, priložnost videti proračun oziroma predlog proračuna za leto 2008, v katerem vemo, da so vkalkulirani prihodki iz naslova povečanega DDV. Zato po oceni Slovenske nacionalne stranke zakon ni sprejemljiv. Po naši oceni zakon ne bi smel biti sprejemljiv za nobenega tistega, ki teži k temu, da se davki za državljanke in državljane v naši državi ne bi smeli povečevati. Ta zakon in izpeljava tega zakona skozi vso parlamentarno proceduro, če bo ostal omenjeni 145. člen v obliki, kot je, pomeni dvig davčnih bremen za državljanke in državljane naše države. Prav tako lahko napovem, da bi v Nacionalni stranki predlog zakona sprejeli, če tega 145. člena oziroma njegove vsebine ne bi bilo. Ne moremo pa pristati na teorijo in izvedbo v praksi davka na dodano vrednost. Za zaključek dovolite, poleg tega, da napovedujemo amandma za naslednje obravnave v smislu črtanja tega pooblastila vladi, da skozi drug zakon vpelje povečano davčno stopnjo oziroma povečan DDV za 15%, še tisto generalno osnovno misel, ki jo tokom ostalih razprav zagovarjate tudi vsi ostali poslanke in poslanci, to je, da se ne zavzemate za še višja davčna bremena. V kolikor vaše besede iz resničnih TV nastopov ali pa propagandnega gradiva imajo neko kredibilnost, potemtakem državni zbor omenjenega zakona danes ne bi smel podpreti. Še enkrat opozarjam in še enkrat vam bom citiral drugi odstavek posebnih določb 145. člena, v oklepaju, [[pooblastilo vladi Republike Slovenije]] , in sicer: "Z zakonom o izvrševanju proračuna se lahko stopnja DDV po tem zakonu spremeni za do 15%." Gospe in gospodje, povečujete davek na dodano vrednost. Povečanje je že vkalkulirano v proračunu Republike Slovenije in moj apel oziroma bolje rečeno prošnja je, ne podprite tovrstnih podražitev za državljanke in državljane. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman, v imenu poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Vsem lep pozdrav! Naj za začetek rečem, da sam ne mislim govoriti o tem, česar ni v zakonu, kaj je bilo predvideno pa umaknjeno, pa ne biti [[...]]v tem, kaj vse bo vlada naredila, brez da bi imeli za to kakšno resno napoved. Sicer je res, da gre pri zakonu o davku na dodano vrednost za zelo pomembno tematiko, saj navsezadnje pomeni ta davek temeljni vir za polnjenje našega državnega proračuna in za izvajanje nalog, ki si jih v državnem zboru zastavljamo kot proračunske naloge. Res je, da se predvideva, da se bo ta davčni vir povečeval, in če se bo povečeval zavoljo tega, ker bo gospodarstvo raslo, ker bo večji promet, ker bo zaradi tega tudi več davka ob isti stopnji, potem je to lahko za Slovenijo in za naš razvoj dobro. Potem se morebiti lahko zmanjša davčni dolg, potem se morebiti lahko letni primanjkljaji zmanjšajo in potem bo morebiti kdaj tudi možno, da bomo kakšne stopnje zniževali. Vlada pa sicer ocenjuje, da je sistem obračunavanja DDV izredno kompleksen, da je slabo pregleden, da je zapleten, da preveč obremenjuje tako zavezance kot davčne organe, kot tiste, ki sicer niso zavezanci, pa morajo kljub temu neka poročila dajati. Obremenjuje jih to tudi stroškovno in zato pač predlaga, da se nekatere stvari spremenijo. Zlasti zato, ker dodatno zapletanje, dodatno kompliciranje tega sistema povzroča številne posebne ureditve, številne oprostitve, različne oprostitve posamičnih dajatev in ker vlada želi to nekako poenostaviti in predstaviti v bolj preglednem sistemu, mi v poslanski skupini DeSUS to v principu tudi podpiramo. Ravno zavoljo tega, ker si obetamo to, da se bo to, kar je napovedano, tudi uresničilo. To pa pomeni predvsem znižanje stroškov, ki jih povzroča pretirano administriranje in pretirano knjigovodenje. Vlada oziroma predlagatelj sodi, da bo večja jasnost k temu prispevala, da bo večja skladnost posamičnih zakonskih določb kaj prispevala, da bo k temu prispeval tudi dvig vstopnega praga za obdavčitev s približno 5 na približno 6 milijonov tolarjev, da se bo s tem posledično znižalo število tistih zavezancev, nekaj tisoč jih je, ki so zaradi tega do sedaj bili obremenjeni, in predlaga povišanje davčnega praga za določitev davčnega obdobja za približno dva in pol krat. Morebiti ali pa skoraj zagotovo bo veliko prispevalo tudi opuščanje zahteve po vodenju posamičnih knjig, kar nekaj je takšnih knjig, ki se morajo voditi, pa se jih kasneje ne bo. Vse to, tako vsaj upamo, bo v resnici prispevalo k razbremenitvi in k manj davčnega administriranja. Vlada pa obenem pravi, da ni posledic za državni proračun, s čimer bi se sam osebno težko strinjal. Če morebiti ni kakšnih posebnih posledic na likvidnostni ravni, pa gotovo neke posledice morajo biti, če govorimo o tem, da se bo spremenilo nekaj v sistemu, da se bo spremenilo nekaj v obveznostih. In da ne bi tudi tukaj prerokovali, počakajmo na rezultate, ki se bodo, upam, da, kmalu jasno tudi pokazali. V zvezi s sumi, da vlada pri tem ne daje pravih podatkov, kajti, dopušča si tisto 15% možnost za spreminjanje stopnje DDV-ja, lahko še enkrat ponovimo, da ne želimo biti preroki v tem smislu. Ne želimo napovedovati nekih posebnih proračunskih, finančnih posledic iz tega, ker so to lahko ta hip samo ugibanja. Ta možnost obstaja že sedaj. In to pooblastilo, o katerem govorimo, ni vladno pooblastilo. To je pooblastilo, da se predlaga zakon o izvajanju proračuna Republike Slovenije, ki ga sprejemamo tukaj, v državnem zboru, poslanke in poslanci in ne vlada. Vlada bo pač lahko predlagatelj in takrat bo pravi čas za to, da se bomo temu, če bomo presodili, da predlog ni pravi, tudi uprli. Nas pa v poslanski skupini kljub temu, naj to za sklep povem, veseli, da imamo dve davčni stopnji, da imamo splošno in znižano davčno stopnjo in tudi to je eden izmed razlogov, da bomo podprli predlog, da se nadaljuje obravnava tega predloga zakona o davku na dodano vrednost.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine SDS, gospod Rudi Veršnik.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Obdavčitev prometa od blaga in storitev se izvaja z zakonom o davku na dodano vrednost, ki smo ga uvedli 1. julija 1999. Po tem datumu je bil zakon večkrat spremenjen, prvič že leta 2001, nato pa vsako leto in nazadnje decembra 2005. Po svoji vsebini lahko zakon v primeru spreminjanja stopenj vpliva na vse državljane, potrošnike dobrin široke potrošnje. Tokrat pri spreminjanju zakona o davku na dodano vrednost ne govorimo o spreminjanju davčnih stopenj, ampak o posodabljanju zakona z namenom, da postane operativen in prijaznejši do davčnih zavezancev. Ne nazadnje je treba povedati, da gredo spremembe zakona tudi v smeri poenostavitve in učinkovitosti dela same davčne uprave in uskladitve s pravnim redom Evropske unije. Spoštovani! Dovolite, da vam v podkrepitev mojih gornjih navedb izpostavim nekaj najpomembnejših sprememb. Uvaja se elektronska izmenjava podatkov med davčno upravo in zavezanci, spreminja se opredelitev za tako imenovane male davčne zavezance, ki se ne obdavčujejo za DDV in jim ni potrebno izpolnjevati obveznosti z naslova DDV. Ocenjuje se, da bo po uveljavitvi novega zakona takšnih več kot 5.500. Dviga se tudi prag obdavčljivega prometa z 20.800 na 25.000 evrov in odpravlja vodenje posebnih davčnih knjig za davek na dodano vrednost. Vračanje preveč plačanega DDV je bilo do sedaj omejeno z višino zneska. Sedaj se znesek ukinja in se bo preveč plačani znesek v celoti vrnil zavezancu najkasneje v 60-in dneh po predložitvi obračuna. Na novo se uvajajo tako imenovana davčna skladišča, kjer je shranjeno neobdavčeno blago. Obveznost za plačilo DDV nastane šele ob iznosu blaga iz skladišča. Naj ne nazadnje tudi omenim, da je zakon veliko bolj pregleden in prilagojen prihajajoči uvedbi evra. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke pozdravljamo spremembe, ki jih prinaša predlog zakona o davku na dodano vrednost, zato ima vlada vso podporo poslanske skupine Slovenskih demokratov pri nadaljnji obravnavi predlaganega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine LDS, ima besedo gospod mag. Cvikl. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci, predstavniki vlade. To ni zakon o DDV, to je zakon o dvigu DDV. To ni zakon, ki bi po navedbah predsednika vlade, na neki tiskovni konferenci včeraj zvečer je govoril o tem, da ima Slovenija najnižjo ali pa sedaj najnižjo davčno stopnjo, ampak to je zakon, ki bo skupaj z ZIPRO-m in s predlogom proračuna, ki je posredovan v državni zbor v letu 2008 uveljavil zgodovinsko najvišje stopnje DDV, 21 in 9. To so dejstva, to je vlada posredovala v državni zbor, lahko si pogledate gradivo na spletni strani državnega zbora. In potem, ko je vlada Republike Slovenije v letu 2006, 2007 dejansko uvedla najvišjo efektivno obdavčitev gospodarstva, bo z letom 2008 na podlagi tega zakona, na podlagi sprejetega proračuna uveljavila najvišjo obdavčitev vseh nas. Negativni učinki, kot je bilo vladi povedano v študiji, ki jo je sama naročila, bodo veliki: nižja konkurenčnost predvsem tistih storitev, se pravi ob meji, še posebej turizma, še posebej trgovine. Zaradi navedenega bo prišlo do višje inflacije in posledično nižje gospodarske rasti. Govoriti, da seveda ta zakon še ne dviguje DDV je preprosto zavajanje. Če bi to vlada resnično mislila, potem ne bi uporabila ali v zakon zapisala drugega odstavka 145. člena oziroma bi vlada v državni zbor prinesla proračun, ki bi v letu 2008 imel za nekih 50 do 70 milijard nižje prihodke. Vendar podatki, ki so v državnem zboru, dajejo samo dve možnosti - ali vlada umakne proračun za leto 2008 ali pa preprosto pove, da zavaja slovensko in mednarodno javnost, ko v proračunu predvideva za 90 milijard več prihodkov iz naslova DDV, v letu 2008 kot v letu 2007. 11,9 ali 12% je stopnja prirasta prihodkov iz naslova DDV v letu 2008 glede na leto 2007 oziroma še vedno pravi, saj mogoče nam pa ne bo potrebno dvigniti DDV. DDV bo dvignjen oziroma DDV je na podlagi izračunov ministrstva za finance, potrjenega na vladi, že vkalkuliran v izračune javnofinančnih prihodkov. Minister za finance dobro ve, da mu zakon o javnih financah narekuje, da v državni zbor seveda prinese ustrezne zakone ob sprejemu proračuna in to je tudi naredil. To je ta famozna druga določba 145. člena. Zato v poslanskem klubu Liberalne demokracije ne bomo podprli zakona o DDV-ju, ker to ni zakon o DDV-ju, temveč zakon o dvigu davka na dodano vrednost in zakon, ki bo zgodovinsko na najvišjo stopnjo obdavčitve dvignil obdavčitev vseh nas preko plačevanja davka na dodano vrednost in posledično tudi trošarin. Zakaj je to pomembno? To je pomembno zato, ker pred tremi meseci je bila izdana brošura z ukrepom tri, uvedba enotne stopnje DDV-ja, tukaj je verjetno napaka, šlo bi bolj za uvedbo ene stopnje DDV-ja, k sreči to vlada ni uvedla, mi to podpiramo, da imamo dve stopnji DDV-ja, vendar nasprotujemo temu, da vlada z zakonom, z ZIPRO-m, s predlogom proračuna za leto 2008, dviguje ti dve stopnji prvo na 21% in drugo na 9%. In pričakujemo na žalost, ker drugače ne bo mogoče zapreti proračuna ali proračunov naslednjih let pri takšni javnofinančni politiki, da bo vlada skoraj prišla tudi z dvigom obdavčitve potrošnje, kot so trošarine na tobak, tobačne izdelke, alkohol, ter zelo zanimivo - ekološki davki. Vse to so ukrepi, ki jih je v okviru gospodarske reforme sprejela vlada gospoda Janeza Janše. Če sklenem. Včeraj zvečer je nekdo govoril, da je po dveh letih, kar so bile volitve, slovensko gospodarstvo najmanj obdavčeno - podatki so napačni. Slovensko gospodarstvo je v letu 2006 zgodovinsko najbolj obdavčeno in slovenski potrošniki bodo s tem zakonom, zakonom o DDV-ju, z letom 2008 zgodovinsko najbolj obdavčeno. In to so podatki in to je problem zakona, ki ga ne podpiramo, ker je to zakon o dvigu DDV-ja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Pri teh predstavitvah stališč poslanskih skupin se je odprla razprava o enem zakonu, ki ni trenutno na dnevnem redu, in to je zakon o izvrševanju proračuna in pa o proračunu samem. Rad bi le poudaril še enkrat, kar sem že povedal, ko sem imel to priložnost, da sem to spremembo zakona predstavil, da je edina stvar, ki je dejansko na papirju danes, da se stopnje DDV-ja ne spreminjajo v tem zakonu, stopnje DDV-ja se ne spreminjajo v tem zakonu. Dejstvo pa je, da se je vlada tudi odločila in v tem členu obdržala to, kar je bilo že od leta 1998 vedno prisotno. Ko je vlada uvedla davek na dodano vrednost, je popolnoma razumljivo, ker je bil to nov zakon, ni bilo jasno, kaj in kako se bo lahko zgodilo, imeli so pred seboj najboljše ocene, kar jih je pač bilo, in so se odločili in v zakon zapisali možnost; ne da vlada samovoljni dvigne DDV, ampak da to lahko napravi preko zakona o izvrševanju proračuna, in sicer za 15%. Takrat je bila najvišja stopnja 19%, upam, da nas spomin še ni zapustil, da je bila 19% in 8%, dve stopnji smo imeli kar nekaj let. Prišlo pa je do spremembe, vlada Republike Slovenije in to vlada, ki je nastopila v novembru leta 2000 je enega od svojih prvih zakonov, ki jih je predlagala, bila sprememba zakona o izvrševanju proračuna za leto 2001. Tam se je uvedla povišica stopenj od 19 na 20, pa od 8 na 8,5, in sicer s predlogom 17. decembra leta 2000, veljavnost tega je bila pa vzpostavljena od 1.1.2001. Od takrat in do sedaj smo imeli in imamo 20% stopnjo in pa 8,5-odsotno stopnjo. Torej, v našem sistemu obstaja ta možnost, ki jo je zakon v dodani vrednosti že od prvega začetka uvedel, in to je ta možnost, da se lahko spremeni pod določenimi pogoji, in sicer ne za hrbtom državnega zbora, ker to bi bilo pa resnično nesprejemljivo. V demokratičnem sistemu kjerkoli po svetu se davki odločajo na predlog vlade ali pa na predlog kateregakoli v državnem zboru, v parlamentih in tako mora tudi ostati. In še vedno se zavzemamo za to, da bomo to obdržali in zato je tudi ta člen še vedno napisan v tem. Tukaj smo slišali vsaj dve poslanski skupini, ki sta govorili, kaj naj bi bilo v proračunu za leto 2007 in 2008. Naj bi glede te obrazložitve, čeprav trenutno ne razpravljamo o proračunu za leto 2007 in 2008, imamo pa le eno stvar in to je pa veljavni proračun za leto 2007, ki je bil v tem državnem zboru tudi sprejet. Res je in to smo odprto napovedali, da je obstajala možnost, da bo vlada, v kolikor bi bilo to potrebno, v letu 2007 uvedla spremembe davka na dodano vrednost. Povedali smo, na tem mestu sem stal, ko sem vam razlagal, da je zelo mogoče, da do tega ne bo prišlo, a vendar, da ta možnost obstaja, v kolikor bi pa obstala, bi pa morali priti v državni zbor s predlogom spremembe zakona o izvrševanju proračuna za leto 2007. Mislim, da ni odveč, da ponovim, da takšnega predloga nismo prinesli in da tudi ne predlagamo, da bi se v letu 2007 stopnje spremenile. Zakaj? Ker so očitno gibanja, kar se tiče gospodarske rasti in pa izvrševanja davčne zakonodaje, takšne kakršno pač imamo, in je bila sprejeta v letu 2004, da na podlagi te zakonodaje in izvrševanja teh zakonov ni bilo potrebno - in kot smo tudi napovedali, zelo mogoče ne bo potrebno. In danes v tem predlogu, ki ga bomo še obravnavali in bomo gotovo slišali še zelo goreče govore ali govorance o tem problemu, bomo predlagali nekaj podobnega. Torej, ja, dejstvo je, predvideno je, da če bo potrebno, bo vlada prišla v državni zbor in predlagala spremembo zakona o izvrševanju proračuna za leto 2008, vendar ne za vašim hrbtom, samo če bo to potrebno. Slišal sem pozive, naj ministrstvo za finance ali pa vlada da zagotovilo, da tega ne bo. Tega zagotovila ne morem dati, neodgovorno bi bilo. Sicer sem s strani opozicije slišal, da je ta predstavitev ali to stališče, ki smo ga predstavili do sedaj v državnem zboru, da je to pošteno, ampak da pač ni zagotovilo. Ne, zagotovila ne morem dati. Imamo pa dobre razloge, zakaj resnično mislimo, da do tega, do te povišice ne bo prišlo - to pa zato, ker smo, ko smo planirali proračun za leti 2007 in 2008, spremembo, se pravi, rebalans za 2007 in predlog proračuna za leto 2008, dejansko uporabljali konservativna izhodišča, ki nam ustvarjajo določen prostor. In resnično menimo, da morda do tega ne bo prišlo. Če pa bo do tega prišlo, bomo pa skušali na vsak način tudi to - seveda bomo to napravili v skladu z zakonom in tudi v skladu z demokratično usmeritvijo Republike Slovenije, ki pa ni last ne pozicije ne opozicije, ampak je zapisana v ustavi Republike Slovenije. Zdaj pa še nekaj glede obremenjenosti gospodarstva. Zakon o davku na dobiček pravnih oseb je bil bistveno spremenjen v letu 2004. Državni zbor je med mesecem majem in junijem 2004 sprejel vse te zakone. In to, kar se zdaj dejansko dogaja, je zakon, ki je bil tu sprejet, predlagala ga je prejšnja vlada, in davki, ki se nabirajo trenutno, so na podlagi tega zakona, ker ta je veljavni zakon. Če je kaj naredila ta vlada na predlog ministra za finance, je pa, da smo podaljšali obdobje 20% olajšave za investicije, ki naj bi se že v letu 2006 znižala na 10%, popolnoma bi pa izginila v letu 2007. To je bilo v zakonodaji, ki je bila sprejeta v letu 2004. Ne bom odpiral razprave, ki smo jo že včeraj imeli o tem vprašanju, kaj z olajšavami, da ali ne, ker mislim, da je bilo že veliko povedanega. Enostavno to, da vsak učbenik o financah kjerkoli na svetu piše in govori o dejstvu, da so olajšave po svoji naravi neučinkovite, da dejansko ne prinesejo tega. Prinesejo krasno priložnost za lepe govore, to verjamem, saj sem jih sam poslušal včeraj in slovenska javnost je imela možnost to poslušati po neposrednem televizijskem prenosu - lepe govore, kako se bo vse to zgodilo in kakšen napad na gospodarsko rast, če tega ne bo. Dejstvo pa je, da izkušnje stroke in konkretni podatki, ne samo za zunanji svet, tudi za Republiko Slovenijo kažejo, in za to obstajajo javni dokumenti, dokazujejo, da te olajšave nimajo takšnega vpliva, kot zveni, ko poslušamo govore o teh zadevah. Normalno je, v vsaki razpravi o davkih se pač to pojavi. Jaz se temu ne čudim. To je še odprta razprava. Narejena je bila prva razprava. Procedura za sprejem zakona se še vedno izvaja. Rad bi vztrajal pri tem, če danes kdo občuti, da je slovensko gospodarstvo močno obdavčeno, naj pa pripiše to pravemu viru, to ni zakonodaja, ki jo predlaga ta vlada, ki je prevzela pred dvema letoma odgovornost, ampak to je posledica veljavne zakonodaje, ki je bila sprejeta v preteklosti. Če kaj, bomo mi to razbremenili, ker hočemo razbremeniti in tudi v to smer gremo, da bomo v skladu z možnostmi naših javnih financ stopnje, kar se tiče obdavčitve na dobiček pravnih oseb, postopno zniževali. Vztraja pa tudi pri tem, kar sem tudi že javno povedal, ko smo ta zakon predstavili javnosti, da v kolikor bomo mogoče, da bomo lahko te stopnje zniževali hitreje, bomo to prav gotovo tudi storili. Težko je napovedati, dejstvo je, da obstaja veliko analiz, da v kolikor se stopnje znižajo, da so potem tudi prilivi večji, da se to na nek način pozna, da se tudi pojavi. Če bo takšen pojav in če bo mogoče to hitreje zniževati, bomo prav gotovo tudi to zniževali. Naj zaključim. Zakon o izvrševanju proračuna, ki ga bo obravnaval ta državni zbor v prihodnjih tednih, ne zvišuje DDV, tudi ne za 2007 in ne za 2008. Jasno je, da imamo v predlogu to možnost in v kolikor se bo ta možnost izkazala kot potrebna, bomo tudi to naredili, ampak ne zahrbtno, samovoljno, ampak samo na podlagi odločitve tega državnega zbora. Če se bo državni zbor takrat odločil za kakšno drugačno usmeritev, bomo pa drugačno usmeritev tudi izvedli. Končno, javne finance niso last vlade, javne finance so tudi odgovornost nas vseh, ki smo od volivcev dobili to možnost, da vsak na svoje področju dela po svoji moči za skupno dobro. Hvala.
Hvala lepa. Prosim?
Predsedujoči, jaz bi vas lepo prosil, če ministra za finance opozorite, da je potrebno v tem državnem zboru navajati dejstva. Dejstvo je, gospod minister, da je vlada zapisala v dokument, ki je v državnem zboru in za katerega je sklicana izredna seja državnega zbora, citiram: "Z dvigom znižane DDV stopnje z 8,5% na 9% in standardne stopnje z 20% na 21% se bo... "- ne, se bi, ne, če bo, se bo kompenziralo znižanje prihodkov." Zato lepo prosim, gospod predsedujoči, gospod minister tukaj navaja stvari, ki preprosto niso odraz tega, kar je vlada poslala v državni zbor. Vlada je poslala v državni zbor za 90 milijard več prihodkov iz DDV-ja v letu 2008 in je to seveda opredelila v dokumentu, ki se mu reče, citiram, "obrazložitev splošnega dela proračuna Republike Slovenije [[...]]
Gospod Cvikl, gre za proceduralno vprašanje in vas moram prekiniti, prosim.
Jaz samo prosim, da ministra opozorite, da govori o dejstvih, ki so v državnem zboru in so povezani z DDV-jem, ne pa, da tukaj zavaja slovensko javnost, da bo vlada [[...]]
Gospod Cvikl.
[[..]]če bi tukaj pisalo: "bi", potem se strinjam [[...]]
Gospod Cvikl, ne izkoriščati vaše besede, ki sem vam jo dal kot proceduralno vprašanje. Hvala lepa. Prvi, ki je razpravljal v splošni razpravi, je bil minister Bajuk. Prijavljen je gospod Sašo Peče. Izvolite, prosim.
Hvala. Spoštovani prisotni. Kolega Cvikl je imel prav: minister v državnem zboru ne bi smel zavajati. Gospod Bajuk, vi ste zavajali ta državni zbor in zavajali ste slovensko javnost. S tega naslova, torej v imenu poslanca ocenjujem, da je kolega Cvikl ravnal pravilno in da bi bila seveda dolžnost predsedujočega, da ministra, ki tako očitno zavaja, kot je to delal gospod Bajuk, opozorite na to. Vlada sama je za leto 2008 iz naslova povečanja DDV-ja, torej, davka na dodano vrednost, katerega obravnavamo danes in sedaj tukaj, predvideva povečanje, govoril bom o procentih, glede na to, da je kolega Cvikl v zneskih, in sicer, če bodo v letu 2007 prihodki iz naslova davka na dodano vrednost 36,5%, bodo v letu 2008 se povečali na 39,2%. Od kod to povečanje prihodkov iz naslova davka na dodano vrednost, če ne iz odločitve, ki je danes in tu v okviru zakona o davku na dodano vrednost? Dejstvo je, da ste v proračunu za leto 2008 predvideli omenjene zadeve in da ste v sklopu posebnih davkov, kakor je bilo prej povedano, obrazložitve splošnega dela predloga proračuna Republike Slovenije, citiram: "V predlogu proračuna za leto 2008 je načrtovanih 3 milijarde 172 milijonov evrov prihodki iz naslova davka na dodano vrednost, kar je nominalno za 11,9% več kot leto prej..." - več kot leta 2007. Nadaljujem: "Z dvigom znižanja DDV stopnje z 8,5% na 9% in standardne stopnje z 20% na 21% se bo kompenziralo..." Trdilna oblika, se bo kompenziralo. Ta akt je podpisal gospod minister, zato danes ne govoriti, da ste v okviru izračuna za leto 2008 si puščali samo manevrski prostor, da če se bo kaj zgodilo, boste pa s tem prišli. Dejstvo je, da se za leto 2008 povečujejo prihodki proračuna iz tega naslova in na račun davkoplačevalcev in davkoplačevalk v naši državi. Seveda mogoče samo še kot zanimivost, da se pa v letu 2008 v primerjavi z letom 2007 znižujejo prejeta sredstva iz proračuna Evropske unije. Sredstva iz Evropske unije se bodo zmanjšala, ker ne vem, naša država, vi kot finančni minister, v končni fazi ste za to odgovorni, ne boste pridobili, uspeli pridobiti dovolj sredstev, bodo pa ta manjek prikril povečanje DDV-ja. Gospod minister, še enkrat dovolite, da si bom pustil še minuto za potem. Blefirate v tem državnem zboru! Bral sem vaše besede iz akta, ki ste ga opredelili vi oziroma vlada Republike Slovenije, in žal se bo zgodilo, da v kolikor državni zbor ne bo sprejel amandmaja v drugi obravnavi ali v kolikor ne boste umaknili 145. člena omenjenega zakona, bo prišlo do povečanja obeh stopenj DDV-ja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister Bajuk, imate besedo.
Hvala lepa. Mislim, da tudi če se glas vzdiguje, potem argument ne postane bolj verodostojen. To je neka ponovitev razprave, ki smo jo imeli lani, ko smo sprejemali proračun za leti 2006 in 2007 in tudi zakon o izvrševanju proračuna. Vprašanje je bolj pravne narave; ali je to, kar smo navedli, da odpiramo, da je možnost in odprto povemo, da bo, da se je vzdignilo, če ne bo kakšne razprave ali pa kakšne razlike, da to ni zavajanje. To je poštena predstavitev, kaj se lahko zgodi. Istočasno pa je tudi jasno, da na podlagi sedaj veljavne zakonodaje vlada Republike Slovenije ne predlaga v Zipru, zakonu o izvrševanju proračuna za leto 2008, da bi to spremenili. Zakaj? Ker tega ni potrebno sedaj napraviti, ker bomo na vsak način imeli tudi rebalans ali pregled proračuna za 2008 čez leto dni, če bo to potrebno, bomo to izvedli in to napovemo in javno povemo. Istočasno pa tudi povemo, tako kot smo lani napravili, da smo rekli, v 2007 se morda to lahko zgodi, a vendar pričakujemo, da ne, je jasno, da do tega ne bo prišlo. Zakaj smo to predlagali? Ker smo predlagali, da začnemo z odpravo davka na izplačane plače, in sicer 20%, nismo, res nismo imeli nikakršnih zagotovil, ker ko se dela proračun, se dela na podlagi prognoze, dela se na podlagi najboljših ocen ,kaj se lahko zgodi. Prepričani smo bili, da bo možno to izpeljati, ne da bi davek povišali, a vendar smo pa le morali povedati temu državnemu zboru in slovenski javnosti, kaj bi se lahko zgodilo, če se ne bodo pogoji izboljšali ali kot dejansko tudi so se. Jaz ne vidim tukaj nikakršnega zavajanja, odprta je zelo poštena predstavitev, kje smo in zakaj se lahko lotimo določenih ukrepov sedaj. Rešitve obstajajo in če bo treba do teh rešitev priti, bomo v skladu z zakonom prišli pred ta državni zbor in predlagali spremembo zakona o izvrševanju proračuna. Kot smo lani, bomo to tudi napravili v prihodnjem letu in morda se bo pa tako izkazalo, kot se je izkazalo sedaj, da sprememb v davku na dodano vrednost za leto 2007 ni potrebno uvesti in zato je novi zakon o izvrševanju proračuna za leto 2007 te stopnje zadržal na enakem nivoju. Zato tudi ne predlagamo spremembe v tem zakonu o davku na dodano vrednost, ki je danes pred vami. Zato vztrajamo, da davek na dodano vrednost ostaja na tem nivoju, kot je bil do sedaj, od 17. decembra leta 2000, ko ga je vlada v prejšnji sestavi predlagala državnemu zboru in ga je takratni državni zbor tudi dvignil z 19 na 20 in z 8 na 8,5. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, prosim, gospod Rudi Veršnik. Proceduralno?
Hvala. Ja, proceduralno. Gospod predsedujoči, rad bi opomnil, da smo pri točki predlog zakona o davku na dodano vrednost in v tem gradivu predloga zakona ni govora o kakršnihkoli spremembah davčnih stopenj. Prosim, da prekinete vsako razpravo, ki vodi v to smer, ker ne želim sodelovati v nekem predvolilnem zosu, tendencioznem navajanju in demagoški politizaciji teh sprememb. In prosim, da vodite razpravo v tem smislu. Pri tem zakonu se ne pogovarjamo o nobenih spremembah odstotkov, za to bomo imeli čas pri obravnavi proračuna in ZIPRA. Zato prosim, da to razpravo prekinete. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče. Proceduralno? Prosim, izvolite.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Kolega Veršnik, treba si bo prebrati zakon, preden govorite stvari, ki jih govorite. 145. člen omenjenega zakona govori o povišanju, o spremembi DDV. Toliko vam. Rad pa bi spregovoril in naslovil vprašanje na vlado Republike Slovenije. Spoštovani predstavniki vlade - žal mi je, da ministra ni več z nami -, na podlagi česa ste pa potem delali proračun za leto 2008, če ne na podlagi povečane stopnje DDV, glede na to, da so prihodki iz tega naslova povečani za več odstotkov. Hvala.
Hvala. Gospod Cvikl, prosim. Proceduralno?
Poglejte, gospod predsedujoči, to, kar se tu pogovarjamo, in to, kar je gospod Veršnik omenil, sploh ni več jasno, kdo kaj govori. Gospod Veršnik pravi, da tega ni v zakonu. V zakonu je jasno pooblastilo. Gospod minister pa pravi, da to ni pravno vprašanje. Res je, to ni pravno vprašanje, to je vprašanje verodostojnosti. Ocena proračuna za leto 2008 predvideva 11,9% rast DDV. Za leto 2006 je pa bila ta rast 6 odstotnih točk. Razlika je točno 5 odstotnih točk, kar je dvig z 20 na 21 odstotnih točk. In za to vprašanje gre. Prosim, gospod predsedujoči, da gospoda ministra opozorite, da smo tu v državnem zboru, kjer diskutiramo o verodostojnosti ministrov in verodostojnosti ocen. Vlada je rekla, se bo povečal, zato je predvidena 11,9 odstotna rast. Če tega ni, gospod predsedujoči, potem imamo namesto 60-milijardno 130- ali 150-milijardno luknjo v proračunu za leto 2008.
Hvala lepa, gospod Cvikl. Naslednji je na vrsti za razpravo gospod Kristijan Janc.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Burna razprava, tudi hude besede in obtožbe ministru mislim, da so šle malce preko roba. Ampak vendarle vsak za svoje besede in dejanja odgovarja, tako tudi poslanci. Glede 145. člena, o katerem je toliko govora, ampak če bi to bilo že de facto, potem bi bilo, po moje, modro in pametno, da bi bilo to že v predlogu zakona. Ampak tega v predlogu zakona, ki ga obravnavamo danes, ni, gospodje. To mislim, da drži. Kaj bo, če bo in ko bo [[...]]Kaj bo, ja, bo pa takrat ko bo! Danes tega še ni. In danes še velja DDV dvajset in osem in pol, kot ga jaz poznam. Ali je drugačen? Velja še ta. Ko pa bo drugače in ko bo drugače, sem jaz prepričan, da se vlada zelo dobro zaveda, kaj pomeni dvig DDV-ja. Ve zelo dobro in mislim, da se bo zagotovo, če se bo to zgodilo, prej uredila oziroma izkoristila vse možnosti znotraj proračuna prihodkov in odhodkov, da do tega ne pride. Če pa bo, ji je pa verjetno tako pooblastilo dano, da se vendarle to zgodi. Do takrat bo še nekaj Save preteklo, nekaj se bo zagotovo še zgodilo in to danes tudi ni glavna in aktualna tema, ker tega pred seboj nimamo. Ta predlog zakona, o katerem danes govorimo, davek na dodano vrednost je bil že večkrat popravljen po letu 1999. Ima veliko takšnih in drugačnih sprememb. In ne nazadnje danes gre še za neke spremembe poenostavitve davčnih zavezancev. Večja preglednost naj bi bila. Osnovna, temeljna načela tega zakona pa po mojem prepričanju ostanejo nespremenjena, kar pa je zelo pomembno, ostaneta tudi dve davčni stopnji. O tem je bilo veliko govora, veliko napisanega in povedanega. Jaz sem zadovoljen, da je v vladi prišlo do te odločitve, da ne vztraja pri enotni davčni stopnji, tako kot je to nekoč nekje v Evropi sicer mogoče uspešen model. Vse kar je v Evropi, tudi ni uspešno v Sloveniji. Jaz pozdravljam to odločitev, da je po mojem v tem trenutku dvojna davčna stopnja pozitiven korak in odločitev vlade, da je to sprejemljivo za Slovenijo in da bi bila verjetno enotna davčna stopnja nevzdržna za mnoge stvari, zagotovo za področje kmetijstva, turizma, predelovalne industrije, pa da ne govorim tudi nevzdržna za šibkejši sloj prebivalstva Slovenije, ker bi bil dodatno udarjen po žepu, kajti v Sloveniji je veliko državljanov, ki delajo za plačo, ki je pod sto "jurji" neto plače. Veliko je takšnih, verjemite. In enotna davčna stopnja bi predvsem to populacijo državljanov močno udarila. Kakorkoli kdo zagovarja drugače, jaz sem prepričan, da je to verjetno tudi vlada videla, zato tudi ni šla v spremembo davčne stopnje. Ne nazadnje je tudi statistka takšna ,kakršna je, povprečne plače so takšne, kot so, ponekod so še bistveno podpovprečne plače. Ta trenutek je to tudi vlada ugotovila, kaj bi bilo, če bi bilo. Ni Slovenija samo Ljubljana, Koper in Gorenjska, ampak je tudi kakšno Posavje, Prekmurje, Bela krajina, kjer so plače bistveno pod slovenskim povprečjem, na žalost. Tudi tukaj se je zgodila velika reorganizacija slovenskih podjetij, predvsem delovnointenzivnih panog, tekstil konkretno, les, kovina, ker se je močno spremenilo na trgu globalizacije, zato bi bile te stvari v teh krajih še bolj udarjene z enotno davčno stopnjo. Zato sem vesel in podpiram to odločitev vlade. Ta predlog zakona jasno pove, da ostaneta dve davčni stopnji, prva in druga. Upam in sem prepričan, da se tudi te ne bodo v bodoče spreminjale v dobrobit državljana, predvsem pa tistih, ki živijo na robu socialne ogroženosti. Teh pa je v Sloveniji še kar preveč. Upam, da se to tudi kljub tem pomislekom ne bo zgodilo ob prihajajočem se sprejemanju proračuna, ki bo prišel v državni zbor. Torej vsake poenostavitve, boljšega zakona od prejšnjega, je vsak državljan lahko samo vesel, predvsem davčni zavezanci, pa tudi mi poslanci, politiki, da se bo to zgodilo. Določene stvari se poenostavljajo, manj birokracije, kar si jih želi vsak gospodarstvenik, vsak podjetnik in vsak davčni zavezanec in s tem ta zadeva gre v pravo smer. Naslednje, kar se mi zdi pomembno, prednost zavezancev naj bi se izboljšala. Pomembno sporočilo vsem gospodarstvenikom. Jaz bi tukaj samo dodal iz 60 dni na 30 dni, spoštovane gospe in gospodje v vladi. To bi bil še korak več za naše gospodarstvo in s tem od besed k dejanjem. Ali je to možno ali ni, o tem bomo razpravljali v naslednji obravnavi. Jaz bi predlagal to skrajšanje, kajti to bi bila še dodatna konkretna pomoč likvidnosti slovenskih podjetij, ki jih tako ali tako "baše" še vedno prevelika finančna nedisciplina. S tem se še vedno preveč otepajo, še posebej manjši podjetniki, s.p., d.o.o. in tako naprej. In tukaj bi morda bila še ena smela poteza vlade, da bi bili še bližje večji likvidnosti slovenskih podjetij, kajti s tem ne moremo in še nekaj časa verjetno ne bomo rešili finančne nediscipline, ki je v Sloveniji še vedno rak rana slovenskega gospodarstva. Jaz s tega zornega kota ta zakon in to prvo obravnavo podpiram, to splošno razpravo, in mislim, da gre v pravo smer. S temi popravki, ki sem jih pa naštel, pa bi bila samo še bolj polepšana zgodba slovenskemu gospodarstvu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Boštjan Zagorac. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovani prisotni! Moram reči, da se s svojim predhodnikom strinjam v tisti točki, ko je govoril o prevelikem številu socialno ogroženih v Republiki Sloveniji. Vendar zakon, kot je pred nami, kot nam ga vlada danes predlaga, bo te socialne ogrožene še bolj udaril po žepu, s tem ko jim dvigujemo davke. Ne poznam enega davčnega zavezanca v tej državi, ki bi bil vesel povišanja davka. Moram reči, da sem z zanimanjem poslušal razprave predhodnikov iz koalicijskih vrst, ki so trdili, da v zakonu ni besede o povišanju DDV-ja. 145. člen, drugi odstavek, daje izrecna pooblastila vladi Republike Slovenije, da lahko poveča ali zmanjša DDV do 15%. In zdaj smo tam, kjer smo včeraj začeli. Nekje morate spraviti "notri", po domače povedano, tisto razliko, ki bo nastala zaradi sprejema zakona o dohodnini. Če ste pripravljeni umakniti 145. člen iz zakona, bo zakon mogoče celo sprejemljiv. Če ste res toliko prepričani, da povišanja DDV-ja v letu 2008 ne bo, čeprav predlog proračuna jasno kaže, da se bo DDV povečal, in škoda, da ni ministra, resno bi ga pozval, ali upa, ko trdi, da povečanja DDV-ja v letu 2008 ne bo, zastaviti svoje ministrstvo, svoje znanje in izstopiti iz vseh funkcij, ki jih opravlja, če se bo DDV v letu 2008 povečal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Martin Mikolič. Prosim.
Hvala za besedo. Nekaterim dviguje tlak 145. člen, pa vas bi vprašal, jasno je bilo s strani ministra prej povedano, da popolnoma enako besedilo, pa tudi vemo, da je bilo v prejšnjem zakonu, bilo je od leta 1999. Pa ne vem, ali ste bivše ministre za finance oziroma ministra vsako leto vprašali za garancijo, da tega določila ne bo upošteval oziroma uporabil, če bo potrebno. Ne vem, to vas sprašujem. Me ne moti, da smo pri tem zakonu oziroma pri tej razpravi zašli v druge tokove, pravzaprav v proračun, ne pa konkretno, da bi se pogovarjali o tem zakonu. Jaz sem tudi prepričan, da tudi sedanji minister dr. Bajuk ta 145. člen oziroma vlada, tako kot piše, da ji ga ne bo potrebno uporabiti. Bi pa glede samega zakona imel eno vprašanje oziroma nekatera določila zakona, ki bi se naj nanašala na davek na dodano vrednost, ki so tesno povezana z delovanjem lokalnih skupnosti oziroma izvajanjem investicij v lokalnih skupnostih. Veste, da v primeru, konkretno če govorim o neki investiciji, ureditev vodooskrbe izvaja javno gospodarska služba, ki jo je ustanovila občina, si pravzaprav te službe poračunavajo DDV, kar pa lokalnim skupnostim ne da te možnosti. Jaz sicer moram odkrito povedati, da detajlov glede tega poračunavanja najbolj ne poznam, vem pa, da je že veliko sugestij s strani lokalnih skupnosti bilo ravno s tega vidika, ker pravzaprav to pomeni, da v tistih primerih, če določeno investicijo izvaja lokalna skupnost, jo mora pa izvajati takrat, če je investicija sofinancirana s strani določenega resornega ministrstva, pomeni večjo finančno breme, kot če to izvaja nekdo drug, ali je to javno gospodarska služba ali pa neke druge gospodarske družbe, kar so nekatere občine v preteklosti s pridom uporabljale in nismo bili v enakovrednem položaju. Druga zadeva je, ki jo tudi vsi poznamo, da v zadnjih letih, pa tudi sam osebno smatram, da je to prav, pri vseh investicijah, ki so financirane s strani določenih resorskih ministrstev, DDV ni zajet zraven. Bi nekako apeliral na to, sicer najbrž se ne tiče to ministrstva za finance, da v primerih, ko pa dobiš sofinancerski delež s strani nekega resornega ministrstva, manjšega v vrednosti DDV, to pa pomeni, da pravzaprav, izgleda malo smešno, ker v končni fazi ves tisti denar pač potem lokalna skupnost vrne nazaj državi. Samo če bi bila možnost, predvsem tisti prvi del, ko sem nakazal vprašanje, da bi dobil odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Prosim. Ja, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Nočem zavlačevati seje, verjamem pa, da je ena najpomembnejših tem, ki jih obravnavamo v tej državi, fiskalna oziroma davčna politika, zato bi dal proceduralni predlog. Prosim vse razpravljavce, predvsem pa vas, da usmerjate razpravljavce, da govorijo, kadar govorimo o davčni politiki, resno in pa vsaj na podlagi tega, da so prebrali akt, o katerem govorimo. Kolega Mikolič, dokaz za to, da bo prišlo do povečanja DDV-ja, je proračun za leto 2008. Vlada Republike Slovenije je pripravila. Nikoli prej 145. člen omenjenega zakona, zakona o davku na dodano vrednost, ni bil že izveden v proračunu.
Prosim, gospod Peče, mislim, da je bilo [[...]]
To je proceduralni predlog. Hvala.
Hvala lepa. Replike ni na proceduralno vprašanje. Gospa Majda Širca, izvolite. Besedo imate.
Imam vprašanje za gospoda ministra. Če me posluša zunaj teh prostorov, prosim za odgovor. 6.189 podpisnikov je v tem trenutku za tako imenovano peticijo proti davku na knjigo. 6.189, med pobudniki in prvimi podpisniki seveda ni predstavnikov Nove revije oziroma tistih, ki so do nedavnega oziroma dve leti še od tega govorili glasno, da so tudi oni za ničelno stopnjo na knjigo. Spodaj podpisani državljani Slovenije menimo, pravijo, 6.189 podpisnikov, da je davek na slovensko knjigo glede na njen pomen za slovensko identiteto ponižujoče dejstvo, zato od vlade Republike Slovenije in parlamenta najodločneje zahtevamo, da v celoti opusti ta predlog za zvišanje davka na knjigo, ter da ničelno stopnjo davka na knjigo z vračilom stopnega davka določi za enega od prednostnih ciljev. To je najmanj, kar država dolguje svojim prednikom, ko so ji predvsem s knjigo skozi stoletja omogočali današnjo sedanjost in obenem najmanj, kar dolguje sedanjim in prihodnjim generacijam. Ničelna stopnja DDV je edina kulturna stopnja davka za slovensko knjigo in najmanjši skupni imenovalec slovenske omike in civilizacije ter majhno upanje in obet za našo prihodnost. Tako pravijo. Vemo. V preteklosti je bilo mnogo odgovorov na to, zakaj tako imenovana nulta stopnja na knjigo ni koristna, če odbitka ni in kolikor je lahko še za same knjigotržce oziroma založnike težavnostna. Ampak tukaj je bila možnost, da bi tisti, ki ste se nekoč zavzemali za to, to sedaj realizirali. Gospod Bajuk, vlada Republike Slovenije, zakaj ne?
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudi Veršnik.
Hvala lepa. Sicer zelo zgodaj glede na seznam, ampak kljub temu. Poglejte, jaz želim še enkrat jasno in glasno povedati pred vso slovensko javnostjo, da se danes ne pogovarjamo o dvigu davka na dodano vrednost. Mi se danes pogovarjamo o predlogu zakona o davku na dodano vrednost, in sicer daleč od tega, da spreminjamo kakršnekoli procente. Procente DDV-ja ste spreminjali 1.1.2001. Prepričan sem in vem, da ni bilo toliko razprave, kot je danes o tem, kljub temu da so ti procenti šli iz 8% na 8,5% in iz 19% na 20% in ni bilo toliko razprave, ni bilo toliko populizacije, kot je to danes. Jaz nočem sodelovati v volilni kampanji, ampak hočem sodelovati korektno na spremembi predloga zakona o DDV-ju, kjer govorimo o vsem drugem, o procentih ni besede in jih ne spreminjamo. In vse, kar je bilo povedano v zvezi s tem, so za moje pojme navadne floskule in stresanje iz rokava. In slišali smo ministra in če ne bomo verjeli ministru, potem pa ne vem komu bomo verjeli, sigurno pa ne tistim, ki so ta državni zbor že tolikokrat zavajali z raznimi prognozami, z raznimi napovedmi, ki se nikoli niso uresničile. In jaz sem razočaran tudi nad govorom, bom rekel, resnih razpravljavcev, ki so govorili vse drugo, samo o tistem ne, kar je danes predmet te razprave. Zakon predvideva spremembe v pozitivno smer, daje preglednost zakonu in to so stvari, o katerih danes razpravljamo. Ne pa o nekem spreminjanju procentov. Bo priložnost, jaz vem, da bo priložnost, ko se bomo pogovarjali o proračunu, takrat pa jaz nimam nič proti, če se o stvareh pogovarja v takšnem smislu. Jaz mislim, da je škoda vašega in mojega časa, da razpravljamo o teh zadevah, ki so popolnoma nesmiselne in nerelevantne. Povejte predloge in želje [[....]]
Ali lahko prosim izključite mobilni telefon.
Se opravičujem. Želim, da se te zadeve peljejo v pravo smer. Še enkrat povem, da ne zavajati javnosti, DDV se danes s tem predlogom zakona ne spreminja za 1 centimeter, nič. Če pa to mislite, da se bo, mogoče, da bo, tudi sam minister je jasno in glasno povedal, v kakšnem smislu kdaj in kako naj bi se ta zakon ,ta procent spremenil, če se bo. Ni fer in nepošteno je to. Hvala.
Gospod Zagorac, proceduralno vprašanje imate. Prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Jaz bi za mirnejši tok te seje vljudno naprosil, Če imate to možnost ali to kompetenco, da pozovete ministra za finance, da pride v dvorano in odgovori na ta vprašanja, da ne bo tukaj zavajanja. Ali se bo DDV po predlogu proračuna, ki smo ga dobili, predvidoma dvignil ali ne? Če ga predvideva, prosim prekinite take politične razprave, kot je bila sedaj ta od kolega Veršnika. Veste, kaj je predvolilna kampanja? Danes ne spreminja davka na dodano vrednost, spremeniti ga pa po 22. oktobru, to, kar določa proračun. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Cvikl, prosim. Proceduralno.
Proceduralno. Jaz bi vas lepo prosil, da seveda tako kot opozarjate nekatere druge, tudi gospoda Veršnika opozorite. Gospod Veršnik je seveda pozabil samo eno stvar, mi ne trdimo nič drugega, kot samo podpiramo [[...]]
To je replika, to ni proceduralno vprašanje. Prosim vas, proceduralno.
Bom predstavil proceduralni predlog [[...]]
Izkoriščate vsi po vrsti proceduralno vprašanje.
Ne. Gospod predsedujoči, poglejte. V dokumentu vlade Republike Slovenije piše, da se bo DDV dvignil iz 20% na 21%. Podatki to dokazujejo. 11.9 je stopnja, zato bi prosil [[..]]
Gospod Cvikl, moram vas prekiniti, to je razprava [[...]]
Jaz bi lepo, če lahko dobimo, in to je proceduralni predlog, pred ponedeljkovo izredno sejo državnega zbora mnenje zakonodajno-pravne službe državnega zbora Republike Slovenije, ali je proračun Republike Slovenije za leto 2008 vložen v skladu z zakonom o javnih financah. Naj obrazloži moj proceduralni predlog. Zakon o javnih financah pravi, da je potrebno predložiti ob proračunu tudi ustrezno zakonodajo. Predlog proračuna predvideva dvig DDV-ja, zato je deficit nižji in zakonodajna-pravna služba nam mora povedati, ali je vlada izpolnila tisto, kar določa zakon o javnih financah, da se pred 1. oktobrom vloži in predlog proračuna in ustrezna zakonodaja, ker proračun predvideva dvig DDV iz 20% na 21%, iz 8.5% na 9%. Nekaj ni v redu. Ali zakon ni v redu, zakon o izvrševanju proračuna, ali pa proračun ni v redu? Ampak mi imamo v ponedeljek izredno sejo državnega zbora, danes smo dobili sklic, na kateri naj bi predsednik vlade in minister za finance verodostojno predstavila proračun. Verodostojna dokumentacija govori o dvigu DDV. Zakona, ki bi to potrjeval pa ni. Vi celo pravite, da ga nikoli ne bo. Potem imamo velik konflikt. Zato bi, predsedujoči, prosil proceduralno, da pred ponedeljkovo sejo to vse poslanske skupine dobijo, da bomo vedeli, ali sploh obstajajo poslovniški pogoji za to, da bo državni zbor lahko nadaljeval po izredni seji na paket davčnih zakonov izredno sejo na proračun 2007 in 2008. Ker drugače je verodostojnost vlade Republike Slovenije, ki v predvolilnem času govori, da ne bo dviga DDV, pod velikim vprašanjem. [[....]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] Gre za čisto navadno blefiranje in delovanje v nasprotju [[...]]
Hvala lepa, gospod Cvikl.
[[...]]z zakonom. Hvala.
Hvala lepa, gospod Cvikl. Predstavniki vlade so slišali to, kar ste povedali. Na podlagi zapisnika oziroma magnetograma bo to tudi slišal predsednik državnega zbora in o tem se bo odločalo. Jaz vam sedaj ne morem podati nobenega odgovora. Izvolite, gospod Rezman. Imate proceduralno?
Proceduralno, ja. Jaz ponavljam prošnjo, ki je bila izrečena, da pač vodite to sejo tako, da bomo govorili o ZIPRU takrat, ko bo na dnevnem redu, da bomo govorili o proračunu takrat, ko bo na dnevnem redu, in da danes govorimo o zakonu o davku na dodano vrednost in o 145. členu, o pooblastilu vladi, ki ima samo dve točki. V prvi točki, o kateri sploh nič ne govorimo, se govori o pooblastilu. V drugi točki, o kateri se pa največ govori, pa ni ene besede, ne o vladi in ne o pooblastilu. Zato ocenjujem te nastope kot čisto verbalno eskapažo in rezko zavajanje javnosti, ker naj preberejo tisti, ki napadajo 145. člen, kaj tam piše in kaj piše v 2. točki.
Hvala lepa. Izvolite, proceduralno.
Zelo na kratko. Vsa ta vprašanja, ki so bila tukaj podana, je minister v svoji razpravi dosti natančno pojasnil. Tisti, ki niste bili v dvorani, poglejte magnetogram, preberite si, kar tam piše. Mislim, da je bilo jasno povedano okoli DDV-ja, ali bo, če bo in tako naprej. To je čisto zavajanje, nabiranje nekih točki. Hvala.
Hvala lepa. Sedaj pa je dosti. Oprostite, ne pretiravajte, lepo vas prosim. [[....]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]to je prenos te seje tudi v javnost. Izvolite, prosim.
Poglejte, predsedujoči. Jaz sem dal proceduralni predlog, da se to vprašanje razčisti do izredne seje državnega zbora. Vi ste navedli, da je predsednik državnega zbora slišal to razpravo prek magnetograma. Jaz dejansko upam, da bo slišal in da bo seveda, v narekovaju, [[...]]
Zakaj ponavljate to še enkrat, gospod Cvikl?
Ali lahko končam? Ker bom podal proceduralni predlog, ki se tiče vas, ki vodite to sejo. Prosim vas, gospod predsedujoči, da v skladu s petim odstavkom 66. člena, ki pravi: "Če predsedujoči državnega zbora oceni, da je treba na sami seji razrešiti določeno pravno vprašanje ..." In pravno vprašanje je naslednje: Ali je ustrezno, da pri zakonu o DDV imamo pooblastilo za dvig DDV, da imamo v proračunu, ki je v državnem proračunu že vkalkuliran, dvig DDV, v zakonu o izvrševanju proračuna, kot je minister sam povedal, ki je pa tudi v državnem zboru, pa tega pravnega določila ni? Zato pravim,da gre za pravni vakum, ki seveda zelo pomembno vpliva na razpravo o davčnem paketu. Dohodnina deli nekomu 55 do 70 milijard, DDV naj bi to pobral od vseh nas, pooblastila ni, proračun s temi številkami je pa predložen državnemu zboru. In to proračun, ki mora biti verodostojen. Zato vas prosim, da v skladu s petim odstavkom 66. člena pozovete zakonodajno-pravno službo, da poda ustno mnenje. Lahko, da nam bo zakonodajno-pravna služba povedala, da za to potrebuje več časa. Jaz ne bom imel nobenega problema, če bo državni zbor podprl, da se takšno mnenje oblikuje do začetka izredne seje državnega zbora. Drugače pa mislim, da razprave o prvem delu ali pa o prvem branju zakona o DDV ne moremo zaključiti, ker imamo preprosto dve različni stvari - imamo zavajanje vlade, da ne bo treba dvigati DDV, čeprav je ta že vkalkuliran. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Cvikl, dosti je bilo. Zdaj pa tako, povedal bom svoje mnenje, kaj nameravam storiti. Menim, da je to vsebinska zadeva druge obravnave tega zakona, zato mislim, da ni nobene nuje, da zdaj hitimo in zdaj kličemo na pogovor zakonodajno-pravno službo. Se strinjam z vami, kar ste povedali, sprejemam in bom prenesel to tudi naprej. Vse to je napisano tudi v zapisniku. Vendar, še enkrat, ni nobene nuje, da bi zdaj s tem hiteli. Zato bom to naredil tako, kot sem rekel. S tem pa zaključujem razpravo oziroma pred tem še vprašam predstavnike vlade, ali želijo besedo. Ja, gospod državni sekretar mag. Šircelj, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Zahvaljujem se vam za vaša mnenja in stališča glede davka na dodano vrednost. Tu lahko rečem, da bo vlada oziroma ministrstvo za finance proučilo vaše predloge, ki ste jih podali, in tudi vaša mnenja. Že sedaj pa bi se rad opredelil oziroma odgovoril na nekatera vprašanja, ki so bila izpostavljena. Prvo vprašanje se nanaša na pravico do odbitka vstopnega davka. In sicer, v tem primeru ta pravica do odbitka ni vezana na račun. Tu imamo 6. direktivo, ki določa račun kot temeljni instrument, na podlagi katerega lahko davčni zavezanec dobi ta vstopni davek. Verjamemo tudi, da obstajajo določeni primeri, ki jih je dalo tudi evropsko sodišče, vendar to vsekakor ni temeljno pravilo. Navsezadnje pravica do odbitka vstopnega davka je dejansko, če želite, premoženjska pravica in mora biti z nečim dokazljiva. Dokazljiv je edino tisti instrument ali institut, ki je pa račun. Takšno je dejansko stališče in tudi v 6. direktivi dejansko govori o računu oziroma dokumentu, ki je lahko račun. Sedanji prag za promet do vstopa, glede obračunavanja davka na dodano vrednost po plačani realizaciji, je 208.000 evrov. In dvig praga na 250.000 evrov s tega zornega kota nima smisla, ker vsak dvig dejansko postavi določene davčne zavezance, ko so na meji. Katerikoli prag bi tu postavili, bi nekateri davčni zavezanci bili na meji, da ga presegajo oziroma ga ne presegajo. Navsezadnje je v skladu z zakonom o davku na dodano vrednost in v skladu s poslovanjem davčnih zavezancev možno, da davčni zavezanci enostavno tudi načrtujejo poslovanje oziroma prihodke oziroma ugotovijo, kdaj preidejo do določen meje, da se jim status dejansko tukaj spremeni. Glede skupinskega obdavčevanja. Eno izmed temeljnih vodil v okviru davka na dodano vrednost je bilo, da se poenostavi postopek. Pri skupinski obdavčitvi gre za precejšnjo zapletenost teh postopkov predvsem s tega vzornega kota, ker je treba, prvič, ugotoviti, kateri davčni zavezanci lahko vstopijo v ta krog, da bodo lahko naredili skupinski obračun tako glede namena kot seveda tudi glede teh organizacijskih oblik oziroma kakšno dejavnost tukaj dejansko opravljajo. Na drugi strani je celotna zadeva narejena tako, da je treba enostavno postaviti tudi metodo, kar še posebej zapleta ta sistem. Navsezadnje je treba tudi, direktiva tukaj daje možnost, Slovenija je tukaj vezana na 6 direktivo, da država to določi, vendar mora seveda v tem primeru vprašati določeno komisijo v Evropski uniji glede tega in ta mora to potrditi. Glede enostavnosti davka na dodano vrednost in glede upoštevanja načela enostavnosti tudi pri tej davčni reformi za enkrat bom rekel, da ne podpiramo tovrstnih rešitev. Poleg tega bi seveda rad dal tudi odgovor na mnenje na ničelno stopnjo na knjigo. Pri ničelni stopnji na knjigo je Slovenija vezana na 6. direktivo. 6. direktiva je dala, govorim v pretekliku, možnost nekaterim državam, da imajo ničelno stopnjo, na primer Velika Britanija ima ničelno stopnjo na knjigo, s pravico do odbitka vstopnega davka. Članicam, ki so pristopile k Evropski uniji 1. maja leta 2004, to ni bilo omogočeno. Navsezadnje mora takšno rešitev sprejeti evropska komisija in tudi postaviti državo kot posebnost oziroma da ta posebnost velja v tej državi. Kakorkoli že, je pa z davkom na dodano vrednost, tudi če imamo ničelno stopnjo, vsa literatura, domača in tuja, v istem položaju. Kar pomeni, da ne moremo recimo slovensko literaturo drugače obdavčevati kot tujo literaturo v katerekoli položaju davka na dodano vrednost. Se pravi, ne more biti samo ničelna stopnja za slovensko literaturo za tujo pa ne, ker enostavno to določa šesta direktiva. S tega zornega kota enostavno ni možno v okviru sedanjega zakona to narediti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki so to želeli, so dobili besedo. Ker čas določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena poslovnika še kdo razpravljati? Prosim za prijavo, kot je domenjeno, s pritiskom na katerokoli tipko. Predstavnike vlade prosim, da se prijavijo z dvigom rok. Prijava teče. Prijavili so se štirje razpravljavci in vlada. Vsak razpravljavec ima na voljo 5 minut. Gospod Boštjan Zagorac, izvolite prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Predstavniku vlade ne morem reči hvala, kajti niste odgovorili na nobeno od vprašanj, ki sem jih zastavil prej v razpravi. Opazoval sem in videl, da ste se prijavili tudi v tem bom rekel, dodatnem krogu k razpravi. Ponovil bom nekatera vprašanja, mogoče zato, da boste tudi vi, potem ko boste imeli besedo, odgovorili na ta vprašanja. Prvo vprašanje. 145. člen, ki naj bi bil nedotakljiv, tako vsaj pravijo nekateri iz vladne koalicije, ki ta zakon tako trdno zagovarjajo, in ne bo ničesar spremenil. Ali ta člen daje možnost vladi, da spremeni stopnjo DDV-ja? Drugo vprašanje. Ali namerava vlada Republike Slovenije do leta 2008 dvigniti stopnjo davka na dodano vrednost v Republiki Sloveniji? Tretje vprašanje. Glede na to, da smo predlog proračuna že dobili na klop, številke v proračunu, verjamem, da boste isti v ponedeljek sedeli tukaj, kot sedite danes, in mi boste ta odgovor lahko dali, vsaj minister bo, njega pa ni, tako da on bo sigurno v ponedeljek tu sedel, lahko ga pa pokličete, da pride, da mi on na to odgovori, če vas ne bo: Ali predlog proračuna za leto 2008 predvideva po številkah, kot smo jih poslanci dobili in jih znamo brati, dvig DDV-ja ali ne? To so tri vprašanja. Zelo lahka za vas, za strokovnjake. Številke ste dali nam, mi si jih razlagamo tako, kot si jih razlagamo. Vas bi prosil za čisto konkretne odgovore, da razjasnimo enkrat te stvari, kdo tukaj zavaja, kdo tu ne zavaja, kdo se igra predvolilno kampanjo in kdo se ne igra predvolilne kampanje. Po mojem prepričanju iz opozicijskih vrst opozarjamo na to, da številke kažejo, da se bo davek na dodano vrednost povečal. Povečal verjetno v času po lokalnih volitvah. Sami presodite, kdo sedaj zavaja in kdo se gre predvolilno kampanjo. Tisti, ki ne upa tega, kar bi moral, narediti sedaj pred volitvami in bo to naredil po volitvah, ali tisti, ki opozarjamo na to, da se bo nekaj zgodilo, ker nam ni vseeno in ta zakon to omogoča, da se to zgodi. Predlog proračuna, ki smo ga dobili na klop, pa jasno nakazuje, da se bo to zgodilo. Spoštovani kolegi, veste, tudi vi, gospod predsedujoči, ste omenili, da ta seja gre v javnost. Vsaka seja daje svoje magnetograme. V ponedeljek bo prva možnost, spoštovani kolegi iz koalicije, da bomo te vaše magnetograme mogoče prebrali ali pa bi vam jih samo pokazali, da se boste spomnili, kaj ste govorili danes. Že včeraj ste govorili nekaj, pa danes končno nekaj drugega zopet razlagate. Ampak že v ponedeljek, zelo hitro bodo ti magnetogrami na mizi, in ne vem, kaj boste takrat rekli. Saj smo govorili, da se ne bo povečalo, ampak se je, ker je opozicija kriva, da se mora. Lepo prosim, zdaj mi pa vi povejte, kdo se tukaj gre politično propagando in pa predvolilne zadeve na tej seji?! Če pa nimate tistega, kar bi naj vsak moški imel, pa bi povedali, da se bo to resnično zgodilo, da je to neizbežno in to tudi zagovarjali, potem pa prosim, ne zavajati. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče. Prosim.
Spoštovani prisotni! Vlada Republike Slovenije v svoji uvodni obrazložitvi, kakor tudi večji del poslanskih skupin, ki prihajajo iz vladnih vrst je kot temeljne cilje opredelila tri instrumente, in sicer preglednost, jasnost in berljivost. Gospodje, to ne smejo biti cilji, ki jih mora zasledovati zakon. Zakon mora zasledovati neko vsebino. Če bi hoteli zasledovati cilj berljivosti, jaz ne verjamem, da je katerikoli državljan v tej državi, ker zvečer ne more zaspati, in gre brat zakon, kar tako. Potem bo bral leposlovje ali karkoli drugega. To ne more biti cilj zakona o davku na dodano vrednost. Ampak točno to ste v uvodni obrazložitvi zapisali. In točno to v vladnih vrstah dopuščate, da je edini predmet razprave. Vsi vladni poslanci ste v tem trenutku napadli mene, Nacionalno stranko, kolega Zagorca, kolega Cvikla, ker smo govorili o vsebini tega zakona. Ker po vaši oceni se o zakonu o davku na dodano vrednost lahko govori izključno o berljivosti zakona. Gospodje, jaz vam nič ne zavidam, če vi berete zakone za lahko noč, ampak ocenjujem, da je potem nekaj narobe z vami - kar tako iz leposlovja, zaradi berljivosti. Rad pa bi izpostavil tisto zadevo, o vsebini omenjenega zakona. Vsebina zakona je hočeš-nočeš povezana z ostalimi javnofinančnimi akti. Zbir vseh davkov je proračun Republike Slovenije. In mi vsi skupaj, vseh 90, na spletnih straneh, in pa seveda vlada, imamo predlog proračuna za leto 2008. V predlogu proračuna za leto 2008, gospodje in gospe so predvideni tudi pod kontom 704, domači davki na blago in storitve in v okviru tega konta postavka 7040 davek na dodano vrednost, ki se dviguje s koeficientom 111,9 iz 0,6 na 0,8, torej leto 2008. Konkretno pa iz proračuna 2007 do 2008 za nekaj več kot 5%, kar predstavlja dvig DDV-ja in nizke stopnje in standardne stopnje. Gospodje in gospe, omenjeni zakon, ki pa je danes pred nami in katerega vsebino 145. člena si zatiskate, pa to omogoča. In tudi meni se zdi izjemno nekorektno, ne samo do državnega zbora, ampak izjemno nekorektno, da je minister za finance, ki je osnovni, idejni oče projekta dviga davkov v Republiki Sloveniji, zapustil sejo državnega zbora, ker mu enostavno ni za razpredati o dvigu davka. Gospodje in gospe, govorimo o davkih, ki smo jim podvrženi čisto vsi v naši državi. Ne govorimo o davku na opozicijo, tokrat ne govorimo o davku, ne vem, luksuzna vozila, ampak vlada se je odločila, da bo novemu davčnemu bremenu v letu 2008, govorim v trdilni obliki, "podvrgla" slehernega državljana in državljanko. Zakaj pa upam govoriti v trdilni obliki? Ker je vlada sama zapisala v okviru dokumenta Obrazložitev splošnega dela proračuna Republike Slovenije za leto 2008, kaj bo storila. In storila bo nekaj v povezavi z DDV-jem, ne bo ga zmanjšala, povečala ga bo. Vlada Republike Slovenije je na peti strani v okviru posrednih davkov zapisala, da bodo proračunski prihodki povečani v obliki davčnih prihodkov, le-ti pa povečani v obliki davka na dodano vrednost za prej ničkolikokrat navedeni znesek. Ob vsem tem, gospodje, v letu 2008 načrtujete zmanjšanje sredstev iz Evropske unije, iz razpisov in podobno, ker se naša država, finančni minister, ne vem, katerikoli drug minister ni sposoben prijaviti na razpise Evropske unije. Ampak ne govoriti, da to danes ni predmet razprave. Gospodje in gospe, če je kaj predmet razprave in če je kaj dolžnost poslancev in če bi bila kaj dolžnost predstavnikov vlade, je to, da bi ljudem povedala, kaj je njihov načrt, posebej, ko v pisani besedi to upate storiti, v izgovorjeni besedi pa tega ne upate narediti, ker veste, da do teh dokumentov enostavno državljanke in državljani ne pridejo. Ampak to, da se bo povečal DDV, ste v okviru vlade Republike Slovenije napisali črno na belem v okviru proračuna Republike Slovenije. V Nacionalni stranki bomo tovrstnemu početju nasprotovali in pa še moja ocena, sram vas bodi.
Besedo ima gospod Rudi Veršnik.
Hvala za besedo. Po tako veličastnem uvodu, ki smo ga pravkar slišali, moram odločno še enkrat reči sledeče. Današnja razprava oziroma dnevna točka je predlog zakona o davku na dodano vrednost, prva obravnava. Tokrat pri spreminjanju tega zakona o davku na dodano vrednost ne govorimo o spreminjanju davčnih stopenj, ampak o posodabljanju zakona z namenom, da postane operativen, prijaznejši do davčnih zavezancev. In vse, kar je bilo povedanega zraven in dodano, bo lahko predmet razprave kdaj drugič. Mogoče že res v ponedeljek, vendar zdi se mi, da je vse ostalo navadna demagogija in predvolilna kampanja. Hvala lepa.
Besedo ima še gospod mag. Cvikl. Prosim.
Hvala lepa. Dajmo Slovenkam in Slovencem pojasniti, ali je to res demagogija. V svoji uvodni predstavitvi sem povedal, da to ni zakon o DDV, ampak je to zakon o dvigu DDV. V razpravi, ki se je odvila, smo pokazali, da imamo dvojnost delovanja vlade in vsaj dvojnost delovanja ministra za finance. Na eni strani je poslal v državni zbor proračun, ki predvideva, da se bo DDV dvignil. Poglejmo si podatke! Vsi se strinjamo, da bodo gospodarski pogoji v letu 2007 in 2008 nekoliko podobni, ne bo kaj bistvenih razlik. Vendar za leto 2007 je prirast iz naslova DDV, izračunan iz podatkov ministrstva za finance, 172 milijonov evrov ali 6,1% glede na leto 2006, za leto 2008 pa je prirast prihodkov iz naslova DDV 378 milijonov evrov ali rast 11,9%. Poenostavljal sem številke v evre, ker bom takoj pokazal na razliko. Razlika med letom 2008 in 2007 je 206 milijonov evrov. Če uporabimo še fiksni tečaj evra za tolarje, je to točno 49 milijard tolarjev. In danes ne razpravljamo o DDV, danes razpravljamo o paketu davčnih zakonov. Smo pri 4. točki dnevnega reda. Če smo včeraj rekli, da vlada Republike Slovenije daje neki mali skupini davčnih zavezancev - najprej sama sebi, tistim z najvišjimi neto plačami - davčno darilo v višini 50 milijard, nam današnja razprava skupaj z razpravo, ki se začenja v ponedeljek, dokazuje, da bodo to plačali davčni zavezanci. Vendar, gospod predsedujoči, Slovenke in Slovenci, poslanke in poslanci, razlika je v razdelitvi tega bremena. Če smo včeraj s potrditvijo, da je dohodninski zakon pravi zakon za naprej, se pravi, da je prav, da mala skupina dobi 35, 40 milijard in da 800 tisoč davčnih zavezancev dobi na mesec samo za dve kavi, 889 tolarjev, kot je splošna olajšava, pa še malo zraven, tisti s povprečno plačo pa približno slabih 6 do 7 tisoč tolarjev, potem danes s sprejemom tega zakona, če se ne ukine 145. člen, če vlada ne potegne proračuna iz procedure, ki predvideva za 49 milijard več DDV kot v vsakem običajnem letu, potem danes kažemo na to, kaj je ta davčna prevara. Mali skupini se je dalo 50 milijard, vsem se bo pa vzelo 50 milijard! In potem, ko je tu celo rečeno s strani ministra za finance, da to ni res, ko je on poslal v državni zbor dokument, ki pravi, da se bo DDV dvignil z 20 na 21% in z 8,5 na 9 odstotnih točk, je to seveda čisto zavajanje. Zato mislim, da je prav, da Slovenkam in Slovencem povemo, da je to razprava o davkih, to je razprava o prihodkovni strani proračuna. To je razprava o tem, kako gospod Janša in gospod Bajuk izvršujeta svoje zaveze. Rekla sta, da bosta razbremenila gospodarstvo, da bosta razbremenila davčne zavezance. Ni res! Razbremenila sta malo skupino davčnih zavezancev, vendar bomo njihovo razbremenitev, razbremenitev teh najmanj potrebnih, plačali vsi drugi davčni zavezanci z višjim DDV in seveda plačalo bo gospodarstvo. Gospodarstvo to že plačuje, v letu 2006, v letu 2007. Ne mi zdaj govoriti, kdo je pripravil kakšen zakon! Gospodje, vi ste že dve leti na vladi. Če resno želite z razbremenitvijo gospodarstva, bi lahko zdaj ukinili davek na izplačane plače. Ko smo vam to pred enim letom predlagali, je tukaj bil zakon zavrnjen. Zato je današnja razprava pokazala v vsej svoji obširnosti in povezanosti z razpravo o davčnih prihodkih v proračunu na vsebino davčne prevare. Mali skupini ste dali veliko, plačala pa bo to velika skupina davčnih zavezancev preko dviga DDV in celotno slovensko gospodarstvo, in to je slaba politika.
Hvala lepa. Besedo ima še predstavnik vlade. Gospod mag. Šircelj, izvolite prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Vsekakor moram odločno zanikati, da bi šlo pri davčni reformi za kakršnokoli davčno prevaro. Navsezadnje, če govorimo o zakonih, ki so bili včeraj že obravnavani, potem lahko govorimo o tistem, kar smo dejansko rekli. Vsem davčnim zavezancem, vsem fizičnim osebam se bo davčno breme zmanjšalo. Davčno breme se bo zmanjšalo glede na novo predloženo lestvico. In ta nova predložena lestvica je narejena predvsem zaradi tega, ker se je 15 let obdavčevalo predvsem delo, ker so se 15 let davčne obremenitve povečevale, in vključno z davkom na izplačane plače. Zaradi tega je prišla Slovenija ob upoštevanju konkurenčnosti, mednarodne konkurenčnosti, ob upoštevanju tega, da smo pristopili na območje Evropske unije, da na evropskem področju obstaja davčna konkurenca, do odločitve, da je treba davke začeti zniževati. In pravzaprav to kaže ta davčna reforma. Davki se znižujejo tako za fizične osebe kot za pravne osebe, zmanjšujejo se stroški dela in na drugi strani se zmanjšuje tudi javna poraba, kar tudi ta proračun dejansko kaže. Vsekakor tukaj ne moremo danes, ko obravnavamo davčno reformo, govoriti o tem, da se bodo prestavljali finančni tokovi ali davki iz enega žepa v drug žep, ampak da bo dejansko prišlo do razbremenitve, do poenostavitve. Na tej podlagi so tudi narejeni vsi ti davčni zakoni. S tega zornega kota tudi ne moremo govoriti o različnih številkah, ki so bile sedaj povedane. Povedane so bile številke od 50 milijard do 38 milijard, do 37 milijard, do 35 milijard. Lahko govorimo o številkah, ki so napisane, to je številka 38 milijard na področju obdavčitve fizičnih oseb in lahko govorimo tudi o številki, ki zadeva davek od dohodkov pravnih oseb, to je 20 milijard. In dejansko lahko govorimo tudi o tem, na podlagi česa se bo to, zmanjšanje teh davčnih prihodkov krilo. Proračun tudi določa zmanjšanje javne porabe. Če govorimo sedaj o najbolj aktualni temi in dejansko prehajamo že na neko drugo področje, govorimo o proračunu. Kaj pravzaprav je proračun? Proračun je finančni načrt prihodkov in odhodkov. Če je načrt, še ne pomeni, da se bo ta načrt tudi dejansko zgodil. Načrt pomeni, da govorimo o nekih planiranih zadevah. Šele poročilo o izvrševanju proračuna bo dejansko pomenilo, ali se je nekaj dejansko zgodilo. Kakor je bilo že poudarjeno, v letu 2007 se davek na dodano vrednost ne bo povečal. Dana je tudi možnost, da se bo morda, če bodo okoliščine take, povečal v letu 2008, vendarče bodo prej uporabljeni vsi drugi mehanizmi, da do tega ne bo prišlo. Samo dati možnost za to, da se bo nekaj povečalo še ne pomeni, da bi se karkoli povečalo. Iz tega zornega kota so takšne trditve, jaz mislim, tukaj neosnovane. In kaj pravi navsezadnje zakon o davku na dodano vrednost v 145. členu drugega odstavka? Daje pač neko pravno podlago in se veže na nek drug zakon, to je zakon o izvrševanju proračuna. In šele na podlagi tega zakona se lahko karkoli zgodi. Kar pomeni, da so pravni predpisi precej zapleteni, da bi se to zgodilo. Vsekakor pa to ni možno, ne da bi o tem odločal državni zbor. Zaradi tega so seveda kakršnikoli očitki vladi, da na eni strani želi zmanjšati dohodnino, zmanjšati davek od dohodkov pravnih oseb, zmanjšati stopnje, na drugi strani pa povečati stopnjo davka na dodano vrednost, popolnoma neosnovane in brez realnih podlag. Še enkrat poudarjam, proračun pomeni finančni načrt prihodkov in odhodkov, ki se lahko zgodi, lahko pa se ne zgodi. Tako lahko tudi rečemo: v letu 2006 je bil predviden javnofinančni primanjkljaj v višini 1,4%, vendar je ta javnofinančni primanjkljaj znašal dejansko 1,09%.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo, hkrati se kolegu Klavori zahvaljujem za težko, a vendarle korektno vodenje seje. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda, sedaj je že razvidno, da bo prej kot ob načrtovani 20. uri in 20 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DAVKU NA PROMET NEPREMIČNIN, EPA 1069-IV. Za razpravo imamo eno uro in 37 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije in v zvezi s tem zakonom je skupina 10 poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom zahtevala, da državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku vlade in očitno je to gospod državni sekretar, mag. Šircelj. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Predlog novega zakona o davku na promet nepremičnin na celovit način ureja obdavčitev prometa nepremičnin in nekaterih stvarnih pravic na nepremičninah, ki se nahajajo na območju Republike Slovenije. Predlog zakona bo nadomestil trenutno veljavni zakon o davku na promet nepremičnin ter medsebojno uskladil sistem obdavčitve nepremičnin z davkom na dodano vrednost. Kar pomeni, da so na eni strani lahko nepremičnine obdavčene za davkom na dodano vrednost, lahko so tudi oproščene v skladu s tem zakonom, in če niso obdavčene z davkom na dodano vrednost, so praviloma obdavčene z davkom na promet nepremičnin. Predmet obdavčitve je enak kot doslej, se pravi, vsak odplačni prenos lastninske pravice na nepremičnini, od katerega ni bil plačan davek na dodano vrednost. Prav tako je predmet obdavčitve zamenjava nepremičnine z drugo, finančni najem nepremičnine in različne oblike odplačnih prenosov lastninske pravice po stvarnopravnem zakoniku. Poleg tega je na novo kot predmet obdavčitve določena tudi ustanovitev, prenos ali najem stavbne pravice. V zvezi z obdavčitvijo finančnega najema nepremičnine, ki je v tem zakonu novost, predlog zakona izenačuje obravnavo po tem zakonu z obravnavo finančnega najema nepremičnine po zakonu o davku na dodano vrednost. To pomeni, da se finančni najem obdavči ob sklenitvi posla. Če pa ne pride do dokončne realizacije pogodbe, kar se pri finančnem najemu lahko zgodi bolj pogosto, se plačani davek vrne. V skladu s sedaj veljavnim zakonom se davek plača ob plačilu zadnjega obroka in stare pogodbe, to so že sklenjene pogodbe o finančnem najemu, se bodo v skladu s prehodno določbo tako davčno obravnavale enako kot doslej. Po teh pogodbah bo davek plačan ob koncu finančnega najema. Zavezanec za davek je prodajalec nepremičnine oziroma ustanovitelj ali prenositelj stavbne pravice. Položaj stranke v postopku odmere davka pa ima tudi kupec, če je s pogodbo prevzel obveznost plačila davka. [[Nemir v dvorani.]]
Prosim, mir v dvorani! Lepo prosim poslance, da takšne pogovore opravijo zunaj. Hvala lepa. Državni sekretar, lahko nadaljujete.
Hvala lepa. Davčna obveznost postane v trenutku, ko je sklenjena pogodba, na podlagi katere pride do prometa, tudi v primeru finančnega najema ali ustanovitve stavbne pravice. Davčna osnova je prodajna cena nepremičnine, in če je le-ta nižja od posplošene tržne vrednosti nepremičnine za več kot 20%, se kot davčna osnova upošteva posplošena tržna vrednost. Davčni zavezanec pa ima možnost zahtevati, da se namesto te upošteva individualno ocenjena tržna vrednost nepremičnine. Davčna stopnja ostaja nespremenjena in znaša 2%. Davčne oprostitve vključujejo prenos nepremičnin na diplomatsko-konzularna predstavništva ter mednarodne organizacije, prenos nepremičnin iz naslova razlastitev in drugih zakonskih ukrepov. Na novo je urejena oprostitev za prenos nepremičnin, ki imajo status kulturnega spomenika in izpolnjujejo druge predpisane pogoje v zakonu. Oproščen je tudi prenos kmetijskih zemljišč v okviru komasacij, prodaja nepremičnin v postopkih prisilne izterjave obveznih dajatev in podobno. Spoštovani! V skladu s povedanim ugotavljam, da predlagani zakon o davku na promet nepremičnin pomeni nadgradnjo obstoječega zakona ter odpravlja nekatere nejasnosti, ki so se pokazale v izvajanju sedanjega zakona. Ocenjujem, da je predlog zakona primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo, in predlagam državnemu zboru, da predlog zakona podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvi ima besedo gospod poslanec Janc v imenu Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Davki na področju nepremičnin so urejeni v dveh zakonih, in sicer v davku na dodano vrednost in zakon o davku na promet nepremičnin. Davek na dodano vrednost pride v poštev v primerih, ko se promet z nepremičninami opredeljuje kot promet blaga. V ostalih primerih pa je določen dvoodstotni davek na promet nepremičnin, za plačilo katerega je zavezan prodajalec. Trenutno veljavna zakonodaja za ureditev davka na promet z nepremičnino pa je v določenih delih nepopolna, kar povzroča neenakost med posameznimi prodajalci, še posebej, ko gre za različne oblike pravnih poslov pri prometu z nepremičninami. Temeljni cilj zakona je sistemsko urediti področja davka na promet nepremičnin ter dopolniti zakon skladno z obligacijsko in stvarnopravno zakonodajo. Predlog zakona tako vsebuje tudi vse potrebne postopkovne določbe, ki so sedaj določene v zakonu o davčnem postopku, kar prispeva k večji preglednosti. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo sistemsko pregledno ureditev tega področja. Pomembno je, da bo nov zakon odpravil nejasnosti, ki se nanašajo zlasti na pravne posle, ki jih veljavni zakon ne zajema. Na ta način bomo tudi zagotovili enakost prodajalcev nepremičnin glede obdavčitve, ne glede na naravno ali vrsto sklenjenega pravnega posla. Posebej je treba poudariti, da zakon ne prinaša višje stopnje davka, pač pa ohranja sedanja dva odstotka. V bodoče se tudi nekatere nove oprostitve plačilnega davka na promet nepremičnin, še zlasti ko gre za komasacijo in razdelitev premoženja med zakoncema. Te rešitve so logične in potrebne. Predlog zakona pa poleg tega ureja tudi napovedi in odmere davka, jasno določa tudi posledico neplačila davka. Ta določba zagotavlja, da se bo zakon tudi učinkovito izvajal. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je zakon dobro pripravljen in da jasno ter celovito ureja področje davka na promet nepremičnin. Zakon je torej primeren za nadaljnjo obravnavo in ga bomo tudi poslanski Slovenske ljudske stranke podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednjega vabim k besedi kolega Saša Pečeta, da predstavi stališče Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani prisotni! Predstavnika vlade smo slišali, ko je govoril o ciljih in namenu zakona, ampak zgolj za razmislek, ki vam ga ponujamo v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke - kaj pa če je namen tega zakona nekje drugje? Če je namen tega zakona prepustiti osnovno avtorstvo davka na nepremičnine drugemu subjektu, torej, ne da bo vlada tista, ki bo zahtevala uveljavitev novega zakona, ampak bodo to lokalne skupnosti. Dovolite a obrazložitev. Bral bom, ker bom citiral: V okviru konta 4130, to je tekoči transferji občinam, se sredstva v predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007, načrtovana v taki in taki višini, znižujejo za 90,3%, glede na sprejeti proračun v obdobju 2007. Sredstva se načrtujejo, spremembe se načrtujejo pri naslednjih proračunskih uporabnikih - in potem so našteti. V nadaljevanju berem: Glavnina znižanja na kontu tekočih transferjev občin v predlogu sprememb proračuna za leto 2007, je glede na sprejeti proračun 2007 v okviru finančnega črta pri ministrstvu za finance zaradi spremenjenega sistema financiranja občin, s katerim se znižuje odvisnost večine občin od državnega proračuna. Torej pod do sedaj znanim tekstom, naj bi občine postale samostojne z novimi viri občinskih prihodkov, k čemur bodo seveda lokalne skupnosti težile, ker se višina finančne izravnave znižuje, povečuje pa se financiranje iz davčnih virov, ki pripadajo občinam. En izmed predvidenih davčnih virov s področja nepremičnin bo seveda tisti zakon, ki ga je vlada Republike Slovenije še pred časom napovedala, a istočasno zanikala njegovo višino. To je davek na nepremičnine. Vlada Republike Slovenije je v obdobju, če me spomin ne moti, je bil april letošnjega leta, povedala, da bo davek na nepremičnine nadomestil občinski odlok oziroma občinsko takso nadomestila za uporabo stavbnega zemljišča. Ob tem je vlada Republike Slovenije pozabila povedati, da vse lokalne skupnosti ne predpisujejo tega nadomestila, da je to striktno v domeni posamezne lokalne skupnosti, kako se bo za to odločila, ali se bo ali se ne bo. Če dovolite, da nadaljujem s prej izpeljano mislijo, po moji oceni je ob teh spremembah, ki so pač morale biti na tem področju, osnovni namen tega zakona, kakor tudi spremljajočega zakona o registraciji in zakona o vrednotenju nepremičnin, izključno to, da ne bo vlada gospoda Janeza Janše prišla z novim zakonom o nepremičninah. Ampak bo ta zakon prišel v parlamentarno proceduro na podlagi hotenj, teženj in pa potreb lokalnih skupnosti, ker smo sistem financiranja oziroma ker se predvideva, da bi se sistem financiranja lokalnih skupnosti spremenil do te mere, da se bo zmanjšala "odvisnost", seveda v narekovajih, za preko 90%. In ta finančna sredstva bodo lokalne skupnosti morale pridobiti; morala pridobiti skozi zakonske vire. Eden izmed zakonskih virov, tisti najpomembnejši, do katerega se vlada Republike Slovenije noče opredeliti zaradi tega, ker tisto bo izjemno boleč davek, davek na nepremičnine, ki bo obdavčil vsakega lastnika nepremičnine, ni važno kje, ni važno s kakšno kvadraturo, ni važna starost, obdavčil bo vse. Ampak pobudnik tega zakona - in to je politično zelo modro, človeško, zelo nekulturno ali pa bom rekel zelo hinavsko. Po moji oceni, po oceni Slovenske nacionalne stranke je predlog tega zakona, ki je danes pred nami, v dogovoru s predlogom proračuna Republike Slovenije za leto 2007 - deli, ki sem jih prej citiral, so namreč iz tistega akta, uperjeni izključno v to, da bo vlada RS lahko, ko bo prišlo v parlamentarno obravnavo zakon o davku na nepremičnine, dvignila roke in rekla: to so storile lokalne skupnosti, oni so krivci, oni težijo k temu, da se bodo nepremičnine davčno ovrednotile mnogo bolj, kot so bile. Iz tega naslova seveda v Nacionalni stranki predloga zakona ne bomo podprli, ne bomo mu nasprotovali, hotel pa sem vam izpostaviti zgolj v pomislek namen vlade Republike Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo kolega poslanec Rezman, da predstavi stališče DeSUS-a.
Hvala lepa. Res, da govorimo o davčnem paketu, ki je pred nami, govorimo pa tudi o davkih, ki še niso pred nami, ki so napovedani, ki niso predmet razpravljanja, zato je najbrž dobro, da jasno ločimo, kaj pomeni davek na promet nepremičnin in kaj pomeni davek na premoženje. To sta dve bistveni razliki in če bomo to razumeli, potem bomo razumeli tudi različen način financiranja, polnjenja občinskih in državnih proračunov. Če tega ne razumemo, potem nam ni pomoči. Jaz bi rad povedal, da je davčna funkcija ne samo funkcija polnjenja občinskih in državnih proračunov, davčna funkcija je tudi funkcija prerazporejanja sredstev od tistih, ki imajo več, k tistim, ki imajo manj. Ima torej tudi funkcijo nekega socialnega korektiva in dasiravno so davki nepriljubljeni, bi brez ustrezne davčne politike bile socialne in druge razlike seveda še bistveno večje. Vlada ugotavlja na tem področju, ki ga sedaj obravnavamo, da ni ustrezno enakopravno obravnavano obdavčenje tistih, ki bi naj bili oziroma ki so davčni zavezanci. Ugotavlja torej nekaj slabosti, in sicer je ena izmed glavnih slabosti, ki jo izpostavlja, slabost, da nam ni uspelo zajeti vseh tistih davkov, ki bi jih davčni zavezanci morali plačevati, kar zadeva teh transakcij, o katerih sedaj govorimo, o transakcijah nepremičnin. Da bi se ta slabost odpravila, je predlaganih nekaj ukrepov, in sicer ukrepov, ki bi naj neobdavčene transakcije, ki niso obdavčeni po DDV-ju, zajeli z zakonom o davku na promet nepremičnin. Jaz upam in pri tem podpiram vlado, da ji bo to uspelo. Obenem vlada ugotavlja, da gre za širitev obdavčitve, da gre za večje število zavezancev, da gre za to, da si prizadevamo za večjo učinkovitost in hkrati seveda tudi za večjo ali za bolj enakopravno obravnavo vseh tistih, ki so ali bi naj bili davčni zavezanci. Vse to naj bi seveda rezultiralo tudi v obsegu plačanih davkov. Obseg plačanih davkov oziroma finančne posledice pa so po moji oceni vsaj nekoliko drugačne, kot jih predstavlja predlagatelj. Predlagatelj namreč meni, da ni nobenih finančnih posledic za državni proračun. Tisti, ki vemo, da so ta davek - pa še nekateri drugi davki, ki jih bomo danes še obravnavali, davki, ki spadajo pod 21. člen zakona o financiranju občin, davki, ki pomenijo, da več kot jih zberemo, manjši je, vsaj za tiste občine, ki imajo finančno izravnavo, priliv iz državnega proračuna. Torej občine nič ne pridobivajo, vsaj velikanska večina ne, s tem davkom, pridobiva država, zato ker je na tej osnovi manjša finančna izravnava. Mislim, da je prav, da to pošteno povemo, in da hkrati povemo, da zakon o financiranju občin, ki se pripravlja, to nepravičnost na nek način odpravlja. Tako bodo v štirih ali petih letih občine dejansko imele del teh virov kot svoje neodvisne vire od finančne izravnave. In ko bo povezano torej še to, potem bomo imeli pravo sliko o tem, ali ima ta davek konkretne posledice za državni ali občinski proračun. Sicer pa menimo, da je ta predlog ustrezno pripravljen, in ga podpiramo pri naporu, da ga v naslednjih obravnavah tudi sprejmemo.
Hvala lepa. Kolega poslanec Hvauc bo predstavil stališče SDS.
Hvala lepa za besedo. V Slovenski demokratski stranki ugotavljamo, da obstoječa praksa kaže na to, da nekatere transakcije, ki se tičejo prometa nepremičnin, ostajajo neobdavčene, kar vsekakor vodi v to, da imamo neenak položaj davčnih zavezancev. Vsaj posredno pa se to kaže tudi pri izpadu dohodkov v državnem proračunu. Menimo tudi, da je treba v tistem delu prometa nepremičnin, ki jih ne ureja DDV, to urediti s tem posebnim zakonom, in to vlada tudi predlaga. Posebej bi poudaril to, da v tem predlogu zakona ostaja stopnja davka na promet nepremičnin nespremenjena, to pomeni 2% od davčne osnove. Predmet davka pa ostaja vsak odplačni prenos lastninske pravice na nepremičnini, vključno z zamenjavo ene nepremičnine z drugo, ter le tiste transakcije, ki niso obdavčene v skladu z že omenjenim zakonom o davku na dodano vrednost. Predlaga se tudi širitev predmeta obdavčitve oziroma zajetje novih odplačnih pravnih poslov. Tako se bo ta davek odslej obračunaval tudi v primeru finančnega najema, ki po svoji vsebini in naravi predstavlja praktično promet z nepremičninami. Trenutek obdavčitve nepremičnine, kupljene na podlagi finančnega najema, je po novem vezan na trenutek sklenitve pogodbe o finančnem najemu. Po pogodba o finančnem najemu, ki pa so bile sklenjene pred 1. januarjem 2007, pa predlog zakona veže nastanek davčne obveznosti na zaključitev pogodbe oziroma na dejanski prenos lastninske pravice. Predlog zakona tudi širi obseg oprostitev plačila davka. Tako so plačila davka po novem oproščeni primeri prenosa zemljišč v okviru kamasacij, razdelitve premoženja, zaradi razdora zakonske zveze oziroma izvenzakonske skupnosti oziroma razdelitve premoženja zaradi likvidacije družbe, materialnih, statusnih preoblikovanj in stvarnega vložka v okviru ustanovitve ali dokapitalizacije v družbi. Menimo, da predlagatelj z jasnimi določbami o davčni obveznosti izboljšuje pravno varnost davčnih zavezancev. Ureja se preglednost ureditve s prenosom posebnim oziroma določb posebnega dela zakona o davčne postopku v okviru tega novega predlaganega zakona. Po mnenju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke je predlog zakona dobro pripravljen in nimamo pomislekov, da ga ne bi podprli v nadaljnjem procesu sprejemanja. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Gantar bo predstavil stališče LDS.
Spoštovani gospod podpredsednik, predstavniki in predstavnice vlade, spoštovana kolegica in kolegi. Program reform v segmentu reformiranja davčne zakonodaje med drugim sploh predvideva manjšo davčno obremenitev dela in večjo obremenitev premoženja. To spremembo naj bi dosegli predvsem z davkom na nepremičnine, ki ga pa med zakoni, ki smo jih danes in včeraj obravnavali tukaj v parlamentu, ni. Je pa to zakon o davku na promet nepremičnin, tako imenovani ukrep številka sedem med temi programi reform, in moram priznati, da ko sem prebral 9. člen, sem se v bistvu oddahnil. Zakon namreč ne predvideva povečanja davčne osnove in ostaja pri stari davčni osnovi dveh procentov. To je dobro. Večji davek bi podražil promet z nepremičninami, zato bi se ta promet tudi zmanjšal, s tem pa bi se seveda zmanjšala tudi vloga trga pri alokaciji nepremičnin med nove lastnike in dolgoročno bi to pomenilo manjšo racionalnost pri uporabi nepremičnin. Dobro je, da so se snovalci reform, najprej so to predvidevali, potem pa vendarle odpovedali povišanju davka na promet nepremičnin. Sicer bi res težko rekli, da gre pri tem predlogu zakona za nekakšen velik reformni ukrep, gre za gradualistično in kriementalistično prilagajanje že obstoječega zakona na področju obdavčenja prometa nepremičnin. Zakon zato naprej jasno ohranja izhodišče prejšnjega zakona, da se davek na promet nepremičnin plačuje samo za tiste transakcije, pri katerih ni obračunan davek na dodano vrednost. Torej v grobem rečeno, novogradnje in prva prodaja kupcu so v bistvu izključene. Sicer pa zakon poleg klasičnega prometa nepremičnine obdavčuje nekatere druge oblike odplačnega prenosa, kot se finančni najem oziroma lizing, in nekatera oblika prenosov lastninske pravice, ki jih je v bistvu kodificiral šele pozneje nastali - mislim, da tri leta pozneje nastali - stvarnopravni zakonik in zakon o obligacijskih razmerjih. Predvsem je zanimiva formulacija prenosa lastninske pravice, ki je nastala zaradi povečannja vrednosti nepremičnine zaradi gradnje čez meje. Mimogrede, vsaj dva ali tri novejše zgradbe v Ljubljani imajo takšne težave in bi bile, če bi bili zakoni že prej sprejeti, seveda, zavezanec vsemu temu. Davek se plača tudi od prenosa stavbne pravice po zakonu, ki ureja stvarnopravna razmerja, če ni plačan davek na dodano vrednost. Kaj lahko rečemo k tem spremembam? Predvsem usklajujejo dosedanje obdavčenje nepremičnin z nekaterimi novimi oblikami prenosa, ki jih je kodificiral, kot sem omenil, stvarnopravni zakonik. V LDS v načelu ne nasprotujemo obdavčitvi finančnega najema nepremičnine, tako imenovanega lizinga, ki se na koncu izteče v prenos nepremičnine. Odločno nasprotujemo temu, da davčna obveznost nastane ob sklenitvi pogodbe o finančnem najemu, ne pa ob izteku pogodbe, ko jemalec s plačilom zadnjega obroka tudi nepremičnino dejansko kupi in postane njegova last. Predlagana ureditev v tem zakonu je v bistvu v zvezi s to rešitvijo lizinga v nasprotju s siceršnjimi načeli tega zakona, ki povsem pravilno, jasno postavijo nastanek davčne obveznosti ob, bi rekel, izvršitvi nepremičninske transakcije, torej ob realni transakciji. Tudi zemljiškoknjižni vpis lizinga najemodajalca ni mogoč, preden ne plača zadnjega obroka. Obenem pa vsakemu jasno, da ni nujno, da se vsak finančni najem tudi izteče v prodajo nepremičnine, če bi tako rekel. Pogodbe se lahko razderejo, povračilo že zbranega davka pa pomeni dodatne birokratske stroške za davčno upravo in za občine. Pri obdavčenju stavbne pravice pa je vprašljivo oziroma je potrebno dodatno razčistiti to, da je obdavčena že sama ustanovitev stavbne pravice, saj strogo tehnično gledano, ustanovitev stavbne pravice hkrati pomeni že tudi prenos. Stavbna pravica pomeni preprosto imeti v lasti zgrajeno zgradbo nad ali pod tujo nepremičnino. Nikdar ne bo nobeden za sebe ustanovil stavbne pravice. Če sem jaz lastnik zemljišča, ne bom za sebe ustanovil stavbne pravice, ampak jo ustanovim na osnovi dogovora, pogodbe za nekoga drugega. In je ustanovitev v tem smislu prva ustanovitev že tudi prenos. Seveda pa je možno po stvarnopravnem zakoniku tudi sam prenos stavbne pravice, ko je ustanovljena in ko jo nekdo uporablja. Oseba A lahko prenese to stavbno pravico na drugega, seveda, če je to tudi dovoljeno v sami pogodbi. Sedaj je treba paziti, da ne bi pravzaprav slučajno dvakrat obdavčevali in ustanovitve stavbne pravice, ki je hkrati tudi prenos, in seveda samega prenosa, kadar gre za čisti prenos stavbne pravice potem, ko je že ustanovljena. Upam, da ste me razumeli. Upam, da so me razumeli tudi sestavljavci, in upam, da bodo to še dobro pogledali. Način napovedi plačila davčne obveznosti ocenjujemo za primernega. Prav tako je dobro, da so podrobneje v 10. členu opredeljene oprostitve tega plačila. Rad bi povedal še dve besedi v zvezi s strahovi, ki jih je imel kolega Peče. Strahovi kolega Pečeta, čeprav niso povezani s tem zakonom, imajo seveda racionalno jedro v tem, da v kolikor se bodo prihodki občin iz dohodnine zmanjševali, bo občine seveda težile k povečevanju lastnih prihodkov. V tem primeru ne bodo predložile novega davka nepremičnine, temveč bodo zviševale prispevek, torej nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča, kar je v bistvu enako, In to dejstvo seveda lahko povzroči velike probleme in zelo difirencirane pogoje v zvezi z obdavčevanjem premoženja, ker to dejansko ta zakon je v občinah; ampak o tem mogoče kdaj drugič. Zakon o davku na promet nepremičnin bomo v poslanskem klubu LDS lahko ocenili, da je primeren za nadaljnjo obravnavo, za drugo branje, vendar pričakujemo, da bo predlagatelj popravil način obdavčenja finančnega najema, ki se mora zgoditi ob realnem prenosu na drugega lastnika in ob plačilu zadnje obroka finančnega lizinga. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zadnji v imenuj poslanskih skupin ima besedo gospod Veber, in sicer v imenu Socialnih demokratov.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem. Pri zakonu o davku na promet nepremičnin ugotavljamo, da imamo zelo veliko nejasnosti. Jasno je predvsem to, da gre za zakon oziroma davek, ki je prihodek občin, in očitno je tudi vlada približno tako in iz teh razlogov sestavila besedilo tega zakona, torej zelo nejasno. Nejasnosti so predvsem v tem, ker niso opredeljene finančne posledice sprejema tega zakona, ki se bodo odražale seveda pri lokalnih skupnostih oziroma pri občinah. Vlada je zelo jasno zapisala, da finančnih posledic v tem predlogu zakona ni možno natančneje predvideti, ocenjuje pa se, da je obseg takih transakcij majhen. Zelo pavšalna, nenatančna ocena. Nadalje je nejasno vrednotenje nepremičnin, to naj bi potekalo na osnovi sprejetega zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin. Zakon je koalicija sprejela, njegovih posledic pa verjetno ne bomo videli še veliko časa oziroma realizacije še veliko časa. Sprašujemo se, na osnovi česa bomo do takrat vrednotili, saj je v zakonu zapisano, da bo davčna osnova za nepremičnine 80% posplošene tržne vrednosti, ugotovljene na podlagi predpisa po množičnem vrednotenju nepremičnin. Pri davčni zakonodaji smo Socialni demokrati še posebej pozorni na ljudi, na družine in seveda tudi na gospodarstvo. Ugotavljamo, da tudi ta zakon uveljavlja nekako načela, ki jih ne razumemo oziroma niso niti obrazložena v tem zakonu. Namreč, pri olajšavah, ki jih mimogrede ta zakon dodatno uvaja v primerjavi z drugimi zakoni, ki predstavljajo prihodek državnega proračuna, ne širijo olajšav, no v primeru zakona, ki je prihodek občine, olajšave širijo, vendar se nam zdi izjemno čuden pristop, zaradi tega, ker je oprostitev plačila davka predvidena pri prenosu nepremičnin pri razdelitvi premoženja med zakonci ali zunajzakonskimi partnerji ob prenehanju ali v času trajanja zakonske zveze oziroma zunajzakonske skupnosti ali registrirane istospolne partnerske zveze. Torej bi nekako razumeli, da vlada spodbuja ločevanje v Sloveniji, razbijanje družin, kar se mi zdi, da nekako ni ravno v duhu razvoja Slovenije. Nadalje ugotavljamo, da so olajšave pri prenosu nepremičnin pri razdelitvi premoženja, ko pride družba v postopek likvidacije, torej, ko se premoženje družbe deli v postopku likvidacije, je to olajšava oziroma oprostitev plačila davka. Iz tega bi tudi lahko razbrali, da vlada pospešuje likvidacijo podjetij, kajti ima predvideno oprostitev plačila davka za take primere. Ti cilji niso nikjer v zakonu opredeljeni oziroma obrazloženi, zato tudi pričakujemo, da bomo dobili dodatne obrazložitve tudi za te rešitve. Če pa se dotaknemo še sicer družine in reševanja stanovanjske problematike, lahko ugotovimo, da je včeraj vlada zelo jasno povedala, da ne bo več spodbujala reševanja stanovanjskih in bivanjskih problemov in bo tudi odpravila olajšave. Torej, to tudi javnosti ni bilo jasno predstavljeno, da bodo ukinjene olajšave pri spodbujanju reševanja stanovanjskih in bivanjskih problemov. In zaradi tega bo davčna zakonodaja imela posledice predvsem pri tistih, ki imajo kredite za stanovanja, in bo negativno vplivala tudi na tiste, ki stanovanja obnavljajo, ali na tiste, ki želijo preko varčevalnih shem pomagati svojim otrokom, da pridejo do strehe nad glavo. Izračuni kažejo, da bo zaradi ukinitvi 4% olajšave nekje prikrajšan posameznik od 5 do 10 tisoč tolarjev mesečno. In če temu prištejemo še to, da davčna reforma jemlje vsem in daje predvsem tistim, ki so najbolje plačani, je to nekaj, česar Socialni demokrati ne moremo podpirati. Zato Socialni demokrati tudi pri tem zakonu vladi predlagamo, da poskuša v zakon o davku na promet nepremičnin vnesti vsebino, ki bo omogočala ob nakupu prvega stanovanja ali pri reševanju prvega stanovanjskega problema davčno olajšavo oziroma odpoved tega davka na promet z nepremičninami. To se nam zdi, da bi bila primerna rešitev, in pričakujemo od vlade, da bo to upoštevala. Hvala.
Hvala lepa. Sledi splošna razprava poslank in poslancev, ki bo očitno, glede na navzočnost oziroma nenavzočnost, bržkone zelo kratka. Besedo ima gospod Rezman. [[Se odpoveduje.]] Potem imamo velik skok po seznamu in vabim k besedi gospoda Hvauca. [[Tudi ne.]] Predstavnik vlade morda? Želite besedo? Prosim.
Hvala lepa. Samo v odgovor, seveda. Zahvaljujem se vam za predloge, mnenja in stališča. Vlada oziroma finančno ministrstvo jih bo proučilo in na tej podlagi tudi zavzelo dokončno stališče. Tako da s tega zornega kota bi danes odgovoril samo na nekaj dilem oziroma vprašanj. Prvo vprašanje je finančni lizing oziroma finančni najem. S tem, ko smo predlagali rešitev, da se davek plača ob plačilu prvega obroka oziroma na začetku, smo izenačili obdavčitev z DDV-jem, z davkom na dodano vrednost, in na ta način smo v bistvu tudi dosegli to, da so enako kot pri davku na dodano vrednost izključeni iz davčne osnove stroški financiranja. Glede množičnega vrednotenja bi tukaj rekli, da je v prehodni določbi glede na to, da je zakon o množičnem vrednotenju že sprejet, določeno, da se do trenutka, ko množično vrednotenje ne bo opravljeno v Sloveniji, da do takrat se določa davčna osnova na podlagi tržne cene oziroma tako kot do sedaj. Glede vprašanja glede stavbne pravice, zakon o stavbni pravici tukaj govori o dveh prometih, in sicer, ko se stavbna pravica ustanovi in v korist nekoga. Tukaj gre v bistvu za dva prometa in v bistvu to dejanje vključuje ustanovitev in hkratni prenos stavbne pravice in v tem pogledu tukaj gre za enkratno obdavčitev. In v drugem primeru gre pa samo za prenos stavbne pravice, ko je ta dejansko že ustanovljena. Se pravi, zakon po mnenju vlade loči ti dve zadevi. Glede dodatnih oprostitev v zvezi s tem zakonom, mi bomo proučili te zadeve, seveda pa velja neko stališče, da s tako imenovanimi prometnimi davki, davek na promet nepremičnin pa vsekakor je prometni davek, je težje zagotavljati neke olajšave za določene namene, bomo pa preučili tudi ta stališča. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaradi formalnosti sprašujem, če bi želel še kdo razpravljati glede na to, da imamo obilo časa. Postopek poznate, zdaj ga ne bom več ponavljal in bom vseeno sprožil prijavo, če še kdo želi. Predstavnik vlade lahko to izkaže z dvigom rok. Hvala lepa. Redek prizor, nihče ne želi razpravljati. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, torej pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DAVKU NA DEDIŠČINE IN DARILA, EPA 1066-IV . Skupni čas za razpravo 1 ura in 31 minut. Tudi ta predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije in tudi v zvezi s tem zakonom je skupina desetih poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom zahtevala, da državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku vlade državnemu sekretarju, mag. Širclju. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Predlog zakona o davku na dediščine in darila je bil pripravljen v okviru posodobitve sistema premoženjskih davkov. Predstavlja nadgradnjo obstoječega sistema obdavčitve dediščin in daril, ki ga je do sedaj določal zaklon o davkih občanov. Tako materialne kot postopkovne določbe so posodobljene in prenesene v enoten pravni akt, ker nedvomno prispeva k preglednosti samega sistema. Cilj zakona je precizneje definirati predmet obdavčitve, širše opredeliti davčnega zavezanca, jasneje razmejiti obdavčitev od sistema dohodnine in davka od dohodkov pravnih oseb in pregledno urediti postopek odmere tega davka, tako v zvezi z natančnejšo določitvijo posameznih rokov kot tudi natančneje urediti postopek določanja davčne osnove. Vlada predlaga, da se ohrani pravilo, da je prihodek od davka v celoti prihodek občin. Predmet obdavčitve bodo nepremičnine, premičnine ter premoženjske in druge stvarne pravice, ki jih zavezanci prejmejo kot dediščino ali kot darilo. Kot darilo se obravnava tudi volilo, med premičnine pa se štejejo tudi vrednostni papirji in denar. Davčni zavezanci so obdarjenci oziroma dediči, fizične osebe in pravne osebe zasebnega prava, kot na primer fundacije, ustanove, društva in podobno. Davčna osnova za nepremičnine je predlagana v višini 80% posplošene tržne vrednosti, ugotovljene na podlagi predpisa o množičnem vrednotenju nepremičnin. Zavezanec pa ima možnost, da zahteva, da se namesto te vrednosti upošteva individualno ugotovljena vrednost nepremičnine kot davčna osnova za odmero davka. Za drugo premoženje je davčna osnova tržna vrednost premoženja v času nastanka davčne obveznosti, ob odbitku določenih dolgov, stroškov ali bremen na tem premoženju. Za premičnine se bo davčna osnova znižala za določen znesek, kar pomeni, da darila in dediščine do te vrednosti po predlogu zakona ta vrednost znaša 5 tisoč evrov, v nobenem primeru ne bodo obdavčene. Davčne stopnje so naravnane tako, da se razen za kategorijo obdarjencev in dedičev, ki z darovalcem oziroma zapustnikom niso v sorodstvenem razmerju, ne bodo spremenile. Za zadnjo skupino, skratka za tiste osebe, ki niso v sorodstvenem razmerju, pa se davčne stopnje nekoliko povečujejo. Ohranja se oprostitev plačila davka za prvi dedni red. Določa se oprostitev za premoženje, ki ga pravne osebe zasebnega prava pridobijo za namene opravljanja verske, humanitarne, zdravstvene, izobraževalne, raziskovalne in kulturne nepridobitne dejavnosti in za začasni ter dosmrtni užitek nepremičnin. Oprostitve veljajo tudi za nekatere vrste kmetijskega premoženja in pod določenimi pogoji tudi za kulturne spomenike. V zakonu se določa tudi postopek za odmero, pobiranje in vračilo davka, ki je bil doslej opredeljen v zakonu o davčnem postopku. V primeru dedovanja bo davčni organ odmeril davek z odločbo na podlagi sklepa o dedovanju, ki mu ga pošlje sodišče, v primeru prejema darila pa bo davek odmerjen na podlagi napovedi zavezanca. Predlog zakona o davku na dediščini in darila predstavlja posodobljen okvir za obdavčitev premoženja v primeru dedovanja ali podaritve le-tega. Spoštovani, ureditev je primerljiva z ureditvijo v drugih državah in zato predlagam, da državni zbor podpre predlog zakona kot primerno podlago za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prva ima besedo kolegica poslanka Žgajner Tavš v imenu SNS.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice, cenjeni kolegi in seveda tudi predstavniki ministrstva oziroma vlade. Če smo včeraj, pa bom rekla, vsaj pri prvem zakonu, v noveli zakona o dohodnini, poslušali s strani vladnih predstavnikov, ministra in ne nazadnje tudi koalicijskih poslancev lepe besede o pozitivni naravnanosti davčne oziroma dohodninske reforme, ki naj bi razbremenila pravzaprav vse ljudi v naši državi, potem se danes dejansko srečujemo z zakoni, ki so posledica z omenjenim zakonom povzročenega manjka v državnem proračunu; z zakoni, ki ne nazadnje dodatno obdavčujejo ljudi. Veste, jaz bom rekla, da je potrebno brati tudi tisti drobni tisk, ki ga vlada v predstavitvah namerno pozablja, namerno, kar je ne nazadnje tudi logična posledica populistično naravnane vlade. Ker verjamem, da ga pravzaprav ni človeka v naši državi, ki še posebej nekaj dni pred volitvami pravzaprav rad sliši, da pa bo po davčni reformi finančno bolj obremenjen, da bo ne nazadnje moral državi plačati več. Danes smo govorili o zakonu, s katerim si vlada daje pooblastilo za povečanje DDV-ja, davka na dodano vrednost za do celo 15%. Kolegice in kolegi, danes v naši državi ljudje s trdim delom na mesec zaslužijo tudi zgolj 100 tisoč slovenskih tolarjev plače. Predsednik vlade Janez Drnovšek je pred nekaj dnevi v tem parlamentu dejal - Janez Janša, se opravičujem, hvala za popravek - skratka, premier Janez Janša je pred dnevi dejal: "Ja pa saj to so ljudje hoteli, hoteli so tržno usmerjeno gospodarstvo. To sedaj imamo." Imamo vsi skupaj. Imamo odmik od socialne države. V Čisti, pa bom rekla, brezbrižni kapitalizem. Ljudje smo sicer danes obdavčeni za dediščine in darila v okviru zakona o davkih občanov, ne nazadnje posamezna določila določa tudi zakon o davčnem postopku. Danes so obdavčene zgolj fizične osebe za nepremičnine in pravicah na nepremičninah ter premično premoženje, če skupna vrednost premičnega premoženja presega višino povprečne letne čiste plače zaposlenih v Republiki Sloveniji. Z novim zakonom se inštitut davčnega zavezanca razširja na pravne osebe zasebnega prava. To pa so: društva, fundacije, skladi, ustanove, zasebni zavodi in gospodarska interesna združenja. Davek na darila in dediščine se torej s tem zakonom širi na civilno sfero. Ohranja se oprostitev za prvi dedni red. Povečuje pa se progresivnost za dediščino in darila za osebe, ki z zapustnikom oziroma darovalcem niso v sorodstvenem razmerju. Skratka, stopnja davka se za ta četrti razred dviguje. Pa bom dala zgolj primer, za četrto skupino zavezancev, skratka vse druge osebe, ki niso v sorodstvenem razmerju z darovalcem, se s sedanjega razpona od 11 do 30% dvigne na razpon od 12 do 39%. Skratka, davek se dviguje. Vladna razlaga v samem zakonu: "Razlog za sprejem novega zakona o davku na dediščine in darila oziroma sprememba dosedanje zakonodaje je predvsem sistemske narave, saj so bile do sedaj obdavčene le fizične osebe, pravne osebe pa niso bile upoštevane." Tako bo nov zakon v obdavčitev poleg fizičnih oseb zajel tudi določene, zgolj določene osebe zasebnega prava, kot so društva, skladi, fundacije in tako dalje. Potemtakem bo moralo društvo, ki prejme v dar določena finančna sredstva, torej denar, plačati davek. Ali če bo takšno društvo v dar prejelo star računalnik za potrebe delovanja društva oziroma njegovih uporabnikov, bo pač moralo plačati davek. Tudi društva gasilcev, upokojencev, šahistov, distrofikov in tako dalje. Skratka, po novem zakonu bodo morali plačati davek. Vse lepo in prav, če izhajamo iz tega, da smo vsi državljanke in državljani v tej naši državi, vsi fizični in pravni subjekti enakopravni. Pa vendar, če berem zakon dalje: gre za še enkrat več - dvojna merila države in dejstvo, da pa smo vsi, pa bom rekla, navadni smrtniki zgolj drugorazredni državljani. V obrazložitvi piše: "Ohranja se oprostitev davka za prvi dedni red." Rekla bom, hvala bogu, gre ne nazadnje za zakonce oziroma najbližje potomce darovalca. Nadalje v zakonu piše: "Zakon vsebuje tudi oprostitev za premoženje, namenjeno verskim namenom prejemnika." Spoštovane kolegice in kolegi! Veste, to pa je grdo, grdo do vseh ostalih ljudi, državljank in državljanov te naše države, ki so dolžni plačevati davek. Danes torej sprejemamo še en zakon, po katerem bo najbogatejši subjekt na slovenskih tleh upravičen do plačila davka. Tisti subjekt, ki postaja ne le drugi gospodarski steber v naši državi, ampak vodilni steber in celo gonilno kolo pri pisanju zakonodaje, slovenske zakonodaje. Dejstvo je in tega se zavedajo tudi ljudje, da Janševa vlada postaja, pa bom rekla, farška vlada. Rimskokatoliška cerkev prek Nove Slovenije ob podpori SDS-a, SLS-a in ne nazadnje tudi DeSUS-a vse bolj in bolj prodira v državo. Minister Drobnič se celo pohvali s tem, da sinodalni dokument, torej dokument Rimskokatoliške cerkve, predstavlja pravno podlago za delo na ministrstvu. Jaz upam, da gospod Bajuk ne bo rekel kaj podobnega, da je na podlagi sinodalnega dokumenta pripravlja davčno reformo oziroma konkretno zakon o davku na darila in dediščine v Republiki Sloveniji. Katoliška organizacija oziroma Cerkev je edina organizacija v Sloveniji, ki ji je bilo vrnjeno fevdalno premoženje in največji kapitalist in največja privatna lastnica nepremičnin v naši državi. Dovolite zgolj dva, tri podatke, Rimskokatoliška cerkev ima danes več kot 100 milijard tolarjev premoženja. Samo z denacionalizacijo je RKC dobila 32,4 milijarde tolarjev, da ostalih številk niti ne omenjam. Danes pa v tem državnem zboru sprejemamo v prvi obravnavi sicer predlog zakona, ki Rimskokatoliško cerkev oziroma verske organizacije opravičuje plačila davka, plačila davka na darila in dediščine, medtem ko ta zakon obdavčuje ostalo civilno sfero, tudi društva. Pa bom dala za konec, da ne bom predolga, zgolj primer - primer, da vnuk, kateremu stari oče daruje hišo, da bo imel kje živeti z družino - ta vnuk mora plačati davek po tem zakonu. Pa pride duhovnik, ki blagoslovi to hišo. To pa je skrajni cinizem, spoštovane kolegice in kolegi. V Slovenski nacionalni stranki takšnega zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Gospa Kuclerjeva, imate proceduralno? Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ne vem, kako je bilo sicer mišljeno, vendar razumeti je bilo kot sovražni govor in mislim, da to ne sodi v to dvorano, dvorano državnega zbora Republike Slovenije.
Hvala lepa za opozorilo. Jaz sem že včeraj na seji odreagiral in opozoril, da kakršnekoli nestrpnosti pač tukaj ne bomo tolerirali. V tem primeru predstavitve stališč in tako naprej, pač sem ocenil, da vseeno ni šlo preko roba. Se pa zahvaljujem za opozorilo in seveda prosim, da v svojih stališčih predstavljate stališča, ne pa izražate mnenja, ki so že na robu tolerantnosti oziroma strpnosti. Prosim, ampak govorimo postopkovno, to ni zdaj razprava. Jaz bom zelo [[...]]
Hvala lepa. Bom poskušala oblikovati postopkovni predlog, čeprav ga je sila težko oblikovati, ampak dovolite najprej sebi v bran, bilo je stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke na podlagi zakona. Na podlagi tistih stvari v zakonu, ki so prikrite, ki so prikrite in se bodo izvajale in ki ne nazadnje nakazujejo na dvojno moralo te vlade in ki ne nazadnje nakazujejo na to, da nismo vsi državljanke in državljani v tej državi enakopravni. Zato seveda predlagam, pa če želite postopkovni predlog, da se seja nadaljuje v tempu, tako kot je predvideno tudi z dnevnim redom, skratka predstavitvijo stališč. Hvala.
Hvala lepa za zelo logičen proceduralni predlog, ki ga bom z velikim veseljem upošteval. K besedi vabim gospo Polonco Dobrajc, da predstavi stališče SDS. Se opravičujem! Na vrsti je mag. Klavora, da predstavi stališče DeSUS.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci! V okvir vladnih gospodarskih in socialnih reform se uvršča tudi nova ureditev obdavčitve dediščin in daril. Nov predlog zakona bo nadomestil dosedanjega, ki je bil vključen med davke občanov in je kot takšen predstavljal vir oziroma prihodek občinskega proračuna oziroma lokalne skupnosti. V poslanski skupini menimo, da je treba nadgraditi in uskladiti celotno ureditev premoženjskih, obligacijskih in stvarnopravnih razmerij zaradi povečanja novonastalih oblik teh razmerij. Po našem vedenju mora biti sistem enostaven in transparenten, vendar brez večjih izjem. Novosti, ki jih uvaja predlog zakona, se po našem mnenju nanašajo predvsem na zavezance za ta davek, ki pa ne bodo več le fizične osebe, ampak tudi pravne osebe zasebnega prava, med katere uvrščamo društva, sklade, fundacije, ustanove, zasebne zavode in gospodarska interesna združenja. Obdavčuje se vrednost nepremičnine in premičnine. Med slednje so zajeti tudi vrednostni papirji in denar, pri katerih se davčna osnova zniža za 5.000 evrov. V okvir obdavčitve pa sodijo tudi premoženjske in druge stvarne pravice, ki jih zavezanec podeduje ali dobi v dar. Spreminja se tudi struktura davčnih razredov, in sicer z dosedanjih desetih na novih sedem. Višji bo davek pri vseh drugih osebah. Tako imamo prvi dedni red, potem drugi dedni red, tretji dedni red, pri katerih praktično ni sprememb, višji bo davek pri vseh drugih osebah, ki niso v sorodu, in sicer bo znašal od 12 do 39% vrednosti premoženja. V naši poslanski skupini bomo pozorni pri nadaljnji obravnavi tega zakona, zato pričakujemo ustrezna dopolnila in spremembe. Drugače pa smo poslanci našega DeSUS naklonjeni predlogu zakona in ugotavljamo, da je primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. No, zdaj pa res vabim gospo Polonco Dobrajc, da predstavi stališče SDS.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci ter predstavniki vlade! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo predlagani predlog zakona podprla, saj meni, da je dober. Gre za uresničitev že nekaterih obdavčitev, ki so se nahajale v zakonu o davku občanov, v samostojen predlog zakona o davku na dediščine in darila. Pri tem bi bilo potrebno poudariti, in poslanska skupina Slovenske demokratske stranke meni, da je to dobra rešitev, da davek ostaja še vedno davek, ki bo šel lokalnim skupnostim bodisi po sedežu nepremičnine ali pa po sedežu zavezanca za premičnine, ki bo moral davek plačati. Glede novosti v predlogu zakona, in sicer da se davčne zavezance širi tudi v krog oseb zasebnega prava, pa sledeče. To so društva, fundacije, skladi, ustanove, zasebni zavodi in gospodarska interesna združenja. Ni res, da bi novi predlogu zakona uvajal davčne stopnje za vse enako in kar enotno. V predlogu zakona so za osebe zasebnega prava predvidene tudi oprostitve, in sicer, za prvi dedni red, za premoženje, namenjeno verskim, humanitarnim, zdravstvenim, izobraževalnim, raziskovalnim in drugim organizacijam, namenjenim kulturnim namenom, ter za začasni dosmrtni užitek nepremičnin. Oprostitve pa veljajo tudi za nekatere vrste kmetijskega premoženja in pod določenimi pogoji za kulturne spomenike nacionalnega pomena. Novost je glede drugega, tretjega dednega reda, kjer se davčne stopnje uvajajo in nekako zvišujejo, vendar ne enotno glede na določen posamezen primer prilagojeno in v razponu. Pomembno pa je predvsem to, da se oprostitev za prvi delni red, to je za zakonce predvsem za otroke, oprostitev ohranja. Glede primerljivosti v tem delu z razvitimi evropskimi državami, predvsem s skandinavskimi državami, bi tukaj morali povedati, da je oprostitev še vedno nekaj posebnega, ker skandinavske države, ki so znane po visoki stopnji socialne države, imajo stopnjo na prvi dedni red uvedeno, o procentih pa raje sedaj ne bi, ker je mogoče preveč intriganten procent. Ne glede na vse menimo, da so predvidene obdavčitve na dediščine in darila v okviru predvidene davčne reforme dobre, zato jih bo poslanska skupina Slovenske demokratske stranke podprla. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod poslanec Potrč v imenu Socialnih demokratov.
Hvala lepa. Spoštovani. V poslanski skupini Socialnih demokratov ocenjujemo, da je predlog zakona o davku na dediščine in darila treba pojasniti prek mnogih vprašanj, ki se nam ob tem zakonu postavljajo. Vemo, da gre za zakon, ki nadomešča določbe, ki so doslej bile v zakonu o davkih občanov, vendar po našem mnenju nadomešča mnogo temeljiteje in na drug način, kot so bile rešitve danes, v obrazložitvah zakona pa to posebej jasno ni napisano. Zato bi prosil, če bodo lahko tudi predstavniki vlade kakšna pojasnila s tem v zvezi dali. Najprej naj rečem, da vlada pravi, da gre predvsem za nadomestilo in da v glavnem ohranja vse predlagane rešitve. Finančne posledice pa ocenjuje na nekoliko višji znesek zbranih davkov za cca 163 milijonov, pri čemer se stopnje povišujejo predvsem v četrti skupini oziroma tam, kjer so izven dednih redov. Priznam pa, da nisem preračunaval vsako dosedanjo osnovo na evre, vendar bi upal trditi, da so osnove tudi nekoliko višje in da na tej točki pride do nekaterih sprememb. Predvsem za vse druge osebe, ki so doslej imele stopnjo od 11 do 30%, se te stopnje povečujejo od 12 na 39%. Drugo, kar je po mojem bistveno novega, je, da postajajo davčni zavezanci tudi osebe zasebnega prava in da bi bilo najbrž prav mnogo temeljiteje, kot je to doslej tudi v zvezi z oprostitvami, pojasniti, kaj vse so osebe zasebnega prava, da bi bilo jasno, kdo bo dejansko oproščen plačila davka, kdo je pa davčni zavezanec. Jaz tudi menim, da je v zvezi z določili 10. člena, ki na novo uvaja nekatere oprostitve za pravne osebe zasebnega prava, treba pojasniti, ali med te pravne osebe zasebnega prava štejejo tudi recimo sedaj obstoječe šole, zdravstvene organizacije, domovi za ostarele občane ali ne. Če štejejo, je to ena rešitev, če ne štejejo, pa res popolnoma drugačna. Namreč, tu se na novo uveljavlja vrsta oprostitev, lahko bi rekli tudi za to, da se bodo med te oprostitve vključile verske skupnosti. In če bi verska skupnost za upravljanje svoje dejavnosti bila oproščena plačila davka, recimo zavod za starejše občane pa ne, potem jaz mislim, da je ta zakon nesprejemljiv in takšnega ne bi smeli podpreti in sprejeti. Zato prosim res, da se pojasnila kaj to pomeni, dajo nesporno jasno, da ne bo o tem nobenega dvoma. In kar zadeva oprostitev, še to. Cel zakon oziroma vsa zakonodaja, ki jo oblikujemo, govori o tem, da je treba oprostitve ukiniti, ker se s tem poenostavlja sistem, tu jih na eni strani bistveno povečujemo pri tem, ko navajamo, kaj vse in katere osebe zasebnega prava bi bilo mogoče oprostite, pa smo zopet, jaz sem to že včeraj opozoril, nekonsistentni vis-a-vis davka na dohodnino in vis-a-vis davka na dohodek pravnih oseb, kjer so različne kategorije vključene; in tukaj niso vključene vse. Posebej, kar zadeva oprostitev, pa mi manjka, da je vlada ukinila iz sistemov oprostitve tistega, ki dobi stanovanje, s katerim še ne razpolaga, ne glede na to, v kakšnem dednem redu je. Skratka, en socialni kriterij, ki je bil doslej koristen in bi ga kazalo tudi v bodoče ohraniti. Prosil bi, da se dovolj pojasni tudi četrti odstavek 10. člena, ki govori o podedovanju kulturnega spomenika, ker je popolnoma nejasno, kako in s kakšno pogodbo se bo to urejalo. Hvala.
Hvala lepa. In še poslednji, gospod Bajc, v imenu SLS.
Hvala lepa. Še enkrat lep pozdrav vsem skupaj. Zakon o davku na dediščino in darila je nov zakon, saj je to področje urejal zakon o davku občanov. Ta določa zavezance za plačilo davka, kdaj je davek potrebno plačati, izjemna odplačila davkov in seveda tudi davčne stopnje za posamezne vrste zavezancev. Postopek za odločitev v primeru dedovanja ali daril pa je določen v zakonu o davčnem postopku. Predlog zakona o davku na dediščine in darila zadevno področje ureja sistemsko in celovito in vsebuje tako materialno-pravne kot postopkovne določbe. Poleg obdavčitve fizičnih oseb upošteva tudi pravne osebe, ki v trenutno veljavni zakonodaji niso upoštevane. Zakon podobno kot prej obravnavani zakon o davku na promet nepremičnin odpravlja nekatere nejasnosti in pomanjkljivosti veljavne ureditve. Tako zajema vse oblike pravnih razmerij, ki imajo naravno dedovanje ali gredo po naravi za darilo, veljavni zakon pa jih kot takšne ne opredeljuje. Seveda pa zakon ne posega na tista področja oziroma tisto premoženje, ki je obdavčeno bodisi po zakonu o dohodnini bodisi zakonu o davku od dohodkov pravnih oseb. Predlog zakona ohranja sedaj veljavne davčne stopnje in s tega vidika ne prinaša kakšnih posebnih novosti. Spreminja oziroma povečujejo se le davčne stopnje za obdarjence in dediče, ki niso sorodniki darovalca oziroma zapustnika. Postopkovne določbe v predlogu zakona so pregledne in jasno določajo tudi posledice neplačila davka. S tem se zagotavlja, da bo izvajanje zakona učinkovito, s čemer se dosega tudi temeljni zakonski namen. Davek na dediče in darila ostaja davek, ki gre v proračun občin. Glede na višjo ureditev zavezancev, ki z darovalcem ali zapustnikom niso v sorodu, predlagatelj zakona ocenjuje povečanje prihodkov občinskih proračunov za dobrih 150 milijonov tolarjev. Ob upoštevanju števila občin v Sloveniji pa gre v povprečju za [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]povečanje prihodka občin. Po mnenju poslanske Slovenske ljudske stranke je predlagani zakon primeren za nadaljnjo obravnavo in ga bomo tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. In opravičilo gospodu Jancu, ker sem ga poistovetil z gospodom Bajcem. Hvala lepa za dobrohotnost. Sledi pa splošna razprava poslank in poslancev, in kot vidim, ima besedo kolega Zagorac.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani prisotni! Moram reči "hvala komurkoli", da ne bom uporabljal ustaljene fraze "komu hvala", da za torkom pride vedno sreda in da se nek manjko, ki se je še včeraj razglaševal, da ga ne bo, danes kaže skozi te druge zakone, nekateri smo opozarjali, predvsem iz strani opozicijskih strank. Vsi zakoni, ki jih obravnavano na tej izredni seji, naj bi bili plod dela nekega partnerstva, ki naj bi temeljil na konsenzu, ampak o konsenzu in partnerstvu, toliko znate sami razbrati, da gre za bolj jalove poskuse konsenza. Zakaj tega zakona ne bom podprl. Predvsem me bode v oči drugi odstavek 3. člena in drugi odstavek 9. člena, da pa ne bom prekoračil časa, bom vseeno počakal na delitev časa za malo širšo razpravo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima še kolegica Žgajner Tavš. Nekaj sekund je še ostalo.
Hvala lepa. No, jaz sicer nisem niti računala na teh nekaj sekund, ampak kljub vsemu dovolite sebi v bran, ker sem bila ob izvajanju stališča poslanske skupine okarakterizirana kot izvajalka sovražnega govora. Če so dejstva o finančnih sredstvih, finančnem premoženju rimskokatoliške cerkve sovražen govor, potem je res katastrofa, v kakšni državi živimo.
Hvala lepa. Še predstavnik vlade.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Jaz bi rad pojasnil nekatere zadeve v zvezi s predlogi, stališči in mnenji, ki so bili ob tej razpravi dejansko tukaj tudi dani. In sicer, najprej bi rad citiral določbo, ki se nanaša na oprostitve. Tukaj je bilo večkrat rečeno, da so verske ustanove oproščene in tako naprej, in to določbo je treba zelo točno prebrati. Davka je oproščeno darilo ali dediščina, ki jo prejme pravna, oseba zasebnega prava ustanovljena na podlagi zakona za upravljanje: verske, človekoljubne, dobrodelne, zdravstvene, socialnovarstvene, izobraževalne, raziskovalne ali kulturne dejavnosti. To pomeni, da tukaj ni namen predlagatelja zakona, da bi izključno samo eno izmed teh organizacij tukaj navajal za oprostitev, gre za širok spekter organizacij, ki se ukvarjajo z različnimi dejavnostmi. In potem tukaj nadaljuje, daje še en pogoj, se pravi gre za oprostitev, če gre za darilo oziroma dediščino, ki je namenjena opravljanju takšne dejavnosti pravne osebe. Se pravi, če gre za upravljanje, darilo, ki je namenjeno verski dejavnosti, človekoljubni, dobrodelni, zdravstveni, socialnovarstveni, izobraževalni, raziskovalni ali kulturni dejavnosti. Se pravi, ne gre za katerokoli darilo, ampak izključno, če je to darilo, ta dediščina namenjena tovrstni dejavnosti. Iz tega zornega kota dejansko ta zakon tukaj določa pogoj, za katere dejavnosti. Če gre tukaj za neko drugo dejavnost, recimo da gre tukaj za neko pridobitno dejavnost, potem seveda tudi v tem pogledu ne gre za oprostitev. Glede oprostitev, ki se nanašajo na neke druge organizacije. Jaz sem uvodoma povedal, da vsako darilo v višini 5 tisoč evrov je oproščeno, kar seveda z drugimi besedami pomeni, če govorimo sedaj o računalnikih itd., če ni to eden zelo moderen in sodoben računalnik, potem vsekakor gre tukaj za oprostitev pod pogojem, da ima vrednost manj kot 5 tisoč evrov. Glede jasnosti oziroma nejasnosti, kdo je oseba zasebnega prava oziroma kdo je davčni zavezanec. Tukaj 3. člen določa, kdo so te osebe. Če gre za osebo iz drugega odstavka 3. člena, to so društva, fundacije, skladi, ustanovil, zasebni zavodi in gospodarska združenja, potem se na njih nanašajo tudi oprostitve v 9. in seveda tudi v 10. členu. Če pa gre za osebo javnega prava, kar je bilo vprašanje, ne zasebnega, ampak javnega, potem ne zapade pod ta zakon, potem enostavno ni davčni zavezanec v okviru tega zakona. In če ni v okviru tega zakona, potem ne bo plačal od darila na primer davka po tem zakonu, kar pomeni, če sedaj govorimo o javnih šolah itd., javne šole niso obdavčene po tem zakonu, ker niso davčni zavezanci. Če z drugimi besedami to povem, enostavno so potem te osebe zunaj okvira, zunaj pravnega okvira tega zakona, se pravi javni zavodi oziroma tisti, ki niso točno navedeni v drugem odstavku 3. člena, tako da to je na ta način dejansko tukaj urejeno. In zaradi tega šole, zdravstvene organizacije, domovi za ostarele, ki so javni zavodi in ne zasebni, ne bodo zapadli pod določbe tega zakona in dejansko se tukaj ne bo nič zgodilo. Če pa so zasebni, bodo oproščeni v skladu z 9. oziroma 10. členom tega zakona. Tu je pač to pojasnilo. Mi bomo seveda te predloge, stališča in mnenja proučili, vlada oziroma ministrstvo za finance bo to naredilo in potem dalo tudi izhodišče. Hvala.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki so želeli imeti besedo, so jo tudi dobili. Časa je ostalo še kar nekaj. Sedaj rutino že poznate. Ne bom posebej omenjal, kako to poteka. Skratka, lahko se prijavite s pritiskom na tipko ali pa z dvigom rok, če gre za predstavnika vlade. Prijava poteka. Hvala lepa. Torej, vključno s predstavnikom vlade imamo 7 razpravljavcev. Vsakemu dajemo na razpolago 5 minut. Gospa Žgajner Tavš se odpoveduje. Gospod Zagorac, prosim.
Hvala še enkrat za besedo, predsedujoči. Bom nadaljeval tam, kjer sem prej končal zaradi pomanjkanja časa. Res je, spoštovani predstavniki vlade, treba je natančno prebrati odstavek 9. člena, govori o davčnih oprostitvah. Ne bom ga citiral, ker ste ga vi dovolj natančno brali. Ampak na podlagi zakona za opravljanje verske dejavnosti - veste, po sedanji praksi, ki jo imamo v tej državi predvsem zadnji dve leti in predvsem na podlagi prakse, ki jo imam sam, ko prihajam iz Maribora, kjer vemo, da se je v zadnjih dveh letih cerkev obogatila z marsičem, kar bi ji naj pripadalo ali pa tudi ne - se pod versko smatra vse. Odkar so dobili nazaj vinograd, so vinogradniki, ko so dobili športno igrišče, so športniki, ko so dobili nazaj, pokrajinski arhiv, ki ga še terjajo, so postali zgodovinarji. Ni je dejavnosti, ki je cerkev ne opravlja. Me prav zanima, človekoljubne organizacije, ali so vinogradniki mogoče, ali so lahko mogoče športniki? V ta namen se daje cerkvi ta ekskluziva in res je, če to natančno bereš in pravilno razumeš, se cerkvi daje po tem zakonu ta ekskluziva. Vi ne obdavčujete po prvem kolenu ali pa v prvi vrsti dedičev. Opravičujete pa, če nekdo deduje oziroma če nekdo zapusti vse svoje premoženje cerkvi. Takrat pa cerkev ni potrebno plačati davka, ker gre to v smisel dejavnosti te pravne osebe. V smislu dejavnosti te pravne osebe in sami veste, da je to lahko tako. Pravim, povečujete davke za tiste, ki niso v sorodstvenem razmerju s tistim, ki daruje. Ampak pravim, zopet pri cerkvi delate to izjemo. Če jaz darujem cerkvi, ne bom opravičen, ker to darujem v sklop njene dejavnosti in tako bo tudi prikazano. Jaz verjamem, da je treba nekaj iz vaše strani narediti, glede na to, da ste na oblasti in ste to cel čas obljubljali tej instituciji. Ampak se bojim, da glede na to, kako to delamo sistematično iz zakona v zakon, nekaj oproščamo, nekaj dajemo, vedno znova nekaj ponujamo tej instituciji, da bomo mogoče pred koncem leta 2008 deležni spremembe ustave in bo poleg predstavnikov manjšine sedel v tem parlamentu še poslanec cerkve. Se opravičujem, gospod Kokalj, da mi tako lepo kimate, ampak vidim, da jih ima cerkev že dovolj. Kar se pa tiče tistega sovražnega govora, o katerem je bilo toliko povedanega v predstavitvi stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, vam moram povedati, to ni sovražni govor. Spoštovane kolegice in kolegi, to so dejstva. Rimskokatoliška cerkev ima za več kot 100 milijard tolarjev premoženja. Ne bom našteval Zvon Ena Holding, Zvon Ena je potem prevzel Belinko, Cinkarno, Helios in še kam, ni je pore v tej Sloveniji v zadnjih dveh letih, kjer pa RKC nekaj ne bi imela oziroma kjer ne bi sodelovala. In še mogoče samo za zaključek, včeraj sem bil počaščen, ko mi je nekdo dejal, "ti si pa še tako mlad, da lahko nekaj postaneš in boš zaradi tega bogat". Kar se tiče bogastva, verjemite, da cerkvenega ne rabim, svojega vam ne dam in tako kot jaz ne spadam v cerkev, tudi marsikdo drugi ne spada kam drugam. Hvala.
Hvala lepa. Samo toliko bi opozoril, da je sovražni govor tudi tisto, kar je subjektivno tako doživeto. In moja naloga je, da zaščitim integriteto poslank in poslancev na levi in desni. Zato bi prosil, da res razpravljamo bolj o tej temi, ker nimamo na dnevnem redu zakona o verski skupnosti ali čem podobnem. To sem bil dolžan povedati. Na vrsti je gospod poslanec Moge. Prosim.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Ko smo pri predzadnjem zakonu iz tega paketa, je treba povedati, kje je bilo izhodišče. Kot vsi veste, je bilo v templju davčne reforme na oltar postavljeno to, da se bomo borili za razbremenitev gospodarstva. Ali smo s tem zakonom, ki ga danes obravnavamo, in zakoni, ki smo jih prej obravnavali, to res dosegli? Spoštovane kolegice in kolegi, mnenje "vox populi" in strokovnjakov je, da temu cilju ta vladna reforma davčne zakonodaje sploh ni sledila. Če bi sam sedel na tem mestu, kjer sedi gospod minister pa državni sekretar, potem bi seveda potegnil takšno potezo, da bi se kot hudič križu izognil dohodnini in bi ukinil davek na izplačane plače, razbremenil gospodarstvo in bi nekako živeli. [[Oglašanje v dvorani.]] Ali zopet hočete kot včeraj polemizirati z mano, ali ste toliko v Novi Sloveniji tolerantni, da lahko človek pove, kaj misli? Lahko? No, hvala lepa. Zato ne morem razumeti ob vsej tej politizaciji primera, ko je premier gospod Janez Janša včeraj rekel, "če bi šli po poti uravnilovke, kar predlaga LDS", kar je čista izmišljotina, "bi se kmalu znašli tam, kjer je danes Kuba." LDS, ki je vodila vlade, v katerih je bila Slovenija na vrhu, ki je vodila vlado, da smo prišli v EU, da smo prišli v Nato, in ob vsej tej politiki, ki se zdaj nekako nadgrajuje in gre naprej, govoriti, da imamo politiko, da bi Slovenijo pripeljala na nivo Kube, je ravno taka zloraba, kot če bi jaz danes za tem mikrofonom rekel, da gospod Janez Janša pa njegova SDS vodita tako politiko glede socialnega razslojevanja, da Slovenijo peljejo v Argentino. [[Oglašanje v dvorani.]]
Prosim lepo!
Ali hočete tudi vi z mano, gospod župan in poslanec [[...]]
Prosim lepo, gospod Moge ima besedo.
Ja, to so ljudje. Jaz se samo odzivam na to ob tej zakonodaji, ki jo sprejemamo, da bi razbremenili gospodarstvo, kako se ljudje in najvišji organi - gospod Janez Janša ni kdorsibodi, je drugi človek po hierarhiji v tej državi, in da govori takšne nesmisle, pri čemer sem navedel kot primer, kakršne bi jaz lahko govoril, se mi zdi nedozorelo in nezdravo za to demokracijo, da bi probleme, ki nas kako tarejo, reševali na tak način. Mislim, da tudi ta zakon, ki ga danes obravnavamo, sicer ima neke efekte, da bomo sicer dali ljudem poleg korenčka tudi nekaj palice, da se nam bodo dobro plače povečale, kar je za vse v redu, da se bodo drugim nekoliko manj plače povečale, da bodo imeli te olajšave, drugi bodo imeli one olajšave, ampak to, kar pravi latinski izrek "quit quit agis, prudente agas et sespice Linem," karkoli delaš, delaj pametno in misli na konec. Jaz še vedno ob vsem tem, ko tukaj danes poslušam te razprave, ne mislim na to, da je ta paket sicer brez vrednosti. Ogromno dela je bilo v njega vloženega, ampak se ne zdi, da tistih glavnih ciljev, ki jih je zmagovita stranka in z njo vred koalicija ponujala Sloveniji, da teh ciljev pa zdaleč ne dosega, ampak da smo lepo tako pod preprogo pometli določene stvari in lepo z roko v roki "nikome ništa", mogoče vsakemu malo plačo povečati, šli naprej. In v tem oziru se mi zdi kakorkoli bomo tudi ta zakon, verjetno ga boste koalicija podprli, da bo šlo naprej, da v tem oziru takšna reforma ne pelje do tistih ciljev, ki ste nam jih obljubljali oziroma ki so bili na vsakodnevnem jedilniku vladajoče koalicije malo manj kot pred dvema letoma.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Potrč.
Najprej hvala za nekaj pojasnil. Bi pa prosil, če je mogoče dati še naslednja, ki niso bila dana. Prvo. Ali se predlagatelju zdi, da je v 9. členu opredeljen namen res dovolj jasen ali ne? Namreč piše, da gre za darilo oziroma dediščino, ki je namenjena opravljanju take dejavnosti pravne osebe. Recimo, da gre za dobrodelno ali zdravstveno, socialnovarstveno dejavnost, kaj je darilo, ki je namenjeno za opravljanje te dejavnosti. Denar verjetno vedno. Kaj pa še? Nepremičnina morda tudi, ker se da prodati, pa v prenesenem smislu potem pomeni ta namen. Bojim se, da je ta določba zelo nejasna, in če se jo da pojasniti, bom zelo hvaležen. Jaz sem razumel in me veseli vaša trditev, da pravne osebe javnega prava iz zdravstvene, dobrodelne in podobne ne pridejo v poštev po tem zakonu. Upam, da prav razumem, da tudi po nobenem drugem, kar zadeva dediščine in darila. In da ni kakšne druge rešitve, po kateri bi pa te bile obdavčene. Tretje. Če govorimo o drugem odstavku 9. člena, me zanima, ali je zavestno izpuščeno ali pomotoma. Zakaj pa niso oproščene osebe zasebnega prava iz področja športa, ekologije pa morda še česa, kar je vključeno v druge predpise, ki te stvari oprostitve urejajo. Morda sem tudi jaz kakšno spregledal. Samo predlagam primerjavo med temi tremi določbami zakonov o dohodnini, od dohodka pravnih oseb in dediščin in daril, ki zajema tovrstno - tukaj oproščanje, tam pa možnost donacij oziroma namenske opredelitve dela dohodnine. Mislim, da me predlagatelji razumejo v celoti. Potem bi vprašal, kaj je razlog, da je iz tega zadnjega besedila zakona izpadel primer oprostitve, ki sem ga prej omenil, pa mi predlagatelji niso odgovorili. Namreč, če se podeduje stanovanje in je ta živel z njim s skupnem gospodinjstvu in ne poseduje stanovanja. To je bil namen, ki je bil določen v sedaj veljavnem zakonu o davkih občanov, in je bil v enem od osnutkov, ki jih je imela pripravljene vlada za zakon o davku na dediščine in darila. Mislim, da je razumljiv ali razumen in ne vem razlogov, zakaj je bil izključen. In petič. Glede preciznosti rešitev, bojim se, da sporazum, ki naj bi bil sklenjen za darovanje kulturnega spomenika, je tudi nejasno napisan, ker pravi, da je kulturni spomenik vsaj deloma dostopen za javnost, ali da je namenjen izvajanju kulturnih dejavnosti, pri čemer sklene dedič ali obdarjenec z ministrstvom, pristojnim za kulturo, sporazum z neomejenim trajanjem. Jaz bi prosil, da se tudi to pojasni, ker to bi lahko, pomenilo tudi, da se nekomu da premoženje pomembne vrednosti in ta obljubi, da bo enkrat na leto naredil dan odprtih vrat in bo dovolil, da se pride in morda celo proti plačilu ogleda notranjost tega kulturnega spomenika. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Peče.
Spoštovani prisotni! Rad bi odgovor državnega sekretarja kot predstavnika vlade. Verjamem, da odgovor ne bo prezahteven in da gre zgolj za moje nerazumevanje. Prvič, drži, da bo oproščen davčne oprostitve nekdo, ki je dobil iz naslova dediščine starega očeta ali mame? Vaš zakon pravi, da bo moral plačati davek državi. Torej, govorim o odnosu oseba-stari oče, stara mama. Drugič, govorim o odnosu gasilskega društva. Bo gasilsko društvo na podlagi 9. člena davčne oprostitve podvrženo davčnemu bremenu? Tretjič, kjer bi rad vaš odgovor, če prav berem 9. člen in zdi se mi, da ga berem prav, je dediščina ali darilo, ki je namenjeno subjektu, ki opravlja versko dejavnost, oproščeno oziroma ima davčno oprostitev? Skratka, rad bi vas vprašal o razmerah, koliko je vreden državljan, državljanka do države in koliko je vredna določena verska skupnost do države. Ali sledi iz vašega predloga zakona, da dediščina, ki prihaja od starega očeta, stare matere, ni važno, na potomca, bo podvržena davku iz 9. člena;identična dediščina, ki je namenjena verski skupnosti, pa ne. Dovolite, da ob tem kratko pojasnim oziroma se dotaknem tudi stališča, ki ga je pred mano pojasnil kolega Rudolf Moge. Rečeno je bilo, da naj bi bile vladne reforme uperjene oziroma naj bi bile promovirane pod taktirko, da bodo pripomogle h gospodarskemu razvoju naše države. Ob tem se s kolegom Mogetom ne morem strinjati. Dejstvo je, da je ena izmed verskih skupnosti postala po informacijah, ki so splošnega javnega značaja, celo najmočnejši gospodarski subjekt, da ne govorimo o premoženju te verske skupnosti, ki naj bi presegalo 100 milijard slovenskih tolarjev. Dejstvo je, da se ta ista verska skupnost - in nočem, da bi me označili kot govornika s sovražnim govorom - imenuje Rimskokatoliška cerkev. In dejstvo je, kolega Pavliha, da ta zakon govori o verskih skupnostih, zato moj nasvet vam, ki vodite sejo, vedite, o katerem zakonu vodite razpravo. Iz tega naslova bi rad opozoril, da je rimskokatoliška cerkev eden izmed tistih gospodarskih subjektov, ki ne samo na primarnem in sekundarnem finančnem trgu, temveč tudi na trgu telekomunikacij, T2 ter na vseh ostalih trgih zelo močno kroji gospodarsko politiko naše države. Iz tega naslova se mi zdi zelo nekorektno, da vlada Republike Slovenije postavlja pravice iz naslova 9. člena, torej davčne oprostitve, za nek subjekt v družbi in na trgu - ne smemo pozabiti, da je tudi na trgu močno prisoten - v obliki olajšav, izogibanja davčnim obveznostim, medtem ko državljanke in državljane, ki nimajo takega premoženja, kar je seveda logično, obremenjujete na vsakem koraku. Iz tega naslova se na vsak način pridružujem stališču poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Želimo si, da bi skozi davčno politiko Republike Slovenije dosegli neke sinergijske učinke. Ampak dejstvo je, da tako s tem zakonom kot zakonom, ki je bil v obravnavi maloprej, tega ne boste dosegli. Dejstvo je, da pristopate izključno k neke vrste negativni, selektivni davčni politiki, kjer en in isti gospodarski subjekt tako v obliki zakona o dohodnini, nenazadnje vseh petih zakonov iz naslova davčne reforme nagrajujete oziroma ga davčno razbremenjujete, medtem ko vse ostale davčno obremenjujete. In v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke ocenjujemo, da to ni prav. Jaz verjamem, da ste si v okviru vlade Republike Slovenije pogledali tisti normativni del ustave Republike Slovenije, ne verjamem pa, da razumete, kaj pomeni ločenost države in cerkve. To na noben način ne pomeni, da mora država na vsak način, tako na monetarni kot na fiskalni politiki, podpirati eno izmed verskih skupnosti ali pa vse. Ločenost pomeni ločenost. In kot verjetno veste, je bil včeraj ob obravnavi zakona dohodnini dodeljen nov, po štetju 7. člen financiranja ene izmed verskih skupnosti; ta, ki ga zdaj obravnavamo, je šesti vir. Hvala.
Hvala lepa, tudi za nepotreben poslovniški napotek. Besedo dajem še gospodu Guliču. Prosim.
Cenjene kolegice in kolegi, predstavniki ministrstva. Govorimo o enem pomembnih zakonov, ki se nekje dotika čisto vseh državljanov Republike Slovenije in seveda še nekaterih drugih subjektov. Jaz moram povedati predvsem to, da je bil napisan zelo "prefrigano", tako kot vsi zakoni, ki na nek način dajejo privilegij verskim skupnostim. Ta se začenja zelo lepo, z oceno stanja, z razlogi za sprejem zakona, kjer je napisano, da je obdavčevanje dediščin in daril v Republiki Sloveniji urejeno zdaj z zakonom o davkih občanov. Potem, da so nekatere zadeve po določene v zakonu o davčnem postopku in da ta novi predlog pravzaprav ne prinaša kaj posebno novega, ampak da pravzaprav utrjuje in uveljavlja vse tisto, kar je že bilo in tako dalje. Tudi v uvodnem delu - o tem, da bi bile verske skupnosti izločene iz tega davčnega bremena, ni nič napisano, ampak je zadeva tako lepo zapakirana, ohranja se oprostitev za prvi dedni red, za premoženje, namenjeno verskim, humanitarnim, zdravstvenim in kulturnim namenom, pa za dosmrtni užitek nepremičnin. Se pravi, kar veliko logoreje, veliko balasta, ki naj bi zameglil to zadevo, ki je potem zapisna v 9. členu. Bodimo si na jasnem, da nobena od teh, pravzaprav nihče od teh, ki naj bi bil oproščen darila ali dediščine, ni potrebno, da je oproščen, razen dedič ali dedinja prvega dednega reda. Vsi drugi bi lahko seveda plačali davek na dediščino ali darilo. Če ne drugače, poglejmo si, koliko je obrnjenega dedovanja, ko starši dedujejo za otroci in seveda ti bodo plačali, ker niso v prvem dednem redu, in še kakšne situacije bi lahko našli, ko so državljani v diskriminiranem položaju, nekatere druge skupnosti pa seveda v izrazito privilegiranem. Zaradi tega v Liberalni demokraciji in v poslanski skupini Liberalne demokracije tega zakona ne bomo podprli. Ne samo zaradi njegove vsebine, pač pa tudi zaradi tega perfidnega načina podtikanja kukavičjih jajc v sicer dobre predloge. Hvala lepa.
Hvala lepa. In še predstavnik vlade, verjetno državni sekretar.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Jaz bi tukaj seveda odgovoril na nekatere trditve in nekatera vprašanja. Kot prvo bi seveda rad povedal, da ni namen vlade, da s tem zakonom izpostavlja katerokoli institucijo. Dejansko govori o dejavnostih in te dejavnosti so ločene. Tudi verske dejavnosti so v skladu s predpisi ločene od ostalih dejavnosti, tako da iz tega zornega kota ne bi smelo biti nobenih vprašanj v tej povezavi, da se ne bi vedelo, kaj dejansko verska dejavnost tukaj je. To predpisujejo drugi predpisi na tej podlagi. Naslednje vprašanje, ki se izpostavlja, je, govorimo o dejavnostih in o institucijah v tem zakonu. Vprašanje, ki se nanaša na oprostitve, in v povezavi z donacijo, ki je opredeljena v zakonu o dohodnini, ter v povezavi z zakonom o davku od dohodkov pravnih oseb govorimo o donacijah. Tukaj gre za izenačitev samostojnih podjetnikov in pravnih oseb, vsekakor. To se pravi, če govorimo o donacijah, potem so donacije izenačene tiste, ki jih lahko dajejo samostojni podjetniki po zakonu o dohodnini, to je 66. člen, in po zakonu o davku od dohodkov pravnih oseb, medtem ko za fizične osebe ni bil namen, da se tukaj osebe, ki prejemajo te donacije, dejansko izenačijo. Tukaj je šlo predvsem zaradi tega, ker je tudi izhodišče ali pa namen na neki način podjetnikov, tukaj štejem pravne osebe in samostojne podjetnike; namen, za katero dejavnost, za kaj bi dali določeno donacijo, je običajno različen, zaradi tega so tudi različne inštitucije oziroma dejavnosti, katerim se lahko dajejo te donacije. Naslednje vprašanje se nanaša na kulturno dejavnost. Tukaj gre za opredelitev kulturne dejavnosti v skladu s predpisi na kulturnem področju in tukaj gre predvsem za vzpodbujanje tovrstne dejavnosti, predvsem pa ne obdavčitev, skratka da bi tudi kulturna dediščina v Sloveniji bolje zaživela. To je bil izključen namen te določbe, oprostitve v četrtem odstavku 10. člena. V povezavi s celoto bi rad povedal, da po podatkih davčne uprave je približno 80% vseh dedovanj v prvem dednem redu oziroma se nanaša na prvi dedni red, tako da tukaj dejansko govorimo o 20% vseh dedovanj, tako predvsem med fizičnimi osebami, če tukaj govorimo. Glede splošnega bi samo rad še povedal naslednje, ker je bilo to tudi opredeljeno. Teh 7 zakonov, je vsekakor različnih in se nanašajo na različne davčne zavezance. Ker so nekateri zakoni, nekatere obdavčitve že zelo stare, na primer zakon o davku na dediščine in darila je iz zakona, ki se je prvič sprejel v 80-ih letih, je dejansko postal že neoperativen, predvsem pa neživljenjski - in iz tega zornega kota, ker so se različni procesi v tem času dogodili, je treba te zakone tudi popraviti. Tukaj se pa nikakor ne morem strinjati, da gre v tem primeru za dodatne obdavčitve oziroma gre za obstoječe obdavčitve, s katerimi se popravljajo določena nesorazmerja, ki so sedaj obstajala zaradi različnih razlogov, ki so obstajali pred davnimi leti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. In že smo zapluli k 7. TOČKI DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DAVKU NA VODNA PLOVILA, EPA 1070-IV. Za razpravo imamo eno uro in 26 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije in tudi v zvezi s tem zakonom je skupina desetih poslank in poslancev s prvopodpisanim kolegom Jožetom Tankom zahtevala, da državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem gospodu državnemu sekretarju, mag. Lavriču, za dodatno obrazložitev. Se opravičujem, danes nimam sreče z imeni, mag. Lavriču, pardon, Širclju, ponovno.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci. Predlog zakona o davku na vodna plovila je del davčne reforme s področja obdavčitve premoženja, katere cilj je posodobitev sistema obdavčitve premoženja. Sedaj veljavna obdavčitev plovil ureja poglavje o davku od premoženja v okviru zakona o davkih občanov, ki je star že več kot 25 let. Obdavčitev je predpisana le za plovila fizičnih oseb in je omejena le na plovne objekte, ki so daljši od osmih metrov, pri tem pa niso upoštevani recimo motorji teh plovil. S predlogom zakona se obdavčitve plovil sistemsko ureja v samostojnem zakonu, s katerim so poleg materialnih urejene tudi postopkovne določbe. Krog obdavčitve se širi tako glede zavezancev kakor tudi glede plovil, saj je obdavčitev plovil predvidena že za plovila od petih metrov dolžine dalje. Predmet odločitve bodo plovila, ki so daljša od petih metrov in so vpisana v evidence plovil oziroma izpolnjujejo pogoje za vpis v omenjene evidence, razen plovil v gradnji. Poleg tega bodo predmet obdavčitve tudi vsa plovila rezidentov, ki izpolnjujejo tehnične pogoje za vpis v evidence, vendar so registrirana izven območja Slovenije. Davčni zavezanec je praviloma lastnik plovila. Krog zavezancev se s fizičnih oseb širi tudi na osebe, ki opravljajo registrirano dejavnost, če se plovila hkrati uporabljajo tako za zasebni namen kot tudi za namene opravljanja dejavnosti oziroma če gre za plovila, ki jih osebe, ki opravljajo registrirano dejavnost, nabavijo kot naložbo v kapitalu. Plovila, ki se uporabljajo za opravljanje registrirane dejavnosti, so torej izvzeta iz obdavčitve in niso obdavčena. Prihodki od davka od plovil bodo pripadali občinam, kjer ima davčni zavezanec stalno ali začasno prebivališče ali svoj sedež. Če pa je davčni zavezanec nerezident, prihodki pripadajo občini glede na sedež organa, ki je takšno plovilo vpisal v evidenco plovil po področnih predpisih. Davčna obveznost je predpisana kot letna dajatev. Če davčni zavezanec ni lastnik plovila v celotnem koledarskem letu, se davčna obveznost odmeri za sorazmerno krajše obdobje. Letna davčna obveznost se za posamezno plovilo izračuna kot seštevek splošnega dela obveznosti, ter delov obveznosti v odvisnosti od dolžine in pogona plovila, ki so po velikostnih razredih plovil določeni z zakonom. Davčna obveznost bo v delu, ki je odvisen od dolžine in pogona plovila, znižana v višini 5% obveznosti za vsako leto starosti plovila, vendar le do preostanka 35% zneska obveznosti. Davčna oprostitev velja za plovila državnih organov, policije, carinskih organov, Slovenske vojske, uprave za pomorstvo, za muzejska in tradicionalna plovila, za plovila društev za vodne športe, za plovila za izvajanje nalog zaščite in reševanja in podobne primere. Za izvajanje predlaganega zakona bo davčna služba vzpostavila in vodila davčno evidenco, potrebne podatke bo pridobivala pretežno iz evidenc plovil, po področnih predpisih, podatke o lastnikih bo služba dopolnila iz centralnega registra prebivalstva, po potrebi pa bo za izračun davčne obveznosti koristila pridobljene podatke neposredno s strani davčnega zavezanca. Način zajemanja podatkov je torej zastavljen tako, da dodatne administrativne obremenitve zavezancev dejansko ne bo, razen v primeru sporočanja podatkov za tista plovila, ki niso registrirana v Sloveniji. Davek bo davčni urad odmeril z odločbo enkrat letno. V primeru sprememb lastništva ali v primeru uničenja plovila v času, za katerega je bil davek že odmerjen, bo davčni zavezanec upravičen do vračila plačanega davka ali odpisa plačila odmerjenega, pa še neplačanega davka. Spoštovani, upoštevaje opisane značilnosti predloga zakona predlagam, da državni zbor predlog zakon podpre kot primernega za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvi ima besedo gospod Rezman v imenu DeSUS-a.
Hvala lepa. Še zadnjič v okviru tega sklopa davčne zakonodaje razpravljamo, in sicer to pot o davku na vodna plovila, za katerega pač poslanci naše poslanske skupine sodimo, da ne vpliva usodno na proračune, ne na občinske in ne na državne, pa tudi ob tem, na katerega pravzaprav sploh vpliva, bi bilo možno razpravljati, tako kot v nekaterih prej predlaganih zakonih. Zakon nima kakšne posebne druge ambicije kot to, da zaokroži davčni sistem in da omogoči, da se razširi davčna obremenitev za tista plovila, ki nekako, tako mi ocenjujemo, sodijo bolj v sfero luksuza. Obdavčuje progresivno in ocenjujemo, da je to tudi prav. Nekatera plovila so izvzeta, bilo je že naštevano in tega ne kaže ponavljati. Kaže pa morebiti reči to, ker je bilo o poudarjeno ponovno, davki ne pripadajo občinam, ampak se preko občin zbirajo in se tako rekoč napotujejo v državni proračun in se kasneje ustrezno zmanjšujejo finančne izravnave. Tisto, kar bi veljalo tukaj posebej omeniti, je morebiti neka zanimivost, da je možno primerjati dve pooblastili v vladi. Namreč, pri zakonu o davku na dodano vrednost je bilo veliko govora o pooblastilu vladi, ki ga vlada nima. Torej nima pooblastila, da bi za 15% lahko dvignila DDV. Tukaj pa imamo v 14. členu pooblastilo vladi, vendar gre za neko drugo pooblastilo, gre namreč za pooblastilo, da lahko za 50% zviša ali zniža, in obakrat je bilo govora tudi o znižanju, čeprav smo se samo na zvišanje opirali. Govori pa predlagatelj, da se to stori takrat, kadar bi lahko to vplivalo na ekonomsko politiko. Pri zbranih manj kot 10 milijonih tolarjev v enem letu je to verjetno res minoren znesek in na noben način ne vpliva na ekonomsko politiko. In zaradi spremembe ekonomske politike torej tega pooblastila vlada verjetno ne bo rabila izkoristiti. Morebiti bodo v bodoče, tako kažejo ti zneski, višji, ampak tudi takrat to ne bo tako pomemben znesek, da bi lahko na ekonomsko politiko bodisi v občinah bodisi v državi kaj posebej vplivalo. Sicer pa mislimo, da je zakon dovolj dober, da ga smemo podpreti.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Polonca Dobrajc v imenu poslanske skupine SDS. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Kolegice poslanke, kolegi poslanci in predstavniki vlade! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo predlog zakona o davku na vodna plovila podprla. Meni, da so predlagane rešitve v zakonu korektne in sprejemljive. Glede sprememb, in sicer da se davčna obveznost sestoji iz treh delov, in sicer prvi del obveznosti je kot splošni del predpisan v absolutnem znesku v višini od 10 do 50 evrov, glede na različne dolžine plovila. Drugi del obveznosti se izračuna kot zmnožek podatka o dolžini plovila v metrih in zneskom obveznosti za vsak meter. Ter tretji del, ki se izračuna kot zmnožek podatka o moči pogona plovila v kilometrih z zneskom obveznosti za vsak kilovat pogona plovila. Glede na določene tri dele se bo glede na življenjsko dobo plovila davčna obveznost v delu, ki je odvisen od dolžine in moči plovila, zniževala. Rešitev, da bo za plovila, ki se uporabljajo za opravljanje dejavnosti, torej za plovila, ki niso naložba v kapital zavezanca in se ne uporabljajo za zasebne namene lastnika plovila ter njegovih bližnjih, pa bo v predlogu zakona davčna obveznost odmerjena samo za splošni del obveznosti. Rešitve, ki so tako predlagane, so po mnenju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke korektne, prispevale bodo k pravičnejši obdavčitvi plovil, zato jih bo poslanska skupina podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod dr. Marko Pavliha v imenu poslanske skupine LDS.
Hvala lepa. Cenjeni državni sekretar, predstavnici vlade, predstavnik vlade, kolegice poslanke in kolegi poslanci, lep pozdrav tudi z govornice! Za razliko od večine zakonskih predlogov, o katerih razpravljamo v zadnjih dveh dneh, pričujoči predlog ne pluje v kalnih in asocialnih vodah, zato mu v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije ne bomo nasprotovali. Dobra davčna politika pobere denar tam, kjer je. Tam, kjer je premoženje, tam, kjer se sedi na tolstih denarnicah in seveda v bogatih jahtah. In v tem vidiku je seveda ta predpis dober, kajti to je obdavčenje razkošja, ki ga je tudi v naši državi kar nekaj. Poglejte, če nekdo ima jadrnico, ki je dolga 12 metrov, in če mora na podlagi novega predpisa plačati približno 200 evrov letnega davka, zaradi tega gotovo ne bo obubožal. In tudi tisti, ki ima čoln, jahto 12 metrov dolgo in na primer dva motorja v moči po 500 kilovatov oziroma, kot smo včasih rekli, po 500 konjskih moči, si lahko privošči približno 2.000 evrov letnega davka, saj je to znesek, ki ga bo porabil v nekaj dneh, ko se bo s to svojo jahto prevažal bodisi po našem bodisi drugem morju. Dobre rešitve, kot je bilo že rečeno, so v tem, da omogočajo transparentnejše urejanje tega področja in tudi dovolj enostavno, imamo tri kategorije davčnih zavezancev oziroma plovil. V prvo spadajo tisti, ki plovila uporabljajo za razvedrilo, in tisti plačujejo v celoti davek, ki je sestavljen iz splošnega dela, potem davka, ki se odmeri na dolžino, in davka, ki se odmeri na moč motorja. V drugo kategorijo spadajo vsi tisti, ki uporabljajo plovila za pridobitno dejavnost oziroma registrirano dejavnost. Tu moram reči, da je ta predlog, ki je pred nami, boljši kot eden, ki se je pojavljal v prejšnjem osnutku, na primer bi tudi na primer ribiči plačevali splošni del davka, posebnega po dolžini, po moči pa ne. No, sedanja rešitev je pa bolj ugodna za njih. Namreč ribiči na primer ne bodo plačevali davka, bodo pa plačevali davek vsi tisti, ki poleg registrirane dejavnosti ta plovila uporabljajo za zasebne namene, za rekreacijo ali karkoli drugega. Potem je tu še tretja kategorija, ki je logična in tudi dobra, namreč vsa plovila, ki služijo javnemu interesu - policija, pomorska uprava, varstvo morja, carina in še bi lahko naštevali - so davka oproščena. Toliko o pozitivnih vidikih. Imamo nekaj pomislekov in seveda tudi nekaj vprašanj, verjetno ni potrebno posebej poudarjati, da je osnutek predloga, v katerikoli fazi se je že nahajal, na obali, zlasti na obali sprožil veliko polemike, dvignil veliko prahu, oziroma če lahko malce figurativno povem, morske pene. Namreč zakaj? Prvič, obstaja bojazen, da bo predpis lahko malce zadušil ali precej zadušil razvoj navtičnega turizma v Sloveniji, pa me zanima, ali ima vlada kakšno oceno o tem? Drugič. Dobro bi bilo vedeti, kakšna je sorodna davčna politika v naših sosednjih pomorskih državah, zlasti v Italiji in na Hrvaškem. V predlogu imamo navedene tri primerjalno - pravne ureditve - Luksemburg, Španijo in, če se ne motim, še Finsko, ampak za nas je bolj pomembno, kaj je v Italiji, kaj je na Hrvaškem. Namreč, predstavniki navtičnega turizma se bojijo, da bodo lastniki na podlagi nove davčne zakonodaje množično bežali v druge registre; torej z drugimi besedami, da bodo iz našega registra izbrisali plovila in jih vpisali v državah, ki imajo boljše davčne režime, na to ni odgovorjeno. Ravno tako me zanima, ali bo imel novi zakon kakršnokoli posledico na prodajo plovil v naši državi. Če smo že pri tem, povem naslednje. Evropska unija je v juniju letošnjega leta pripravila zeleno knjigo o razvoju pomorske politike in v tej knjigi namenja tudi posebno podpoglavje razvoju turizma na obalnih območjih. Še posebej pa bo to področje obdelano v tako imenovani Agendi 21, torej konkretno o trajnostnem razvoju na področju morskega oziroma obmorskega turizma. Zanima me, ali vlada razmišlja, in to je hkrati tudi moja sugestija o tem, da bi to področje posebej uredila bodisi v nacionalnem programu o razvoju pomorstva, ki se že pripravlja na ministrstvu za promet, bodisi na kakšen drugačen način, morda v sklopu celovitega urejanja turizma v naši državi? Ne smemo pozabiti, da smo se v tem državnem zboru leta 1991, celo pred osamosvojitvijo, konkretno 7. marca zavezali za pomorsko usmeritev naše dežele s posebno resolucijo o pomorski usmeritvi Republike Slovenije. V tej resoluciji je napisano, da bo Republika Slovenija med drugim podpirala tudi razvoj navtičnega turizma. Vse to seveda je treba upoštevati. Ne rečem, da je treba to problematiko v naslednjih dveh obravnavah urediti v tem pričujočem predlogu zakona. Ne, to spada drugam, to spada morda v pomorski zakonik, spada morda v zakon o plovbi po celinskih vodah in še kam drugam, nedvomno pa je vredno premisleka. In še zadnje. Menim, da je pretok informacij med posameznimi registri, zlasti v Evropski uniji, premajhen in je lahko ubežati davku na ta način, da svoje plovilo registriraš kje drugje. Tu bi lahko Slovenija odigrala svojo vlogo - ne pozabimo, da smo mediteranska dežela - in v okviru Evropske unije, če že ne gre drugače, prispevala k harmonizaciji davčne zakonodaje tudi na tem področju. Kot rečeno, v poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije temu predlogu ne bomo nasprotovali. Sam osebno ga bom pa celo podprl, če mi boste znali odgovoriti na moje vprašanje oziroma mi zagotoviti, da se bodo tudi ti pomisleki upoštevali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kristijan Janc, v imenu poslanske skupine SLS.
Hvala. Še enkrat pozdrav vsem! Predlog zakona o davku na vodna plovila je predlog novega zakona, saj sedaj ureja to področje zakon o davkih občanov. Ta določa obdavčitev plovnih objektov dolžine najmanj 8 metrov, ki so v zasebni lasti. Predlagani zakon po eni strani širi predmet obdavčitve, poleg tega pa določa davčno obveznost, upoštevajoč tudi moč pogona plovila. V skladu z veljavno ureditvijo tudi predlagani zakon določa zniževanje davčne obveznosti glede na starost plovila, davek pa pripada posameznemu občinskemu proračunu. Davčni zavezanec je praviloma lastnik, lahko pa tudi uporabnik plovila. Ta rešitev je po našem mnenju zelo smiselna. Obveznost plačila davka pa se s predlaganim zakonom širi tudi na plovila v lasti slovenskih rezidentov, ki so registrirani v tujini. Upoštevanje moči pogona plovila kot enega od kriterijev za določitev višine davčne obveznosti je po našem mnenju tudi zelo ustrezno. Verjetno se vsi zavedamo, da je poleg dolžine plovila moč pogona njegova bistvena lastnost, ki vpliva tako na ceno kot tudi na kvaliteto plovila. Seveda pa so plačila davka oproščena plovila državnih organov, organov občin in drugi podobni primeri. Predlagani zakon zaradi širitve predmeta obdavčitve ter višine obremenitve posameznega plovila prinaša nekoliko povišanja prihodkov občin, vendar tudi tu nekih večjih učinkov ni pričakovati. Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo kot vse doslej tudi ta predlagani zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče SNS bo predstavil gospod Zagorac. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani predsedujoči! Upam, da ne bo kdo smatral kot del sovražnega govora dejstvo, da v Slovenski nacionalni stranki predlogu zakona ne bomo nasprotovali. Zakon obdavčuje vse, se pravi, vse, ki so lastniki plovil, daljših od 5 metrov, ne glede na to, ali so institucije ali so fizične osebe ali so člani takšne ali drugačne verske skupnosti. V primerjavi z veljavnim sistemom obdavčitve plovil bo prišlo do manjšega povišanja prihodkov občin iz naslova davka na plovila. Za izvajanje zakona ne bo potrebnih dodatnih finančnih proračunskih sredstev. Prihodki od davka od plovil po tem zakonu, katerih lastniki so rezidenti Republike Slovenije, pripadajo občini, glede na stalno ali začasno prebivališče. Prihodki od davkov v primeru lastnikov plovil, govorim o nerezidentih, pripadajo občini glede na sedež organa, pristojnega za vodenje evidence plovil. Kar se tiče tistih, ki so oproščeni davčne obveznosti, moram reči, da je vse, kar se tiče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, zajeto, zajeti so vsi tisti, ki zaslužijo, da so oproščeni tega davka. Nikjer vmes ne najdem institucije, o kateri je bilo prej toliko govora, ne glede na to, ali ima plovila ali jih nima. Kar se tiče bojazni o tem, da bi se plovila začela množično, oziroma preregistracija plovil oziroma odprodaja plovil zaradi uvedbe novega davka. Bojazen po svoje je popolnoma upravičena. Popolnoma upravičena je iz vidika, če gledamo, da navtični turizem v Republiki Sloveniji predstavlja kar dobršen del ali pa dobršen odstotek izkupička od turizma, ki ga vsako leto po zaključeni poletni sezoni predstavljamo v Republiki Sloveniji. Zanima me, in tudi pričakujem odgovore, kakšen je tisti "back up" plan vlade Republike Slovenije, če bi dejansko prišlo do preregistracije oziroma večje odprodaje plovil zaradi uvedbe davka na plovila. Nek "back up" sigurno razumem, da vlada ima, kajti navtični turizem je vsekakor pomemben in vemo, da tisti, ki imajo ladje oziroma plovila, daljša od petih metrov, so vsekakor ljudje, ki imajo nekaj pod palcem, so ljudje, ki zapravljajo, tako na slovenski obali kot tudi drugod. Kar se tiče same preregistracije, ne smemo pozabiti dejstva, da eno plovilo preregistrirati ali registrirati, bodisi na Hrvaškem, kar me toliko ne skrbi, glede na to, da tako vehementno zagovarjamo vstop Republike Hrvaške v Evropsko unijo, da bo le ta vsaj v relativno kratkem času dejansko postala članica Evropske unije, in tisti, ki imajo registrirana svoja plovila na Hrvaškem, bodo ravno tako podvrženi davku. Bolj me skrbi preregistracija plovil, ki se dogaja na tako imenovanih "off shorih", bodisi na Bahamih, bodisi v Združenih državah Amerike. Vemo, da vsak, ki se kolikor toliko malo spozna na plovila in želi zaobiti nek zakon, registrira svoje plovilo v državi [[...]] [[nerazumljivo]] [[...]]na primer v Združenih državah, ki je Duty Free cona, in v roku enega tedna, to lahko stori preko elektronske pošte, v roku enega tedna dobi tako zastavo kot tudi registrsko številko po določbah tega zakona je potem takem tudi oproščen tega davka, ne glede, kje to plovilo stoji. Zato me resnično zanima in zelo vesel bom odgovora predstavnikov vlade Republike Slovenije: Kakšen je ta "back up" plan v primeru zelo velikega odliva slovenskih plovil ali pa lastnikov slovenskih plovil, da bodo svoja plovila registrirali drugje oziroma kakšen je "back up" plan v primeru ohranitve navtičnega turizma v Republiki Sloveniji, ker uvajamo nek nov davek na plovila? Hvala.
Hvala lepa. Sledi splošna razprava poslank in poslancev, kolikor jo pač bo. Po moji evidenci je tule pravzaprav samo mag. Cvikl, če želi razpravljati.
Jaz imam zelo enostavno vprašanje. Če sem dobro razumel zakon, sedaj nekdo, ki ima približno 10 metrov dolgo jahto, plačuje približno 270 evrov, sedaj pa bo pod predpostavko, da ima dvakrat po 300 kilovatne motorje, ima 10 metrov dolgo jahto, bo plačal 622 evrov. Zakaj takšno povečanje? Drugo vprašanje. Občutek imam, da bodo naenkrat vse jahte, ali da bo zelo veliko ljudi z jahtami želelo bodisi to registrirati kje drugje, ali pa bodo želeli postati častni konzuli, ker potem so po določbah tega zakona izvzeti, ali pa bodo ustanovili društvo za, kako se že temu reče, preiskovanje morskega dna. Imam občutek, da je ta zakon relativno nedolžen, predvsem neke vrste odgovor vlade, da bo nekaj vendarle vzela tistim, ki imajo več in je daleč od rešitev v nekaterih drugih državah, kjer nepremičnino veliko bolj oziroma takšno vrsto nepremičnine veliko bolj obdavčijo. Jaz bi prosil za racionalno razlago, zakaj bomo z navedenim zakonom uresničili to, da bodo dohodki občin namesto 9 milijonov, če moja kalkulacija pravilno kaže, približno 18 milijonov. Zelo veliko dela za tako majhen prirastek. Hvala.
Hvala lepa. Vabim državnega sekretarja, mag. Širclja.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Nekaj vprašanj je precej povezanih, zato mi dovolite, da dam skupen odgovor. Najprej gre za vpliv na navtični turizem. Tukaj gre vsekakor za povezanost vpliva na navtični turizem z obdavčitvijo oziroma z višino te obdavčitve. Tukaj moram reči, da smo proučili hrvaški zakon in višino obdavčitve za plovila na Hrvaškem in tukaj lahko zagotovim, da je naša oziroma predlagana obdavčitev, v narekovaju, konkurenčna, kar pomeni, da ne bo presegla bistveno oziroma da v določenih primerih sploh ne bo presegla, glede na to, da pa imajo Hrvatje drugačen način obdavčitve, da morda v določenih primerih pride do minimalnih razlik. Našim državam sosedam je ta zakon prilagojen, višina obdavčitve je prilagojena, zaradi tega tudi predvidevamo, da ne bo prišlo do kakršnegakoli odhoda plovil iz pristanišč oziroma iz marin, ki so v Sloveniji. Zaradi te zakonodaje, ki ni nova zakonodaja, ki vsebinsko ni nova zakonodaja, dejansko so plovila bila že obdavčena po sedanjem oziroma so obdavčena po sedanjem zakonu, zato ne bo prišlo do kakršnihkoli gibanj na tem področju, niti nekih dodatnih gibanj na področju prodaje teh plovil. Navsezadnje menimo, da od relativno konkurenčne, lahko nekdo tudi reče nizke, obdavčitve, to je stvar osebne presoje, skratka, ta naj ne bi bila razlog, da bi prišlo do dodatnih prodaj. Drugo je seveda lahko tudi glede preregistracije, če tukaj govorimo o preregistraciji. Mislim, da tudi predloženi davčni zakon ne bi smel biti razlog oziroma ni realnih razlogov, da bi bil razlog za preregistracijo, ne glede na to, da zakon določa tudi, da če je plovilo registrirano v drugi državi, da se plača davek v Sloveniji. S tega zornega kota je ta zakon takšne narave, ki dejansko obdavčuje, lahko rečemo na nek način tudi tisto luksuzno premoženje v določenih primerih, da ne obdavčuje dejavnosti in da ne posega na turistično ponudbo oziroma da bi se zaradi tega zmanjšala turistična ponudba. Vlada bo tudi proučila, če bi to dejavnost vključila oziroma uvrstila v nacionalni program razvoja pomorstva. V zvezi s tem vlada oziroma ministrstvo za finance, glede na to, da je takšne vrste zakonodaja, da je konkurenčna zakonodaja, tudi ni pripravilo nekega "back up" načrta. Jaz tukaj razumem, da gre tukaj za rezervni načrt, da je to plan B, upam, da dovolj dobro razumem, ker enostavno ne bo prišlo do bistvenih gibanj na področju prodaj, nabav, najemov ali preregistracij plovil. Zato menimo, da je seveda zakon takšne narave, da ne bo imel nekih tovrstnih, negativnih posledic. Sledi pa pač tudi drugim državam v smeri, da kot kriterij obdavčitve ne jemlje samo dolžino plovila, ampak dejansko tudi moč motorja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker je ostalo še nekaj časa, sprašujem, če želi še kdo razpravljati? Potem bomo vseeno sprožili prijavo. Prosim, da se prijavite. Predstavnik vlade z dvigom rok, če bi želel. Hvala lepa. Mag. Cvikl, prosim. 5 minut.
Hvala lepa. Bom deloval v skladu s [[...]]členom. Ne bom pa porabil vseh 53 minut. Poglejte, samo en odgovor želim. V nekem paketu, v prvem zakonu, zakonu o dohodnini, ste se pač odločili, da boste mali skupini davčnih zavezancev podarili letno, tam milijon, dva milijona, lahko pokažemo kalkulacije, tukaj ste se pa odločili, da če je ta tudi lastnik plovila, mu boste namesto, če sem prav izračunal, niste pa teh podatkov zanikali, predpostavljam recimo, da ima 10-metrsko jahto, namesto 270 pavšala mu boste zdaj v odvisnosti od tega, če ima dvakrat po 300 kilovatnih motorjev, zaračunali 620 evrov, skratka 350 evrov več. Se pravi, na eni strani jim daste veliko davčno darilo, na drugi strani jim, ko ste ta zakon utemeljevali, tako sem jaz tudi razumel, da je to davčni paket in da s tem zakon o davku na vodna plovila pravzaprav na nek način se bo Slovenija vendarle odločila za to, da bo vodna plovila obdavčila na ta način, da bodo tisti, ki so, v narekovaju, pri dohodnini sedaj manj obdavčeni, bodo morali na to nepremičnino nekaj več plačati, čeprav je to premična nepremičnina. In moje vprašanje je zelo enostavno: Zakaj tam davčno darilo nekaj tisoč evrov, tukaj pa 350 evrov, če sem pravilno izračunal, večja obdavčitev plovil? In potem bi še vprašalo kako boste, ko ste tako malo povečali, urejali tudi to vprašanje, da ne bodo ljudje iskali te izjeme, kot so starejša plovila, jadranja, društvo vodnih športov, častni konzuli, kajti to lahko prav gotovo naredijo. Ko sem ravno tu, bi omenil častne konzule. Imamo nekega častnega konzula, ene od držav v jugovzhodni Aziji, v Avstraliji, ki je predsednik dveh nadzornih svetov, s tem, kar ste naredili v davčni zakonodaji, in z odločitvami na skupščinah teh nadzornih svetov se mu bo zelo povečal neto plača ali nagrade, tukaj boste pa zdaj obdavčili za 350 evrov, če sploh bo ostal registriran v Sloveniji oziroma v njegovem primeru, če bo uveljavljal to, da je častni konzul bo lahko celo v celoti oproščen plačevanja obdavčitve. Švedska, Španija, Luksemburg. Švedska je zanimiva, ona se odloča drugače, ona pravi, če je jahta vredna pol milijona evrov, potem ko odbijem neko osnovno olajšavo oziroma vrednost, se na teh pol milijona evrov plača 1,5% točke davčne osnove, seveda na 500.000 evrov je to, če se ne motim, 7.500 evrov. Zakaj vlada Republike Slovenije sploh utruja slovensko javnost, državni zbor s tako majhno spremembo pri davku na vodna plovila, ki bo, kot ste sami povedali, mogoče povečala prihodke občin za 9 milijonov tolarjev? Mislim, da je stroškov s tem zakonom več kot 9 milijonov tolarjev. Hvala.
Hvala lepa. Ker se predstavnik vlade ni javil k besedi, mu ne smem dati besede in boste morali počakati na odgovor do naslednje obravnave, če bo pač do nje prišlo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DOLOČITVI MINIMALNE PLAČE - EPA 1010-IV . Skupni čas za razpravo je 58 minut. Predlog zakona je za tretjo obravnavo pripravila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavnici gospe Marjeti Cotman, državni sekretarki. Prosim.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovana gospa poslanka in gospodje poslanci. Državni zbor je na 20. redni seji opravil drugo obravnavo predloga zakona o določitvi minimalne plače, ki ga je v državni zbor predložila vlada. Sprejet je bil tudi amandma o obveznem sodelovanju socialnih partnerjev pri vsakoletni valorizaciji minimalne plače. Vlada je takoj po seji pripravila predlog zakona za tretjo obravnavo, ki pa je skladno s poslovnikom državnega zbora zaradi sprejema navedenega amandmaja ni bilo možno opraviti, zato se zahvaljujem skupini poslancev, ki je omogočila opraviti tretjo obravnavo že na tej izredni seji. Sedaj obstaja še možnost, da se izognemo neželenim posledicam za standard ljudi z najnižjimi dohodki, do katerih bi prišlo, če bi še odlašali s sprejemom tega zakona. S predlogom tega zakona se mudi. Delodajalci in delojemalci so se letos že dogovorili o povečanju plač z veljavnostjo od 1. avgusta dalje, niso pa se dogovorili tudi o povečanju minimalne plače. Zaradi tega se pri izplačilih v septembru 2006 minimalna plače še ne more povišati za predvideno rast cen življenjskih potrebščin. S sprejemom tega zakona bo določeno, da od letošnjega 1. avgusta znaša minimalna plača kot najnižji znesek, ki ga delodajalec lahko izplača za delo v polnem delovnem času, 125 tisoč 52 tolarjev, zajamčena plača pa 56 tisoč 970 tolarjev. V naslednjem letu in potem vsako bo minister za delo po posvetovanju s socialnimi partnerji znesek minimalne plače z veljavnostjo za v naprej povečal glede na pričakovano rast življenjskih stroškov v celem tekočem letu. Na ta način se v Sloveniji določa spodnji prag plač, ki bo vsakemu zaposlenemu zagotavljal minimalni standard. Spoštovane poslanke in poslanci, predlagam, da zakon sprejmete. Hvala.
Hvala lepa. O predlogu zakona v celoti dajem besedo predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Prvi ima besedo gospoda Veršnik v imenu SDS.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem. Minimalna plača v našem plačnem sistemu pomenu tisti minimum, ki ga delavec mora dobiti, ob seveda predpostavki, da izpolni polni urni fond. Zavedati se moramo, da je na to plačo vezanih približno 18 tisoč zaposlenih, še zlasti iz delovnointenzivnih panog, privatnega sektorja in začetnikov. Ravno zaradi tega je še kako pomembno, da se višina konstantno in redno nivelira z rastjo življenjskih stroškov. Na ta način se omogoči tej skupini zaposlenih povišanje njihovih prejemkov in s tem usklajevanje z rastjo življenjskih stroškov. S predlogom zakona o določitvi minimalne plače je ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve presekalo gordijski vozel, ki je letos zadrževal običajno avgustovsko korekcijo. Preden pa bo zakon začel veljati, bo preteklo več kot dva meseca, ko bi morali delavci predlagani znesek v višini 125.050 že prejemati. Minimalna plača v Sloveniji znaša 44,1 povprečne plače. Medtem ko se v razvitem delu Evrope delež minimalne plače vrti okoli 50% povprečne plače. V najrazvitejših celo 56, kar naj bi bil tudi naš cilj v prihodnje. Seveda se zavedamo, da je odstotek minimalne plače, povprečni, odvisen od več faktorjev, od katerih je produktivnost gotovo med najpomembnejšimi. V poslanski Slovenske demokratske stranke menimo, da mora usklajevanje minimalne plače z rastjo življenjskih stroškov potekati avtomatično, da pa je smiselno tripartitno dogovarjanje za povečanje dviga minimalne plače, ki je večje od rasti življenjskih stroškov. Popravljeni predlog zakona o minimalni plači odpira možnost dogovarjanja in prepričani smo, da se bo minister tega posluževal in se s tem izognil še večji odgovornosti. Najbolj nas skrbijo signali, ki prihajajo s strani sindikatov, ki napovedujejo veto na ta zakon, kar bo pomenilo še dodatno zavlačevanje izplačila tistim, ki jim vsako povečanje veliko pomeni. V Slovenski demokratski stranki bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Germič v imenu poslanskega kluba LDS.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Gospa sekretarka, kolegice in kolegi! Danes sprejemamo zakon o določitvi minimalne plače, in to z dvomesečno zamudo, kljub pripravljenosti strank v parlamentu, da ta zakon podpremo. Po našem mnenju tukaj ne gre za presekanje gordijskega vozla s strani ministra, ampak gre za zamudo, ki je posledica slabega in nenačrtnega dela ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Tukaj bi ministru težko pripisali možnost za izgovor o tem, da ni bilo možno najti dogovora med sindikalisti in delodajalci, kajti ti so že pred parlamentarnimi počitnicami, ker so se pogajanja o socialnem sporazumu za obdobje 2006-2009 znašla v slepi ulici, strinjali, da se minimalna plača določi z zakonom. Načelno so se strinjali tudi s predlaganim dvigom, a je vlada čakala do septembrske seje in danes smo že 4. oktobra. Ta zakon je pa še en dokaz, da v Sloveniji počasi izumira občutek za potrebo po vodenju socialnega dialoga, in namesto socialnega dialoga dobivamo inštitut vladajočih strank, ki bi želele stvari urejati brez posvetovanja, dogovarjanja, poslušanja, potrebnih analiz. Spomnimo se samo ene izmed izjav ministra, gospoda Drobniča, da bo sam zastopal delavce, če jih sindikat ne bo tako, kot on misli, da bi jih moral. V Liberalni demokraciji smo prepričani, da je treba v tem zakonu nedvoumno zapisati, kje se vodi socialni dialog in kdo so socialni partnerji, s katerimi se dialog vodi. Zato smo v drugi obravnavi vložili amandma, v katerem smo zapisali, da minister za delo pridobi mnenje ekonomsko-socialnega sveta o predlagani višini minimalne plače. Bistvo po našem torej je v ekonomsko-socialnem svetu. In predlog je bil povzet po soglasnem dogovoru na ekonomsko-socialnem svetu. Na žalost je parlamentarna večina zavrnila naš predlog dopolnila zakona in sprejela amandma, ki samo določa, da se pristojni minister posvetuje s socialnimi partnerji o višini minimalne plače. To dopolnilo po našem mnenju vlade ne obvezuje, kje in s kom naj vodi socialni dialog. Iz zakona danes tako ni jasno razvidno, s katerimi socialnimi partnerji se mora vlada posvetovati o višini minimalne plače. Zato predlagamo, da se v ta zakon nedvoumno zapiše, da je mesto dogovarjanja ekonomsko-socialni svet, partnerji pa so reprezentativni sindikati, predstavniki delodajalcev in vlade. Še toliko bolj pa nas preseneča izogibanje vlade, da se nedvoumno zapiše ta vsebina v zakon. Dejstvo je, da je usklajevanje med socialnimi partnerji glede višini minimalne plače običajna praksa tudi v večini držav članic EU in tudi drugih držav Evrope in ostalega sveta. Gre za pomembno tradicijo dogovarjanja med sindikati, delodajalci in vlado, s ciljem poiskati srednjo pot, kompromis med gospodarskim razvojem in socialno varnostjo, poiskati socialno pravičnost. V LDS se nam zdi pomembno, da o višini predlagane minimalne plače dobi ministrstvo za delo predhodno mnenje ekonomsko-socialnega sveta. Gre za reprezentativne socialne partnerje, reprezentativne sindikate, reprezentativne delodajalce in vlado. Obstoječa dikcija, ki govori o posvetovanju s socialnimi partnerji, je preohlapna in omogoča vladi samostojno izbiro, pod narekovaji, "pravih socialnih partnerjev". Takšno njeno ravnanje je bilo mogoče že zaslediti pri njeni dosedanji praksi. Mogoče bi takšno ravnanje še lahko razumeli, če bi se danes pisalo leto 1991, ko je bil socialni dialog na začetku, ko smo ga šele uvajali. Vendar se danes piše leto 2006, ko je socialni dialog razvit, uveljavljen in ima določeno težo ter zasluge za razvoj Slovenije. Dejstvo je, da je ekonomsko-socialni svet vedno do sedaj sodeloval pri določitvi minimalne plače. Konec koncev je bil ekonomsko-socialni svet ustanovljen na podlagi posebnega dogovora o politiki plač za leto 1994 in je do danes veliko prispeval k uspešni implementaciji osnovnih ekonomskih in socialnih reform v procesu tranzicije, pomembno vlogo je odigral v procesu vključevanja v EU in pri integraciji v mednarodni ekonomski prostor. Nenazadnje je ekonomsko-socialni svet pripomogel h krepitvi socialne pravičnosti in socialnega miru, ki sta ključna za socialno-ekonomski razvoj države. Zaradi povedanega ponovno predlagamo dopolnilo, ki določa, da znesek minimalne plače na podlagi navedene ocene ugotovi minister oziroma ministrica, pristojna za delo, na podlagi predhodnega mnenja ekonomsko-socialnega sveta. Veliko je bilo tudi slišati, boljše malo kot nič. S tem se lahko strinjamo tudi mi in zato bomo ta zakon podprli, seveda hkrati pa obžalujemo, da ni bilo posluha v tej hiši, med nami, kolegice in kolegi, da bi podprli drugačne metodologije za dvig minimalne plače. In, ni mogoče tudi slučajno, da ko na eni strani danes govorimo o razbremenitvi najbogatejših, danes lahko primerjamo tiste razbremenitve tudi s tistimi, ki bodo deležni minimalne plače, in z metodologijo, na kakšen način jo bomo usklajevali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Potrč, v imenu Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa. Gospod podpredsednik, kolegice in kolegi predstavniki vlade! V poslanski skupini socialnih demokratov podpiramo predlog zakona o minimalni plači tudi v tretji obravnavi. Veliko ljubše bi nam bilo, če bi vsebina zakona bila za prejemnike minimalne plače ugodnejša, če bi zagotavljala večji vpliv socialnih partnerjev, če bi imela mehanizme, po katerih bi se dalo zagotavljati, da je spremljanje realne vrednosti, se pravi primerjave z gibanjem življenjskih stroškov vedno prisotno, ne samo na podlagi predpostavk, ki jih daje UMAR oziroma vlada, še veliko ljubše bi nam bilo, če bi bilo spremljanje možno tudi s plačami, to se pravi, da bi bila upoštevana tudi produktivnost, ker konec koncev tudi ti, ki delajo z minimalno plačo, bi lahko bili pri tem udeleženi. Žal posvetovanja v ekonomsko-socialnem svetu takšnega rezultata niso dala. Tudi mi z amandmaji v državnem zboru in na podlagi razprave v matičnem delovnem telesu nismo s tem uspeli. Večina poslank in poslancev Socialnih demokratov je po sprejemu zakona v drugi obravnavi, da bi se čim prej lahko uveljavila vsaj ta minimalna pravica, ki je bila z zakonom zagotovljena, za 2% povišanje, smo predlagali in sopodpisali predlog za izredno sejo državnega zbora in zdi se mi ali pa se nam prav, da se je zakon na to sejo uvrstil. Pri tem soglašamo, da ga je treba čim prej uveljaviti, izražam pa naše mnenje, da z dnem uveljavitve zakona ne bi smelo biti dvomov o tem, da se pravica do povišanja minimalne plače lahko izplačuje od 1. avgusta naprej, ne pa šele od, ne vem, 5., 10. ali pa 1. novembra. Zaradi tega, da se ne bi kdo skliceval na 155. člen ustave o nezmnožnosti retroaktivne uporabe zakona, ki velja takrat, če je to v škodo, ne pa tudi, če je v korist, in tokrat gre za nesporno korist, mislim pa, da gre tudi za interes države. Mi smo tudi v drugi obravnavi podprli amandma, ki ga je predlagala poslanska skupina Liberalnih demokratov. Tokrat bomo naredili enako. Bi pa menil, da je kljub vsemu vsaj deloma večina v državnem zboru prisluhnila zahtevi po posvetovanju s socialnimi partnerji, ker jaz upam, da se ta moment pa le ve, kdo so socialni partnerji in da kljub nekaterimi izjavam, nerodnim ali pa še kaj hujšega, ki jih je gospod minister dejal o tem, ko je govoril, da bo tudi v imenu socialnih partnerjev, predvsem delojemalcev, govoril, če sami tega ne bodo želeli, znali ali mogli, pričakujem, da se zaveda pomena socialnega partnerstva in da v Sloveniji kljub konzervativni vladi nismo prišli tako daleč, da bi socialnega partnerstva ne uveljavljali več in dosledno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo mag. Capuder v imenu Nove Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospa državna sekretarka, poslanke in poslanci. Na minimalno plačo je v Sloveniji vezanih blizu 20 tisoč delavcev. Na zajamčene plače pa so vezane štipendije, ki bodo sedaj, ko se začenja šolsko in študijsko leto, še posebej aktualne. Ker je sprejem zakona nujno potreben, smo v poslanski skupini Nove Slovenije podprli predlog, da se tretja obravnava zakona opravi na tej izredni seji in da zakon začne čim prej veljati. Po predlogu zakona se bo minimalna plača usklajevala enkrat letno v avgustu za pričakovano rast cen. Predvideva pa se tudi hkratno povečanje zajamčene plače, na katero se veže odmera nekaterih socialnih transferov. Socialni partnerji so se z navedenimi zakonskimi rešitvami ministrstva strinjali. Strinjali so se predvsem v tem, da se instrument minimalne plače ureja s posebnim zakonom. In ravno to zadnje se nam zdi v poslanski skupini Nove Slovenije velik napredek v sistemu dogovarjanja med socialnimi partnerji. Glavna razprava tako na matičnem delovnem telesu kot tudi na zadnjem zasedanju državnega zbora je šla predvsem v smeri sodelovanja socialnih partnerjev pri postopku valorizacije zneska minimalne plače v naslednjih letih. In kot je že ustaljena praksa na področju zakonodaje na delovnosocialnem področju gredo predlogi zakonov s tega področja čez mnoga usklajevanja, tako z delodajalci kot tudi s sindikati. Tako je s tega področju, iz tega področja pomembna konvencija mednarodne organizacije dela, ki je bila ratificirana že leta 1972 in ki določa, da je pri določanju minimalne plače potrebna popolnoma konzultacija z reprezentativnimi organizacijami delodajalcev in delavcev. Tudi amandma k 2. členu, ki je bil sprejet v državnem zboru na zadnjem zasedanju, je to še bolj jasno uzakonil, in sicer še bolj jasno dal vladi dolžnost, da se dogovarja s socialnimi partnerji pri določitvi minimalne plače. Dopolnila k 2. členu zakona, kakršnega za današnje tretje branje ponuja poslanski klub Liberalne demokracije, v poslanski skupini Nove Slovenije ne bomo podprli. Zavedamo se namreč posledic, kaj bi bilo v primeru, da se socialni partnerji ne bi uspeli dogovoriti med seboj o višini minimalne plače. Minimalne plače so predvsem v panogah, ki že tako komaj živijo iz dneva v dan. In če rast minimalne plače ni zagotovljena v zakonu, so delavke in delavci, ki so na minimalni plači, prikrajšani tudi za ta predviden sicer minimalni povišek v vrednosti nekaj tisočakov. Zakon, kakršnega nam ga v sprejem ponuja vlada, pa problematiko rešuje korektno, zato ga bomo v poslanski skupini Nove Slovenije podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Brenčič, v imenu Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo veseli, da je bilo mogoče v skladu s poslovnikom uvrstiti tretjo obravnavo tega zakona na to izredno sejo in s tem omogočiti, da se bo zakon čim prej uveljavil. Kaj pravi ta zakon? Ta zakon določa limit, pod katerega ne more iti prejemek ali plača za polni delovni čas. In ta prejemek, ta plača je majhna. Kljub temu to plačo včasih težko zagotavljajo določeni delodajalci, vendar jo morajo zagotavljati. Lahko jim situacija celo pokaže, da je mogoče tudi za kakšno desetinko odstotne točke napraviti boljšo uskladitev, kot je morda z memorandumom o proračunu zastavljena ekonomska politika. Zato je še kako potrebno, da v to dogovarjanje spustimo, v skladu z izvirnim načelom Evropske unije, partnerski dialog. In vsaka zadeva, ki bo boljša, morda vsaka odstotna točka je za te ljudi pomembna. In mi se temu pridružujemo, da smo zakon z neko blago obliko dopolnili tako, da dajemo ministru neke vrste zavezo, tudi če je morda dialog težak, da vzpostavlja dialog in da vodi dialog s socialnimi partnerji. In tako je prav. Mi bomo seveda zakon z veseljem podprli in tudi želimo, da gre ta točka čim prej z dnevnega reda seje državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Pečeta, da spregovori o stališču Slovenske nacionalne stranke.
Spoštovani prisotni! Poudaril bi tisto, kar je bilo do sedaj, vsaj po moji oceni in pa po oceni poslanske skupine, ki jo predstavljam, najpomembnejše. To je, da v okviru tega zakona govorimo o najnižji mesečni plači za opravljeno delo v polnem delovnem času. Zato pozdravljamo tudi v Nacionalni stranki, da je prišlo do obravnave na tej izredni seji, da bi zgodbo enkrat zaključili. Dejstvo pa je, da se še zmeraj ob bok postavljata, žal, po naši oceni, dve nedorečeni zadevi, kaj je pomembneje. Ali je pomembneje, da se pride končno do izplačila, povečanega za rast, ali je pomembneje, da je višina tega izplačila usklajena tudi s socialnimi partnerji. Res je da, kar ugotavlja, mislim, da eden izmed poslancev vladajoče večine, da ljudje, ki so na minimalni plači, verjetno bolj težijo k temu, da sploh dobijo popravek plače, pa naj si bo to za 2%, kot da se od tega časovno umikajo. Iz tega naslova bi bilo možno razumeti, da bi po neki strani obveza ali pa soglasje socialnih partnerjev lahko omogočilo izsiljevanje in pa slaba stran izsiljevanja je seveda odmik od samega izplačila. Zaradi tega smo veseli, da je bil v okviru druge obravnave na matičnem delovnem telesu sprejet popravek ene od opozicijskih strank, ki je z vsebino zakon v 2. členu naredila nekoliko bolj odprtega in dojemljivega tako za stran tistih, ki so odjemalci iz tega naslova, torej ljudi z minimalno plačo, kot s strani ministrstva. Po drugi strani pa se danes srečujemo z amandmajem, ki ga vlaga poslanski klub Liberalne demokracije. V Nacionalni stranki ga bomo podprli, ampak verjetno vsi vemo, da danes žal ne bo sprejet. Kljub temu pa ocenjujemo, vsaj v naši poslanski skupini, da je zakon že z dopolnilom, ki ga je bil deležen na matičnem delovnem telesu, vsaj v tisti minimalno zagotovljeni minimalni plači, torej z dopolnilom vreden sprejema in mu bomo zato v poslanski skupini Nacionalne stranke izkazali svojo podporo. Hvala.
Hvala lepa. In še zadnji bo predstavil stališče DeSUS-a, gospod Jelen. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci, predstavnica vlade Republike Slovenije! V poslanski skupini DeSUS bomo podprli predlog zakona o tretjem branju. Menimo, da je besedilo predloga zakona kljub različnim pomislekom ustrezen, saj le ta ureja minimalno plačo kot socialno kategorijo, ki bo zavarovala zaposlene, ki ne dobijo niti minimalne plače. Prepričani smo, da je bilo potrebno minimalno plačo urediti s sistemskim zakonom, saj se bomo s tem izognili vsakoletnemu usklajevanju plač med socialnimi partnerji. Vlada Republike Slovenije je, kot je razvidno iz predloga zakona iz leta 2006 in 2007, določila izhodiščno minimalno plačo, ki naj bi se kasneje usklajevala z rastjo in inflacijo. Socialni partnerji so se sporazumeli, da se z dodatnim usklajevanjem minimalne plače za rast bruto družbenega produkta lahko postopno preneha, ker menijo, da je dosežena minimalna plača na primerni ravni. Prepričani smo, da obstaja nevarnost, da bi njeno nadaljnje hitrejše povečevanje porušilo plačilna razmerja. V poslanski skupini smo glede takšne ocene previdni, saj se lahko kar kmalu dogodi, da bo minimalna plača zaradi usklajevanja z inflacijo v obsegu svoje kupne moči zaostala za rastjo plač, ki bo odvisna od rasti produktivnosti in bruto družbenega produkta. Menimo, da je sprejem predloga zakona nujen, saj ureja problem minimalnih plač za okoli 12.000 do 13.000 delavcev, ki so zaposleni predvsem v tekstilni in predelovalni industriji. Poleg tega bi lahko pri določanju konkretnega zneska le-te povečali za 0,6%, s čimer bi pomagalo upravičencem do minimalne plače, kar, vsaj po našem mnenju, ne bi obremenilo gospodarstva v prevelikem obsegu. Zavedati se moramo, da minimalna plača deluje kot instrument za zagotavljanje minimalnega prihodka, ki naj delavcu omogoči dostojno življenje, kar bi bilo doseženo v večji meri, če bi, kot smo že povedali, povečali znesek višine minimalne plače. V poslanski skupini bomo predlog zakona v tretjem branju podprli tudi zato, ker menimo, da v tem predhodnem času sanira obstoječe stanje ter daje pravno podlago za izplačevanje minimalnih plač.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava o predlogu zakona v celoti. Besedo ima mag. Cvikl.
Pri tem predlogu zakona gre za zelo enostavno vprašanje: Ali bo vlada po posvetovanju s socialnimi partnerji vendarle ugotovila, da je bolje kot za 2,1% točko dvigniti minimalno plačo v letu 2008, to minimalno plačo dvigniti še za učinek rasti produktivnosti bruto domačega proizvoda ali kaj podobnega? Zakaj je to pomembno? To je pomembno zato, ker proračunski podatki in proračunska izhodišča, ki samo za 2,1% točke dvigujejo minimalno plačo, hkrati v letu 2008 dvigujejo obdavčitev tistim, ki imajo samo minimalno plačo obdavčitve iz naslova davka na dodano vrednost, za šestkrat več, to je za 11,9%. In dobro bi bilo, da socialni partnerji ugotovijo, kakšna je bila bodisi dejanska inflacija ali kakšen je pričakovani učinek rasti produktivnosti in tudi to upoštevajo pri določitvi minimalne plače. To je seveda spremenjeni drugi člen. Če pa boste, v nadaljevanju bomo o tem lahko nekaj še rekli, sprejeli predlagani amandma, potem pa bo seveda zaveza še večja. Ekonomsko-socialni partnerji, delodajalci in delojemalci bodo postali enakopravni partnerji državi, ko si ta jemlje šestkrat več denarja iz naslova DDV in daje ljudem, ki jih je obdavčila za 12%, samo za 2% točki višjo minimalno plačo. To je vsa vsebina te diskusije. Mene veseli, da na seji, na kateri obravnavamo davčno zakonodajo in na kateri bomo čez nekaj časa podprli, da je zakon o DDV-ju primeren za nadaljnjo obravnavo, da obravnavamo tudi zakon o minimalni plači. Z velikimi napori smo to dosegli. Prav pa bi bilo, da omogočite, da delodajalci in delojemalci sami, brez tega, da minister za finance vtakne eno nizko številko rasti minimalne plače, določijo, kakšna naj bo minimalna plača. Če bomo to naredili, bo minimalna plača v Sloveniji iz sedanjih 490 postopoma šla do želenih 630 ali 740 evrov, ne pa v naslednjih osmih letih, do vsega skupaj nekih 580 evrov. Za to ključno in temeljno vprašanje tukaj gre, ohraniti dialog in naj o tem odločajo delodajalci in delojemalci. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospo Širco.
Hvala lepa. Sedaj pač pustimo ob strani dejstvo, da ste predlagali povečanje minimalne in zajamčene plače za 2%, se pravi, da je bila upoštevana cena rasti življenjskih potrebščin v letu 2005, 2006 do avgusta, ne pa da bi bilo upoštevano povečanje cen življenjskih potrebščin po podatkih statističnega urada, kar bi pomenilo, da bi morali upoštevati rast za 2,6%. To se vam je zdelo preveč hudo in se pač tistih 200 ali mogoče več, recimo, da tudi 400 milijonov, če se dobro spomnimo razprav na to temo, mogoče raje daje za reklamno gradivo o reformnih ukrepih, ki jih dobimo potem v svoje nabiralnike za promocijo vlade. Ampak hočem opozoriti, strinjali smo se, da se sprejme tudi amandma Socialnih demokratov, ki govori o posvetovanju. Vendarle naš amandma, ki ga ponovno vlagamo, je bolj zavezujoč v tem smislu, da natančno določa, kdo je tisti, s katerim naj bi se vlada usklajevala. Ekonomsko-socialni svet, ki je bil, kot veste, ustanovljen sredi 90 let. je opravil v času tranzicije in tudi v časi vstopa v EU pomembno vlogo, zato ga ne bi smeli odstraniti v nadalje iz možnega partnerja v dialogu.
Hvala lepa. Besedo ima še gospod Veršnik.
Hvala za besedo. Jaz bi želel vse opozoriti na sledeča dejstva. Danes smo v mesecu oktobru. Od 1. avgusta dalje bi morala minimalna plača znašati 125.050, in to je rezultat dogovarjanja oziroma bolje rečeno nedogovarjanja. In danes, ko smo pred zadnjim aktom sprejemanja tega predloga, berem v navodilu Zveze svobodnih sindikatov, kjer nalaga državnemu svetu, da v primeru, da se njihova volja ne uveljavi, vložijo veto na zakon. Jaz se tukaj sprašujem, kakšen zagovornik so oni, da tudi tistega minimalnega povečanja ne privoščijo ljudem, ki dejansko težko čakajo, in danes je tu že nekdo rekel, povečanje pa pravzaprav kakršnokoli naj bi bilo. Na ta način mislim, da je v zakonu zadeva opredeljena tako, da je sprejemljiva, da dogovarjanje je omogočeno. In še enkrat bom rekel, naj si bo to sedanji minister ali bodoča ali prihodnja minister ali ministrica gotovo ne bosta prevzela vse odgovornosti na svoje rame in se bosta prav gotovo želela pogovarjati. Vendar pa, če to ni mogoče, je v ozadju avtomatizem, ki bo tem slojem oziroma tistim, ki prejemajo minimalno plačo, zagotavljal vsaj usklajevanje z rastjo življenjskih stroškov. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Veršnik. Hvala tudi podpredsedniku Pavlihu za popoldansko vodenje seje. S tem tudi zaključujem razpravo o predlogu, se opravičujem, mislim, da je čas še na razpolago. 22 minut, zato po ustaljeni praksi [[...]]Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bom vodil na podlagi amandmaja, vloženega 4.10., poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije k 2. členu. V razpravo dajem 2. člen in amandma poslanske skupine. Prosim za prijavo. Imamo štiri prijavljene poslance. Prvi ima besedo poslanec Tomaž Štebe.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Tako je, če je naključna funkcija programirana. Jaz sem zagotovo pritisnil zadnji, ampak vseeno hvala lepa, se ne pritožujem nad tem. K razpravi sem se prijavil zaradi vloženega amandmaja, ker enostavno ne razumem, kaj pomeni na podlagi mnenja ekonomsko-socialnega sveta. V urejenem odločanju, in tako bi zakon moral biti opredeljen, nekdo mora na koncu odločati ali pa potrditi. Ne vem pa, kaj je tukaj mišljeno, na podlagi predhodnega mnenja. Ali je to sedaj že mnenje, ki ga mora minister samo sprejeti in potem napišimo drugače, da odloča nekdo drug, ali pa, da enostavno to pomeni, da ima pred seboj neko mnenje in ga na osnovi tega in ostalih kriterijev upošteva ali ne upošteva. Zato bi prosil, da bo predlagatelj to pojasnil. Glede na to, da je zakon nujno potreben in ga tudi danes obravnavamo, se tudi sam pridružujem tistim kolegicam in kolegom, ki zakon podpirajo, kakšen je bil predlagan. Jaz ga bom tudi podprl. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Štebe. Besedo ima poslanec Milan Cvikl. Izvolite. Ni več časa. Besedo ima poslanec Rudi Veršnik.
Hvala za besedo, še enkrat. Mislim, da je zakon upošteval mnenje, ki je bilo sprejemljivo za večino tukaj v državnem zboru, in to smo sprejeli. Zato naša stranka ne podpira amandmaja, ki ga predlaga LDS. Hvala.
Hvala vam. In zadnji na seznamu prijavljenih je poslanec Dušan Kumer. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz bom ta amandma podprl, ker namreč ni res, tako kot nekateri trdite, da je napisan nerazumljivo. Napisan je v kontekstu razmer glede na predhodne amandmaje, ki so že bili, zelo jasno in nedvoumno. Na koncu ima besedo minister. Samo dobro je, da minister upošteva pri tej svoji odločitvi tudi mnenje, ki se ustvari na socialnem svetu. Na socialnem svetu je lahko to mnenje, ki pomeni ni menja. Ampak on se bo na koncu odločil in ne se sprenevedati s tem, da seveda nimamo tega avtomatizma tudi skozi ta amandma. Sedaj argument, zakaj še to podpiram. Jaz tretjič danes v tem državnem zboru opozarjam kolege in kolegice, da počasi imam dovolj te politike, neke milostne politike, ki se ustvarja skozi zakone, ki prihajajo iz ministrstva za delo in družino. Sedaj že ni več zakona, v katerem ne bi bila napisana norma: o tem odloča, določi minister za družino in delo. Kdo pa je ta minister, ki lahko ali si pa vzame to kompetenco, da o vsem odloča? Zakaj pa, potem, ko se pripravlja predlog proračuna v celotnem proračunu ne odloči minister za finance in on po ministrstvih razveze in vse ostalo naredi. Zakaj pa je tam potrebno usklajevanje, da vlada pride z usklajenim proračunom v ta državni zbor? Vzemite analogijo s socialnim svetom in s socialnim partnerstvom, tudi tukaj je neka logika, da vsaj pustimo partnerjem, ki sedijo v tem socialnem svetu, da oblikujejo svoje mnenje. Lahko tudi, da tega mnenja ne bodo imeli, ampak vsaj dopustimo jim to možnost. Čisto na koncu, da vemo, o čem se pogovarjamo. Jaz dva dni sedaj lepo poslušam v tej dvorani, mi se pogovarjamo o, reci i piši 25-ih milijardah na leto za teh 18 tisoč zaposlenih, ki bi naj po podatkih dobili to minimalno plačo. Včeraj smo veliko govorili o darilu 35-ih milijardah na letni ravni, ki smo ga dali kategoriji, ki ima visoko plačo. Samo, da vemo, o čem se pogovarjamo! Kompliciramo in ne dopustimo, da imajo tudi sindikati in delodajalci tukaj besedo. Tukaj preprosto teh različnih pristopov v dveh dneh, v 48-ih urah preprosto ne bom razumel. Imejmo isti pristop včeraj pri tistem davčnem, imejmo pri tej minimalni plači, pri tem zakonu preprosto isti pristop. Preprosto ne pristajam več na to: mi smo se tako zmenili in to bo tako in to morate sprejeti ali pa ne sprejeti, tako kot je pred menoj nastopal sedaj zadnji poslanec iz vladajoče koalicije. Daleč od tega, da bi seveda to mnenje ali pa to stališče upoštevali!
Hvala vam. Želi še kdo razpravljati? Še enkrat odpiramo postopek. Prosim za prijave. Imamo ponovno tri prijavljene razpravljavce plus enega, ki mu je čas potekel. Besedo ima poslanec Franc Capuder. Izvolite.
Hvala lepa. Ni res, kar je pravkar povedal kolega, da se ne upošteva dogovor, seveda se ga upošteva. Na zadnji seji smo sprejeli amandma SD-ja, ki pač govori o dogovarjanju, preden minister podpiše višino zajamčene plače. Kar pa predlaga ta amandma, ki ga je predlagal poslanski klub LDS, je pa pač napisan tako, da bi lahko povzročil blokado pri določitvi minimalne plače in bi kvečjemu naredil več škode kot pa koristi, čeprav gre samo za 25 milijard, ampak vsakemu tistemu, ki je na minimalni plači, pa vsako povišanje, pa čeprav je to nekaj tisočakov, pomeni veliko. Igrate se z nekaj tisoč ljudmi. Kar bi takšen amandma lahko povzročil, se mi zdi, da ni korektno in ni v redu. In v poslanski skupini Nove Slovenije tega amandmaja ne moremo podpreti.
Hvala. Besedo ima poslanec Dušan Kumer.
Je res to, kar sem rekel. Ker to, kar je pa sedaj poslanec pred menoj rekel, je pa demagogija nad demagogijami. Ta pa ima, jaz matematike toliko ne obvladam kot kolega Moge, ampak mislim, da gre čez - na tri. Preprosto moram še enkrat povedati: demagogijo zganjati nad tremi tisočaki, da to zavira - bom šel na začetek. Krivec, da tega od 1. avgusta ni, je ministrstvo. Pa ne zaradi tega, ker se socialni partnerji niso dogovorili, zato ker se tam ne počne stvar, tako kot se morajo v roku početi. Tudi sedaj, po sedanji zakonodaji je imel možnost, da bi prišel s predlogom, pa ni prišel. Jaz sem že prejšnjikrat na seji, ko smo imeli drugo obravnavo, diskutiral, da če jaz lahko v banki dobim 10-letni kredit s korekcijskim faktorjem, a v ministrstvu za delo pa za minimalno plačo ne morejo za dve leti naprej izračunati približno, pa potem korigirati stvari, tako kot delamo proračun za dve leti, potem pa moram reči, da gre tukaj za veliko mero nesposobnosti in nestrokovnosti in preprosto ne pristajam na to demagogijo. Ne se danes sklicevati na to minimalno plačo. Demagogijo ali pa velik odpustek ali pa škodo ste naredili včeraj pri prvih dveh zakonih, ko ste dali darilo 34, 40 milijard, ki niti tisti, ki bodo to dobili, niso s temle zadovoljni. Niso zadovoljni s tem. Zadovoljni bi bili, če bi jim zmanjšali stroške dela v podjetjih, tisti, ki ste jim dali ta denar. In škoda je bila za to državo storjena včeraj, ne danes. Danes pa delate ponovno škodo!
Hvala. Besedo ima poslanec Tomaž Štebe, izvolite.
Hvala lepa. Jaz pravzaprav sedaj že zelo malo razumem, razen če nekdo hoče demagoško spet uvajati kvazisamoupravni sistem, kjer vsi odločajo, mislijo, da odločajo, pa seveda odloča nekdo - za katerega je čisto jasno, kdo. Pravzaprav gre za to, ali bomo naredili razvojni preboj ali ne. Ne gre za 25 milijard in 35 milijard, ampak v osnovi gre za to, ali bomo lahko nagradili tiste, ki ustvarjajo. Ker ste že tudi preusmerili debato na drug pol, daril in ne vem česa še vse. Gre za to, da se poskrbi za socialni nivo, in gre za to, da se dogovarja. Moder minister bo zagotovo upošteval tudi socialne partnerje. Ampak, veste kaj, nekdo pa mora odločiti in nekdo, tisti, ki odloči, tudi prevzema polno odgovornost za svojo odločitev. Zadeva deluje v praktičnih sistemih na ta način. Če pa hočemo tu "saditi rožice" in se iti demagogijo ter morda javnost na ta način zavajati, pa to ne gre. Mislim, da je čista slika tista prava slika. Nekdo na koncu odloči, če je modro, upošteva stališča vseh partnerjev, tudi druge vidike, in potem prevzema za to svojo odgovornost. Hvala.
Hvala vam. Odpiram nov krog prijav. Prosim. Imamo še tri prijavljene poslance. Prvi bo na vrsti kolega Tomaž Štebe. [[Se odpoveduje.]] Besedo dajem poslancu Dušanu Kumru. Izvolite.
Ker je bila omenjena demagogija, mi je zdaj prišla na misel parodija, ki jo je včeraj izrekel predsednik države. Pri taki diskusiji, kot sem jo zdajle poslušal, ko sem rekel, da gre za demagogijo na tri in več, in ker je predsednik vlade včeraj rekel, da če ne bi bila ta oblast in če se tako stvarem ne bi streglo, bi lahko bila Slovenija Kuba, moram opozoriti vladajočo koalicijo, predvsem pa največjo stranko: pazimo, da ne bomo v tej Nekubi dobili pa pravega Castra.
Hvala. Besedo ima poslanec Stanislav Brenčič. Izvolite.
Hvala lepa. Seveda se s tem amandmajem, kot je zapisan, vzpostavlja nekoliko večja zaveza ministru, da upošteva ta dialog, tudi če je morda včasih brezizhoden. Ampak tu je nekaj drugega vprašanje. Po predlogu zakona o usklajevanju socialnih transferjev posameznikom in gospodinjstvom se večina obremenitve državnega proračuna, ki je nekako vezana tudi na minimalno plačo, predvideva usklajevati z rastjo cen življenjskih potrebščin. Tako da tu vlada ni tisti ključni faktor v tem usklajevanju minimalne plače. Ključni faktor je predvsem delodajalec, zato ker gro bremena do tega limita, ki ga mora zagotoviti, mora zagotoviti delodajalec. Gro bremena po tem vprašanju pade na delodajalca. Zato mu pustimo možnost, če se predstavniki delodajalcev nekako lahko sporazumejo, da je pa mogoče zaradi ugodne gospodarske rasti ali dobre bilance tudi morda na teh ekstenzivnih panogah pa za produktivnost dati 0,2 ali 0,3 desetinke odstotne točke, pa jim pustimo to možnost. Ampak zame je ključno to, prav zato, ker ni minister tisti ključni faktor v tem pogajanju, niti vlada, kar se posledic tiče, zdaj, ko se bodo usklajevali transferji zgolj na predvideno rast življenjskih potrebščin, je zame pomembno to, da na vsak način pa se nek minimalen dogovor oziroma vodenje dialoga med partnerji vzpostavlja. Me pa nekaj po vrednostni presoji tu moti. Mi smo tako širokogrudni, da minimalno plačo, ki je tisti minimum za polni delovni čas, usklajujemo minimalno, kar jo lahko. Sleherno pokojnino usklajujemo s povprečjem vseh plač, na katere vpliva nešteto faktorjev, ne zgolj tisti, ki izhajajo iz prispevne stopnje, ki jo slehernik plačuje za penzijo, ampak na povprečno rast plač vpliva število drugih faktorjev. Ali ne bi bilo pošteno, da bi tudi minimalne plače usklajevali s povprečno rastjo plač? Če vrednostno gledamo na teh nekaj tisoč oziroma 20 tisoč ljudi, ki se iz te minimalne plače tudi vzpostavlja tako minimalne osnove za pokojnino, da je vse skupaj eno uboštvo, po eni strani. Tu jaz presojam v vrednostnem smislu, da je še kako potreben ta dialog, ki ga moramo v družbi kot celota voditi. Hvala.
Hvala vam. In moja dolžnost je, da odprem nov krog potencialnih razpravljavcev. Prosim. Nimamo več prijavljenih razpravljavcev. Torej, ker nihče več ne želi razpravljati, zaključujem razpravo. Končali smo z razpravo o amandmaju, o katerem bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, čez pol ure, to je ob 16.45 uri. Kot rečeno, se vidimo kasneje.
Spoštovane poslanke in poslanci, prosim, da zasedete svoja mesta. Še enkrat ponovim. Spoštovane poslanke in poslanci, prosim, da zasedete svoje mesta, prešli bomo v okvir glasovanj, in sicer prehajamo na glasovanje zbora o predlogu odločitev. Po ustaljeni praksi prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Glede na to, da ne vidim dvignjene roke, ocenjujem, da vse glasovalne naprave delujejo normalno. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda - prva obravnava predloga zakona o dohodnini. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o dohodnini, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo." Vidim, da je želja po obrazložitvi glasu, in sicer odprl bom listo za podajanje stališč v imenu poslanske skupine. Prosim, da tisti, ki želite obrazložiti glas v imenu poslanske skupine, to storite sedaj. Hvala. Imamo 6 javljenih. Prvo bo predstavil stališče poslanske skupine poslanec Ivan Grill. Izvolite. Se odpovedujete? Potem dajem besedo poslancu Milanu Cviklu, da predstavi stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospod minister, poslanke in poslanci. V poslanskem klubu Liberalne demokracije bomo nasprotovali predlogu zakona o dohodnini, zato ker ocenjujemo, da predlog zakona o dohodnini na neustrezen način prerazdeljuje med posameznimi dohodninskimi razredi sredstva, ki so sicer namenjena za javno finančno porabo. Vlada Republike Slovenije ob drugi obletnici svojega vladanja dokazuje s svojo republikansko politiko, ker v zelo majhni skupini davčnih zavezancev ministri, pisci okvira gospodarskih reform in pa seveda nekaj tisočev tistih z najvišjimi plačami - vsem tem dviguje neto plače za nekaj 10 milijard skupne vsote, potem pa, kot bomo videli v nadaljevanju, skozi večjo obdavčitev gospodarstva, skozi razširitev davčne osnove pri plačevanju davka od dobička podjetij, z dvigom davka na dodano vrednost, z dvigom trošarin ta račun za davčno darilo izpostavlja vsem drugim v Sloveniji. Vlada gospoda Janeza Janša je na predlog gospoda ministra Bajuka pripravila predlog reform, ki niso reforme, od reform je ostala zgolj forma, kot je bilo povedano, so zelo veliko davčno prerazdeljevanje, kjer mala skupina nepotrebnih dobi darilo v obliki enega BMW-ja za obdobje ene vlade, drugim pa je na voljo za dve kavi. Vendar ker, kot bomo v ponedeljek videli ob državnem proračunu za leto 2008, predvidevate dvig davka na dodano vrednost na 21% - splošno stopnjo in 9% - nižjo stopnjo, bo ta zapitek, ki si ga je vlada Republike Slovenije vzela in ga razdelila mali skupini, plačala populacija slovenskih davkoplačevalcev, plačala populacija tistih, ki jim bomo danes pri zakonu o minimalni plači za vsega 2 odstotni točki dvignili minimalno plačo, vlada se pa v letu 2008 odloča, da bo za 6-krat več, za 12 odstotnih točk dvignila DDV. Zato je zakon o dohodnini, kjer se začenja osnovni davčni greh, kjer se začenja davčna prevara, neustrezen, ker na povsem nepotreben način razbremenjuje tega najmanj potrebne. Temu zakonu nasprotujemo. Hvala.
Hvala vam. Stališče poslanske skupine SDS bo predstavil kolega Robert Hrovat. [[Se odpoveduje.]] Moja dolžnost je, da zdaj odprem prijave za podajo stališč poslank in poslancev. Prosim. Imamo štiri prijavljene poslance. Prvi je kolega Testen. Izvolite.
Hvala za besedo. Že prej smo bili prijavljeni za stališče poslanske skupine, pa še nismo dobili besede.
Se opravičujem, verjetno sem vas spregledal. Imate besedo, izvolite, za predstavitev stališča. Prijavilo se je več poslancev, med njimi trije iz Liberalne demokracije Slovenije. Trije pa ne morejo predstavljati stališča Liberalne demokracije Slovenije, zato sem se vam opravičil, da sem vas spregledal. Imate besedo v imenu poslanske skupine, izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav tudi v mojem imenu predsedujočemu, ministru s sodelavci, vsem poslankam in poslancem! Moram povedati, da bomo v naši poslanski skupini podprli predlog zakona kot primernega za nadaljnjo obravnavo. In sicer ga bomo podprli zaradi tega, ker menimo, da darilo, ki bo zmanjšalo proračunske prihodke za 37 ali skoraj 38 milijard, ni darilo samo tistim, ki bodo dobili višje plače, ampak je darilo tudi podjetjem, ki bodo na ta račun imela boljše pogoje za gospodarjenje. Že v predstavitvi svojega stališča smo povedali, da je bil velik problem, ko smo govorili o zakonu o davku na izplačane plače, da so podjetja obremenjena zlasti s preobremenitvijo visokokvalificirane delovne sile. Mislim, da se s tem razbremenjuje, mislim, da se s tem pridobi tudi v tem, da bodo imeli manjši pritisk na plače v bodoče, mislim, da bo s tem manjši pritisk na to, da bi ti delavci odhajali v tujino, in ne nazadnje menim, da je možno tudi v sistemu bruto plač ta znesek porazdeliti med delodajalci in delojemalci. S tem se sicer nekateri ne strinjajo, mi v poslanski skupini se strinjamo, zato bomo mi predlog zakona podprli. Se pa strinjamo, da so nekatere pripombe, ki so se pokazale v javni razpravi, bile tudi umestne in bomo vsako tisto pripombo, ki bo na delovnem telesu utemeljena, tudi podprli, tako da mi bomo kot izhodišče predlog zakona podprli.
Hvala. Kot prej rečeno, prehajamo na predstavitev osebnih stališč. Besedo ima poslanec Bojan Rugelj. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom ta zakon podprl. Mislim, da je to v redu zadeva, če ne zaradi drugega, že tukaj, da se bodo te birokratske, veliko birokratskih zadev se bo zmanjšalo, ne nazadnje bodo ljudje dobili domov dohodnino izračunano in jo bodo samo podpisali, razen v kolikor se ne bodo strinjali z njo. To pomeni zmanjšanje administracije. Kar se tiče dohodninskih razredov, bi poudaril to, da bo sedaj več ljudi, da se sedaj zvišuje prag za najnižjo stopnjo od nekaj čez milijon 300 tisoč na milijon 600 tisoč, kar pomeni, da bo več ljudi prišlo v ta nižji 16% dohodninski razred. Enako tudi pri tistih višjih dohodninskih razredih. Mislim, da je to v redu, in da bo večina državljanov pridobila na ta način, ker bodo plačali na koncu manj dohodnine. Kar se tiče pa tistih najvišjih stopenj oziroma najvišjih plač, pa mislim, da se bodo na dolgi rok tudi lastniki zamislili, pa bodo malo preštudirali, kaj bodo naredili s tistimi najvišjimi plačami, ali bodo razbremenili s temi plačami svoje lastne firme ali jih ne bodo. Tako jaz tukaj ne vidim nobenih takih zadržkov in mislim, da je ta predlog tega novega zakona, da je zelo v redu in pohvalen. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanka Majda Širca. Izvolite. Se odpovedujete. Besedo ima kolega Milan Cvikl.
Hvala lepa. Ne bom se odpovedal, ker je treba nekatere stvari vendarle še enkrat povedati. Niti za tolar, niti za tolar se zaradi zakona o dohodnini ne bo zmanjšala davčna obremenitev slovenskih podjetij! Niti za tolar! Kot bomo kasneje videli pri zakonu o davku od dohodka pravnih oseb, se bo pa skupna davčna obremenitev slovenskih podjetij povečala. Zato ta prvi zakon v paketu sedmih, ki jih danes obravnavamo, pač ne izpolnjuje svojega cilja in ta cilj je bil zapisan v nekih reformah kot razbremenjevanje gospodarstva. Tega, na žalost, ne dosegate s tem predlogom zakona. Zato bom zakonu nasprotoval.
Hvala. In zadnji na seznamu do sedaj prijavljenih je poslanski kolega Lahovnik. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, poslanci. Sam omenjenega zakona ne bom podprl, mu bom nasprotoval z argumentom, da je v neskladju s strategijo razvoja Slovenije in s temeljnimi razvojnimi dokumenti v tej državi. Imam občutek, kot da minister, ki je predlagal ta zakon oziroma vlada po njegovi pobudi, ne pozna teh dokumentov. Namreč, imel je dve možnosti: lahko bi omejil višino socialnih prispevkov na določen znesek, kar so predlagali vsi ekonomisti in kar bi podprli tudi predstavniki sindikatov. Na ta način bi se razbremenila podjetja in povečala konkurenčna sposobnost. Druga možnost, ki bi šla hkrati s to, bi bila takojšnja odprava davka na plačilno listo. Oba ukrepa bi imela takojšne učinke na razbremenitev gospodarstva in v ničemer ne bi porušila razmerja med neto plačami. Sedaj imamo pa drugo logiko. Bruto plače in stroški za podjetja ostajajo nespremenjeni, rušijo pa se razmerja med neto plačami na ta način, da se poveča socialno razslojevanje. S tega vidika se bo pojavil tudi pritisk sindikatov po višjih plačah. Če je želela vlada s tem zakonom koristiti gospodarstvu, mu ni, dosegla je ravno nasproten učinek, porušila je neko krhko ravnotežje, hkrati pa ne razbremenjuje podjetij. In zaradi tega, ker se je lotil te reforme na napačen način, jaz temu zakonu nasprotujem. Ni problem progresija. Jaz se strinjam, da se mora znižati, ampak znižuje se na ta način, da se takoj odpravi davek na plačilno listo, znižuje se na ta način, da se omeji zgornja višina socialnih prispevkov, ki jih mora posameznik plačati. Na ta način se razbremenjuje podjetje. Ne pa tako, da vi ohranjate bruto plače nespremenjene, porušite pa razmerja med neto plačami. To je povsem narobe, zato so tudi gospodarstveniki proti in zato so seveda tudi v sindikatu proti. Zato tudi sam ne morem tega zakona podpreti in mu nasprotujem.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 29. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo zakon dodeljen v drugo obravnavo matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo predloga zakona o davku od dohodkov pravnih oseb. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o davku od dohodku pravnih oseb v prvi obravnavi je primeren za nadaljnjo obravnavo." Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Prosim za prijavo. Na seznamu imamo tri prijavljene, in sicer poslanec Srečko Hvauc bo predstavil stališče poslanske skupine SDS.
Najlepša hvala za besedo. Če smo pri prejšnji točki govorili o davku, ki zadeva fizične osebe, in ugotovili, da je po dolgem času se država pripravljena odreči delu davkov in da se bo to poznalo tudi neposredno v žepih državljank in državljanov Republike Slovenije, gre pri zakonu pod to točko za to, da se država odreka delu davkov pri pravnih osebah. Gre za to, da se splošna davčna stopnja s sedanjih 25% postopno znižuje na 20%, kar bomo dosegli leta 2010. Na račun tega bo državni proračun prikrajšan za okoli 40 milijard slovenskih tolarjev in to je v bistvu neposredni prispevek države k temu, da se gospodarstvo razbremeni, da lahko postane bolj konkurenčno, da bomo lahko vlagali več v razvoj in posledično dosegli tudi večjo blaginjo za vse državljane in državljanke. Zakon prinaša še en kup ugodnosti ali pa poenostavitev, odpravlja na primer dvojno obdavčitev, odpravlja se dvojna ekonomska obdavčitev, predlaga se pri priznavanju dolgoročnih rezervacij v višini 50% kot davčno priznane odhodke že pri njihovem oblikovanju, s čimer seveda država prevzame del tveganj zavezancev in s tem ustvarja tudi bolj prijazno davčno okolje. Torej v Slovenski demokratski stranki menimo, da je ta zakon zelo pomemben korak k nadaljnjemu ustvarjanju bolj ugodnih pogojev za delovanje gospodarstva. Ne strinjamo se z nekimi pavšalnimi ocenami, da zakon ne prinaša razbremenitev, da se efektivna davčna stopnja celo povečuje, za to ne obstajajo nobeni izračuni in kar tako počez deliti neke ocene, to pa mislim, da ni korektno do tega zbora, pa seveda tudi do slovenske javnosti. Torej, z znižanjem splošne davčne stopnje se razbremenjuje gospodarstvo in to je tudi osnovni cilj te vlade in te vladajoče koalicije, zato ga v Slovenski ljudski stranki podpiramo, Demokratski stranki podpiramo.
Hvala. Mir v dvorani, prosim. Poslanec Milan Cvikl, bo predstavil stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Prosim za mir v dvorani. Besedo ima samo poslanec Cvikl. Izvolite.
Jaz verjamem, da je poslancem zelo težko se zavedati, iz katere stranke so, ker res je, načeloma bi demokrati, načeloma bi demokrati morali nasprotovati temu zakonu; ampak jaz sem že dolgo tega rekel, da to seveda ni Slovenska demokratska stranka, ampak je čisto navaden SRS ali slovenska republikanska stranka. Zakaj? In pokazal bom na podatkih, da seveda obstajajo dokazi, da se efektivna obdavčitev gospodarstva povečuje. V letu 2004, v zadnjem letu, tako imenovane 12-letne vladavine, se je v državni proračun nateklo 124 milijard in efektivna obdavčitev je bila približno 12,3% točke, približno 10 milijard za eno odstotno točko efektivne obdavčitve. V letu 2007 v proračunu, ki ga bomo sprejemali, zaradi tega, ker po dveh letih vladavine Janševa vlada še vedno ni uspela spremeniti slabih zakonov, tako imenovane Ropove vlade, pa je ta obdavčitev 24 krat teh 10 milijard za 1% točko ali 246 milijard. Zato je efektivna obdavčitev, gospodje iz slovenske republikanske stranke, dvakrat višja, to so podatki ministra za finance. In reči, da boste podprli zakon, ki ukinja olajšave za prvo zaposlitev, ki ukinja olajšave za zaposlitev tistih, ki so 12 mesecev na zavodu za zaposlovanje, reči ljudem v Krškem, da sedaj, ko se bo zaprl Vipap in ko bo tam šlo 250 ljudi na cesto in bodo 12 mesecev sedeli na zavodu za zaposlovanje, nek mali podjetnik jih pa ne bo mogel zaposliti, ker nima več davčne olajšave, da je to kriva ne vem katera Mramorjeva ali Ropova reforma, to je malo za lase privlečeno. Dejstvo je, da ukinjate olajšavo za opremo, dejstvo je, da ukinjate s tem zakonom dokončno olajšave za prvo zaposlovanje, težko zaposljive, doktorje znanosti in da širite davčno osnovo s spreminjanjem amortizacijskih stopenj. In 15 let je Republika Slovenija skozi različne oblike rezervacije hranila družinsko srebrnino, sedaj pa jo bo v letih 2007, 2008 Janševa vlada preprosto porabila, zato je efektivna obdavčitev gospodarstva dvakrat višja, kot je bila v času prejšnje vlade, zato nismo na Kubi, ampak smo že v Argentini, ker je visoka obdavčitev in ker imamo visoko zadolževanje države. In to so dejstva, to so številke, gospodje, meni je žal, da so tako slabe, zato v poslanskem klubu liberalne demokracije ne bomo podprli zakona o davku od dohodka pravnih oseb.
Hvala vam. Jaz še enkrat prosim vse prisotne poslanke in poslance, da ne motijo govornika. Kolega Jerovšek, to velja posebej za vas. Besedo pa dajem poslancu Martinu Mikoliču, da predstavi stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa. V poslanski skupini Nove Slovenije ocenjujemo, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo, ker vsebuje dobre rešitve. V letu 2007 znižuje davčno osnovo oziroma ostane podjetjem 20 milijard tolarjev, če prištejemo k temu znižanje davka na izplačane plače, še dodatnih 26 milijard tolarjev, potem je prav gotovo samo laž, da bo davčno rekordno leto oziroma obremenitev za gospodarstvo v letu 2007. In vsekakor takšne navedbe, kot jih slišimo tukaj v državnem zboru, najbrž ne sodijo sem, predvsem pa zavajanje ljudi, gledalcev, ki nas gledajo oziroma opazujejo. Moram pa povedati, da smo v poslanski skupini Nove Slovenije v razpravi poudarjali, da se zavzemamo za regijske olajšave v smislu skladnega regionalnega razvoja. Zelo podpiramo regijske olajšave v smislu olajšav, ki so namenjene za raziskave in razvoj, in če bo ministrstvo še našlo kakšno rešitev, ki bi privabila tudi investitorje, ki bi vlagali v ta območja, bomo vsekakor tudi tako rešitev podprli. Vsekakor pa smatramo, da je zakon dober, zato ga bomo tudi podprli. Hvala.
Hvala vam. Odpiram postopek prijav za obrazložitev glasu v lastnem imenu. Prosim. Besedo dajem poslancu Mateju Lahovniku. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Sam omenjenega zakona ne morem podpreti iz naslednjih razlogov. Prvič, dejansko se stopnja obdavčitve za podjetja povečuje, s 16,5 na 18,5%. Trditve, češ da tu niso bili predstavljeni nobeni izračuni, ki bi to potrjevali, so smešne. Ne nazadnje je prav vlada tista, ki bi morala priti z izračuni in dokazati, da se dejanska stopnja obdavčitve znižuje. Mi dokazujemo, da se zvišuje, iz naslednjih razlogov. Prvič, vsi pozitivni učinki tega zakona se uvajajo z zamikom, odprava davka na izplačane plače do leta 2009, znižujejo se nominalne stopnje obdavčitve podjetij do leta 2010 - skratka, z zamikom. Ko govorimo pa o negativnih učinkih, pa nastopijo takoj. Investicijske olajšave se znižujejo oziroma odpravljajo takoj; drugič, amortizacijske stopnje se znižujejo takoj; spodbude za zaposlovanje mladih doktorjev znanosti, dolgotrajno brezposelnih ali pripravnikov, ki so jih do sedaj lahko podjetja uveljavljala tudi kot strošek, saj se je 30% bruto plače štelo kot olajšava, pa se tudi ukinjajo takoj. Skratka, pozitivni učinki z velikim zamikom, negativni takoj. Argumenti ministra za finance so zaskrbljujoči. Če on pravi, da investicijske olajšave niso pomembne za investicijsko aktivnost, poglejte, saj je samega negiral. Zakaj je pa potem ohranil investicijsko olajšavo izključno za vlaganje v raziskovalno opremo in razvoj? Skratka, zakaj to ohranja, če res ne vplivajo na investicijsko dinamiko? Seveda vplivajo! In zato je narobe, zato je to res narobe. Efektivna davčna stopnja se zvišuje, na kar opozarjajo tudi predstavniki gospodarstva, in zato seveda sam tega zakona žal ne morem podpreti in mu nasprotujem.
Hvala. Besedo ima poslanec Stane Pajk. Izvolite, prosim.
Hvala. Sam bom ta zakon podprl, iz preprostega razloga, ker je usmerjen k povečanju zaposlenosti, povečanju gospodarske rasti in zmanjšanju brezposelnosti. Kot najbrž veste, je gospodarska rast že sedaj zelo velika in brezposelnost najmanjša. Jasna stvar je, da je vsaka olajšava, ki je usmerjena v to, dobrodošla. Zato bom ta zakon podprl. Kar se tiče pa Vipapa in delavcev iz Krškega, moram pa povedati, da bi o tem morali razmišljati takrat, ko ste Vipap prodajali brez nekih garancij in brez nekega trdnega zagotovila, da se bo del profita vlagal v razvoj in obnovo tehnologije, in zato si tisto krivdo pripišite kar sebi. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Milan Cvikl.
Hvala. Škoda, da ni tukaj ministra za delo, družino in socialne zadeve, ker bi seveda minister za delo, družino in socialne zadeve povedal, da se brezposelnost zmanjšuje, da se pa v strukturi problem brezposelnih slabša, in sicer povečuje se število nezaposlenih prvih iskalcev zaposlitev in povečuje se število težko zaposljivih. Vi pa danes na načelu z vami, gospod poslanec, pravite, da je prav, da se ukinejo te olajšave. Jaz sem že povedal v razpravi včeraj, da te vlade ne razumem, kot da bi v tej vladi sedel samo minister za finance. Minister za finance bo odločal z podzakonskim aktom, katere olajšave, katere raziskave in razvoj so primerne - kar minister sam, kot da ministra za znanost ni več; in minister za delo, družine in socialne zadeve, minister za delo je dovolil ministru za finance, da skozi zakon o davku dohodka pravnih oseb ukinja dva ključna inštrumenta, ki sta izboljševala tako imenovano strukturno brezposelnost. Poglejte, vlada Republike Slovenije skupaj z drugimi vladami razlaga, kaj bo Evropa naredila za uveljavitev lizbonske strategije - za povečevanje zaposlenosti in vlada Republike Slovenije si sama sebi skozi danes potrjeno prvo čitanje zakona o davku od dohodka pravnih oseb reže enega od ključnih instrumentov. To je slaba politika, vendar razumem, da je to potrebno narediti zato, ker ste v zakonu o dohodnini tistim najmanj potrebnim, pač razdelili preveč desetin milijard. Žalostno, gospod minister, da vam je to smešno, meni je to žalostno, je pa seveda skladno z republikansko politiko te vlade, to pa razumem. Hvala.
Hvala vam. Lahko preidemo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 43 in 28 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo zakon dodeljen v drugo obravnavo matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda - prva obravnava predloga zakona o davčnem postopku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o davčnem postopku, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo." Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Prosim. Lahko preidemo na glasovanje? V osebnem imenu? Odpiram postopek za obrazložitev glasu v osebnem imenu. Prosim. Gospa Pozsonec, če sem vas pravilno razumel, se odpovedujete. Besedo ima poslanec Milan Cvikl, izvolite.
Jaz temu zakonu ne bom nasprotoval. Ne bom mu nasprotoval zato, ker imam občutek, da gre tukaj za poskus predvsem novega generalnega direktorja davčne uprave Republike Slovenije, da se zapiše, v narekovaju, davčni postopek, ki mu bo olajšal delo. Vendar bom pa bomo zelo pozorno spremljali, ali bo res 700 milijonov privarčevanih na materialnih stroških, kot je bilo danes povedano, ali bo davčni postopek res v polni meri uveljavljen. Seveda pa ta zakon, kot je današnja razprava pokazala, da od velikih, v narekovaju, "obljub" v okviru reform gospodarskih, 22 ukrepov je bilo predvidenih za uveljavitev v tem zakonu, je uveljavljena dobra polovica, če hočete, slabi 2/3. Vendar, kot sem rekel, zakonu ne bom nasprotoval, bom pa glede na nasprotovanje zakonu o dohodnini in zakonu o davku od dohodka pravnih oseb in zakonu o DDV seveda ocenjeval, da ta zakon niti ni potreben. Hvala.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Rudi Veršnik. Izvolite.
Hvala za besedo. Zakon o davčnem postopku je usmerjen v pravo smer, in sicer daje veliko poudarka elektronskemu poslovanju, poenostavlja same postopke, zagotavlja enakopravnejši položaj med davčnimi zavezanci in davčno upravo. Potem istočasno gleda na racionalizacijo, uvaja enostavnejše dostavljanje odločb in s tem tudi varčuje pri stroških pošiljanja. V Slovenski demokratski stranki in sam osebno menimo, da je zakon naravnan v pravo smer in da zagotavlja boljše sodelovanje tako med davčnimi zavezanci kot tudi davčno upravo. Hvala lepa.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 57 in noben proti. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo zakon dodeljen v drugo obravnavo matičnemu delovnemu telesu. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda - to je s prvo obravnavo predloga zakona o davku na dodano vrednost. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa, in sicer: "Predlog zakona o davku na dodano vrednost, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo." Odpiram postopek prijave za obrazložitev v imenu poslanskih skupin. Prosim. Poslanec Milan Cvikl bo predstavil stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite, prosim.
Današnja razprava o zakonu davka na dodano vrednost je pokazala, da je ta zakon, skupaj z, v državni zbor posredovanim proračunom za leti 2007 in 2008, tisti zakon, ki seveda financira skupaj z večjo obdavčitvijo gospodarstva davčno darilo, ki ste ga podprli pri 1. točki današnjega dnevnega reda, to je zakon o dohodnini. Nedvomno je, tako izhaja iz podatkov, ki smo jih dobili v državni zbor, da bo namesto običajnega letnega prirasta prihodkov z naslova DDV, ki znaša običajno na leto nekje med 150 do 160 milijonov evrov, v letu 2008 ta prirast 379, 380 milijonov evrov ali, če hočete, razlika med običajnim prirastom je točno 200 milijonov evrov ali 50 milijard. In to je tisto, kar financira davčno darilo pri zakonu o dohodnini. In napačno je, da bo večina Slovenk in Slovencev, ki pri zakonu o dohodnini dobiva, kot smo že rekli ali dvig splošne olajšave 800 tolarjev ali nekaj tisoč tolarjev pri povprečni plači, mogoče nekaj čez 10 tisoč tolarjev pri malo višji kot povprečni plači, da bo ta ista skupina plačala kar 12% višji prirast DDV zaradi dviga davčne stopnje v letu 2008. To, da seveda smo danes slišali veliko sprenevedanja in kako to še ni potrjeno in ne vem kaj še - to je čisto navadno sprenevedanje. Ministri za finance navadno sledijo temu, kar pravi zakon, predvsem zakon o javnih financah, predložijo ob proračunu, če že napišejo v proračun, da bo za teh 50 milijard več prihodkov, in to tudi potrdijo z ustrezno zakonodajo. Ta minister pač tega ni naredil, vendar seveda v zakonu o davku od dohodka pravnih oseb, v zakonu o izvrševanju proračuna, kot je rekel, ga bo spremenil v tej smeri, obstaja pooblastilo. Pooblastilo vladi, da predlaga kakšne spremembe in verjetno bomo nekje po lokalnih volitvah, verjetno nekje v času predsedovanja po nujnem postopku popravljali zakon o izvrševanju proračuna za leto 2008 in seveda dvigovali stopnjo DDV. In to stopnjo DDV bo treba dvigniti zato, ker se je pač razbremenilo najmanj potrebne. In to je tista napačna politika, to je tista davčna prevara, o kateri smo toliko govorili na tej seji državnega zbora. Zakonu bomo nasprotovali.
Hvala. Poslanec Rudi Veršnik bo predstavil stališče poslanske skupine SDS, izvolite.
Hvala za besedo. Moram odločno povedati, da predlagani zakon tokrat ne spreminja niti za en tolar ali za 1% DDV. Bili smo priča spreminjanju tega davka, te stopnje, z 8 na 8 in pol in z 19 na 20 v letu 2001. Danes ne spreminjamo tudi za 1% ne oziroma za pol procenta ne. Tokrat gre pri spreminjanju zakona o davku na dodano vrednost samo v tem smislu, da postane bolj operativen in prijaznejši do davčnih zavezancev. Odločno zanikam vse govorice, da s tem zakonom dvigamo DDV. Jaz v tem zakonu nisem videl tega člena. Res pa je, da je 124. člen, na katerega se nekateri sklicujejo, ampak ta člen obstaja že od leta 1999, odkar velja ta zakon o davku na dodano vrednost. Hvala .
Hvala vam. Verjetno ste mislili 145. člen. Besedo pa ima poslanec Ciril Testen, da predstavi stališče poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala za besedo. V naši poslanski skupini bomo predlog zakona potrdili, da je primeren za nadaljnjo obravnavo, predvsem zaradi tega, ker sama vsebina zakona je bistveno bolj prijazna do davčnih zavezancev. Poleg tega moramo tudi mi, bom rekel, zelo zelo resno opozoriti na ugibanja, ki jih nekateri podtikajo. Podtikajo ugibanja, češ, da se bo DDV v letu 2008 povišal, in sicer nižja in višja stopnja. Mi smo prepričani, da temu ni tako. Za leto 2007 so se pojavljala podobno ugibanja. To danes lahko s sigurnostjo trdimo, da sam predlog proračuna kaže, da ni tako. Mislim, da bo tudi v letu 2008 situacija taka, da bo pač vlada pri rebalansu odločila, kakšna bo takrat davčna stopnja, in da je danes še veliko prezgodaj govoriti, za koliko se bo ta davčna stopnja povišala, ali se bo ali se ne bo povišala. Mi smo prepričani, da bo vlada proračune izpeljala tako, da bodo dobri za naše državljane, zato bomo predlog zakona podprli.
Hvala. Prosim za prijave v osebnem imenu. Prosim. Prijavljene imamo štiri poslance. Prvi dobi besedo poslanec [[...]]Jaz prosim spoštovane poslance in poslanke, da v kolikor ne mislijo resno s prijavami, da potem niti ne sprožijo postopka. Kolega Trofenik, zdaj sem vas petkrat zaznal, pa petkrat ste se odpovedali. Besedo ima poslanec Bojan Starman. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Vse skupaj prav lepo pozdravljam. Seveda bom predlog zakona o DDV-ju podprl. Mislim, da je v redu in da pri njem ni popolnoma nič spornega. Oglasil sem se pa zaradi, tolikokrat povedanega o davčnem darilu najbogatejšim. Nič ne bomo nobenemu dali, nekaterim bomo malo manj vzeli, ker smo do sedaj preveč jemali in s tem omogočili, da bodo postali na trgu bolj konkurenčni in na nek način zagotovili boljšo konkurenčno sposobnost našega gospodarstva in hitrejši razvoj. To je dejstvo, ki ga vsi poznamo in nima smisla, da ponavljamo, kje to jemljemo in zakaj jemljemo. Politika je usmerjena v razbremenitev osebnih prejemkov, razbremenitev plač, to je edini način, da povečamo konkurenčnost našega gospodarstva in to je prava smer. Vsi zakoni na nek način poenostavljajo in se usmerjajo v tej smeri, zato bom tega, kakor tudi predlog o spremembi zakona o dohodnini, tudi podprl. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Kristijan Janc. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo. Jaz bom ta predlog zakona davka na dodano vrednost podprl iz naslednjih razlogov. Prvič, ker poenostavlja določene postopke, davčnem zavezancu daje večjo preglednost. Drugič, ker je zelo pomembno, po mojem, ostajata 2 davčni stopnji, torej 20% in 8,5%. In ker ta predlog zakona ne povečuje DDV-ja, torej ne povečuje, in ostane DDV takšen, kakršen je, čeprav to hočejo nekateri drugače prikazati skozi 145. člen tega predloga zakona. In tretjič, ker izboljšuje likvidnost slovenskega gospodarstva in s tem daje tisto večjo konkurenčnost, kar je po mojem ena pomembna novost tega zakona, in ker je, hvala bogu, vlada videla, da enotna davčna stopnja ni primerna za Slovenijo, v tem danem trenutku bi naredila veliko škodo različnim dejavnostim, predvsem pa tistim socialno najbolj šibkim slojem prebivalstva, in da nam ostajajo v bistvu temelji tega DDV-ja nespremenjeni. To pomeni temeljno poročilo in zato ga bom z veseljem podprl. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Milan M. Cvikl. Izvolite.
To ni zakon o DDV, to je zakon o dvigu DDV, smo danes že nekajkrat povedali, dovolite, da vam to dokažem s številkami vsem, ki smejete, predvsem ministru za finance. Ko je minister za finance za leto 2006 in 2007 si seveda poskušal izboriti na matičnem delovnem telesu amandma k ZIPR-u, da bi povišal lahko DDV, mu tega poslanci vladajoče koalicije niste dovolili. In imeli ste prav, ker je prirast prihodkov iz naslova DDV v letih 2005 na 2006 in 2006 na 2007 bil vsega skupaj 40 milijard. Leta 2006 skupaj 640 milijard, leta 2007 680 milijard. Za leto 2008 je pa DDV, ki si ga je gospod minister pripisal med svoje prihodke, ne 720 milijard, kar bi bila normalna številka, ampak 760 milijard ali prirast 80 milijard v letu 2008. Ga ni financerja, ki lahko poda brez spremembe stopnje DDV 80 milijard dodatnega DDV. To je seveda ta 12% rast prilivov iz naslova DDV, ki financira vse, s čimer se vlada danes in včeraj v tem državnem zboru igra. Igra se s slovensko javnofinančno stabilnostjo, povečuje davčno neenakost, seveda zapitek bomo plačali na žalost vsi Slovenci in Slovenke preko višjega DDV. To so krute številke, vendar take številke ste prinesli v državni zbor, ker drugače niste znali financirati davčnega darila. Ni vam prišlo na um zmanjšati javno porabo, povečali ste obremenitev davkov plačevalcev.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 26. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo zakon dodeljen v drugo obravnavo matičnemu delovnemu telesu. Mi nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda - prva obravnava predloga zakona o davku na promet nepremičnin. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o davku na promet nepremičnim, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo." Obrazložitev glasu. Prosim za prijavo v imenu poslanskih skupin. Imamo enega prijavljenega. Poslanec Pavel Gantar bo predstavil stališče poslanskega kluba LDS. Izvolite, prosim.
Hvala. Ker sem sam, lahko predstavim stališče vseh poslanskih skupin, ni problema. Torej, kar zadeva poslanski klub LDS, lahko rečem, da k predlogu sklepa, da je zakon primeren za drugo obravnavo, ne bomo nasprotovali. To pa obenem še ne pomeni, da bomo zakon podprli v drugem branju oziroma da mu ne bomo nasprotovali v drugem branju. To bo odvisno od tega, če bo predlagatelj, to je vlada, upoštevala naše predloge in spremenila tiste določbe zakona, ki urejajo plačilo davka na nepremičnine pri finančnem lizingu, in sicer ob zaključku finančnega lizinga, ne pa na začetku. To je naš tako rekoč osnovni pogoj, da bi zakon lahko podprli tudi v nadaljnjem postopku sprejemanja. Hvala lepa.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 52 in eden proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo zakon dodeljen v drugo obravnavo matičnemu delovnemu telesu. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda - prva obravnava predloga zakona o davku na dediščine in darila. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o davku na dediščine in darila, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. [[Oglašanje v dvorani.]] Prekinjam glasovanje. Kolega Anderlič, jaz vodim sejo! Ne bom pozival vsakega posebej, da se prijavi k besedi. Če imate ta interes, dvignite roko. Pred vsakim glasovanjem pogledam po dvorani in če vas ne vidim, to ni moj problem. Zdaj bomo glasovanje ponovili. Pred tem pa, kolega Gulič, imate proceduralni predlog?
Niste vprašali, če bi kdo obrazložil glas.
To ni moja dolžnost, tega mi poslovnik ne narekuje. Vaša dolžnost je, če hočete to storiti, da to tudi nakažete.
Zdaj je ta avtomat in ko utripajo lučke, se pritisne.
Kolega Gulič, očitno še zdaj ne razumete sistema glasovanja. Moja dolžnost kot predsedujočega ni, da vas pozivam k obrazložitvi. Poslušati je treba predsedujočega. Ko preberem sklep, takrat imate čas, da na to nakažete. Tako prakso smo imeli in jo bomo tudi nadaljevali. Kolega Gulič, na vašo željo sem tokrat izjemoma prekinil glasovanje. Imate proceduralni predlog?
Predlagam, da omogočite, da obrazložimo svoj glas kot poslanska skupina in seveda tudi kot posamezniki.
To bom tudi storil. Vas pa prosim, da prihodnjič to nakažete.
Hvala lepa.
Odpiram postopek za prijave v imenu poslanskih skupin. Izvolite. Kolega Pavel Rupar se je odpovedal. Besedo ima poslanec Aleš Gulič, da predstavi stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Cenjene kolegice in kolegi! V tem paketu zakonov, ki smo jih obravnavali v teh dveh dneh, je bilo kar nekaj, kot sem že dejal, kukavičjih jajc. In ne samo v prvem zakonu o dohodnini, kjer se je verskim skupnostim omogočilo še eno dodatno financiranje skozi odstop davka, podobno situacijo imamo tudi pri tem zakonu, pri zakonu o davku na dediščine in darila, kjer se v celotnem paketu različnih organizacij omogoča spet to, da so verske skupnosti oproščene davka na dediščino in darila. To seveda postavlja tudi državljane v neenakopraven položaj, predvsem tiste, ki seveda niso v prvem dednem redu, pa predvsem tiste, ki so v obratnem dednem redu. Mislim, da na tak način, predvsem, če pogledate besedilo obrazložitve, kjer seveda vsa ta zadeva niti ni zapisana, zapisana je na pol. Pri primerjavi z drugimi evropskimi državami - Avstrijo, Češko, Nizozemsko - je napisana zlagano ali polresnično. In potem se kar naenkrat v 9. členu pojavi ta oprostitev, ki jo je državni sekretar obrazložil, kot da ne gre za oprostitev davčnih zavezancev, ampak za oprostitev za dejavnost, kar je popolnoma nerazumljivo in nejasno. Mislim, da na ta način, da se podtikajo slabe rešitve v sicer dobre predloge, niso "fer" niti do državnega zbora, niti do poslancev, še najmanj pa do državljanov, ki so na ta način šikanirani. Zato v Liberalni demokraciji Slovenije tega predloga zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 24. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo zakon dodeljen v drugo obravnavo matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda - to je s prvo obravnavo predloga zakona o davku na vodna plovila. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o davku na vodna plovila, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti 1. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo zakon dodeljen v drugo obravnavo matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda - to je s tretjo obravnavo predloga zakona o določitvi minimalne plače. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, in sicer k 2. členu, in sicer amandmaju poslanske skupine poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Odpiram postopek obrazložitve glasu v imenu poslanske skupine. Prosim. Imamo dva prijavljena poslanca, ki bosta govorila v imenu poslanske skupine Liberalne demokracije. So različna mnenja ali je bila pomota? Ocenjujem, da bo gospa Širca. Izvolite.
23 poslank in poslancev je vložilo amandma, ki ministrstvo zavezuje, da pri določitvi minimalne plače pridobi mnenje ekonomsko-socialnega sveta, s čimer bi se ostreje zavezali, kot je bilo v drugi obravnavi sprejeto, češ da bi bilo dovolj, če bi se zgolj posvetovali s partnerji. Danes se je v parlamentu iskala razlaga o osnovnih pojmih, kaj je to soglasje, kaj je to mnenje in kaj je to posvet. Vladajoči koaliciji ti pojmi niso blizu in tisti, ki so hoteli ščititi ministra za delo, ki ne dela, sicer bi prinesel ta zakon že prej na mizo, so razmišljanja o tem, da predhodno mnenje, ki ne blokira odločitve, ali pa posvet vendar vzpostavlja dialog, ne pa pelje v socializem, kot je bilo danes rečeno. Če to ne bo vgrajeno v zakon, potem bomo imeli še en zakon, ki bo vpeljeval diktaturo, kot je zadnje čase v navadi. Minister je prav, da pridobi mnenje ekonomsko socialnega sveta, ne samo zaradi njegovega pomena in vloge, ki ga je imel že sredi 90-ih let, ko je bil ustanovljen na podlagi posebnega dogovora o politiki plač. In da bi preprečili samovoljo ministra, je smiselno, da se podpre ta amandma.
Hvala. Odpiram postopek za prijavo v lastnem imenu. Prosim. Imamo nekaj prijavljenih. Prvi ima besedo poslanec Rudi Veršnik.
Hvala za besedo. Bom zelo kratek. O tem se pogovarjamo v državnem zboru samo zaradi tega, ker se socialni partnerji niso uspeli dogovoriti. Od 1. avgusta 2006 bi morala biti minimalna plača 125.050. In ker se socialni partnerji med seboj niso mogli dogovoriti, je preostalo samo še to, da se določi z zakonom povišanje te plače. Jaz mislim, da napovedi sindikata, da bodo vlagali veto na ta zakon, niso dobre in govorijo samo o nekem odnosu in trdih pogajanjih. Ljudje, ki jim vsak tolar pomeni veliko, naj pa še naprej čakajo. Mislim, da to ni dobro. Čas bi bil, da danes dokončno sprejmemo ta predlog in končamo to zgodbo tukaj, v parlamentu, in ljudem izplačamo tisto, kar jim gre. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Milan Cvikl. Izvolite.
Gospod Veršnik, jaz sem tudi za to, da podprete ta amandma, ker sedaj še nismo pri zakonu. Ta amandma bo omogočal oziroma bi omogočal, če ga boste sprejeli, to, da bi delodajalcem in delojemalcem dovolili, da si oni drugače od tega, kar misli vlada - v socialnem dialogu na ekonomsko-socialnem svetu določijo kriterij minimalne plače. Zakon s svojim 1. in 2. členom pravzaprav pravi, danes boste zacementirali, da bo v Sloveniji minimalna plača leta 2006 - 500 evrov, potem 510, 521, 532, 544. In čez osem let, ko naj bi Slovenija bila na povprečju Evropske unije, bo ta plača 581 evrov ali 100 evrov nižja, kot je danes v Grčiji, nižja, kot je v Španiji, v vseh državah, ki so krepko pod povprečjem Evropske unije. In mi ne predlagamo nič drugega kot to, da naj s sprejetim amandmajem o tem odločajo delodajalci in delojemalci med seboj, ne pa da bo o tem odločila vlada Republike Slovenije, celo niti ne vlada Republike Slovenije, ampak en državni sekretar na ministrstvu za finance, ko sestavlja proračunske številke. Ta zakon namreč pravi, da je proračunski dvig ocenjenih življenjskih stroškov podlaga za dvig minimalne plače. Ampak ta zakon preprosto ne upošteva tega, da bo v letu 2008 dvig življenjskih stroškov po memorandumu 2,1, dvig DDV pa 6-krat večji. Ta zakon ne omogoča, da bi se zaradi višje rasti cen v letu 2008 minimalna plača lahko povečala. Zato predlagam, da sprejmete amandma in na tej podlagi omogočite, da to rešijo delodajalci in delojemalci na podlagi gospodarskih rezultatov in ne nekih ministrovih idej, kakšna bo inflacija. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Franc Capuder. Izvolite.
Hvala lepa. Ministrstvo za delo dela in dela zelo dobro. Toliko zakonov, kot smo jih sprejeli s tega ministrstva, govori o tem, da dela zavzeto, da dela v dogovoru s socialnimi partnerji. Velika večina zakonov, katere smo obravnavali v tem državnem zboru, je bila usklajena s socialnimi partnerji. Kar se pa tiče tega zakona oziroma tega amandmaja, ki ga predlaga LDS, če bi sprejeli takšen amandma, takšen amandma bi lahko v določenem primeru pomenil blokado pri dvigu minimalne plače. V zakonu piše, da se minister dogovarja s socialnimi partnerji o višini minimalne plače. To piše in to smo sprejeli v drugi obravnavi, ko smo obravnavali ta zakon, to piše in ne vem, zakaj pozabljamo to, da to v tem zakonu že enkrat piše. Tudi na sami seji matičnega delovnega telesa je bilo, ne vem, kolikokrat povedano, da se vlada namerava pogajati in se bo pogajala, v to jo silijo tudi mednarodne konvencije za delo, ki so bile ratificirane že leta 1972. V naši poslanski skupini temu amandmaju nasprotujemo, ga ne moremo podpreti, ker pomeni blokado dela pri določitvi minimalne plače.
Hvala. Besedo ima poslanec Slavko Gaber. Izvolite, prosim.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Mi se pogovarjamo o vprašanju partnerstva v tej državi, o tipu demokracije. Toda koga prav posebej moti, da mora minister pridobiti mnenje, in zaradi tega, ker ve, da ljudje v Sloveniji razumejo, kakšna je razlika med mnenjem in soglasjem, namenoma zavaja, v tem državnem zboru govori o tem, da nekomu preprosto ni do tega, da bi minister sploh poslušal, kaj meni socialno-ekonomski svet, samo to namreč piše v tem dopolnilu. Ne vem, kdo se boji mnenja, kaj škodi ministru, če se na koncu tako ali tako lahko odloči drugače, da dobi mnenje od kompetentnega, reprezentativnega telesa, kot je socialno-ekonomski svet. Jaz ne razumem tistih, ki ne morejo glasovati za takšno dopolnilo. Ne razumem, kakšen tip demokracije si predstavljajo kot tistega, ki je primeren za to državo. Ne vem, zakaj se je tukaj potrebno sprenevedati. Če bi pisalo soglasje, potem bi bila to ena zgodba, potem bi kdo lahko govoril, da to lahko blokira karkoli; medtem ko mnenje je pa nekaj, kar bi že bilo dobro, da bi ministri kdaj lahko si privoščili slišati.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za predlog je glasovalo 33 in 36 proti. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju. Prehajamo na odločanje o zakonu. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada Republike Slovenije nista opozorili, da je zakon v dosedanji fazi neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Lahko glasujemo? Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Odpiram postopek. Prosim. Prijavljenih imamo šest poslancev. Prvi ima besedo kolega Rudi Veršnik. [[Se odpoveduje.]] Besedo dajem poslancu Bojanu Ruglju. [[Se odpoveduje.]] Besedo ima poslanec mag. Milan Cvikl. Izvolite.
Upam, da vam v strankarski centrali tega ne bodo šteli za slabo. Vsak se lahko zmoti, še posebej pri tej tako imenovani metodi hitrih prstov, ki je ponovno dokazala, kako neumen način pobiranja glasov je. Če se predsednik državnega zbora zmoti, potem verjamem, da je zelo težko ostalim poslankam in poslancem. Dovolite, da pojasnim stališče v imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije. Obžalujemo, da niste podprli predlaganega amandmaja, ki bi izboljšal dikcijo zakona o določitvi minimalne plače v tretji obravnavi. To je škoda, vendar v imenu poslanske skupine povem, da bomo zakon podprli. Zakon bomo podprli zato, ker je po svoji vsebini popravek tistega, česar sicer z zamudo minister za delo, družino in socialne zadeve ni naredil. Bomo pa po ugotovitvi dejanskih stopenj rasti cen življenjskih potrebščin predlagali in dokazovali temu državnemu zboru, da bi veljalo po nujnem postopku spremeniti ta zakon, takoj ko bomo ugotovili, da v letu 2006 rast cen ne bo samo 2,1 odstotne točke, ampak bo 2,4; 2,5; 2,7. Bomo videli in takrat predlagali, da se temu ustrezno tudi rast minimalnih plač prilagodi. Takrat se nam boste lahko pridružili v tem, da bi tistim, ki jih nameravate v letu 2008 obdariti s 6-krat višjim prirastom cen iz naslova DDV, omogočili višjo rast minimalnih plač. Če boste temu nasprotovali, tako kot ste nasprotovali prej našemu amandmaju, boste pa seveda dokazovali tisto značilnost republikanske politike, ki je v tem, da so minimalne plače bile nekaj let v Ameriki in še kje zamrznjene, in seveda je to imelo vse negativne učinke. V poslanskem klubu Liberalne demokracije bomo zakon podprli v celoti, četudi ni bil izglasovan predloženi amandma. Hvala lepa.
Hvala vam. Lahko preidemo na glasovanje? Vidim željo po obrazložitvi glasu v lastnem imenu, kar je tudi prav, samo izraziti jo morate, in to ste storili. Odpiram postopek prijav. Izvolite, prosim. Besedo ima poslanec Rudolf Moge. Izvolite, prosim. Se odpovedujete. Besedo ima poslanec Pavel Rupar. Kolega Pavel Rupar, če hočete, da državni zbor prekine z delom in počaka, da opravite telefonski razgovor. Kolega Franc Pukšič, tudi vi ste se prijavili. Se tudi vi odpovedujete. In poslanec Ljubo Germič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. K obrazložitvi glasu sem se prijavil iz preprostega razloga, ker je potrebno še enkrat ponoviti, da parlament in predvsem odbor za delo, družino in socialne zadeve je rešil zagato v postopku sprejemanja tega zakona, kajti uvrščen je bil ta zakon na nujno sejo. Treba se je vprašati, zakaj je bil ta zakon uvrščen na nujno sejo odbora. Kljub temu, da je minister vedel že pred parlamentarnimi počitnicami, da na podlagi dogovora ne bo možno urediti tega vprašanja, je bilo potrebno vložiti zakon in vlada je zakon vložila že julija. Ni se ji mudilo zato, da bi to vprašanje uredila drugače, kot je predlagala, in zato seveda gre zasluga odboru in parlamentu, da bo v tem obdobju mogoče z dvomesečno zamudo urediti to vprašanje. To se mi zdi zelo pomembno poudariti ob tem, ko danes govorimo, kako je kdo presekal gordijski vozel. Naslednje, kar bi želel povedati, je dejstvo, ko smo predlagali amandma za dopolnilo, smo amandma povzeli, to ni amandma, ki bi bil zrasel v umu LDS, ampak je povzet. Povzet je na podlagi mnenja ekonomsko-socialnega sveta, ki so soglasno sprejeli. Soglasno sprejet predlog je pomenil tudi to, da nam sporočajo, da si želijo socialnega dialoga, razen predstavnikov ministrstva, nihče temu ni nasprotoval. Vsebina zakona je v teh točkah slaba. Je pa zakon potrebno sprejeti ravno zato, da popravimo napako te vlade, da popravimo napako ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, ki tega vprašanja ni uspel urediti v socialnem dialogu in zato si ga tudi ne želi. Ne želi si tega mnenja in ne želi si tega dialoga. Ampak kljub vsemu temu je ta zakon vsaj v mojih očeh potrebno sprejeti. Hvala lepa.
Hvala vam. Ali lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za predlog zakona je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem tudi zaključujem to točko dnevnega reda in 21. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije. Lep pozdrav do naslednjič.