Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 13. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Samo Bevk od 15.00 ure dalje, Geza Džuban, Ivan Jelen, dr. Marko Pavliha, mag. Borut Sajovic, Franc Sušnik, Marjetka Uhan in Cveta Zalokar Oražem. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O POROŠTVU REPUBLIKE SLOVENIJE ZA OBVEZNOSTI DARS D.D. IZ KREDITOV IN IZDANIH DOLŽNIŠKIH VREDNOSTNIH PAPIRJEV ZA REALIZACIJO GRADNJE AVTOCESTNIH ODSEKOV IZ NACIONALNEGA PROGRAMA IZGRADNJE AVTOCEST V REPUBLIKI SLOVENIJI V VIŠINI 1.030,15 MILIJONOV EVROV. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Dr. Andrej Bajuk, minister za finance, imate besedo.
Hvala za besedo. Prav lep pozdrav vsem, spoštovane poslanke in poslanci! Republika Slovenija bo gradnjo avtocestnih odsekov iz nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji financirala s sredstvi koncesijskih dajatev, s proračunskimi transferji, sredstvi iz evropskega kohezijskega sklada ter z uvedbo sistema javno-zasebnega partnerstva. Republika Slovenija bo družbi Dars d.d., ki je v stoodstotni lasti Republike Slovenije, za najem kreditov in izdajo dolžniških vrednostnih papirjev dala poroštvo, in to je predlog, ki je danes pred vami. Družba Dars bo sredstva kreditov in dolžniških vrednostnih papirjev vračala s koncesijsko dajatvijo in transferji. Zato morajo biti ročnost in stroški zadolževanja uravnoteženi z višino koncesijske dajatve. Poroštveni zakon določa zgolj okvir za zadolževanje in ni nujno, da bo vrednost poroštva v celoti črpana, še posebej, če se bodo avtoceste gradile s pomočjo EU sredstev in javno-zasebnim partnerstvom ter bo resnično pregleden in posodobljen sistem cestnin, katerega sistemske rešitve pripravljamo na ministrstvu za finance, skupaj z ministrstvom za promet in vodstvom Darsa. Država mora ne glede na način financiranja zagotoviti poroštva v celotni vrednosti. Na podlagi 149. člena ustave Republike Slovenije so poroštva države dovoljena le na podlagi zakona. Sprejetje zakona bo omogočilo sklenitev poroštvenih pogodb s kreditodajalci oziroma izdajo poroštvene izjave. To je pogoj za najetje kreditov oziroma izdajo dolžniških vrednostnih papirjev za realizacijo gradnje avtocestnih odsekov iz nacionalnega programa izgradnje avtocest, in sicer pod naslednjimi pogoji: sredstva se lahko črpajo v več obrokih do konca leta 2010, to se pravi, gre za sredstva, ki se bodo črpala v petletnem obdobju. Ponavljam, v petletnem obdobju. Rok odplačila je največ 25 let od dneva sklenitve posamezne kreditne pogodbe ali dneva izdaje posameznega dolžniškega vrednostnega papirja. Vsi stroški, povezani z najetjem kredita, ne smejo presegati 0,2% vrednosti glavnice posameznega kredita. Obrestna mera kreditov mora biti primerljiva obrestnim meram primerljivih kreditov z državnim poroštvom. Stroški pri izdaji dolžniških vrednostnih papirjev ne smejo presegati 0,15% nominalne vrednosti glavnice. V skladu s predlaganim 6. členom tega zakona v primeru zadolžitve s krediti se sklene pogodba o poroštvu kreditojemalca v imenu in na račun Republike Slovenije, jo sklene minister, pristojen za finance, ali oseba, ki jo pooblasti vlada in prav tako, če gre za izdajo dolžniških papirjev. Vlada predlaga, da se ta predlog zakona sprejme. V delovnih telesih smo obrazložili svoja stališča, pripravljeni smo tudi na koncu odgovarjati na določena vprašanja, ki še obstajajo, pojasnila smo že dali. Ne glede na pojasnila, pa se še vedno pojavljajo različne interpretacije, za kaj pravzaprav gre. Upam, da bomo imeli to priložnost na koncu, zaenkrat pa predlagamo, da ta državni zbor to sprejme. Hvala lepa.
Hvala, gospodu ministru. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora gospoda Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Odbor državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je na svoji 16. nujni seji dne 26.1. kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Dars d.d. iz kreditov in izdanih dolžniških vrednostnih papirjev za realizacijo gradnje avtocestnih odsekov iz nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji v višini tisoč 30 milijonov 750 tisoč evrov, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejem po nujnem postopku predložila vlada Republike Slovenije. Na seji so prisostvovali predstavniki vlade, minister za finance, predstavniki Darsa in ministrstva za promet ter zakonodajno pravna služba, ki je podala tudi svoje mnenje. Na začetku je bilo poudarjeno, da se bo sprejetje tega zakona omogočilo sklenitev poroštvenih pogodb s kreditodajalci oziroma izdajo poroštvene izjave, kar je pogoj za najetje kreditov ali izdaje obveznic za realizacijo gradnje avtocestnih odsekov iz nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji. Do sedaj je bilo za izgradnjo avtocest porabljenih 3 tisoč 281 milijard evrov. Namen tega poroštva oziroma tega zakona o poroštvu dodaja dodatnih tisoč 30 milijard, do konca, do dokončne izgradnje 572 kilometrov avtocest pa bo potrebnih še 779 milijonov denarja. S tem bo finančna konstrukcija zaključena. Če na hitro zaokrožimo te številke, vidimo da bo 576 kilometrov avtocestnega omrežja stalo 5 milijard 90 milijonov evrov, kar po grobem izračunu pomeni približno 9 milijonov 864 evrov na kilometer ceste oziroma če to spremenimo v tolarje, bi bilo približno 2 milijardi 365 milijonov tolarjev kilometer take ceste. V razpravo so bila podana najrazličnejša mnenja. Najbolj je bilo postavljeno vprašanje, ali bo Dars zmogel vrniti te kredite oziroma ali bo država morala prevzeti dejansko vlogo poroka tudi s samim pokrivanjem teh kreditov. Po drugi strani je bilo tudi vprašanje postavljeno, kakšne so cene pri izvajanju, kakšni so stroški Darsa, sistem pobiranja cestnin, ali bo omogočil tako pokrivanje teh kreditov iz cestnin, da bo zadovoljivo pokril te kredite. Na koncu so člani odbora, v glavnem iz koalicijskih strank, predloženemu zakonu oziroma predvidenemu načinu gradnje avtocest izrekli podporo. Izgradnja avtocestnega omrežja je izjemnega pomena za celotno območje države in s tega vidika je nujni postopek za sprejetje predlaganih zakonskih rešitev povsem upravičen. Razpravljavci so izrazili podporo spremenjenemu načinu financiranja izvedbe avtocestnega programa, zlasti ob upoštevanju dejstva, da je s proračunskimi sredstvi potrebno financirati tudi državne in ostale ceste ter železniško infrastrukturo. Odločitev vlade, da se gradnja avtocest financira s krediti, je sprejemljiva tudi z vidika prerazporeditve finančnega bremena na daljše časovno obdobje. Avtoceste, katerih izgradnja predstavlja veliko in trajno investicijo, bodo namreč uporabljale tudi prihodnje generacije, zato je prav, da del tega bremena prenesemo preko plačevanja cestnin tudi nanje. Še enkrat bi poudaril. Vedno smo imeli in v diskusiji se spraševali, kdo bo vračal te kredite, ali davkoplačevalci. Seveda verjamemo vladi in njihovim izračunom, da bodo breme za plačilo teh kreditov prevzeli uporabniki cest, ne pa davkoplačevalci. Tako je bil tudi podprt ta predlog, sprejet je bil tudi amandma odbora k 1. členu. Glede na sprejeti amandma je na podlagi prvega odstavka 133. člena poslovnika državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega je vključen sprejet amandma. Dopolnjeni predlog je sestavni del tega poročila in predlagam državnemu zboru, da zakon sprejme. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Starmanu. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Danijel Krivec bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo. Lep dan v sem prisotnim! Predlagani zakon, s katerim daje država Darsu soglasje za poroštvo za najem dobre milijarde evrov kreditov oziroma izdajo obveznic, je vsekakor prelomnica v načinu financiranja gradnje avtocest. Vprašanje, ki se ob tem odpira, pa je, ali je to sprememba na boljše ali slabše. Opozicija, ki je več kot deset let vodila sistem financiranja gradnje avtocest z znatnim deležem proračunskega denarja, trdi, da je program ogrožen. Mi menimo nasprotno. S spremembo v financiranju, ki jo je predlagala vlada, se avtocestni program prilagaja spremenjenim razmeram na trgu, ki omogoča drugačen model financiranja gradnje avtocest. Poroštvo za najem kreditov in obveznic bo namenjeno za gradnjo tistih avtocest, ki v našem sistemu še manjkajo in ki jih tudi nujno potrebujemo. Od teh je gotovo zelo pomembna avtocesta od Maribora do Pinc, ki bo prebivalce Lenarta, Gornje Radgone in drugih krajev ob tej cesti razbremenila tranzita težkih tovornih vozil. Sklepi prejšnje vlade, da je treba pomursko avtocesto zgraditi do konca leta 2008, so dobri. Zato bo s poroštvom in soglasjem za najetje kreditov odstranjena še zadnja ovira za začetek pospešene gradnje avtocest na tem območju. To je vsekakor razvojna priložnost, ki je ne smemo zamuditi. Omeniti je treba tudi čim hitrejše dokončanje gorenjske in dolenjske avtoceste. Prva je zelo pomembna predvsem za turistični tranzit, ki iz leta v leto narašča, Zgornjesavski dolini pa bo odprla nove razvojne možnosti. Z dolenjsko avtocesto bomo končno povezali tudi Novo mesto z Ljubljano na sodoben način, kar je tudi ključnega pomena za razvoj tamkajšnje industrije. Glede relativno visokega zneska, ki ga danes obravnavamo, je treba povedati, da je ta v primerjavi s prejšnjimi paketi poroštev in soglasij res večji. Toda treba je vedeti, da je ministrstvo za finance tokrat pripravilo enoten paket za prihodnja tri leta, ki zajema vse avtoceste, ki bodo v tem obdobju v gradnji. To je nekaj novega, kot je bila stara praksa, ko smo v državnem zboru sprejemali zakone o poroštvu in soglasju tudi po večkrat na leto za manjše zneske. V tem pogledu je treba pohvaliti to novo prakso, ki kaže na sposobnost dolgoročnega načrtovanja javnih financ. Slovenija je vsekakor tranzitna država in to vlogo sprejemamo, saj se zavedamo pomena evropskega sodelovanja. Seveda pa upravičeno pričakujemo, da bodo uporabniki naše infrastrukture za njeno uporabo prispevali pošten delež. Predlog zakona, ki je pred nami, je dober in z njim bomo zagotovili stabilno financiranje gradnje avtocest in pravočasno dokončanje avtocestnih odsekov. Zato bomo v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlog zakona podprli.
Hvala gospodu Krivcu. Mag. Milan M. Cvikl bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci, gospoda ministra, Slovenke in Slovenci! Kot smo dan pred praznikom slovenske kulture ob obravnavi prvega od dveh zakonov, ob ogromnem Janša-Bajuk-Božičevem zadolževanju države za 247 milijard že povedali, mi nadaljevanju gradnje avtocest ne nasprotujemo. Velja pa jo skrbno načrtovati, pazljivo financirati in natančno izvajati. To sedaj ne bo več omogočeno. Ker če imamo poslanci pravico govora, dovolite, gospe in gospodje, četudi resnica o ogromnem zadolževanju boli, da podamo naše kritične zamere do tega predloga. Nismo proti pospešitvi gradnje avtocest. Ne strinjamo pa se z novo, napačno in neodgovorno, spremenjeno politiko financiranja gradnje avtocest. Naj jasno poudarimo še enkrat, namesto da bi denar pridobili iz evropskega proračuna kot nepovratna sredstva, danes vlada gospoda Janše sporoča Evropski uniji: Slovenija je bogata država, Slovenija ne potrebuje nepovratnih sredstev, Slovenija se bo rajši zadolžila in mi bomo poskrbeli, da bodo davkoplačevalci to vrnili, če Dars tega dolga ne bo mogel sam vrniti. Danes boste namreč s poroštvom Darsu zakonodajno omogočili, da se zadolži za 247 milijard tolarjev. Vsakemu v tej dvorani, tudi ministroma je jasno, da Dars tega sam ne bo mogel vrniti. Zato se danes zadolžujemo v imenu slovenskih davkoplačevalcev. Namesto, da bi dobili nepovratna sredstva, avtoceste gradimo na kredo. So nas res za to pooblastile Slovenke in Slovenci. Vlada s tem zakonom uvaja novo politiko financiranja gradnje avtocest, ne da bi omogočila strokovno razpravo o prednostih in slabostih nove politike. Problemov, ki jih povzroča, je kar nekaj. Ker imamo danes tukaj z nami ministra za finance, dovolite, da govorimo predvsem o učinkih tega, zakaj se on rajši pogovarja z evropskimi bankirji, namesto, da bi ostale evropske finančne ministre prepričal, da je prav, da bi Slovenija pridobila za dograditev preostalega dela avtocestnega križa nepovratna sredstva. Do tega smo od 1. maja 2004 polno upravičeni. Minister za finance tega ne želi. Sprašujem se, zakaj. Ali ga je strah povečane kontrole, ki bi jo zahteval s strani Evropske unije financirani avtocestni program? Ali pa ga je preprosto strah, da bi prelomil besedo, ki jo je dal evropskim bankirjem, da kmalu k njim pride po 247 milijard tolarjev kreditov? Upam, da nam bo to pojasnil. Drugo. Nov način financiranja gradnje avtocest, gradnje ne bo pospešil, ampak jo bo samo podražil. Prav zato prejšnji ministri za finance niso dovolili tako velikega zadolževanja. Ne, prejšnji ministri za finance so v težkih proračunskih pogajanjih gospodom ministrom za promet zagotavljali, da je bil večji del denarja za gradnjo avtocest zagotovljen iz državnega proračuna. Ne za leto 2005, ne za leto 2006, ne za leto 2007 in tudi za leti 2008, 2009 ministra tega nista potrdila, pa gospod Bajuk in gospod Božič nista uspela prepričati gospoda Janšo, da je pravi način graditi avtoceste iz državnega proračuna. Nasprotno. Gospod Janša ju je prelisičil, ko je dodal več kot 36 milijard tolarjev dodatnega denarja vojski in policiji, gospoda Bajuka in Božiča pa prisil v nepregledno in ogromno zadolževanje. Škoda, da sem jih spomnil, da ima še gospoda Žagarja in od nedavna tudi gospoda Damjana, da bi ju skupaj z gospodom Bajukom odposlal v Bruselj, da bi pridobili nepovratna sredstva. Danes boste potrdili poroštvo za ogromno zadolževanje. Upam, da nam bo vlada pred odločanjem o tem pojasnila kaj s tem dela. Vam, Slovenke in Slovenci, pa želim sporočiti, da je sprejem današnjega zakona neodgovorno dejanje Janševe vlade, to boste morali plačati namreč sami. Od danes vsakdo, ki dela v gospodarstvu, ima na grbi za 740 tisoč ali štiri neto plače več dolga. Je to res prava politika upravljanja države?
Hvala gospodu Cviklu. Gospod Miran Potrč bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa in dobro jutro vsem. Vlada tudi po našem prepričanju ravna neodgovorno, ko po nujnem postopku zahteva od državnega zbora, da sprejme predlog zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Dars, na podlagi kredita za izgradnjo avtocest v višini milijarde 30 milijonov evrov, to je cirka 250 milijard tolarjev. V položaj, ko moramo preko noči sprejeti poroštvo za tolikšen kredit, nas je namreč postavila vlada, ko je za leto 2006 in nadaljnja leta sprejela sistem financiranja avtocestnega programa in mu odtegnila vsaj 30 milijard tolarjev letno. Avtocestni program je tako v celoti postavila v odvisnost od tujih finančnih virov, vračilo pa od naših obveznosti. To vračilo je v celoti odvisno do zbrane cestnine, in to gotovo povišane, saj obstoječa zbrana sredstva koristijo le za odplačilo najetih kreditov, povečana cestnina pa je odvisna od tega, ali jo bomo zagotavljali iz novih obveznosti ali vsaj iz širjenja kroga tistih, ki doslej cestnine ne plačujejo. Oboje ni enostavno politično dejanje in spet ga bomo morali sprejemati mi v državnem zboru. Po naših informacijah je namreč realno mogoče pričakovati tudi odločanje o cestnini šele v nekaj letih, saj želimo mednarodno primerljiv in skupno uporaben sistem v Evropski uniji. V vsakem primeru pa bo šlo za pomembno ekonomsko, razvojno in politično vprašanje in zelo me zanimajo stališča kolegic in kolegov tudi iz vladne koalicije, ko bomo o tem čez leto ali dve odločali. Ko se danes odločamo o poroštvu države za kredite Dars, se po tem, ko smo Darsu že dovolili, da se zadolži in ko obstoječih virov sam za pokrivanje obveznosti nima, soočamo z naslednjimi dejstvi. Če k zakonu ne damo soglasja, lahko Dars v takem primeru morda dobi potrebne kredite, toda le po znatno višji obrestni meri, s čimer se njegova obveznost in hkrati obveznost davkoplačevalcev za vračilo samo še poveča. Če Dars kreditov ne dobi ali jih dobi kot predrage in ne sprejme, pa se lahko zaustavi kontinuirana gradnja cestnega programa ali vsaj upočasni. Odločitve, ki so še bile mogoče v torek, dovoliti delno kreditiranje, delno pa uveljaviti možnosti najemanja več sredstev preko Evropske unije, so namreč danes postavljene pod vprašaj. To so razmere v celoti objektivno prikazane v katere nas je s svojimi odločitvami ob proračunu za 2006 in 2007 postavila vlada. Poudarjamo jih zato, da bi zagotovili, da bo tudi javnost izvedela, v kakšnem položaju smo. Ker želimo zagotoviti nadaljnjo kontinuirano gradnjo cest, predlogom ne moremo nasprotovati. Njihov sprejem pa bo imel za finančni položaj Slovenije, za obveznosti lastnikov vozil, morda tudi za proračun in davkoplačevalce pomembne in nujne posledice. Ta dejstva moramo poudariti, da se čez leto ali dve, ko bodo nastopile neprijazne posledice, vlada ne bo izgovarjala na poslance in na odločitev v državnem zboru. Končno. Vlada in predsednik vlade nas vedno opozarjata, kako slabo je ravnala prejšnja oblast. Njeno ravnanje je vedno dobrodošel izgovor za vse slabe odločitve, ki jih sprejema sama. Naj to logiko enkrat uporabim tudi sam in opozorim na razprave sedanjega finančnega ministra dr. Bajuka v času, ko smo takšne kredite in garancije sprejemali v prejšnjem mandatu. Med drugim je povedal tudi naslednje: "Približujemo se maastrichtskim kriterijem 40% zadolženosti, prej ali slej bo prišel čas, ko bo nekdo v Evropi razumel, da je nesmiselno, da dolgovi za avtoceste niso del javnega dolga Republike Slovenije." Ministrski naslov je obogatil znanje gospoda ministra, po letu dni govori drugače, upajmo, da ima tokrat prav in da ne bodo nastopili še tovrstni problemi. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Potrču. Gospod Jože Horvat bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministra s sodelavci, drage poslanke, dragi poslanci. V predlogu zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Dars delniške družbe iz kreditov in izdanih dolžniških vrednostnih papirjev za realizacijo gradnje avtocestnih odsekov iz nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji v višini 1030.15 milijonov evrov je veliko govora o denarju, o veliko denarja. Zato mi dovolite, da se za trenutek ozrem in se navdušujem nad govorico likovne podobe bankovca evropske valute. Na bankovcih evropske valute so narisani mostovi, ki so dobra upodobitev tega, kar naj bi Evropa in seveda tudi Slovenija v prihodnosti postala. Prostor povezovanja in prostor srečanja. Seveda ne bi bilo dobro, če bi nas povezoval samo denar. Državljani evropske zveze se povezujemo in komuniciramo na različne načine, po različnih komunikacijskih poteh. Tudi po avtocestah, ki so sicer najbolj groba in najbolj vidna oblika naše komunikacije. Vpetost slovenskega avtocestnega križa v evropsko avtocestno mrežo ima torej za Republiko Slovenijo in države Evropske unije strateški povezovalni pomen. Žal temu v tem državi vsi ne pritrjujejo. Kmalu bo minilo dve leti, od kar je Republika Slovenija postala polnopravna članica Evropske unije. Razpolagamo že z nekaj izkušnjami, tudi na prometnem področju. Ugotavljamo, da je frekvenca predvsem tovornega prometa na nekaterih mejnih prehodih drastično porasla, na primer na mednarodnem mejnem prehodu Dolga vas za skoraj 300%, kar je presenetilo celo avtorje nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji, ki je bil nazadnje korigiran leta 2004. Nadalje ugotavljamo, da Republika Slovenija mora nujno pospešiti izgradnjo avtocestnega omrežja, s čimer bi se zagotovila ustrezna notranja, zlasti medregijska povezanost države ter njeno ustrezno vključevanje v mednarodne cestno prometne tokove. Zato poslanska skupina Nove Slovenije pozdravlja rekordno ambiciozen vladni predlog letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006. Temu seveda logično sledi zagotavljanje ustreznih finančnih sredstev. V poslanski skupini Nove Slovenije smo prepričani in zaupamo ministrstvu za finance, ministrstvu za promet ter celotni vladi Republike Slovenije, da sprejetje zakona, ki bo Darsu omogočil najetje predvidenih kreditov oziroma izdajo dolžniških vrednostnih papirjev v višini dobre milijarde evrov, daje skupaj z zagotovljenimi investicijskimi transferji iz proračuna Republike Slovenije zagotovilo za optimalno zapiranje finančnih konstrukcij za izgradnjo načrtovanih avtocestnih odsekov. Dars je državni avtocestni program že doslej 49% izvajal tudi s kreditnim denarjem. Po izdaji tega poroštva bo ta delež največ 54%. Skrb vlade, pa tudi tega državnega zbora, pa niso le avtoceste, ampak tudi državne ceste. Trenutna situacija na državnih cestah je takšna, da po grobih izračunih njihova sanacija zahteva 800 milijard slovenskih tolarjev. Razmere na mednarodnih finančnih trgih so takšne, da je sprejetje zakona o poroštvu trenutno najugodnejša rešitev. Ob tem vlada Republike Slovenije zagotavlja, da spoštovanje vseh ključnih elementov javnih financ s sprejetjem tega zakona o poroštvu ni ogroženo. Nas v poslanski skupini Nove Slovenije skrbi podatek, da danes s pobiranjem cestnin ne dosegamo niti dvotretjinskega možnega izkupička. Ta podatek kaže na to, da sistem pobiranja cestnin ni učinkovit, poleg tega pa še pravičen ni. Zato podpiramo vlado Republiko Slovenije v njenih prizadevanjih za uvedbo elektronskega cestninjenja v prostem prometnem toku v vsem avtocestnem omrežju. Z ureditvijo učinkovitega cestninskega sistema bo sistem najemanja kreditov za izgradnjo avtocestnega sistema vzdržen. Mi smo v to prepričani, zato bomo zakon v poslanski skupini Nove Slovenije tudi podprli. Hvala za pozornost.
Hvala gospodu Horvatu. Gospod Franc Kangler bo predstavil stališče Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke, poslanci, predstavniki vlade, predstavnik Darsa! V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli predlog zakona o poroštvu za obveznosti Darsa v višini milijarde evrov. Imamo jasno zagotovilo financ in Vlade Republike Slovenije, da gre za najetje kreditov, kjer je transparentnost na prvem mestu glede na omenjeni 2. člen in na nekatere druge podatke. Zakon zagotavlja skozi finančno konstrukcijo, da se bo najetje kreditov odplačevalo in finančni vir zagotovil skozi pobiranje cestnin, skozi racionalizacijo nekaterih služb v Darsu. Prav gotovo tudi pričakujemo, da bo vlada pri pripravi proračunskih sredstev za prihodnja leta veliko več tudi namenjala lastnih sredstev, proračunskih sredstev za nekatere še nujno potrebne odseke. Da je potrebno vzeti kredit, da dokončamo avtocestni program v Republiki Sloveniji, ni samo lepotna farsa, ampak je nujno potrebno, da zagotovimo, da se kraji v Republiki Sloveniji, tako na vzhodu kot na zahodu kot na severu kot na jugu tudi skozi avtocestni program enakomerno in regionalno razvijajo. Avtocesta pomeni skladnejši regionalni razvoj tudi za tiste kraje, ki so nekoliko oddaljeni od samega centra. Nekateri podatki, ki so bili že v tem tednu predstavljeni pri dajanju soglasja za najetje omenjenega kredita, ko smo že obravnavali v državnem zboru, kažejo na to, da je Slovenija ena velika cestna infrastruktura, dežela, skozi katero tako z vzhoda kot na zahod tranzitirajo velike količine blaga, potnikov tako z juga kot na sever, iz severa na jug. Nekatere ceste so v turistični sezoni zelo obremenjene, od Šentilja proti Zagrebu, nekatere ceste so v celoti v celem letu obremenjene, če samo pogledamo nekatere podatke, koliko tovornih vozil tranzitira od vzhoda na zahod preko Murske Sobote, preko Lendave, nekaterih drugih krajev, kaže na nujno potrebo, da zagotovimo takšno finančno konstrukcijo, da bomo lahko avtocestni program v skladu s programi tudi izpeljali. Ne smemo zanemarjati, da nekateri očitki opozicije na tem mestu ne veljajo, da ne gre za enkratno črpanje teh sredstev v tej višini, ampak sredstva se lahko črpajo v več obrokih do konca leta 2010. To želim poudariti tudi zato, da obstaja možnost, da se tudi vzporedno s temi projekti in programi peljejo tudi nekateri programi in projekti za črpanje sredstev iz nekaterih evropskih skladov. Zato menimo, da je potrebno tudi v Darsu čim prej pristopiti k elektronskemu cestninjenju, zagotoviti finančni vir za poplačevanje teh obveznosti in na nek način zagotoviti pošteno pobiranje cestnin za vse državljane Republike Slovenije, ne glede na to, od kod prihajajo in kje so doma. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo omenjeni predlog zakona podprli v celoti.
Hvala gospodu Kanglerju. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, predstavniki vlade, ministrstev! Predvčerajšnjim je državni zbor dal soglasje Darsu za najem kredita. To je bilo prvo dejanje, za katerega smo v Slovenski nacionalni stranki jasno in glasno povedali, da je samo potrditev tistega, kar se bo zgodilo danes. Ne glede na to, karkoli se bo zgodilo danes, vsaj Slovenska nacionalna stranka vztraja na že izrečenih dejstvih trdno, nespremenjeno, do vejice in do besede. Slovenska nacionalna stranka trdi, da kršimo dogovor, zakone, sprejete v tem državnem zboru. Prvič, prekoračujemo predvideno zadolžitev države, Republike Slovenije, iz dogovorjenih 3% bruto družbenega produkta na 4% bruto družbenega produkta. Drugič, trdimo, da je kršen 33. člen zakona o izvrševanju proračuna, ki pravi [[citiram]] : "Obseg novih poroštev države, izdanih na podlagi zakona o poroštvih za kreditne obveznosti domačih pravnih oseb, ne sme v letu 2006 preseči skupne višine glavnic 150 milijard tolarjev." Poroštvo, ki ga dajemo ta trenutek, je 250 milijard tolarjev. Tudi če ga razpršimo, ta trenutek ne poznamo zneska tistega, čemur se reče glavnica, ne poznamo. Poleg tega je Dars že zadolžen za milijardo in pol evrov, kar znaša cca 400 milijard tolarjev, skupaj približno okoli 600 milijard tolarjev dolga ali, po prepričanju Slovenske nacionalne stranke, celo tretjino državnega proračuna. V Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da je poleg cest enako pomemben prometni razvoj tudi razvoj železnic, razvoj zračnega prometa in razvoj pomorskega prometa, kar bo prineslo težave v razvojnem ciklu, s katerimi se bomo ukvarjali. In takrat, kolegice in kolegi, ne bo več nobenih pogojev za kakršnokoli poroštvo. V Slovenski nacionalni stranki trdimo in smo prepričani, navkljub trditvam ministrstva za finance, da bo v tistem trenutku, ko bo država dala uradno v tem državnem zboru poroštvo Darsu, Darsov dolg postal javni dolg. Trdim, tako v imenu Slovenske nacionalne stranke kot v svojem, če grem jaz mojemu prijatelju Boštjanu Zagorcu za poroka, tisti trenutek, ko podpišem kreditno pogodbo kot porok, je njegov dolg moj dolg. In prosim, ne želim slišati, da Dars je delniška družba in da to ni javni dolg. Je, tisti trenutek, ko bomo mi, ko boste vi sprejeli poroštva. Slovenska nacionalna stranka, ponavljam, je prepričana v naštete kršitve in v Slovenski nacionalni stranki, ponavljam, ne bomo med tistimi, ki bodo zadolžili to državo do onemoglosti. Na nas s prstom, ne glede kje bomo in kdo bomo, na Slovensko nacionalno stranko ne bo kazal nihče. 3. člen zakona pravi, pozorno poslušajte, "... če Dars ne bo poravnal obveznosti iz naslova najetih kreditov in izdaje vrednostnih papirjev, bo Republika Slovenija poravnala zapadlost namesto Darsa." Bomo plačali, bo država plačala. Iz čigavega denarja? In še enkrat pozivam in pričakujem podatke: višine glavnic, stopnje danega poroštva, zneske danega poroštva in predvsem tisto, kar piše tukaj notri, kateri so tisti ukrepi, s katerimi bo ta država Dars, ministrstvo za promet in za finance, zagotovila, da se bo s cestninami in drugimi, ne vem katerimi ukrepi, lahko poravnal ta dolg. Slovenska nacionalna stranka ne bo zadolžila države Republike Slovenije do onemoglosti.
Hvala, gospodu Baroviču. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališča poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa. V zvezi s soglasjem in s poroštvom v zvezi s temi krediti je bilo v preteklih dneh in danes slišati kar nekaj tudi takih zanosnih, patetičnih besed in opozoril. Morebiti je to razumljivo, ker smo v obdobju praznovanja kulturnega praznika. Vendar pa v naši poslanski skupini mislimo, da danes res ne gre toliko za umetniški vtis, ampak gre bolj za pragmatično naravnanost, za to, kaj bomo Slovenkam in Slovencem ponudili v naslednjih letih v izboljšanje njihovega položaja, zlasti kar zadeva dostopnosti s cestami in potencialnega razvoja njihovih območij. Drugi del razprave danes opravljamo in finale danes tudi še sledi. In nič preveč ne moremo tvegati, če bi napovedali, kakšen bo izid na koncu. Tvegati upamo predvsem zavoljo tega, čeprav bo verjetno slišati še kaj hektičnih oporekanj, ker vsi, vsaj z besedami, podpiramo gradnjo avtocest. Ker vsi podpiramo razvoj tistih regij, ki danes še niso nadpovprečno razvite v primerjavi z nekaterimi drugimi regijami pri nas, ki so že opremljene tudi z avtocestami in z drugimi cestami. Vsi podpiramo tudi možnost iskanja alternativnih virov. Ampak od te možnosti do realizacije je treba opraviti neko pot, vmes pa nič ne kaže stopicati na istem mestu. Zakaj mi to podpiramo? Mi sodimo, da verjetno vsi poznamo, kakšne so možnosti zagotavljanja virov za sredstva za gradnjo avtocest. In tudi vemo, kaj lahko v naslednjih letih pričakujemo. Seveda opiramo svoje vedenje na to, s čimer nas opremljajo država, vlada, Dars. In če bi nas slabo opremili in se bi pokazalo, da so bili izračuni napačni, bomo seveda tudi mi kasneje morali izstavljati račune. Vendar se v tem trenutku ne strinjamo, da so vlada, Dars in koalicija kar inkarnirana neodgovornost, kakor je pogosto slišati sedaj v dvorani. Lastne vire, o katerih govorimo, mi tudi s tem programom pravzaprav šele omogočamo, omogočamo v večjem obsegu. In prav je tako. Evropski viri, o katerih je veliko govora ta trenutek niso dosegljivi, so pa ena izmed možnosti, za katero si je treba tam, kjer bo to še možno, prizadevati, da bi se tudi uresničila. Privatno-zasebnega partnerstva, tako zelo rado omenjenega, najbrž ne smemo pričakovati v kakšnem zelo velikem obsegu, večina je itak že zamujenega, pa tudi za tisto, kar bi se eventualno še dalo urediti, nimamo posebnih garancij, da bo uspešno. Proračunski vir, ki je eden izmed možnih virov in ga tudi zakon o zagotavljanju namenskih sredstev nalaga, pa bo odprt za nas, vsaj v poslanski skupini DeSUS. Mislimo, da je prihodnja razprava, torej razprava o proračunu, ki še sledi v naslednjih letih, odprta in ne zavračamo možnosti, da bi se struktura našega proračuna tudi spremenila. Amandmaja, ki nam priporoča prepolovitev poroštvenih sredstev, mi ne podpiramo. Če bi ga podprli, bi to tako rekoč pomenilo začetek rebelansiranja proračuna, ki smo ga komaj sprejeli. Upočasnitve morebitne gradnje pa še zlasti ne sprejemamo. Tudi v imenu tistih ne, za katere se sedaj mnogi boje, da bodo morali plačevati dolgove, ki bodo iz tega nastali. Najslabše bo, če ne bodo imeli česa plačevati, če bodo ostali na obrobju, če ne bodo dostopni, če ne bodo mobilni, če se bo razvoj pri njih ustavil. In še bi takšnih slabih konsekvenc lahko naštevali, če bi se res zgodilo, da bi upočasnili ali pa celo bistveno zavrli predvideno gradnjo. Mi torej nismo ne za upočasnitev, ne za to, da ne bi pospeševali gradnje. Nekateri že obnavljajo, že rekonstruirajo pred leti zgrajene avtoceste, ko se drugi šele pripravljajo na prostorske konference. Ti so v groznem zaostanku in tem je treba pomagati, da bodo prišli čim prej do novih razvojnih možnosti. Zato bo poslanska skupina DeSUS to poroštvo podprla, kakor je podprla soglasje, in podprli bomo tudi plan za leto, ki ga bomo danes še sprejemali. Hvala lepa.
Hvala, gospodu Rezmanu. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na drugo obravnavo - razprava o členih in vloženih amandmajih. Doslej smo prejeli en amandma, in sicer poslanske skupine LDS k 1. členu. V razpravo torej dajemo 1. člen in amandma LDS. Kdo želi besedo? Gospod Cvikl, gospod Anderlič. Izvolite, gospod Cvikl, imate besedo.
Na kratko. Amandma je vložen zato, ker ocenjujemo, da namesto, da se Dars zadolžuje s tako visokim poroštvom, bi zmanjšanje poroštva zahtevalo od Darsa, da skupaj z ministrom za promet, ministrom Žagarjem, ministrom Damjanom, ministrom Bajukom zagotovi preostali vir sredstev predvsem iz evropskega proračuna. To ne prejudicira proračunov naslednjih let, ker o tem bomo še govorili. Seveda pa jasno daje sporočilo in jasno sporoča Evropski uniji: namesto da se zadolžujemo, želimo nepovratna sredstva.
Hvala. Gospod Anderlič.
Lahko bi si postavil vprašanje, kaj danes sploh počnemo ali če je potrebno to početi. Ampak glede na to, da imamo tako zakonodajo, da moramo najprej dati soglasje in potem še poroštvo, je to tisto, kar je nuja, in zato pač to početje. Ampak jaz bi kljub vsemu rad nekatere stvari ponovil od predhodne točke, od takrat, ko smo opozarjali v tej dvorani na nekatere nesprejemljive poteze vlade. Mislil sem, da bomo danes dobili še kakšno drugo pojasnilo kot zadnjič, pa nič. V tem dinamičnem času je normalno, da se stvari spreminjajo in da tudi posamezni politični akterji nastopajo povsem drugače. Če se spomnim na začetek septembra leta 2004, torej na vrhuncu predvolilne kampanje je tedanji opozicijski prvak druge največje opozicijske stranke sprožil burno javno polemiko o nepreglednem zadolževanju v obdobju tranzicijske vladavine LDS. Še več, celo na Bruselj se je skliceval, in je rekel, glavni očitek je v nepreglednem zadolževanju države, ki temelji na razlagi in da bi Slovenija po pravilih evropskih nacionalnih računov, ESA 95, v državni dolg morala vključiti tudi Darsov dolg, saj je ta v državni lasti in ne sodi med netržne osebe. In kaj se potem zgodi? Zamenja se oblast, pride ta isti gospod v vlado in reče, da edina rešitev za to Slovenijo, za ta program je zadolževanje, enormno, brez določila, koliko, v kakšne obsegu naj se Dars zadolži, da bo ta program izpeljal. Ampak pravi, dajte se vi zadolžiti za milijardo evrov, Dars naj sam zagotovi dinamiko, naj se sam opredeli, kdaj bo vzel kakšen kredit, kam ga bo namenil in na koncu bo rezultat tak, kakršen bo. Istočasno se napove na prejšnji seji, da to tako ali tako ni dokončni obseg zadolževanja, ampak bodo sledile v prihodnjih letih še nove zadolžitve. Spraševali smo pri točki, ki je govorila o soglasju, o tem, ali je mogoče dati kakšna zagotovila, kdaj bo ta program na tak način prišel na pozitivno nulo, in tisto, kar je bistveno, da bodo te avtoceste tudi ustvarjale dobiček, ki ga bo država, ker preko koncesnine bo Dars plačeval državi določen denar, lahko gradila tudi vse ostalo ali pa bo Darsu naložila, da gradi dodatni program, kot se tretja razvojna os in še druge stvari imenujejo. Teh odgovorov seveda ni. Najbolj me pa moti, da ni odgovora ali, da nihče noče razmišljati o nekem dejstvu, da tisti, pravite, uporabniki, bodo plačali te avtoceste. Ampak tisti, ki danes uporabljamo avtoceste, in še več, tudi tisti, ki kupimo nafto za kaj drugega, da se vozimo po navadnih cestah ali pa kmetje za traktorje ali ne vem kaj, plačujejo z zakonom o zagotavljanju namenskih sredstev za izgradnjo avtocest, določen del denarja. Plačujemo ga vsi. Ampak vi pravite, ne bomo. In to je, ker smo spremenili sistem, smo morali tako imenovani bencinski tolar zamenjati z zakonom o zagotavljanju namenskih tolarjev. Res, da gredo ta sredstva v integralni proračun, plačujemo jih pa mi skozi višjo ceno goriv, se ne namenjajo nazaj, kot je bilo po zakonu, v izgradnjo avtocest, cca. 40 milijard na leto, ampak gredo za druge potrebe. Kam? Za uresničevanje drugih predvolilnih obljub. Ne, ne gredo samo v izgradnjo državne cestne mreže, kajti potem bi bila tista številka bistveno večja, ker ni 40 milijard iz tega naslova samo prestavljeno tja, niti ne gredo za železnice, ampak gredo kar tako v proračun. Drugič. Plačujemo uporabniki skozi cestnino, torej že sedaj, izgradnjo, če hočete, pa vzdrževanje pa tako naprej, avtocest. In tretjič, bomo plačevali obresti, ker tako kot strokovnjaki predvidevajo, in tisti, ki ste jih najeli za to, da vam utemeljijo, zakaj je prav, da spremenite način financiranja, pravijo: "Gradnja avtocest le s posojili je sporna, če že ne moralno, pa vsaj finančno, breme odgovornosti za odplačevanje posojil se bo namreč preneslo na naslednje vlade in naslednje generacije prebivalstva." Nimam nič proti. Seveda je to medgenaracijski projekt in bo trajal še dolgo časa, ampak da pa ob takih opozorilih ne daste nekaterih odgovorov, zakaj ste ta namenska sredstva vzeli iz tega programa, kajti ta program je bil vzdržen in tukaj lepo pišejo razni kolumnisti in strokovnjaki, kako pravzaprav je ravno nacionalni program izgradnje avtocest zagotavljal neko stabilno gospodarsko rast, neko prirast družbenega bruto proizvoda, ker so pravzaprav te investicije multiplikativno vplivale na vse veje gospodarstva. In ta vzdržnost je pomenila, da smo zagotovili skozi ta namenski denar toliko in toliko sredstev za izgradnjo, da smo skozi cestnino oziroma zdaj s koncesnino dobili toliko denarja, toliko in toliko denarja in na tretji strani smo se zadolžili. Zdaj se od tega odstopa, če že zanemarim to, da to nima ustreznih podlag v zakonu, tako kot je zakonodajno-pravna služba ugotovila, da se odmikamo od tistega, kar je državni zbor sprejel, o tem bomo govorili pri 3. točki današnjega dnevnega reda. Jaz priznam in že zadnjič sem rekel, da je ta amandma čez prst, tako kot je čez prst tudi višina predloga za zadolžitev, je popolnoma čez prst, ker nikjer v nobenem dokumentu ne morete zaslediti, ne v soglasju, ne v zakonu o soglasju ne v zakonu o poroštvu, ne v letnem programu za leto 2006, ne v resoluciji nacionalnega programa, da bo s temi najemi ali pa možnostmi najema teh kreditov zgrajen ta odsek v tem času in za toliko denarja. Tega nikjer ne ugotavljate, ampak dajete bianco pooblastilo, da glede na dinamiko se bodo črpali ti krediti. Meni je žal, da teh odgovorov ne želite podati, zato je bolje sprejeti manjšo zadolžitev, odobriti manjšo zadolžitev, prisiliti Dars, da bo racionalno pristopal k realizaciji programa in nikar naj kdo ne reče, da zaradi takšnega pristopa, če želimo racionalno početi stvari, da smo proti izgradnji avtocest. Veliko je bilo zgrajenih avtocest v tem času, bile so zgrajene po nekem programu, tudi jaz nimam nič proti, da se ga spremeni, samo v tistem trenutku, ko se pa pogovarjamo o tem, da ta državni zbor na predlog vlade, in vlada bo rekla, da je to sprejel državni zbor, da zadolžimo naslednje generacije brez jasnih okvirjev, je pa vprašljivo in sporno. In se vračam nazaj, na čas v letu 2004, bi res rad videl, katere so tiste ali slišal, katere so tiste stvari, ki so botrovale temu, da se je tako radikalno spremenilo stališče tedanjega opozicijskega prvaka. Da ne naštevam vseh drugih stvari, ki so po mojem prepričanju zgrešene v takšnem pristopu. Je pa to lažje in povem še enkrat, če bi kdo mislil, da v prejšnjih letih niso bile ideje o večjem zadolževanju, bi nas podcenjeval, ampak bi raje tudi živa predstava in primerjave, ki smo jih delali tako z državami na zahodu, tako s sosednjo državo Hrvaško, kjer še vedno mnogi govorijo, tudi strokovnjaki, da je vprašanje, ali bo ta njihov avtocestni program vzdržal ali ne v naslednjih letih, ali bodo lahko odplačali to ali ne bodo. In še kako živo je bilo obdobje iz časa pred letom 1991, ko je bilo predvsem govora o tem, koliko je tedanja država bila zadolžena in za katere stvari. In zdaj se vračamo na isto in jaz verjamem, da mi bo minister odgovoril.
Hvala. Ker se tekom razprave pojavljajo različna vprašanja, naj opozorim, da ima vlada na razpolago 45 minut. Lahko se javi kadarkoli pri razpravi, pri čemer seveda z dvigom roke, tako kot vsi ostali. Gospod minister dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. Očitno je treba ponoviti določene stvari, ki so bile že izrečene na delovnih telesih. Najprej glede stališč, ki sem jih osebno predstavljal v preteklosti, in pa stališč, ki jih zavzemam danes, ko sem odgovoren za ministrstvo za finance. Naj vam povem, da v tistem trenutku, ko sem to stališče zavzel - in citat je korekten -, nisem imel, kot tudi ni imela celotna slovenska javnost jasnega sporočila s strani vlade, da je že dosegla ali se je takrat pogajala v Bruslju in z Eurostatom, da bi se izključno iz javnofinančnih računov zadolževanje Darsa, zato ker je postala delniška družba, in sicer v stoodstotni lasti države, in to z argumentom, da ima zagotovljene dolgoročne mehanizme lastnih sredstev, ki ne bodo bremenili javnih financ, če bodo dejansko tudi delovali. Študija, ki je bila takrat poslana tja, je to tudi na nek način dokazovala. Ko sem sprejel te odgovornosti decembra 2004, sem dal tudi to ponovno pregledati. Delegacija Eurostata je ponovno pregledala to zadevo in prišla do neizogibnega zaključka, da se naj dejansko ne poroča dolg Darsa kot del države in da naj vlada sprejme takšne sklepe, kot so pač potrebni, da bo v prihodnje tudi zagotovila, da vsi tisti argumenti, ki jih je država uporabila, da je evropsko komisijo in Eurostat prepričala, da jih bo dejansko tudi uveljavila v prihodnosti. To je tudi naš namen. Če si želimo, in mislim, da je o tem veliko soglasje in nihče ne želi, da bi ta poroštva bremenila slovenski proračun, moramo pač zagotoviti, da bo obseg sistema, ki dejansko ustvarja te lastne vire za Dars - in to je cestnina -, da bo obseg cestnine dejansko takšen, da bo zagotavljala tudi to. Kot veste, v preteklosti je bil načrtovan drugačen sistem, kot ga imamo danes - šli smo v odprt sistem. Danes so številke pač na mizi, komaj krijemo in komaj se dejansko nabere 64% tega, kar bi cestnina morala. To je odprto vprašanje in izziv ne samo za izvršno vejo oblasti, marveč tudi za ta državni zbor. In v najkrajšem času ministrstvo za finance namerava predlagati vladi - in upam, da bo to vlada predlagala tudi državnemu zboru -, drugačen pristop k reševanju tega vprašanja. Vemo, in večkrat se je to že povedalo, da dolgoročna rešitev naj bi bila prek satelitov. Sam sem nekoliko skeptičen, kar se tega tiče, ker preden bo Evropska unija dejansko prišla do takšnega soglasja, da bo zagotovo delovanje takšnega sistema, ki na papirju zelo lep zgleda in najbolj bi bil super učinkovit, mislim, da bo trajalo malo več kot pa do leta 2008. Če bo to tako, potem moramo mi zagotoviti drugačen sistem in v tem smislu tudi kratkoročne narave, v tem smislu bo tudi predlog, na katerem trenutno tudi delamo. Torej, gre ne za neko spremembo stališča, ampak logična posledica dejstva, da je slovenska država dejansko sama sebe prepričala, potem pa tudi strokovno javnost v tujini in organe Evropske unije, da zadolževanje Darsa ni del javnofinančnega sistema in v kolikor seveda se tudi zagotovi, si stalno zagotavlja, da bo imela svoja lastna sredstva. Ni pa to samo problem cestnine. Mislim, da je tudi pomembno in na tem trenutno tudi delujemo, da na podlagi pogodbe, ki je bila podpisana, se napravi temeljit pregled koncesijske pogodbe in agendske pogodbe, ker trenutno mislimo, da Dars bi lahko razpolagal z večjimi sredstvi za investicije, kot pa dejansko tudi deluje, a o tem, to je predmet trenutnega delovanja, bomo še poročali v prihodnosti in preden bomo prišli s predlogom proračuna - rebalansom za 2007 in pa predlogom proračuna za 2008. To so pač ključne stvari. Jaz mislim, da dvomi, ki se pojavljajo, so legitimni, a vendar je pa le nekaj nejasnosti na tej predstavitvi. Rad bi se vrnil na konkretne zgodovinske podatke, ki so popolnoma primerljivi, jih lahko preverite še in še. In dejstvo je, da je do 31.12.2005 slovenska država realizirala vsaj del tega programa avtoceste v višini 3,7 milijarde evrov. Da se je to realiziralo, se je uporabilo za 1,9 milijarde evrov poroštev. Če to vzamemo na znanje, je že zadolženost na podlagi te realizacije bila 52, 51,8%, to se pravi, praktično slabih 52%. S tem predlogom, s katerim prihajamo danes, slišimo in se govori, da je neka temeljita sprememba. V najslabšem slučaju, če dejansko se ne bo nič več zgodilo, če ne bo nikakršne posledice, od pregleda teh pogodb, ki jih ima država z Darsom, če resnično ne bomo uspešni, nobenih evropskih sredstev skupaj spraviti - in mislim, da lahko, upamo, da bomo, zaenkrat smo jih samo 24 milijonov evrov, in to v letu 2005 - jaz upam, da bo Dars dejansko spoštoval pravila igre, ki jih zastavlja Evropa na takšen način, da bomo lahko črpali ta sredstva. A to pomeni velika pozornost s strani vseh, tudi tega državnega zbora, da se kaj takšnega ne bo zgodilo, kot se je v preteklosti. Pa vendar, v 2005 smo vsaj nekaj črpali. Če se res ne bo nič tega črpalo, če ne bo nobenih posledic, če ne bo spremembe v obsegu cestnin, potem v najslabšem slučaju bomo prišli do zadolžitve 60% namesto 52%, kot je sedaj. A vendar do tega tudi, sem prepričan, da ne bo prišlo, ker je možno istočasno z refinanciranjem dolga, takšnega kot je, in z novimi pogodbami, s posebno ugodnimi pogodbami, ki so danes možne glede na položaj na mednarodnih finančnih trgih, sem prepričan, da je to izvedljivo. Torej, nerazumljivo je, da se govori in ponavlja, češ, kaj se je tukaj zgodilo, neka dodatna zadolžitev. Spoštovani, če greste pogledati resolucijo, ki je bila sprejeta v preteklosti in bi morala že v letu 2004 zagotoviti 37,8 milijarde tolarjev, vam moram še enkrat povedati, da v letu 2004 ta del resolucije ni bil spoštovan, in sicer ni bil spoštovan v višini 1,3 milijarde tolarjev. Zakaj ne? To je v obrazložitvi zaključnega računa 2004, ki ste ga že obravnavali in ne bom tega odpiral. Za leto 2005 resolucija predvidevala 39,1 milijarde tolarjev sredstev iz proračuna za izvajanje tega programa. Proračun za leto 2005, ki ga je sprejela prejšnja vlada, je predvideval 33,3 milijarde, to se pravi, je očitno, zavestno in načrtno predvideval manj sredstev, kot pa jih je dejansko tudi resolucija zahtevala. Rebalans tega se ni dotaknil. Ta vlada ni spremenila tega dela in dejansko je prišlo, da se je dobilo 6,1 milijarde manj sredstev, kot pa je bilo predvideno, naj bi bilo predvideno v resoluciji. Torej, tudi tukaj nismo odgovorni glede tega, ker se je že to počenjalo v preteklosti in na podlagi argumentov, ki jih ne poznam, poznam, vam pa lahko povem in vam ponovim, kakšne argumente smo imeli pred očmi, ko smo predlagali proračun za leto 2006, kjer smo tudi zavestno znižali sredstva iz proračuna za izgradnjo avtocest, in sicer v višini 19 milijard, 19 milijard manj sredstev, kot je resolucija načrtovala, ki pa skupaj s 15 milijardami, to se pravi z 21 milijardami, ki so predvidene, in 15-ih, ki itak pridejo preko DDV-ja, še vedno obstaja neka pomembna vsota javnih sredstev za izvajanje programa, ki prihaja bodisi iz proračuna neposredno ali pa zaradi vračanja DDV-ja, v kolikor se ta sredstva posvečajo investicijam. No, za leto 2007 pa predvidevamo tudi zmanjšanje, in sicer za 12,7, v letu 2008 pa seveda proračuna še ni, a vendar predvidevamo 16,6 milijarde sredstev v sistem, kar bi glede na DDV pomenilo morda neko znižanje 3,6 milijarde sredstev, pod resolucijo. Torej, če vzamete vse, kar naj bi se zgodilo, kar naj bi bil takšen grešen predlog s strani sedanje vlade, govorimo od 35 do 37 milijard tolarjev vrnjenih sredstev. Spoštovani gospe in gospodje. Vedno je bilo načrtovano, vedno je bilo načrtovano, tudi takrat, ko se je sprejemala ta resolucija, o kateri zdaj govorimo, da bo zadolževanje se povečalo, seveda ne za 247 milijard, kot zdaj predlagamo, ampak vsaj za 210, vsaj za 210. Torej, to začudenje je samo razumljivo v sklopu nujnega političnega govorjenja, sicer pa se s tem, vsaj po našem prepričanju, zagotavlja, da je možno izvesti ta program do konca na podlagi lastnih sredstev, z drugačnim obsegom cestnine, s pregledanimi in popravljenimi pogodbami med državo in Darsom in seveda s pametno refinanciacijo dolgov in najemanjem kreditov sedaj, ko so možnosti na mednarodnih finančnih trgih ugodne, zgodovinsko ugodnejše še niso bile in tudi ne verjamem, da bodo dolgo časa tudi obstale. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Besedo ima gospod Černač. Pripravi naj se gospod Petan.
Hvala lepa! Spoštovani kolegice in kolegi, ostali prisotni. Res je, da je danes ta razprava nepotrebna in brezpredmetna in je populistična na najnižjem možnem nivoju. Ampak, gospe in gospodje iz LDS-a, vi ste ta amandma vložili, vse, kar je bilo povedati v tej zadevi, je bilo povedano v torek, in ker ste ga vložili, je treba stvari še enkrat ponoviti, ker očitno nismo v tem visokem zboru dovolj dorasli, da bi nam zadostovalo tisto, kar slišimo enkrat. Ta amandma v bistvu pomeni podražitev avtocestnega programa, v kolikor bo sprejet. Kajti ne pomeni nič drugega, kot je korektno ugotovil gospod Potrč, kot to, da v kolikor ga sprejmemo, bo lahko Dars za 500 milijonov evrov kreditov najel na trgu, seveda pod bistveno dražjimi pogoji kot v primeru, če za tako vsoto jamči država s svojim poroštvom. To je seveda tudi tistim, ki ste ta amandma vložili, znano, zaradi tega je zadeva še toliko bolj slaba. Ne nasprotujemo gradnji, je bilo rečeno, ampak spremembi politike na področju gradnje avtocest. Jaz pa nasprotujem temu, da bi se še leta in leta ob taki politiki, kot smo ji bili priča v preteklih letih na tem področju, vozili po slabih cestah, namesto da bi se vozili po avtocestah, in da bi v tem državnem zboru naši vnuki razpravljali o ne vem kateri verziji avtocestnega progama. Temu pa res nasprotujem. Mislim, da je temu treba narediti enkrat konec, se resno soočiti s tem problemom in zagotoviti normalno, čim hitrejšo izgradnjo avtocest v Republiki Sloveniji pod najbolj ugodnimi pogoji. In ta dva zakona to omogočata, kajti pogoji, ki jih imamo danes na mizi, so bistveno ugodnejši pogoji najetja kreditov, kot so bili tisti, ki ste jih, seveda sukcesivno, da zadeva ne bi bila tako glomazna in da ne bi izgledala tako velika, v seštevku je pa bistveno večja kot ta milijarda - slišali smo večkrat danes, nekaj manj kot 2 milijardi ste sprejeli v preteklosti. Se pravi, da se s temi ugodnejšimi pogoji omogoči racionalnejša izgradnja oziroma dokončanje avtocestnega programa v Republiki Sloveniji. 516 kilometrov avtocest. Nisem prepričan, da je iz bistveno večjega denarja v preteklosti bilo zgrajenih toliko kilometrov. Nisem prepričan. In tukaj mislim, da je tista glavna poanta tega, o čemer smo govorili, da je velika naloga tistih, ki jim je ta naloga poverjena, da bodo s skrbnostjo dobrega gospodarja in z racionalnim pristopom, ob upoštevanju vseh možnih virov, ki se jim ne odrekamo, daleč od tega, mi vsi vemo, da nam perspektiva 2007-2013 tudi na tem segmentu omogoča drugačen način črpanja, za kar se bomo pa morali potruditi sami. Ampak ta zakon, tako kot je predlagan, tega ne omejuje in tega ne preprečuje. Mislim, da so kakršnekoli dodatne besede nepotrebne in da k tako obsežnemu programu ni mogoče pristopiti na tak način, kot smo bili priča v preteklosti, ko se je zadeva reševala po kapljicah. Mislim, da je prav, da se je zadeva enkrat v paketu vrgla na mizo, da se je pogledalo, koliko je ta obseg, koliko je težak in na kakšen način ga je mogoče sfinancirati. Zaradi tega še enkrat: ta amandma ne samo, da je nepotreben, je zelo škodljiv. Škodljiv je - če si dovolim biti pa tudi jaz takrat populističen - za naše davkoplačevalce, kajti sprejem takega amandmaja bi pomenil pa dejansko bistveno podražitev gradnje avtocest v Republiki Slovenije. Kajti o tem naj bi danes govorili, o tem konkretnem amandmaju. Žal govorimo seveda o vsem drugem zraven, ampak tako je pač v tem državnem zboru. Ponavadi tisti, ki najbolj opozarjajo na proceduralna vprašanja in na vsaki seji dvigujejo roko, kako so kršene njihove pravice, sami ta pravila kršijo. Torej, če govorimo o tem amandmaju, je slab, je škodljiv in v kolikor bo sprejet, bo bistveno podražil gradnjo avtocest v Republiki Sloveniji, kajti omogočil bo samo to, da bo ob zakonu, ki smo ga sprejeli v torek, da se bo lahko Dars zadolžil na drugih finančnih segmentih, brez poroštva država, kar pomeni, da bodo ti krediti bistveno, bistveno dražji, kot bodo s poroštvom države. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Petan, pripravi naj se gospod Testen.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Torej, jaz tega amandmaja ne bom podprl že zaradi tega, ker če ta amandma podpremo, potem moramo spremeniti program, v tem programu mora biti jasno napisano, katere ceste bomo črtali, katere ceste bomo odložili, jih prolongirali nekje v daljno prihodnost, mogoče v tem smislu, kot je bilo še pred letom 2000 jasno zapisno, da bomo pomurski krak avtoceste zgradili tam do leta 2014, 2015. Hvala bogu se je to spremenilo. In tudi zaradi tega ne bom podprl tega amandmaja, tudi zato, ker sem za hitrejšo gradnjo avtocest, ker sem prepričan, da je še izgradnja manjkajočih avtocest temelj razvoja na tistem področju. In tudi zato ne morem biti neresen in govoriti, jaz sem pa za gradnjo avtocest, pa bi umeščal nove odseke, ampak z manj denarja. Veste, to so pravljice, to je mogoče znanstvena fantastika, meni je sicer všeč znanstvena fantastika, ampak pri avtocestah pa ne želim fantazirati, pa tudi če se temu reče znanstveno. Je pač tako, brez denarja cest ne more biti, vse drugo je čista demagogija. In ko smo že danes pri demagogiji, bi omenil še eno, za katero mislim, da je zelo pomembna, večkrat je bila že slišana, ampak mislim, da ne škodi. Tu se predstavljajo neki strahovi o povečanih cestninah. Pa dajmo malo analizirati problem teh cestnin, pobranih cestnin, pa koliko je glede na možnost pobranih cestnin. Po nekaterih analizah pri takšnem sistemu cestninjenja, kot ga imamo sedaj, poberemo manj kot 50% možnih, govorim o možnih; in to, kar vidim na terenu, vsaj na našem štajerskem koncu, mislim, da je veliko manj kot 50%. Imeli smo urejen zaprt sistem pobiranja cestnin, ampak nekemu ali nekim veljakom iz LDS-a in Darsa se je zahotelo, da bi se vozili zastonj na tistem svojem območju, se je zahotelo in smo sistem odprli in zdaj imamo sračje gnezdo. To je bilo lahkomiselno, škodljivo, neresno, neodgovorno, sedaj pa iz tiste politične opcije kažejo na sedanjo politično aktualno oblast, da bo treba cestnine podražiti, in to zaradi tega, ker jih ne poberemo toliko, kot bi jih lahko, pa ker se tuji tovornjaki izogibajo našim avtocestam, zato pa sedaj strašijo oni, ki so to zakuhali, da bo ta vlada s to politiko, ki je hvala bogu malo drugačna, pač morala dvigovati cene cestnin. Malo drugačna je gospodje. Tovornjaki z Vzhoda se izogibajo plačilu cestnin, popolnoma upravičeno, bom jaz rekel, kdo pa se ne bi izogibal, če je to možno, pa mu je dovoljeno, zapustijo avtocesto, ko komaj pridejo v Slovenski Bistrici nanjo, gredo po stari regionalki mimo Vrhol, Tepanja in imajo tam dve možnosti: ali gredo v Tepanju na avtocesto pa plačajo polovico približno ali pa gredo še mimo Konjic do Celja pa se čisto izognejo enemu delu plačila cestnine. Koliko je to denarja, vam ne bi razlagal, ker vam bodo tisti krajani povedali, koliko tovornjakov vozi, koliko tovornjakov dnevno vozi mimo in se danes pogovarjajo, da bi ta del ceste zaprli. Če bi imeli zaprti sistem, tako kot smo ga že imeli, pa kot predvideva Evropska unija, osebno sem pri takih razpravah najmanj devetintridesetkrat opozoril na ta problem, kaj delamo - čelne cestninske postaje, odprti sistem, Evropska unija je pa že zdavnaj sprejela odredbo, da je treba plačati toliko, kot uporabljaš avtocesto. In vsi so mi pritrdili, ampak naredilo se pa ni nič. Treba je popravljati napake prejšnje oblasti. In tudi zaradi tega, ker ne poberemo tiste cestnine, ki bi jo lahko in ki bi jo morali, so te cestnine tako visoke. Poleg tega je ta sistem neučinkovit, pa še nepravičen je. Na štajerskem delu avtoceste od Šentilja do Trojan edino v Slovenskih Konjicah plačamo čisto vse. Res, da imamo malo popusta, toda čisto vsako vozilo, če pelje 5 kilometrov do Dramelj, mora plačati; vmes so pa odseki, kjer se vozijo zastonj. Edino mi moramo plačati. In se mi včasih tudi malo dvigne pritisk, ko poslušam to demagogijo, kako bo treba sedaj podražiti cestnine, če bomo najeli ta kredit. Hvala bogu, da ga najamemo, da prekmurski krak ne bo leta 2014 šele zgrajen, pa da bomo zgradili še kaj na tretji osi, ki je nujna. Sedaj pa, da ne bom tratil časa, bi želel postaviti še eno vprašanje predstavnikom vlade, mogoče tudi ministrstva. Namreč, ta demagogija se počasi tudi prijemlje. Tako imamo tudi danes v enem od pomembnih tiskanih medijev zelo velik naslov "Adijo tretja razvojna os!" To pa zaradi tega, ker nismo podprli amandmaja LDS, ki bi zmanjšal ta sredstva z ene milijarde evrov na 500 milijonov. Zato bi rad - ne zaradi sebe, jaz vem, da je to demagogija, ampak da vsi slišimo, ali je to res, da zaradi tega, ker nismo podprli tega amandmaja, bo šla adijo tretja razvojna os, s čimer je seveda mišljen avtocestni del. Jaz vem, da to ni res, kvečjemu obratno je lahko. Ampak želim, da to slišimo. Če je to res, potem bi tudi jaz želel to slišati, če pa to ni res, pa prosim, da to enkrat razčistimo, koliko ima tu ta tretja razvojna os povezave s tem amandmajem, če zmanjšamo z ene milijarde evrov na 500 milijonov evrov; če jo sploh ima in če ima, koliko jo ima. Prosil bi za ta odgovor in se zanj že vnaprej zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Testen. Pripravi naj se gospod Hvauc.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, poslanke in poslanci, predstavniki vlade! Zadnjič, ko smo obravnavali soglasje k najetju kreditov za družbo Dars, so nekateri poslanci glasovali za amandma in tudi za zakon v celoti, kar je z mojega zornega kota nerazumljivo in tudi nelogično. Iz tega izhaja, da bi za bistveno manjšo količino denarja morali narediti kompleten obseg avtocest, kot je v programu. Mislim tudi in v naši poslanski skupini smo prepričani, da je potrebno iskati tudi druge rešitve, tudi evropska sredstva, tudi javno in zasebno partnerstvo in da je tukaj velika naloga vlade in ministrstev, da na tem čim več naredijo, s tem bo poroštvo oziroma krediti bodo bistveno manjši. Veliko se je govorilo tudi o ZIPRU in pa o poroštvu. ZIPRO predvideva zadolževanje na letnem nivoju, ZIPRO - zakon o izvrševanju proračuna, predvideva na letnem nivoju zadolževanje 150 milijard, medtem ko zakon o poroštvu, ki ga bomo danes upam potrdili, predvideva približno 247 milijard. Je pa treba vedeti, kot je minister že velikokrat pojasnil, da je to krovni zakon in da se bo poroštvo koristilo v obdobju 5-ih let se pravi od 2006 do 2010, in da s tem ZIPRO ne bo ogrožen. Bi pa rad v zvezi s tem še eno stvar povedal. Kot zainteresirano delovno telo smo poroštvo in pa tudi soglasje obravnavali tudi na komisiji za nadzor proračuna in javnih financ. Moram povedati, da me skrbijo nekatere izjave predsednika komisije, so pa povezane z imenovanjem ministra za finance za evropskega finančnega ministra leta. Pa bom kar citiral en stavek gospoda predsednika komisije, ki pravi: "Gospod minister za finance je postal evropski minister, evropski finančni minister leta, veste, če bi gospod Gaspari šel leta 1999 na obisk v London in povedal, dragi moji gospodje, jaz se bom zadolžil pri vas za milijardo evrov oziroma dal bom poroštvo Darsu za milijardo evrov, bi tudi on postal več kot finančni minister leta." V zvezi s tem bi jaz rad povedal sledeče; da bi Slovenija morala imeti nekaj ministra leta, če bi držala ta teorija. Mi smo v letih 1998 in 1999, sicer v več tranšah, smo dali poroštvo za milijardo 100 milijonov evrov. Leta 1998 in 1999 smo dali poroštva za avtoceste. Tako bi iz tega izhajajoč že morali imeti tudi kakšnega ministra evropskega. Tudi mislim, da tudi druge države, ki se zadolžujejo, bi lahko kakšnega ministra dobile. Me čudi glede aktivnosti in glede na vztrajnosti gospoda Cvikla, da ni bil on že nominiran za kakšno nagrado ali za kakšno ime leta na evropskem nivoju. Jaz mislim, da bi to že lahko bil ali pa ga ne prepoznajo. Mislim, da bi lahko bil najmanj minister za nagajanje. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Cvikl ima repliko. Izvolite.
Zelo kratko. Veseli me, da je gospod Testen seveda povedal to, kar pač vsi v tej dvorani vemo. Vsi vemo, ni veliko bankirjev, ki ne bi nagradili ministra za finance, če pridejo ti namesto po nepovratna sredstva v Bruselj po kredite. To je vsa poanta in zato, gospod kolega poslanec, ki ste tudi šef nadzornega odbora ene od občin, če bi vaš župan rekel, da se bo zadolžil za desetino te vsote - kaj bi mu rekli? Bi ga nagradili ali bi ga vprašali, kako bo to vrnil. In še to, ko sem pri besedi. To, kar ste govorili, marsikdo od vas, predvsem pa gospod minister, o vsem ste govorili samo o tem, da je ta projekt Darsa vzdržljiv samo, če bo dobival denar iz proračuna. Tega ministri niso zagotovili in zato to ni več samofinancirajoč se projekt, ampak je projekt, ki bo imel veliko luknjo, in tudi zato bodo seveda evropski statistiki imeli problem to še zmeraj izločati iz javnega dolga. To so dejstva, to so številke. Ali pač gospod minister zna še kaj drugega kot se zadolžiti, to pač mora on pokazati, ne mi.
Hvala. Besedo ima gospod Hvauc, pripravi naj se gospod Janc.
Hvala lepa, gospod predsednik. Sam amandmaja LDS-a ne bom podprl iz dveh razlogov. Prvi je ta, da se mi ne zdi pravzaprav resen tak predlog in imam občutek, da ga je nekdo pripravil zato, da bo nabiral točke in da bo lahko nastopal v tej govornici in, ne vem, nam kradel čas. Drugi, ki je bolj resen, ki je bolj resen, pa je ta, da s tem amandmajem dejansko zaviramo izgradnjo avtocestnega sistema v Republiki Sloveniji zato, ker na eni strani zmanjšuje sredstva, na drugi strani ne govori o tem, katere odseke ne bomo gradili ali jih bomo prelagali v neko prihodnost, in ne nudi nekih alternativnih virov, razen nekih demagoških predlogov, da gremo k birokratom v Evropo in vzamemo to, kar nas tam na mizi čaka. O tem, ali je potrebno v Sloveniji graditi avtoceste oziroma sploh ceste, sem se lahko prepričal tudi včeraj, ko smo nekateri poslanci šli na Koroško, v Prevalje na nogometni turnir in smo se z različnih koncev Slovenije prebijali do teh oddaljenih in odročnih krajev in na lastne oči smo se lahko prepričali, ne samo da je potrebno graditi ceste v Pomurju ali izgraditi Phyrnsko avtocesto od Šentilja do Gruškovja, ampak da so, če gledamo samo severovzhodno Slovenijo, še tu področja, kjer so dejansko praktično odrezane od sveta. In ko so mi nekateri povedali, da za pot v Ljubljano rajši uporabljajo pot preko sosednje države, se mi je v bistvu še toliko bolj utrdilo prepričanje, da so res odrezani od sveta, in zaradi tega je moje prepričanje, da moramo nadaljevati z gradnjo cest še toliko bolj utrjeno. Če govorimo o gradnji avtocest na nekem državnem nivoju, lahko tak projekt primerjamo z izgradnjo stanovanjske hiše v privatnem življenju. Imamo pošteni in navadni državljani dve možnosti: ali gradimo s sprotnimi sredstvi, z zaslužkom, računamo na morebiti kakšna nepovratna sredstva staršev ali kakšnega strica in gradimo hišo 20 let, vmes imamo nedograjen objekt, ki svoje funkcije ne opravlja, ali pa preverimo svoje zmožnosti in ugotovimo, koliko se lahko zadolžimo, in gremo v projekt in v nekem doglednem relativno kratkem času rešimo ta svoj problem in začnemo objekt tudi čim prej uporabljati. In podobno je pri avtocestah. Prišli smo do ugotovitve, da to rabimo čim prej, čim prej zaradi spremenjenih razmer na transportnem tržišču ali na naših cestah, kjer promet narašča, in prišli smo tudi zaradi tega, ker je važno to, da avtoceste zgradimo čim prej, zato da bomo čim prej preusmerili promet na avtoceste in čim prej začeli pobirati tudi cestnino. Če govorimo o poroštvu, tudi v najslabšem možnem scenariju ne smemo pozabiti, da gre za državno premoženje, ne govorimo o poroštvu za neke privatne projekte, ampak dejansko za čisto 100% državno last, ki bo takšna tudi ostala. In še nazadnje, demagoški predlogi, da bi gradili direktno ali pa financirali gradnjo direktno iz proračuna, vodi do nekega zaključka, ali bomo danes, če hočemo avtoceste zgraditi, takoj obremenili davkoplačevalce, takoj in to močno, ali pa teoretično dopustimo, da bo vsaj delno potrebno, če bi se kakorkoli zakompliciralo vračanje kredita, obremenili davkoplačevalce mogoče nekje v neki daljni prihodnosti. In jaz mislim, da ta druga varianta je vsekakor boljša tudi zaradi tega, ker smo rekli, da to ni projekt ene generacije, ampak več generacij, zato, še enkrat, bom sam zakon o poroštvu podprl, nikakor pa ne bom podprl amandmaja.
Besedo ima gospod Janc. Pripravi naj se gospod Zagorac.
Hvala lepa, gospod predsednik. Člani vlade, predsednik Darsa, kolegice in kolegi! V torek smo o tem kar veliko razpravljali v državnem zboru prav o tem amandmaju, danes ponovno. Verjetno je bil tudi tako vložen, morda predvsem iz enega razloga, da se sploh o tem lahko tako razpravlja, če tega amandmaja ne bi bilo, vemo, da gre za hitri postopek, zgodbe o razpravljanju naj ne bi bilo. Zato se ponavljamo, s torka na danes se ponovno ista zgodba vleče, iste debate, iste razprave. Pa dobro, konec koncev je vendarle pomembna tema. Seveda tega amandmaja niti slučajno ne morem podpreti iz mnogih razlogov. Eden je zagotovo ta, ker je preprosto neresen, ker je "na prst", ker kaže samo zmanjšanje poroštvenih sredstev, ne kaže pa, kje bomo zmanjšali program, v Prekmurju, Dolenjskem, kjerkoli. Skratka, preprosto neresen, tako kot je eden od kolegov tudi rekel, postavili smo ga "na prst". Amandma postavljati "na prst", je precej neodgovorno delo, kdorkoli ga postavlja v tem parlamentu. Prepričan sem, da ni poslanca med nami, ki si ne želi čim prej dokončanje avtocestnega programa. Ta je nujen za Slovenijo, nujen za regije, ki jih povezuje, in za hitrejši razvoj te Slovenije po mojem že zamujamo, ne pa, da ga tudi s tem poroštvenim zneskom ne bomo čim prej dokončali. Verjamem, da določena območja, konkretno mislim na Dolenjsko, Novo mesto, ima izvrstno tehnološko razvitost, vse ima, kar rabi - nima cestnih povezav. In to je v današnjem svetu zagotovo velik hendikep za še hitrejši razvoj tega dela Slovenije, pa verjamem, da je podobno v Prekmurju itn. In to dokončanje, čim hitrejše, je zagotovo nuja slovenska in potreba za hitrejši razvoj Slovenije. Vemo vsi, da tam, kjer se pojavlja avtocestni program, križ, je tudi možnost razvoja regij, občin, bistveno hitrejša. Žal pa tudi tam, kjer se ne pojavlja, nazadujemo oziroma stojimo na istem imenovalcu. In zato je zagotovo zgodba o kateri govorimo, tretja razvojna os, nujna potrebna za nadaljevanje te zgodbe, ko se bo končalo. In prej ko se bo končal ta avtocestni program v Sloveniji, prej lahko računamo tisti, ki veliko razmišljamo in smo veliko odvisni od tretje razvojne osi, da bo prišla ta na vrsto. Zagotovo, alternativni viri financiranja tega programa so nujno potrebni. Priložnost, ki jo ta Slovenija ima in jo bo dobila, je verjetno veliko na Darsu pa na vladi, da to možnost zagotovo izkoristi, in s tem pokaže tudi vladi, parlamentu in slovenski javnosti, da je bila uspešna pri črpanju teh virov. Kaj pa, če tega ne bo, in da potem cestni program podaljšamo še leto dve? Potem bomo spet vsi kritizirali, da ta program ni bil izpeljan v skladu s terminskim planom, ni se držal določenih nalog, ki smo jih sprejeli v državnemu zboru in na vladi, in potem bomo zopet kritizirani, ni še končan zato pa zato pa zato [[...]]Zato je prav, da se ta možnost nudi, nalaga se, da vladi, predvsem pa Darsu, da drži tempo, ki si ga je zadal v cilju dokončanja tega programa. In to je s tem amandmajem, ki ga predlagajo kolegi, zagotovo pot nazaj in skratka neresna zadeva. Kar se tiče same porabe teh sredstev. Tukaj pa je zagotovo moj pomislek ali pa ena resna [[...]], da bo vendarle Dars znal s pravilnim, gospodarnim pristopom, da bo ta cena izvajalska konkurenčna, gospodarna, in da bo ta vir morda s čim manjšimi aneksi, kajti ti aneksi na tem programu so bili kar neka stalnica, da bo tukaj naredil vse, kar lahko naredi, da bo prihranil določena sredstva, ki jih določeni izvajalci na nek način včasih kar malce izsiljujejo. To pa mislim, da je zelo pomembna stvar. Kar se pa tiče vračanja tega kredita, ki bo najet, zagotovo, je stvar zagotovo tudi bolj urejene cestninske zgodbe, o kateri smo že veliko govorili, da je nepoštena, da je nepravična, da ni do vseh uporabnikov enaka. Nekateri ne vedo, kaj je cestnina, pa jo uporabljajo, drugo pa zelo dobro vemo. O tem je beseda tekla že na odboru v parlamentu in verjamem, da bo ta program čim prej izpeljan. Ali bo to 2008 ali ne bo, to je odvisno tudi od služb, ki so za to zadolžene, upam pa, da bo takšen, da bo pravičen do vseh uporabnikov cestnega programa in da se bo tudi skozi ta program ob enakih cestninah nabralo več denarja, ki bo potem namenjen tudi za plačilo tovrstnega dolga, ki ga bo pač država oziroma Dars moral vrniti. Strošek vsakega kredita je zagotovo takšen ali drugačen. Današnji finančni trg omogoča po mojem skromnem znanju optimalno možne dobre pogoje zadolževanja, ker je pač dovolj sredstev na trgu, takšnih in drugačnih. In normalno je, da se to lahko tudi izkoristi, da bo ta strošek čim manjši, kajti konkurenca, ko da pač poroštvo država, je zagotovo idealen pogoj za čim manjše stroške vračanja kredita. In verjamem, da bodo to strokovnjaki ministrstva za finance, prometa in zagotovo Darsa uporabili vse te možnosti, ki so na voljo in s tem prišli do optimalno najnižjih možnih stroškov, kar se tiče vračanja teh kreditov. Skratka, amandma, ki je, še enkrat ponavljam, ni resen, ni odgovoren in predvsem v isti sapi bi podpirali program avtocestnega programa, po drugi strani bi pa dali za to manj denarja. Spoštovane gospe in gospodje, brez denarja, ki je zagotovljen, se ne more končati ta cestni program. In če to ni resno in odgovorno, potem se sprašujem, zakaj je v temu toliko, bom rekel, neresnosti v tem amandmaju, ki ste ga dali kolegi, in upam, da bodo morda še tekom razprave rekli, da v bistvu konec koncev imata vlada in koalicija prav, ki podpirata to, saj vendarle delamo tisto, kar Slovenke in Slovenci upravičeno pričakujejo - to pa je, čimprej dokončanje avtocestnega programa v Sloveniji.
Hvala. Besedo ima gospod Zagorac. Pripravi naj se gospod Veršnik. Nadalje prijavljeni, naj jih preberem, ker nekateri sprašujete, kdaj boste na vrsti, so: gospod Lahovnik, Milan Petek, Presečnik, Potrč, Jerovšek, Anderlič, Miro Petek, gospod Pukšič in Žnidaršič. Gospod Zagorac, imate besedo.
Hvala za besed, gospod predsednik. Spoštovani prisotni! Upam, da čez tri leta, ko pride tisti vroč mesec predvolilne kampanje, ne bomo poslušali v raznih medijih ali pa celo v tem državnem zboru, da je država zgradila toliko in toliko kilometrov avtocest v svojem mandatu. Kajti dejstvo je, da ga bodo zgradile Slovenke in Slovenci sami. Sami, in sicer z najmanj štirikratnim svojim deležem. Prvič, ker polnijo proračun, ki ga vlada krči na področju izgradnje avtocest in ministrstva za promet. Drugič, ker garantirajo za kredit, ki ga bo Dars najel in za katerega že vemo danes, da ga bodo odplačevali sami. Tretjič, plačujejo cestnino, ko je avtocesta zgrajena, in četrtič skozi bencinski tolar, preko katerega se nateče tudi nekaj denarja za izgradnjo avtocest. Zato lepo prosim, Slovenke in Slovenci bodo ceste v tej državi gradili sami, pri tem jim država kaj dosti ali pa kaj bistvenega ne bo pomagala. Slišal sem besede o tem, da gre za strateški plan preko Evropske unije, da gre za zelo pomemben strateški plan, ki bo označeval koridorje. Ja, strinjam se, da gre za strateški plan, ne strinjam pa se, za kakšno ceno bomo ta strateški plan zgradili. Nekaj govora je bilo tudi o tovornem prometu - tovornem prometu, za katerega smo v Slovenski nacionalni stranki že pred časom predlagali, da polni naše ceste, tako lokalne kot avtoceste, kot tudi državne ceste, in da ga dajmo na vlak, pa bo še železnica imela kaj od tega, pa še za železnico ne bomo rabili v tej hiši več sprejeti določenih poroštev. Nekdo je celo rekel, da je načrt vlade ambiciozen. Strinjam se, da je ambiciozen. Tudi kredit je ambiciozen, vendar na čigav račun. Zelo lahko je biti ambiciozen na tuj račun. Zelo težko je delati ambiciozne načrte na svoj račun. In seveda, nekdo je omenil en zelo pomemben stavek, vsaj za Slovensko nacionalno stranko, ko je omenjal gradnjo hiše. Preverimo svoje zmožnosti. Sam nisem prepričan, da so vlada Republike Slovenije in pristojna ministrstva v tem primeru dejansko preverila svoje zmožnosti. Ali je država zmožna pokrivati takšen kredit? V Slovenski nacionalni stranki bomo amandma poslanskega kluba Liberalne demokracije podprli, vendar hkrati izražamo bojazen, da ne bo za ta amandma samo 6 poslancev Slovenske nacionalne stranke, kajti pred sabo izpis glasovanja z dne 7.2. ob 14.48, ko smo glasovali o zadolževanju države in presenetljivo sem ugotovil, kljub temu da so polna usta predstavnikov Liberalne demokracije, kako nasprotujejo takšnemu zadolževanju, kako to ni dobro, jih je od vseh prisotnih pet zmoglo to moč, da je pritisnilo tipko proti. Tudi to je neresno gospodje, tudi to. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Veršnik, pripravi naj se gospod Lahovnik.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi! Jaz mislim, da se vsi strinjamo, da gradimo avtoceste, kot je Noe gradil svojo barko. Program izgradnje smo vse do sedaj prestavljali iz leta v leto oziroma iz obdobja v obdobje. Vidimo, kakšen je bil rezultat. Jasno, temu primerno je bila tudi relativna finančna podpora tej izgradnji, zato vemo, da nam v današnjem času manjka še 576 kilometrov cest za zgraditi, da bomo spravili pod streho tisto, kar se pravzaprav ljudem obljublja že od osamosvojitve naprej. Amandma, ki ga predlaga Liberalna demokracija, se mi zdi danes v tem državnem zboru neresna stvar. Namreč, amandma hoče prepoloviti poroštva, čeprav vsi vemo, da smo pred dvema dnevoma Darsu odobrili program izgradnje. Izgradnja mora teči dalje. Glede tega mislim, da smo v tem državnem zboru enotni vsi. Seveda, če hočemo, da bo program tekel dalje, je treba zagotoviti primerno višino sredstev ali po tem sistemu, kot ga predlagamo, kot je bil predlagan v torek in danes, ko zagotavljamo, da bo država dala poroštvo za to nemoteno nadaljevanje gradnje. Vsi govorijo, da bi se dalo ceste zgraditi iz evropskih sredstev. Kdo pa je rekel oziroma kdo pa trdi, da se ne bo gradilo s pomočjo evropskih sredstev? Ampak če hočemo črpati evropska sredstva, je najprej treba pripraviti gradivo, vse potrebne materiale, cesto zgraditi, financirati, potem pa, jasno, dobimo ta sredstva povrnjena. In če hočemo, da se intenzivnost gradnje ne bo ustavila, je nujno zagotoviti stalen vir financiranja. Poglejte, garancija Dars - Dars je v današnjem času postal samostojen, ker je dobil zadostno količino osnovnih sredstev. Na osnovi teh osnovnih sredstev je Darsu omogočeno pridobivanje stalnega vira prihodka, kar je cestninjenje. Ne bom govoril o tem, da je sistem cestninjenja trenutno neprimeren in da je treba velike napore vložiti v to, da bo sistem omogočal bistveno večji izkoristek in s tem, jasno, pridobitev bistveno večjih sredstev za vračilo kredita. Poglejte, Slovenci smo nagnjeni k temu, da svojim otrokom priskrbimo po možnosti službe, hiše, avtomobile, skratka, vse jim želimo dati. Rezultati od otrok so različni, nekateri to hvaležno vračajo, drugi tudi ne. Toda trdim nekaj, zakaj bi morali otrokom nuditi vse. Ravno tako je s financiranjem avtocest. Zakaj bi morala samo naša generacija financirati vse avtoceste, ko vemo, da smo polovico svojega plodnega življenjskega obdobja vozili po makadamu, po ovinkih, skratka, po nemogočih cestah. Dajmo, pustimo, naj še naši otroci, naši zanamci pokažejo, da so sposobni, in dajmo jim tudi neko odgovornost, da bodo čutili, da vožnja po teh avtocestah ni kar od boga dana, ampak da je bilo treba vložiti veliko napora in tudi sredstev nas, ki smo delovno aktivni. Še to bi rekel, da je sistem, ki je bil izbran, in tudi pojasnila gospoda ministra, ki so bila danes dana v parlamentu, nam zagotavljajo, da bodo sredstva, ki so namenjena za izgradnjo, racionalno porabljena. In jaz sam nimam nobenih težav, da temu ne bi verjel. Zato amandmaja, ki je bil predlagan, absolutno ne podpiram, podprl bom pa zakon. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Lahovnik. Pripravi naj se gospod Milan Petek.
Hvala lepa. Najprej, spoštovani gospod predsednik, moram povedati spet moje obžalovanje. Glede na to, da gre za 248 milijard tolarjev poroštev, bi pričakoval, da je gospod minister prisoten, medtem kot teče seja, ali pa nadomesti namestnika, to pa seveda je državni sekretar. Nimam nič proti direktorju direktorata, vršilcu dolžnosti, ampak mislim, da bi bilo prav, da se nek red vzpostavi in da je tukaj minister ali pa državna sekretarka. Če ne, je to precej neresno. Mogoče pa to tudi kaže odnos vlade do tega državnega zbora. Poglejte. Danes ne govorimo o tem, ali graditi avtoceste ali ne, to vsi podpiramo. Govorimo o tem, kako financirati izgradnjo, kako financirati izgradnjo avtocestnega omrežja, da bo ta cenejša. Če pogledate tukaj številke, bi jih lahko tudi gospod finančni minister, pa ga ni, tukaj bi videl, da je za leto 2005 bilo načrtovanih 33,8 milijarde tolarjev za Dars v proračunu, nato je z rebalansom uspel to zmanjšati na 19 milijard, če pa pogledate leto 2006, pa naenkrat samo še 5,9 milijarde tolarjev za Dars. Seveda, kaj se zgodi nato? Prinese v državni zbor zakon, ki določa, da se bo Dars na veliko zadolževal, na to smo že opozarjali in to je prvo dejstvo. Drugič, kar je najbolj zanimivo. Če pogledate vi seznam projektov, potem vidite, da so na tem seznamu projektov, ki se bodo gradili, potem vidite, da so na tem seznamu projektov trije, za katere je bila pogodba podpisana že v začetku tega tedna; se pravi, bodisi imajo finančno konstrukcijo zaprto in tega poroštva sploh ne rabijo in je dal minister za finance poroštvo za nekaj, kar je že podpisano in se bo očitno izvajalo, ali pa se krši zakon o javnih naročilih, ki izrazito seveda določa, da se ne sme podpisovati pogodb prej, dokler finančna konstrukcija ni določena. Tako je tukaj očitno velika zmeda. Ta zmeda postane popolna, ko vidimo, da je na tem seznamu tudi Mariborska cesta v Celju, na kateri se, če se boste peljali, boste videli, da je praktično končana, ampak očitno finančni minister, ki ga ni tukaj, ne hodi niti na rokomet, niti nakupovati v Celje in Celja sploh ne pozna, sicer ne bi dajal poroštva za nekaj, kar je praktično že zgrajeno. Naslednja stvar, ki bi jo želel izpostaviti, je, da ko govorimo o amandmaju Liberalne demokracije, govorimo o tem, naj se avtoceste financirajo v večji meri iz kohezijskih sredstev in iz proračuna. Če bi 28% sredstev, ki jih bo Slovenija pridobila v naslednji finančni perspektivi, namenili za izgradnjo avtocestnega obrežja, potem danes poroštva za ta namen ne bi potrebovali. Govorimo o poroštvu, ki bo vsakega državljana obremenilo s 125 tisoč tolarji potencialnega bremena. Moram reči seveda, da se strinjam tudi s tistimi, da si po vsem tem velikem zadolževanju Republike Slovenije v lanskem letu in po tem zadolževanju, ki smo sedaj priča, gospod minister Bajuk zagotovo zasluži naziv finančni minister leta, Slovenci pa si ga bomo zapomnili še za desetletja, ko bomo te njegove dolgove, ki jih sedaj ustvarja, veselo ali manj veselo, žal odplačevali; tisti, ki smo mlajši dlje, verjetno, po nekih izračunih krepko preko leta 2060. Tako tukaj mislim, da je prav, da vemo, da govorimo o načinu financiranja, ne pa o tem, ali se naj gradijo ceste ali ne. Pa še to in s tem zaključujem. S tem današnjim poroštvom, ne da pospešujete izgradnjo tretje razvoje osi, kvečjemu jo ogrožate zato, ker to veliko zadolževanje seveda pomeni, da bo ogrožen potencial zadolževanja pri ostalih projektih. In izgradnja tretje razvojne osi od Koroške pa vse preko Šaleške doline in dol do Bele krajine je projekt, ki ima prioriteto. Ki ima prioriteto in je seveda s tega vidika ogrožen, ker očitno se zadolžujemo tako ekstremno že na nekaterih drugih odsekih, celo na odsekih, ki so praktično že dograjeni. Tako se danes soočamo, ta zakon, ki nam ga je pač predložila vlada, moram reči, da je bolj podoben nekemu sračjemu gnezdu kot nekemu resnemu dokumentu. Ker, še enkrat, notri so odseki, ki so praktično že dograjeni, in notri najdemo odseke, za katere je bila pogodba že podpisana, čeprav v skladu z zakonom o javnih naročilih sploh še ne bi smela biti. Tako bom vesel, če si minister Bajuk, če bo seveda utegnil priti v državni zbor in odsedeti tukaj, to pogleda in nam pojasni svoje odgovore. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Milan Petek, pripravi naj se gospod Presečnik. Prosim.
Hvala, predsednik, za besedo. Torej, v uvodu naj seveda rečem, da podpiram samo vsebino amandmaja, zavedajoč se tega, da je to počenjanje nekaj, kar včasih v takem domačem jeziku rečemo, tisto prvo besedo spustim proti vetru. Zakaj torej Liberalna demokracija sploh vlaga takšen amandma? Vlaga ga zaradi tega, ker želi še enkrat vas, kolege in kolegice poslanke in poslanci, in slovensko javnost opozoriti na to, kaj počenjamo danes in v torek, ko smo sprejemali zadolževanje Darsa. Želimo opozoriti, da gre za dolgoročne posledice in bolje je, da ostane v analih, bolje je da ostane v zapisnikih, bolje je, da ostane v javnosti vedenje o tem, da je nekdo opozarjal, kaj mi pravzaprav v tej perspektivi počenjamo in prenašamo na ramena tistih, ki bodo seveda posledice tega čutili. Zaradi tega seveda se mi zdi čudenje nekaterih poslancev, ki govorijo o tratenju časa, o patetiki, o demagogiji in tako dalje, neustrezno. Torej, to pravico in to možnost imamo in tega nam ne bo nihče vzel, pa čeprav lahko menite pač tudi drugače. Predvsem me pri vsej tej današnji razpravi čudi spremenjeno obnašanje nekaterih političnih strank, ki ste prej bile v opoziciji, sedaj pa ste pa v koaliciji. Kako lahko nekdo v letu in pol ali dveh letih tako radikalno spremeni mnenje o tem, ali se je smotrno zadolževati ali ne? Predvsem mislim tu na gospoda, ki nam spet ne sedi nasproti, da bi lahko z njim vsaj polemiziral ali pa mu povedal v obraz to, kar mislim, da mu je povedati - mislim gospoda Bajuka -, ki je nedolgo tega govoril o tem, kako je zadolževanje Darsa nesmiselno, saj gre tudi njegovo zadolževanje v javni dolg. Danes nam pa govori, kako je Eurostat presodil ali pa ga prepričal o tem, da to ne gre. Torej, vsaj opravičil bi se tistim, ki jim je to očital. Vsaj javno bi priznal, da se je motil, da je pač to spoznanje prišlo danes, da so mu to morali povedati evropski funkcionarji oziroma uradniki, da je do tega spoznanja prišel. Torej, NSi pozdravlja rekordno ambiciozen plan izgradnje avtocest. Gospodje, ta rekordno ambiciozen je zlorabljena beseda. Tu ni nič rekordno ambicioznega, to je vse v resoluciji o nacionalnem programu izgradnje avtocest napisano. S tem programom samo umeščamo ali pa dokončujemo tisto, kar je pretekla vlada zagotovila do leta 2008 - torej, zagotoviti pomurski krak -, vse ostalo ostane v dinamiki, v tempu, v realizaciji, tako kot je z resolucijo predvideno, z nekimi manjšimi odmiki. Zaradi tega sam ta način financiranja še ne pomeni, da bomo mi kaj prehitevali ali pa bomo hitrejši. Jaz bi to zelo rad slišal, če bi mi res nekdo od pristojnih zagotovil, da bomo z zadolževanjem pospeševali, da bomo prej zaključili tudi mariborsko vzhodno obvoznico, da bomo prej zaključili phyrnsko povezavo. Če bi to jamstvo bilo, bi temu verjel. Zdaj pa mislim, da tega ni, da je to samo zaključevanje tistih tras in tistih potez, ki so nekatere celo že končane, nekatere v izvedbi in nekatere šele v načrtovanju oziroma so tik pred izvedbo. Ne negiram tega, da je in da je treba financirati, čim večjo stopnjo financiranja za avtoceste čim hitreje zagotoviti, vendar mislim, da smo s korakom, s katerim smo se odrekli proračunskim sredstvom, da smo ta proračunska sredstva, ne mi, vi razporedili za avtoceste, predvidene prej, razporedili predvsem na regionalne ceste. Mislim, da vsi vemo, da gre v tem primeru za predvolilno taktiko, da gre za laskanje volivcem v lokalnih okoljih. Da smo en del tega, in to premajhen del, namenili za železnice in da se je večji del teh planiranih, predvidenih sredstev iz proračuna pravzaprav izgubil v proračunu za nekaj, kar samo povečuje naš problem financiranja oziroma javnih financ. In zaradi tega je opozorilo, da je kredit v tem primeru nepotreben, ne v takšni višini, da bi bilo treba vzeti še čas, ga spraviti v tej fazi, ko pravzaprav ne vemo, kako bomo z evropskimi sredstvi na 500 milijonov, in kasneje se odločiti, ali pač vzamemo dodatno zadolžitev ali pa predvsem kandidiramo za evropska sredstva, za katera mislimo, da imamo vso pravico in možnost; in upam, da bomo to tudi intenzivno počenjali. Še enkrat poudarjam, LDS torej podpira izgradnjo avtocest. Predlagamo in menimo, da je treba tempo še pospešiti z nekaterimi potezami, ne podpiramo pa v tem trenutku tako visokega aranžmaja na področju kreditov oziroma poroštva, o katerem danes govorimo. Prej so nekateri govorili o umetniškem vtisu, o patetiki in tako dalje. Enostavno bi rad gospoda Bajuka vprašal, kako si nam upa govoriti o avtocestah, o funkcionalno tehničnih rešitvah na pobiranju cestnin. Torej to, kar je govoril, ne vzdrži nobene strokovne osnove. To, kar je govoril, je na meji nepoznavanja, da ne rečem v mikrofon, da je pač na meji nesposobnosti nekoga, ki mora to nam predstavljati; naj to prepusti vsaj ministru Božiču, torej pojasnilo o tem, kaj so cestninske postaje, kaj je prosti tok oziroma elektronsko pobiranje, kakšne so tehnične rešitve, da lahko poberemo več cestnin. Ker na tak način, kot nam je to on povedal, enostavno to ne gre. Vlada oziroma minister Božič nam je na odboru za promet jasno in glasno povedal, da še teh treh cestninskih postaj, to so Vogrsko, Ivančna Gorica in pa Vodice, ne bomo zgradili. Ja, od kod potem povečan priliv iz cestnine? S kakšnimi ukrepi, če ne elektronskega cestninjenja, za katerega nam isti minister Božič ni znal odgovoriti, mislim, da gospod Bajuk tudi ne, da bo 2008. leta pa uvedeno. Torej tega niste jasno in glasno povedali. Sami dvomite in resnično mislim, da ni šanse, da bomo 2008. leta to uvedli. Drugih ukrepov na področju cestninjenja pa žal, gospod Bajuk, ni. In torej javnosti razlagati, kako boste na Darsu varčevali in kako boste racionalno ravnali, kako boste z vsemi ukrepi cestnine povečali, ni. To je blef, ki danes v tem trenutku ne more biti osnova za odločanje o takšnem kreditu. Torej, če zaključim. Preveč je teh praznih besed, ki ne dajejo dobrih in jasnih odgovorov na to, da bi nas prepričali o taki potrebni stopnji zadolžitve, o takem poroštvu, ki ga danes moramo potrjevati. Zato se oglašamo, zato opozarjamo, seveda pa vsi skupaj želimo, da bi se vaš optimizem realiziral, da bi ceste bile zgrajene in da torej to poroštvo oziroma ta kredit ne bi puščal prevelikih posledic pri zanamcih. Hvala.
Hvala. Besedo ima [[...]]Gospod Bajuk, ste dvignil roko? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Rad bi samo ponovno pojasnil, ker spoštovani gospod poslanec, spet bi rekel, da o tej stvari nisem govoril, kar se tiče obsega sistema cestnin. Seveda jaz nisem pravi naslov, da bi vam lahko obrazložil, zakaj je v letu 2004 ustavila izgradnja teh treh postaj, o katerih vi govorite. Mislim, da vam bo to lahko kdo drug obrazložil. Dejstvo pa je, da sem že omenil, in bom še enkrat ponovil, ker očitno se to ne prime, da je sistem cestnine takšen, kakršen je. Je ne samo, da je neučinkovit v tem smislu, da samo 64% tega, kar bi lahko dobili, dejansko tudi dobimo, in tudi to je treba še zelo natančno preveriti, koliko je tega, pa kam dejansko sredstva gredo. To je del tistega pregleda pogodb, ki so tako predvidene v zakonu samem. Gre pa za obseg cestnin. Jaz mislim, da je odgovornost ne samo izvršilne oblasti, tudi tega državnega zbora, in bo treba zelo mogoče spremeniti kakšen zakon, če bomo do tega prišli, da bomo imeli bolj pravičen sistem. Da bodo vsi, ki dejansko uporabljajo te bonitete, ki jih ustvarja investicija avtocest, dejansko tudi sodelovali pri plačevanju vsega tega. In da je treba to plačevati, je pa jasno. Če drugega ne, tudi če bi sedaj celoten proračun namenili samo za to, da bi končali program avtocest, kot bi nekateri izgleda radi videli, da bi marsikaj drugega ustavili samo zato, da bi avtocestni program končali, z lastnimi sredstvi, brez vsakega zadolževanja, kar je bil en unikum na svetovni ravni, da bi plačali to, kar smo se že zadolžili, kar je teh milijardo 900, poroštva, ki so bila že dana in uporabljena, bi bilo treba na vsak način tudi cestnine posodobiti in pregledati. Zelo mogoče pa je, da nekateri segmenti bodo lahko plačali manj, kot plačujejo sedaj, če bi tisti, ki se zastonj vozijo, prispevali svoj delež. Tudi to je mogoče. Jaz vam tega ne morem zagotoviti, možno pa prav gotovo je. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Presečnik, pripravi naj se gospod Potrč.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Jaz mislim, da se precej ponavljamo iz torkove razprave, ampak kljub temu ali prav zato bi želel nekatere stvari, nekatere stvari še ponovno poudariti oziroma tudi malo odgovoriti ali povedati svoje stališče glede na nekatere diskusije. Prvič me veseli, da je minister za finance seveda ugotovil, da je pred dvema letoma njegova razprava bila zaradi tega takšna, kakršna je bila, torej njegovo stališče do zadolževanje zaradi tega, ker takrat očitno ni poznal vseh dejstev oziroma je gradil svojo razpravo na nekih napačnih predpostavkah. Me veseli, da smo pred dvema letoma spremenili zakon o Darsu in na ta način omogočili takšen sistem financiranja avtocestnega omrežja, kot ga z gradivi, ki jih obravnavamo v teh dneh in smo jih že in jih še bomo, kot jih predlaga vlada Republike Slovenije. Zaradi tega seveda ne bom glasoval za, ne podpiram tega amandmaja, ki je bil dan, ker sem seveda tudi prepričan, kot sem že zadnjič rekel v torek, da je ministrstvo ali obe ministrstvi, da sta naredili vsaj interno neko spremembo ali sta vnesla nove usmeritve glede financiranja tudi v nacionalni program, v ta del, kjer govorimo o finančni konstrukciji izvajanja tega nacionalnega programa oziroma resolucijo o nacionalnem programu. Mnogo govora je zelo dolgo časa o cestninah na avtocestnem omrežju, s temi diskusijami se seveda popolnoma strinjam in je že tudi v nacionalnem programu, ki še velja, ki je bil sprejet pred dvema letoma februarja 2004, že zakoličen sistem ali priprava na sistem cestninjenja v prostem prometnem toku, ki naj bi zaživel leta 2008. Verjamem, da bo Dars in ministrstvo za promet torej ta projekt, ki je težaven projekt, ki ni tako enostaven, da ga bo tudi v tem času izvedlo. Kje so razlogi, se je treba vprašati, da imamo tako neenoten, na eni strani neenoten, na drugi strani pa tudi neenakopraven sistem cestninjenja. V poglavitni razlogi so v enem od sklepov tega državnega zbora, nekaj mandatov nazaj, mislim, da je bilo okoli leta 1995, ker se je ta državni zbor, seveda ne v tej sestavi, v neki drugi, odločil za to, da odpre cestninski sistem v Republiki Sloveniji. Takrat smo dobili te pokrajinske ali kakorkoli jih že imenujemo, čelne cestninske postaje, in odprli nekatere druge uvoze in na ta način naredili. Žal je takrat država naredila ta sistem neenoten, je naredila ta država takrat tudi, lahko uporabimo besedo, nepravični sistem. Jaz sem prepričan, da ne gre za način financiranja avtocestnega sistema, ampak gre samo za drugačna razmerja. In ob predpostavki, da bomo uspešni pri koriščenju kohezijskih sredstev, večkrat je očitek, zakaj prej ne, verjetno v letu 2001 nismo mogli koristiti kohezijskih sredstev, ker jih še enostavno ni bilo, tako da jaz sem prepričan, da nihče ni imel namena ustaviti avtocestnega programa, da ta avtocestni program [[...]]
Čas je potekel. Hvala lepa, gospod Presečnik. Besedo ima gospod Potrč. Pripravi naj se gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz mislim, da nihče od nas, ki razpravlja o zakonu o poroštvu, pa tudi o predlaganem amandmaju Liberalne demokracije, ne želi ustaviti gradnje avtocest v Sloveniji. Vse razprave v tej smeri niso korektne. Jaz bi izrecno rad rekel, da to velja tudi za poslansko skupino Socialnih demokratov, in da vse razprave, ki jih ob tem programu in ob poroštvu in ob najemu kredita postavljamo, gredo samo v smeri ocene, ali je obseg takšen, kot je predviden, in hitrost takšna, kot je predvidena, res bila nujna ali ne. In tudi amandma, ki je predlagan, govori samo o tem, ali ob dejstvu, da smo mi že odobrili Darsu, da najame za milijardo 30 milijonov sredstev kredita, menimo, da je ta celoten kredit nujno pokrit s poroštvom ali v enem delu ne. Seveda s posledicami, da se razumemo. Zavedamo se posledic, ker kredit, pokrit s poroštvom države, ima tudi pri bankah drugo ceno, kot pa ima kredit, ki bi ga dajal Dars sam. Samo nekorektno je govoriti o tem, da se tudi ob tem amandmaju želi ustaviti gradnja avtocestnega programa. Drugo. Jaz se zahvaljujem gospodu ministru za informacije, ki jih je dal. Menim, da se nanašajo tudi na uvodno predstavitev stališč naše poslanske skupine. Rad bi pa ob tem ugotovil, če sem prav razumel, predvsem naslednje. Kar zadeva vključevanja Darsa v sistem oziroma v ugotavljanje zadolžitve države, sem razumel, da je temeljni kriterij, ki ga je Evropa imela za nevključevanje dejstvo, da smo imeli zagotovljene samostojne vire za pokrivanje dobršnega dela, ne v celoti, dobršnega dela vračila kreditov. Ja, hvala, res je. Vendar ali so se ti kriteriji s tem najemom posojila in sedanjimi viri spreminjali ali ne? Jaz trdim, da se spreminjajo, kvantitativno gotovo, ali v zadostni meri ali ne, ne vem, samo mi smo dobili informacije in nihče jih ni zanikal, da ta moment obstoječa cestnina pokriva predvsem vračilo obstoječih kreditov, ne predvidenih dodatnih, in da bo za teh predvidenih milijardo in 30 milijonov evrov novih kreditov potrebno zagotoviti dodatne vire. Če to ne bo proračun, da bi zagotovili, da se krediti Darsa ne bodo vključevali v zadolževanje države, bo to cestnina. Prav je, da je, ampak glede cestnine pa je gospod minister bil zelo neodrejen, na nek način poenostavljeno je rekel, "to pa ni moja kompetenca, to ne spada v ministrstvo za finance." Kar je formalno res, vendar jaz sem ga mimogrede vprašal, ali to govori samo v svojem imenu ali v imenu vlade. Vlada v celoti, če meni, da je sedanji sistem neustrezen, mora rešitve najti. Mi smo želeli samo opozoriti, da takrat, ko bomo iskali te rešitve, bo mogoče za kolega Petana, ki je sedaj njegov del volilnega območja v najslabšem položaju, rešitev zelo enostavna. Vprašanje pa je, ali bo za vse ostale, ne glede na to, ali so iz koalicije ali opozicije. Prav to so bili razlogi, zaradi katerih smo takrat spremenili sistem in naredili izjeme, utemeljujoč, naj bi te izjeme bile zagotovljene na ta način, da tam, kjer ni možnosti vzporednega toka in bi vsak moral za prihod v, recimo, center ali pa kam drugam, moral koristiti avtocesto, nekdo drug pa ima možnosti izbire, ali avtoceste ali stare ceste, da tam naj se odpre in naj se zagotovi možnost, da se določenim krajem ali pa območjem brez plačila cestnine zagotovi tudi vožnja po avtocesti. O tem bo treba razpravljati. Mi samo na to opozarjamo. In reči, da to ni res, ni točno, in reči, da ta moment že imamo zagotovljena sredstva, ni točno. O tem bo treba govoriti, in to je opozorilo, ki ga mi dajemo. Za nas predlagani amandma pove samo to, da je naša želja ali pa želja predlagateljev še enkrat spodbuditi, da se odločitev o vračilu sredstev zagotovi, o sredstvih, ki bodo potrebna za vračilo, je treba zagotoviti čim prej - ali v okviru proračuna ali v okviru programa cestnin. Ampak za to morajo odločitve biti sprejete. Drugo, da se res vidi ali in na kakšen način je mogoče zagotavljati pokrivanje dela avtocestnega programa tudi iz evropskih sredstev. Zdaj pa, gospodje predstavniki vlade, spoštovani gospod finančni minister, te stvari ostajajo možne, vendar ne določene. In to je tisto, kar je slabo. In v tem delu zakon s seboj nosi vrsto "če-jev", ki ste jih tudi vi povedali, da bomo, če bo zagotovljeno financiranje, bomo, če bo spremenjeno, morda bo za koga ceneje, morda bo za koga dražje, morda bo dal kaj proračun [[...]]To so tiste negotovosti in nejasnosti, zaradi katerih mislimo, da pripravljeni program in oba zakona nista bila dobra oziroma do konca domišljena. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod minister. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Samo na kratko glede očitnega nesporazuma. Ne bi rad, da bi ostalo v magnetogramu neko mnenje, da sem smatral, da obseg cestnin ali pa cestninski sistem ni pristojnost ali pa da ni nikakršna odgovornost ministrstva za finance, prav gotovo ne. Če kaj, je to bistveno odgovornost, ker ravno odgovornost ministrstva za finance je v tem, da bomo naredili vse, kar je v naši moči, da ne bo nikdar prišlo do unovčenja teh poroštev, da bi bremenila javne finance v prihodnosti. In seveda cestnine ali pa sistem cestninjenja je eno ključnih sredstev, ki jih imamo na razpolago in kjer je treba še kako pregledati, na čemer dejansko tudi delamo in sodelujemo v delovnih telesih ministrstva za promet in upravo Darsa samega. To je ena stvar. Druga zadeva. Veliko je bilo tu izrečenega o preglednosti zadolževanja. Kot veste, naša zakonodaja, ko je uvedla ta sistem, takšen predlog, kot je danes pred vami, je dejansko krovni zakon, po katerem da državni zbor dovoljenje, da se lahko pogodbe sklenejo, in sicer pod določenimi pogoji. Ministrstvo za finance mora glede vsake pogodbe dati svoj pristanek in jih tudi v imenu vlade podpisati; brez tega dovoljenja ali pristanka ministrstva se te ne morejo skleniti. To je prva stvar. Druga zanimivost je tudi v tem, da ima naša zakonodaja svoje posebnosti in med temi posebnostmi je ta, da če je kakšno konkretno posojilo ali kredit narejen prek mednarodne pogodbe, mora priti v ratifikacijo v državni zbor. Katere pa so mednarodne pogodbe? Ja, to so pa posojila ali krediti, ki jih najame republika v multilateralnih ustanovah, v katerih je pa preglednost očitno veliko večja, kot pa, ko se takšne pogodbe delajo z zasebnimi bankirji. Zakon ne od vlade ne od ministrstva za finance ne zahteva nikakršne ratifikacije, kaj šele informacijo. Glede preglednosti bi pa rad danes izjavil, da nameravam kot minister za finance obvestiti državni zbor o katerikoli pogodbi, ki ne bo mednarodna, zato pa bo vsakdo vedel, kdo in kaj je podpisal, kakšni so pogoji in kaj smo naredili s temi stvarmi, ki nam jih ta zakon omogoča, če bo sprejet. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Besedo ima gospod Jerovšek, pripravi naj se gospod Anderlič.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Tudi sam se pridružujem mnenju, ki je že bilo izrečno, da je amandma Liberalne demokracije škodljiv za razvoj Slovenije. Tu se poslanci dveh poslanskih skupin trudijo dokazati, da oni so za hitrejši razvoj za izgradnjo avtocestnega križa, hkrati pa ne podpirajo logistike, ki bi naj do tega pripeljala. V slovenskem pregovoru se to reče, da oni kažejo goloba na strehi, Slovenci imamo pa rajši vrabca v roki. In vedite, jaz ta interes teh dveh političnih strank razumem. Doslej, moram reči, da so povzročili, da je bil Dars potraten, in da tu vlado čaka veliko dela, da bo Dars spet naredil racionalen. Stanje, ki je bilo v preteklosti na Darsu, da je formalno sicer bil direktor iz druge stranke, recimo Ljudske stranke, dejansko pa po mojih informacijah so odločali čisto vse v LDS-u, čisto vse [[....]] [[nerazumljivo.]] [[...]], ki so prihajali direktorju na mizo, kaj mora narediti. Takšno stanje je povzročalo neracionalnost, razsipnost. In tu moram jaz reči, to je vaša krivda, da je takšno, da je slovenski kilometer avtoceste dražji, kot je drugod ali, recimo, da so Hrvati imeli hitrejši tempo izgradnje avtocest. To je ustrezalo zato, ker so gradbeno operativo imeli tudi totalno v rokah in koristi od gradbene operative, ki je bila zainteresirana, tista, ki je doslej pobrala vsa oddana dela, je zainteresirana, da se ta program vleče v nedogled, ker dva, tri tista velika podjetja so s tem zagotovljena. Drugo, kar pa je tudi v skladu s programom teh dveh strank, da Prekmurje, Soška dolina, Kozjansko, Bela krajina, Kočevsko trajno ostanejo nerazvite province Slovenije. In sedaj to na vsak način skušajo doseči, da ne bi prišlo ožilje, ki omogoča razvoj v te kraje. Da bi tam ostali, da tam ne bi bilo podjetja, ki bi vlagala tudi v tehnološko zahtevna delovna mesta, z veliko dodano vrednostjo, da bi to ostalo vse v centru Slovenije. Oni nasprotujejo temu, da bi se ta področja Slovenije približala, da bi se tu nek demografski razvoj, nek skladni razvoj omogočil. Na vseh področjih je politika enaka. In tu moram reči tudi to, da jaz razumem vse, kar tu zagovarjajo, ko nasprotujejo sprejemu neke razvojne strategije, večjemu razvoju, omogočanju večjega razvoja tudi drugih delov Slovenije. Razumem, da je njihov nekdanji predsednik izstopili iz takšne stranke. Dejansko je bil že itak vedno pod pritiskom, ker so bili ti ozki lobiji vedno znotraj in seveda je šel iz tega, normalno. Toliko transparenten in toliko je predsednik vseh Slovencev, da tega ni mogel več zdržati. In še bolj se čudim, da takšno politiko podpira tudi poslanec iz Maribora, Milan Petek, ki je prej nastopal. Glejte, tako pomembni odseki v Mariboru, Maribor je dobesedno blokiran s projektom Slivnica, Zrkovska cesta, most, potem Slivnica, Gruškovje, kar razbremenjuje Maribor in mu omogoča, da se bo lahko razvijal. In njihov poslanec, ki je bil kandidat za župana in ga mislijo zopet kandidirati za župana v Mariboru nasprotuje temu. Treba je pozvati Mariborčane, kaj jim LDS ponuja. Kandidata, ki jih skrbi samo za center, kandidata, ki je proti razvoju Maribora, ki pljuva v mariborsko skledo. Jaz se temu čudim, da je sprejel takšno vlogo znotraj LDS-a in da se kaj takega tu zagovarja.
Gospod Jerovšek, saj se nihče ne drži teme, ampak vi ste pa vendarle šli zelo daleč.
To je zelo v skladu. In seveda moti jih tudi to, moti jih glede finančne konstrukcije in vsega tega, da je ta vlada uspela finančno zelo hitro konsolidirati državo, da ima finančne kazalce, da je inflacija tako padla, da so gospodarski kazalci ugodni in da je seveda možno dobiti kredite po bistveno boljših pogojih, kot so jih lahko oni dobili, ko se ni nikamor premaknilo. Jaz razumem, da vas to zelo moti. Ampak dejstva so drugačna. In cest nam ne bo odnesel iz države nihče. Če bomo s cestnim križem, s temi osmi, pa Koroška je zapostavljena, kot ne vem kaj, pod vami. Vi ste za to, da to ostane trajno tako. Če bomo s tem približali razvoj, delovna mesta z visoko dodano vrednostjo, bomo največ naredili in ta denar se bo lahko vračal. Poglejte Hrvaško, kako hitro gradi ceste in vsaj na tem primeru bi se morali zavedati, da pravzaprav nas v okolici prehitevajo, da ste imeli zgrešeno politiko, da ste povzročili dragi kilometer avtoceste. Še enkrat, takšen amandma, ki so ga predlagali, je škodljiv, še posebej se nam zdi, da vas bode v oči, da bo kohezijska sredstva možno porabiti za razvojna mesta, za marsikaj razvojnega. In sedaj pravite, kohezijska sredstva. Uporabili jih bomo za druge namene, da bomo Slovenijo razvili. To bomo pa zgradili tudi iz drugih sredstev. In še enkrat pravim, seveda čaka slovensko vlado in sedanjo politiko, da zmanjša tudi oziroma zagotovi transparentnost porabe teh sredstev, da bo kilometer slovenske avtoceste cenejši, kot je bil pod vladavino LDS-a. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Anderlič. Pripravi naj se Miro Petek.
Saj bomo verjetno še marsikaj slišali, tudi da sonce vzhaja kje drugje, kot smo bili do zdaj vajeni. Ampak ko govorite o tem, gospod Petan in gospod Jerovšek, "veljaki iz LDS, listki so prihajali", pridite s podatki, povejte, kdo, kje, zakaj, kdaj. Ne pavšalno obtoževati za nazaj. Rezultate prejšnje vlade, prejšnjega obdobja so vsi videli, rezultati so tukaj, lahko jih izmerimo, lahko preverimo in ni kaj. Ampak jaz razpravljam o zakonu o soglasju, kjer že drugi dan sprašujem, zakaj se ne spoštuje zakona o zagotovitvi namenskih sredstev za graditev državnih cest, določenih z nacionalnim programom izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji. Po tistem, ko smo spremenili javne finance oziroma sprejeli zakon o javnih financah, smo v letu 1998 sprejeli, prvič, zakon, ki je nadomestil zakon o bencinskem tolarju. Leta 2002, gospod Jerovšek, bili ste tukaj, smo sprejeli, da bo država zagotovila v proračunu za leto 2003 37 milijard, v letih po 2003 pa realno tudi toliko, iz naslova vkalkulirane cene v ceni bencina, zato da bomo v Sloveniji gradili avtoceste. Zakaj kršite ta zakon? Zakaj namesto tega zakona prihajate z bianco poroštvi za nedoločen čas, za nedoločene obsege? Do zdaj so vse zadolžitve imele konkreten naslov, konkreten rok in tudi ta državni zbor jih je odobraval. Vse je pregledno, vse je jasno. Samo to vprašanje se zastavlja. In ob tem, ko mi rečemo, ne milijardo, dajmo 500 milijonov, omogočimo Darsu, da vse tisto, kar lahko letos, drugo leto naredi in je nujno narediti, da se za to tudi zadolži, da pa v tem času pogledamo vse, vključno s tem, kako se realizira ta zakon o zagotavljanju namenskih sredstev, o tem, kakšne so pogodbe, ali so še kakšne druge možnosti. In nihče ne reče, da jutri, pojutrišnjem - bilo je že v torek tu rečeno, da boste prihodnje leto prišli s 300, 350 milijoni evrov. Torej, pomeni, da ta številka, za katero se danes zadolžujemo oziroma dajemo možnost za zadolžitev, ni dokončna - in verjamem, da je prav, da ni dokončna -, tudi pri točki 3 se bomo pogovarjali o tem, da bomo s tem letnim programom dali soglasje, da Dars pripravi vse potrebno za izdajo vrednostnih papirjev, zato da bo reprogramiral že najete kredite. Torej, cestnine in tisti viri, ki prihajajo iz naslova gospodarjenja, upravljanja z avtocestami, do sedaj zgrajenimi, niso zadosti, da bi to pokrivali; toda o tem bom govoril pri naslednji točki. Samo to je vprašanje. In jaz odkrito in pošteno povem, ta številka 500 milijonov je ravno tako na pamet, kot je na pamet milijarda. Ker vseh vprašanj, kolikor jih je bilo tukaj postavljenih, in na odboru, in v torek itn., je kar nekaj, odgovorov pa žal nekako ne dobimo. Jaz bi rad samo enega, zakaj se ta zakon ne spoštuje in se namesto tega zakona prihaja z zakonom o poroštvih. To je tisto, kar je za mene bistveno, in pa, rad bi videl, da bi kljub vsemu kdo pojasnil, kdaj bo tista točka, ko bo ta milijarda kreditov odobrenih, tudi začela dajati plus in kdaj se bo obrnilo iz zadolževanja v racionalnost projekta.
Hvala. Besedo ima gospod Miro Petek. Pripravi naj se gospod Pukšič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vsem lep pozdrav! Ta zgodba okrog slovenskih avtocest ima že precej dolgo brado. Več kot četrt stoletja se o tem pogovarjamo. To poroštvo za kredit za milijardo evrov pomeni le dokončanje 90% osnovnega programa. Torej manjka še 10%. Če to številko razpolovimo, pridemo do teh 500 milijonov evrov, o katerih ta čas govorimo in o amandmaju LDS. In to na drugi strani pomeni, da se to dokončanje slovenskega avtocestnega križa, s katerim imamo velike križe in težave, še podaljša v prihodnost. In seveda, kje je potem tretja in tako imenovana četrta razvojna os? Po moji oceni je potrebno čim prej končati ta avtocestni križ ali pa se odločiti za drugo varianto, da z gradnjo avtocestnega križa enostavno prekinemo in pričnemo z gradnjo tretje razvojne osi. Verjetno to ne bi bilo modro, čeprav je v mojem interesu, da pride čim prej do gradnje tretje razvojne osi, ki bi povezala odmaknjeno Koroško s preostalim delom Slovenije. Kjer ni cest, kot je na Koroškem, kjer imamo predvsem kolovoze ali drče, tam je razvoj zaostal. Tam ni perspektivnih podjetij, kar imamo primer na Koroškem. Regija se stara, mladi odhajajo, gredo študirat v Ljubljano, Maribor in nazaj ne pridejo več. Za razliko od mojih kolegov pa mislim, da tretja razvojna os ni ogrožena. Perspektiva tretje razvojne osi je v prihodnji finančni perspektivi. Nekateri projekti na tretji razvojni osi se že delajo, delajo se razne variante. Kmalu se bo začelo umeščanje v prostor. In tako imenovano Žagarjevo ministrstvo je nedavno za to tretjo razvojno os že namenilo več kot 200 milijonov tolarjev. Korošci imamo do A2, do avtoceste na avstrijskem Koroškem od 10 do 15 kilometrov. Do prve avtoceste v Sloveniji imamo od 70 do 80 kilometrov, kar je nevzdržno. Minuli teden je bilo precej govora iz vrst opozicijskih poslancev, kako so nam koalicijskim poslancem v vladi polomili prste. Jaz imam prste še vse cele, glasoval bom za ta zakon, tako kot sem glasoval pred meseci za amandma opozicijskih poslancev, s katerimi smo namenili dodatnih 150 milijonov tolarjev za obnovo avtoceste od Arje vasi do Velenja. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Pukšič, pripravi naj gospod Žnidaršič.
Hvala lepa, gospod predsednik, lep pozdrav gospodu ministru, državnemu sekretarju s sodelavci, seveda kolegicam in kolegom. Pravzaprav če bi tisti, ki so zadnjih 12 let imeli oblast v rokah, se držali sprejete zakonodaje, potem danes zagotovo ne bi bilo potrebno razpravljati o tem poroštvu in o izgradnji avtocestnega programa. Če se spomnimo let nazaj, tam od 1996. leta do leta 1999, je bil zakonodajni nacionalni program izgradnje avtocestnega križa. Potem se je to spremenilo, ker se je ugotovilo, da ni dovolj denarja. Ampak seveda to je bila samo navidezna ugotovitev. Dejansko je denarja bilo po marsikateri strokovni študiji dovolj, vendar je bil popolnoma nepravilno porabljen. In so se gradile takšne variante, ki so bile dražje oziroma delalo se je tako, kot je narekoval gradbeni lobi, ne pa tako, kot stroka in kot bi bilo za državljanke in državljane te države najbolj upravičeno ekonomsko. In danes bi imeli tudi ta področja bistveno v večji ekspanziji razvoja, kot pa so danes, ker če se pride do nekaterih področij samo po kolovozu. Potem je bila sprememba tega programa tam do leta 2004. In tudi do leta 2004 se ta program ni realiziral. Program iz leta 2004 do 2008 predvideva nekako zaključitev tega dela s tem, da so nekateri odseki celo premaknjeni do leta 2013. Hvala bogu, lahko rečem, da so državljanke in državljani dobili sedaj drugo koalicijo, drugo vlado, ki bo ta program iz leta 2013 premaknila v današnji realni čas. Dejstvo je, da tam, kjer ni razvite infrastrukture, ni seveda nobenih možnosti razvoja. Infrastruktura je osnovni pogoj. Tega so se zavedali celo Hrvatje, kljub vojni, dolgoletni vojni in seveda katastrofalno slabemu gospodarskemu položaju. Če so kaj naredili so zgradili avtocestno povezavo. In če bi bivša vladna koalicija to naredila v tistem času, ko je bila bistveno bolj ugodna klima, bi seveda danes lahko govorili o bistveno boljših gospodarskih kazalcih na vseh področjih, predvsem pa seveda ob bistveno manjši brezposelnosti, sploh kar se tiče Štajerske in Prekmurja. Čudno in žalostno je, da je bilo toliko poslancev iz prekmurskega in mariborskega bazena, pa vendar je ta del dobil daleč najmanj po osnovnem nacionalnem programu, da se je seveda pozabilo popolnoma na Koroško. Če bi tako nadaljevali, potem bi Haider prišel celo na to stran postavljati kakšne svoje table in povečevati svoje ozemlje, v nasprotju seveda z vsemi pravnimi akti, ampak nekaterim je na tem svetu dovoljeno vse. Edina sreča je, da tisti, ki ne spoštujejo, ki ne delajo za dobrobit naroda, katerega zastopajo, da tisti zelo hitro priletijo na smetišče zgodovine in se jih zelo hitro pozabi in povozi. Danes je jasno treba povedati, da če hočemo nadoknaditi to, kar je bilo zamujeno, se ne da delati s kazalcem, ki kaže na šesto uro, ampak se seveda to da delati le z denarjem in seveda s pametno politiko. Pri tem programu jo je ta vlada pokazala in jaz sem seveda vesel, da bomo zamujeno v čim krajšem možnem času tudi nadoknadili. Zato seveda tega amandmaja ne bom podprl.
Hvala. Besedo ima gospod Žnidaršič. Pripravi naj se gospod Mikolič.
Hvala lepa za besedo. Kolegice in kolegi! Mi bomo podprli zakon in seveda ne bomo podprli amandmaja, ki znižuje obseg zadolževanja, ker mislimo, da je avtocestni križ treba nujno končati, kot je predvideno, v čim krajšem času, ker gre pač za naložbo v našo prihodnost in naš razvoj. Seveda je številka zelo visoka, vendar avtoceste so drage in treba jih je zgraditi čim prej, ne glede na to, da bo potem dolga leta treba plačevati kredite. Pri tem seveda ni nepomembno podpirati dejstva, da je treba pobrati vso cestnino, ne samo tisti del, ki jo pobiramo sedaj. Resnično državljani, ki bi lahko očitali poroštvo za visok kredit države za gradnjo avtoceste, želijo, da bi brez tega poroštva zgradili avtoceste, da bi se po njih vozili brez cestnine in seveda na ta način ta stvar ne gre. Resnično mi zbiramo denar že po dveh drugih naslovih, ampak tega je premalo. Če hočemo, da bodo ceste narejene v doglednem času, je treba to zadolžitev storiti in avtocestni program izpeljati do konca. Pri tem seveda bomo mi vedno znova podpirali tiste napore, ki so usmerjeni v racionalno porabo avtocestnega denarja pri izgradnji avtocest, za katere mislimo, da se kakšenkrat gradijo na najdražji možni način. Pri tem ni nepomembno, na primer, da bo v Trebnjem avtocesta po izjavi predsednika Darsa kar za 10 milijard dražja samo zato, ker bo šla po sredini hriba, namesto da bi šla po dolini. Tudi sam sem zagovarjal varianto, ki bi šla po pobočju, vendar dovolj nizko, da ne bi bistveno podražili gradnje. Sedaj sprejeta varianta gre tako rekoč po sredini planine. Po izjavi predsednika Darsa je najmanj 10 milijard dražja. Sam sem prepričan, da bi to zadevo, če je res tako, kazalo še enkrat premisliti in denar porabiti smotrneje za enako dolžino avtocest; tudi če pri tem v celoti ni soglasja s strani tistih nekaj, ki jih ta stvar neposredno tam zadeva. Nacionalni interes je, da dobimo avtoceste čim prej in da so hkrati čim cenejše. Pri tem osebni ali ozki interesi ne bi smeli prevladati. Seveda se pri tem navezujem tudi na ugotovitev računskega sodišča v preteklosti, ne samo v tekočih poročilih. Pogosto je računsko sodišče opozarjalo na milijardne pogodbe, ki so bile podpisane v nasprotju z veljavnimi pravili, na način, da je, recimo, na pogajanjih za določen avtocestni odsek zmagal najcenejši ponudnik, potem je bila pa pogodba sklenjena za nesorazmerno višjo vrednost. Tako da je potem postal ta ponudnik najdražji, če odštejem podražitve, ki so v toku gradnje povečevale strošek. Mi se zavzemamo za to, da se najame potrebno količino kredita, da se avtoceste končajo, da se ta kredit čim racionalneje porabi, da se pri tem čim več cestnine počrpa za to, da bi čim manj tega kredita postalo javni dolg in da se izvajajo konsekvence nad vsemi tistimi, ki bi zavlačevali, ki bi neracionalno porabili denar ali pa ki bi nezakonito delovali na področju velikih javnih sredstev, če lahko temu tako rečem, pri uresničevanju tega zelo pomembnega projekta. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Mikolič.
Hvala za besedo. Prisrčno pozdravljeni! Jaz amandmaja ne bom podprl, iz preprostega razloga, ker če bi ta amandma sprejeli, bi dejansko podrli finančno konstrukcijo planirane izgradnje avtocest od 2006 do 2010, glede na dano soglasje Darsu za najetje kredita, ki smo ga v torek v državnem zboru sprejeli. Finančna konstrukcija je narejena in med ostalimi viri je tudi vir milijarda in 30 milijonov evrov kredita. Res je, da se finančna sredstva iz proračuna zmanjšujejo, toda povečujejo se finančna sredstva za državne ceste. Jaz to pozdravljam, ker se je pretekla leta to področje popolnoma zanemarilo. Jaz se, spoštovane kolegice in kolegi bivše oblasti, ne bi preveč hvalil, koliko smo pa v preteklosti namenili finančnih sredstev za avtoceste iz proračuna. Seveda ste jih pa kar veliko. Ampak ravno to drugo področje se je pa popolnoma zanemarilo, in bi vas lahko danes vprašal, če ni v tistem obdobju, ko je še bilo pravzaprav zanimivo, glede na atraktivne koridorje ali pa trase v Sloveniji, se takrat odločiti za drugačen način financiranja in podeliti kakšno koncesijo oziroma na osnovi zasebnega in javnega partnerstva kakšen del avtoceste zgraditi. Takrat je bilo še to aktualno oziroma atraktivno, danes je vprašanje, ali bo možno to uporabiti. Mislim tudi jaz, da je edino še morda ta Phyrnska cesta aktualna na ta način financiranja. Res je, da obstaja alternativni vir, evropska sredstva. Ampak bi rad opozoril tudi na to, da nekateri, predvsem kolega Cvikl in kolega Lahovnik sta na veliko debatirala glede tega, kako bi vključili ta sredstva oziroma tistih 28% evropskih sredstev v izgradnjo avtoceste. Ampak bi vas rad opozoril, da nekateri malo mešate jabolka pa hruške. 4 in pol milijarde evrov je za naslednjo finančno perspektivno oziroma tistih 900 milijard, ko na veliko razlagate, ali je to 1080 milijard, ampak nekako je to razdeljeno tudi po področjih. Samo 2.1 milijarde je ogromno sredstev namenjenih za to področje, ne moremo govoriti, da bo varstvo okolja oziroma razvoj podeželja, ker je planirano na primer 939 milijonov evrov ali pa skoraj milijarda pa človeški viri, ker je 645 milijonov evrov, da je to tudi za to konkretno infrastrukturo. Jaz ne vidim problema v tem, da namenimo evropska sredstva za prave programe, prave projekte in veste, da nas čaka še veliko obveznosti na posodobitvi železnic. Saj pravzaprav danes se lahko vprašamo, vsak evropski denar, če nam ga bo le uspelo pridobiti, in prepričan sem, da bo, mora biti namenjen za prave projekte, pa tudi za naša potomce, tako kot avtocesta je to tudi železnica. Vsekakor bomo v naslednji finančno perspektivi imeli ogromno dobrih projektov, kjer bomo lahko ta evropski denar izkoristili. Nekako ne morem razumeti, zakaj se celotna torkova razprava pa današnja razprava ravno s strani poslancev iz kluba LDS vrti ravno okoli tega, zakaj niso viri "ta pravi." Še enkrat, tako kot sem začel, finančna konstrukcija je narejena in mora biti, ne moreš projekta planirati za štiriletno obdobje brez zaključene finančne konstrukcije. Jaz smatram, da je prava in sem tudi trdno prepričan, da ta del kredita bi se tako, kot je bilo tudi večkrat rečeno, s kvalitetnim pobiranjem cestnin tudi vrnil. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Tanko. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Vsem prav lep pozdrav. Najprej mislim, da bi bilo prav, če bi bili v dvorani prisotni tudi nekateri bivši ministri, ki so sprejemali določeno zakonodajo s področja avtocestnega programa in da bi morda tudi s te strani slišali, ali gre v primeru, ki ga obravnavamo, dejansko za spremembo kursa, kot je bilo prej rečeno s strani enega od poslancev Liberalne demokracije, ali na tem področju ne gre za spremembo kursa. Najprej bi rad ugotovil, da gre pri stališčih Liberalne demokracije do tega konkretnega zakona o soglasju za najem kreditov Darsa za nedoslednost. V preteklih dnevih smo slišali veliko razprav o tem, da dejansko zakon o poroštvu za milijardo evrov ni potreben, ker pod določenimi pogoji bi Dars moral biti sposoben te kredite odplačati, in to brez kakršnegakoli najema oziroma sprejema zakona o poroštvu, ki ga imamo zdaj pred sabo. S konkretnim amandmajem pa so v Liberalni demokraciji, v katerem predlagajo znižanje, nekako priznali, da so zakoni o poroštvu za najem kreditov vendarle potrebni, da se jim ni mogoče izogniti. In v tem delu vidim dejansko nedoslednost. Druga nedoslednost je tudi v tem, da je neodgovorno, v torek smo sprejeli zakon o najemu kredita oziroma smo dali soglasje za najem kredita za milijardo 30 milijonov evrov, sedaj pa želite, da damo samo za polovico tega zneska oziroma manj kot polovico tega zneska soglasje. Mislim, da je pristop sporen in ne more tak način dela prispevati k odgovornemu ravnanju z javnimi financami in tudi ne k odgovornemu ravnanju in korektnemu odnosu do izgradnje avtocest Republike Slovenije. Drugo, kar bi rad povedal, je, da je ta državni zbor in ta država sprejela do sedaj 23 kreditov o zakonu o zadolževanju in prav toliko poroštev, zakonov o poroštvih. Zanima me, v čem je pravzaprav bistvena razlika med prejšnjimi mandati na tem področju in tem mandatom. 23 zakonov smo sprejeli za zneske v višini milijarde 900 tisoč evrov. In mislim, da je v tem konkretnem primeru na nek način potrebno ohraniti tudi nek nivo razprav, tudi nek nivo odnosa do materije, ki jo obravnavamo. Volitve v tem primeru ne morejo pomeniti tolikšne spremembe kurza, kot smo mu danes priča, ker to pomeni v bistvu samo sprenevedanje. Skratka, spremembo kurza vidim še na enem drugem področju. Če pogledamo magnetograme razprav v prejšnjem mandatu, tako bivše predsednike vlad, tudi nekatere ministre, vedno je bilo poudarjeno, da je izgradnja avtocest medgeneracijski projekt, da to ni stvar enega obdobja ali enega mandata, ampak da gremo z nekim razvojnim projektom, z nekim investicijskim projektom tudi v breme prihodnjih generacij. Temu v bistvu ni nihče posebej nasprotoval, ker vemo, da tega projekta drugače sicer ni možno zgraditi. Tudi krediti, ki so se najemali, so bili zelo dolgoročni, do leta 2025, 2030 so bili nekateri. Skratka, šlo je za zelo dolgo obdobje. Na to obdobje je bila prilagojena tudi dinamika, tudi viri oziroma finančna konstrukcija. Dejstvo je, da vsakič, ko se kdorkoli, gospodarska družba ali pa država odloči za najem kredita ponavadi ne najema kratkoročnih premostitvenih kreditov, ampak za investicijske projekte so običajni dolgoročni krediti. In tudi v tem primeru ni popolnoma nič drugače. Zanimivo je, da smo pred kakšnim letom obravnavali tudi študijo, ki jo je izdelal ekonomski inštitut pravne fakultete. Tam je bilo ugotovljeno, da tudi z bodočim zadolževanjem na tem področju ni posebnih težav z vračanjem obveznosti iz naslova najetih kreditov za izgradnjo avtocest. Problem je bil več ali manj samo v tem, da ni bila natančno definirana projekcija dinamike razvoja prometnih obremenitev teh novozgrajenih cest in zelo težko se je definiral tudi obseg zajema tega prometa. Skratka, ključna dva pogoja je za vračanje kreditov je zajem cestnin, tudi če se cestnine nič ne podražijo, ampak samo obseg zajema cestnin in tudi dinamika rasti prometnih obremenitev oziroma dinamike rasti prometa. In očitno je, da s 100% povečanjem obsega zajema cestnin, iz 60% na 90%, praktično pomeni to, da je projekt po finančni plati zaprt, da je vse te zadeve možno vračati pod vsemi temi pogoji. Nekoliko večja rast kot je ne vem, 2% ali 3% rast prometa pa tudi pomeni še bistveno olajšavo tudi na tem področju. Zadeva po tej plati ne bi bila vprašljiva. Dejstvo je, da je v tej študiji tudi napisano, da izgradnja avtocest bistveno pripomore k gospodarski rasti tako države Slovenije. Verjetno pa je še toliko večja ta gospodarska rast na področjih, v katere avtocesta posega, kajti prihaja do bistveno večjega podpiranja in tudi bistveno večje možnosti investicijskih posegov z drugih področij, drugih panog, ki dejansko pomenijo tudi nova delovna mesta, nove programe, nove produkte, nove vsebine in pa tudi bistven prispevek k stabilizaciji standarda in k stabilizaciji ali pa ureditvi tudi zaposlitvenih razmer na nekaterih področjih. S tega razloga se nam je zdela tudi primerna ali pa nismo posebej oporekali odločitvi vlade, da se predčasno zgodi tudi prekmurski krak. Se pravi, skrajšanje roka gradnje v primerjavi z resolucijo o nacionalnem programu izgradnje avtocest je 5-letno. Rok se je iz leta 2013 pomaknil na leto 2008. In prav zaradi razlogov, ki zadevajo gospodarski sistem, se nam je zdelo smiselno, da država tudi na tem področju pristopi in tudi omogoči tem mejnim in pa tudi ekonomsko šibkim, da se predčasno tudi odprejo in se s tem poleg prometnih zadev, ki jih tam bremenijo, dajo tudi pogoji za gospodarski razvoj. Se mi zdi pa pravzaprav zelo problematično, da smo leta 2004 sprejemali resolucijo o avtocestnem programu, da je bil ob sprejemanju te resolucije predlagan tudi amandma, in sicer za povezavo dolenjske ceste, to se pravi ceste, ki povezuje z avtocestnim obročem Ribnico - Kočevje. Na ta amandma je bila obešena celotna tretja razvojna os in tudi še nekateri drugi odseki, in da je bil v tem času tudi sprejeman zakon o ohranjanju narave z uredbo oziroma tako imenovana Natura 2000. Ta osnovni amandma je bil s tem zakonom in s to uredbo v celoti izločen in prekrit z naravovarstvenimi zadevami, ki sedaj onemogočajo realizacijo tega dela projekta. Zdi se mi pa v tem primeru pravzaprav neodgovorno od vseh tistih, ki ste sodelovali neposredno koalicijsko pri obravnavi in sprejetju tega zakona, ki je dejansko onemogočil eno veliko, več ali manj celotno povojno obdobje zaprto področje. In to področje, če se ne bo karkoli na tem področju uredilo, bo ostalo tudi še naprej zaprto. Jaz sam tega amandmaja, ki ga predlaga Liberalna demokracija, ne bom podprl, kajti zdi se mi nekonsistenten, ker glede na zakon, potrjen v torek, o najemu kredita v višini milijarde 30, se to poroštvo prepolavlja in v bistvu na nek posreden način tudi onemogoča realizacijo projektov in tudi razpise projektov za preostanek 500 milijonov evrov. Mislim da je, bi rekel nedopustno, ker v tem konkretnem primeru ni predložila, kateri so pa tisti cestni odseki, ki si tega poroštva ne zaslužijo. V zakonu, ki smo ga sprejemali v torek, je bila napisana specifikacija vseh cestnih odsekov, ki jih osnovni zakon in poroštveni zakon pokrivata. In niti v torkovem niti v tem amandmaju ni napisan odsek, ki naj bi ga črtali oziroma za katerega naj tega poroštva ne bi izdali. To se mi zdi neodgovorno. In glede na to vašo doslednost, ki jo vedno poudarjate, bi bilo zelo korektno, da bi naredili specifikacijo tistih odsekov, ki si poroštva na zaslužijo. Mislim, da je zakonska rešitev in pristop vlade v redu, ni popolnoma nič drugačen, kot je bil pristop do avtocestnega programa v prejšnjih mandatih. In tudi ta zakon, ki ga bomo potrjevali danes, ima vse predpisane obvezne sestavine, zato ga bomo tudi podprli. Hvala.
Hvala vam, kolega Tanko. Na seznamu ni več prijavljenih poslancev za razpravo. Zato sprašujem, ali želi glede amandmaja poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije še kdo spregovoriti? Ne vidim želje po razpravi, zato [[...]]Kolega Rop, izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, poslanke in poslanci! Velja nekaj reči o celotnem projektu. Torej, tako kot je postavljen [[...]]
Kolega Rop, dovolite, da vas opomnim. Vaš čas je potekel, zato vam ne morem dati besede.
Dobro, bomo pri obrazložitvi glasu.
Dogovorjeno. S tem zaključujem razpravo. Glasovanje o amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru točke glasovanj, pol ure po končani 29. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 20.55 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DRUŠTVIH. Ob tem vas opozarjam, da so za razpravo predvidene 3 ure in 48 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. V zvezi s tem zakonom pa je skupina desetih poslancev s prvopodpisanim Mirom Potrčem zahtevala, da državni zbor opravi splošno razpravo. Med nami je tudi minister za notranje zadeve, gospod Dragutin Mate, ki mu dajem besedo. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Vlada je pripravila nov zakon o društvih. Tako je pred nami zakon, za katerega menimo, da ga je treba temeljito prenoviti. S spremembami in s tem novim zakonom želimo vzpostaviti takšno pravno ureditev področja društev, ki bo primerljiva s sodobnimi evropskimi rešitvami in bo tudi uveljavljala načela, ki nam jih v svojih dokumentih priporoča Svet Evrope. Nedvomno gre za pomemben zakon, ki se tiče skoraj vsakega od nas, skoraj vsak od nas je vključen v katero od društev. V tem trenutku imamo v Sloveniji prek 19.000 različnih društev in je praktično vsako leto ustanovljenih novih tisoč društev, ki se registrirajo. Dosedanji zakon je potreben sprememb oziroma dopolnitev, med drugim tudi zaradi tega, ker je treba zakonodajo s tega področja uskladiti s področjem zakona o prekrških, ki zahteva uvedbo glob. Še eno zelo pomembno področje, zaradi katerega je treba sprejeti nov zakon o društvih, pa je tudi področje, ki do sedaj z zakonom ni bilo pokrito - to je področje možnosti zlorab društev glede pranja denarja, na kar nas je ne nazadnje opozoril tudi posebni odbor Sveta Evrope za ocenjevanje ukrepov proti pranju denarja in možnostjo oziroma povezavo z možnostjo financiranja terorizma. Predlog zakona prinaša naslednje poglavitne nove rešitve. Jasneje je opredeljen pojem nepridobitnosti društva, ki temelji v dejstvu, da se društvo ustanovi in deluje za doseganje nepridobitnega namena, presežke sredstev pa se ne deli med člane, temveč so namenjeni in se uporabljajo za name in za cilje društva, ki so opredeljeni v njihovih ustanovnih aktih. Pravnim osebam se omogoča, da ustanavljajo društvo ali postanejo njihovi člani, kar omogočajo skoraj vse za sodobne zahodnoevropske zakonodaje. Do sedaj tega naša zakonodaja ni poznala. Vpeljuje se splošna prepoved ustanavljanja društev z namenom razvijanja dejavnosti, ki je prepovedano z ustavo ali pa za izključno opravljanje pridobitne dejavnosti. Uvaja se tako imenovani spregled pravne osebnosti, ki naj bi preprečeval, da bi odgovorna oseba društva z namenom, da bi se društvo izognilo dolgovom prenašalo premoženje ali pričakovan prihodke na nek drugi subjekt in s tem poskušalo izigravati drugo davčno zakonodajo. V imenu društva bodo lahko v bodoče samo v slovenščini, kar seveda velja samo za tista društva, ki se bodo na novo ustanavljala, za stara društva ne bo pri tem nobenih sprememb. Zakon določa pravico članov in tistih, ki jim je bila prošnja za sprejem v članstvo zavrnjena, da pred sodiščem izpodbijejo odločitev organov društev, vendar le, če so pred tem izkoristili vsa pravna sredstva in vsa določila, ki jih imajo društva in šele po enem letu po sprejetju takšne odločitve. Poenostavljajo se pogoji za registracijo društva, zakon namreč dopušča oziroma opušča obveznost uvajanja overjanja podpisov ustanoviteljev, podatki iz uradnih evidenc se bodo pridobivali pri organu samem in društvom ne bo treba več prinašati teh potrdil. Zaradi spremembe sedeža društva pa ne bo več potrebno spreminjati temeljnega akta društva, kot je to bilo do sedaj. Zakon odpravlja omejitve za tujce in tuje pravne osebe pri ustanavljanju društev, kar je posledica vstopa Slovenije v Evropsko unijo. Društvo bo tudi v bodoče lahko opravljalo pridobitno dejavnost, če to ne bo izključna dejavnost, enako kot do sedaj bodo lahko društva ustanavljala podjetja. Zakon bo nadalje poenostavil računovodstva društev, se pravi društva z manjšimi prihodki, katerim zakon predvideva dvig nivoja sredstev, za katere bodo vodili enostavno knjigovodstvo oziroma če tako rečem, knjige prihodkov in odhodkov iz sedanje zakonodaje, kjer je to milijon, na dva milijona, enostavno knjigovodstvo se bo pa vodilo do pet milijonov. Uvaja se obveznost revizije računovodskih izdatkov za društva, katerih prihodki presegajo 200 milijonov tolarjev, revizija naj bi zagotavljala članom vpogled v zakonitost poslovanja društev. Povedati je potrebno, da je v Sloveniji samo 53 takšnih društev, ki presegajo 200 milijonov tolarjev dohodka in omeniti je treba tudi to, da s tem, ko uvajamo višji limit za vodenje, samo knjigo prihodkov in odhodkov, iz milijona na dva milijona, da je v tej kategoriji skoraj 50% vseh društev, ki jih imamo v Sloveniji registriranih. Zakon določa poenotenje ureditev statusa društev, ki delujejo v javnem interesu. S sprejetjem zakona bo mogoče pridobiti status tudi na področjih, kjer sedaj to še ni bilo mogoče. Zakon prinaša tudi konkretno posledico pridobljenega statusa, to je vrednotenje statusa na javnih razpisih za pridobitev sredstev iz državnega proračuna. Društvo bo lahko ob prenehanju preostalo premoženje preneslo na katerokoli nepridobitno pravno osebo razen na politično stranko. Zakon uvaja tudi možnost, da se za društva lahko predlaga prisilna poravnava ali stečaj. Novost je tudi prepoved delovanja društva, ki jo lahko izreče le sodišče za najhujše kršitve ustave ali pa za društva, ki opravljajo izključno pridobitno dejavnost, razen tega pa bi po zakonu prenehalo delovanje društva, ki bi dvakrat v petih letih pravnomočno bilo kaznovano za prekršek, ki kaže na dejansko opravljanje dejavnosti oziroma pridobitne dejavnosti društva in nobene druge dejavnosti. Hkrati zakon uvaja tudi inšpekcijski nadzor, kar je bila ena največjih pomanjkljivosti dosedanje zakonodaje. Z izvajanjem tega bo pa seveda inšpekcijski nadzor po predlogu zakona prišel na področje inšpekcije, ministrstva za notranje zadeve in seveda inšpekcije se bodo izvajale v skladu z zakonom o prekrških in ostalo zakonodajo. Hvala.
Minister, hvala za dodatno obrazložitev predloga zakona. Mi pa prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvo stališče nam bo predstavila poslanka Darja Lavtižar Bebler in sicer stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Poslanski klub LDS nasprotuje sklepu, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo. V splošni obravnavi pa opozarjamo na mnoga sporna vprašanja. Najprej glede predhodnih vprašanj. Pri splošni razpravi kaže načelno upoštevati, da veljavni zakon ni ovira za ustanavljanje in delovanje društev. Ni videti celovite potrebe za novi zakon, morebitne potrebne spremembe pa bi bilo možno uveljaviti preko sprememb veljavnega zakona. Novi zakon normira več in na drobnejše. Ni v zadostni meri upoštevana specifika društev. Poudariti kaže, da se s sprejetjem zakona nikakor ne mudi. Veljavni zakon je iz leta 1995, njegove spremembe pa še iz kasnejših let. Verjetno se precej bolj mudi pri nekaterih drugih zakonih, ki še kako usodno in bolj kot zakon o društvih vplivajo na položaj društev. Naj za ilustracijo omenimo anahronističen in zelo sporen zakon o športu. Kaj je hotel predlagatelj v predlogu zakona povedati s fragmentarnim in neizenačenim pregledom ureditev v drugih državah? K obrazložitvi predloga zakona ni priložena nobena analiza uresničevanja sedanjega zakona, ki bi pokazala, da je veljavni zakon naredil oziroma, da dela škodo glede ustanavljanja društev. Prav tako ni prikazano, v kolikšni meri predlog zakona, ki je obsežnejši, sledi splošnemu trendu zmanjševanja vmešavanja države v civilno sfero. Določbe o računovodstvu, računovodskih standardih in predložitvi letnega poročila, torej o finančnem poslovanju, bi bilo nujno poenostaviti za ogromno večino zlasti manjših društev. Sprejetje predlaganih določb prinaša veliko birokratizacijo, z veliko dodatno obremenitvijo društev in organov. Poenostaviti bi bilo treba tudi poglavje evidenc in ga po potrebi rešiti s podzakonskim aktom. Nenazadnje gre za neuravnoteženost zakona, ki nesorazmerno veliko pozornost namenja javnemu interesu, prenehanju društva, evidencam, prehodnim in končnim določbam. V kolikšni meri je skoraj 20 tisoč subjektov, ki praviloma nimajo zaposlenih profesionalcev, resnično sposobnih slediti zahtevam tega in mnogih drugih zakonov. Kaj nov zakon izpušča, kaj ureja drugače in kaj na novo v primerjavi z veljavnim zakonom. Tudi na ta vprašanja ni odgovorov. Društva so si zelo različna in sodijo v različna področja, denimo šport, kultura, humanitarna društva, četudi so v obrazložitvi predloga zakona nespretno grupirana. Obstoji cela vrsta nerazrešenih načelnih problemov, denimo glede ustanoviteljstva. V obrazložitvi predloga zakona predlagatelj med drugimi razlogi navaja, da prav nova možnost, da društva ustanavljajo tudi vse pravne osebe utemeljuje oblikovanje novega zakona. Res je sicer, da v večini primerljivih držav društvo lahko ustanovijo tudi pravne osebe, toda to ni zadosten argument za predlagano rešitev. Rešitvi nasprotujeta vsaj dva argumenta. Tradicija društev, kot instrument za uveljavljanje ustavne pravice državljanov do združevanja predstavlja v Sloveniji originalno rešitev neprecenljive vrednosti, ki ji skoraj ni moč najti primerjave v Evropski uniji denimo in predstavlja briljantno rešitev večjega dela problema organiziranosti civilne sfere. Ni mogoče zgolj parcialno in mehanično prenašati tujih vzorov brez njihovega celovitega poznavanja in upoštevanja naših posebnosti. Pri možnosti ustanavljanja društev s strani pravnih oseb je treba onemogočiti možnost, da bi profitne organizacije ustanavljale neprofitne organizacije, katerih cilj je ustanavljanje društev, preko katerih lahko profitne organizacije vodijo in uporabljajo društva za ustvarjanje in prelivanje dobička. Društvo lahko po predlogu zakona ustanovi tudi državljan tuje države, ki nima stalnega prebivališča v Republiki Sloveniji. V obrazložitvi ni zaslediti nobenega argumenta, zakaj tudi tujci, ki ne živijo v Republiki Sloveniji. Vsa društva niso enaka. Tudi sicer bi kazalo skrajno izostriti vprašanje, ali je res mogoče spraviti vsa društva v en koš. Tu gre za velike posebnosti posameznih področij, pa tudi sicer. Če omenimo le vprašanje meril, ki se nanašajo na javna sredstva, izključno amatersko delo, obseg sredstev, javna pooblastila, javni interes, delež poklicnega dela in podobno. Status društva v javnem interesu, na primer. Status podeli pristojno ministrstvo, ki ima veliko diskrecijsko pravico. Kriteriji za podelitev statusa pa so zelo ohlapni in splošni. Podelitev statusa bi morala potekati po vnaprej določenih in znanih kriterijih. Postavlja se vprašanje, ali takšen status res lahko podeli samo država. Predlog zakona ohranja pitijsko in povsem neustrezno opredelitev zveze društev. To institucijo bi bilo nujno temeljito razdelati, kar terja tudi praksa, ko prav zveze pogosto delujejo skrajno problematično, nelegitimno in nedemokratično. Nekatere zveze pa so zveze tako ali tako le formalno, v resnici pa centri klubske dejavnosti, naddruštvene dejavnosti in neredko tudi ogromnega premoženja, ki tudi omogoča absolutno podreditev dejanske civilne sfere. Pri obravnavi zakona je nujno upoštevati povezanost problematike z drugimi zakoni. Ne samo s tistimi, ki urejajo matično področje, temveč tudi z mnogimi drugimi, ki vsi skupaj definirajo položaj društev in posledično položaj civilne sfere. Posebej kaže izpostaviti problem davčne zakonodaje, ki je s svojo doslednostjo v resnici največkrat povsem nedosledna. Škoduje društvom in omejuje njihove potenciale ter posredno rojeva vedno nove pritiske na državna sredstva in prispeva k destrukciji enega najpomembnejših družbenih segmentov. Skratka, koncept predlaganega zakona je povsem nejasen ali, točneje, zmeden in zgrešen. Predlagani zakon ustanavljanja in delovanja društev ne olajšuje, temveč v bistvu otežuje in komplicira. Uveljaviti hoče večjo regulacijo glede notranjega nadzorstva v društvu, kar je za manjša društva lahko velik problem. Prav tako hoče uveljaviti podrobnejšo in strožjo regulacijo odgovornosti društev. Za zakonitost poslovanja društva, denimo, odgovarja poleg društva tudi zastopnik društva z vsem svojim premoženjem. Temeljni akt pa lahko določi tudi drugo osebo ali več oseb, ki odgovarjajo za zakonitost na posameznih področjih poslovanja društva, na primer za finančno poslovanje, za opravljanje določene dejavnosti društva in podobno. Upniki lahko dosežejo poplačilo svojih terjatev neposredno od odgovornih oseb društva, ki so namenoma v svojo korist ali v korist koga drugega zmanjšale premoženje društva ali preprečile povečanje premoženja, čeprav so vedele, da društvo ne bo moglo poravnati svojih obveznosti tretjim osebam. Postavlja se vprašanje, zakaj se postavlja strožja odgovornost za zastopnika društva, z vsem svojim premoženjem, kot jo predvideva zakon o gospodarskih družbah za poslovodje d.o.o. oziroma enaka odgovornost, kot jo imata s.p. in d.n.o. Predlagatelju tudi očitamo, da ni opravil zadostne predhodne javne razprave, ni upošteval velike večine pripomb in predlogov posamičnih društev in njihovih zvez in je tudi zato zakonski predlog neživljenjski in destimulativen za bogato društveno življenje v Sloveniji, ki ima zelo bogato tradicijo. Vladni predlog zakona o društvih, torej, po našem mnenju, prepričanju, ni primeren za nadaljnjo obravnavo in predlagamo, da se umakne iz zakonodajne procedure. Hvala.
Hvala vam, poslanka Darja Lavtižar Bebler, za podajo stališča poslanskega kluba Liberalne demokracije. Mi pa prehajamo na predstavitev stališča poslanske kluba Socialnih demokratov. Poslanec Dušan Kumer, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovan minister s sodelavci! Kolegice in kolegi! V poslanski skupini Socialnih demokratov predlagamo, da vlada kot predlagatelj umakne predlog zakona o društvih iz obravnave v državnem zboru in na ta način omogoči širšo javno predstavitev in soočenje mnenj in predlogov in da tvorneje sodelujejo pri oblikovanju samega predloga zakona tudi zainteresirana društva oziroma njihove asociacije, kot na primer Zveza društvenih organizacij Slovenije, ki združuje več kot 60% vseh društev v Sloveniji. Ne nazadnje bi bilo dobro, da se realizirajo nekateri dogovori, ki so bili sprejeti v lanskem letu, na primer dogovor na junijskem srečanju lanskega leta, da se po medresorskem usklajevanju v vladi v septembru mesecu sestanejo predlagatelji in predstavniki društev. Skratka, v poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da vloga društev v sodobnih, razvitih evropskih državah, nikakor ni zanemarljiva. Pri tem ne gre le za neke demokratične poglede, pač pa za zelo pragmatične razloge, ki vlade razvitih držav vodijo k stimulativni politiki pri zagotavljanju solidnih pogojev za delovanje nevladnih, civilnih organizacij, v katere seveda spadajo tudi društva. Na drugi strani pa je tudi res, da tradicija društev, tako kot je danes že bilo omenjeno, kot instrument za uveljavljanje ustavne pravice državljanov do vzdrževanja, predstavlja v Sloveniji neko svojevrstno originalno rešitev neprecenljive vrednosti, ki skoraj ni moč najti primerjave, na primer v državah Evropske unije, in predstavlja dobro rešitev večjega dela problema organiziranosti civilne družbe v Sloveniji. Zato seveda ni mogoče in ni smotrno zgolj parcialno in mehanično prenašati tujih vzorcev, brez celovitega spoznavanja in upoštevanja naših posebnosti in že doseženega na tem področju. Mnenje v poslanski skupini Socialnih demokratov je, da je zakon pomembnejši, kot zgleda na prvi pogled. Neposredno in posredno zadira v prvinske interese več sto tisoč državljanov. Zato si zasluži večjo pozornost. Tudi zato, ker bo zakon terjal ogromno dela tudi v sami fazi implementacije, tako v društvih kot v organih na državni ravni. Poudariti je potrebno, da se s sprejetjem zakona nikakor nikamor ne mudi. Verjetno se precej bolj mudi pri nekaterih drugih zakonih, ki še kako usodno in bolj kot zakon o društvih vplivajo na položaj samih društev. Naj za ilustracijo navedem davčno zakonodajo ali pa, tako kot je danes že bilo omenjeno, nekako neuporaben ali pa ne dobro rešen zakon o športu. Po mnenju poslanske skupine Socialnih demokratov sedanji predlog zakona odpira še vedno nekatera pomembna vprašanja, ki bi se jih dalo bolje rešiti. In prav zaradi tega predlagamo, da se dialog za samo pripravo predloga zakona podaljša. Naj naštejem nekatera ta vprašanja. V delovnih fazah je predlagatelj med drugimi razlogi navajal, da prav nova možnost, da društva ustanavljajo tudi pravne osebe, utemeljuje oblikovanje novega zakona. Sicer je novi zakon to pravico omejil na neprofitne pravne osebe, kar pa predstavlja le delno razumljivo dikcijo in vseeno neke vrste problematičen kompromis. Namreč, ta ureditev je direktno prenešena iz tujine. Prav tako bi bilo smotrno na novo preučiti vprašanje, ali je res mogoče vsa društva opredeliti v enem zakonu in jih na ta način po svoji vsebini, po svojem načinu delovanja, po svoji problematiki izenačiti. Tu gre le za velike posebnosti posameznih področij. V ta kontekst spada tudi vprašanje javnega interesa. Namreč, konec koncev imajo prav tisti, ki trdijo, da je delovanje vseh društev po svoje tudi najširše razumljeno kot delovanje v javnem interesu. Če pa temu ni tako, potem je potrebno bolj natančno in nedvoumno v zakonu definirati, katero društvo deluje reprezentativno v javnem interesu in katero ne, ali pa to dikcijo ali to opredelitev izpustiti. Naslednje vprašanje, ki je pomembno, je vprašanje neprofitnosti. Rešitve v predlaganem zakonu so delno sprejemljive, zanemarjen pa je problem društev, tu predvsem opozarjamo v poslanski skupini na športna in kulturna društva v katerih dominira tako imenovan "money" pol profesionalizem ali pa profesionalizem. Problem delitve ustvarjenih sredstev ni mogoče omejiti zgolj na delitev presežka in doseženega dobička. Po ugotovitvah ministrstva za notranje zadeve predstavljajo na primer športna društva velik del sedanje registriranih društev. Če je podatek pravilen, med manj kot 19.000 društvi je več kot 6.000 športnih društev. Prav tako pa je moč ugotoviti, da so prav športna društva zelo specifična na področju pridobitvene dejavnosti, saj športne organizacije pridobivajo večino sredstev za programe in za svoje delovanje na trgu in svojo lastno dejavnostjo. Po podatkih zavoda za šport predstavljajo javne finance med izdatki za šport, pred tremi leti so predstavljale 11, 32%, zdaj predstavljajo 12,18% vseh izdatkov, vse ostalo si te športne organizacije pridobijo s tako imenovanimi zasebnimi viri. Prav zaradi tega je pogled s strani športnih organizacij, predvsem na obdavčenju dejavnosti, še posebno izostren. Še posebej takrat, ko jih obiščejo davčni inšpektorji, kajti obravnavajo jih na isti način in podobno kot gospodarske subjekte. Zato bi morda v prehodnih določbah bilo smotrno opredeliti, da se tista društva, ki imajo visoke prihodke in so ti prihodki v več kot 50% pridobljeni z eksternimi storitvami, preoblikujejo v gospodarske družbe. Bolj jasno in razumljivo bi bilo potrebno v zakonu zapisati pri ustanavljanju društev, da je s strani pravnih oseb potrebno onemogočiti možnost, da profitne organizacije ustanavljajo neprofitne organizacije, katerih cilj je ustanavljanje društev, pri katerih lahko profitne organizacije vodijo in uporabljajo društva za ustvarjanje in prelivanje dobička. Omejitev zgolj na društvo, katerega izključna dejavnost je pridobitna dejavnost, je prešibka definicija in dikcija, da bi lahko nepridobitnosti posledično izvajali resnejše pozitivne posledice za društvo. Izkazalo se bo, da je vselej mogoče prikazati vsaj kakšen odstotek nepridobitne dejavnosti, s čimer je definicija sama in dikcija pokrita. Morali bi torej prepovedati ustavljanje društev, katerih pretežna dejavnost je pridobitnega značaja. Naj dam za ilustracijo primer, ki ga je kolega Pivec že pred leti, ko je bila ta diskusija, izpostavil. Namreč, obstaja vrsta klubov, ki izvajajo nočne programe s plesalkami kot nepridobitno dejavnost, ki dodajo še gostinsko in drugo ponudbo in je seveda definicija pokrita. Tudi rešitev v zvezi z inšpekcijsko službo za društva, ustanovljena pri ministrstvu za notranje zadeve, ne zagotavlja operativne učinkovitosti, namreč, ker gre za več kot 18 tisoč subjektov je smotrneje, da to nalogo opravljajo občinske inšpekcijske službe oziroma te službe na upravnih enotah. Težko bo namreč ta inšpekcijski nadzor opravljati centralizirano, s centralizirano službo iz Ljubljane. Glavni motiv delovanja društev ni želja po delitvi dobička, kar velja za gospodarske subjekte, pač pa za delovanje drugih, predvsem družbeno gledano širših vrednot. In prav tukaj je ključna razlika, ki je ne smemo prezreti. Z nepridobitno dejavnostjo ne razumemo tistega delovanja, med katerimi se ne ustvarja dobička ampak tisto, kjer se razlika med prihodki in odhodki ustvarja, vendar se ne deli niti med člane, niti si ga ne sme deliti uprava ali vodstvo ali kateri drug organ društva, ampak se dobiček ali presežek lahko uporabi le za financiranje dejavnosti oziroma namena, zaradi katerega je bila ustanovljena pravna oseba društva. In to je tisti razlog, da je nemogoče na isti način obravnavati društvo in gospodarski subjekt. Prav tako je potrebno določiti krog, ali je to leto ali dve, da se ugotovi, ali je društvo pridobitno ali nepridobitno. Ob sami ustanovitvi društvo še ne opravlja dejavnosti in se ga težko lahko oceni in razvrsti, ali je pridobitno ali nepridobitno, ampak je to možno storiti na primer pri prvem obračunskem obdobju, zato menimo, da taki način definiranja, kot je v zakonu sedaj opredeljen, ni najprimernejši. Skratka, da zaključim. Mnoga društva delujejo v javnem interesu, kar zakon o društvih in druga področja zakonodaje podrobneje urejajo, iz česar je mogoče zaključiti, da mora imeti skupnost, se pravi, družba pri opredeljevanju pridobitne dejavnosti drugačen odnos do društev, kot pa jih ima do gospodarskih subjektov. Tega odnosa pa ni mogoče rešiti le z zakonom o društvih. Bistveno za položaj davčnega zavezanca mora biti namen, za katerega so porabljena sredstva iz dejavnosti, ne način, na katerega so bila sredstva pridobljena. Torej, če sem konkreten in pragmatičen. Ravno tako pomembno, kot sprejeti nov zakon o društvih, je treba popraviti določbe zakona o davku od dobička od pravnih oseb, po kateri so davčni zavezanci tudi zavodi in društva in opredeljeni kot pridobitne organizacije, kadar opravljajo pridobitno dejavnosti, zato s svojo doslednostjo davčna zakonodaja v resnici največkrat ravna nedosledno, društvom prej škoduje in omejuje njihove potenciale in poredno rojeva vedno nove pritiske na vedno večja državna sredstva. Skratka, v poslanski skupini Socialnih demokratov predlagamo, da se le da možnost, da se ta dialog podaljša, zato predlagamo, da vlada umakne predlog zakona iz procedure, tudi zaradi razloga, bom citiral iz lanskega sestanka, ki je bil 16.6.2005, ko so se sestali predstavniki društva in predstavniki ministrstva za notranje zadeve in je predstavnica ministrstva med drugim dejala: "Glede na to, da dialog med vlado in civilno družbo še ni v celoti izpostavljena in še ni dokončno določeno, na kakšen način naj bi v bodoče potekal, je potrebno počakati do odločitve, kako bo komunikacija ponovno vzpostavljena in ga bo možno nadaljevati." Predlog zakona o društvih naj ne bi bil sredstvo za pogojevanje samega dialoga temveč naj bi se ga dialog oblikovalo tako, da bi zadostil potrebam samega društvenega sektorja in potrebam po urejenosti področja kot takega." Zaradi navedenega je predlagala, da se v začetku septembra, ko bo zagotovljena uskladitev stališč vseh ministrstev, o predlogu z društvi ponovno opravi razprava in sicer o konkretnih vprašanjih. Kolikor sem informiran te razprave do danes konkretne ni bilo in preprosto predlagamo, da se ta razprava opravi. Hvala.
Hvala vam, kolega Kumer. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil poslanec Anton Kokalj. Izvolite.
Predlagatelj, vlada Republike Slovenije bi s predlaganim zakonom vzpostavila takšno pravno ureditev področja društev, ki bo primerljiva s sodobnejšimi evropskimi ureditvami in bodo uveljavljena načela, ki jih opredeljuje svet Evrope za promocijo razvoja in krepitve nevladnih organizacij v Evropi. Zakon bo odpravil ovire za ustanavljanje društev za pravne osebe zasebnega prava in tujce, ki nimajo prebivališča v Republiki Sloveniji, ter določil pravne okvire delovanja tujih društev v Republiki Sloveniji. Zakon tudi poenostavlja pogoje za registracijo društva ter jasneje opredeljuje postopek registracije. Poenostavil bo vodenje računovodstva, s tem, da bo povišal prag za vodenje poenostavljenega enostavnega knjigovodstva z enega na dva milijona tolarjev. Izenačil bo pogoje uveljavljanja statusa društva v javnem interesu. Odpravil bo nekatere omejitve pri razpolaganju s premoženjem društva ob njegovem prenehanju. Zakon vzpostavlja tudi nekatere mehanizme, ki bodo v večji meri zagotavljali, da bo pravno organizacijska oblika društva pridržana le nepridobitnemu povezovanju, to je uresničevanju namenov in izvajanju dejavnostih, katerih cilj je predvsem pridobivanje dobička. Uvedel bo možnost stečaja društva in sodne prepovedi delovanja društva, ki bi s svojim delovanjem kršilo z ustavo določene pravice drugih ali pretežno opravljalo pridobitne dejavnosti, in prenehanje društva po samem zakonu, če bi ponavljalo kršitve zakona, ki kažejo na njegovo pridobitno naravnanost. Zakon vzpostavlja pravno podlago za vodenje registra društev kot centralne informatizirane zbirke podatkov. Na ta uvodni namen zakona pa je usklajevanje z zainteresirano javnostjo, predvsem s predstavniki društev, prineslo v predlog zakona spremembe opredelitve obsega dopustnega opravljanja pridobitne dejavnosti iz pretežnega v izključno. Pri ureditvi ustanavljanja gospodarskih družb pa se društva omeji zgolj na upoštevanje lastnega namena in ciljev, kar je edino možno in je bil tudi dejanski namen. Spremembe po zagotovilu predlagatelja ne spreminjajo namena, da se z mehanizmi samega zakona zagotovi nepridobitni značaj društev. Dodatno omejevanje društev pri opravljanju pridobitne dejavnosti in nadzor nad večjo zakonitostjo delovanja bo mogoče doseči z izvajanjem sedaj opredeljenega inšpekcijskega nadzora. Kljub vsemu navedenemu pa se je v poslanski skupini Nove Slovenije pri vsebini samega zakona postavljalo nekaj vprašanj. Meja 200 milijonov slovenskih tolarjev za obvezno revizijo se zdi relativno visoka, vendar je glede na primerjavo z gospodarskimi družbami in njihovo specifiko še sprejemljiva. Prav tako je po našem mnenju potrebna vizija razvoja društev v smeri združevanja interesa državljank in državljanov, ki v osnovi nima prednostnega pridobitnega namena, zaradi česa je ustanovljena večina društev v Sloveniji. Zato nismo bili najbolj navdušeni nad zamenjavo izraza "pretežno" z izrazom "izključno", kar zadeva pridobitno dejavnost društev. Zaupamo zagotovilom, da bo aktivnost inšpekcijskega nadzora po uveljavitvi zakona ustrezno nadzirala osnovno poslanstvo delovanja društev in učinkovito tudi ukrepala v primeru kršitev. Prav tako je novost ustanavljanja društev s strani pravnih oseb vzbudila pozornost z vidika zastopanja javnega interesa in vprašanje vloge nevladnih organizacij v povezavi s tem. Odgovor, da gre za pravno prakso in normo Evropske unije, nam v tem trenutku daje zadovoljiv odgovor za podporo zakona v tej fazi. Poslanska skupina v tej fazi zakon podpira, se bo pa še aktivno vključevala v razčiščevanje dilem, ki se bodo v teku postopka sprejemanja zakona še odpirale. Menimo, da je urejeno pregledno in spodbujevalno pravno, birokratsko in finančno okolje za zdrav razvoj slovenske društvene scene izjemnega pomena.
Hvala. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo prestavil poslanec Franc Kangler. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke, poslanci, predstavniki vlade, minister! Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo v splošni razpravi podprla zakon o društvih. Prostovoljno združevanje občanov v društva sodi med ustavno zapisane človekove pravice in temeljne svoboščine. V Slovenski ljudski stranki smo mnenja, da je društvena dejavnost zelo pomemben del slovenske družbe in omogoča bolj kakovostno življenje državljanov, še posebno na podeželju, kjer ni večjih javnih institucij kulturnega ali športnega življenja. Vse večja je tudi potreba po ustanavljanju društev humanitarne narave. Številne dejavnosti, kot so gasilska društva, lovske družine, razna humanitarna društva in druga, izpolnjujejo vrzeli, ki jih državna uprava niti ne lokalna uprava ne bi zmogli opravljati ali financirati v celoti, saj je prostovoljno delo in aktivnost občanov po našem mnenju neprecenljivo in bogato v naši družbi. Zato mora novi zakon zagotoviti enostavno registracijo in poslovanje društev in njihovih zvez, preprečiti zlorabo društev v pridobitvene namene pravnih oseb, zagotoviti demokratično in transparentno poslovanje društev. Menimo, da mora nov zakon o društvih omogočiti predvsem enostavno, učinkovito urejeno delovanje društev, njihovih članov in članic, z upoštevanjem specifičnosti delovanja majhnih društev. Novi zakon prinaša večje nadzorno delovanje in porabo denarnih sredstev, vendar je potrebno za to zagotoviti še ustrezno usposobljene inšpektorje. Glede na osnutek, glede na predlog zakona, si v Slovenski ljudski stranki ne bi želeli, da bi imeli enega inšpektorja, ki bi deloval na nivoju Republike Slovenije in bi ga tudi lahko nekateri nato poimenovali, da gre za političnega inšpektorja. Sistem mora biti tako nastavljen, da upravni organi na upravnih enotah, zaposleni, ki so za to odgovorni, za registracijo društva, dobijo dodatna pooblastila, ki jih lahko pooblašča tudi za izvajanje nadzora nad nekaterimi statutarnimi pravnimi akti društev, kjer lahko posamezna oseba opravi nadzor. Potrebno je preprečevati zavestno oškodovanje upnikov, istočasno pa lajšati administrativno delo in vodenje dokumentacije za društva, da se bodo člani in članice povečale osnovni dejavnosti, za katero so povezani v društva in ne birokratskim obrazcem. S transparentnim načinom dela in demokratičnim vodjem društev in njihovih zvez je potrebno ustrezno urediti pravice vseh članov, urediti pridobivanje sredstev za delovanje društev, za pokrivanje stroškov [[...]]ter za uresničevanje zastavljenih programov. Predvsem je potrebno, da zakon v nekaterih določbah in členih prepreči kakršnokoli zlorabo pri pridobivanju sredstev, bodisi da gre za profitno pridobivanje. Še posebej je potrebno pozorno urediti finančno [[Nerazumljivo.]] za društva, kjer so med ustanovitelji tudi pravne osebe. Pojavlja se veliko vprašanj, zato tudi na tem mestu sprašujemo in opozarjamo, da se bo poslanska skupina Slovenske ljudske stranke v drugo obravnavo aktivno vključila, predvsem gre za nekatera društva. V preteklosti smo že v državnem zboru imeli razpravo ali smejo, na primer, gasilska društva opravljati še nekatere dejavnosti kot dodatni vir financiranja. V tem državnem zboru smo sprejeli zakon o gostinstvu, ki prepoveduje gasilskim društvom opravljati tako imenovane "vaške veselice" in podobne dejavnosti. Seveda so se ta društva znašla na ta način, da so si za odškodnino izposojala dokumente od gostincev in na ta način poskušala priti do nekaterih sredstev, ki so nujno potrebna za društva javnega pomena. Na primer, gasilska društva opravljajo javno gasilsko službo v lokalni skupnosti. Prav gotovo vsi vemo, da občine ne morejo, ali ne zmorejo zagotoviti dovolj sredstev za učinkovito zagotavljanje javne gasilske službe. Drugo vprašanje, ki se postavlja in na katerega me je poslanski kolega z Gorenjske opozoril, kaj bo s planinskimi društvi, planinskimi domovi. Glede na to, da na 2.000 metrov visoko je verjetno malokdo, ki bi imel s.p. ali registrirano kakršnokoli drugo dejavnost, da bo v planinskih domovih prodajal čaj. Čeprav je to vir prihodka temu društvu, ki opravlja takšno dejavnost v eni izmed planinskih koč, zato da denar vlagajo v razvoj, v markiranje, v infrastrukturo okoli domov, v obveščanje planincev in podobno. Mnenja smo, da bi moral zakon izvzeti nekatera društva posebnega pomena, da lahko opravljajo na posebnem območju pridobitvene dejavnosti. In če izkažejo za kakšne namene je potrebno, tudi to z zakonom omogočiti. Osnova za sprejem te zakonodaje in spremembe zakonodaje ne sme biti zloraba nekaterih posameznikov, ki so društva ustanavljali zato, da so lahko v takšnih ali drugačnih kotičkih odprli društvene "bifeje". To ni vzrok in ni razlog za spremembo zakonodaje na tem področju. Potrebno je razmejiti pristojnosti nekaterih društev in pristojnosti društev javnega pomena oziroma javnega značaja in tudi nekatera društva, ki opravljajo javno gospodarsko službo, kot so na primer gasilci, ki opravljajo javno gasilsko službo. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo podprla zakon, ker prinaša nekatere izboljšave za delovanje društev, pri tem pa izpostavljamo, da je potrebno zagotoviti ustrezen nadzor. V nasprotnem zakon ne bo učinkovit in ne bo dodatno prizadel poslovanja manjših društev. Prav tako pričakujemo jasne, kratke in učinkovite odgovore predlagatelja, na kakšen način bo zagotovil, da bodo ta društva, ki so javnega pomena, javnega značaja in tista društva, ki opravljajo javne gospodarske službe v nekaterih lokalnih skupnostih, še te dejavnosti lahko naprej opravljale. Gre predvsem za pridobitveno dejavnost. Zelo znano in pomembno je, da se nekatera društva financirajo predvsem na ta način, da izdajajo zbornike, da v zbornikih objavljajo oglase, za objavljen oglas pa izdajo fakturo temu naročniku oziroma podjetniku ali zasebniku in to je ena izmed oblik pridobitvene dejavnosti društva. Če to ne bo izvzeto, mislim, da smo na ta način pokopali vsa društva, ni društva, ki se ne bi posluževalo takšnega načina, da izda fakturo za oglas v zborniku, da na ta način pridobi vir za dejavnost in delo društev. Če bo ministrstvo za notranje zadeve zagotovilo, da omenjeni način, kot sem ga omenil, ne gre za pridobitveno dejavnost na ta način, kot sami opozarjamo mislim, da bo jasno zagotovilo in bo zakon primeren. V nasprotnem primeru se v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke želimo pozitivno sodelovati pri amandmajih za drugo branje in pri sami vsebini zakona in na nek način poskrbeti, da bi te primere, kot sem jih tudi omenil, izvzeli iz tiste dejavnosti, ki bi naj bila z omenjenim zakonom prepovedana. Splošno razpravo bomo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podprli.
Hvala kolegu Kanglerju. Na vrsti je predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, poslanka Barbara Žgajner Tavš, izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovane kolegice, kolegi, predstavniki ministrstva. Zakon, o katerem danes razpravljamo, je pravzaprav zakon, ki ima dolgo zgodovino nastajanja. Vlada Republike Slovenije med osnovnimi razlogi za sprejem zakona navaja uskladitev s pravnim redom Evropske unije. Sledil naj bi tudi doslednejšemu uveljavljanju ustavnega načela svobodnega združevanja, pri čemer vlada poudarja odpravljanje ovir za ustanavljanje društev za pravne osebe in tujce, ki nimajo prebivališča v Republiki Sloveniji. Po podatkih iz registra društev je bilo v Sloveniji konec leta 2004 19 tisoč 246 registriranih društev, največ na športnem področju, sledijo kulturno umetniška ter društva za pomoč ljudem. Statistični podatki tudi kažejo, da je v Republiki Sloveniji ustanovljeno društvo na približno 103 prebivalce, kar je v primerjavi z drugimi evropskimi državami precejšnje število. Letno pa naj bi se, po do sedaj veljavni zakonodaji, ustanovilo v povprečju preko tisoč novih društev. Glede na vladni predlog, ki dejansko daje zakonsko podlago, da društvo ustanovijo tudi tujci, ki nimajo prebivališča v naši državi in pravne osebe, je mogoče sklepati, da bo število društev v naši državi še naraslo. Res sicer je, da naj bi bilo to v skladu z javno koristjo oziroma koristjo tudi lokalne skupnosti, kjer je locirano posamezno društvo, se pa moramo zavedati, da so z delovanjem društva povezana tudi finančna sredstva. Področje financiranja ni podrobno opredeljeno v tem zakonu in tudi niso jasno določene obveznosti države do tako imenovanega društvenega sektorja. V poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke se upravičeno sprašujemo, kako bo država spodbujala razvoj tega sektorja v praksi. Dejstvo je, da se proračunska sredstva za nevladni sektor krčijo, predvsem na področju dela s starimi za socialno-varstvene storitve. Pri vladi so težave, težave okrog financiranja delovanja društev, ki sicer bazirajo na prostovoljni ravni in ki ne nazadnje delujejo v javnem interesu. Konkurenca za pridobivanje dodatnih sredstev za društva bi se ob tovrstni liberalizaciji seveda še povečala. Po drugi strani pa so v boju za pridobitev statusa društva v javnem interesu pravne osebe javnega prava v privilegiranem položaju, saj že s samo ustanovitvijo izpolnjujejo pogoje za dodelitev statusa, ker pač morajo delovati v javnem interesu in ker v društveno sfero vstopajo že z nekim finančnim kapitalom. In ravno javni interes je naslednje področje, pri katerem se je vredno ustaviti. Res je, da zakon določa vsebino oziroma splošne pogoje za pridobitev statusa društva v javnem interesu, da določa tudi vsebino vloge, ki jo poda društvo, pristojno za podeljevanje in odvzem statusa. Odpravlja pa, kar je pomembno po naši oceni, pogoj, da mora društvo pred uveljavljanjem statusa biti imetnik priznanj na državni ali mednarodni ravni ali da mora dati pomemben prispevek k promociji Slovenije. Predlagatelj je namreč mnenja, da so to prestrogi pogoji za pridobitev statusa, ki med drugim prinaša - status namreč - tudi 20% višje vrednotenje pri pridobivanju sredstev iz državnega proračuna. Na tem mestu sprašujem ministra oziroma predstavnika ministrstva, kaj dejansko pomeni splošno koristna dejavnost. Jaz se bojim oziroma v Slovenski nacionalni stranki se bojimo - namreč, o tem govori tudi nov vladni verski zakon -, da naj bi nov zakon financiral oziroma finančno ovrednotil cerkveno dejavnost na način, kot je ovrednotena necerkvena dejavnost v okviru društev, ki pospešujejo kulturo, prosveto in rekreacijo državljanov. O tem smo ministru za delo, družino in socialne zadeve že zastavili poslansko vprašanje, pa je takrat dejal, da ni pristojen za to področje. In dovolite, na ta način se bodo lahko verske skupnosti kot splošno koristne organizacije prijavile na več razpisov ministrstev, različnih ministrstev, tudi s področja dela, družine in sociale, vladnih uradov in občin, kot doslej. Ker pogoji niso jasno definirani in ker jih niti ni treba po novem določiti s posebnim zakonom, ki ureja posamezno področje delovanja, bi bilo zelo dobro slišati, kakšna so tista ostala merila, ki jih ima vsak resorni minister pri podeljevanju statusa in nenazadnje tudi financ. Bojim se, da gre tudi v tem zakonu za nič drugega kot še eno politično kuhinjo, da se bo postopoma področje civilne sfere selilo oziroma preselilo na cerkveno področje. Če se motim bom resnično vesela, a zaenkrat vsi indici kažejo na to, da imamo v Slovenski nacionalni stranki v tem delu tudi tokrat prav. Zakon sicer uvaja večjo kontrolo v smislu revizije, inšpektorskega nadzora, posledično želi vlada tudi s tem določilom izenačiti oziroma poenotiti področje društvene sfere, kar pa društvom nalaga le še dodatne obveznosti okrog zapletenega finančnega poslovanja. Pohvalna pa je težnja vlade po večjem nadzoru nad opravljanjem pridobitne dejavnosti društev, kar nekaj jih je bilo v preteklosti, društev namreč, ki so uspešno, seveda v narekovaju, izkoristila pravno praznino za finančne malverzacije. In dovolite za konec, da tudi v Slovenski nacionalni stranki podamo resen premislek nad degradacijo prostovoljnega dela strani te vlade. Prostovoljno delo, ki mora biti temelj vsake družbe, saj ji zagotavlja nenadomestljiv kapital, pa tukaj ne govorim o finančnem kapitalu in nenazadnje prispeva tudi k dopolnitvi državne dejavnosti na širokem socialnem področju, bi moralo tudi v tem zakonu najti svoje mesto in priznanje. Evropa, če že sprejemamo zakon po meri Evrope, v prostovoljnih dejavnostih vidi podaljšano roko države, ki prispeva h kakovosti življenja ljudi. Mi pa danes dejansko govorimo o zakonu, ki omejuje delovanje društev, tistih društev, ki temeljijo na prostovoljnem delu.
Hvala. Stališče poslanske skupine DeSUS bo predstavil poslanec Vili Rezman. Izvolite, prosim.
Hvala lepa. Bilo je pričakovati, da bodo stališča do predlaganega zakona različna, to nič ni posebnega, že z naravo stvari same ne. Jasno je, da ob takšni množici društev, kot jo imamo pri nas, ob tolikem številu ljudi, ki so v ta društva vključeni, obstojajo različni interesi, tudi po definiciji gre pri društvih za to, da se različni interesi oblikujejo v različnih pravnih oblikah v različnih društvih. In seveda je ravno tako jasno, da so za temi društvi, ki so hvale vredna, da se ne bi napak razumeli, različne možnosti vplivanja, različni interesi, različni vplivni ljudje in tako naprej. In to je treba na nek način regulirati. Ta zakon, o katerem danes govorimo, ima desetletno zgodovino in v tej desetletni zgodovini se je zagotovo pokazalo med dobrim tudi kaj takšnega, kar bi bilo dobro spremeniti. To je eden izmed poizkusov in prav je, da se je zgodila ta splošna razprav, ker omejuje pretirano hitenje. Mi pa, vsaj mi, v poslanski skupini DeSUS, ne razumemo zdaj oblike teksta, na katero ne bi bilo več možno dajati kakršnihkoli pripomb, ga spreminjati, dopolnjevati, izboljševati in tako naprej. Tu se kaže ta potreba po ustanavljanju društev zato, da bi posamezniki in po novem tudi pravne osebe, svoje interese izpolnjevale, torej kaže se ta velika potreba po tem, da država ne more statuirati [[?]] celotnega prostora. Torej, je vpijoča potreba po tem, da se ljudje tudi na drugačne načine organizirajo in svoje potrebe, ki jih država ali tudi lokalna skupnost ne moreta docela uresničiti, pač skušajo uresničevati na način, ki jim ga ta zakonodaja dopušča. Pri tem je pomembno oboje, tako nepridobitna kot pridobitna dejavnost. Ni namreč mogoče pričakovati, da se bodo vsi interesi v zvezi z nepridobitnostjo lahko podprli po materialni in finančni plati tako, da bi uspeli s proračunskimi sredstvi vse to zadovoljiti. Zato je potrebna pač tudi neka druga dejavnost, vendar v okviru meja, v okviru pravil, ki jim jih z zakonodajo pač postavljamo. Društva imajo pri nas silen pomen, tudi zavoljo tega jaz mislim, da je prav, da povemo, da smo zelo visoko v Evropski uniji po tej organiziranosti. Torej, društva imajo zelo velik pomen, da posegajo v tiste sfere ljudi, kjer je možna večja socializacija, kjer je možno preprečevati družbeno izključenost, kjer je možno sodelovati, tudi če nima ustrezne socialne vloge, socialnega statusa, socialnega položaja, ustreznih finančnih sredstev in tako naprej. Skratka, ta društva omogočajo nek drugi način funkcioniranja družbe in zadovoljevanja potreb. Ne samo individualnih, tudi tistih potreb, ki jih čuti država, pa jih sama vseh ne more zadostiti. Zanimivo pri tem je, da ob tej silni množici društev Slovenci nismo narod nogometašev, ampak narod glasbenikov. Največ društev, ki funkcionirajo, je društev na področju ljubiteljev ali pa izvajalcev glasbe in to je dobro, zlasti zdaj, ko praznujemo kulturniško ustvarjalnost. To, na katerih področjih vse se pojavljajo večja števila društev, namreč kaže na strukturiranje naših potreb. Kaže tudi na to, kje je država šibka, zakaj imamo 1 500 ali koliko že gasilskih društev - zato, ker država tega prostora ni dovolj pokrila, ker ga najbrž ne uspe ustrezno pokriti in tudi zavoljo tega, ker so to društva, ki imajo sto in večletno tradicijo, ki jih ni mogoče ukinjati, tudi če so kdaj hipertrofirana, in tudi če bi se dalo kdaj kaj drugače organizacijsko, finančno in materialno urediti. Zelo pomembna so tudi stanovska društva - kar poglejmo, koliko je po statističnih podatkih društev, ki se zavzema za ustrezno zastopanje pravic in interesov mladih ali študentov ali pa tistih, ki so že upokojeni. Torej, nobenega razloga ni za to, da bi omejevali, prej kaže na to, da je treba res spodbuditi čim večjo fleksibilnost pri organiziranju in delovanju društev. A tudi ne bi bilo prav, če bi bili naivni in če bi mislili, da so društva zgolj zaradi dobrohotnosti ustanovljena, če bi mislili, da ni nobenih napak, nobenih zlorab. Vsi vemo, da tega tudi pri nas ne manjka. In to bi bilo dobro preprečevati vnaprej, kolikor se le da. Zlasti tisti, ki že dolga leta sodelujemo bolj ali manj aktivno v posamičnih društvih, se zavedamo, katere hibe v društvih je moč opaziti, zavedamo se, kaj bi bilo treba storiti, da bi lahko posamična društva bolje delovala, vendar se zavedamo tudi, ne samo možnosti, tudi dejanskih zlorab. Zavedamo se tudi tega, da ni prav, če bi društva kar posegla na polje gospodarstva neomejeno. Omenjen je bil danes zakon o gostinstvu, ki je skušal omejiti nelojalno konkurenco in zlorabe društev in mislim, da je prav tako. Tudi gospodarske subjekte je verjetno treba ščititi, zlasti pred tistimi, ki formo društev zlorabljajo za to, da bi ta nepridobitna dejavnost, ki se je lotevajo, našla pravo pot, pravi kanal na pravo mesto. Mi v poslanski skupini DeSUS bomo podprli nadaljevanje tega postopka. Sodimo, da ne bi bilo prav, če bi ga sedaj ustavili. Sodimo, da je tudi še dovolj časa, da se potegnejo v razprave tisti, ki imajo o tem največ pravice in pristojnosti reči, zato je prav, da se razprava nadaljuje. Prav je pa tudi, da jo skušamo razumeti tako, celostno, da ne bi parcialno ščitili interesov enih, drugih ali tretjih, čeprav vsi vemo, da so gasilci ali pa tudi kakšna druga društva dolga leta nabirali sredstva z organizacijo pridobitne dejavnosti. Vendar to tudi sedaj ni prepovedano, samo regulirano mora biti tako, da bo preprečena nelojalna konkurenca in da bodo vsi drugi, ki nastopajo v družbenem prostoru, imeli enakopravno možnost sodelovanja pri tem. Torej, poslanska skupina DeSUS sodi, da je treba podpirati delovanje društev, da je treba omejevati napake in zlorabe, in sodi tudi, da očitki, ki so bili izrečeni, morebiti zvenijo preostro in ni potrebno v tem trenutku ustavljati tovrstne razprave.
Hvala. Stališče bo predstavila poslanka Maria Pozsonec v imenu Madžarske narodne skupnosti. Izvolite.
Vsem prisotnim lep pozdrav! V naši državi je vsebina človekove pravice in temeljne svoboščine do svobodnega združevanja dana vsakemu in kot takšna je opredeljena v 42. členu ustave Republike Slovenije. Prav ta daje osnovo za združitev o različnih interesih posameznikov v društvih. Življenje in delovanje narodnosti večinoma poteka v društvih, predvsem so to števila kulturna društva. Zato smo za omenjeni predlog zakona zelo zainteresirani, saj na našem območju med 6 tisočimi pripadniki narodnosti deluje kar 30 do 35 društev, ki imajo nad 60 raznih sekcij. Prav iz tega izhajajoč menim, da bi po zakonu o narodni skupnosti, po 15. členu, moral predsednik državnega zbora vprašati za mnenje tudi narodnosti, kar se do sedaj še ni zgodilo, ampak še ni prepozno. Z delovanjem teh društev se borimo proti asimilaciji, borimo se za ohranitev identitete ter za ohranitev materinega jezika in kulture narodnosti. Naša društva so gotovo najbolj množična civilna organizacija, ki so dobro organizirana, saj so registrirana, imajo svoj statut, svoj svet, urejeno financiranje, jasno določene cilje, program dela, svoje ime ter še druge karakteristike. Vodstvo članom društva na letnem občem zboru posreduje letno poročilo, ki omogoča vpogled v finančno, materialno stanje društva. Podpiramo rešitve, ki so zapisane v predlogu zakona o društvih, saj bo z njim v Sloveniji postavljena takšna pravna ureditev področja društev, ki bo primerljiva s sodobnejšimi evropskimi ureditvami in bo uveljavljata načela in smernice, ki jih priporoča Svet Evrope za promocijo razvoja in krepitve nevladnih organizacij v Evropi. Ampak, da bo ta zakon še boljši, tudi mi smatramo, da zainteresirana javnost mora imeti možnost za posredovanje svojega mnenja. Hvala lepa.
Hvala vam, poslanka Pozsonec. Mi prehajamo na predstavitev stališča poslanske skupine SDS, poslanec Rudolf Petan. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospod minister, spoštovani. Podatek, da je bilo koncem lanskega leta v Sloveniji registriranih 19 tisoč 246 društev, priča o razsežnosti področja, ki se ga loteva ta zakon. Istočasno pomeni to izredno veliko različnih interesov, ker pa morajo biti rešitve univerzalne, veljavne za vse, se marsikdaj srečujemo s situacijo navzkrižja interesov; kar je za nekoga skoraj idealno, je za neko drugega dobesedno pogumno. Ne gre pozabiti, da gre za zelo različna področja interesov od športa in rekreativnih dejavnosti, ker deluje kar ena tretjina vseh društev, tem za pomoč ljudem okoli 2600, kulturna in umetniška društva, tudi približno toliko, izobraževalna 1800, za varstvo okolja ter gojitev in vzrejo živali in rastlin, stanovska društva, društva za razvoj kraja, politična društva, društva za duhovno življenje in še bi se našlo kaj. Nekatere od teh delujejo praktično brez kakršnikoli finančnih sredstev in jih druži samo skupni interes dejavnosti, medtem ko nekatera društva brez finančnih sredstev ne morejo poslovati in poslujejo tudi z milijardami - mišljene so predvsem zveze. Večji kot so proračuni društev, več iznajdljivosti morajo pokazati vodstva za zagotovitev teh sredstev, ker lastna dejavnost to ne omogoča. To velja predvsem za športna društva, kjer prodaja vstopnic ne zadostuje za pokritje vseh potreb društva. Specifičen je primer gasilskih društev, kjer lastna dejavnost ne prinese praktično nobenih finančnih sredstev, njihova dejavnost varovanja življenja, premoženja, naravne dediščine, se pravi, funkcija zaščite in reševanja pa zahteva velika sredstva za nabavo opreme in vzdrževanje, pa tudi permanentno šolanje za vedno nove in nove izzive. Posebno pomembne so aktivnosti gasilcev v preventivni dejavnosti, kar je seveda najboljša zaščita. In kljub vsej deklarirani in v praksi neštetokrat dokazani humanitarni dejavnosti tega statuta nikoli niso mogli pridobiti. Rešitve novega zakona bi eventualno lahko rešile zagato. Pri gasilskih društvih je področje poslovanja lahko zgled, ker na tem področju gasilci praktično samo dajejo, predvsem s svojim delom. Drugačno pa je področje športa, za katerega vlada velik družbeni interes, kjer se prepleta amaterizem, seveda v smislu finančnih nadomestil, sicer pa na visoki strokovni ravni, in čisti profesionalizem s popolnoma drugačnimi zahtevami, drugačnim delom in drugačnimi rešitvami. Obstajajo tudi kombinacije. Pri velikih sistemih ni mogoče pričakovati, da bodo igralci igrali zastonj in da bi trenerji in ostali, ki so nujni v sistemu, svoje delo opravljali zastonj ob takšni intenzivnosti dela, in to ni sporno. Sporno ni niti včasih že kar preveč materializirano razmišljanje, da se vse začne in konča pri denarju. Problem začne nastajati pri načinu dela. Nekateri bi po vsej sili radi delali, kot delajo veliki, ne da bi upoštevali naravne omejitve. Naš športni trg premore 2 milijona potencialnih kupcev, gledalcev, na primer, nemški pa 70 milijonov. Predvsem zveze bi morale to upoštevati in postaviti standarde za naš trg in ne za nemškega. Tudi zato se nam dogaja, da imamo bogato infrastrukturo, vključno z bogatimi zvezami [[tu so mišljene zveze društev]] brez društev, ker je za njihovo delo enostavno zmanjkalo denarja. In tu nastopijo problemi. Društva brez velikih sponzorjev enostavno ne morejo preživeti in večina sredstev ni pridobljenih z lastno dejavnostjo, vstopnice - omenil bi pač velikost našega trga - ne zadostujejo. Novi zakon mora dopustiti takšen način financiranja, ki športnih društev ne bo omejevalo. Istočasno pa v SDS podpiramo poostreno, poudarjam, poostreno kontrolo nad uporabo sredstev. Nedopustno je, da ko društvo zabrede v nekaj stomilijonsko finančno luknjo in sanacije ni mogoče opraviti, se enostavno razpusti, in to brez posledic, brez tega, da bi upniki bili kakorkoli poplačani. To pomeni, da so neumni vsi tisti, ki tega ne počenjajo. Intervencija države je nujna s poostreno kontrolo in vzpostavijo enakih pogojev za vse. Če bo novi zakon uspel najti rešitev za pravilno obravnavanje društev - tu mislim predvsem športna, ki večino sredstev za svoje delo in obstoj dobijo od zunaj, se pravi, s sponzorstvi in pokroviteljstvi - in zaradi tega ne bo dodatnih komplikacij in davkov, in poslujejo v skladu z zakonom, potem ja zakon sprejemljiv. Poleg tega pa je ta zakon tudi nujen. Nujno je potrebno odpraviti zlorabe pridobitne dejavnosti pod krinko društvene dejavnosti, ki ogroža elemente trga, zlorabe prenehanja društva, delitev premoženja v vseh njegovih oblikah. Nekateri primeri eklatantnih in načrtnih zlorab mečejo slabo luč na celotno društveno dejavnost. Ta dejavnosti, predvsem na nekaterih področjih, ima v Sloveniji več kot stoletno tradicijo in smo kar vzor v Evropi, tu mislim na gasilstvo, moramo ohraniti in negovati naprej, tudi zaščititi pred zlorabami. Zato je zakon, ki mora biti celovit, nujen, mogoče že celo malo pozen. Prepričani smo, da so določene knjigovodske poenostavitve pri majhnih društvih dobrodošle, dodaten nadzor pri tistih z nad 200 milijoni prihodkov, kjer je potrebno posebej preveriti, pa nujen. Edino na tak način bo društvena dejavnost ohranila svoj ugled in podporo javnosti. Brez podpore javnosti pa enostavno ne gre in ne bo šlo. Drugače si vsi, ki delajo, ali delamo v tej sferi sami žagamo vejo, na kateri sedimo. Društveno dejavnost je potrebno ohraniti, potrebno pa jo je postaviti na zdrave temelje in za vse enako. V SDS podpiramo zakon v prvi obravnavi. Na koncu bi želel omeniti, da razprava, če upoštevamo poslovnik, širša javna razprava je v državnem zboru možna edino, če potrdimo zakon v prvi obravnavi in pripravimo javno predstavitev. Se pravi, neko splošno razpravo, in potem nadaljujemo s postopkom. Če zakon zavržemo, toliko deklarirano neko širšo razpravo enostavno ne moremo opraviti. Pogovarjamo se lahko o nekih virtualnih zadevah. Zakon mora biti v postopku. Tudi zato, ker verjetno še nismo rekli zadnje besede, bomo v SDS podprli zakon v prvi obravnavi, zato da lahko pripravimo eventualno široko javno predstavitev mnenj v nadaljevanju tega postopka. Hvala lepa.
Hvala. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na splošno razpravo poslank in poslancev. Prva ima besedo poslanka Potrata. Izvolite.
Hvala. Spoštovani gospod minister, spoštovane poslanke in poslanci! V svoji razpravi se nameravam dotakniti samo nekaterih vprašanj, ki jih ne kaže razumeti kot opozicijsko nerganje nad predlogom zakona, ampak rastejo iz narave same. Geneza društvene dejavnosti na Slovenskem ima bogato tradicijo in v njej vidim najžlahtnejšo obliko organizacije civilne družbe, ki se je pojavila povsod tam, kjer ni bilo ustreznih inštitucij, kjer ni bilo zaradi tega, ker nismo imeli svoje države, tudi ustreznih državnih inštitucij ali drugih možnosti. Spomnim naj, da je pravzaprav rojstvo prvega dramskega posvetnega besedila, vsaj njegove uprizoritve, zvezano z dramatičnim društvom leta 1779, da ne bi govorili samo o gasilcih. Temu bi lahko pridružili še številna druga umetniška, kulturna, izobraževalna društva, ki so zapolnjevala ta prostor, ki ga je prevzela ali zavzela civilna družba v imenu demokratičnosti delovanja. In zato dovolite, da se najprej dotaknem ravno tega. V predlogu zakona je enakopravnost članov zvezana s pravico svobodnega združevanja. Zato bi bilo treba v zakonskem predlogu enakopravnost članstva zagotavljati na bolj transparenten način oziroma zagotoviti, da ne bi enakopravnost članstva ostajala zgolj na papirju, ampak da bi bili v zakonu vgrajeni tudi mehanizmi, na podlagi katerih bi bilo mogoče ugotavljati, ali je enakopravnost članstva zanesljivo tudi dosežena in v praksi uveljavljena. Predlagatelj se je tu umaknil in je prepustil temeljnim listinam notranjo organizacijo društva, ampak tu je prostor zelo odprt. V uvodu je zapisano, da je konec leta 2004 bilo 19 tisoč 246 društev, in če je verjeti podatkom, da je več kot tisoč društev navadno na novo ustanovljenih, pa manj kot 100 jih odmre, potem je zdaj zagotovo že več kot 20 tisoč društev. To pomeni, da je eno društvo na manj kot 100 prebivalcev ustanovljeno, ni pa seveda mogoče z gotovostjo trditi, v koliko društvih vsak posameznik sodeluje, in verjamem, da s to svojo izkušnjo tudi članstva v različnih društvih sprejemamo ta zakonski predlog in izrekam ob tem dvom, da je mogoče ob tako zelo različnih društvih sprejeti zakon in določila, ki so primerna za vse oblike društev. Ravno množičnost in tradicija društvenega življenja pa me usmerja k temu, da je težko prevzemati evropske modele. In tu opozarjam zlasti na tisto, kar se mi zdi slabost, da lahko društva ustanavljajo tudi pravne osebe, državne in lokalne uprave in to se mi zdi problematično zlasti takrat, kadar te nastopajo tudi kot razdeljevalke javnih sredstev. Že tu je neenakopravnost med društvi možna, da ne opozarjam še na tiste trenutke, ko je lahko, recimo, odgovorna oseba, ali zastopnik, ali predsednik nekega društva človek na vidnem položaju, denimo minister, ki tistemu društvu tudi odreja sredstva, javna sredstva, pa tudi če so ta sredstva razdeljena po javnem razpisu. Položaj zagotovo ni enakopraven. In samo še eno pripombo bi rada povedala, to je, zame preveč široko odprt 30. člen, ki govori o možnostih pridobivanja društva v javnem interesu. Če 30. člen preberemo, je mogoče reči, da, vsaj kar kulturo zadeva, skoraj vsako od kulturnih društvih nastopa v javnem interesu. Res je zdaj, pravijo, 2 tisoč 129 društev v javnem interesu, vprašanje pa je, kako bo s številom takih društev v prihodnje. Hvala.
Hvala vam. Naslednji na seznamu prijavljenih je poslanec Alojz Sok. Ga ni. Ker pa je prišlo do nekaterih sprememb, bom prebral naslednjih pet, da se lahko prijavite. Naslednji bo dobil besedo Mihael Prevc, za njim Boštjan Zagorac, za njim Franc Pukšič, za njim Miran Potrč in magister Franc Žnidaršič. Besedo dajem poslancu Mihaelu Prevcu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Tudi moje mnenje je, da je prav, da je prišlo do začetka pogovarjanj v zvezi z zakonom o društvih, in prepričan sem, da bo v nadaljevanju treba pri tem zakonu še marsikaj postoriti. Dejstvo je, da zakon, ki ga imamo danes na mizi v prvi obravnavi, nekako skuša zagotoviti poenostavljeno registracijo in pa poslovanje društev, potem ta zakon nekako skuša tudi zagotoviti demokratično in transparentno poslovanje društev in ne nazadnje ta zakon se tudi trudi v tej smeri, da bi preprečil zlorabo društev v pridobitne namene pravnih oseb. Poglejte, in prav mogoče okrog pridobitništva društev bi rekel par besed, kar mi pravzaprav čas še dopušča. Govorili smo danes o veliki številki vseh društev in bilo je tudi že rečeno, da vsa društva bi težko nekako stlačili v isti koš. Kajti, so izrazito društva, ki delujejo v izrazito javnem interesu, in so ne nazadnje tudi društva, ki vključujejo člane, ki zagotavljajo zgolj svoje lastne, zgolj svoje osebne interese. In mislim, da bo to v zakonu treba še posebej precizno obdelati. Moram reči, da so me klicali predstavniki planinskih društev. Dejstvo je, da so planinska društva pri nas izredno dobro, bom rekel, zastavljena, da ne nazadnje izključno delajo tudi ali pa v prvi vrsti v javnem interesu. Dejstvo je, da v zadnjem času prav planinska društva vse bolj spodbujajo planinski turizem in prostovoljni člani planinskih društev so tisti, ki v planinskih kočah, ki jih upravljajo, vendarle ustvarijo neki dobiček zaradi prostovoljnosti, ker prostovoljno delajo. In dejstvo je, da ves ta dobiček gre nazaj v investicije bodisi v čistilno napravo, bodisi v elektrifikacijo koče, bodisi v ureditev planinskih poti in tako dalje in tako dalje. Mogoče še najbolj v javnem interesu delujejo gasilska društva. In dejstvo je, če so gasilska društva do zdaj izvedla kakšno pridobitno dejavnost, so jo izvedla zato, da so nakupila prepotrebna osnovna gasilska sredstva za svoje potrebe, saj jim lokalne skupnosti kot tudi država, žal, tega ne zagotavlja v zadostni meri. Zato sem mnenja - in tako kot je bilo že rečeno v stališču naše poslanske skupine Slovenske ljudske stranke - da bomo v nadaljevanju sprejemanja tega zakona o društvih bedeli predvsem nad tem. To se pravi, od predlagateljev bomo v nadaljevanju resnično zahtevali odgovore predvsem na to temo, na to vprašanje, ki smo ga izpostavili že prej in ki ga izpostavljam ne nazadnje tudi sam. Drugače pa tudi sam mislim, da je skrajni čas, da so se začeli postopki za sprejem tega zakona, zato ga seveda danes v prvi obravnavi sprejmimo, potem se pa aktivno zadeve lotimo v drugi in tretji obravnavi. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Prevc. Besedo dajem poslancu Boštjanu Zagorcu. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani prisotni! Dejstvo je, in nekateri so že pravilno ugotovili, da nekatera društva pač nimajo dovolj virov sredstev, ki jim jih zakon omogoča, da bi lahko preživela. Nekdo je celo omenil, da ne prodajo dovolj vstopnic, da bi ta društva lahko pokrila stroške svojega delovanja. Toda če pogledamo samo nekaj zakonov, ki smo jih sprejeli v tem mandatu pod to vlado, eden takih je bil zakon o gostinstvu, ki društvom onemogoča opravljanje gostinske dejavnosti, kar je ne nazadnje predstavljalo za nekatera društva dodaten vir in možnost obstoja. Imam tudi nekaj vprašanj. Prvo, kaj si predlagatelj predstavlja pod splošno koristno dejavnost, glede na to, da je razpršena po več zakonih in daje določene pravice posameznim društvom. Ne nazadnje je po mojem prepričanju društvo najvišja oblika neformalnega druženja, pomoči, športne in kulturne dejavnosti in tudi tako humanih stvari, kot je, recimo, zaščita živali. In ta zakon danes tem društvom omogoča sicer ustanavljanje, jemlje jim pa določene pravice. In to takšne pravice, ki jih lahko nekdo realizira samovoljno. Pa da ne bo ostalo pri "nekdo", bom konkretno navedel, da gre za župana mestne občine Maribor, ki je z 2.2.2006 ukinil oziroma prepovedal delovanje društva za zaščito in proti mučenju živali v Mariboru in ga preselil v nek drug kraj. Društvo tu ni imelo nobene pravice, nobene možnosti. In tudi ta zakon ne daje društvom, ki se ukvarjajo s kakršnokoli dejavnostjo, predvsem pa s tako humanitarno, kot je zaščita živali, te pravice, da bi kakorkoli ohranjala možnost svojega delovanja in obstoja. In to pogrešamo v Slovenski nacionalni stranki - predvsem pravice društev, ne pa jemanje teh pravic. In ne nazadnje vam moram povedati, da po državnem zboru že poteka zbiranje podpisov, s katerimi bi poslanci omogočili temu društvu in mu priznali obstoj v Mariboru ter preprečili samovoljo enega od županov. Hvala.
Hvala. Besedo dajem poslancu Francu Pukšiču. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Lep pozdrav predstavnikom vlade, kolegicam in kolegom! Po mojem prepričanju je sicer dobro, da se zakon o društvih temeljito loteva celotnega kompleksa na tem področju. Res pa je, da je, kot je bilo že nekajkrat povedano, to tako različna materija, da je pravzaprav težko spraviti vse v en okvir. Poglejte, če primerjam samo dva segmenta ali pa dve društvi iz tega zakona - danes je že bilo nekajkrat omenjeno. Recimo, lovska družina. Lovska družina opravlja sigurno zelo koristno delo: varovanje narave, živali v naravi, krmljenje pozimi itd., itd. Po eni strani je to vsekakor nepridobitna dejavnost. Po drugi strani pa so lovske družine tiste, ki sedaj imajo zraven vzporedno k temu tudi lov, ki pa prinaša torej sredstva za to, da lahko delujejo, torej pridobitna dejavnost. Po drugi strani, če primerjamo društva za pomoč ljudem, iz tega konteksta, kot je Rdeči križ ali s preko 135-letno, skoraj 140-letno tradicijo gasilska društva, pa nimajo zraven nepridobitne dejavnosti možnosti tudi pridobitne dejavnosti. Zato se mi zdi nujno potrebno tudi ob tem primeru opozoriti, da bi bilo potrebno nekatere zadeve narediti v spremembi zakona o gostinstvu ali pa tudi v nekaterih področnih zakonih, tako kot je zakon o gasilcih. Je pa potrebno povedati, da je ta množičnost in tradicionalnost nekaterih društev, ne verjetno tistih tisoč, ki nastaja vsako leto, ampak ki imajo preko 100-letno tradicijo, pomembna. Ljudje so jih ustanavljali, ne kar tako, na pamet, ampak iz potrebe. Sigurno je bila potreba sočloveku v stiski na takšen ali drugačen način pomagati. Seveda so za ohranitev slovenskega jezika, slovenske kulture, naše identitete, čez stoletja tudi društva, ki so se ukvarjala s kulturo, z jezikom itd. To so pravzaprav društva, preko katerih je bilo življenje v neurbanih naseljih in je še danes. Ne znamo si predstavljati, da vsa ta infrastruktura ne bi funkcionirala. Jaz si želim oziroma še raje bi videl, da bi bil ta zakon v paketu ostalih določenih sprememb, ki bi bile nujno potrebe. Upam, da bo v doglednem času prišlo tudi do tega. Bi pa predlagatelja vseeno povprašal oziroma mu dal v razmislek. Tukaj je zapisano: zveza društev - najmanj dve društvi. Ja, ne vem, zveza bi po mojem naj bila, če bi se to organiziralo, povezalo v več društev. Zdi se mi, da je to premalo. Zveza naj bi bila, ne vem, pet ali mogoče, še kaj. Zveza bi naj šla tudi izven, mogoče občinskih okvirjev. Skratka, na ta način bi dobili bistveno kvalitetnejši suport za tisto tako imenovano pridobivanje pridobitne dejavnosti oziroma za pridobivanje sredstev preko razpisov. V glavnem, če bi prišli do tega, da se v teh društvih ne bi delovalo tako, kot se sedaj deluje, da ljudje delujejo s srcem, da delujejo z veseljem, da delujejo zato, ker to želijo, da delujejo prostovoljno in seveda ta prostovoljnost je ena velika vrednota, ki smo jo v to Evropo prinesli, ta prostovoljnost je ena velika ljubezen, če hočete, s katero torej živimo že stoletja na tem področju in v teh zakonskih okvirih je potrebno to tako narediti, da bomo to spodbujali, da bomo preko nekega instrumenta doprinesli k temu, da bodo lahko ti na tem področju delovali, da je sistem financiranja vedno bolj zakompliciran, priprava razpisov in tako dalje. Tudi o tem bi bilo potrebno razmisliti v zakonu o proračunu Republike Slovenije, ko govorimo o tem, da je potrebno seveda preko memoranduma tako, pa potem se to prenaša na občinske proračune, za tako majhna sredstva, kot jih imamo v občinah, deliti preko razpisov. Seveda gre za transparentnost, ampak druga možnost bi bila tudi, da bi občinski sveti razdelili poimensko po društvih ta sredstva, ne pa, da moramo zagnati celoten stroj približno 2 meseca nekega dela, delovanja teh ljudi, ki delajo tam prostovoljno, da vso to "papirologijo" spravijo skupaj, da je zadoščeno zakonodaji. Tudi na tem finančnem področju bi bilo potrebno kaj spremeniti, da bi omogočili lažje delo in ohranili to množičnost in tradicionalnost, ki se mi zdi izredno pomembna. Hvala.
Hvala kolega Pukšič. Besedo dajem poslancu Miranu Potrču. Izvolite.
Hvala lepa. Ob pomenu, ki ga tudi jaz dajem društveni dejavnosti, pa tudi zakonu, ob poudarku na svobodi združevanja, ki jo dajemo vsi, ki danes o tem govorimo, ob raznolikosti interesov, zaradi katerih se občani združujemo in delujemo v društvih, bi želel spregovoriti samo o enem vprašanju, to je o dejstvu, da ob načelnem poudarjanju svobode združevanja, ob načelnem poudarjanju raznolikosti interesov, zaradi katerih se v društva združujemo, predstavniki večine društev menijo, da je pripravljen zakon po vsebini za njih premalo ustrezen, da ne bom rekel neustrezen. Niso zadovoljni z sodelovanjem vlade pri pripravi tega zakona in prosijo nas, poslanke in poslance, da dajemo vladi in predvsem njim še možnost in dolžnost, da vsebino zakona preoblikujejo bolj domišljeno. Rad bi poudaril, da me skrbi, da sicer tudi ob drugih zakonih vedno več civilno-družbenih organizacij, vedno več društev opozarja, da se zakoni, s katerimi vlada prihaja v parlament, delajo ali ob skromnem ali tudi brez njihovega sodelovanja. Ne bom našteval, ker bi bil predolg. Mnogo takšnih zakonov imamo tudi na tej seji državnega zbora. Toda, če kje, potem je glede delovanja društev nujno pripraviti zakonodajo, s katero bodo lahko društva res zadovoljna, in ne samo načelno govoriti, da veliko stvari glede ustanavljanja, glede delovanja, glede registracije in podobno sproščamo, kar je deloma lahko res, v veliki meri pa ne, ker tudi po dosedanji ureditvi te stvari niso bile tako zelo komplicirane. Ne zagotavljamo vse potrebne raznolikosti, ne zagotavljamo dovolj velikih iniciativ. Odpiramo možnost različnega urejanja položaja društev, ki delujejo v javnem interesu. Na področju financiranja smo neodrejeni in način, kako se zagotavlja javni nadzor nad eventualno pridobitno dejavnostjo in podobno, postal tudi v sedanji ureditvi nejasen. Vse to, po moje, govori za to, da bi podprli prošnjo, bolj kot zahtevo, ker društva niso navajena zahtevati, navajena so vedno prositi, tudi nas poslanke in poslance, da razmislimo o tem. Dobro vemo, da imamo dve možnost: ali da danes zakona ne potrdimo in s tem naložimo vladi, da se v pripravi zakona že temeljiteje pogovori in najde specifične rešitve, ali da najmanj zagotovimo, da pride do javne predstavitve mnenj. Po tem, kar govorite poslanci koalicije, bi verjel, da tokrat jo boste podprli v matičnem delovnem telesu. Vemo pa vsi, da javna predstavitev mnenj ni nujno, da pomeni veliko. Pomeni veliko v možnosti, ki jo dajemo zainteresiranim, da svoje mnenje povedo, pomeni pa malo, če vlada teh mnenj ni pripravljena slišati in upoštevati, in to se nam je doslej že velikokrat dogodilo. Hvala.
Hvala. Besedo dajem poslancu mag. Francu Žnidaršiču.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! Spomnil bi na nekatere rešitve zakona, o katerih bi kazalo na novo razmisliti. Ko govorimo o sami registracijo oziroma ustanovitvi društva, je težava v tem, da so potrebni trije državljani, lahko člani iste družine ali sorodniki v ravni vrsti. Mislim, da je razlika v tem, kdo lahko ustanovi društvo, in v tem, kaj naj društvo počne. Namreč, delovanja društva bi morali vezati na večje število članov, ne samo na tri, ki so dovolj za to, da se društvo ustanovi. Prav tako je seveda potrebno pri pogojih, ki naj bi upravičili pridobitev statusa društva, ki deluje v javnih interesih, zadevo bolj natančno opredeliti. Kajti, to kar piše sedaj v zakonu, je preveč raztegljivo in je mogoče javni interes najti marsikje, na način, ki bi ga lahko potem izvajala ena družina, katere trije člani bi ustanovili društvo, na primer, za sodelovanje s Slovenci po svetu. To zagotovo ne more biti slabo, ker imajo preskromne stike z našo domovino, pa bi neko društvo ali več takih društev lahko upravičilo javni interes na način, da je s pogostejšimi stiki in obiski v tistih deželah treba ta javni interes tudi v interesu naših rojakov dvigniti na višji nivo, iz tega naslova pridobilo določena sredstva s strani države in jih namensko porabilo za potovanja. To je pač samo skrajni primer možne zlorabe teh določb. Ne nazadnje, mislim, da bi moral poseben zakon določiti pogoje in financiranje društev, ki delajo v javnem interesu. No, ker imam še nekaj časa, želim povedati naslednje - da bi društvo, ki dela v javnem interesu, ne moglo biti ustanovljeno za primere, ko ta javni interes s svojimi organi, ministrstvi in resorji pokriva država sama, razen v primeru, kjer je prevelika insoficienca, kjer pa bi morali biti natančno določeni. Hvala lepa.
Hvala vam. K besedi vabim poslanko Mojco Kucler Dolinar.
Hvala lepa. Lep pozdrav! Zdi se mi, da je vprašanje društev dosti bolj pomembno, kot je morda to videti na prvi pogled. Zato je gotovo dobro in se je to danes tudi že izkazalo kot dobro, da je prišlo do te splošne razprave in morebiti res tudi do javne predstavitve mnenj o tem predlogu zakona. Tako kot je, lahko rečemo, družina osnovna celica med naravnimi skupnostmi, je tudi društvo osnovna celica med organizacijami civilne družbe. In gotovo je bistvena funkcija društva, da omogoča druženje in sodelovanje ljudi. Društva, katerih delovanje sama bolje poznam, se zelo učinkovito tudi zoperstavljajo sodobnim globalizacijskim trendom, ki nekako pristne in neposredne medsebojne odnose izjemno hitro zamenjujejo z virtualno komunikacijo, z vsemi negativnimi posledicami, ki jih ti procesi lahko prinašajo za posameznika, ki pa vendar ostaja v klasičnem pomenu neko družbeno bitje. Zato sama pozdravljam odstranjevanje določenih zaprek pri registraciji društev, tudi poenostavitev postopkov pri vodenju knjig, seveda za tista društva, ki imajo manjše prihodke oziroma prihodke do limita, ki ga določa zakon. Po drugi strani se mi zdi pa tudi izredno pomembna novost določnejša opredelitev inšpekcijskega nadzorstva. V izogib vsem željam po nepravilnem poslovanju in izigravanju društev, ki pa smo jim bili priče v preteklem obdobju. In tudi v tej luči vidim tiste določbe, ki določajo obvezno revizijo finančnih izkazov za društva, ki dosegajo prihodke nad limitom, določenim v zakonu, pa tudi natančnejšo opredelitev odgovornosti odgovornih oseb društev. Gotovo je danes primerno prisluhniti nekaterim pomislekom, ki se pojavljajo v zvezi z novelo zakona. Tudi mi bomo zakon še naprej proučevali in morebiti se ga da še v kateri določbi tudi nadgraditi. Vendar pa sama menim, da predlog zakona prinaša dovolj dobrih rešitev, da ga lahko v tej fazi postopka, torej v prvi obravnavi, smatramo kot zakon, ki gre lahko v nadaljnjo obravnavo, zato bom tudi ta zakon danes podprla.
Hvala. K besedi vabim poslanca Srečka Hvauca. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik! Mislim, da je vloga društev v družbi izredno pomembna, pomembna danes, pomembna je bila včeraj in tudi, če pogledamo v zgodovino, dejansko se moramo Slovenci tudi organiziranosti v društvih zahvaliti za marsikaj, pa ne samo v gasilskih društvih, ampak tudi še v kakšnih kulturnih pa še kakšnih drugačnih. In zato ravno me veseli, da je razprava danes dovolj tudi kritična in široka za to, da opozorimo na nekatere probleme ali pa na odprta vprašanja, da poskušamo poiskati takšne rešitve, ki bodo omogočile, da bodo društva, kakršnakoli že so, lahko delovala in opravljala svoje poslanstvo in svojo funkcijo. Seveda bom podprl tudi širšo razpravo, glede na to, da imamo 20 tisoč društev v katerih je, po moji oceni več 100 tisoč članov, vsekakor tudi kakšna širša razprava ne bi bila odveč. Mislim, da zakon, to, kar sem omenil, pomembno vlogo v družbi, kaže do društev tudi s tem, da poenostavlja nekatere postopke, kar se tiče ustanavljanja, registracije, prenosa sedeža, tudi glede knjigovodstva, kar kaže na to, da v bistvu zakon spodbuja ustanavljanje novih društev. Po drugi strani pa nas je praksa naučila in je pokazala, da vsi, ki so delovali ali pa ustanavljali društva, niso imeli nekih plemenitih in dobronamernih ciljev, ampak so društva izkoriščali za mogoče kakšne drugačne namene. Poznamo primere, ko se je pod krinko društev opravljala pridobitna dejavnost, ki je bila dejansko nelojalna konkurenca vsem tistim gospodarskim subjektov, ki poslujejo v skladu z zakonom, da so društva uporabljali za to, da so izigravali davčno zakonodajo, da se je v društvih delalo na črno, pa da ne rečem še kaj drugega - prali denar in podobno. Zato podpiram namen tega zakona, da na eni strani tistim, ki se združujejo v društva zaradi neke interesne dejavnosti, zaradi svoje bogatitve sebe kot osebe ali pa širše družbe, da se tistim omogoči delovanje, da pa tistim špekulantom - in da ne uporabim še kakšnega hujšega izraza - ki zlorabljajo institut društva, da se pa tukaj pogoji zaostrijo. In to ta zakon tudi prinaša. Prej sem slišal neke kritike okoli tega, zakaj se povečuje odgovornost zastopnika društva do te mere, da odgovarja za obveznosti društva z vsem svojim premoženjem. V veliki večini malih društev in takih, ki dejansko delujejo v okvirih, ki so namenjeni za društva, jaz mislim, da v praksi to sploh ne bo nikoli problematično. Problematično je ali pa bo tam, kjer so seveda poslovali v društvo na tak način, da so zanemarili nekatere osnovne ekonomske zakonitosti, kjer so namerno poslovali preko svojih zmožnosti, in v trenutku, ko seveda ni šlo več naprej, pa so enostavno pustili društvo, da je odmrlo ali prenehalo delovati in dejavnost prenesli naprej. V teh primerih in znani so tudi nekateri veliki športni klubi, ki so bili organizirani kot društva, niti država ni uspela izterjati svojih terjatev, kaj šele ostali upniki. Zato mislim, da je tako določilo povsem primerno. Zakon tudi točno določa, v katerih primerih bo odgovorna oseba odgovarjala s svojim premoženjem, ne kar vse povprek, ampak v točno določenih primerih. Zato še enkrat povem, da jaz tukaj v tem primeru ne vidim posebnih problemov, ampak dejansko taka rešitev vnaša neko resno mero odgovornosti do tistih, ki pač zastopajo društva in v končni fazi tudi vodijo ta društva. Zato bom v tem prvem branju zakon vsekakor podprl. Mislim pa, da se bodo skozi razpravo in predloge, pojavile še nekatere rešitve, ki bodo zakon še izboljšale. Hvala.
Hvala, kolega Hvauc. Besedo dajem poslancu Bojanu Kontiču. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, minister s sodelavci. O pomeni društev je vredno vedno znova govoriti, čeprav jih vsi dobro poznamo, njihov namen, njihovo učinkovitost. V lokalni skupnosti si enostavno ne znam več predstavljati delovanja te lokalne skupnosti brez tega, da bi pri tem delovanju bila umeščena društva, pa naj bodo to športna, naj bodo kulturna, naj bodo humanitarna. Njihova vloga je vsekakor tudi pri tem, česar se zavedamo najbolj v zadnjih letih, ko se srečujemo s težavami odraščajočih otrok, ko te otroke srečujemo na ulicah pa dobro vemo, da so društva tiste organizacije, ki zelo uspešno vključujejo te otroke v svoje aktivnosti, v svoje dejavnosti in jih na ta način nekako tudi potegnejo z ulice. Ko smo v preteklosti se pogovarjali o društvih, tudi o zakonu o društvih, o spremembi zakona, sem bil vedno znova opozorjen na to, da je potrebno pri zakonodaji razmisliti tudi o tem, kako omogočiti tistim društvom, ki so poleg svojih dejavnosti, pa naj bodo to že prej omenjena, želeli postoriti tudi kaj več. Gasilska društva so sploh bila znana po tem, da so pripravljala, pri nas temu rečemo vrtne veselice, ampak ne zato, da bi ta denar potem porabila za sebe, zase, za svoje člane, za kakršne koli ugodnosti, ampak predvsem zato, da so ta denar namenila v svoje aktivnosti, v delovanje. Nemogoče je namreč, da bi se društva preživljala zgolj s članarino in morda tudi s prispevki lokalnih skupnosti, pa kakorkoli se ti prispevki v posameznih lokalnih skupnostih delijo. Zato je vedno na eni strani interes, da bi se neprofitna društva ukvarjala tudi z neke vrste pridobitno dejavnostjo, da bi ustvarila del dobička. Ampak ta dobiček naj ne bi bil porabljen za člane, naj ne bi bil porabljen za ugodnosti, ampak bi bil ta dobiček umeščen v tista sredstva, ki pomenijo nadaljnji razvoj društva in nadaljnji razvoj ali širitev obsega, za katerega je bilo društvo ustanovljeno. Kljub temu da je danes splošna razprava, prva obravnava tega zakona, je morda le dobro opozoriti tudi na nekatere dileme ali pa morda nepravilnosti, ki v tem zakonu so in bi jih bilo potrebno odpraviti. Zelo pozorno bo treba razmisliti tudi o tem, kako društva oblikovati na način, da so sicer v društvu mladoletne osebe, kar je prav, da so, da je v društvu tudi oseba, ki polno odgovarja za delovanje tega društva. Mi imamo veliko tudi šolskih društev, kjer se praviloma združujejo otroci iz teh šol, pa bi bilo vseeno potrebno zagotoviti, da je zastopstvo tudi takrat v rokah polnoletne osebe. Kljub vsemu, ko govorimo o društvih, pa ne moremo mimo tega, da se posamezne zadeve tudi zlorabljajo. Bili smo priča v preteklem času, kako so društva brez nadzora opravljala tudi storitve, ki jih naj ne bi opravljala na tak način, kot se je to dogajalo. Sedanji 51. člen tega zakona, ki se pripravlja, ki je danes v prvi obravnavi, določa naloge tudi nadzora, ampak mi bomo morali zagotoviti, da je možen nadzor v teh društvih, ki se ukvarjajo tudi s pridobitno dejavnostjo, s točenjem tudi alkoholnih pijač, da bodo lahko vse inšpekcije, ki lahko pripomorejo k temu, da bo storitev varna, imele vstop v ta društva in lahko tudi izvrševala nadzor tako, kot velevajo ostali zakoni. Na ta način bomo zagotovili varnost, zagotovili bomo tudi kvalitetno opravljanje teh storitev. Člani raznih društev opozarjajo, da ta zakon, ki ga danes obravnavamo, ni dober zakon in da bi ga bilo potrebno še spremeniti. Jaz predlagam, da vlada, pristojno ministrstvo, tem pripombam prisluhne in k sodelovanju povabi ljudi, ki imajo opravka s temi društvi dolga, dolga leta in da prisluhne njihovim pripombam in le-te vgradi v zakon. Zdaj so seveda različne poti: lahko gre za ta zakon v drugo obravnavo in se amandmira, ampak to je veliko težje kot pa, če se zakon nekako umakne iz procedure in se pripravi nov zakon v soglasju s tistimi, ki poznajo delovanja društev in ki se zavedajo hkrati tudi odgovornosti, ki jo ta društva morajo kljub vsemu imeti. Mnogokrat smo bili deležni v tem prostoru poduka s strani vlade, da je posamezni zakon takšen, da ga pač v drugi obravnavi ni možno dopolniti in da zato vlada običajno tudi nasprotuje nadaljevanju postopka, ker bo pripravila svoj kvaliteten zakon. Jaz predlagam, da je tudi tokrat ta pot, da vlada pripravi novo besedilo zakona. Kot pa sem dejal, v soglasju ali pa usklajeno s pripombami, ki jih podajajo tisti, ki se na delovanje teh društev resnično dobro spoznajo.
Hvala. K besedi vabim poslanca Roberto Battellija. Izvolite.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, gospod minister s sodelavci! V narodni skupnosti proučujemo ta zakon, zdi se nam dobra osnova za nadaljnjo obravnavo. Želel pa sem nekaj stvari poudariti, glede na izkušnjo, ki smo jo imeli leta 1995 ob sprejemu takratnega zakona. Mi na takratni zakon nismo imeli bistvenih pripomb in je bil potem sprejet, sicer po popolnoma drugačni proceduri, kot so sedaj zakoni sprejeti. Njegovo sprejemanje je trajalo kar nekaj časa. Problemi so se pa pojavili pri njegovi razlagi. Tako je bilo ustanavljanje društev pripadnikov italijanske narodne skupnosti po tistih razlagah definirano kot protiustavno. In mi smo se tri leta pogajali z notranjim ministrstvom zato, da mo lahko ta društva sploh registrirali. Zdaj je treba povedati, da vsi mednarodni dokumenti in listine od OZN do Sveta Evrope, OVSE in tako naprej, OVSE sicer niso obvezujoči, ampak vendar, mi, kot Slovenija smo pristopili k tistim principom, ratificirali in posvojili, torej spravili v notranji pravni red, vse listine OZN in pa tudi Sveta Evrope. No, vsi ti dokumenti seveda referirajo na osnovno pravico narodnih skupnostih, torej njihovih pripadnikov, da ustanavljajo lastna društva. To je osnova vsake obravnave, pravne obravnave položaja manjšin v svetu, v civiliziranem svetu. To je bilo nam onemogočeno. Kar ni ostalo brez posledic, ker se je ena od skupnosti Italijanov razcepila na dvoje glede takih navodil ministrstva in ena skupina ni želela zapustiti mesta izvajanja pravice lastnega društva in so ustanovili lastno društvo. Ta cepitev se v škodo narodne skupnosti še nadaljuje. Ta konflikt je skorajda nemogoče sanirati. Govorimo o tem zato, da bi se take situacije ne mogle ponoviti. Razmišljamo o možnosti, da bi eventualno društva narodnih skupnosti posebej opredelila v zakonu, da bi se v prihodnje izognili razlaganj, ki bi šla v škodo položaja narodnih skupnosti. Ali pa bi želeli vsaj, da v razlagi tega zakona se upošteva dosledno ustavo, 64. člen, kjer imajo pripadniki narodnih skupnosti pravico do ustanavljanja lastnih organizacij, in vse dokumente, ki sem jih prej omenil in ki so del notranjega prava Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala. K besedi vabim poslanca Mitja Ljubeljška. Nadaljujemo. K besedi vabim poslanca Ivana Grilla.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Ta predlog zakona o društvih sam ocenjujem kot izredno dober predlog in takšna razprava, kot je današnja, lahko zagotovo prispeva tudi k temu, da ugotovimo skupaj neke pomanjkljivosti, eventualne pomanjkljivosti in jih potem tudi v nadaljevanju postopka skušamo odpraviti. V razpravi predhodnikov sem zaznal, da imajo nekateri stališča, da ta zakon omejuje delovanje društev. Sam tega nikjer ne vidim in se s tem ne strinjam. Praktično ta zakon poenostavlja tako ustanavljanje društev kot tudi same evidence, razen v primerih, kjer delovanje društva posega v ustavna določila in v tista področja, kjer se kršijo človekove pravice in se lahko v takih primerih društva tudi s sodno odločbo briše oziroma ukinja. Ta zakon zagotovo vnaša tudi več reda v sama delovanja društev. V nobenem primeru pa tukaj ne onemogoča oziroma preprečuje kakršnekoli omejevanja. Vesel sem tudi tega, da je predlagatelj dopuščal možnost, da se še vedno dopušča možnost pridobitne dejavnosti. Tukaj, vemo, so številna društva, ki s pridobitno dejavnostjo lahko pridobivajo sredstva, ki jim omogočajo samo osnovno delovanje. Kot tipičen primer tukaj so gasilska društva. Tudi v primeru, da se zlorablja ta pridobitna dejavnost, je potem možno takšnemu društvu tudi s sodno odločbo oziroma na drug način potem prepovedati, da s tako dejavnostjo nadaljuje oziroma sploh obstoj društva. Vemo, da so društva bila, so in bodo poskusi tudi v prihodnje, da se bi društvo uporabljalo predvsem z namenom pridobitne dejavnosti in zlorabljanja pravnega reda za zlorabo in okoriščanje. Pri tem posebej pozdravljam tudi to določilo, kjer imajo zastopniki društva tudi odgovornost in s tem se zaščitijo tudi upniki. To je zagotovo koristno, potrebno in tukaj ne delim tistega mnenja nekaterih predhodnikov, ki so na majhnih društvih skušali tukaj nekje zadevo posplošiti, da naj bi nek zastopnik majhnega društva zaradi neznanja, nevednosti lahko zabredel v primeru njegove odgovornosti v neke večje težave. Jaz sem prepričan, da v praksi do takšnih primerov ne more prihajati, ne bo prihajalo. Vsak, kdor bo takšno funkcijo prevzel, jo bo verjetno prevzel z namenom, da bo deloval korektno in v korist društva. Prav nasprotno imam sam izkušnjo z društvom, športnim društvom, ki je zapustilo 90 milijonov SIT dolgov. In tudi sam se tukaj potem potrudil in prizadeval, da to društvo ni šlo v narekovajih "v stečaj", kajti za 90 milijonov terjatev bi bili prikrajšani upniki in ironija vsega tega je ta, da vsi tisti, ki so zagotovo prispevali k takšnim terjatvam, so bili deležni v preteklosti nekaj tisoč evrov honorarjev, vozili so se v avtomobilih, takšnih, da jim lahko samo zavidamo. In jim nobeden ni nič mogel. Sedaj bo ta zadeva zagotovo omejena. Vodenje poslovnih knjig, kot jih ta zakon določa, je izredno fleksibilno. Tukaj imamo cel razpon različnih možnosti, najbolj majhna oziroma enostavna društva bodo lahko s knjigo prihodkov in odhodkov vodila oziroma prejemkov, izdatkov vodila, kar zadevo poenostavlja na najmanjšo možno mero. Pri vse tistih društvih, kjer se pogovarjamo o velikih denarjih, je zagotovo pravilno, da se vodi zahtevno dvostavno knjigovodstvo in da se uvaja sama notranja revizija. Pri tem zakonu pozdravljam tudi to možnost včlanjevanja glede na pogoje, ki jih določa temeljni akt. Tukaj zdaj zagotovo ne bo možno več zlorabljati oziroma preprečevati včlanjevanja posameznih članov na podlagi nekih osebnih zamer ali karkoli, saj tukaj sedaj se omogoča, da se vsakemu omogoči včlanjevanje in tudi izčlanjevanje po pogojih, ki jih definira temeljni akt oziroma sam statut. Tudi očitek, ki sem ga danes slišal, da bodo društva morala sedaj ne vem koliko birokracije opraviti na račun prilagajanja temeljnih aktov v skladu z novo zakonodajo, če bomo tak zakon sprejeli, to ne drži, saj je v zakonu zelo lepo navedeno, da tukaj ni potrebno nekega obveznega prilagajanja temeljnih aktov, ampak samo, da se v nadaljevanju po sprejetju zakona samo društvo potem mora držati takšnih določil, kot jih ta zakon predvideva. Kot sem omenil, ta zakon prinaša številne novosti, prednosti, ki jih bomo mogoče lahko še z nekimi določili dodali in sam bom tak predlog zakona podprl in pa tudi v nadaljevanju bom skušal prispevati k implementaciji. Hvala lepa.
Hvala vam. K besedi vabim oziroma je prijavljen poslanec Anton Kokalj. Ga ni v dvorani. K besedi vabim poslansko Barvaro Žgajner Tavš. Odpoveduje. Časa ni, se opravičujem. K besedi vabim dr. Mitja Slavinca.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Razpravljamo o zakonu o društvih in najprej se vprašamo, komu je ta zakon namenjen. Verjetno bi bilo lepo, če društvom in bi bil usmerjen v zagotavljanje njihovega nadaljnjega hitrejšega razvoja in da bi zagotavljal njihove potrebe, ki jih pri tem društva imajo. Žal pa so prisotni mnogi dvomi, saj zelo velika večina društev nasprotuje posameznim delom tega zakona, opozarja na nedorečenosti in pa opozarja na to, da je zakon preveč rigorozen, saj v njem najdemo veliko prepovedi in praktično nobenih spodbud. Sam sigurno ne morem sprejeti dejstva, ki se ob branju tega zakona lahko ljudem utre, da bi vsa društva poslovala in delovala nepošteno. Vse te spremembe namreč kažejo na to, da je treba sedaj društvom stopiti na prste. Sam sem tudi imel priložnost zaznati posamezne primere, kjer so društva zlorabljala zakonodajo, kjer so društva tudi poslovala nepošteno ali vsaj ne moralno, vendar zaradi tega nikakor ne smemo vseh ostalih, vse velike večine ostalih društev kaznovati in jim naložiti nove obveznosti in kar je najhujše, tudi nove finančne obveznosti. V kolikor so velika nogometna društva goljufala in pred finančnim zlomom se enostavno ukinila in potem delovala kot nova društva, v kolikor so ustanavljali klube in preko te krinke poslovali gostinski lokali in še vse kaj drugo, potem je to stvar inšpekcije, da v okviru zakonodaje prepreči tovrstno početje in da pusti klubom, kot sem že prej povedal, veliki večini klubov, ki to počnejo legalno, ki to počnejo z interesom članstva, da se lahko razvijejo in lahko udejanjajo svoje poslanstvo. Društva temeljijo na združevanju, ki je na izraziti osnovi osebnega interesa. Združujejo se ljudje, ki čutijo potrebo nekaj narediti, se pri tem povezati in v veliki večini primerov na povsem prostovoljni bazi. In ta prostovoljnost, za katero potem še plačajo članarino v tem društvu, naj ne bi bila profesionalizirana. Po drugi strani pa društva morajo tudi početi kakšno aktivnost v smislu gospodarskih pobud in aktivnosti, saj je zmeraj težje ob takšnem gospodarskem stanju, kot je, pridobivati sponzorje, le-ti tudi zmeraj težje najdejo svoj ekonomski in gospodarski interes podpirati delovanje društev in potem preko reklamiranja in drugih možnosti, kakor bi jim društva lahko vrnila, sofinancirati te aktivnosti. In zaradi tega je toliko težje še toliko bolj, kajti v večini društev ni zaposlenih, še manj pa takšnih, ki bi bili vešči računovodskih standardov in tudi drugih zakonodajno-pravnih postopkov, ki se v tem zakonu dostikrat tudi mogoče malo preko potrebe in mere vpeljujejo, da bi lahko to izvajali. Posledično bodo v izogib kakršnimkoli napakam v večini primerov zaradi neznanja in nevednosti prisiljeni angažirati profesionalne službe. To bo vsekakor zmanjšalo in oslabilo njihovo poslovanje in tudi sam gmoten položaj. Glede omejevanja gospodarske dejavnosti vsekakor ne smemo vseh društev metati v isti koš in jih procentualno ovrednotiti, saj pri majhnih društvih 50% pomeni bistveno drugo kot pri zelo velikih društvih. Po drugi strani pa so vpeljani dosti strožji kriteriji pri poslovanju in odgovornosti odgovornih oseb in organov v društvih, kot je to v gospodarskih družbah. In to sigurno ne bo vodilo k temu, da bi se ljudje še naprej združevali, da bi bili še naprej pripravljeni prostovoljno delovati in preko tega svojega volonterskega delovanja, aktivnosti, zagotavljati tudi mnoge druge stvari in dejavnosti, ki bi jih drugače morala država. Že smo slišali, da veliko društev deluje v posebnem javnem interesu. Ti kriteriji so vsekakor pomembni še toliko bolj, v kolikor se bo tem društvom, in to je seveda tudi moj predlog, zagotovilo ugodnejše delovanje, saj v večini primerov gre za humanitarna društva in tista društva, ki prevzemajo določene odgovornosti in določene aktivnosti, ki so širšega družbenega pomena, pomembna za vse državljane Republike Slovenije. Pogosto pri tem tudi izpostavljajo svoje zdravje in ne nazadnje lastna življenja. Lahko kot primer navedemo že dostikrat slišane danes gasilce, spomnimo se tudi tragične nesreče gorske reševalne službe, tudi v podvodni reševalni službi je žal prihajalo do nesreč. In na tem mestu opozarjam, da so vsi ti to poslanstvo kljub izrazito spremenjenim vrednotam v naši družbi opravljali prostovoljno, brez plačila, v najboljšem primeru se jim povrnejo potni stroški, dnevnice oziroma kakšen obrok, takšna je še zmeraj navada pri vseh teh društvih. In zaradi tega se vsekakor tudi sam pridružujem temu, da o tem zakonu opravimo javno razpravo, da ga vlada umakne in na ta način dobimo takšen zakon, kot si ga prek 20.000 društev, ki združujejo veliko večino Slovencev, nekatere na mnogih različnih področjih, zaslužijo. In da dobimo takšen zakon, ki bo to aktivno spodbujal, ki bo omogočal še hitrejši razvoj in lažje delovanje, tudi v korist tega, da prostovoljne ure, ki jih vložijo, ne bo treba poplačevati iz katerih drugih finančnih virov, v veliki večini seveda tudi proračunskih. Še enkrat, pozivam k javni razpravi in k temu, da poslušamo tiste, ki jim je zakon namenjen, da upoštevamo njihove predloge in zakon izboljšamo v prej navedenem smislu. Hvala lepa.
Hvala. K besedi vabim poslanca Antona Anderliča.
Spoštovani! Pravzaprav je veliko nelagodje pri tej razpravi, vsaj pri meni prisotni, če imam v vidu to, da so vse poslanske skupine dobile prošnjo, sugestijo od nevladnih organizacij, od zveze društvenih organizacij Slovenije, ki združuje praktično cel spekter teh društev, vse, ki se povezujejo v to, pa nobena ne odreagira. Da imamo za predstavnike pri tem zakonu predstavnike, ki se s predstavniki društvenih organizacij sploh niso pogovarjali; da je bil sestanek - jaz imam pač to, kar so poslale te zveze društvenih organizacij - 11.10. ob 13.00, na katerem so bili povsem neki drugi ljudje, gospod Repenšek, gospa Vida Kokalj, gospa Težak, gospa Sabina Dolinšek, in kjer piše v tem zapisu [[zapisala gospa Sabina Dolinšek]] , da se predlog zakona umakne iz procedure, da se najprej vlada opredeli do nadaljevanja procesa dogovarjanja z nevladnimi organizacijami, podpiše sporazum in tako naprej. Če velja za kakšen zakon, o katerem je bilo velikokrat govora v tem letu in nekaj v tem državnem zboru, da izvršujete samo tisto, kar je začela že prejšnja vlada, potem velja to za tega. Res je, dolga leta so bile diskusije in zadnji dve leti prejšnjega mandata ta zakon ni mogel priti v proceduro, ker je bila želja in prepričanje nas nekaterih in seveda na koncu tudi vlade, da se je treba z nevladnimi organizacijami v ključnih stvareh dogovoriti, kaj je tisto, kar odgovarja njihovim potrebam, njihovim možnostim, konec koncev, do česar jim daje pravico ustava, ko pravi, vsi državljani in državljanke se lahko združujejo, povezujejo, pač pod nekaterimi zakonskimi pogoji. Prav nerazumljivo je, če pogledate, približno 20.000 društev, trdim, da je formalnega članstva in tistih, ki se okrog društva organizirajo, je vsaj pol milijona. Če prištejem še to, da sem sam v treh, štirih društvih, ko gre enkrat za šport, ko gre drugič za gasilce, ko gre tretjič za humanitarno dejavnost itd., boste videli, da je tega še veliko več. Čemu ne prisluhnete tem idejam, priporočilom, prošnjam, dobili ste v vseh poslanskih skupinah prošnje in tudi ta zapis, o katerem govorim, tukaj zagovarjate drugi, torej gre za odsotnost občutka, da delate zakon za društva v imenu njihovem in seveda, da tukaj mora biti dialog med tako imenovano vlado, nevladnimi organizacijami oziroma civilno sfero. Bilo bi koristno. Zelo težko boste našli kjerkoli v Evropi ali kjerkoli na svetu državo s tako tradicijo društvenega življenja, zastonj se je primerjati v tem zakonu oziroma v uvodnih obrazložitvah z nekaterimi primerljivimi državami, vsepovsod imajo to društveno življenje bolj skromno, kot ga imamo pri nas. Mnogo manj prostovoljnosti, mnogo manj pestrosti, mnogo manj področij je na ta način vključenih, konec koncev tudi v pomoč vladi, lokalnim skupnostim, predvsem ko gre za humanitarne zadeve. Poglejte, kako je z - če bi bil tukaj minister Drobnič, bi lahko povedal, kako je z - invalidskimi humanitarnimi organizacijami itd., koliko dejavnosti opravijo na ta način in ni potrebno skrbeti za vse s strani države, itd. Jaz seveda bi bil pomirjen, če bi nekdo tukaj zagotovil: z nevladnimi organizacijami smo imeli dialog, smo to in to vprašanje uskladili, tega in tega vprašanja nismo uskladili, je v državnem interesu, država to hoče regulirati in mora regulirati - je prav tako, jaz se s tem popolnoma strinjam, potrebno je postaviti pogoje, pod katerimi se lahko kdo organizira, v kakšen namen, itd. Ampak, če pa celotna sfera pravi, da jim pravzaprav otežujete, obremenjujete njihovo delovanje, jaz ne govorim o tem, da so stranpota, da so napake, da inšpekcijske službe nekaterih stvari ne počnejo. Jaz sem imel diskusijo z nekaterimi tam sedečimi, seveda ne z ministrom, leta in leta, zakaj so neka društva, ki so čez dan gostilne, zvečer zaprte in so društva in poslujejo po nekih drugih principih. To ni stvar zakona, to nima veze z nobeno regulativo, ampak to ima zvezo z učinkovitostjo državnih organov - in ne, gospod Prevc, dolga leta je diskusija o tem, dolga leta. Seveda, se ni začelo sedaj s tem, za vas se je začelo, ko ste prišli sem. Ampak ravno zaradi tega je to vprašanje tako občutljivo. Moja prošnja - jaz vem, da bo to sprejeto, da teh sugestij nevladnih organizacij pač ne boste upoštevali in se ne boste usedli z njimi, naj bo skromni izhod vsaj s to javno predstavitvijo mnenj in poslušajte. Jaz bi raje videl, da o teh stvareh govorijo tisti, ki se jih tiče, ampak če bi pogledali, kdo vse je bil s predstavniki, katerih vseh organizacij - katerih sfer društvenega organiziranja so bili na tem sestanku pri vas oziroma v vaši hiši, bi videli, da so tukaj od, če hočete, humanitarcev, športnikov, do ne vem katerih še vse, pa nič. Pa nič. In to razumem, da vlada želi imeti vse pod kontrolo, to je v naravi sedanje vlade, to je tisto, kar pravzaprav smo pričakovali. Ampak vendarle tistega civilnodružbenega, pobude, možnosti, ki jim daje vsem državljanom in državljankam ustava, pa vendarle ne zakomplicira toliko, da ne bodo mogli udejanjati teh svojih programskih, političnih tako ali tako ne, ker so v stranki organizirani, tisto je še dodatno vprašanje, ampak drugih interesov. Zato bi bilo res smiselno, če vsaj upam, da je, da je toliko verodostojnosti, da boste pogledali, kdo se v vašem imenu pogovarja s tem, kaj je bilo dogovorjeno in zakaj drugi predstavljate tukaj, in da tisti, ki so bili tam, na teh sestankih, da pojasnijo, zakaj teh stvari niso akceptirali oziroma vam niso povedali, zakaj jih ne smete vključiti v zakon.
Hvala kolegu Anderliču. K razpravi je prijavljen poslanec Kristijan Janc.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči, gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi. Zakon o društvih je po mojem globokem prepričanju en zelo pomemben del slovenske družbe in z mnogo tega, kar je pred mano govoril kolega Anderlič, se z njim tudi strinjam. Gre za eno specifičnost, gasilci, ki imajo zagotovo najbogatejše in najdaljšo tradicijo v slovenskem prostoru prostovoljstva, simbol te zgodbe, ena posebna zgodba. Eni lovci na drugi strani, kulturniki, športni, vse to dati v en koš, je po moji oceni zelo težko. Jaz prihajam iz okolja, kjer imamo izredno razvito to društveno življenje na vseh segmentih, od vinogradnikov, če hočete, lovcev, gasilcev in tako naprej. Mislim, da je današnja razprava, ki jo začenjamo na to temo in prva obravnava, bo zagotovo terjala po mojem še kar nekatere tudi javne razprave. Mislim, da tega se ne smemo bati. Preprosto, to je koristno. Če smo to naredili ob zakonu o gospodarskih družbah, kjer je bilo tudi koristno, da so tudi drugi povedali, tisti uporabniki, kaj jih težki, kje jih teži in koliko, kaj bi lahko bilo boljše. Mislim, da delamo zakon, ki bo dal v to celoto številna društva v Sloveniji, nova, tudi nova, ki bodo nastajala okoli tega in je seveda ta korak zagotovo pravilno narediti pravilnega takšnega, da bodo imeli vsi tisti, ki se s tem prostovoljno še vedno v Sloveniji ukvarjamo - teh pa je na periferiji še vedno zelo veliko, morda tu v mestih nekoliko manj, na podeželju je tega zelo veliko in hvala bogu, da imamo te prostovoljce, da imamo gasilce, da imamo vinogradnike, da imamo te, ki se znajo na poseben način organizirati in močno prispevajo k lokalni skupnosti, regionalni skupnosti in na ta način lahko življenje v regiji in občini deluje bolj uspešno. Zato je pomembno, kakšen zakon bomo naredili, da bo "pil vodo", da bo imel svojo vsebino in da bo to življenje v društvih živelo tudi naprej.
Hvala. K besedi vabim poslanca Dimitrija Kovačiča. Izvolite, prosim.
Hvala lepa. Kolegice, kolegi, dosedanja pravna ureditev društev se je na nekaterih področjih pokazala kot neustrezna. Tukaj seveda ne govorim globalno, ampak na nekaterih področjih se je ureditev društev pokazala kot neustrezna. Zlasti mislim tukaj na področje nadzora nad izvajanjem zakonskih določil, pri čemer so najbolj izstopale številne zlorabe dejavnosti teh društev, ki so to svojo statusno obliko uporabile za izključno pridobitno dejavnost. Še enkrat pa ponavljam, da ne gre za ta problem na globalni ravni, ampak v nekaterih segmentih. Poznani so primeri, ko so nekatera društva imela društveno dejavnost le za fasado oziroma masko, za njo pa se je skrivala dejansko primarna gostinska dejavnost, ki jim je prinašala velike dobičke, še posebej zato, ker so bili kot društvo v nasprotju z drugimi gostinci oproščeni določenih javnih dajatev. Poleg tega pa je takšna dejavnost predstavlja prav gotovo tudi nelojalno konkurenco vsem drugim pravim gostincem s svojo osnovno gospodarsko dejavnostjo, podvrženo vsem javnim dajatvam. Ker je nadzor nad takšnimi in podobnimi nepravilnostmi in anomalijami bil nezadosten in pomanjkljiv, kajti tega zakonodaja tudi ni ustrezno urejala, je bil res že čas, da smo dobili v obravnavo in sprejem nov zakon, ki bo številne ugotovljene pomanjkljivosti sedanje ureditve odpravil. Ugotavljam, da je predlagani zakon pripravljen v tej smeri in je pravna ureditev področja društev z njegovo vsebino primerljiva s sodobnimi evropskimi ureditvami. Zakon bolj dosledno kot doslej zagotavlja ustavno načelo svobodnega združevanja in tudi hkrati odpravlja ovire za ustanovitev društva za pravne osebe in tujce, ki imajo prebivališče izven Republike Slovenije. Prav tako se poenostavlja postopek registracije društva, širi se tudi krog društev, ki bodo lahko vodila svoje računovodstvo na enostavnejši način, odpravlja pa tudi nekatere omejitve pri razpolaganju s premoženjem društva ob njegovem prenehanju. Zakon prav tako izenačuje pogoje za uveljavitev statusa društva v javnem interesu. Kot rečeno, predlagani zakon zagotavlja doslednejši inšpekcijski nadzor nad izvajanjem določil, s čimer bo v bistveno večji meri kot doslej lahko onemogočil nepravilnosti in zlorabe, ki bi se jih posluževala posamezna društva. Strinjam se, da ni vse v zakonskih določilih, ampak da je predvsem potreben nadzor nad izvajanjem, ampak seveda, če so zakonska določila tudi v tej smeri korak naprej, potem je to seveda zelo dobrodošlo. Pri tem naj omenim tudi zaščito upnikov, ki bi bili lahko oškodovani tako zaradi škodljivih pravnih poslov društva kot tudi v primeru prenehanja društva. Zato verjamem, da je predlagani zakon v tej fazi dobra podlaga za kvalitetno razpravo, ki bo v prihodnji fazi lahko tudi besedilo zakona še izboljšala, s tem pa bo vzpostavljen lahko boljši in jasnejši pregled društev ter njihovih dejavnosti. Ne nazadnje bo lahko vzpostavljen tudi prepotreben red, ki smo ga do slej na tem področju pogrešali. Hvala lepa.
Hvala vam. K besedi vabim poslanca Draga Korena, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Kolegice poslanke in kolegi poslanci, lep pozdrav! Pozdrav velja tudi ministru s sodelavci. Menim, da smo vsi prisotni v dvorani enotni, da je dejavnost društev v Sloveniji zelo dobro razvita. To tudi potrjuje število registriranih društev. Ljudje smo po naravi bitja, ki se želimo družiti, povezovati in si med seboj tudi pomagati. Redki so ljudje samotarji, ki jim je samota blizu. Tudi sam sem član kar nekaj društev, nekaj jih tudi sam vodim. Društva se mi zdijo zelo pomembna, predvsem zaradi naše mladine. Pomembno se mi zdi, da se lahko povezujejo in aktivno delajo tudi v društvih. Mladostniki, ki se aktivno vključujejo v društva, pa naj bo to na športnem, kulturnem, gasilskem, naravovarstvenem, planinskem, da ne naštevam naprej, niso v neravnosti, da bi zašli na kriva pota. Veliko svoje mladostne energije lahko sprostijo z aktivnim delovanjem v društvu. V kolikor bomo imeli bogato paleto društev, ki bodo znala pritegniti mlade, bomo tudi na ta način pripomogli k zmanjšanju težav z vandalizmom, nasiljem, zasvojenostjo. Z dobro urejenim področjem društev lahko društva samo pridobijo in prepričan sem, da bo imel nov zakon pozitivne posledice, in to tudi na finančnem področju. Zelo se mi zdi pomembno, da so poenostavljeni postopki registracije, da se dviga zgornja meja za enostavno knjigovodstvo društev, da se preprečuje zloraba v pridobitne osebne namene. Upam pa, da ta predlagani zakon ne bo koga navedel, da bi, namesto da si ustvari družino in ima otroke, da bi se odločil ustanoviti društvo in bi družino pustil ob strani. V predstavitvah mnenj poslanskih skupin je bilo s strani opozicije večkrat rečeno, da se ne mudi s sprejemanjem tega zakona. Res se ne mudi tako, da bi ga morali sprejemati po skrajšanem ali nujnem postopku, zato ga obravnavamo po rednem postopku in prav je, da ga tako sprejemamo brez tega, da bi nad nami visela časovna stiska. Naj tudi za vlado in parlament velja: kar lahko storiš danes, ne odlašaj na jutri. Hvala.
Hvala. K besedi vabim poslanko Majdo Širca, izvolite.
Lep pozdrav! Danes govorimo o pomembnem segmentu organizirane civilne družbe, se pravi o društvih. Prav o tistem segmentu, o katerem smo zadnje čase mnogokrat slišali, da je tako imenovani segment civilne družbe in da se pod njim morebiti skrivajo včasih kakšni drugi segmenti. V tem kontekstu, še posebej, ko govorimo o društvih v javnem interesu, se pri pregledu tega osnutka zakona, ki menim, da ste ga pripravili s preveč lahkotno roko, pojavi, odpira vprašanje, ko ministrstvo oziroma predlagatelj odpravlja določene postavke, ki so društvom v javnem interesu dajale pogoje za to, da dobijo ta status društev v javnem interesu. Če povzamem, je glavni pogoj po novem to, da društva lahko izkažejo pomembnejše dosežke svojega delovanja, resda pa se drugi pogoji lahko akumulirajo tudi v področni zakonodaji. Ampak ta pristop se mi zdi preveč širok, kajti konec koncev prav ta društva, ki delujejo v javnem interesu, družba oziroma država kliče na pomoč pri urejanju nekaterih javnih nalog in jih prenaša na njih oziroma si z njimi pomaga. Predvsem pa ta 30. člen oziroma društva, ki v javnem interesu izvajajo nekaj, so tudi upravičena do finančnih pomoči v lažjem in pomembnejšem segmentu in, konec koncev, za denar gre in o njem danes tudi v veliki meri razpravljamo. Seveda mene tukaj bega ta širina pomembnejših dosežkov na delovanju posameznega društva, ker je nemerljiva oziroma težko merljiva, lahko je tudi subjektivna, ministrstvo določi ta javni interes, hkrati pa ima lahko neizmerne širine - v tem smislu, da je, recimo, javni interes oziroma koristnost in pomembni dosežki društva matematikov in fizikov, so recimo v tem, koliko so rekrutirali v tem društvu pomembnih ljudi v pomembne funkcije. No, hkrati se mi zdi bolj pomembno, da bi bili ti javni interesi bolj jasno določeni in da se ne bi spremenili v tako imenovano civilno zastopstvo. Konec koncev, določenim društvom, o katerih danes vsi zelo soglasno pritrjujemo, da opravljajo zelo pomembno ali skoraj nenadomestljivo vlogo v naši družbi, je bila pa odvzeta pomembna naloga, ki lahko deluje v javnem interesu. Če naštejem samo društvo slovenskim filmskih delavcev, slovenskih glasbenikov, slovenskih skladateljev, slovenskih pisateljev, dramskih umetnikov in tako naprej, pa tudi zveza športnih organizacij, ki jim je bilo pri pomembnem zakonu, ko je šlo za imenovanje svojih predstavnikov v svet RTV Slovenija, odvzeta ta funkcija javnih pooblastil. Skratka, želela bi, da bi se to področje zelo, zelo dodelalo in preseglo tiste možnosti, ki lahko segajo v politično odločanje. Konec koncev, če pogledamo proračun ministrstva za delo za leto 2006, je pomembnim društvom, ki delujejo, recimo, v skrbstvu za zgodovino, kot so, recimo, zveza društev invalidov Slovenije, zveza društev vojnih veteranov, zveza združenj borcev NOB in tako naprej, bilo odvzeto precej sredstev, medtem ko je bilo drugim - in vemo, katerim - pa jih kar nekaj dodanih. Skratka, apeliram, da se v razpravi, ki bi morala slediti, opredeli, kaj je to javni interes bolj natančno in ne tako ohlapno. Hvala.
Hvala. K besedi vabim poslanca Jožefa Školča.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Pri tej splošni razpravi bi se le na začetku kazalo vprašati, ali je nujno, da pravzaprav v celoti in vsa vprašanja v zvezi z organiziranjem društvenega življenja postavljamo na novo. Zakon o društvih iz leta 1995 je bil v veliki meri spet naslonjen na predpise od prej in je vsaj po moji presoji dopuščal široko možnost organiziranja ljudi v najrazličnejše združbe in združenja, neformalno organizirana kot društva. Res je, da smo tu slišali, da obstaja nekaj težav, povezanih z potencialnimi zlorabami te oblike delovanja za finančne ali podobne malverzacije, kjer naj bi se člani okoriščali oziroma kjer naj bi iz neznanja povzročali komu tretjemu škodo. Vprašanje je, če je ta segment tako odločilen, da je potrebno zaradi tega posegati tudi v vse druge določbe. Pozdravljam ministra, ki se te pomembne razprave udeležuje, in nekako pričakujem, da bo iz teh nasprotujočih si mnenj znal potegniti tisto potezo, ki bo v nadaljnji postopek sprejemanja te zakonodaje pripeljala ne samo poslance in poslanke, ampak še druge zelo zainteresirane za regulacijo tega področja. Večkrat smo slišali, da je ena od težav tega zakona, da pravzaprav vsa društva obravnava enako, da jih unificira, imajo razen oblike registracije ponavadi zelo malo skupnega. Sprašujem se, ali je mogoče le pravzaprav odpreti možnost tudi za različne tipe organizacije in eventualno po področjih pustiti določene dodatne pogoje. Seveda ta ohlapna pravila pravzaprav omogočajo vsem, da registrirajo karkoli, hkrati pa zaradi te velike ohlapnosti mehanizmi nadzora ne morejo biti zares učinkoviti. Težko, razen v nekih splošnih ozirih, izvajamo resen nadzor, kot si ga morebiti želi kdo od kolegov poslancev, ni ga pa začutiti, na srečo, iz materiala zakona. Tako da to velja premisliti, ali je mogoče imeti samo en tip za vse oblike civilnodružbenega povezovanja. Tisto, kar se meni zdi vredno premisleka, in v tem trenutku ne vidim zadosti argumentov za spremembo, je, da lahko poleg posameznikov društva ustanavljajo tudi pravne osebe. Res je, da smo slišali, da je marsikje temu tako, res pa je tudi, da pravzaprav je slovenska tradicija in razumevanje društvenega življenja povezano z dejavnostjo posameznikov, ki se povezujejo za določen namen, ne toliko podjetij. Podjetja so lahko podporniki te dejavnosti, društva imajo lahko z njimi sklenjene neke sporazume za posamezne namene. Ne nazadnje lahko podjetja uporabljajo obliko fundacij kot način, da izvajajo določene programe. Ampak sama oblika društev pa potem ni v celoti dosledno izpeljana. Po eni strani pravite, da lahko društva ustanovijo tudi podjetja, po drugi strani pa so člani društev lahko samo posamezniki. Tu prihaja do nekega razkoraka. In do razkoraka prihaja potem naprej tudi v tisti točki, ko se društva nadzoruje. Tam za poslovanje odgovarjajo člani, v njihovem imenu zastopnik. Če bi bilo to dosledno izpeljano, potem bi seveda za poslovanje nekega društva kazalo razmisliti, ali za njega ne odgovarja ustanovitelj, se pravi, podjetje. To so vprašanja, ki se meni pojavljajo in potrebujejo temeljite odgovore. Vsekakor pa razmišljam o tem tudi v luči tega, kar govorijo kolegi iz koalicije, da so potrebne spremembe zaradi eventualnih malverzacij. Eden od možnih načinov zlorab je ravno ta, da podjetja ustanovijo društvo zato, da organizirajo del dejavnosti na način, da se izognejo plačilu, recimo, določenih prispevkov, prekanalizirajo določena sredstva in tako naprej. S tega vidika ta izkušnja, ki jo imajo drugje ni, bom rekel, dosledno izpeljana v tem našem zakonu o društvih in nima tistih mehanizmov, o katerih smo danes veliko poslušali, ki bi morali preprečiti zlorabo oblike društva za preusmerjanje denarja za tretje namene. Eno od vprašanj, ki se mi pojavlja, je tudi vprašanje tega sodnega varstva članov društev. Sam vem, mislim, da je že po sedanjem zakonu tako, da ima vsakdo pravico postati član tako rekoč kateregakoli društva, ta osnutek, to pravico varuje z odločitvijo sodišča, ampak to je meni do neke mere nerazumljivo. Ali ni mogoče, recimo, ustanoviti tudi nekega društva strokovnega, kjer je tudi nek kriterij za pristop v društvo in v tem oziru ni mogoče z nekimi širšimi družbenimi cilji izposlovati članstva v društvih. Recimo, težko si predstavljam, da bi zaprosil, vsakdo tu reče, da je član ne vem katerih društev, recimo, da bi si sam zaželel biti član zdravniškega društva Slovenije in vodil potem te postopke - ne vem, kakšna so njihova pravila, dajem hipotetično situacijo, in na koncu izsilil, da bi bil njihov član. Zagotovo bi se lahko delovanje nekega, bom rekel, laika v nekem delu prekrivalo s cilji tega društva, ampak ne vem, v čem bi bil smisel, če obstajajo tam neki kriteriji, žal tega nisem preverjal, da potem na toliko odprt način v bistvu varujemo pravico vsakega, da postane član tako rekoč kateregakoli društva, ker velja vedeti tudi, da to omogoča določen tip zlorabe. Mi smo v različnih situacijah videli, ko ljudje z avtobusi prihajajo na različne skupščine in prevzemajo takšne in drugačne organizacije, ko so vzpostavljene. In ne trdim, da je ta rešitev slaba, zagotovo pa velja o njej še premišljati, preden jo v celoti uzakonimo. V zvezi s sodnim varstvom je potem zame vprašanje, zakaj pa nekdo, ki hoče registrirati društva nima tega sodnega varstva. Se pravi, če mu organ tega noče registrirati, mislim, da eksplicitno to ni napisano, so načini, kdaj - če pa je, se opravičujem. Kakorkoli, veliko je stvari, zaradi katerih bi kazalo pustiti to diskusijo še odprto in povabiti še druge k sodelovanju, potem pa jo kodificirati v državnem zboru.
Hvala. Naslednji na seznamu prijavljenih razpravljavcev je poslanec Rudolf Petan. Naslednja na seznamu prijavljenih je poslanka Alenka Jeraj. Naslednji na seznamu prijavljenih je poslanec Jožef Jerovšek. Naslednji na seznamu prijavljenih je poslanec Rudi Veršnik. In naslednji in zadnji med prijavljenimi je poslanec Dušan Kumer, ne vem pa, ali je časa še na razpolago - ni več. Potem se opravičujem. S tem smo zaključili seznam prijavljenih oziroma tistih, ki so se prijavili k razpravi, in glede na to, ker določen čas za razpravo še ni potekel, po našem računalniku, ki je malo bolj počasen, imamo na razpolago še 1 uro. In vas zato sprašujem, ali želi kdo na podlagi prvega odstavka 71. člena poslovnika še razpravljati okoli vsebine, ki je v tej točki dnevnega reda. Minister se je že predhodno prijavil, enako kolega Germič. Želi še kdo drugo? [[Ne.]] Potemtakem ima tako minister kot poslanec Ljubo Germič 5 minut. Ima pa prvi besedo poslanec Ljubo Germič in na koncu zaključno besedo minister. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, gospod minister! Ko prebiramo zakon, za katerega se vsi strinjamo, da bo njegova vsebina zelo pomembno vplivala pravzaprav skoraj na vsakega izmed nas, saj sami ali kdo zelo blizu nas je vključen v katerokoli obliko civilnega druženja, ki so organizirane v društvih. Danes je bilo tukaj veliko z različnih strani povedano o vlogi in pomenu dela v društvih, ki ima pravzaprav zelo multiplicirane učinke na življenje in oblikovanje osebnosti, predvsem je bilo tudi danes izpostavljeno, mladih ljudi. Seveda je zato zelo pomembno, na kakšen način bomo urejali to področje. In danes ponovno skrbi dejstvo, ki je bilo tudi velikokrat izrečeno, ali je bilo v pripravi besedila tega zakona postorjeno, potrebno to, da se uskladijo različni interesi, ki jih prav gotovo imamo, ko se združujemo v nekatere oblike združenj, s tistimi, ki so izvajamo na terenu, ali tisti, ki to izvajajo na terenu. Danes je bilo ugotovljeno, da tukaj obstaja velik primanjkljaj teh dogovorov, ki bi uredili to področje. In danes smo tudi s strani koalicijskih strank slišali, saj bo še možnosti korigirati besedilo tega zakona, saj bomo lahko tudi pristopili k javni predstavitvi mnenj. Jaz bi vas opozoril, glede na to, gospod minister, da vi danes tukaj zastopate vlado, da je opozicijo možno vzeti kot nekoga, ki nasprotuje a priori. Mogoče jo je pa tudi vzeti kot nekoga, ki opozarja s svojimi argumenti na to, da neke stvari niso narejene tako, kot bi bilo potrebno jih narediti. In tukaj opozarjam samo na obvestilo s stani vlade v zvezi z enim drugim zakonom, na katerega je opozicija ravno tako opozarjala, da besedilo ni usklajeno, in danes vlada piše, da naj prestavimo odločanje o tem zakonu, katerega je opozicija predlagala, da to naredimo, ampak niste slišali argumentov v vsebinskem smislu, zato je danes vlada v zagati. Zato je seveda danes popolnoma logično vprašanje, ki je na mizi, ali bomo lahko v nadaljevanju, glede na to, da se pojavlja veliko argumentov, da rešitve v tem zakonu niso takšne, ki bi jih uspeli potem mogoče nadgraditi v takšno besedilo s predstavitvijo mnenj, z drugo obravnavo in potem v tretji obravnavi in ali je bolj smiselno, da to besedilo tega zakona, ki ureja tako pomembno področje tako širokega spektra, katerega vi ste samo kot nosilec, ki ga morate usklajevati, mogoče smiselno umakniti in odgovoriti na vrsto pomislekov, ki danes tukaj so, pa ne samo iz naših vrst, torej v javnosti, v življenju, ki danes nas opozarjajo, da rešitve, ki tukaj notri v tem besedilu so, so slabe. Če samo rečem, glede na to, da nimamo poglobljene analize tega, zakaj je obstoječi zakon slab in ga prenašamo z besedilom v novi zakon. Vi tukaj navajate, da so bile te rešitve v obstoječem zakonu dobre, ampak da ocenjujete, da pa je potrebno za razmah društev narediti še to, da damo možnost ustanovitve društev pravnim osebam. Danes smo slišali vrsto tehtnih pomislekov in na terenu morate vedeti, da se dogaja veliko, veliko škode ljudem, ki delajo prostovoljno, na amaterski bazi in žrtvujejo tako svoj čas kot svoja sredstva, so pa na drugi strani tudi, recimo, nekateri, ki izkoriščajo organizacijo društva za to, da si lahko ustvarjajo, recimo, določene dobičke tudi skozi to rešitev. In ali to, kar ponujamo in poskušamo urediti urejamo na ta način, da tega več ne bo, da bomo to omejili - po mojem prepričanju ne. Drugo zelo pomembno vprašanje, ki je, prenašate odgovornost na zastopnika društva. Danes je bilo to rečeno, dejstvo je, da zastopniki ne odgovarjajo tudi za svoje napake. Sprašujem vas, ali bomo zaradi posameznikov, ki bodo vedno s ciljem izkoristiti vse praznine v zakonu imeli interes izkoriščanja, postavili v vprašaj veliko, veliko zastopnikov, predsednikov društev, ki jih je velika večina na popolnoma prostovoljni bazi, da bodo želeli prevzeti to odgovornost, ko včasih gredo v riziko, zavestno v riziko, zato da si na določenih segmentih seveda pridobijo določena sredstva za to, da delajo.
Kolega Germič, čas. Hvala vam. Zadnji prijavljen k razpravi na podlagi 71. člena poslovnika državnega zbora je minister. Minister, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi želel najprej se ustaviti na točki, da je vlada vzela lahkotno pripravo tega zakona. Temu ni tako. Vlada je v tem mandatu opravila zelo veliko posvetovanj, zelo veliko sestankov. Z menoj so sodelavci, ki so tudi sedeli na teh sestankih, obstajajo zapisniki, en zapisnik je mogoče komu predstavljen, ne pomeni, da je edini. Vlada je v tem času opravila ločene in združene sestanke z več kot desetimi društvi, zvezi društev in tako dalje. Pravzaprav je prišlo do priprave spremembe zakona o društvih na pobudo takratnega sveta društvenih organizacij, sedanje zveze društvenih organizacij, oni so podali prvi osnutek. V delovni skupini sta ves čas aktivno sodelovala dva predstavnika zveze, se pravi, v delovni skupini ministrstva. V lanskem letu smo opravili na pobudo državnega sveta in na pobudo zveze društvenih organizacij široko razpravo v državnem svetu. Jaz se opravičujem tistim poslancem, ki so morda bili prisotni na tej razpravi, vendar kolikor se spomnim, ni bilo videti nobenega poslanca na tej razpravi. Bile pa so prisotne druge zainteresirane javnosti, kjer je razprava potekala zelo poglobljeno. Večina stvari, ki so vključene v ta zakon, so vključene na pobudo sveta oziroma zveze društvenih organizacij. Nikakor pa niso vključene tiste zahteve, ki govorijo o odgovornosti. V zakonu smo povišali prag za vodenje knjigovodstva, tako da je knjiga prihodkov in odhodkov sedaj dvignjena z enega milijona na dva milijona, enostavno knjigovodstvo pa je ostalo na višini do petih milijonov. Tako da za večino društev - ker večina vas je danes govorilo o večini, zato bom tudi sam govoril o večini -, večina društev, 47% društev pade v področje poslovanja do enega milijona sredstev v preteklosti. Sedaj bo po naših predvidevanjih prek 50% društev padlo v vodenje najbolj enostavnega knjigovodstva, samo knjiga prihodkov in odhodkov. Torej, ne moremo govoriti o tem, da jim ustvarjamo nove obveznosti, novo delo. Jasno pa je, da za nekaj največjih organizacij, ki poslujejo z zelo velikimi denarji in ki so - nekatere med njimi, moram reči - že sedaj same, na lastno iniciativo imele revizijske postopke, sedaj poskušamo zagotoviti to, da bo za vsa ta združenja treba izvajati revizije. Gre za natančno 53 takšnih zvez ali društev od natančno 19.737 društev, kolikor imamo v tem trenutku registriranih v Sloveniji. Moral bi reči, da vlada ne želi hiteti s tem zakonom, zato ga je vložila po rednem postopku. Želimo si nadaljnje razprave v zvezi s tem. Upoštevali bomo vse pobude, ki bodo peljale k racionalizaciji dela društev in ki bodo omejevale možnosti zlorab društev. Danes je bilo veliko govora tudi o javnem interesu, o društvih javnega interesa. Ta zakon zelo na splošno opredeljuje določbe, katera so lahko ta društva, ki imajo javni interes. To pa zato, ker zakonodaje na posameznih področjih podrobno opredeljujejo, kako lahko pride to tega. Večkrat so bili predstavljeni nekateri detajli, ki govorijo v drugih zakonih ali celo pravilnikih, ki obstajajo v tem trenutku že v določenih ministrstvih. Nič od tega ne piše v tem zakonu. Tu je samo dana možnost, kako ta društva določiti. Zelo pomembno se mi tudi zdi dejstvo, da moramo na nek način preprečiti zlorabe, ki so se dogajale v preteklosti. V zvezi s poslovanjem društev je zadolženih več različnih inšpekcijskih služb in ne samo ena. Ta nova, ki jo določamo, se pravi, inšpekcija ministrstva za notranje zadeve, bo tista, ki bo lahko ugotovila, ali društvo zlorablja delo, se pravi, prihodke društva iz pridobitne dejavnosti. In posebej pomembno se mi zdi pri tem pridobitni dejavnosti povedati to, da enostavno ne drži, da društva ne bodo mogla uporabljati svoj denar. Društva bodo lahko uporabljala svojega denarja, društva bodo ta denar lahko uporabljala tudi s pridobitno dejavnostjo za svojo redno dejavnost, vendar ne bodo seveda mogla tega dohodka, ki ga dobijo iz teh dejavnosti, uporabljati za privatne namene, nek posameznik iz tega [[...]] [[Izključen mikrofon.]] [[...]]
Hvala lepa, gospod minister. Zaključujem razpravo. Pardon, oprostite. Gospod Germič. Ne. Ste že. Izvolite gospod Cvikl. Kaj bi želeli?
Boste rekli, ampak jaz mislim, da [[...]]
Gospod Cvikl, želite proceduralno vprašanje?
Ne, jaz bi, če je mogoče razpravljati bi razpravljal, če ni mogoče pa predlagam, dovolite [[...]]
Mi smo, moj predhodnik je prej vprašal, če želi kdo še razpravljati [[...]]
Poglejte predsedujoči, glede [[...]]
Se niste javili [[...]]
Lahko samo, dovolite, proceduralni predlog [[...]]
In zaključujem razpravo. Bi prosil [[...]]
Proceduralni predlog imam.
Mi smo šli po ustaljenem dnevnem redu, zadnjemu smo dali gospodu ministru besedo, tako da vas lepo prosim, ne morem vam dati besede.
Proceduralno predsednik, predsedujoči [[...]]
Prosim? Proceduralno vprašanje.
Glejte, moj edini proceduralni predlog je, gospod minister je seveda sedaj govoril, povedal je nekaj stvari, na katere bi se seveda veljalo odzvati, predvsem ko je govoril o tem, kaj bo delal inšpektor, ker mislim, da je malo pomešal pojme med kaj mora delati davčni inšpektor, kaj dela računsko sodišče, če lahko o takšnem proceduralnem predlogu razpravljamo v tem smislu, da bi seveda dovolili še, da preostali del razprave, v kolikor še kdo želi, razdelite med razpravljavce.
Hvala lepa. Še enkrat bi rekel, razprava je po poslovniku zaključena. Šlo je lepo po vrstnem redu tako, kot smo odobreni in kot predvideva poslovnik. S tem zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes, v okviru glasovanj, pol ure po končani 29. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 20.55 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 29. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO LETNEGA PLANA RAZVOJA IN OBNAVLJANJA AVTOCEST ZA LETO 2006. Letni plan je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev letnega plana. Gospod minister, magister Božič je na poti, zato ga prosim, da podaljša svojo pot do govornice. Izvolite gospod minister.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci. Mirno lahko ugotovimo, da na osnovi Resolucije o Nacionalnem programu o izgradnji avtocest, sprejete s strani državnega zbora v februarju 2004, poteka intenzivna gradnja slovenskega avtocestnega omrežja, ki dobiva vedno bolj jasne obrise, tako na samem avtocestnem križu, ki je v enem kraku od Maribora do Kopra že v celoti zaključen, medtem ko bo drug krak od Karavank proti Obrežju zaključen do konca leta 2008, kot seveda tudi na priključnih avtocestnih smereh na sam križ. V mislih imam vipavski in pomurski avtocestni krak. S tem se povezuje notranja, zlasti medregionalna povezanost države, ter njeno ustrezno vključevanje v mednarodno cestno prometne tokove. Obseg letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za letošnje leto je daleč največji v zgodovini izvajanja nacionalnega programa izgradnje avtocest. Predvideni viri za realizacijo letnega plana razvoja in obnavljanje avtocest znašajo za leto 2006 170,63 milijarde tolarjev oziroma kar 25,9% več od predvidenih virov v Resoluciji o Nacionalnem programu izgradnje avtocest, kjer je predvidena realizacija v višini 135,54 milijarde tolarjev. Glavnina vseh gradbenih del bo v letu 2006 tako naslednja: pričetek gradnje na 47,5 štiripasovnih avtocest, predaja prometu na 17 kilometrov štiripasovnih avtocest, 2 kilometra priključka in 3,3 kilometra navezovalnih cest. In potem nadaljevanje gradnje na 59,2 štiripasovnih avtocest, na 18,6 kilometra hitrih cestah in 5 kilometrov navezovalnih cest. In pa na koncu, pripravljalna dela pred začetkom gradnje pa se bodo izvajala na 20,4 kilometra štiripasovnih avtocestah. Vrednost del na odsekih, ki bodo v letu 2006 predani prometu oziroma se bo v letu 2006 na njih začela ali nadaljevala gradnja in pripravljalna dela pred začetkom gradnje tako znašajo 105,8 milijarde tolarjev. Nadaljevala se bo tudi gradnja nekaterih državnih navezovalnih cest, ki omogočajo boljše navezovanje širših urbanih območjih na 5 in 10 koridor. Vrednost teh del na navezovalnih cestah znaša 1,5 milijarde tolarjev. Priprava projektno-tehnične dokumentacije ter odkupovanje zemljišč in drugih nepremičnin bo potekala na tistih odsekih, ki se bodo začeli graditi po letu 2006. Vrednost del priprave projektno tehnične dokumentacije, tukaj gre za avtocestne odseke z dodatnega programa, med njimi tudi za tretjo razvojno os na severu, znaša 592 milijonov tolarjev. Vrednost odkupov zemljišč in drugih nepremičnin pa 60 milijonov tolarjev. Za investicijsko obnavljanje avtocest so predvidena sredstva v višini 10,2 milijarde tolarjev, predvideni stroški uvajanja novega elektronskega cestninske sistema v prostem prometnem toku pa znašajo okoli 700 milijonov tolarjev. Kar se tiče financiranja nacionalnega programa v letu 2006, bodo v proračunu Republike Slovenije za leto 2006 zagotovljena sredstva za izgradnjo avtocest v višini 5,9 milijarde tolarjev, iz kohezijskega sklada EU pa predvidoma sredstva v višini 2 milijarde tolarjev. Predvideno je črpanje posojil mednarodnih finančnih ustanov v skupni višini 40,4 milijarde tolarjev. Obveznice bodo, odvisno od razmer na finančnih trgih, izdane v višini skoraj 80 milijard tolarjev, z refinanciranjem finančnih obveznosti v skladu z zakonom o Darsu pa v višini 6,7 milijard tolarjev. Sredstva koncesijske dajatve bodo v letu od 2006 znašala 20 milijard tolarjev iz naslova koncesijske pogodbe pa bo zagotovljenih še 500 milijonov tolarjev, med tem ko bo iz naslova povračila DDV zagotovljenih 15,3 milijarde tolarjev. Kot že rečeno, znašajo predvideni viri za realizacijo letnega plana razvoja in obnov avtocest za leto 2006, 170,6 milijarde tolarjev. Tako lahko iz povedanega razberemo, da je gradnja slovenskega avtocestnega omrežja enakomerno porazdeljena tudi po celotni državi. Toliko, spoštovane poslanke in poslanci, za uvod. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Letni plan je obravnaval odbor za promet kot matično delovno telo, zato prosim predsednika odbora, gospoda Franca Kanglerja, da predstavi poročilo odbora.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci, predstavniki Darsa, minister, predstavniki vlade! Odbor državnega zbora za promet, je na svoji 11. seji, dne 17.1.2006, obravnaval predlog letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za obdobje 2006, ki ga je v Državni zbor Republike Slovenije na podlagi 3.a člena zakona o družbi za avtoceste Republike Slovenije posredovala vlada Republike Slovenije. V uvodni obrazložitvi je minister, mag. Janez Božič, poudaril, da je obseg letnega plana za leto 2006 do sedaj največji in znaša 170.637 milijard SIT, kar je za 25% več kot je opredeljeno v Resolucijo o Nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji. Tako se za pripravo projektno-tehnične, prostorske in druge dokumentacije predvideva 592 milijonov, za odkup zemljišča in druga premoženjsko pravna opravila 60 milijonov, za gradnjo avtocest in drugih cest v skupni dolžini 173 kilometrov se predvideva 115.107 milijarde SIT za druge naloge iz letnega plana pa sredstva v skupni višini 710 milijonov SIT. Prometu bo predano 22,3 kilometra avtocest in drugih cest, gradnje se bodo nadaljevale na 22,8 kilometra. Začetek gradnje se predvideva na 47,5 kilometrov in pripravljalna dela se bodo izvajala na 20,4 kilometre odsekov. Zakonodajno-pravna služba državnega zbora v svojem mnenju opozarja na 7 poglavje, ki uvaja novo vsebino v nadomestilo za opravljanje naročila, v katerem je predstavljena višina sredstev, ki se ugotavljajo v Darsu za opravljanje nalog v zvezi z izgradnjo in obnavljanjem avtocest ter finančnim inženiringom na podlagi pogodbe, ki jo sklene z Republiko Slovenijo. Menimo, da bi bila predstavitev namenjenih predvidenih sredstev jasnejša, v kolikor bi bila natančno navedena tudi zakonska podlaga. V razpravi, katere so se udeležili skoraj vsi člani odbora, so le-ti opozorili na neskladje med Resolucijo o Nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji in priloženim in na veliko predvideno vzdrževanje na račun drastičnega zmanjševanja sredstev proračuna. Potem se postavlja vprašanje o višini in dobe odplačil in najetje kreditov. Vprašanja članov odbora so se nanašala tudi na dinamiko uporabe sredstev iz kohezijskih skladov in kriterijev za določitev prioritet posameznih odsekov, predvsem hitrih cest, ki gredo v gradnjo. Člane odbora je zanimal projekt sistema cestninjenja v prostem prometu toka, ravno tako pa tudi morebitno povišanje cestnin in razmerje med cestninskimi razredi za posamezna motorna vozila. Člani odbora so menili, da sedanji sistem cestninjenja ne zagotavlja enakopravnega odnosa do uporabnikov, ravno tako pa je bila tudi problematizirana izgradnja le dveh od petih načrtovanih dodatnih cestninskih postaj. Člani odbora so zahtevali pojasnilo o poteku del na posameznih odsekih avtocest, kot na primer Pince-Lendava, navezava na Pesnico, Slivnica-Gruškovje, Markovci, Ločnica-Kronovo, ravno tako pa tudi glede navezave posameznih območij na avtocestni sistem preko tretje razvojne osi in navezave kočevskega dela na avtocestni sistem. Predstavniki ministrstva za promet in družbe Dars so v odgovorih na zastavljena vprašanja pojasnili, da je pri dinamiki gradnje avtocest in drugih cest odločilnega pomena priprava in sprejem projektno-tehnične, prostorske in druge dokumentacije, premoženjska pravna opravila in tudi postopki oddajanj javnih naročilih. Glede vzpostavitve sistema cestninjenja v prostem prometnem toku poteka pilotsko testiranje ciljev interoperabilnosti celotnega sistema. Predlagana sta bila tudi dva dodatna sklepa, ki pa ju odbor ni sprejel. Po končani razpravi je odbor za promet sprejel naslednji sklep: Odbor državnega zbora za promet po opravljeni razpravi na podlagi 112. in 171. člena poslovnika državnega zbora predlaga državnemu zboru Republike Slovenije, da na svoji seji obravnava in sprejme naslednji sklep - na podlagi 3.a člena zakona o družbi za avtoceste v Republiki Sloveniji na podlagi 112. člena poslovnika državnega zbora Republike Slovenije je državni zbor Republike Slovenije na seji dne, sprejel sklep, sklep o soglasju k letnemu planu razvoja obnavljanja avtocest za leto 2006.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Janko Veber, Socialni demokrati. Prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči in lep pozdrav ministru in kolegicam in kolegom! Letni plan razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006 je eden od največjih projektov v letošnjem letu, saj se bodo izvajale aktivnosti na avtocestah kar na 173-ih kilometrih, vrednost teh del pa je nekje okoli 115 milijard tolarjev. Torej, gre za veliko kilometrov, gre za veliko sredstev, kar kaže na pomen tega projekta. V dosedanjem obdobju smo vedno veliko pozornosti poskušali posvetiti predvsem odstopanju investicijskih vrednosti od planiranih. Tukaj smo se vedno srečevali z dejstvom, da geološki pogoji pogosto posegajo oziroma vplivajo na odstopanje investicijskih vrednosti, da se je tudi spremenilo ali povečala zahtevnost objektov na trasah, da se je tudi spremenil potek trase, kot je bil prvotno planiran, pač odvisno tudi od izdanih soglasij, predvsem naravovarstvenih oziroma okoljevarstvenih pogojev. Da pa je včasih tudi prihajalo do zmanjšanja investicijskih vrednosti. Če se dotaknemo resolucije nacionalnega programa izgradnje avtocest, lahko ugotovimo, da ta določa skupni obseg izvedenih del in da se v petih letih naj ne bi zgodilo večje odstopanje investicijskih vrednosti, kot je 10%. V programu za leto 2006 lahko ugotavljamo, da ta pogoj v resoluciji ne bo presežen oziroma se ugotavlja, da bo nekje v letih od 2004 do 2006 povečanje investicijskih vrednosti za 3,7%, kar je v mejah dovoljenega oziroma pričakovanega odstopanja. Tudi obnavljanje avtocest z vse večjim številom kilometrov oziroma obsegom kilometrov avtocest postaja ena od pomembnejših postavk v letnem programu. Tako bo za obnavljanje treba nameniti 3,2 milijarde tolarjev in za obnavljanje objektov 2,2 milijarde tolarjev. Pri tem programu tudi pogrešamo analizo, kako lahko pričakujemo, da bo tudi v prihodnje potekalo to vzdrževanje, kajti vzdrževanje bo zagotovo ena od pomembnejših finančnih obremenitev tega programa avtocest. Bilo bi seveda pomembno ugotoviti, kakšni so vzroki za poškodbe na cestiščih in kako je treba pristopiti k temu, da bi bilo tega v bodoče manj. Cestninski sistem je vedno ena od pomembnih tem pri resoluciji ali pri letnem programu. Pomembno pri cestninskem sistemu v programu za leto 2006 je, da je predviden začetek prehoda obstoječega sistema elektronskega pobiranja cestnine za vse cestninske razrede, torej gre za ABC sistem, tako da je to zagotovo ena pomembnih pridobitev, ki bo razbremenila, predvsem zmanjšala zastoje na cestninskih postajah. Pomembno je tudi, da se uvaja študija za uvedbo elektronskega cestninjenja na podlagi mikrovalovne tehnologije oziroma na podlagi satelitskega pozicioniranja vozil. Gre za pomemben pristop in tudi rezultati teh študij bodo najbrž zelo pomembni za naslednja leta. Tisto, česar se pa moramo vse bolj zavedati, pa je odplačevanje glavnic in obresti v letnih programih. Zavedati se moramo, da se je izgradnja avtocest začela v letu 1994 in da zapadejo v plačilo številne obveznosti, ki so nastale zaradi že najetih kreditov. Tako, da že v programu za leto 2006 zasledimo številko 26,5 milijarde tolarjev in zagotovo je tudi to eno od področij, ki mora biti še kako podrobno analizirano, če želimo obvladovati ta sistem tudi v bodoče. Namreč, iz financiranja plana lahko ugotovimo, da se predvideva v letu 2006 prek 40 milijard tolarjev posojil pri mednarodnih finančnih ustanovah in da bo izdanih nekaj manj kot 80 milijard obveznic. Torej, gre za skupaj 120 milijard visoko zadolževanje v letu 2006. Pri tem moramo ugotoviti, da se zmanjšujejo namenska sredstva, bencinski tolar, na vsega 5,9 milijarde tolarjev, čeprav je v resoluciji predviden v višini 40 milijard, in da bo koncesijska dajatev v tem letu v višini 20 milijard. In če pogledamo resolucijo, ki govori o tem, da predvideva zagotavljanje sredstev v višini 135 milijard in da plan za leto 2006 predvideva 170 milijard, govori o tem, da je ta plan izjemno obsežen. Vendar je pomembno to, da če analiziramo odstopanje od resolucije nacionalnega programa, ugotavljamo to odstopanje predvsem pri virih in predvsem pri pospešitvi gradnje. To sta nekje dve najpomembnejši karakteristiki tega programa in da seveda začenjamo z novim elektronskim cestninskim sistemom. Moramo opozoriti v poslanski skupini Socialnih demokratov, da si želimo predvsem, da bi program izgradnje avtocest bil program v okviru možnega in da je predvsem donosen, s čimer bi se dolgoročno zagotovilo izvajanje tudi ostalih, navezovalnih cest, ki so izjemno pomembne zato, da zagotovimo skladen regionalni razvoj na celotnem območju Republike Slovenije in ne samo ob avtocestnem križu. Zato odločitev vlade, da drastično zmanjša v programu za leto 2006 namenska sredstva iz bencinskega tolarja, lahko opredelimo kot eno od najbolj negativnih dejstev v planu razvoja in obnavljanja avtocest v letu 2006. Zato tudi v prihodnjih letnih programih pričakujemo od vlade, da bo predstavila predvsem vpliv na financiranje dodatnega avtocestnega programa, torej vpliv zadolževanja, spremembe virov, kajti vendar so zelo velika pričakovanja in konkretna pričakovanja, tako v tretji razvojni osi, ki jo je nenazadnje tudi vlada vključila v letni program za leto 2006 na podlagi obiska vlade na Koroškem, vendar ugotavljamo, da zadolževanje odmika realizacijo tretje razvojne osi, torej povezave Koroške na avtocestni križ in seveda potem navezave še Dolenjske. Tudi nova 3.a razvojna os od ljubljanskega obroča preko obvoznice Škofljice do Kočevja je zagotovo ena od osi, ki z velikim pričakovanjem čaka na odgovor vlade, kako bo realizirala to 3.a razvojno os. Tudi napovedana četrta razvojna os Bovec - Tolmin - Želin z odcepom proti Poljanski dolini ter z odcepom proti Idriji oziroma Logatcu je smer, ki seveda čaka na odgovor, kdaj in kako se bo začela gradnja na teh odsekih. Skratka, največja pomanjkljivost tega programa za leto 2006 je, da odmika dodatni program in da s tem seveda odmika razvojne možnosti prenekaterih regij, ki niso vključene na avtocestni križ. In seveda, če bi bila ta analiza bolj konkretna, bi bil ta program res tisti, na podlagi katerega bi lahko govorili, da vemo, kaj sprejemamo, seveda bomo program za leto 2006 potrdili oziroma glasovali zanj, kajti vendarle gre za izvajanje začetih in težko pričakovanih novih odsekov in upamo, da bodo podatki, ki jih bomo dobili na podlagi dodatnih analiz takšni, da bodo lahko pričakali v bodoče razvoj tudi ostali kraji, ki niso ob tem križu. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Horvat, Nova Slovenija. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, spoštovani gospod minister s sodelavci, spoštovani predsednik uprave Dars, spoštovane kolegice in kolegi. V poslanski skupini Nove Slovenije smo trdno prepričani, da ima vpetost slovenskega avtocestnega križa v evropsko avtocestno mrežo za Republiko Slovenijo in države Evropske unije strateški povezovalni pomen. Zato je še kako pomembno, da Državni zbor Republike Slovenije z vso skrbnostjo obravnava predlog letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006. V poslanski skupini Nove Slovenije smo omenjeni dokument proučili in ga bomo tudi podprli. Ocenjujemo, da je prav, da je letni plan izgradnje avtocest v letu 2006 dobil nujni pospešek. V Republiki Sloveniji še vedno nimamo medregionalnih avtocestnih povezav, Slovenija še vedno ni avtocestno povezana s sosednjimi državami. Zato v Novi Sloveniji podpiramo čim hitrejšo izgradnjo slovenskega avtocestnega sistema, seveda na optimalen način, predvsem pa ne na račun kvalitete izgradnje. Izhodišče pri pripravi letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006, je bilo, da se dokončajo tisti odseki in pododseki, ki se že gradijo, njihovo dokončanje in predaja prometu v letu 2006 pa sta tehnično možna. Načrtovalce je očitno vodilo nujno dejstvo, da se čim bolj pospešeno nadaljuje gradnja avtocestnih odsekov na prednostnih smereh slovenskega avtocestnega križa na Gorenjskem, Dolenjskem, Pomurskem in Štajerskem avtocestnem kraku. Pri tem je bila dana prednosti tistim odsekom, na katerih bo mogoče pobirati cestnino. Še posebej pa so bila upoštevana naslednja merila; obseg pogodbeno oddanih del in sprejetih pogodbenih obveznosti, velikost in struktura sedanjih prometnih obremenitev, velikost in struktura predvidenih prometnih obremenitev po desetih letih, možnost pobiranja cestnine, že zagotovljeno domača in tuja posojila, že vložena finančna sredstva, sprejete uredbe o državnih lokacijskih načrtih ter stanje pri odkupih zemljišč in drugih nepremičnin. Iz dela dokumenta, ki govori o fizičnem načrtu gradnje avtocest izhaja, da bomo v letu 2006 predali prometu skupaj 22,3 kilometre štirih pasovnih avtocest. Skupno se bo v letu 2006 gradnja nadaljevala na 82,8 kilometrih. Skupno se bo v letu 2006 gradnja začela na 47,5 kilometrih štiripasovnih avtocest. In skupno se bo v letu 2006, se bodo pripravljalna dela začela na 20,4 kilometrov štiripasovnih avtocest. Finančni viri za realizacijo letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006, bodo proračunska sredstva za izgradnjo avtocest in kohezija, sredstva koncesijskih dajatev, posojila mednarodnih finančnih ustanov, izdane obveznice, povračilo davka na dodano vrednost in drugi viri. Z resolucijo o nacionalnem programu izgradnje avtocest je določena poraba za razvoj in obnavljanja avtocest v letu 2006, v višini 135,5 milijard tolarjev. Z letnim programom razvoja in obnavljanja avtocest 2006 predvidena realizacija v višini 170 celih 5 milijard tolarjev pomeni 126% realizacije, predvidene z resolucijo o nacionalnem programu izgradnje avtocest. Na strani virov bo zato zagotovljenih 170,6 milijard tolarjev ali 126%, predvidenih z resolucijo o nacionalnem programu izgradnje avtocest. Avtoceste niso samo največji slovenski projekt stoletja, so prvi veliki projekt v samostojni Sloveniji, ki bi na prelomu tisočletja, na prehodu iz industrijske v informacijsko ero, v luči sonaravnega razvoja lahko uskladil in naravnal ključne vidike prostorskih, gospodarskih in kulturnih procesov, povezoval obstoječo mrežo cest in mest, povezal tradicionalno logiko poselitve z evropskimi prometnimi in razvojnimi tokovi. Skratka, avtocestni program bi bil lahko vez tiste univerzalne civilizacije, ki ne pozablja več, da lahko stoji in preživi samo na trdnih temeljih avtonomne kulture. Kot rečeno, poslanska skupina Nove Slovenije bo letni program razvoja in obnavljanja avtocest 2006 podprla. Pričakujemo tudi, da bo ta dokument sprejel državni zbor brez glasu proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Kangler v imenu Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo spoštovane poslanke in poslanci, predstavniki vlade, minister, predstavnik Dars-a. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo omenjeni sklep, sklep o soglasju k letnemu planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006 z velikim veseljem podprli. Gre za letni plan, plan za obdobje 2006, ki je najbolj pomemben dokument, ki ga lahko ta državni zbor sprejme za nadaljnjo gradnjo in razvoj avtocestne infrastrukture v Sloveniji ter druge infrastrukture, ki je neposredno vezana na avtocestno gradnjo. Seveda, kot je že tudi uvodoma minister v samem programu in samem nastopu omenil, gre za 25% povišanje intenzivnosti na področju gradnje v obdobju za 2006, kar je zelo razveseljiva novica za slovenski prostor, ki je kakorkoli vezan, bodisi na uporabnika, bodisi na tistega, ki kakorkoli neposredno gradi ceste in je poslovno vezan na sistem kot takšen, gradnjo avtocest. Želimo si, da bo realizacija tega sklepa, ki ga bomo danes sprejeli tekla nemoteno, da bodo odkupi zemljišč ob trasi, prostorski plani in nekatera vzdrževanja šla tekoče planirana, kot so si jih v družbi Dars zastavili. Pri čemer želimo opozoriti v Slovenski ljudski stranki, da ne smemo zanemarjati nekaterih idej in projektov, ki tečejo za tretjo razvojno os, ki je neposredno vezana tudi na gradnjo avtocestnega križa. V zadnjem času smo kar veliko govorili o tretji razvojni osi, tudi že o četrti, vendar bi rad poudaril, da je potrebno počrpati vse možnosti, vse vire, ki so kakorkoli dani in vse priložnosti in možnosti, da počrpamo tudi za trejo razvojno os sredstva iz nekaterih skladov v Evropski uniji. Ko bo projektna dokumentacija končana za tretjo razvojno os, smo prepričani, da je lahko tretja razvojna os nov segment, nov razvoj in nov skladnejši regionalni razvoj zagotovi vsem tistim krajem, ki so nekoliko odročenje oddaljeni od avtocestnega križa in programa. Zato še enkrat poudarjam, v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo omenjeni sklep o soglasju k letnemu planu razvoja obnavljanja avtocest za leto 2006 z velikim veseljem podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Boštjan Zagorac, Slovenska nacionalna stranka.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani prisotni! Pred nami je predlog letnega programa razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006. Gre za tiste vrste dokument, ki mu zaradi kaotičnega stanja na slovenskih avtocestah ni moč nasprotovati in bi to stanje podaljševali. Veseli me, da so predstavniki vlade še tukaj, glede na finančna sredstva, ki smo jih odobrili, sem mislil, da že delate trase. Pričakujem tudi da boste na Koroškem, glede na to kolikšna sredstva smo odobrili danes in prejšnji četrtek, poskrbeli, da bodo čim prej tudi tuneli do Ljubljane, da ne bo treba toliko denarja porabiti za odkup zemljišč, na katerih bi naj trasa potekala, seveda na račun davkoplačevalcev. Dejstvo je, da še noben plan do sedaj ni zdržal v takšni obliki, kot smo ga tukaj v tej hiši sprejeli, prej ali slej je prišlo do sprememb, tako da glasovanje o tem, ali biti za ali proti, pri takšnem dokumentu niti ni toliko pomembno. Res je, da ste s tem planom zajeli vse kar se v Sloveniji zajeti da, kar je v Sloveniji slabega, mogoče ste kje kakšno lokalno cesto izpustili, ampak to bolj po pomoti kot pa zavestno, seveda pa je vprašanje, za kakšno ceno. Par besed je treba povedati tudi o transparentnosti. Prav preglednost financ pri izgradnji avtocest je bila v naši državi največji problem in nekako v meglo zavito dejstvo, ki smo se ga v tej hiši kar hitro navadili. V Slovenski nacionalni stranki se zato utemeljeno bojimo, da se bo z izdajanjem novih obveznic Darsa, ta, do zdaj uveljavljena praksa nadaljevala, če vemo, da je država v preteklosti izdajala obveznice predvsem takrat, ko je bila po sredi kakšna špekulacija in z namenom prikrivanja finančnih tokov. V Slovenski nacionalni stranki smo že večkrat opozorili na ne transparenten način financiranja izgradnje avtocest preko izdajanja obveznic kar je povzročilo odmik od načrtovanega plana izgradnje, po drugi strani pa naraščajoč javni dolg in pa direktive državnim podjetjem za nakup teh obveznic, vsi pa vemo, da so imeli pri vnovčevanju le-teh kar nekaj težav. Zanima me tudi, če vemo, da nam manjka še 800 milijonov evrov, ki jih je še potrebno zagotoviti za dokončno uresničitev plana avtocest, kje in od kod, ali bodo prišle nove obveznice ali morebiti novo zadolževanje? Dejstvo je, da je ta državni zbor že lansko leto sprejel resolucijo nacionalnega programa izgradnje avtocest in z vsakim novim letnim planom, ki ga tukaj sprejemamo, prihaja do odmika od te resolucije, ki smo jo tukaj potrjevali. Nenazadnje moram povedati, da poleg transparentnosti, kot sem že dejal, nas skrbi tudi izvedba letnega plana, ampak kot povedano že na začetku, niti ni bistveno, kako bo posamezni poslanec glasoval, da vlada koalicija to potrdi, da država ne bo imela izgovora, da nima letnega plana in za to ne more graditi avtocest. Financ imate sedaj dovolj, res, da ne na svoj račun, ampak na tuj, tako da, obilo sreče in uspeha in želim vam, da se končno en letni plan uresniči. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Žnidaršič v imenu DeSUS-a.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi. Poslanska skupina DeSUS bo letni program plana razvoja in obnavljanja ter izgradnje avtocest za leto 2006 podprla. Podprla ga bo zato, ker sloni ta program na resoluciji o nacionalnem programu izgradnje avtocest, na zakonu o Darsu, na zakonu o zagotoviti namenskih sredstev, na sklepih vlade, ki zadevajo hitrejšo izgradnjo pomurskega kraka avtoceste in seveda v predlogu proračuna Republike Slovenije za leti 2006 in 2007. Ta letni plan bomo še posebej podprli tudi zato, ker je končno v njem videti tudi dograditev zadnjega dela avtoceste Karavanke-Hrvaška se pravi mimo Trebnjega, v dolžini 22.5 kilometrov, pri čemer seveda ponovno opozarjamo, da bi kazalo premisliti gradnjo mimo Trebnjega, ki naj bi bila po do sedaj dosegljivih informacijah, zaradi tega, ker bo šla visoko po pobočju, kar za 10 milijard dražja od nižje variante, ampak kakorkoli že, pomembno je, da bo ta cesta čim prej zgrajena in da bo ta povezava končno stekla. Ta letni program bomo podprli tudi zaradi tega, ker je zanj zagotovljenih celo več sredstev, kot je bilo predvideno predhodno, kar pomeni, da se je država skupaj z Darsom seveda odločila čim hitreje dograditi avtocestne povezave, zlasti pa dokončati avtocestni križ v Republiki Sloveniji. Prav tako je ta letni program vredno podpreti zaradi dodatka, ki je bil sprejet na račun hitre ceste Dravograd-Arja vas, pa tudi nekaterih drugih odsekov, ki so prišli v ta program, ki bodo hitreje povezali tista okolja v državi in omogočili povezovanje tudi navzven. Skratka, ta program je drag, vendar ga bo naša poslanska skupina absolutno podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Maria Pozsonec, v imenu madžarske narodne skupnosti.
Lep pozdrav vsem prisotnim! Minister Božič je v svojem uvodu izjavil, da mora biti gradnja avtocest transparentna. Zgleda, da je tako, vendar prepozno, kajti zamuda pri gradnji avtocestne infrastrukture v Pomurju je pustila nepopravljive posledice. Leta 1991 je bila pompozno razglašena nujna smer avtoceste vzhod- zahod. Od takrat je minilo 15 let, sprejeti so bili takšni in drugačni plani avtocest, nacionalni programi in še kaj. Denarja je bilo dovolj, vendar izgradnja avtoceste smer vzhod-zahod ni imela prednosti, z izgovorom, da ni dovolj prometa. Danes smo tam, kjer smo. Letno od Maribora skozi ozke vasice do madžarske meje vozi milijon in več tovornjakov. Tistih 90 kilometrov od Maribora do madžarske meje traja dva - do trikrat dlje, kot do Ljubljane. Ta promet odganja iz tamkajšnjih vasi vse, ki imajo možnost izbire, da zapuščajo vasi. Mladina tako odhaja, pokrajina pa je osiromašena in prebivalstvo ostarelo. To je premalo adutov za boljšo prihodnost te pokrajine. Nekdo pa je kljub vsemu temu odgovoren za prekanalizacijo denarja, za zavlačevanje ter za gradnjo drugod. Treba bi bilo imenovati ljudi, ki so odgovorni za takšno stanje, že zavoljo tega, da bi se zavedali svoje moralne odgovornosti za uničevanje pokrajine. Ne zanima me, kateri politični opciji so pripadali, menim, da morajo nositi vsaj moralno odgovornost za osiromašenje Prekmurja. Takšno stanje je trajalo do leta 2004, ko je takratni premier mag. Anton Rop obiskal Prekmurje in obljubil izgradnjo avtoceste Maribor-madžarska meja do leta 2008. Hvala mu! Tudi sedanji minister za promet zaenkrat še sledi dogovoru in problem Prekmurja jemlje resno. Srčno upam, da bo tako ostalo. Eno je namreč gotovo: Prekmurci se ne bodo pustili več vleči za nos. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zvonko Černač, v imenu SDS.
Spoštovani kolegici, spoštovani kolegi, ostali prisotni! Slovenija leži nedvomno na pomembni strateški točki, kar se kaže tudi na prometnem področju. Preko naše države namreč poteka križanje pomembnih evropskih prometnih koridorjev, predvsem petega in desetega. Ustrezne avtocestne povezave zato niso pomembne samo zaradi skladnega regionalnega razvoja, pač pa tudi zaradi ustreznih povezav v okviru evropskih prometnih povezav. Gotovo je izgradnja avtocestnega omrežja eden največjih regionalnih projektov v naši državi. Pomembna prelomnica po našem mnenju na tem področju pa se kaže tudi v dejstvu, da se zaradi pospešene gradnje avtoceste, ki sledi v preteklih letih sprejetim usmeritvam, ne zapostavlja ostalih državnih cest. Nasprotno. Zaradi povečanja proračunskih sredstev na področju obnove in vzdrževanja državnih cest za preko osem milijard tolarjev v letošnjem letu, kar pomeni preko 50% povečanje glede na preteklo leto, bo mogoče zagotavljati tudi hitrejšo obnovo in posodobitve ostalih državnih cest, kar je enako pomembno kot pospešitev izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke tudi pozdravljamo letošnjo ažurno pripravo letnega programa razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006. Spomnili se boste, spoštovane kolegice in kolegi, da v preteklih letih nismo bili priča takšni ažurnosti, pač pa so se podobni dokumenti sprejemali šele v sredini leta, kar je onemogočalo racionalno gradnjo in uspešno realizacijo programa ter povzročalo tudi velike težave uporabnikom avtocest zaradi obnovitvenih del, ki so se ponavadi izvajala tudi v času največje gostote prometa v poletni sezoni. Letni plan razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006 predvideva nadaljevanje in dokončanje del na mnogih odsekih, ki jih ne bi ponavljal, ker so bili že omenjeni, tako smo tudi slišali, da od 173 kilometrov vseh odsekov, ki so vsebovani v letnem programu, se bodo pripravljalna dela pred pričetkom gradnje izvajala na nekaj več kot 20-ih kilometrih, na 47 kilometrih in pol se bo gradnja pričela, na 82,8 kilometrov nadaljevala in nekaj čez 22 kilometrov bo tistih odsekov, ki bodo v letošnjem letu v kolikor bo ta plan izvršen, tako kot ocenjujem, da ga bomo danes sprejeli, predani v promet. Slišali smo že, mislim, da je to povedal gospod minister, da gre za rekorden program, rekorden program v višini preko 170 milijard tolarjev, zato bo po naši oceni njegova realizacija terjala maksimalno angažiranje vseh odgovornih. Prepričani smo, da jim bo uspelo. Področje, ki je bilo v preteklih letih v teh letnih planih deležno največ kritik, je bil sistem pobiranja cestnin. Kljub temu, da so predstavniki praktično vseh parlamentarnih strank opozarjali na neustrezen način cestninjenja, ki je na eni strani povezan z visokimi stroški, na drugi strani pa je izrazito nepravičen, za Slovenijo kot izrazito tranzitno državo pa tudi popolnoma neprimeren, se v preteklosti ni kaj dosti premaknilo na tem področju. Še v lanskem programu je bilo zaznati filozofijo, da je treba čim prej dograditi vse manjkajoče cestninske postaje - seveda za obstoječ sistem - in na tak način povečati priliv iz cestnin. No, istočasno je bila že v lanskem programu predvidena izvedba pilotskega projekta pobiranja cestnine kot pričetek postopne vzpostavitve elektronskega pobiranja cestnin v prostem prometnem toku, kar smo pozdravili in kar pozdravljamo tudi v letošnjem programu. Menimo, da je drugačen način pobiranja cestnin ključen za izvedbo celotnega avtocestnega programa, saj odločitve, ki smo jih sprejeli v okviru 23. in 24. točke dnevnega reda te seje, predpostavljajo tudi uspešnejše cestninjenje, ki pa ga je mogoče zagotoviti samo s spremembo obstoječih neustreznih sistemov. No, in iz tega programa, ki ga imamo danes v obravnavi, izhaja tudi ta usmeritev. Zaradi tega v SDS pričakujemo, da bo temu področju dan ustrezen poudarek in da bodo v letošnjem letu izvedeni vsi potrebni postopki, ki bodo omogočili sprejem ustreznih odločitev glede izbire sistema cestninjenja tako, da bo omogočen pričetek njegove uvedbe od prihodnjega leta dalje. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ocenjujemo, da so usmeritve letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006 dobre, da pa je treba dati poseben poudarek racionalni in gospodarni uporabi razpoložljivih sredstev na tem področju, tudi prek ustreznih kontrolnih mehanizmov, ter pospešiti gradnjo novih avtocestnih odsekov. Zato bomo podprli soglasje k letnemu programu za leto 2006. Bomo pa seveda pozorno spremljali uresničevanje tega programa, predvsem v delu, ki terja čimprejšnje strateške odločitve. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima še gospod Anton Anderlič, v imenu LDS. Prosim.
Spoštovani! Lahko bi rekel, da se vsak tisti, ki v tej dvorani razmišlja drugače, kot je volja večine, izpostavlja očitkom, da zavira, da je v preteklosti delal slabo, in to bo kaj hitro veljalo tudi za LDS. Vendar pa verjamem, da tega dvoma ni, da smo vsi za izgradnjo avtocest in avtocestnih odsekov, ki še manjkajo. Pa vendar je to mesto in priložnost, da se o programu pogovorimo in da kritično presodimo v luči dosedanje izvedbe tega programa tisto, kar bi veljalo v prihodnje upoštevati in posebej podčrtati. Zato se sprašujem, kaj danes pravzaprav počnemo. Ali spreminjamo resolucijo o izgradnji avtocest v Sloveniji ali sprejemamo letni program izgradnje in obnove avtocest v Sloveniji za leto 2006? Če bi poslušali zakonodajno-pravno službo, če bi poslušali strokovno javnost, potem delamo rebalans resolucije nacionalnega programa. Prav gotovo je, da je veliko argumentov za to. Prvi je zasnova financiranja tega programa, druga je opredelitev dinamike in predvsem odsekov v prioriteti v letošnjem letu, tretje so seveda vse aktivnosti, ki so vezane na izvajanje koncesijske pogodbe o izgradnji avtocest in upravljanju tega omrežja. In seveda, o tem bi se morali pogovarjati in ne s prsti kazati, kaj vse je narobe bilo in kako bo zdaj vse bolje in se zdaj začenja vse na novo. Jaz sem prepričan, da je tako, kot se teh stvari lotevamo zdaj in kot smo se tudi v nekateri preteklih letih v državnem zboru lotevali te problematike, narobe. Narobe je zaradi tega, ker imamo vrsto aktov, ki sistemsko urejajo stvari, dejansko pa izvajamo ta program čisto drugače. Prvič. Ne namenjamo za izgradnjo avtocest po zakonu o zagotavljanju bencinskega tolarja oziroma namenskih sredstev za izgradnjo cest tistega denarja iz proračuna, ki ga na ta način zberemo. Drugič. Ker razporejamo na posamezne odseke mimo resolucije v enem letu več, v drugem letu manj, brez potrditev, tako, kot pač v tistem trenutku določene stvari narekujejo aktualnemu vodstvu Dars-a, ministrstvom ali mogoče še, kot je bilo prej rečeno, še kakšnim drugim botrom. In mi je žal, ampak občutek imam, ko sem poslušal odbor za promet in ko sem prebral še enkrat podrobno cel magnetogram, da se pravzaprav vsi poslanci ukvarjamo z mojo protihrupno ograjo, z mojo cesto mimo hiše, z mojim priključkom, z mojo navezovalno cesto, z mojim krožiščem in tako naprej. V tem papirju, torej v magnetogramu, redko pri katerem razpravljavcu je ušlo na polje diskusije, da bi se pogovarjali, ali je resolucija nacionalnega programa o izgradnji cest v izvedbi v letu 2006 taka, kot jo je državni zbor potrdil in to v vseh segmentih, od zagotavljanja virov, projektov, dinamike in tako naprej, o čemer sem prej govoril. Seveda temu ni tako. In ker ta past vedno obstaja in ta skušnjava je prisotna, če ne bom rekel, da je nekaj treba storiti na mojem koncu, me bodo gledali grdo doma, če bom to rekel, me bodo grdo gledali drugi poslanci ali nekateri iz drugih okolij, ker slučajno ne bom njih omenil kot prioriteto. Nedvomno je, da izgradnja avtocest kasni. Kasni, jaz bi po drugi strani moral ugotoviti, da sistem, po katerem je Slovenija gradila avtoceste je v vseh študijah priznan kot tisti multiplikacijski učinek v gospodarstvu, ki daje pozitivne rezultate. Ali pa smo seveda zadovoljni, tako s prometno-varnostnih ozirov, z gospodarskih ali s katerihkoli drugih glede dinamike, je drugo vprašanje in seveda ne moremo biti. Zato ne bi rad, da mi kdo kasneje očita, da ko o teh vprašanjih govorimo, da smo proti gradnji avtocest. Jaz sem za to, da bi bile včeraj zgrajene. Meni čez 20 let res ni ljubo, da bodo avtoceste zgrajene, naj bi bile zgrajene, ampak včeraj, danes, najkasneje jutri. Ampak, če gremo konkretno k temu letnemu programu; sam mislim, da ne delamo letnega programa za 2006, ampak da dejansko postavljamo formalne okvire ali potrjujemo nekaj na državnem zboru za-to, da bodo izvajalci imeli potrditev, da je državni zbor odobril letni program na osnovi resolucije, delali bodo pa tako kot bodo uspeli tekom leta določene stvari izvesti. To trdim zaradi tega, ker recimo o projektu cestninjenja, tako radi govorimo. Pilotski projekt cestninjenja je bil v državnem zboru odobren ne lani - nekdo je tukaj že danes rekel - 2003 naj bi ga postavili, ni se ga postavilo. Bil je razpis lani, še sedaj ni izbran izvajalec. Imamo dilemo, mikrovalovi, satelit v Evropi je že v zraku, verjetno bi se nekdo moral odločiti in nekaj na tem narediti. Konec koncev, tako kot jaz razumem, vsaj dva proizvajalca, dva razvojnika se v Sloveniji ukvarjata s tem, bi lahko to testno že naredili. Mogoče bi bili pa lahko prvi na tem področju. Ne vem zakaj ne. Odločitve, da v to gremo, ni. Zaradi mene bi lahko nadgradili mikrovalovni sistem ali pa visoko frekvenčni oziroma bi spravili to na satelit. Ampak problem je, da teh odločitev ni. Na drugi strani so pa odločitve, tudi proti odločitvam državnega zbora, ravno tako v letu 2003 je Dars, ministrstvo za promet in ministrstvo za okolje prišlo v državni zbor, da ne more pobirati cestnin na tistih odsekih, kjer je največ odliva cestnine in bi bilo prav, da vsi, ki se po avtocestah vozimo, v čim večji meri to tudi plačujemo. Ne. Tukaj notri imamo neke razlage, nobenega sklepa, tudi v lanskoletnem programu, tudi v predlanskem letnem programu se ni prišlo sem in reklo; zaradi teh in teh razlogov ne moremo postaviti teh cestninskih postaj in bo toliko in toliko denarja izgubljenega in mi bi ugotovili, ali so ti razlogi opravičeni ali ne, in če bi bili opravičeni, bi rekli vam ni potrebno tega graditi. Ne more pa nihče v imenu državnega zbora reči, ja proučujemo, če je to smiselno, ni smiselno. Ni res. To je pravni akt, ki ga je sprejel državni zbor in na ta račun smo izgubili ogromne milijone denarja. Še več, ko boste pogledali notri, boste videli, da so že določeni denarji bili porabljeni za to. Projektna dokumentacija, nakupi zemljišč, konec koncev oddana dela, pa nič. Torej, nekdo bo moral povedati, za kaj tukaj gre. Ali naprej. Ko mi govorimo o cestninah, seveda ni skrb ne Darsa, ne ministrstva, ne vlade, koliko cestnine bo pobrane. Zato, ker se je v tem letošnjem aktu prvič izgubila - cestnine kot vira, kot višine, koliko je pobrane, ni. Dars 8 milijard dobi na račun upravljanja, plača določen del koncesnine državi, ampak mi ne vemo, koliko je zares pobrane cestnine in, ali je ta koncesnina državi prav opredeljena z višino ali ne. Jaz mislim, da ne moremo na ta način stvari preprosto akceptirati. Naj bodo stvari transparentne, jasne, ne da se tukaj, kot je bilo v torek rečeno, nekje zadržujejo neki denarji in prelivajo neupravičeno. Ko govorimo o financiranju, ne glede na to, da smo dva dni govorili o tem, je treba odkrito povedati: prvič, da ta letni program predvideva zadolževanje oziroma pripravo postopkov za izdajo vrednostnih papirjev za najem kreditov za reprogramiranje starih kreditov. V letošnjem letu že Dars rabi te obveznice, ali kakorkoli se bo že temu reklo, za to, da bo stare obveznosti podaljšal, prolongiral. In to seveda lahko preberete. In ni mi jasno še nekaj drugega v tem letnem programu - da imate predvideno izdajo obveznic in najemanje kreditov tudi za odseke, ki so že zgrajeni. Napačno je rekel gospod Kangler, ki ga trenutno ni tukaj, ko je rekel, Ločnica, gre pa za Lešnico-Kronovo. Ampak, recimo, Kronovo-Obrežje, dva odseka sta zgrajena [[Blagovica]] . Čez Trojane sta zgrajena - preberite si tam na tisti strani in boste videli, predvideva se izdaja obveznic za tri odseke, kot tam navajajo, pa mislim, da je še na Gorenjskem en del. Čemu, kako? Nepregledno je to. Odseki so predani v promet, a letos boste izdajali obveznice. Ne vem, jaz ne morem drugače reči, kot da je ta stvar nepregledna. Lahko bi še dolgo našteval, ampak ker moram upoštevati tudi kolegice in kolege v poslanski skupini, ki želijo razpravljati, bom omenil samo še eno neracionalno, nerazumljivo potezo Darsa in ministrstev. Na enem odseku ustvarjajo preprosto nevarne točke. Takole približno zgleda na enem delu odsekov v Sloveniji: avtocesta se zoži 10 kilometrov, vmes avtocesta 8 kilometrov bo letos odprta, vmes 5 kilometrov navadne ceste in potem spet avtocesta 35 kilometrov do meje. Na štirih koncih so nevarne situacije. Pa poleg tega seveda cestnine ne bo mogoče pobirati. Zakaj je ustvarjen ta konec noter? Lani ste ob opozorilu, da ne delajte tega, iz tega odseka, ki je 4,8 kilometra, vzeli 2 milijardi 250 in jih dali drugam - namesto da bi dokončali, da bi to povezali, bi na 13 kilometrih pobirali cestnino in prometno bi naredili bolj varno. Ampak zakaj ste to naredili, je seveda že drugo vprašanje, čeprav bi lahko tudi s kom razpravljal o tem, zakaj tako. Gradnja avtocest je namenjena tudi med drugim zato, da se nevarne, črne točke, kot se reče temu, na cestah odpravijo, ne da se ustvarjajo in tukaj žal s takim načinom gradnje se to počne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi splošna razprava. K besedi se je prijavil gospod Franc Horvat.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi. Za izhodišče svoje razprave postavljam trditev, saj sem sam osebno prepričan v njeno pravilnost, da je čimprejšnja izgradnja avtocestnega omrežja oziroma, kot rečemo v žargonu, križa, več kot nujna za povezovanje in hitrejši razvoj posameznih slovenskih regij in Slovenije v Evropi. Zato z zadovoljstvom ugotavljam, da letni plan Dars-a za leto 2006 pospešuje izvajanje nacionalnega programa izgradnje avtocest in seveda kot poslanec iz Pomurja posebej izražam zadovoljstvo, da je končno s pospešeno izgradnjo, žal z zamudo, kot je rekla kolegica Maria, ko je spomnila na prvi zakon, ki smo ga v začetku devetdesetih let sprejeli v tem parlamentu in določali tudi nacionalne prioritete, da je s planiranim dokončanjem zajeto tudi oziroma je končno prišlo na vrsto Pomurje. Pri avtocestnem programu gre brez pretiravanja za program stoletja, začet sicer v prejšnjem stoletju, končan bo v začetku tega stoletja. Ko rečem to, moram povedati, da se nič nisem dogovarjal z zelo podobno ali enako mislijo, ki jo je izrekel poslanski kolega Horvat, prav tako Prekmurec kot jaz. S tem dohitevamo zamujeno, zamujeno ne samo v zadnjih letih, ampak v daljšem obdobju. Dolite mi, da spomnim, da se je nekdanji slovenski politik Stane Kavčič že pred 40 leti zavzemal za to, da bi začeli in hitreje gradili avtocesto in zaradi tega tudi dobil posebno pohvalo ali bil nagrajen v takratni Jugoslaviji. S tem mi pravzaprav dohitevamo pet minut po dvanajsti razvoj v Evropi in potrebe Slovenije. Šele z izgradnjo avtocestnega križa bo Slovenija izkoristila svoj ugoden geostrateški položaj in se izognila nevarnosti prometne izolacije ob pospešeni izgradnji vzporednih konkurenčnih prometnic, tudi avtocest v drugih, predvsem v sosednjih državah. S tem se Slovenija v zadnjem trenutku odziva na velike spremembe v Evropi v zadnjih letih. Mislim na odpiranje srednje, vzhodne in jugo-vzhodne Evrope in na širitev Evropske unije proti vzhodu in v bližnji prihodnosti upamo tudi proti jugovzhodu. Čimprejšnja izgradnja avtoceste, je eden pomembnih pogojev za skladnejši regionalni razvoj, lep primer, žal z žalostnim rekordom v razvoju za to je Pomurje. Ta regija je bila desetletja, celo stoletje, brez pretiravanja, na obrobju različnih državnih tvorb in desetletja ob železni zavesi. S širitvijo Evropske unije in odpiranjem srednje in vzhodne Evrope poteka prav preko tega območja vse intenzivnejši prometni tok, ki nas je praktično prehitel oziroma našel nepripravljene, zato povzroča ljudem ob neizgrajeni avtocesti velike tegobe od ogrožanja življenj, slabšanja kakovosti življenja, materialne škode do degradacije okolja, žal pa vse večji prometni tok ne prinaša možnih in potrebnih pozitivnih gospodarskih posledic. Podatki o neprestanem skokovitem naraščanju tovornega prometa čez mejni prehod Dolga Vas, tudi zadnji podatek za mesec januar je rekorden, in s tem vse gostejša nepretrgana kolona, ki se noč in dan vali skozi naselja, demantirajo še ne tako davne napovedi tudi v tem državnem zboru, ali pa v slovenski javnosti strokovni in drugi, da se bo z odpiranjem prometa v smeri jugovzhoda stanje na pomurski smeri umirilo, to je verjetno v preteklosti tudi vplivalo na kasnitve v izgradnji, zato je vzpodbudno, da je v planu za leto 2006 intenzivne izgradnje na pomurskem kraku končno relativno visoka, tako v kilometrih izgradnje kot tudi v sredstvih. Pomurke in Pomurci pa tudi sosedje upravičeno pričakujemo, da bo avtocesta do Madžarske meje predana prometu še pred koncem leta 2008. Naj ob tem spomnim. Danes je bil pri meni madžarski veleposlanik in je napovedal, da bodo Madžari imeti avtocesto od Budimpešte do slovenske meje že v letošnjem letu. Glede na velik finančni zalogaj, ki je neizbežen, če nočemo naprej kasniti, pričakujem, da bo vlada storila vse, da v naslednjih proračunih zagotovi večja sredstva za izgradnjo avtocest in za državne ceste, da pridobi večja sredstva iz skladov Evropske unije in da najpozneje do konca leta 2008 vzpostavi tak sistem pobiranja cestnin, ki bo zagotavljal zadostna sredstva za odplačilo kreditov in bo opravičen do vseh koristnikov avtocestnega omrežja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Jaz mislim seveda, da se že drugi dan ali pa par dni malo ponavljamo v teh diskusijah, z mnogimi se seveda strinjam, ne pa z vsem, kar je bilo tukaj povedano. Torej pozdravljam letošnji ali pa letni plan za 2006. Tudi pozdravljam to, da je, bi rekel, zelo pravočasno pripravljen. Sem mnenja, da je v skladu z Resolucijo o Nacionalnem programu izgradnje avtocestnega omrežja v Republiki Sloveniji, da je pa pospešen, kar je tudi po odločitvah, bi rekel, današnjih ali pa včerajšnjih, kar že nekaj časa, kar je seveda tudi dobro. Predvsem je dobro, da se pospešuje zaradi prometa, ki je, kar je že kolega pred menoj omenil, da se je tudi stroka tukaj najbrž malo uštela pri predvidevanjih za prometno obremenitev, zato je pospeševanje, izvajanje del na tem območju seveda nujno potrebno. Pri tem bi rad mogoče samo popravil eno dejstvo, ki se pojavlja tudi v tej razpravi, da je v nacionalnem programu, kolikor je meni znano, pa ga nimam pri sebi, da je predvideno dokončanje prve faze, s tem, da prva faza v tem zadnjem odseku, v prvi fazi kot dvopasovnica, do leta 2010, in nato do leta 2013, dokončanje vseh del na prekmurskem kraku. In v kolikor bo možno fizično in tehnološko dokončati ta odsek do konca 2008, bo seveda zelo dobro. Menim, da se ne spreminja, to sem že prej poudaril, ne spreminja način financiranja tudi zaradi današnjega in torkovega sklepa o soglasju in pa poroštvu za najetje kredita. Spreminjajo se samo razmerja v tem financiranju, kar smo že seveda govorili. Pri tem bi rad ponovno poudaril, da sem prepričan, da ima seveda ministrstvo izdelano korekcijo nacionalnega programa, iz katere je možno seveda tudi pripravljati letne programe, predvsem pa ta finančni tok oziroma način financiranja posameznih letnih programov. In zaradi tega bi najbrž bilo tudi dobro v bodoče, v kratkem torej, to korekcijo nacionalnega programa tudi od vlade dobiti. Večkrat se je danes v današnji razpravi, predvsem pri prejšnji, pri 1. točki današnjega dnevnega reda, pojavila tudi teza, da je bilo dosedanje izvajanje škodljivo, ali da je bil celo napačen pristop. Jaz mislim, da je bil pristop podoben, kot je zdaj, da je bil pristop pospeševan tudi že od leta, kolikor jaz poznam, od leta 2001 oziroma 2002 naprej, da se je intenziteta gradnje, ne samo porabe sredstev, tudi posledično-fizične izgradnje, se je v teh letih povečevala, seveda največja povečanja je pa zaznati v planu za letošnje leto in prepričan sem, da tudi v naslednjih letih. Seveda, mnogokrat se je danes v tej razpravi in v torek poslušalo o kolovozih in tako naprej. Ampak, če sem malo zloben, jaz nisem nobenih konjskih štal tukaj v bližini parlamenta videl, kjer bi parkirali svoje konje ali mule, jaz ne vem, kaj, verjetno tudi ne v predmestju Ljubljane. Tako, da ne začenja se štetje časa v letošnjem letu, ampak se država Slovenija že vseskozi trudi v realnih možnostih, da ta avtocestni program in tudi ostali državni cestni program čimbolj izboljša, ta avtocestni program čimprej zgradi, seveda pa enostavno ne moremo nadoknaditi te zamude, ki jo je Slovenija pokasirala v primerjavi z razvitim zahodnim svetom, ko so svoje avtoceste nekateri že pred drugo svetovno vojno zgraditi, večina pa seveda tam v začetku, kar v začetku po drugi svetovni vojni, in da svoje sisteme sedaj samo dograjujejo, glede na prometne tokove, glede na prometne obremenitve. Tukaj so v bistveno boljšem položaju kot je Slovenija, ki je z začetnim zagonom pred 40 in malo več leti, potem nekaj časa tako rekoč obmirovala. Spomnimo se vsi tako imenovane, že danes omenjene cestne afere, afere takrat ob koncu 60. let in smo v situaciji, kakršni smo. Torej pozdravljam ta letošnji program in prepričan sem, da ga bo stroka tudi izvršila. Mogoče samo ena rahla pripombica z moje strani, da bi ta dodatni program pod točko B, ga bi bilo možno že pri pripravi tega letnega plana uvrstiti v te začetne faze pristopa, da ne bi bilo treba, to kar piše v obrazložitvi, da ni treba čakati na obisk vlade na Koroškem, ker je za to že osnova v nacionalnem programu in bi lahko vsaj ta severni del in še nekatere druge odseke, ki so v tej točki navedeni, mislim da šest, sedem, ki so tudi sestavni del tega B programa, da bi lahko bil že od vsega začetka v tem programu, ne pa, da je morala iti vlada na Koroško in tam to obljubiti in potem naknadno dati v gradivo, ki ga danes obravnavamo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Srečko Prijatelj. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Seveda je povsem jasno, da ni nikogar v tej dvorani, ki bi nasprotoval gradnji avtocest, in da je to nujno, da naredimo čim prej, in da v bistvu skrajšamo potovalne čase, povečamo varnost in zagotovimo večjo pretočnost. Vendar pa ne moremo mimo nekaterih dejstev, ki govorijo ravno v prid temu, da v bistvu sredstva znamo zagotoviti, ceste znamo narediti, potem pa kvalitete, varnost in v bistvu ostalega, ne znamo čuvati. Torej pretočnost se prav gotovo zmanjšuje ob povečanem prometu in po vrhu vsega se nam tudi dejansko vedno bolj veča ta mačehovski odnos do državnih cest, na katerih imamo vsako leto več žrtev. Za en razred otrok nam umre na cestah. Pa vendar država nerazumno ukrepa, ko ravno ta parlament sprejema neumne zakone, ko dovoljujemo kamionom povečan osni pritisk, zmanjšujemo jim kazni in jih ne preusmerjamo na avtoceste. S tem dodatno obremenjujemo državne ceste, ki so že tako slabe in ne znamo vzpostaviti zakonske regulative, da zaščitimo v bistvu udeležence prometa na državnih cestah. In ko govorimo o tem, koliko denarja damo za avtoceste, je potrebno povedati tudi to, da mi imamo vsi dolžnost v Sloveniji, da zbiramo denar za avtoceste s tako imenovanim bencinskim tolarjem, 40 milijard se zbere teh sredstev v integralnem proračunu in ne vemo, na kateri postavki so porabljeni, ne vemo, kam ta denar gre. Jaz bi vas prosil, gospod minister, da nam danes poveste, kje je teh 40 milijard porabljenih vsako leto, da vemo, ali so resnično bila vložena nazaj v avtocestne ali državne ceste, bodisi v izgradnjo ali popravilo. In še nekaj bi rad poudaril. Ko bomo vse te avtocestne povezave imeli, nekdo je omenil avtocestni križ, se moramo zavedati, da bomo kaj hitro lahko tudi to uničili, preprosto zaradi tega, ker v bistvu ne znamo po sistemu zahodnih evropskih država preusmeriti težje tranzitni promet na železnice. Jaz si bi želel, gospod minister, da bi imeli na ministrstvu kdaj takšnega ministra, ki bi bil tudi železničar v svoji preteklosti, hibridnega strokovnjaka, kot lahko za vas trdimo, da ste dober strokovnjak za ceste in da bi tudi železniško infrastrukturo hitreje razvijali, kot jo razvijamo. 20 let zamujamo in imamo katastrofalno stanje. In upam, da boste tam izkazal tudi takšno dobro voljo, že naslednji teden imamo zakon o drugem tiru, pa bomo videli, če bomo lahko prišli do skupnega imenovalca in takoj začeli, ker tam nas pa čakajo sredstva, jih ni treba nič odobriti. In še nekaj. Lahko bi v bistvu z gotovostjo trdili, da če zakona, ustreznega, zaščitnega, ne bomo sprejeli, da se bo začela povzročati na slovenskih avtocestah pa tudi na državnih cestah velika škoda v prihodnosti. Torej, kdo bo za to škodo odgovoren, spoštovani minister, tudi to me zanima? In ekološko ogrožamo dejansko Slovenijo, ko dovoljujemo, da se v bistvu težji tranzitni promet vali predvsem o državnih cestah in ga ne preusmerjamo na avtoceste in na železnico, predvsem na železnico bi ga morali. In če ugotavljamo vsa ta dejstva, nenazadnje me zanima tudi, kako boste zagotovili zakonito in transparentno porabo teh velikih ogromnih sredstev, ker vemo, da o transparentnosti smo govorili, o zakonitosti pa bolj malo govorimo, pa je dosti nezakonitosti pri porabi teh sredstev. Tako, da jaz bi vas prosil, če lahko tudi potem, ko boste povedal svoje mnenje, zagotovite, da bo malo manj aneksov k obstoječim pogodbam, da bodo te pogodbe malo manj škodljive in da bodo bolj v prid, v bistvu sestavljene po sistemu dobrega gospodarja in da bodo narejene resnično racionalno in da bo ta denar porabljen resnično za tisto stvar, za katero je namenjen, kajti v tem obsegu gre za enormno velika sredstva. In sam bi bil zelo vesel, če bi lahko ta vaša zagotovila dobil. Seveda ti odgovori so potrebni danes, jaz bi želel, da poveste, kako boste ohranili ta nacionalni interes, ker vemo, da avtoceste bodo kvalitetne in bodo lahko uporabne zelo malo časa, kajti promet se povečuje; ko bomo to naredili, bi rabili že kapaciteto enako tej, da bomo lahko zadostili pretočnosti prometa, ki nas čaka v prihodnje. Vključujemo se pač v transevropske koridorje, tako cestne kot tudi železniške, in tu je promet neizbežno vsak dan večji. Torej, kako zaščiti z ustrezno zakonodajo, kako zmanjšati smrtnost, kako zagotoviti zakonitost porabe teh sredstev, ki so danes pred nami za potrditev. In ne nazadnje, kako boste povečali tudi vzdrževanje na državnih cestah. Poglejte, zadnji primer iz 21. avgusta, v Cankovi, Puconcih in Kuzmi je nastal problem 23 milijonov škode pri naravnih nesrečah. Ko je gospod minister Podobnik govoril, je rekel, kdor hitro da, dvakrat da, se je to potem sprevrglo v leto pa še več. [[Opozorilni znak za konec.]] Danes je škoda 104 milijone tolarjev. V odgovoru vlade - ta denar smo vrgli skozi okno.
Čas je potekel, gospod Prijatelj.
Vrgli smo skozi okno več kot 75 milijonov! Na tak način tudi [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Besedo ima gospod Vili Rezman. Ne? [[Se odpovedujete.]] Gospod Ivan Grill, SDS, izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod minister s sodelavci! Tudi sam smatram, da je ta plan izdelan ambiciozno in po mojem prepričanju tudi realno in kot takega ga Slovenija prav gotovo potrebuje. Če bi ga imeli že prej in bi ga realizirali, bi bilo za Slovenijo to bistveno bolje. Pri tem pa bi se dotaknil predvsem tistega dela Slovenije, iz katerega izhajam, to je jugovzhodni del, za katerega vemo, da je zagotovo glede na povpraševanje ali pričakovanje industrije bil prikrajšan in tudi sedaj izredno pogreša avtocestno povezavo do Ljubljane. Ravno v lanskem letu, vemo, je vlada prerezala dolgoletni gordijski vozel mimo Trebnjega in na ta način omogočila, da so se vsi potrebni postopki začeli izvajati in so pripeljali do tega, kot vidimo, da je v tem planu že tudi nekako časovno opredeljen sam potek pridobivanja ustrezne dokumentacije in tudi časovni potek izgradnje. Če se bo to resnično dogajalo po pričakovanjih in bo do konca leta 2008 Dolenjska povezana s centralnim delom Slovenije, bo to zagotovo veliko prispevalo k še boljšim rezultatom tistih podjetij, ki takšne povezave potrebujejo. Pozdravljam tudi razumevanje, tako ministra kot njegovih sodelavcev, da smo uspeli zagotoviti ustrezen priključek avtoceste do Novega mesta, kajti vemo, da tisti priključek še zdaleč ni ustrezal prometnim potrebam in tu so bila pričakovanja in zahteve prizadetih krajanov upravičene. Zato se tako v svojem imenu, kot v imenu njih zahvaljujem, da se je temu prisluhnilo, in da je tudi v tem letnem planu to zajeto in bo tudi realizirano. In nenazadnje je tudi poroštvo in ta zakon, o katerem smo danes že razpravljali oziroma verjamem, da ga bomo tudi potrjevali, eno izmed potrebnih izhodišč, da bomo imeli za uresničevanje tega ambicioznega in realnega plana, da bomo lahko tudi vse skupaj to financirali in verjamem, da bomo v naslednjih letih ta program tudi izdelali in na ta način zagotovili razvoj Slovenije na celotnem področju enakomerno in kvalitetno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Martin Mikolič. Prosim.
Hvala za besedo. Seveda bom podprl sklep o soglasju k letnemu planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006. Podpiram intenzivnost gradnje v letošnjem letu, kot tudi pričakujem, da se bodo z enako intenziteto avtoceste gradile v naslednjih letih. Seveda bi pa rad poudaril, da 2010, ko bi naj te planirane aktivnosti bile zaključene oziroma planirane avtoceste tudi narejene, bo še vedno na območju naše države, na nekaterih območjih kar 40 do 50 kilometrov potrebno prevoziti do avtoceste, seveda če bomo hoteli stopiti na slovensko avtocesto do Hrvaške, recimo samo 10 kilometrov. V mislih imam predvsem ta naš Kozjanski del pa lahko tudi rečem, ali pa ugotavljam, saj pravzaprav ni to nič narobe, glede na neke racionalne gradnje avtocest. Seveda pa vsi skupaj pričakujemo, da bomo v teh štirih letih tudi uredili te državne ceste, da bo dostop do avtoceste vsaj kolikor toliko omogočen oziroma soliden, da bodo tudi naša območja nekako interesantna za kakšnega investitorja. Da mi ne bo potrebno leta 2010, ko se bom doma usedel v avto in prišel do avtoceste, 8-krat stati pred železniškim prehodom, torej tisti v najslabšem primeru. Nekako pričakujemo, da se bodo te prepotrebne obvoznice tudi na teh državnih cestah zgradile. Seveda bi rad poudaril, da tretja razvojna os oziroma ena od varinat tudi skozi kozjanski del, kar je nekako aktualno tudi v zadnjem času, ampak to je samo ena od variant. Te zadeve ne reši, kot sem jo sedaj navedel. Vsekakor pričakujemo, da se bo v naslednjem obdobju, predvsem na tistih območjih, kjer ne bo avtoceste, veliko več naredilo na državnih cestah. Sam smatram, da bomo šele takrat lahko govorili o skladnem regionalnem razvoju. Tako, kot sem že omenjal, bomo sklep podprl. Hvala.
Besedo ima gospod Branko Marinič, SDS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo, spoštovani minister s sodelavci, spoštovani prisotni. Ko govorimo o letnem planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006, je vendarle potrebno omeniti, da je letni plan temelji na naslednjih dokumentih, Resoluciji o Nnacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji, zakonu o družbi za avtoceste v Republiki Sloveniji, zakonu o zagotovitvi namenskih sredstev za graditev državnih cest, določenih v nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji, sklepih vlade Republike Slovenije številka 346, z dne 29.7.2004, v zvezi s pospešeno izgradnjo pomurskega avtocestnega kraka in programu, predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2006, 2007. Zakaj pravzaprav to omenjam? Zaradi tega, ker so nekateri kolegi danes izrazili nek dvom o tem, da praktično ne vemo, o katerih dokumentih vse govorimo, ko obravnavamo letni plan razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006. Seveda se ob tem vprašamo, tudi o tem, ali smo poslanci, ki smo tako ali drugače iz različnih koncev in krajev Slovenije izpostavili tisti svoj del prepotrebni avtoceste, ki se bo zgodila ravno v tem našem mandatu. Kakorkoli že, jaz pozdravljam odločitev sedanje vlade Republike Slovenije, ki je upoštevala sprejet sklep prejšnje vlade Republike Slovenije o pospešeni izgradnji Pomurskega avtocestnega kraka. Veste tisti, ki teh krajev ne poznajo in tisti, kjer se tam morda občasno ali sploh niso vozili, nimajo predstave, kaj doživljajo ti ljudje od Maribora pa vse do Madžarske meje, torej skozi Lenart, skozi Gornjo Radgono in skozi Prekmurske vasice, kjer se zaradi povečanega tovornega tranzitnega prometa, pa tudi potniškega izredno, izredno povečuje in vprašanje je, ali ti ljudje še sploh normalno živijo ob tej cesti. Prepričan sem, da bo ta plan doprinesel tudi k temu, da se bo resnično zgodilo tisto, kar je tudi že bilo danes rečeno, da bodo tudi tu ljudje na tem obrobju dočakali končno solidno avtocesto. Pravzaprav je potrebno tudi omeniti, da ravno v planu za leto 2006, gre za pomembno pridobitev in pospešitev avtoceste Zgornjesavske doline, kajti turistični tranzitni promet se iz leta v leto povečuje in prav je, da se tudi na tem delu Slovenije pospeši in zaključi predvideni program. Veliko je danes že bilo povedanega o Dolenjski. Saj se mnogi vozimo tudi v te kraje. In skrajni čas je že, da tudi Ljubljano povežemo z Novim mestom s solidno in primerno avtocesto in s tem omogočimo tudi razvoj industrije v tem skrajnem delu Slovenije. Želim omeniti tudi Phyrnsko avtocesto oziroma, bolj konkretno, odsek od Slivnice do Dražencev in naprej od Dražencev do Gruškovja oziroma od Gruškovja do državne meje z Republiko Slovenijo. Ko je danes eden izmed kolegov dejal, da mu je madžarski veleposlanik omenil, da bodo Madžari že letos na meji med Madžarsko in Slovenijo, mi pa še seveda ne bomo. Pred dnevi sem se srečal tudi s kolegom iz hrvaškega sabora, kjer mi je dejal, kdaj boste pa vi v Gruškovju prišli z avtocesto do državne meje. Na hrvaški strani se bo tudi zgodilo v letošnjem letu in vprašanje je, ali se bo ta avtocestna povezava, Phyrnska avtocesta od Dražencev do Gruškovja, zgodila po letu 2008 in ali bi morda bilo resnično potrebno razmišljati v tej smeri, da enkrat končno moramo definirati tudi datum, kdaj se bo resnično zgodila ta avtocestna povezava. Kajti z izgradnjo odseka od Slivnice do Dražencev in z izgradnjo odseka od mejnega prehoda Gruškovje do državne meje z Republiko Hrvaško nismo rešili nič, saj imamo potem odsek od Dražencev do Gruškovja, ki bo predstavljal velik zamašek in seveda ta izgrajena avtocesta ne bo imela tiste vrednosti, ki bi jo moral imeti. Jaz sem prepričan, da se bo tudi glede trenutnih zapletov z javnim razpisom za izdelavo projektne dokumentacije na odseku Slivnica-Draženci vendarle zgodil nek napredek in da se tudi na tem delu pospešijo zadeve, da bomo resnično sledili programu, kot smo ga zapisali in kot ga, vsaj verjamem tako, kot ga bomo danes tudi tukaj potrdili. Resnično si želim, da bi pospešili tudi izgradnjo tega odseka, ki sem ga danes že velikokrat omenil, od Dražencev do Gruškovja, da bi vlada sledila skupaj z vsemi resornimi ministrstvi nekemu pospešenemu razvoju in dogodkom, da bi resnično čim prej prišli do tega prepotrebnega odseka. Kakorkoli že, jaz sem prepričan, da je letni plan razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006 dober in da ga bomo ob upoštevanju nekaterih opozoril danes tudi sprejeli in menim, da je odveč bojazen, da ga tako, kot smo ga zapisali, tako kot ga bomo sprejeli, ne bi tudi izpeljali. Hvala.
Besedo ima gospod Kristjan Janc. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Minister s sodelavci, kolegice, kolegi! Drugi dan, torek, danes je četrtek, resnično veliko razprave na avtocestnem programu v tem parlamentu in tudi prav je tako. Konec koncev gre za največji projekt v Sloveniji v letu 2006, če govorimo po številki 170 milijard, to je zagotovo izjemna številka in zagotovo tudi to samo povečanje nacionalnega programa pove jasno in odločno in tako tudi slišim v razpravi med poslanci, da je to zagotovo velika podpora temu projektu, da si Slovenija želi čim prej končati ta avtocestni križ. To je pomembno izhodišče, ne glede na koalicijo ali opozicijo in da je to en skupen projekt, ki ga je prejšnja vlada in zdajšnja še pospešila s ciljem s čimprejšnjim dokončanjem. Kaj to pomeni za Slovenijo, po mojem, ni potrebno razlagati, kaj to pomeni za gospodarstvo, kaj to pomeni za pretočnost in tako naprej. Skratka, gre za en velik izziv ministrstva, Darsa in zagotovo slovenske stroke do izvajalcev. To ne bo enostavno delo, to ne bo preprosto, kajti to, če želimo 170 milijard spraviti v življenje v letu 2006, verjemite mi, ob predpostavki, da vse ne bo teklo gladko in da bodo tudi težave, problemi, zagotovo, ko bomo sprejemali poročilo naslednje leto o tem planu, jaz verjamem, da bo uspešno pripeljan do konca, da bo realiziran in da bo tudi Dars s svojo ekipo dokazal, da je ta plan izpolnil v pričakovanju današnje razprave in torkove razprave v tem državnem zboru. Prepričan sem, da jim to uspelo, vendar tukaj bo zagotovo s to številko potrebno kar veliko usklajevanja. Gre za resnično obsežen in velik, pomemben projekt za Slovenijo. Verjamem pa tudi to, da ta velika podpora temu pomembnemu projektu za Slovenijo, ki je v teh dveh dneh v državnem zboru dobil tako pozitiven, kljub nekaterim pomislekom nekaterih kolegov, naboj in verjetno to podporo s tem poroštvom, da so tudi finančni viri zagotovljeni, torej ne bo razlogov za karkoli, dvom bo ne bo [[...]] Skratka, jaz si ga želim resnično kot poslanec, ki prihajam tudi iz tistega dela Slovenije, kjer se me žal ta avtocestni program ne dotakne, žal bom povedal, ker je to za tiste regije in občine, ki se jih dotakne izjemna priložnost za hitrejši gospodarski razvoj, uravnoteženost, večjo pretočnost in tako naprej. In zato verjamem, da tudi ta nesrečna zgodba skozi. Trebnje, ki je bila več časa v takih čudnih stvareh, je končno dobila sedaj tisto potrditev trase, ki bo zagotovo nekoliko dražja, upam pa tudi, da bo stroka in vsi tisti, ki se bodo s tem ukvarjali, resno razmišljali o tej prometne navezavi. Govorim o Mirnski Dolini, kajti tukaj prihaja velik del poti na vstop na to avtocesto, ob tem novem dejstvu nove trase je zagotovo nekoliko težja in upam, da bo stroka tudi prisluhnila uporabnikom, prisluhnila regijam, ki so v navezavi na to, pomembnem priključku v Trebnjem, in da bo takšen, da bo smiseln, da bo sprejemljiv za večino tistih uporabnikov, ki se bomo priključevali na to pomembno avtocesto, ko bomo vendarle enkrat končno dobili to povezavo z Dolenjsko, z Novim mesto, ki vemo, da je izjemno gospodarsko razvito, tehnološko napredno, žal ima pa najslabše povezave tako proti Zagrebu, tako proti Ljubljani in to zagotovo jih močno zavira pri njihovem še hitrejšem in boljšem razvoju, ki sicer je že tako zelo uspešna kot z Krko, Revozom in še nekaterimi drugimi uglednimi podjetji. Seveda pa, spoštovani gospod minister in ostali! Upam, da se s tem tudi resno in odgovorno pripravlja tretjo razvojno os, pomemben projekt in upam, da tudi, spoštovane kolegice in kolegi, da bo tudi tukaj takšna podpora, ko bo ta projekt zaživel v pravem pomenu besede v Sloveniji, kajti tudi ta tretja razvojna os povezuje številne regije, številne občine in del našega prebivalstva, ki je zelo pomemben, kajti ta del nima te priložnosti, da se lahko navezuje tako blizu avtocestnega križa, kot je ta in zato ta projekt, o katerem v zadnjem času tudi vlada in poslanci, pa verjetno na sploh javnost veliko govorimo, da bo tudi imel podporo, da bo tudi vzporedno pripravil vso potrebno dokumentacijo, ki je za to zahtevna in bo zagotovo trajala več let, in da bomo, ko bo končan ta avtocestni program, lahko hitro stopili na tretjo razvojno os, od Koroške, Celja, Posavja, Dolenjske, Bele krajine in bo tudi ta del Slovenije v povezavi. Vidim, da že nekateri razmišljajo in prav je tako, o četrti razvojni osi. Prav je, da gledamo naprej in tudi ta del je zagotovo primeren in primer, da vendarle to malo Slovenijo, ki pa ima še velike črne lise, kar se tiče cestnih povezav in zelo slabo infrastrukturo, regionalno in ta je bila v preteklosti, moram vam iskreno povedati, močno zapostavljena in še vedno je in upam sedaj, z nekimi večjimi proračunskimi zneski, da bo tudi ta regionalna mreža dobila neko večjo podporo, večjo pri obnovi in boljši varni pretočnosti, ker je do sedaj v mnogih delih Slovenije v katastrofalnem stanju. In če bo to to, kar so nekako tudi vlada, in tudi sam predsednik vlade tudi tukaj v parlamentu nam jasno povedali, da bo to prihodnji največji izziv tudi te slovenske vlade, tretja razvojna os, upam da od teh besed prihaja tudi v dejanja in to si želimo, ne samo jaz, ampak verjetno mnogi tisti, ki čakamo na ta velik slovenski projekt. Jaz sem prepričan, da bomo tudi konec koncev o tem, o čemer smo veliko govorili, tako v parlamentu, na odboru itn., okoli cestninjenja. To je resen, pereč problem za mnoge, kajti ta nepravičnost boli marsikaterega, uporabnika, in da bo vendarle ta projekt stekel tako, da bodo vendar plačali tisto, kar uporabljamo vsi državljani oziroma vsi uporabniki, te ceste, ne pa tako, da so eni priviligirani, drugi smo pač tisti, ki moramo plačevati. Jaz tudi to vem, da je naloga ministrstva in da bo tudi to, upam da uspelo speljati, zato bom z velikim veseljem podprl ta letni program, z željo, da ga tudi spoštovani minister in predsednik Dars-a, uresničite v programu, ki vam je zaupan, ki vam je dan, imate zeleno luč tako v programu z moje strani in s strani poroštva ni nobenih razlogov, da vendarle ta program izpeljete tako, kot ste si ga zastavili v letu 2006. Veliko sreče, veliko sreče pri tem projektu in upam, da že vmes pa vzporedno delate resno na tretji razvojni osi. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Bojan Kontič. Prosim.
Hvala lepa gospod podpredsednik, spoštovani gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi. Avtocestni križ je vsekakor vseslovenski projekt, ki se ne sme in ne more končati na relaciji vzhod zahod, sever jug ampak se mora nadaljevati v vseh razvojnih smereh, ki so bile v preteklih dneh tukaj že omenjene. Tretja razvojna os, četrta razvojna os, nastaja soglasje za 3.a razvojno os, vse to je pomembno. Pomembno je zaradi tega, ker imamo hkrati z avtocestnim križem veliki križ z državnimi cestami, ampak to je že druga zgodba. Spominjam se dogodkov iz preteklega mandata državnega zbora, ko je bil minister za promet sedanji poslanski kolega gospod Jakob Presečnik in ko smo takrat govorili o tej tretji razvojni osi in takrat smo omenjali predvsem povezavo oziroma umestitev hitre ceste v program na relaciji Avstrija - Koroška in avtocestni križ, je bilo to na začetku, skoraj bogokletno, kasneje je to bilo uvrščeno v nacionalni program in tudi sam se strinjam s kolegom Presečnikom, da se tretja razvojna os oziroma projekt tretje razvojne osi ni pričel z obiskom vlade na Koroškem, niti v Savinjsko Šaleški pokrajini, to je bilo zapisano v nacionalnem programu že v prejšnjem mandatu. Res pa je, da se na tem zdaj aktivno dela, tako kot se do zdaj ni delalo na tretji razvojni osi in dejansko je to najpomembnejše. Ko smo sprejemali poroštvo sem tudi sam razmišljal, da zadolževanje Dars-a za tisoč in še nekaj milijard evrov lahko ogrozi projekt tretje razvojne osi. Ne ogrozi v tej smeri, da tega projekta ne bi nikoli izvedli, lahko ga nekoliko odmakne. Ampak jaz sem prepričan, da temu ne bo tako, da pri tem projektu računamo tudi na sredstva Evropske unije, da so tu tri države, ki so zainteresirane za izvedbo tretje razvojne osi. Avstrija, Slovenija, Hrvaška z vsaj šestimi ali sedmimi regijami, pa jih lahko imenujemo tudi razvojne regije, če jih želimo. To je tudi eden izmed pogojev, da lahko pridobimo sredstva iz Evropske unije in jaz mislim, oziroma prepričan sem, da vlada razmišlja v tej smeri. Jutri je prva prostorska konferenca na ministrstvu za okolje in prostor, kjer se bomo prvič resno soočili tudi s tretjo razvojno osjo. To je seveda zadeva, ki jo je vredno pozdraviti tudi v parlamentu. Ko v programe, v letne plane razvoja in obnavljanja avtocest umeščamo to tretjo razvojno os - danes govorimo predvsem o tem severnem delu Koroške proti avtocestnemu križu -, bi opozoril, da je omenjanje hitre ceste Dravograd-Arja vas nekoliko ponesrečeno. V tem trenutku bi morali govoriti predvsem o povezavi Koroške, pa če že omenjamo Dravograd, z avtocestnim križem. To, kje bo priključek umeščen na to avtocesto, je stvar nadaljnjih razprav, je stvar tudi možnosti prostorskega umeščanja te avtoceste v prostor. Zato predlagam, da uporabljamo namesto Arje vasi avtocestni križ. Če bi bil zelo lokalno obremenjen, bi sicer dejal, naj tretja razvojna os poteka kjerkoli, samo da je na njej Velenje oziroma ob njej Velenje. Pa temu ni tako. Poznamo težave, s katerimi se srečujejo prebivalci, gospodarski subjekti. In vsa ta opozorila v preteklosti, zgleda, da so padla na plodna tla. Zato sem prepričan, da smo na dobri poti. Sicer pravim, da je napoved, da bomo pričeli izgradnjo konec leta 2008, zelo ambiciozna, ampak če želimo nekaj storiti, je potrebna tudi ta ambicioznost. In kar prav je, da je vlada pri tem ambiciozna in da napoveduje leto 2008 kot tisto leto, ko naj bi z izgradnjo te hitre ceste tudi pričeli. Naj pa to priložnost izkoristim tudi za to, da opozorim, da bi bilo pa treba - in to sem oblikoval tudi v več poslanskih vprašanjih - poskrbeti za varnost in pretočnost tudi na obstoječi avtocesti. In ponovno omenjam priključek Arja vas, kjer so zdaj že vedno bolj pogosti zastoji, kjer je priključevanje na državno cesto postalo nevarno, priključek je nepregleden. Razlog je v tako imenovanem diamantnem priključku, kot stroka pravi, in treba bi bilo razmišljati in to tudi urediti na način deteljice - sprosti se pretočnost, varnost se poveča in dejansko bi takšen priključek na tem delu avtoceste tudi potrebovali. In ko smo pred leti razmišljali o tem, da bi morda pa to cesto, ki pelje iz Arje vasi mimo Velenja, skozi Velenje, kar je še bolj problematično, proti Koroški, lahko nekako imenovali tudi navezovalno cesto in bi prav tako lahko iz teh sredstev uredili to cestišče, je bil to seveda hkrati dvorezen meč. Kajti če bi to storili, bi verjetno danes nekoliko težje govorili o tretji razvojni osi, o hitri cesti in verjetno je kar prav tako. Posodobitev državne ceste pa seveda ni v pristojnosti Darsa in to je, kot sem že dejal, druga zgodba, ki pa bo morala potekati vzporedno ali pa vsaj začeti prej, kot bomo začeli z izgradnjo tretje razvojne osi oziroma hitre ceste. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Zvonko Černač. Prosim.
Hvala lepa. Novi letni plan razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006 je nedvomno ambiciozen, obsežen dokument in aktivnosti, ki so v njem predvidene mislim, da ne odstopajo od resolucije nacionalnega programa, da jo v določeni meri nadgrajujejo in tukaj jaz nimam kakšnih posebnih problemov s tem. Mislim, da bi bilo narobe, v kolikor bi v tem planu stvari odstopale navzdol, kot se lahko soočamo z takim primerom na nekem drugem področju, kjer je pred leti bil v državnem zboru sprejet Nacionalni stanovanjski program, za katerega vemo, da je več ali manj mrtva črka na papirju in stvari v preteklih letih niso šle tako, kot bi po tem programu morale iti. Tukaj je situacija drugačna, tukaj govorimo o tem, da je letni program za leto 2006 bistveno bolj ambiciozen, kot so bili dokumenti, ki so bili v preteklosti sprejeti in mislim, da je prav tako. Seveda se lahko pojavi problem pri sami izvedbi, v kolikor ne bo pristop pri realizaciji tega, kar je v tem dokumentu zapisano, resen in v kolikor ne bodo na vladni ravni sprejeti določeni ukrepi, ki bodo posamezne postopke, ki smo jim priča pri takih in podobnih projektih poenostavili. Potem se bomo konec leta soočili s tem, da bomo ob vsej dobri volji in ob vsej energiji, ki bo vložena v to, da se bo plan realiziral, da bomo ugotovili, da vsega, zaradi takih ali drugačnih, rečemo lahko temu tudi birokratskih ovir, ni bilo možno uresničiti. Mislim, da je to resen problem in da se ga tisti, ki so ta program sestavili in ga sprejemajo zavedajo, tako da pričakujem, da bodo pri tej zadevi delovali z vso resnostjo in te morebitne pasti odpravili, kajti interes vseh nas, kot slišimo danes v državnem zboru je ta, da se plan, tako kot bo danes ocenjujem soglasno sprejet, tudi uresničuje. Dobro je, da v tem programu niso zanemarjene tudi druge stvari, ki mogoče na prvi pogled niso tako pomembne in so za nekoga obrobne. Jaz bom omenil eden tak primer, to je povezava od Postojne preko Pivke do Jelšan, ki se iz leta 2005, iz programa, ki je bil sprejet za leto 2005, prenaša približno na isti točki v leto 2006. Približno ista vsebina je, kot je bila opredeljena v programu za leto 2005, tako da mislim, da bi bilo prav, da tudi pri takih projektih, ki se mogoče na prvi pogled ne zdijo najbolj nujni pa so, vsakodnevne razmere na temu območju nas prepričujejo v to, da je ta projekt tudi nujen in da bo, v kolikor se ne bo premaknil iz mrtve točke, čez nekaj let nekoga še krepko bolela glava. Imamo tukaj eno veliko priložnost glede na to, da se ta povezava navezuje na schengensko mejo, da izkoristimo možnosti, ki so na voljo iz EU skladov za take primere, in v obdobju po letu 2007 ta projekt čim prej pripravimo in ga pripeljemo do realizacije, prej kot je bilo mogoče v začetku predvideno. Mislim, da so za to vse možnosti dane in glede na opredelitve v temu programu bi jaz osebno pričakoval, da v letu 2007 se bo prestavil v plan vsaj pod točko 1.2 ali pa pod 1.3, da ne bo ponovno ostal v točki 1.1., tako kot je zdaj. V ostalem pa mislim, da so te usmeritve, ki so zapisane dobre, ustrezne, da omogočajo tudi neko regionalno izvedbo posameznih programov in projektov in da bodo, v kolikor bodo tudi uresničene, povzročile hitrejši razvoj, tako Slovenije kot tudi širše. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Milan Petek.
Hvala predsedujoči. Minister in njegovi kolegi, preostale poslanke in poslanci! Očitno tudi avtoceste niso več teme, ki bi vzburjale, ki bi interes povečevale, ki bi polnile to dvorano, to kaže tudi dogajanje danes, ko pravzaprav približno ena četrtina poslancev prisostvuje tej temi. To se je dogajalo tudi pri prejšnjih dveh dnevih. Ali je razlog v tem, da so nekateri že svoje ambicije izpolnili, so svoja pričakovanja torej realizirali, so dosegli tisto, kar je bilo pač v tistem obdobju za nazaj doseči, nekateri so pa zgleda tudi izgubili voljo, da bi še koalicijo prepričevali, da bi bilo potrebno na tem programu kaj spremeniti ali morebiti tudi kakšno kritično okoli samega nacionalnega oziroma samega letnega program reči. Torej, pred nami je dokument, ki res govori o izvedbi, realizaciji vseh aktivnost pri načrtovanju in pa pri izgradnji avtocest do leta 2006. Ima pa širšo, težjo, pomembnejšo vlogo, vsaj na marsikateri strani, v marsikateri navedbi in marsikaterem delu tega dokumenta že govori tudi s tem, ko navaja, kdaj se kaj pričenja, tudi kdaj se bo kaj končalo. S tem, ko navaja torej te termine, pravzaprav se dotika tudi že na nek način resolucije o nacionalnem programu. In tukaj imamo ali pa imajo tisti, ki menijo, da bi bilo ob sprejemanju letnega plana, pa resnično za razmisliti, ali ne obstajajo že podlage za rebalans, resolucije prav. Toliko je teh terminov, ki že odstopajo ali v krajšanju, nekateri pa tudi v daljšanju teh terminov, da bi bilo potrebno stakniti glave skupaj ugotoviti ali je temu tako, kot mi v opoziciji to pravimo in priti torej s čistim dokumentom pred nas in ugotoviti, da torej se motimo, da resolucija še vedno v vseh točkah drži ali imamo morebiti prav in resolucija je navsezadnje torej celoviti dokument, ki ne sme puščati dvomov. Zaradi tega pač moj apel, da le razmislite, da bi skušali te pripombe udejaniti na takšen način, da bi skušali pri resoluciji pač to narediti, če pa ne, ni potrebe, pa nas prepričati o tem, da torej to ni nujno. Navsezadnje že samo glede nekaterih rokov, kjer navajate po letu 2008, po letu 2009, recimo odsek Nova Zrkovska, se postavlja vprašanje, kdaj je to po tem letu, ali v skladu z resolucijo, ali bo kakšen drugi termin. Ampak samo ilustriral sem kar mislim, da bi dalo podlago za pripravo resolucije. Torej dejstvo je, da vsaj jaz ugotavljam, da se marsikatera trasa hitreje izvaja in da ne bi smeli biti nezadovoljni pri tej realizaciji te resolucije. Torej sam se pridružujem tistim, to sem tudi javno povedal, da menim, da je ta letni program ažurno, hitro pripravljen. Ne vem, če je kdaj v preteklosti bil tako hiter, torej če je tukaj očitek, seveda ne sme držati, torej začetek februarja je pa bomo mi torej letni program sprejeli, kar dejansko daje podlago vsem akterjem, da bodo realizirali v letošnjem letu vse tisto, kar so v letni program napisali. Vendar kljub temu nekaj nejasnosti in nekaj dvomov pri tem dokumentu je. Prej je bilo rečeno zakaj in ni pravega odgovora zakaj so torej obveznice kot sestavni del virov v tem dokumentu za že dokončane projekte. In še enkrat postavljam vprašanje, ali lahko dobimo nek odgovor, zakaj je recimo avtocesta Trojane - Blagovica, ki vemo, da je končana, še vedno predmet torej obveznic. Tam govorimo, mislim da o štirih milijardah. Kronovo - Smlednik, torej sami veste, da je na strani 57 napisano nekaj teh, torej so napisani ti viri, nekaj teh potez terja odgovor, zakaj so obveznice šele danes in sedaj, ko so objekti končani. Tudi navsezadnje odgovor, da se finančna konstrukcija ni iztekla in da zaradi tega moramo iskati vire, s katerimi bi to zaključili. Boljše pošten odgovor kot zavajanje. Drugo, vsaj meni je odprto vprašanje cestninskih postaj, povezanih z elektronskim sistemom cestninjenja v prostem toku. Sami veste, kolegice Zalokarjeve tukaj ni, ki že nekaj časa pravzaprav sprašuje, kaj je s temi petimi cestninskimi postajami, ki so bile predvidene, od katerih sta dve, torej Krtina in Domžale izgrajeni, mislim da je to, Lukovica, pardon, Lukovica izgrajeni, ni pa Ivančne Gorice in ne bo Ivančne Gorice, ni Vogrskega, ni Vodic in sam minister je na seji odbora za promet rekel, ne bo jih, ker ocenjujemo, da ni smotrno, da jih delamo zaradi tega, ker je čas do uvedbe elektronskega cestninjenja prekratek, da bi bilo racionalno in smotrno. Istočasno poslušamo ministra Bajuka, ki govori, da moramo z vsemi ukrepi povečati priliv iz cestnin z novimi postajami, s temi, ki so bile v nacionalnem programu, istočasno govori in dvomi o tem, da bo možno 2008 uvesti elektronsko cestninjenje. Ta dvom je bil izražen tudi pri seji odbora za promet in lepo vas prosim, mislim, da je vlada dolžna, da so ministri dolžni uskladiti med seboj vse te različne poglede, dolžni se usesti in jasno in glasno povedati, resnično menimo, da je možno vse to narediti v 2008, ali teh razlogov ni in potem z krepkimi argumenti ugotoviti, zakaj tri cestninske postaje niso predmet letnega programa in zakaj tudi ni parlament tega soglasja dal, saj je parlament navsezadnje sprejel tudi resolucijo o nacionalnem programu, v katerem je teh 5 cestninskih postaj napisanih in to je očitek neusklajenosti obeh ministrov ali obeh ministrstev ali vladi kot celoti, da tega jasno in glasno ne pove. Vsak od nas, prej je bilo rečeno, čemu sicer se ne pridružujem v celoti, da vsak svoj vrtiček, pa vsak svojo cesto, pa vsak svojo protihrupno ograjo in tako dalje forsirajo. Jaz mislim, da je to preživelo in da se v tem mandatu to posebej ne eksponira, zaredi tega ne, pridružujem se tem razmišljanjem. Vendar bi se le rad dotaknil nečesa, kar mi je bilo neupravičeno pripisano v razpravi o poroštvih. Gospod Jerovšek je na svoj znan način, populističen, trosil očitke na staro vlado, na stara dogajanja, na ne vem kakšne poteze nekaterih poslancev in tako dalje. Istočasno pa je v to vmešal še mene - kot da sem jaz menda kandidat za župana Maribora, kar ve samo on, saj tega še sam ne vem -, kako si ne prizadevam, kako se ne borim za interese Maribora, kako mi je vseeno za polne ceste po Mariboru, kako me ne skrbi obvoznica do Gruškovja, Phyrnska avtocesta in tako dalje. Gospod Jerovšek, to kaže na premalo sistematičnosti pri vašem delu, ker je treba pač v delu poslanca, če o njem govoriš, pogledati, kaj piše na internetu oziroma kaj piše v magnetogramih, pa bi pogledali odbor za promet, pa bi ugotovili, da sem jaz o vsem tem govoril mnogo bolj plastično, mnogo bolj argumentirano, mnogo bolj podkrepljeno s številkami, z izkušnjami, kot ste pa vi, ki ste samo izkoristili svojo funkcijo kot predsednik SDS v Bistrici, da škodite bojda kandidatu LDS za župana. To je vaša metoda. Namesto da bi uporabljali način komuniciranja, ki bi vam bil v čast, uporabljate torej metodo diskreditiranja. Včasih se mi pa zdi, da je tudi premalo intelekta, da bi hitro reagirali na to, kar sem jaz v prejšnji razpravi rekel. Isto zadevo sem torej v prejšnji razpravi o poroštvu tudi omenil. Zdaj se sami odločite, kaj je tu z vami narobe. Jaz imam čisto vest. Mariborčani naj volijo tistega, ki jim bo nalil čistega vina, ne pa demagogijo, ki jo nekateri politiki v tem državnem zboru tudi sejete. Hvala.
Replika, gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Zelo sem hvaležen kolegu Milanu Petku, ker tisti, ki so poslušali in gledali, se bodo sami najbolje prepričali, da je moja kritika zalegla. Sedanji nastop kolega Petka je povsem drugačen od tistega, kar smo prej govorili. Prej se je zavzemal za praktično ukinitev nekih avtocestnih odsekov, skozi financiranje seveda, sedaj govori afirmativno. Vidim, da je tudi še pod zelo velikim vplivom nekaterih poslancev LDS iz prejšnjega mandata, ki so se proglašali za pametno stranko in na podlagi tega pogoreli. Tudi on se tu proglaša za poosebljenje inteligence. Jaz nimam nič proti, vendar dosedanji rezultati LDS v Mariboru niso tako blesteči, da bi lahko meritorno trdili, da LDS v Mariboru dela vse pravilno. Kolikor je meni znano, gre dejansko pri nekaterih negativnih projektih za Maribor kar velik del odgovornosti tudi na njihov račun. [[Oglašanje iz ozadja.]] Ja, kolega Petek ni o programu govoril [[...]]Sploh ni govoril. Hkrati pa moram reči, da dejansko - ker me je pozival, naj govorim bolj plastično, jaz govorim plastično [[smeh]] , plastično o tistem, kar je on govoril. Ne bom jemal časa, treba pa je reči, da je Maribor na področju avtocest in cestnega programa še vedno podhranjen. Zaradi tega se meni vsaka taka razprava, ki je bila danes dopoldan, ki pledira za to, da država ne bi izvedla programa, da bi se financiranje ukinilo, ne zdi pametna, sploh pa s tistega konca.
Gospod Jerovšek, vi ste se potem prijavili še za razpravo. Replika je že bila, ne? [[Smeh v dvorani.]]
Samo, da zaključim. Imam nekaj izkušenj pri teh cestnih programih in tu sem stalno pri teh razpravah se izrazito boril za odseke, bil tudi uspešen, v slučaju Pragerskega, čeprav nam je dve leti pred tem mariborski župan odnesel program, ker je mislil, da bo v Mariboru nekaj naredil, pa niso nič naredili potem na vsem tem. Tako da si ne pustim očitkov [[...]]
Gospod Jerovšek, mariborskega župana ni tukaj. Govorite v repliki.
Bom končal. Tako da tovrstnih očitkov si pa res ne dovolim. Naj se pred mariborsko javnostjo pokaže, kdo se za kaj bori. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Srečko Hvauc. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz se bom potrudil in se bom skušal čim bolj približati temi današnje točke dnevnega reda. Pozdravljam tak načrt izgradnje avtocest v Sloveniji, zato ker namenja precejšnjo pozornost tudi tistim predelom, ki so do sedaj bili izključeni ali pa pozabljeni - mislim, ne pozabljeni, ampak zakaj so sedaj upoštevani. To je bilo seveda zaradi dveh razlogov. Prvič zato, ker so bili s strani prejšnje vlade enostavno zapostavljeni. Drugič zato, ker ima ta vlada ambicije, da dejansko sledi temu enakomernemu razvoju. In res, še enkrat pozdravljam, da gradimo te avtocestne odseke dejansko po celi Sloveniji. Današnja razprava je vsekakor nekako povezana ali pa nadaljevanje razprave o soglasju za najetje kredita, ki bo zagotovil finančno pokritje teh projektov, in tudi zakona o poroštvu, ki smo ga maloprej tudi obravnavali. Seveda s tem, ko se na nek način zagotovijo finančna sredstva, še zdaleč nismo prišli do tega, da imamo že ceste praktično zgrajene. Gradnja cest je zapleten, dolgotrajen postopek in treba je iti skozi vse te faze. Seveda je treba avtocesto umestiti v prostor, pridobiti zemljišča, pripraviti projektno-tehnično dokumentacijo, oddati dela, poiskati izvajalce in tudi fizično izvesti ta dela. Da bi vse te faze bile uspešno zaključene, je potrebnih mnogo naporov. In več je tistih, ki sodelujejo v tem procesu. Ene od teh so sigurno lokalne skupnosti in prebivalci, ki živijo na tem območju; hotel sem reči prizadeti, ampak ni nujno, da so vsi prizadeti, nekateri se avtocest veselijo, drugim pač ni všeč, da poteka ravno tam, kjer poteka. Zaradi tega prihaja včasih tudi do odkritih nasprotovanj. Ljudje se organizirajo v razne civilne družbe, ki želijo spremeniti potek trase ali pa kakorkoli drugače vplivati na izgradnjo avtocest. Pri tem jih seveda ne smemo ignorirati. Treba jih je upoštevati. Ljudje imajo v določenih primerih tudi prav in bilo bi zelo narobe, če bi zaradi takšnih nasprotovanj prišlo do zamika izgradnje avtocest. Jaz upam, da bo izvajanje tega programa v tem letu in potem tudi v naslednjih letih potekalo na tak način in s takšno dinamiko, da bo razlogov za to, da bi na lokalnem območju prišlo do nekih zapletov, čim manj. Drugi pomembni vidik, ki ga je potrebno upoštevati, je zakon o javnih naročilih, ki na nek način določa neka pravila, lahko pa predstavlja tudi veliko oviro. Tak kot je, se da seveda tudi zlorabiti. In z takšno ali drugačno zlorabo lahko pride tudi do nepotrebnih zamikov pri, recimo temu, oddaji del ali pri drugih postopkih. Jaz upam, da do takšnih ali drugačnih zlorab tega zakona o javnih naročilih ne bo prihajalo in da bodo pristojni pač storili vse, da bodo postopki, ki so v tem načrtu, dejansko stekli v predvideni dinamiki. Če še mogoče lokalno pogledam, če ravno to več ni v modi, pa ni več na mestu, da v tem parlamentu govorimo o tem, kot sem malo prej slišal, sem seveda zelo zainteresiran za to, da se phyrnski krak avtoceste od Slivnice do Dražencev in naprej proti Gruškovju zgradi v čim krajšem roku. Rok, ki je tukaj predviden za odsek od Slivnice do Dražencev, do konca leta 2009 je, kar se mene tiče, zelo kritičen. Glede na to, da poznam razmere na tem področju, me je strah, da obstoječe cestno omrežje enostavno tega pritiska številnih tovornjakov in osebnih avtomobilov ne bo vzdržalo in da bi zaradi tega prišlo do večjih problemov, kar se tiče zastojev, kar bi seveda vplivalo ne samo na prometni režim v Sloveniji, ampak tudi v sosednjih državah. Zato apeliram na nek način, da če bi le bilo mogoče, da se ti roki dejansko skrajšajo, če ravno je relativno do leta 2009 lahko blizu ali pa zelo daleč. Hvala.
Besedo ima gospod doktor Mitja Slavinec. Prosim.
Hvala lepa za besedo, lep pozdrav vsem prisotnim. Tudi jaz se pridružujem mnenju, da je program treba z vsemi močmi tudi udejanjiti, tako v letošnjem letu kakor tudi v letih, ki jih program predvideva oziroma kjer napoveduje gradnjo še v prihodnje. Do leta 2008 vidimo zaključek pomurskega avto kraka, o katerem je bilo že zelo veliko povedanega. Obstaja določa skrb zaradi raznih pritožb in že omenjenih zlorab zakona o javnih naročilih, in to skrbi tudi vse, ki še čakamo na avtoceste. Zato seveda na tem mestu tako ministru kakor celotni vladi polagamo na srce, da naredijo vse, glede na razmerje v tem državnem zboru, tudi izkoristijo to, da imajo škarje in platno v rokah in dosežejo ustrezne zakone, pravilnike in izvajanje tega programa tako, da se bo zares udejanjil v predvidenem roku, v znanem roku, glede na res katastrofalno stanje, kjer ni ogrožena le varnost ljudi ob tej cesti, kjer ni ogroženo le njihovo zdravje zaradi povečanega hrupa, prekomernih tresljajev in enormnih emisij strupenih plinov, temveč gre tudi za uničenje državnih cest. Zjutraj, ko sem se iz Murske Sobote peljal v Ljubljano, sem do Maribora porabil toliko časa kot potem od Maribora do Ljubljane. In cesta sedaj, ko je zima pokazala svoje zobe, postaja vedno bolj polna udarnih jam, in to mi le nevarno, ampak tudi povzroča škodo. To vse navajam zaradi tega, da ministru in vladi v celoti položim na dušo in srce, naj izkoristijo to, kar bodo verjetno danes zvečer pri glasovanju dobili in možnost teh kreditov, če so sedaj res tako ugodni, počrpajo in pohitijo z gradnjo cest. Tako da rok za zaključek ne bo december leta 2008 temveč nekje sredi leta. Vsekakor na to potiho lahko računamo tudi zaradi tega, ker je leto 2008 predvolilno leto. Pa naj ne bo to edini motiv, ampak vsi prej našteti argumenti še toliko bolj v podkrepitev. Seveda s pričakovanjem čakamo konec tega leta in otvoritev naslednjega avto kraka v Pomurju. Hvala.
Besedo ima gospod mag. Štebe.
Prosim. Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani minister, predsednik Darsa, kolegice in kolegi! Jaz se bom v tem komentarju o letnem planu izgradnje in vzdrževanja avtocest osredotočil na nov elektronski cestninski sistem, sisteme nadzora in vodenja prometa, pa tudi na postavko navezovalnih cest. Najprej pa bi želel povedati to, da me moti, da v tem planu nista prikazana predhodni plan in realizacija predhodnega plana vsaj za leto 2005. Zato je nekako težko primerjati stvari. Vsaj jaz nisem opazil teh zadev, možno pa, da so kje. Glede novega elektronskega sistema cestninjenja, kjer se navedbe ponavljajo iz lanskega leta, zneski se pa znižujejo, bi morda rad prispeval nekaj v podporo temu, da bi pa dejansko to, kar je zapisano, bilo tudi možno realizirati. To, kar se trenutno dogaja v pripravah, ki so tukaj napisane, ki ne potekajo tako, kot bi si človek želel, sem praktično prepričan, da navedb v letnem planu o tem, da bomo imeli konec leta 2008 cestninjenje v prostem prometnem toku, ni možno realizirati. Seveda ga pa ni možno realizirati predvsem zaradi tega, ker to ne bo odvisno samo od Slovenije. Če hočete množično realizirati avtomatsko cestninjenje, je odvisno tudi od okolja, in to predvsem od Evrope. Evropa bo morala, pa tudi druge države, implementirati določene zadeve, da bo to možno realizirati. Kljub temu pa mislim, da z ustreznim angažiranjem bi pa Slovenija, pravzaprav po ozemlju nepomembna država, ampak po tranzitnem prometu na tem sorazmerno nepomembnem geografsko velikem ozemlju pa izjemno pomembna država bi lahko bila Evropi za vzor ali pa bi lahko Evropi pokazala, kako je možno udejanjiti neko dobro prakso. Mislim in s tem se ukvarjam že skoraj slabo leto, uvedbo elektronskega cestninjenja, ki bazira na sodobnih tehnologijah, predvsem na tisti tehnologiji, ki bo v Evropi prevladala že zaradi svoje funkcionalnosti, enostavnosti implementacije in tudi tega, da Evropa rabi aplikacije, ki bazirajo na njenem Galileu projektu. Zato predlagam ministru, ki je s tem pravzaprav seznanjen, da v teh realnih razmerah, ko je to možno, v letošnjem letu namreč pričakujemo, da bo Evropa sprejela ustrezna pravila glede tehničnih, sistemskih in operativnih pogojev, ki pa so več ali manj že dodelani in znani, da bi Slovenija z ustreznim anganžiranjem in odločnostjo začela postopno implementirati takšen sistem, ki bi bil po moji oceni in po oceni nekaterih strokovnjakov bi ga bilo možno implementirati za vsa težka vozila do leta 2008, potem pa do leta 2010, ko naj bi v Evropi bili uvedeni sistemi v prostem prometnem toku za vsa ostala vozila. Zato predlagam ministrstvu, da v zvezi s tem sprejme ustrezne strateške usmeritve. Teh žal iz napisanega ali pa iz znanega ni možno izluščiti. Zato mislim, da je tukaj Slovenija, glede na to, da ima znanje, ima tudi že laboratorijske sisteme, ki delujejo, ima celo konkurenco na tem področju znotraj same države, lahko združi vse svoje potenciale in pristopi odločno k implementaciji takšnega sistema. Če se ozrem samo na postavko dve milijardi 338 milijonov za sisteme nadzora in vodenja prometa, če uvedete satelitsko spremljanje vseh vozil, lahko poleg preprostega cestninjenja, obvladovanja prometa infrastrukturne in javne varnosti, obveščanja udeležencev v prometu in varovanja, nadomestite ti dve milijardi za to, kar tukaj nameravate storiti - povezati dva avtocestna odseka v povezan sistem nadzora in spremljanja prometa na klasičen način s procesno tehnologijo. Ko imate podatke, zbrane podatke o gibanju vozil, je zelo preprosto z isto programsko opremo seveda analizirati, voditi in upravljati promet. Recimo odpravljati konice, preusmerjati in tako naprej. Ne bi tukaj kaj več dodajal. Navedba in navajanje mikrovalnih tehnologij, pa to, da se gre na novo frekvenco, ki je v Evropi standarizirana že praktično deset let, in to navajati kot pilotsko testiranje oziroma poskusni projekt, je popolnoma nepotrebno. Jaz sem ravno danes bral angleško študijo iz leta 1996, ko so te tehnologije testirali, mikrovalovno tehnologijo na 5.8% giga herca. Danes pa pravzaprav vsi evropski sistemi delujejo na tej frekvenci te vrste tehnologij, razen seveda v Sloveniji, kjer pred 10 leti, mimogrede, ko smo nekateri opozarjali na to, se ni takrat pristopilo k tej danes že standardizirani in uveljavljeni frekvenci na tej mikrovalovni tehnologiji. Na sosednje države se izgovarjati, ker Italija in Avstrija pač še nista Evropa njihov pristop pa je bil in je ravno zaradi teh okoliščin še vedno enako bazira in še naprej nadaljujejo in gradijo. Avstrijci, recimo, sistem cestnina v prostem prometnemu toku za težka vozila, za tovorna vozila na mikrovalovni tehnologiji, ki ima cel kup omejitev predvsem glede funkcionalnosti. Strokovno mnenje v Evropi je, da to ni tehnologija prihodnosti. Odločitev Evrope, mislim, da je praktična, je dokončno oblikovana in gre pač v ustrezno satelitsko cestninjenje. Satelitsko cestninjenje omogoča seveda tudi taksiranje vseh ostalih vozil, ki ne vozijo po avtocestah, in jih lahko zaradi škode in koristi in okoljskih vplivov tudi na neki način obdavčimo in uvedemo zanje takse. Glede razvoja navezovalnih cest v okviru avtocestnega programa sem pač razočaran, ker še tisto, kar je bilo lansko leto navedeno v tem planu, je letos nekako zreducirano. Moram na tem mestu opozoriti na pričakovanja, dogovore in obljube, da se bodo letos končale priprave za izgradnjo obvoznice Mengeš, ki je prva etapa izgradnje navezovalne ceste med štajersko in gorenjsko avtocesto. To sta priključka Krtina in priključek Vodice, da predstavim še svoj lokalni lonček oziroma regijski lonček. Gre za severno ljubljansko somestje ali obmestje, kakor hočete. V tem delu poteka močan tranzitni promet sever, se pravi iz tega somestja v Ljubljano in nazaj. Dnevni in zelo močan tranzitni promet vseh tistih, ki tukaj iščejo bližnjico. Je pa to tradicionalna povezava med štajersko in gorenjsko regijo. Mengeš je pa edino mesto na tem območju, ki nima ustrezne obvozne ceste, in je pač kot tak že standardno križišče teh prometnih tokov, pa seveda desetletja že ozko grlo navezave tega severnega somestja Ljubljane in tranzitnega prometa. V letu 2005 je bila obvoznica Mengeš posebej omenjena, sedaj ni več. Tako se dejansko sprašujem, ali je namera tisto, kar je bilo dogovorjeno, obljubljeno in se na nek način izvaja, namera tudi storiti. Za zaključek naj povem, da sem pa pravzaprav v generalni oceni vesel, da je vlada pristopila k res odločnemu načinu tako financiranja kot same izgradnje avtocest. To je pravi pristop in upam, da bo ta avtocestni program zgrajen bistveno hitreje, kot je načrtovan, ne pa da se bomo leta 2013 soočali s situacijo, kot smo se leta 2004, ko je bilo treba nacionalni program izgradnje avtocest podaljšati, namesto da bi bil končan, do leta 2013. In vam želim, tako ministrstvu kot Darsu, uspešno realizacijo, kvalitetno izvedbo in čim manj problemov pri birokratskih postopkih. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Debata o letnem planu razvoja in obnavljanja avtocest je vsako leto v parlamentu živahna in poglobljena. In prav je tako. V sedanji popoldanski razpravi še enkrat poudarjam, da sem vesel, da ponovno govorimo v istem jeziku, česar nisem doživel dopoldan, ko smo govorili o financiranju izgradnje avtocest. Dopoldan je zgledalo, kot da eni menijo, da je treba s pospešenim tempom graditi avtoceste, toda financiranje bo pa kot v grških dramah, "ex machima", čudežna rešitev. In tisti, ki ste poudarjali, da je treba program zaustaviti s polovičnim programom financiranja, niste imeli prav. Sedaj je prišlo do streznitve. Opazil sem, da so se nekateri že zjutraj morali zavedati, da se bodo morali danes obnašati kot kameleoni, da bodo spreminjali barve od dopoldneva do popoldneva. Ampak dobro, sedaj so pač morali pokazati, da dejansko nismo nasprotniki. Tu sem pričakoval dejansko malo bolj spretno opozicijsko držo, da bi se na drug način opozicijsko obnašali. Sedaj pa pojdimo na ta plan. Glejte, nekateri ti odseki, zgledalo je pred leti, da bomo v tem času že popolnoma zadovoljni z zgrajenimi avtocestami. Program se je zavlekel in resni opazovalci so se tudi zavedali. Vendar da smo gradili nekoliko počasneje, so vzroki tudi znotraj sistema izgradnje, se pravi, tudi Darsa, DDC in vsega, kar spada v ta lobi, gradbeni, projektantski. Trdim, še enkrat trdim, da so se nekateri projekti delali predrago, tudi nekatere stvari prerazkošno, zaradi interesov gradbenega in projektantskega lobija. In sedaj je čas, da opozorimo tako ministrstvo kot Dars, da naj budno pazijo, kaj jim ponujajo projektanti, kaj zahteva gradbeni lobi. Z njihovega stališča je to razumljivo. Gradbeni lobi je zainteresiran, da je gradbišče čim dlje na enem mestu, da je projekt čim dražji, to je za njih zanimivo. Za državo pa je drugače. Država in mi, državljani, ki plačujemo, pa smo na drugi strani. In so primeri - in mi ni nič nerodno, če navedem hrvaški primer, kjer so bolj operativni, žal. In sedaj je novi minister in nova - niste še nič krivi za nazaj, in sedaj je priložnost, da budno pazite. Glejte, po tolikih letih izgradnje avtoceste se morajo stroški pridobivanja, ne pridobivanja zemljišč, ampak dokumentacije, projektiranja, logistike in vsega tega nižati na enoto kilometra ceste. Mora se poznati nek količinski popust. Toliko izkušenj že je, da ne more biti, in tudi si ne želim, da bo v bodoče, ko bo neka avtocesta zgrajena, da bodo v samo telo avtoceste še "štrlele" neke zgradbe, kot se je dogajalo pred leti tu pri Ljubljani. Pa jaz vem, da so bili zadaj interesi, da so eni lastniki vztrajali tako dolgo, za njimi so bili nekateri, ki so imeli povezave v cestnih lobijih, in tudi to, da so pravzaprav zavirali državo in vse skupaj. In ko govorim to, da niso vsi odseki bili optimalno zgrajeni, govorim o tem, da sem srečen, da se lahko vozim čez Trojane ali po avtocesti ali sedaj po stari cesti, ki ni nič daljša, ampak je prazna. Ampak prehod čez Trojane je primer, da je gradbeni lobi, projektantski lobi, tu zmagal. Sedaj imamo od Vranskega do Blagovice omejitev 100 kilometrov. Danes zjutraj je bila pred tunelom, večjim, 60 kilometrov. Ne vem, kakšen je vzrok. Ne vem, s kakšnim vzrokom 60 kilometrov omejitev. In ko sem takratnega direktorja, gospoda Brodnika, opozarjal, pa tudi tu, so mi prikazovali, da ni druge možnosti, da je to najbolj optimalna trasa. Sedaj se je izkazalo, da ta trasa, ker to, da se toliko vozimo po 70- metrskih nadvozih in toliko čez kilometre, ni optimalno, je pa bila optimalna za gradbenike. Oni so se tam zadrževali leta in leta ter iztržili veliko denarja. Jaz sem prepričan, da če bi tudi malenkost ne enem klancu odstopili od standardov, kot so naredili Bavarci, bi imeli avtocesto do Pinc že danes. Na politikih, na izvajalcih, tistih, ki sklepate pogodbe, je, da zagotovite, da ne bo dodatnih aneksov, ker to se je razpaslo v tej Sloveniji in tudi na cestnem lobiju. Tenderji morajo biti tako natančno pripravljeni, na podlagi izkušenj, ki jo sedaj cestogradnja ima, da ni vzroka in opravičila za dodatne anekse. Hujši odseki so mimo, tako ne govoriti, nihče ne sme reči, nas je pa presenetilo, tega se nismo zavedali, geološka sestava, ne vem kaj vse drugega. Ne, teh opravičil več ne bo. Zato jaz upam, da bo ta projekt dejansko sedaj tekel zelo intenzivno. Nekateri deli Slovenije so še zaprti in je to treba narediti. Jaz pozdravljam ta program. Bil bi sicer bolj vesel, če bi Slovenija gradila daljše odseke, pa manj gradbišč imela. Ampak za tak program smo se odločili pred leti, vsak mora nekaj dobiti. Ni pa to najcenejša rešitev. Jaz upam, da bo realiziran in v taki obliki in da bomo o tem končno enkrat tudi nehali govoriti, da bodo ta križ in te razvojne osi s cestami realizirane. Hvala lepa.
Gospod mag. Cvikl, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci! Jaz mislim, da ni bilo nobenega nasprotovanja danes dopoldne, glede na to, kar govorimo danes popoldne. Zato dovolite, da pokomentiram letni plan razvoja in obnove avtocest za leto 2006, kot ga je pripravila vlada in kot je objavljen v januarski številki Poročevalca. Najprej nedvomno drži, da je pravi vir ali temelj letnega plana resolucija, zakon o družbi za avtoceste in zakon o zagotoviti namenskih sredstev. To, kar seveda ne drži, in to, kar ni ustrezno, je, da se zakon o zagotoviti namenskih sredstev za graditev državnih cest ne izpolnjuje. Dalje. Pomembno je, da ta letni plan temelji na sklepih vlade iz julija 2004 o pospešeni izgradnji pomurskega avtocestnega kraka, ker je to bil pravi odgovor na več kot 80% povečanje prometa po 1. maju 2004 na tem delu. Vendar pa manjka ustrezen odgovor vlade gospoda Janše, da bi predvsem s pravim proračunom republike za leti 2006 in 2007, proračunom, ki bil skladen s prej omenjenim zakonom o zagotovitvi namenskih sredstev tudi zagotovila ustrezna sredstva v letnem planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006. Zakaj to pravim? To pravim zato, ker navadna matematika pokaže, da glede na resolucijo o nacionalnem programu je v letnem planu predvideno za 22,7% ali eno petino več zgrajenih avtocest. Vendar se predvideva za 85% manj sredstev iz investicijskih transferov državnega proračuna, samo 15% ali, če hočete, slaba sedmina sredstev je namenjena iz državnega proračuna za letni plan razvoja in obnove avtocest za leto 2006. In zaradi tega, to, kar smo imeli danes dopoldne, gospod Jerovšek, potrebujemo za sedemkrat več sredstev iz najetih kreditov zato, da bi se ta letni plan razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006 tudi izvedel. Nedvomno pa je res to, kar je govoril eden od mojih predhodnikov, predvsem gospod Štebe, da smo danes zjutraj opozarjali, da dva ključna robna pogoja, da bi se te avtoceste ne samo zgradile v letu 2006, ampak da bi vire, iz katerih se bodo tudi ceste gradile, lahko tudi vrnili. Dva robna pogoja nista izpolnjena. O enem je govoril gospod Štebe. In sam se popolnoma strinjam z njim. Projekt elektronskega cestninjenja z vsemi opombami, komentarji, o katerih očitno govorijo laiki več, kot strokovnjaki. In laikov je danes na to temo bilo kar nekaj, od ministra za finance do verjetno nekaterih poslancev. Vsi pač preprosto vedo, da ne bomo v letu 2008 uspeli prvi na svetu uvesti elektronsko cestninjenje v prostem teku. Sam bom govoril o tem vprašanju kot ekonomist in povedal to, kar lahko ljudje v Domžalah vidijo vsak dan. Z uvedbo nekaterih prej nepredvidenih cestninskih postaj se ljudje preprosto se vračajo na državne ceste. In ne bi rad, da bomo, ko bomo uvedli elektronsko cestninjenje, cestninjenje v prostem teku, prišli do situacije, da smo avtoceste zgradili za tranzitni promet, Slovenci in Slovenke pa se zato, ker bo to predrago, preprosto ne bodo vozili pa avtocestah. Zato bo v tej dilemi, kako obremeniti Slovenca oziroma Slovenko na prevoženi kilometer na avtocesti in ali in kako vlagati v državne ceste, mislim, da bo o tem še zelo veliko diskusije. Zato kar reči, to, kar smo danes zjutraj implicitno potrdili s tem, ko se zadolžuje Dars za 247 milijard, da bomo mi leta 2080 za 40% dvignili cestnino, to preprosto se ne more uresničiti, ker ljudje imajo pač možnost izbire. [[...]] [[Glas iz ozadja.]] [[...]]40% je pač [[...]] [[Glas iz ozadja.]] [[...]]2008, ja. Kaj se bo zgodilo? Zgodilo se bo verjetno to, da bomo do leta 2060, 2070 zaradi tega vračali ta denar. Letni program razvoja in obnavljanja avtocest je glede na resolucijo bistveno različen, zato bi bilo korektno, da bi v uvodni napovedi, na čem temelji ta letni plan razvoja in obnavljanja avtocest, najprej imeli ustrezno spremembo resolucije o nacionalnem programu izgradnje avtocest, ne pa, da mimo zakonodajnih okvirov, ob neupoštevanju zakona o zagotavljanju namenskih sredstev, preprosto zmanjšujemo sredstva iz državnega proračuna za avtoceste. Prav tako bi bilo dobro, da bi letni plan razvoja in obnavljanja avtocest, ki temelji - verjetno je tukaj napaka - na predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2006, 21. januarja, ko ste to poslali v državni zbor, je bil proračun že sprejet, in bi se lahko reklo, da gre za sprejeti proračun za leto 2006, ampak to so tipkarske napake, ki se rade zgodijo, ko se hiti z dokumenti iz vlade v državni zbor - ni dovolj, da seveda navajate samo proračun kot vir. Potrebno bi bilo navesti tudi kohezijska sredstva predvsem zato, ker sam ocenjujem, da bomo en pomemben del tega, kar v letošnjem letu preprosto ne bomo ali pa ne boste uspeli v polni meri narediti, mogoče in potrebno financirati iz evropskih sredstev. Sam se veselim letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2007, ker bomo lahko testirali, ali vlada Republike Slovenije uspeva v pogovoru z Evropsko unijo pridobiti sredstva, ki so omogočena v okviru Evropske unije. Naj vam ob tem povem, da za obdobje 2004 do 2006 je bilo namenjenih 160 milijonov evrov za projekte, kot so avtoceste. Od tega je 1/4 sredstev namenjena prav za avtocestni program 2004-2006. V letih 2007 do 2013 je teh sredstev 900 milijard. In če bi se ta vlada odločila, da bi prav tako 1/4 ali malo manj kot 250 milijard teh sredstev namenila za avtoceste, danes ne bi bilo treba dati Darsu tako visokega dolga. In na koncu dovolite, da še tudi sam pokomentiram eno od postavk v programu avtocest. To je postavka, ki je povezana s pripravo dokumentacije za novi avtocestni program, vključen v dodatni program resolucije, in sicer za tako imenovani odsek 2B-1 Dravograd-Arja vas. Tukaj bi vendarle pričakoval, da bi vlada Republike Slovenije v večji meri, kot je to bilo, v dosedanji praksi, upoštevala to, kar pravi teren. Poslanci in poslanke, nekaj jih je v tej dvorani, gospod Koren, kolega Lahovnik, gospod Kontič, gospod Petek, so se skupaj s predstavniki gospodarske zbornice, v območju gospodarske zbornice savinjsko-šaleške regije in pa predstavnikov koroške regije odločili, da je edini sprejemljivi odsek novega avtocestnega odseka, ki naj bi povezal Avstrijo oziroma Holmec, na slovensko-avstrijski meji, z avtocesto Ljubljana-Maribor, tako imenovana zahodna varianta, po kateri bi se ta avtocesta priključila na avtocesto Ljubljana-Maribor pri Šentrupertu. Razlogov za to je veliko. Ključni razlog je, da samo to v polni meri omogoča, da bi Šaleška dolina, skupaj z Zgornjosavinjsko dolino, imela kar najboljši dostop. Upam, da boste v umeščanju avtocestnega odseka Dravograd-Arja vas, kot je sedaj napisano, preprosto upoštevali, da gre za povezovanje med tako imenovano avstrijsko mejo pri Holmecu, z navezavo, ki naj bo najbolj optimalna navezava na obstoječo avtocesto. V posebnem dokumentu, ki je bi posredovan za predvideno konferenco ministra za okolje in prostor, se predlaga, da se upošteva zahodna varianta, varianta, ki Holmec preko Slovenj Gradca, potem zahodno od Mislinje, zahodno od Šoštanja in s priključkom na avtocesto Šentrupert najhitreje povezuje z osrednjo Slovenijo. Po tej tako imenovani zahodni varianti bi Korošci, Šaleška dolina in pa seveda ljudje iz Zgornjesavinjske doline kar najhitreje prišli do centra Slovenije. Od avtocestne povezave pri Šentrupertu pa je potem se potrebno odločiti, katera je najbolj ustrezna, spodnja varianta, ali je to potem povezava obstoječa avtocesta Šentrupert-Celje in potem od Celja navzdol mimo Laškega in dalje proti Dolenjski. To mislim, da bi bilo korektno upoštevati, ko boste te zadeve delali v praksi. Sam upam, da predvsem upoštevamo mnenje tistih, ki na posameznem območju živijo, ker tako imenovana vzhodna varianta, ki bi povezovala avtocesto oziroma Holmec s Celjem, na priključku Lopata, ne odgovarja potrebam predvsem Zgornjesavinjske doline in pa Šaleške doline. Tako upam, da bodo to sama vlada in pa pristojna ministrstva v nadaljevanju upoštevala. Danes s sprejemom tega dokumenta - letni plan razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006 pravzaprav zaključujemo skoraj polletno diskusijo, diskusijo, ki se je začela z rebalansom proračuna za leto 2005 in potem s sprejemom proračuna za leti 2006 in 2007. S sprejemom proračuna, v katerem je gospod Janša preprosto želel več denarja nameniti za vojsko in obrambo, manj denarja za avtoceste, in zato seveda imamo v tem letnem planu, razvoja in obnavljanja avtocest rekordno velik obseg prirasta sredstev za najete kredite. Kar 679% je višji obseg sredstev za najete krediti v letnem planu, glede na sredstva, predvidena v resoluciji, zato se mi seveda postavlja pod vprašaj, ali ima letni plan razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006 sploh pravo zakonodajno podlago. Ali je sploh mogoče tako pomembno spremeniti letni plan, ne da bi se najprej dopolnila resolucija, ne da bi se odločili, ali bomo še imeli namenska sredstva za graditev državnih cest, ali pa bomo ceno bencina preprosto zmanjšali, ker očitno denar, ki ga v bencinih in nafti, namenjamo za gradnjo avtocest, za to ne gre, ampak iz tega denarja, kot smo že nekajkrat povedali, predvsem namenjamo več denarja za represivne organe. Gospodu Božiču, gospodu Bajuku, gospodom iz Darsa želim, da bi bili v naslednjem letnem planu, planu za leto 2007, tako v proračunski diskusiji in predvsem v razpravah z evropskimi tehnokrati uspešnejši in da bi letni program za leta 2007, 2008 in naslednja leta imel v večji meri kot vire zapisana kohezijska sredstva in s tem seveda tudi posredno proračun Evropske unije in proračun Republike Slovenije. V nasprotnem bo seveda Dars kmalu prišel v situacijo, ko bomo morali tukaj v tem državnem zboru aktivirati poroštva in bomo delali sanacijski program izgradnje avtocest, namesto da bi gradili plan oziroma pripravljali in sprejemali plan razvoja in obnavljanja avtocest. Potencialna sanacija Darsove finančne opozicije pa se začenja danes, ko boste, v to ne dvomim, tako kot ste to naredili v torek, s koalicijsko večino in ob vaši odgovornosti potrdili ogromno zadolževanje Darsa za to, da bi v letu 2006 lahko normalno gradili avtoceste. Hvala.
Besedo ima gospod Janko Veber.
Hvala za besedo, predsednik. Eden od pogojev za sprejem letnega plana razvoja in obnove avtocest je tudi hkratno sprejemanje zakona o soglasju in poroštvu za najem potrebnih kreditov, če se seveda želi tako velik obseg avtocest, hitrih cest in navezovalnih cest in vzdrževanj realizirati v tem letu. Za nami je kar nekaj razprav, kjer lahko ugotovimo, da sta pogoj za soglasje in poroštvo praktično izpolnjena in da danes sprejemamo še plan. Mogoče bi v tem planu za leto 2006 omenil vendarle to, da bi bilo potrebno mogoče več prostora nameniti tudi problemom umeščanja tras v prostor, predvsem iz razloga, da se dobi občutek, kako zahteven je postopek za pridobitev soglasja za umestitev trase v prostor, še posebej, če gre za naravovarstvene smernice, ki so velikokrat v začetni fazi zapisane splošno in pravzaprav projektant in tisti, ki dela lokacijski načrt, ne ve natančno, pri čem je in se šele v poznejši fazi pojavijo dodatne zahteve pri naravovarstvenih smernicah. Mislim, da je to eno od področij, ki postaja v Sloveniji vse bolj aktualno že iz razloga, ker imamo nekje okrog 35% površin vključenih v Naturo 2000. Letošnje leto, leto 2006, bo verjetno zadnje leto, v katerem se najbrž še kolikor toliko prosto pogovarjamo in dogovarjamo med seboj, kako bomo umestili te trase v prostor. Po ratifikaciji Nature v Bruslju bo o tem odločal Bruselj, bo odločala bruseljska komisija, kajti to pristojnost smo prenesli na to inštitucijo Evropske unije, katere članice smo seveda tudi Slovenci. Veljalo bi pospešiti vse tiste postopke, ki se nanašajo na umestitev tras na območjih Nature 2000, kajti bojim, da potem v letih 2007, 2008 in 2009, ki so zelo blizu in so tudi vezani na roke v resoluciji o izgradnji avtocest, bodo nedosegljivi. S tem seveda se postavlja zelo velik vprašaj, ali smo vse, kar smo do danes že sprejeli v parlamentu za leto 2006, pravzaprav sprejeli na način, da bo to tudi možno izvajati. Mogoče pri tej polemiki, ali potrebujemo rebalans resolucije nacionalnega programa tudi že za leto 2006, ker se bistveno spreminjajo viri pri financiranju tega programa, bi najbrž lahko skompenzirali s tistimi določbami, ki so, vsaj kolikor se spomnim, bile prvotno zapisane v predlogu resolucije o izgradnji avtocest, da se poleg letnih programov sprejemajo tudi srednjeročni programi. Seveda je to en srednjeročni program, ki ima nekoliko več omejitev, nekoliko manj prostora, kot če gremo v rebalans celotne resolucije. Verjamem, da je predlagatelj imel pred seboj tudi v mislih to, da če bo odprl samo resolucijo, se bo pojavilo veliko več teženj in veliko novih odsekov, ki bi lahko pomenile bistveno težji postopek za sprejem tudi letošnjega letnega programa. Tako najbrž tisto razmišljanje o srednjeročnem programu ni bilo tako zgrešeno, je pa v končni verziji sprejema resolucije to bilo izpuščeno in danes resolucija tega dela nima vključenega v svojo vsebino. Tako bi v tem svojem dodatnem stališču glede letnega programa res opozoril na to dejstvo, da se poskušajo umestiti trase v prostor v čim večji meri in da s tem omogočimo potem v nadaljevanju tudi izgradnjo. Naravovarstvene smernice, predvsem v Naturi 2000, zelo jasno govorijo o tem, da moramo izvesti bodisi nadomestne ukrepe, če že zmanjšamo ta prostor, seveda je pa te nadomestne ukrepe zelo težko izvesti oziroma zagotoviti dodatne površine, kajti to so vendarle površine, na katere je treba ponovno uvesti številne omejitve. Če se gre skozi neko normalno proceduro, skozi usklajevanje z lokalnimi skupnostmi, pri teh omejitvah je nemogoče doseči tako poenostavljen postopek, kot je bil pri sprejemanju Nature, ko se pravzaprav lokalne skupnosti niti ni vprašalo, ali je to in v kolikšni meri res lahko vključeno v njihovem območju ali ne. Mislim pa, da bi lahko ob tem tudi povedali, da avtocestni program in letošnji program ni samo največji program, ki teče že kar nekaj let oziroma dobro desetletje v Sloveniji. Zagotovo bi ga lahko opredelili tudi kot enega največjih arheoloških projektov, kajti veliko arheoloških najdb je bilo pravzaprav odkritih predvsem zaradi izgradnje avtocest in če se te ceste ne bi gradile, bi številne najdbe ostale skrite v nedrjih slovenske zemlje. Tako pa danes lahko govorimo o tem, da so te arheološke najdbe nova kulturna dediščina, za katero vemo, kakšna je točno na tistem mestu tudi bila. Tudi tak pristop in takšno razumevanje avtocestnega programa kot enega od pomembnih arheoloških projektov bi najbrž tudi spremenil marsikatero razmišljanje pri tistih, ki pišejo naravovarstvene smernice in v končni fazi izdajajo soglasja. Toliko mogoče samo za nadaljnje razmišljanje pri programu za leto 2006. Seveda si tudi sam želim, da bi ta program v čim večji meri uspel in da bi vendarle bilo v nadaljevanju več razumevanja pri tem, da se zagotavljajo tudi namenska sredstva in da ne postavljamo na stranski tir vseh tistih dodatnih avtocestnih programov ali pa odsekov hitrih cest, za katere v resoluciji ni opredeljenih virov, bi pa ti viri seveda bili možni, če zadolževanje za sam osnovni program ni previsoko. Če pa bo to zadolževanje počrpalo ta sredstva, se odpira ponovno novo vprašanje, kaj z vsemi tistimi novimi odseki, ki so nujno potrebni za to, da se ohrani regionalni razvoj na čim večjem nivoju v Sloveniji in da ne bo prišlo do razlik med tistimi kraji, ki so ob avtocestnem križu, in tistimi, ki te sreče nimajo. Hvala.
Besedo ima gospod Anton Anderlič. Prosim.
Ko pravzaprav cel dan in tudi v preteklih dneh poslušam, kako so bili nekateri kraji zapostavljeni, kako se je nekatera območja odrivalo na stran, je treba zelo jasno povedati, da je ta osnovni program vseboval najprej izgradnjo avtocest. Z vsako spremembo v vseh teh letih se je dodalo še nekaj zraven. In jasno je, ni bilo neko območje zapostavljeno zato, ker ga ne bi marala prejšnja vlada ali parlament, ampak zato, ker preprosto ni bilo mogoče vsega naenkrat početi in so najbrž bile izbrane neke prioritete. In tudi ob zadnjih spremembah rebalansa nacionalnega programa in sprejem resolucije na tej osnovi je pravzaprav prišlo celo vrsto stvari, odsekov, obvoznic in tako naprej v program. Jaz pravim, da so absolutno potrebne. Absolutno je prav, da se te stvari gradijo. Ampak ko govorimo o izgradnji avtocestnega programa, je bilo mišljeno, da naredimo tako imenovani križ s cesto, ki bo cestninska, se bodo na tej osnovi, torej na osnovi pobrane cestnine, na osnovi gospodarjenja s to avtocesto, zagotavljali tudi vire za druge programe. Prav je tako, da so se nekatere stvari delale vzporedno. Da so se delale mnoge obvoznice, da so se delale daljinske ceste, da se je delalo veliko vodnega programa. Gospod Veber je ravnokar govoril, kako bogato smo izkopavali na arheologiji. Če bi šli pogledat številko v vseh teh letih, bi videli, da je impozantna, koliko je bilo namenjeno za to področje. Prav je tako, ampak seveda vse to pomeni, da je dinamika bila takšna, kakršna je bila. Ker je potrebno se tudi konkretno opredeliti do nekaterih stvari, jaz sem razpravljal o cestninjenju v prostem toku, moja poanta je bila samo ta, ker je bila lekcija, da se ne spoznamo na to in da naj bomo tiho. Potrebna je odločitev, gospod Cvikl je o tem govoril, potrebna je odločitev, da se v to gre. Leta in leta o tem govorimo. Jaz mislim, da zdaj že toliko vemo o vseh teh sistemih, da lahko z nečim začnemo. Slišim, da so neki razpisi, da so neke stvari in tako naprej. Verjamem tudi tistemu, kar je bilo tukaj danes rečeno, da smo lahko v nekaterih stvareh tudi prvi, boljši in tako naprej in da tudi bomo. Zanima me, ali boste šli, kdaj boste šli in kdaj lahko to pričakujemo. Ali je tisti denar, ki je očitno ostal iz preteklih treh let, ker niso bile zgrajene cestninske postaje, v lanskem letu je bilo recimo milijardo 980 milijonov predvideno iz tega naslova za ta naslov, da se bodo gradile cestninske postaje, prejšnje leto tudi. Ali bo ta denar zdaj namenjen za razvijanje tega sistema? Drugo. Zanima me, po katerem scenariju, glede na tisto analizo strokovne podlage, ki ste jo naročili za to, da bi ugotovili, kako bomo v naslednjih letih zagotavljali vire za izgradnjo, po katerem scenariju, v teh štirih sedaj štartate oziroma po katerem bomo pravzaprav nadaljevali v letih 2006, 2007, 2008 in tako naprej, ker tukaj napovedujete za daljše obdobje. Zanima me tudi, ali boste poskušali upoštevati tudi kaj okoljevarstvene omejitve in predvsem čimmanj hodili v čisto naravo, da tako rečem, z avtocestami, po sredi Krasa, po sredi gozdov in tako naprej. Ali boste poskušali ovrednotiti nekatere odseke vsaj tako, da ne bodo, kot sem danes tukaj slišal, celo do deset milijard dražji na, recimo, deset kilometrov avtoceste, ki se naj bi projektiral in predvidel. Mislim, da so to vprašanja, o katerih moramo v letnih programih govoriti. Če je mogoče, in jaz predvidevam, da so podatki točni, glede na primerjalne študije, da je tudi do deset in več milijard en odsek dražji, če gre po eni varianti ali drugi. Tukaj je bilo seveda laično marsikaj ugotovljeno, kje bi bilo bolje, da gredo avtoceste itn. Ampak vendarle, ali se lahko tudi javnost prepriča, da smo zares izbrali najoptimalnejšo, najracionalnejšo traso, ki bo lahko tudi hitro izvedljiva. Hvala lepa.
Hvala. Želi besedo tudi vlada. Imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Hvala lepa, spoštovane poslanke in poslanci za odprte dileme in razpravo! Skozi razpravo je bilo danes povedano marsikaj, dileme, vprašanja in ne nazadnje tudi vaše razmišljanje o izvajanju nacionalnega programa izgradnje avtocest. Najmanj kar je, bi želel reči naslednje, da je z letošnjim letnim planom razvoja in obnov obseg realizacije programa okoli 90%. Ko bomo, prepričan sem, letošnji program končali, bomo končali okoli 516 kilometrov avtocest od 572-ih, da ga bomo realizirali po finančni realizaciji nekaj manj, torej porabili bomo nekaj sredstev manj, kot je bilo to predvideno v nacionalnem programu. Res je, to gre za osnovni nacionalni program, da se je v vseh popravkih in dopolnitvah, ko je nacionalni program prešel v resolucijo, za katero lahko rečem, da je to nek krovni dokument, ki na nek način da okvire in pa robne pogoje za izvajanje letnih planov. Da so letni plani pa dejansko operativni akti, ki na nek način morajo in tudi sledijo izvajanju resolucij nacionalnega programa. Lahko ugotovim samo naslednje, da je izvajanje letnih planov v zadnjih treh, štirih letih 100% oziroma celo presega planirano realizacijo, tako fizično kot tudi po obsegu finančne planirane realizacije. To je dobro. To pomeni, da Dars skupaj z ministrstvom za promet objektivno in korektno planira izvajanje programa. Lahko bi ocenil, da je program kot tak v celoti na nek način sama dinamika v tistih planiranih okvirih, kot so bili zapisano po dinamiki v nacionalnem programu, da ne moremo govoriti o odstopanjih, predvsem pa ne v minus, da nekje gradimo forsirano, nekje pa na nek način pozabljamo na gradnjo določenih odsekov. Dodal bi to, da bo, ko bo program v letošnjem letu končan, ostalo še nekaj pomembnih stvari, ki jih bo potrebno iz osnovnega programa dokončati. Gre za hitro obalno cesto, ki ji bo manjkal še na nek način tisti zadnji del do Lucije, in tudi potem povezava do Luke Koper v celoti in potrebno bo zgraditi še v celoti okoli 60 do 70 kilometrov cestnega omrežja, med drugim tudi odsek hitre ceste med Slovensko Bistrico in Ormožem v celoti. Dodal bi to, da je ocena, ki izhaja iz letnega plana razvoja letošnjega leta, kot vidite v tabelah, ki so sestavni del tega dokumenta, da je predvideno povečanje investicijskih vrednosti okoli 3,7%, ampak dodal bi tudi to, da je to večina, lahko razberete iz same preglednice, iz sprememb tras poteka avtocest oziroma hitrih cest oziroma cest, ne pomeni, da se gradnja kar tako, kot je bilo rečeno danes v razpravi s strani nekaterih poslancev, draži in povečuje z aneksa na aneks. To ne drži, kajti zadeva je obvladljiva in je obvladana, če na nek način ugotavljamo, da je 90% programa s tem letnim planom zaključenega. Povedal bi tudi to, da je na nekaj vitalnih največjih kapitalnih projektih¸, med drugim Črni Kal, med drugim tudi Trojane, bila investicijska vrednosti same realizacije, sam obseg realizacije na projektu, bistveno nižji od tega, kar je predvideval investicijskih program. Gre za večmilijardno vrednost in ne morem govoriti kar tako in povprek in počez, da so se projekti dražili brez omejitev. Na kratko bi povedal, da je v letošnjem letnem planu razvoja in obnov postavka res na Trojanah zato večja oziroma so navedene kot vir financiranja obveznice predvsem iz preprostega razloga, ker smo na nek način zapolnili oziroma refundirali sredstva, ki so bila v preteklem letu porabljena iz namenskih virov in smo s tem dejansko zaprli finančno konstrukcijo. In še enkrat poudarjam, da ne gre za povečanje vrednosti čez Trojane, ampak kvečjemu cca približno 6 milijard nižjo vrednost investicijskega programa, kar je seveda razveseljivo. Dotaknil bi se vprašanja cestninskega sistema. To vprašanje je v državnem zboru več let, če se spomnite, spoštovane poslanke, poslanci, leta 1995, ko se je tako imenovani zaprti cestninski sistem na nek način spremenil v polodprti oziroma mešani cestninski sistem in takrat je bila, lahko rečem, storjena velika strokovna napaka in ta dela še vedno težave. Ko bomo uvajali tako imenovani odprti sistem, in rezultat vsega tega je, da se je v študijah, ki so sledile po letu 1998 do sedaj, pa ugotavljalo, da bi bilo potrebno zapreti čim več priključkov, ki nosijo, ki generirajo največ prometa. Med temi je bilo tudi teh petih cestninskih postaj - od tega so bile dve zgrajeni, tri pa ne, ker je čas za prehod na elektronsko cestninjenje v prostem prometnem toku preveč blizu in bi bil strošek previsok glede na vložek v to investicijo in glede na izkupiček iz pobranih cestnin na teh treh cestninskih postajah. Letni plan razvoja in obnov ni na nek način "ruska petletka" bi temu dokumentu rekel, ampak je dejansko živ organizem, ki odslikava gradnjo z vsemi tistimi možnimi odkloni in možnostmi, ki jih na nek način dajo priprava projektne dokumentacije, sprejeti lokacijski načrti in tudi zveznost pri sami dinamiki gradnje in tudi zveznost pri oddaji posameznih odsekov v promet. Dejstvo je res, da se dogaja, da nekateri odseki niso med sabo še sklenjeni, ampak je samo vprašanje časa - ko je gospod poslanec Anderlič govoril o tem vprašanju, je verjetno mislil na del Dolenjske, kjer ta zveznost ni zagotovljena. Moram povedati, da računamo, da bo v prihodnjem letu ta avtocestni odsek mimo Novega mesta sklenjen tudi s celotnim potekom trase do hrvaške meje. Na kratko bi se še dotaknil same dinamike. Dinamika je postavljena tako, da zagotavlja predajo prometu v naslednjih letih, torej do konca leta 2008,vseh avtocestnih odsekov na Gorenjskem, Dolenjskem in še v navezavi do Pomurja, torej v celoti pomurski avtocestni krak v promet. Torej ta cilj, ki je na nek način bil celo preforsiran, kajti znano je, da je že prejšnja vlada sprejela odločitev, da se dinamika pomurskega avtocestnega kraka poveča oziroma da se z izgradnjo pohiti, zato je tudi ta vlada in seveda tudi ministrstvo sledilo temu cilju, kajti iz več razlogov je potrebno dokončati celotni peti evropski koridor. Ne samo zato, da zagotovimo pretočnost za lastne potrebe, za medregijsko povezavo, temveč tudi zaradi tranzitnega prometa, ki je v tem delu Slovenije izjemno visok in velik. Gre za potrebe, ki jih na nek način tudi zahtevajo, ki jih izpolnjujemo na osnovi potreb povezav med vzhodom in zahodom na petem evropskem koridorju od Liona do Budimpešte in še naprej. Skratka, na kratko rečeno, cestninski sistem, ki ga bomo v letu 2008,upam, implementirali, bo moral biti zgrajen na platformi tehnologije, ki bo zdržala naslednja leta. Zahteva je, da je sistem med sabo in tudi z drugimi sistemi v drugih državah interoperabilen, pomeni, da je pomembno, da je med sabo razumen, da se sistemi med sabo razumejo. Slovenija je v tej fazi priprave na prehod v popolni odprti elektronski sistem startala z dvema pilotnima projektoma, da se v celotni nadgradnji sistema, ne samo za tehniko, ampak tudi za vse ostalo, kar je bistveno bolj kočljivo in težavno, da je sistem, ki pobira zneske preko 30 do 50 milijard slovenskih tolarjev, ko bo sistem funkcioniral, da je popolnoma in 100% zanesljiv in varen. Zato seveda tveganja v tem primeru na vsakem projektu ne more in ne sme biti, zato bomo seveda sledili temu cilju, da ga implementiramo na osnovi pridobljenih izkušenj iz obeh pilotnih projektov. Težko je danes govoriti o odločitvi glede tehnologije, obe sta priporočene s strani Evropske unije. Toliko. Hvala lepa.
Hvala ministru za promet, gospodu Božiču. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki so to želeli, so dobili besedo. Ker določen čas za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena poslovnika še kdo razpravljati. Cvikl, Anderlič. Še kdo? Nihče drug. Vsak 5 minut, izvolite gospod Cvikl.
Hvala lepa gospodu ministru za dodatna pojasnila. To kar seveda mi manjka v njegovih pojasnjevanjih, čeprav mislim, da to, kar ste govorili vsaj glede elektronskega cestninjenja, je vse korektno, vsaj glede na informacije, ki ste jih podali, vendar vseeno postavljam pod vprašaj, ali vlada res upošteva to, da se bodo ljudje obnašali racionalno, ko boste prvi v svetu ali ko bomo prvi v svetu uvedli elektronsko cestninjenje v prostem teku. Izkušnje vrste držav, ne nazadnje najbolj razvitih držav sveta, kažejo, da preprosto ni mogoče zajeti vsakogar, ker preprosto ljudje ne gredo na ta avtocestni križ. In v tem smislu želim poudariti to, kar sem povedal prej - ljudje si z vse nižjim standardom v veliki meri tudi ne bodo mogli privoščiti blagostanja voziti se po z njihovim denarjem zgrajenem avtocestnem križu, če bo elektronsko cestninjenje izvedeno na način, da bo celoten križ zaprt. Takrat se bo izvršil pritisk na državne ceste in bomo v nekem začaranem krogu, ko bomo na eni strani imeli s finančnimi viri obremenjene avtoceste, kar bo seveda zahtevalo ustrezen dvig cestnin, prilagajanje teh cestnin, če drugega ne, vsaj rasti evropske inflacije [[takrat bomo verjetno že prevzeli evro]] , in ne bo mogoče samo iz tranzitnega prometa pridobivati dovolj visokega obsega sredstev. Zato se bojim, da se predpostavka, ki je v modelu, da bo z letom 2008 prišlo do pomembne stopnice, približno 40% dvig izplena iz cestnin, iz vrste naslovov, povečan promet, večji obseg avtocest za cestninjenje, bolj zaprt sistem in pa v tem sistemu cestninjenje v prostem teku, ker drugače si ne znam predstavljati, kako bi predvsem v tedenskih konicah lahko sploh promet tekel po teh avtocestah, tega si ne znam predstavljati brez elektronskega cestninjenja. Se pravi, preprosto me muči ta vaša ogromna predpostavka. Če ta predpostavka ne bo uresničena, potem, gospod Božič, vi to dobro veste, je potrebna uresničitev druge predpostavke. In ta druga predpostavka je, da vam bo gospod Janša, da vam bo gospod Bajuk že za leto 2008 zagotovil veliko več denarja v državnem proračunu. In v teh mesecih, ko o tem diskutiramo, teh dveh zagotovil nismo slišali. Vse to seveda ne bi bil problem, gospod minister, če ne bi ravno ti dve predpostavki bili temelj tega, da je Dars, prvič, postal delniška družba in da je to take vrste delniška družba, ki z lastnimi viri, se pravi, cestninami in z zagotavljanjem denarja iz državnega proračuna na letni ravni približno 40, 45, 50 milijard, seveda tudi zagotavlja sam, da bo projekt, ki ga izvaja, projekt izgradnje avtocest, tudi na koncu bil sposoben vrniti vse te kredite. Ti dve predpostavki ponovno vračilo obsega sredstev na raven približno 50 milijard od leta 2008 dalje in pa zagotovitev 40% povečanega izplena iz naslova cestnin sta ti dve predpostavki pod velikim vprašanjem. In zato upam, gospod minister, da boste za leto 2007, 2008 veliko bolj uspešni kot v preteklosti predvsem v prepričevanju vlade in pa evropskih tehnokratov in pomemben obseg sredstev za izgradnjo avtocest pridobili iz evropskih virov. V nasprotju se bo ta projekt rušil in takrat, ko se bo ta projekt zrušil, ko ta projekt ni več projekt, ki se samofinancira, bo to tudi formalno postal slovenski javni dolg, Slovenci in Slovenke pa zaradi tega že ob danih pogojih bodo plačali za 75 milijard obresti več. Hvala.
Hvala. Gospod Anderlič, izvolite.
Škoda, da še vlada ni prijavila svojih 5 minut, da bi mogoče še kaj lahko pojasnila glede na to, da je minister pravzaprav ves čas izkoristil, ki ga je imel prej na voljo, ampak meni se zdi ta diskusija prav športna. Na eni strani mi sprašujemo, neka prepričanja tukaj izpovedujemo, na drugi strani se pa na vsak način poskuša nas nastaviti na tisto, kar je zapisano v papirjih, pa vemo vsi skupaj in minister je to lepo potrdil, to ni neka "ruska petletka", ampak to je nekaj prilagodljivega, nekaj fleksibilnega. Jaz se bojim, da je v lepem delu celo fluidno, da kar gre tako, kot prosto teče, kot je rekel zelo zgodaj prvi predsednik slovenske vlade: "Če bo okroglo, bo lopata, če bo špičasto bodo pa vile." To bi bilo slabo za ta program. Ampak, jaz bi rad sedaj, ker pa res že leta in leta - pa upam, da mi bo potem minister, ker nima sedaj časa, pa drugič pojasnil po seji. Bi rad slišal, zadnjih pet let se v državnem zboru, najsibo ob razpravi resolucij, najsibo ob razpravi o letnem programu ali pa ob poroštvih oziroma soglasjih za kredite zagotavlja, da slej ko prej, zdaj zdaj bomo prišli na elektronski način pobiranja cestnine v prostem toku itd. Vem, da je pred tremi leti tukaj notri bilo izglasovano, da gre Dars na osnovi letnega programa v testni probni sistem nekega cestninjenja, celo omenjeno je bilo, da bo to na Voklem oziroma na cestninski postaji Torovo, se mi zdi ali kako se imenuje. Poleg tega sem pa sedaj v zadnjem času prebral v časopisih kar nekaj teh zadev v zvezi z razpisi, s pritožbami, z razveljavljenimi razpravi in s pričakovanjem, da se bo nekaj zgodilo. Istočasno pa berem da se ena skupina zelo močnih uglednih podjetij združuje okrog ene grupacije, ki razvija nek sistem in misli z Galilejem resno, na drugi strani vem, kako se pripravljajo oziroma nadgrajujejo te sistemi na mikrovalovih, in tudi v tej skupini se očitno razmišlja o nekih drugih zadevah. Povejte, kdaj bo znotraj teh fleksibilnih, teh prožnih določil, ki so v tem letnem programu, sprejeta odločitev, da se gre ali v probni ali, ne vem, testni, ali kakorkoli že imenujete, ali pa že startni sistem, ki bo potem seveda ostal in bo nadgrajen s sistemom cestninjenja v prostem toku. Kdaj se bo to zgodilo? Tudi zaradi tega, kar sem prej rekel, da so bila v preteklih letih v letnem programu namenjena sredstva, zdaj je pa še dodaten argument, če pravite, da ste ocenili, kljub temu da nimate pooblastil, da nekih postaj se ne splača delati, ker je državni zbor to sprejel, ampak jaz to akceptiram; ali boste - torej, imate torej dva vira, eden je bil že namenski, opredeljen v letnem programu, da se bo ta probni sistem uvedel, drugi, da bomo delali cestninjenje ali lahko v letošnjem letu pričakujemo in kdaj in na kakšen način? Seveda, pravim, ker pa časa ni, bom verjetno odgovor dobili kasneje.
Hvala. S tem zaključujem razpravo. O predlogu sklepa o soglasju k letnemu planu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okvirih glasovanja čez pol ure, to je ob 18.55 uri. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 18.55 uri.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prosim, da se umirite. Nadaljujemo sejo državnega zbora. Prehajamo na glasovanje o predlogih odločitev. Preden preidemo na glasovanje, prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Ugotavljam, da vse naprave dobro delujejo. Nadaljujemo s prekinjeno 24. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Dars, d.d., iz kreditov in izdanih dolžniških vrednostnih papirjev za realizacijo gradnje avtocestnih odsekov iz nacionalnega programa izgradnje avtoceste v Republiki Sloveniji v višini 1.030,15 milijonov evrov. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Imamo samo en amandma, in sicer k 1. členu, ki ga je vložila poslanska skupina Liberalna demokracija Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 46. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Zaključujem drugo obravnavo. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi k dopolnjenem predlogu zakona ni bilo sprejetih amandmajev, v tretji obravnavi amandmajev ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Glede vprašanja o usklajenosti dajem besedo ministru.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Potreben je uskladitveni amandma, ker zakon, ki je bil sprejet v torek, je nekoliko drugačen, zato smo tudi na podlagi mnenja pravne službe državnega zbora tudi ta uskladitveni amandma oblikovali. V 1. členu se v prvi alineji drugega odstavka za besedo "sredstva" doda beseda "kreditov", za besedo "obrokih" se doda besedilo, ki se glasi, citiram: "... oziroma se dolžniški vrednostni papirji lahko izdajajo v večih serijah". V 5. členu, drugi alineji odstavka 1. člena se za besedo "državnih" doda beseda "dolžniških". V tretjem odstavku 1. člena se za besedo "omrežja" vnese pika, preostalo besedilo do konca odstavka se črta. V 2. členu se na koncu beseda črta pika in se doda besedilo "do vključno leta 2010". Hvala lepa.
Amandma, ki ga je prebral gospod minister, se ravnokar razdeljuje. Odpiram razpravo. Izvolite, gospod Cvikl.
Gospod predsednik, poslanke in poslanci! Gre za pomemben uskladitveni amandma k pomembnem zakonu. Gre za 247 milijard evrov in kot minimalno bi pričakoval, da bi vodstvo državnega zbora vendarle predvidelo, da bi za takšen uskladitveni amandma, podobno kot je to pri proračunih, pridobili ustrezno mnenje pristojnega matičnega delovnega telesa. To je odbor za finance. Gre za to, da kar naenkrat dodajamo v 2. členu "do vključno leta 2010", lahko bi to napisali tudi "do vključno leta 2007 ali 2008" in tako naprej. Tudi druge nekatere zadeve so. Gre za to, da smo v dosedanji razpravi nekaj mesecev posvetili se temu, da bi vlada pripravila korektne zakone. Amandma, ki ste ga nam ravnokar prečitali, pa po našem mnenju zahteva kot minimalno opredelitev pristojnega matičnega delovnega telesa. Hvala.
O uskladitvenih amandmajih matična delovna telesa ne razpravljajo. Želi še kdo razpravljati? Gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bi pričakoval, da o tej zadevi dalj časa razpravljamo. Konec koncev je vprašljivo, ali gre za uskladitveni amandma ali gre pravzaprav za amandmaje k celotnemu zakonu. Tako ne vem, če to lahko na tako hitro varianto sprejmemo. Konec koncev gre za ogromne denarje in človek bi pričakoval, da se ministrstvo za finance bolje pripravi na takšen zakon, kot je sedaj primer. Poleg tega pa tudi mislim, da če bomo že, upam da bomo dobili amandmaje na mizo, zaenkrat jih še nismo, da imamo vsaj nekaj časa, da o njih razmislimo in potem razpravljamo, kajti na hitro prebrane spremembe so premalo. Ja, sedajle šele dobimo, pardon. Nismo ga prej imeli. Jaz ga še sedaj nimam. Hvala lepa.
Sprašujem, ali želite čas. Seveda morate imeti čas, da se seznanite z amandmajem. Odrejam 8 minut pavze. Sejo bomo nadaljevali 10 minut čez sedem. 19.10 uri.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Nadaljujemo s 24. točko dnevnega reda, in sicer z razpravo o uskladitvenem amandmaju. Kdo želi razpravljati? Gospod Cvikl, prosim.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci, gospoda ministra! To, kar nam predlagate kot uskladitveni amandma vlade Republike Slovenije k zakonu o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti Darsa in tako naprej, seveda ni uskladitveni amandma. To ni uskladitveni amandma. Zakaj? Če boste pogledali podrobno obrazložitev, vlada sama pove, da je ta amandma predlagala zato, ker je bil v torek sprejet zakon o soglasju, ki je nekatere določbe drugače opredelil. In pravilno bi bilo - upam, da vas ni treba učiti -, da bi vlada ta amandma predložila do začetka druge obravnave, torej danes do 9.00 ure zjutraj. To, kar danes skušate narediti, da zato, ker je bil sprejet en zakon, usklajujete s tem zakonom v tretjem branju z uskladitvenim amandmajem spremembe členov, ki niti niso bili sprejeti - naj vas opozorim na 140. člen, tretji odstavek, da je v tretji obravnavi možno vlagati amandmaje samo k členom, h katerim so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji, jaz se pa ne spomnim, da bi bil v drugi obravnavi sprejet kakršenkoli amandma -, imate seveda po mojem nepravilen postopek. Zato predlagam kot minimalno, ali da pozovete zakonodajno-pravno službo, da nam pojasni to situacijo, ali pa da, ne vem, se bomo vrnili v drugo obravnavo, vlada bo ta amandma vložila kot amandma za drugo obravnavo, ker je bil v torek sprejet zakon o soglasju, in potem lahko nadaljujemo z zgodbo. Vse drugo je pa po mojem mnenju neustrezno delo državnega zbora. Če bi ta dva zakona obravnavali korektno skupaj, bi na ta zakon o poroštvu, za katerega sedaj predlagate uskladitveni amandma, morali ta uskladitveni amandma oziroma ta amandma vlade predlagati pač v torek zvečer, ne pa danes, ko smo že zaključili drugo obravnavo. Tako da lepo prosim, v skladu z ne vem katerim členom poslovnika že, mislim, da 67., da pozovete zakonodajno-pravno službo, da nam pove, ali spoštujemo proceduro tretje obravnave predloga zakona. 140. člen nič ne govori o tem, da če imamo dva zakona hkrati v obravnavi, potem med njima usklajujemo. Nekaj podobnega je pri proračunu, vendar v tej situaciji mislim, da bi vlada morala ta amandma vložiti na začetku druge obravnave. Tako prosim, gospod predsednik, da to naredite. Zakaj je to pomembno? Ker, a veste, v zakonu o soglasju smo pač rekli, da ima Dars to zadolževanje pač do leta, ne vem, tega in tega, lahko bi tu pisalo tudi, da poroštvo velja samo do leta 2007. Ampak to seveda ni vsebina tretje obravnave, to je vsebina druge obravnave. In zato bi morala vlada takšen amandma - ali pa kdorkoli, ki skrbi za to, da v državnem zboru zakonodajna procedura pravilno teče, vložiti do začetka druge obravnave.
Glede na to, da je želja po obrazložitvi s strani zakonodajno-pravne službe prosim, da zakonodajno-pravna služba obrazloži nastalo vprašanje in da se nam pridruži. Medtem nadaljujemo z razpravo. Želi še kdo razpravljati? Gospod Školč.
Gospod predsednik, jaz mislim, da bi bilo zelo dobro, če bi vi s to razpravo prekinili. Vaša vloga je, da papirje, ki niso korektno vloženi, zavrnete. Ne nazadnje se to poslancem kar naprej dogaja. To velja za osnutke zakonov, to velja za pobude za referendum in mora veljati tudi za amandmaje. Če niso vloženi tako, kot je potrebno, potem ni mogoče o njih odpreti razprave. To je neko nepotrebno rokohitrstvo, na razpravi dva dni nazaj so naši kolegi opozarjali, da se preveč mudi s sprejemanjem tistega akta in da je potrebno videti, kako se bodo stvari odvijale tudi ob tem zakonu. Takrat ste vse to preslišali. Danes poskušate v državnem zboru preveslati neko proceduro, seveda vi lahko kogarkoli prisilite v to, da se z neko večino tudi to sprejme, ampak to bo res precedenčen primer. Sam se ne spomnim situacije, da ne bi bilo na nek predlog zakona vloženega nobenega amandmaja oziroma ne bi bil sprejet noben amandma, potem bi vlada, ne da bi kdo ugotovil, da zakon ni usklajen, ponavadi predsednik ali predsedujoči to pove, prinese uskladitveni amandma. S čim bi ga uskladili, če v sami proceduri ni bilo ničesar sprejetega? Zato, predsednik, je moj predlog, da mi to točko, to odločanje prekinemo, da te stvari bolj natančno premislite, nadaljujemo z drugimi stvarmi, pogovarjamo se o milijardi evrov in zato se mi zdi, da ne bi smelo biti težko komu še kdaj priti sem v državni zbor. Vsekakor je zelo pomembno, da tisti ljudje, ki poskušajo od državnega zbora pridobiti te vrste soglasje, zakonodajo spoštujejo do zadnje pike in vejice. To so stvari pod vprašanjem. Ne vem, če boste naredili neko konstrukcijo, ki bo omogočila, da bomo tudi tokrat elastično interpretirali to našo vlogo, ampak vsekakor bo ostala velika senca dvoma. Moj predlog, gospod predsednik, je, da na tej točki to prekinemo in gremo s tistimi stvarmi naprej, ki so dobro pripravljene, to pa vaši pravniki premislijo, potem pa se odločimo, ali zakon zavrnemo in ga v naslednji proceduri še enkrat sprejmemo ali obstaja možnost, da gre ta postopek do konca. Gre za zelo pomembno vprašanje, ki je povezano z verodostojnostjo tudi vaše funkcije in tega zbora, zato ne bi rad, da na hitro prevalite na vaše kolege odločanje s tem, pojdimo naprej, saj že dovolj dolgo govorimo. To je sprejemljiv argument za tiste, ki dvomimo v to proceduro, ni.
Hvala. Jaz bi prosil, da zakonodajno-pravna služba odgovori na vprašanje oziroma na očitke, da teče postopek usklajevanja v nasprotju s poslovnikom. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Glede predlaganih uskladitvenih amandmajev menim sledeče. K predlogu zakona o poroštvu je v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu bil amandmiran 1. člen, in sicer v pogledu jasne opredelitve namena, za katerega naj se bodo sredstva, ki bodo zagotovljena v predvidenih oblikah zadolževanja, zagotovljena. Tako je bil amandmiran tretji odstavek na koncu besedila, pri obravnavi predloga zakona o soglasju, ki je temu sledil in je bil sprejet v torek, to se pravi, 7.2., pa je bil amandmiran 1. člen, in sicer v drugem odstavku, ki je ravno tako opredeljuje namen porabe sredstev, amandmiran je bil 2. člen, ki govori o pogojih zadolževanja v eni ali drugi obliki, in amandmiran je bil 3. člen, ki govori o podlagah glede opredelitve dinamike izvajanja del, za katera se bodo ta sredstva, ki bodo na taki način zagotovljena, uporabljala. Pri tem je bilo glede samega namena porabe sredstev z amandmajem k tem drugem zakonu o soglasju, ki je sicer temelj tudi za zadolžitev, so natančno navedeni odseki avtocest in pa obnove avtocestnega omrežja, brez jasne opredelitve seveda odsekov. Glede dinamike pa so upoštevani tako resolucija kot tudi letni plani razvoja in obnavljanja avtocest, in to za obdobje do vključno leta 2010. Glede na to, da je pri obravnavi zakona o poroštvu, kot sem omenila, v okviru druge obravnave bil spremenjen 1. člen glede na siceršnjo nekoliko drugačno strukturo same vsebine, je namenska opredelitev porabe sredstev, kot rečeno, opredeljena v 3. odstavku 1. člena in tukaj je izrecno bilo sklicevanje na resolucijo v nacionalnem programu in pa na letne plane, vendar za leti 2005 in 2006. Torej, amandmiran je bil 1. člen zakona o poroštvu v delu, ki zadeva namensko porabo teh sredstev. In sedaj, če upoštevamo, kako je namenska poraba, predvidena namenska poraba opredeljena v zakonu o soglasju, ki se je ravno tako spreminjal v teku obravnave, v okviru druge obravnave, po naši oceni je potrebno zaradi tega, ker sta vsebini obeh zakonom nujno povezani oziroma medsebojno soodvisni, menimo, da gre za to potrebno vsebinsko uskladitev tako glede namena, tako glede pogojev za zadolževanje v drugem odstavku 1. člena, kot tudi glede dinamike porabe sredstev in izvajanja del, da gre tukaj za potrebne spremembe, ki imajo naravo uskladitvenega amandmaja. Toliko, hvala lepa.
Hvala zakonodajno-pravni službi. Nadaljujemo z razpravo o uskladitvenem amandmaju. Gospod Jelinčič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bi navkljub vsemu rad dobil odgovor na vprašanje, ki je bilo postavljeno. Sedajle smo slišali eno pravniško bravuro brez repa in glave, ki je izgledala zelo učeno, vendar odgovora nismo dobili. To je tisto, kar pravzaprav v Sloveniji kompletno pravno stroko tlači tja nekam, jaz bi rekel kar k smetarjem, kajti to je način govora, ki nikamor ne pelje. Vprašanje je bilo enostavno in eksaktno: ali je ta uskladitveni amandma v redu ali ni. In jaz bi rad dobil takšen odgovor, prosim.
Mislim, da je zelo jasno rečeno. Neusklajenost je nastala zaradi amandmajev, ki so bili sprejeti na delovnem telesu in uskladitveni amandma je potreben in korekten. Gospod Cvikl, izvolite. Prosim, razprava in nič več o proceduri, kajti procedura je jasna.
Gospod predsedujoči! Če bi bila procedura jasna, potem seveda ne bi imeli sedajle zakonodajno-pravne službe tukaj. Poglejte, gospod predsedujoči! Bom govoril o vsebini. Moje vsebinsko vprašanje je zelo enostavno. Ta zakon se je obravnaval v drugi obravnavi ali pa, če hočete, ta dva zakona sta se obravnavala v drugi obravnavi najprej na matičnih delovnih telesih. In res je, najprej je bila sklicana seja odbora za finance in smo sprejeli nek tekst zakona o poroštvu. Potem pa je bila v torej zjutraj, pred začetkom seje državnega zbora oziroma drugi dan, še seja odbora za promet. In smo sprejeli nek drugačen tekst zakona o soglasju. V teku seje državnega zbora smo najprej sprejeli zakon o soglasju. In jaz vem, da je potrebno ta dva zakona med seboj uskladiti - ampak, kdaj se to dela. Kdaj se to dela? Ker oprostite, 140. člen ne govori o tretji obravnavi [[...]]
Prosim, da govorite o vsebini ne o proceduri.
Ja, gospod predsednik [[...]]
Proceduro smo razčistili in to je bilo proceduralno vprašanje, ki je odgovorjeno. Prosim.
Gospod predsednik, lahko prosim, ne [[...]]Poglejte, gospod predsednik! Pri zakonu o soglasju smo opredelili rok leto 2010. O roku leta 2010 ne na odboru za finance ne v toku 5-urne razprave v tem državnem zboru v drugi obravnavi nismo govorili. Nihče, niti vlada niti koalicija ni želela omejiti to poroštvo na leto 2010. To je vsebinska razprava. In seveda 140. člen poslovnika ne govori o tretji obravnavi predlogov zakona, ampak govori o tretji obravnavi predloga zakona. In ne govori nič o tem, če je bil nekje sprejet en zakon, da je mogoče v tretji obravnavi delati uskladitveni amandma s tem zakonom. O tem poslovnik ne govori. Jaz seveda obžalujem, da tukaj na nek način zakonodajno-pravna služba dela tisto, kar pač ni vlada naredila. Vlada bi morala preprosto ta amandma posredovati kot amandma za drugo obravnavo. Gospod Starman bi moral ponovno sklicati odbor za finance, povedati, da je gospod Kangler kot predsednik odbora, skupaj z drugimi poslanci pač sprejel drugačno besedilo, in bi morali imeti ponovno obravnavo zakona o poroštvu. To je vsa vsebina. Sedaj pa pravzaprav brez razprave o tem v drugi obravnavi, da poroštvo omejujemo na leto 2010, pravite, da mora to pisati tudi v zakonu o poroštvu. Zakaj pa? Lahko bi pisalo tukaj tudi 2008 ali pa 2015. Zato, ker tudi ne vemo, zakaj ravno 2010. 2010 ni bilo določeno v zakonu o poroštvu. 2010 je prišlo v zakon o soglasju. In procedura državnega zbora ne obravnava tretje obravnave dvojčkov zakonov, pač ne obravnava. In seveda, lahko zdaj me prepričujete; seveda, zakonodajno-pravna služba je tukaj jasno povedala, da je prav, da imamo uskladitveni amandma, zakonodajno-pravna služba ni povedala tega, da bi vlada lahko ta amandma, da bi o tem vodili vsebinsko razpravo, vložila na začetku druge obravnave, danes ob 9. uri zjutraj, ne pa danes praktično ob 7-ih zvečer. In za to tukaj gre. In seveda, če je vam vseeno, ali je poroštvo 2008, 2010, 2012 in to delate v tretji obravnavi z uskladitvenim amandmajem, gospodje, vladajoča koalicija, izglasujte. Samo pri tem pa ne kršiti poslovnika državnega zbora in v poslovniku državnega zbora takšne možnosti ni. Ker bi sicer poslovnik predvideval tretjo obravnavo dvojčkov zakonov ali pa predlogov zakonov, v množini, ne pa predloga zakona.
Še enkrat, ne kršimo poslovnika. In tudi zahteve, naj bi vlada v drugi obravnavi vložila neke amandmaje, so neutemeljene. In kdor vsaj malo pozna poslovnik, ve, da so take zahteve čudne, kajti vlada ne more na svoj predlog vlagati amandmajev. Lahko pa vloži uskladitveni amandma v tretji obravnavi, pred glasovanjem, in to je vlada storila. Prosim, zaključimo razpravo o proceduri. Še kdo o uskladitvenem amandmaju? Gospod Potrč.
Hvala lepa. Samo v svojem imenu bi rad povedal, da uskladitvenega amandmaja ne bom podprl. Ampak to ne iz vsebinskih razlogov, temveč ker mislim, da pri milijardi in 30 milijonov evrov dolga in poroštva moramo tudi vlado in ta državni zbor navaditi, da ni vseeno, po kakšni proceduri o taki stvari odločamo. Prosim, bodimo dovolj natančni, da nam ni vseeno - če že moramo v državnem zboru preko noči sprejemati tako pomembne odločitve, potem naj bodo do konca dobro premišljene, da ne pridemo zadnji dan do vprašanj, kakorkoli vi razlagate, jasnih, nam vsem ta vprašanja niso jasna. Hvala.
Gospod Školč.
Gospod predsednik, poslužil se bom poslovnika in se bom vrnil nazaj k proceduri, ker vseeno mislim, če obstaja senca dvoma, da velja to razčistiti. Poglejte, poslovnik, ko govori o tretji obravnavi, v okviru 5. točke pravi: "Če zakonodajno-pravna služba ali vlada ugotovi, da so s sprejetimi amandmaji posamezne določbe predloga zakona medsebojno neusklajene ali neusklajene z drugimi zakoni, na to opozori predsedujočega. V takem primeru predsedujoči določi predlagatelju čas, da pripravi uskladitveni amandma." To se dela na predpostavki, da je bil sprejet nek amandma v okviru druge obravnave, ki je povzročil to neskladje. V okviru druge obravnave bi lahko vladajoča koalicija tako kot vedno vložila te vrste amandma. Mi o tem nismo razpravljali. Po vsebini seveda prihaja kot uskladitveni amandma tudi neka točka, ki pravzaprav ni imela s to razpravo večje povezave. Zato menim, da to ni tako preprosto. Drži to, kar pravi predstojnica zakonodajno-pravne službe, da je dobro, če so vsi predpisi med seboj v potrebnem skladju; tega nihče ne "osporava". Tisto, kar "osporavamo" je, da je to treba narediti na formalno korekten način. Tisto, kar se nam dozdeva, je to, da ministrstvo za finance svojega dela ne opravlja dobro; da pač ne zna predložiti aktov tako, da o tem ne bi bilo spora; da ne zna odreagirati na razprave v državnem zboru tako, da akti sledijo že sprejetim odločitvam. S tega vidika je pač potreben premislek. Sam se k besedi več ne bom javljal, povem pa, da bom te vrste amandmaju nasprotoval, ker mislim, da ste ga v postopek pripeljali v nasprotju s proceduro, četudi je morebiti potreben za skladnost zakonov. To je že vaša odgovornost.
Hvala. Gospod Lahovnik.
Hvala lepa spoštovani gospod predsednik. To, kar sedaj počnemo,ni nič drugega kot posiljevanje procedure in posiljevanje tega poslovnika državnega zbora. Ta državni zbor ima poslovnik zato, da ga spoštuje,in tukaj gre za sistematično kršenje pravil igre, procedure in jaz pri tem ne morem sodelovati, zato tega tako imenovanega uskladitvenega amandmaja ne bom podprl. Ne bom ga podrl zato, ker to ni nikakršen uskladitveni amandma. Če dajemo 248 milijard tolarjev poroštva do leta 2010, do leta 2020 ali do leta 2030,je bistvena vsebinska razlika. Otej bistveni vsebinski razliki bi se moral izreči minister za finance na osnovi premišljene študije, na osnovi premišljene odgovornosti. Mi danes tukaj enostavno posiljujemo proceduro, da damo neko številko in potem rečemo no, saj to je to. Ne, to ni to, vlada je spet dokazala, da ne obvlada procedure, da ne obvlada osnovnih upravnih postopkov in to je resen problem. In mi je iskreno žal, da ta hiša, ta institucija nima toliko poguma, da poslanci nimamo toliko poguma, da bi tukaj enotno vladi, resornemu ministru enostavno dali "rumeni karton", pa naj zadevo popravi. Očitno mu bo treba izreči v končni fazi "rdeči karton", ker to res ne gre več, to ni ničemer več podobno! In govoriti v tej fazi, da gre za uskladitveni amandma, je res smešno. Mislim, da to je res vsem, ki smo danes tukaj, jasno in mi je res iskreno žal, da mislite, da gre tukaj za neko politično igro. Ne gre za nobeno politično igro, pač pa za spoštovanje demokratičnih pravil igre. Veste, sredi neke igre se pravila ne morejo kar tako, počez spreminjati. Ne moremo si jih sproti izmišljevati in jaz mislim, da gre tukaj za integriteto te hiše, da ne gre samo za odnos do poslancev če hočete, opozicije, pač pa tudi do koalicijskih. Tako enostavno se šlamparije res ne da pokrivati. Mi smo bili izvoljeni s strani ljudstva tudi ob določenih predpostavkah, da bomo spoštovali zakone in ustavo te države in bomo spoštovali pravila igre, za katera smo se tukaj dogovorili. To se zdaj enostavno malo nategne, malo nategne malo počez, malo izigra in to ni v redu. In jaz mislim, da se danes tukaj tega vsi zavedamo, samo da eni o tem govorimo na glas, drugi pa ne. In bom rekel tisto znano, govorite o tem na glas, da se to ne bo zgodilo tudi vam kdaj drugič. In mislim da, kot sem dejal, za integriteto te hiše gre, zato seveda tega tako imenovanega uskladitvenega amandmaja ne morem podpreti.
Gospod Horvat.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Bom čisto kratek, čeprav dvomim, da bo lahko kaj pomagal pri tem zapletu. Zgleda da je sporno pri tem uskladitvenem amandmaju letnica 2010. Letnico 2010 najdemo v dopolnjenem predlogu zakona o poroštvu, v drugem odstavku prve alineje, kjer piše: "Sredstva se lahko črpajo v več obrokih do konca leta 2010." Se pravi, ni zdaj dileme, ali do leta 2020, ali 2006, ali 2008, 2010 je letnica v dopolnjenem predlogu zakona. Zato bom ta korekten uskladitveni amandma podprl. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Kontič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vi ste v odgovor gospodu Cviklu dejali, da vlada v drugi obravnavi na svoj zakon ne more vlagati amandmajev. To po poslovniku vsekakor drži. Drži pa tudi to, in če sem prav razumel, je bil ta zakon spremenjen v drugi obravnavi na delovnem telesu z amandmajem. In zakon, ki je dopolnjen in spremenjen, omogoča poseg vlade, da vloži na ta člen amandma v drugi obravnavi. To vsekakor vlada po mojem mnenju ima možnost narediti. Glede na to, da je tako predlagan amandma imenovan kot uskladitveni amandma, kljub temu da je po vsebinski plati potreben verjetno, drugače je neusklajenost med resolucijo in zakonom, jaz tega amandmaja ne morem podpreti.
Hvala. Gospod Bajc.
Gospod predsednik, kolegice in kolegi. Mislim, da smo na predlog enega od kolegov poslušali tolmačenje zapleta s strani zakonodajno-pravne službe. Glede na to, da je obrazložitev glasu ali pa razprava, malo sem presenečen ob razpravi predhodnika, ki je, mislim da, predsednik komisije za poslovnik,in da tako tolmači,kako in kdaj lahko vlada vlaga amandmaje na svoje predloge. Kolega Kontič predlagam, da naredimo tečaj in da se seznanimo tudi tisti, ki smo na novo v tem državnem zboru in ne poznamo tega poslovnika. Ne bi pričakoval od vas, da tako razlagate, glede na to, da je predstavnica zakonodajno-pravne službe obrazložila,kako je. Drugo, kar bi rad rekel, in mislim, da bi se pridružil razpravi kolega prej, ki je razpravljal, dejansko s tem uskladitvenim amandmajem ne posegamo in določamo nekih letnic kot je bil govor 2006, 2007 ali 2015. Mislim, da je kolega Horvat prej rekel, mi popravljamo prvo alinejo drugega odstavka, ki pravi: "Sredstva" dodamo "kreditov" lahko črpa v več "obrokih", potem dodamo besedo "oziroma vrednostih papirjev v več serijah" do konca leta 2010. To letnico potem ponovimo, črtamo piko v 2. členu, na koncu besedila rečemo: "do vključno leta 2010". Ponovil bi, ker gre za isto materijo, gre za iste vrednostne papirje, gre za iste garancije, gre za iste projekte - sicer enkrat obravnavan en zakon na odboru za promet, en zakon na odboru za finance - jaz ocenjujem in smatram, da je edino na tak način lahko posegla vlada, da je prišla v tretjo obravnavo z uskladitvenim amandmajem. In zato bom ta uskladitveni amandma tudi podprl.
Hvala. K repliki se je javil gospod Kontič.
Hvala lepa. To je bilo moje mnenje, ampak je bila še druga pot. Če ne vlada, bi lahko koalicijski poslanci, to kar počnete neštetokrat, tudi to naredili. Ampak jaz še vedno govorim, da bi lahko vlada v tem primeru v drugi obravnavi posegla v obravnavo. In če bomo pripravili seminar ali izobraževalni tečaj, gospod Bajc, vas bomo povabili na njega.
Hvala. Gospa Kucler.
Hvala lepa. Morda bi kolegu Lahovniku bolj koristilo, kot da maha s tem poslovnikom državnega zbora, da si ga tudi prebere, in mislim, da bi tukaj našel odgovor na dileme, ki jih je izpostavil. V njem namreč piše, da lahko v tretji obravnavi predloga zakona v uskladitvenem postopku z uskladitvenimi amandmaji se odpravi zaradi sprejetih amandmajev povzročena medsebojna neusklajenost posameznih določb predloga zakona ali neusklajenost predloga zakona z drugimi zakoni. Nakar na naslednji strani v obrazložitvi piše, da iz tega izhaja, da je treba uskladitveni amandma pripraviti v primeru, če v zakonodajnem postopku - v oklepaju, - [[v drugi obravnavi na delovnem telesu, v drugi obravnavi na državnem zboru in v tretji obravnavi]] prišlo do sprejetja amandmajev. Torej, današnji postopek, kot je korektno povedala tudi zakonodajno-pravna služba, je čisto v skladu s to knjigo in se je bomo držali tudi tisti, ki bomo amandma podprli.
Hvala. Prosim, gospod Brenčič, proceduralno.
Hvala lepa. Po poslovniku ima med potekom seje pravico tolmačiti poslovnik samo predsedujoči. Hvala.
Jaz sem jasno razložil poslovnik. Na podlagi dolge zelo jasne razlage zakonodajno-pravne službe in se še vedno vrtite okrog in bom prekinil vsakogar, ki bo zopet vrtal po tem vprašanju. Prosim. Ni točka dnevnega reda poslovnik, ampak je uskladitveni amandma. Držite se, vsaj nekaj discipline no, drugače bomo do polnoči tukaj sedeli. Gospod Lahovnik. Prosim.
Jaz imam repliko. Samo noben amandma ni bil vložen na dopolnjen predlog zakona oziroma ni bil sprejet. Tako je eno seveda, če res mahaš s poslovnikom, drugo, če ga bereš, in tretje, če ga razumeš. Tako, da [[...]]
Gospod Lahovnik, te stvari smo razjasnili.
[[...]]spoštovana gospa Kucler, zahvaljujem, da ste prebrala zadevo, ker ste s tem ravno [[...]]
Gospod Lahovnik, te stvari smo razjasnili. Besedo ima predstavnica zakonodajno-pravne službe. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Torej, želela bi ob tej razpravi opozoriti samo še na eno. Torej v okviru tega usklajevanja je potrebno poseči tudi na 2. člen predlaganega zakona o poroštvu, ki v teku druge obravnave ni bil spremenjen. Se pravi, ni bil odprt in drugače v vsebino ni mogoče poseči kot z uskladitvenim amandmajem. Samo toliko, hvala lepa.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 12. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 12.]] Gospod Cvikl, trikrat ste govorili, trikrat in niti enkrat oziroma samo enkrat delno o amandmaju, razpravo o poslovniku sem pa zaključil. Prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Obrazložitev glasu, proceduralno. Izvolite.
Lepo bi vas prosil, če mi citirate člen poslovnika, ki pravi, v tretji obravnavi, kolikokrat lahko poslanec govori na tematiko tretje obravnave, še posebej, ko dobivamo nove informacije od zakonodajno-pravne službe. Citirajte mi to, potem se bom pa strinjal s tem, da ste "pravilno" kršili poslovnik, pod narekovaji. To, kar danes delate, gospod predsednik, da ne dovolite razprave o tako pomembnem vprašanju, ali na pravilen način odpiramo 2. člen zakona, ali na pravilen način dajemo poroštva do leta 2010 ali leto 2020, to so preveč pomembna vprašanja. Na prvi pogled zgleda, kot da danes dajemo poroštvo samo do leta [[...]]
Razpravo o poslovniku smo zaključili, gospod Cvikl.
Tako da lepo prosim, če bi lahko iz poslovnika [[...]]
Po obrazložitvi zakonodajno-pravne službe smo zaključili to razpravo.
Vi ste rekli, da sem govoril dvakrat, trikrat in da zaradi tega ne morem govoriti še četrtič. To v poslovniku ne piše.
Prosil bi, da nismo otroški vrtec, ampak državni zbor Republike Slovenije, gospod Cvikl. Usedite se! [[Smeh v dvorani.]] Želi kdo obrazložiti glas, najprej v imenu poslanske skupine? V imenu poslanske skupine, gospod Potrč. Gospod Cvikl, ste že imeli proceduralno, počakajte na naslednjo točko. Gospod Potrč, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. V dveh dneh smo se poskušali potruditi in temeljito razpravljati o pomembnih odločitvah. Ne verjamem, da je kdorkoli v tej dvorani in konec koncev tudi ne širše v Sloveniji, ki ni zainteresiran za uresničevanje avtocestnega programa in ki se ne zaveda, da je za izgradnjo avtocestnega programa in tudi drugih cest potreben denar. In najbrž vemo vsi, da ta denar ni v zadostni meri zagotovljen, "cash" ta moment v celoti v Sloveniji, tudi ne v proračunu, tudi ne iz cestnine in da je zato najemanje določenih kreditov potrebno in nujno. Razprave so se torej vrtele o tem, ali so potrebni krediti v tem obsegu, kot so bili predlagani, ali ne; ali bi bilo mogoče in nujno potrebno razmišljati tudi o drugih virih financiranja tega programa, pri čemer je razprava posebej tekla tudi o možnostih zagotavljanja evropskih kohezijskih, eventualno tudi drugih, ampak predvsem kohezijskih sredstev. In razprava je tekla o tem, ali imamo v tej državi z današnjim dnem zagotovljene vire za pokrivanje obveznosti kreditov, ki jih bo najel Dars, ali pa obstaja možnost, da tudi v času, ko bo prišlo do zapadlosti kreditov, teh sredstev ne bomo imeli, če ne bomo medtem sprejeli določene odločitve. Te odločitve pa so povezane ali s kompletiranjem pobiranja cestnin za vse tudi tiste, ki danes imajo dostop do vožnje po avtocesti brez plačevanje cestnine, ali pa bomo uvedli v celoti drugačen sistem cestninjenja, ki nas bo vse spremljal na vseh cestah in nam bo vsako vožnjo od države določenih cestah tudi zaračunaval. Vsi vemo, da odgovorov na to vprašanje nismo dobili. Razprave o tem, ali tisti, ki smo želeli imeti od države jasna stališča od predstavnikov vlade, pomeni tudi nasprotovanje gradnji avtocest, so bili nekorektni. Vladna koalicija lahko verjame vse, kar vlada reče in je pravzaprav tudi njena dolžnost. V opoziciji imamo pravico spraševati, ali vse, kar se predlaga in želi urediti, pije vodo, ima zagotovljene stvarne podlage ali ne. Jaz moram povedati, da večina v poslanski skupini, ki se zaveda nujnosti programa, vseh odgovorov ni dobila, zato tudi večina tega zakona ne bo podprla. Hvala.
Hvala. V imenu poslanske, skupine gospod Lahovnik. Izvolite.
Proceduralni predlog imam, spoštovani gospod predsednik. V imenu poslanske skupine Liberalne demokracije zahtevam 10 minut odmora, ker se bomo posvetovali pred glasovanjem predvsem, ali si želimo sodelovati pri delu državnega zbora, ker se nam zdi vaša primerjava z otroškim vrtcem žaljiva. V otroškem vrtcu so kvalificirane vzgojiteljice, vi pa ste dokazali, da nimate nobenih kvalifikacij niti volje za spoštovanje procedure v tem državnem zboru. To je državni zbor in ne kakšen samostan, v katerem veljajo dogme, zato prosim, da nam odobrite 10 minut pavze.
Po fazi obrazložitve glasu bom odredil 10 minut pavze. Ali želi še katera od poslanskih skupin pavzo? Sedaj smo v fazi obrazložitve glasu. Gospod Barovič, v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Kolegice, kolegi? Ne bom komentiral dogajanj, ki seveda niso niti slučajno dostojni truda in dela, ki ga pač vlagamo, ampak pustimo to. V Slovenski nacionalni stranki bomo jasno povedali, da ne bomo podprli zakona o poroštvu iz naslednjih razlogov. Prvič. S tem zakonom kršimo v tej dvorani sprejeti sklep, da se država Republika Slovenija ne sme zadolžiti več kot 3% bruto družbenega produkta. Obrazložitev: samo ta zadolžitev, brez kakršnikoli drugih, prinese 4%. Drugi razlog, zakaj Slovenska nacionalna stranka ne bo podprla zakona, je, da Slovenska nacionalna stranka ocenjuje in je prepričana, da ta državni zbor krši 33. člen zakona o izvrševanju proračuna. Tretji, najbolj bistveni, razlog je pa ta, da bomo v tem državnem zboru tretjič kršili tudi resolucijo o izvrševanju oziroma resolucijo o izgradnji avtocest, ki smo jo prav tako bili sprejeli. Trije utemeljeni tehtni razlogi in če smo že sprejeli vsa tri dejstva, ki sem jih navedel, bodimo toliko fer in jih najprej spremenimo, potem pa sprejmimo ta zakon.
Hvala. Želi še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Prehajamo na obrazložitev glasu v svojem imenu. Želi kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Oprostite. Odrejam 10 minut pavze, in sicer ob 20.05 nadaljujemo s sejo.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Nadaljujemo sejo. Smo pred glasovanjem in sprašujem predlagatelja prekinitve, ali želi besedo. Izvolite.
Gospod predsednik, prekinitev smo zahtevali zato, ker to, kar danes zvečer počenjamo oziroma počenjate, je groba kršitev pravil. Na zelo dvoumen način odpiramo 2. člen zakona in v njem določamo pomembno vsebinsko novost. Postavlja se vprašanje, ali bo ta zakon sprejet v skladu z veljavno proceduro, z veljavnim poslovnikom državnega zbora. Strinjam se, da seveda boli, če poslanci opozicije opozarjamo vlado, vladajočo koalicijo, da ob sprejemu tako pomembnega poroštva, poroštva za več kot 247 milijard tolarjev, procedura ni spoštovana v celoti. Posebej obžalujemo, da ste na čelu tega nespoštovanja procedure vi. Zato smo predlagali pavzo, da se strasti umirijo in da razmislite, poslanci vladajoče koalicije, kaj boste danes počeli. Z nekim uskladitvenim amandmajem, ki je več kot vsebinski, za katerega bi bilo več kot dovolj možnosti, da bi ga poslanci vladajoče koalicije ali kdorkoli drug, ki ima za to možnost, vložil, na novo določamo okvir tega poroštva. Mi smo se po posvetovanju v poslanski skupini odločili, da ne bomo nasedli provokacijam, ki jih tu izvajate, in da bomo v delu državnega zbora danes do konca opozarjali na problematiko, ki je na dnevnem redu. Kar nekaj točk še imamo danes, ko procedura ni bila spoštovana. Ko smo mi predlagali zaustavitev procedure glede zakona o zdravilih, pa naj bi jo danes prekinili na predlog vlade. Glede samega zakona o poroštvu pa povem, po posvetovanju, da ga ne bomo podprli. Zakon o poroštvu za 1.030 milijonov evrov, za 247 milijard tolarjev, vsakega Slovenca od danes naprej obremenjuje za 740.000 tolarjev. Tistega Slovenca, ki služi denar, zato da danes tukaj lahko sedimo. In dobro bi bilo, da bi, ko sedimo v tem državnem zboru, ko sprejemamo zakone, v polni meri spoštovali proceduro. Zato je treba ta državni zbor bolje voditi in dvigniti politično kulturo v tem državnem zboru. Obžalujemo, da so strasti tako pregrete, vendar razumemo, da boli, ko vas opozarjamo, da na dvoumen način dajemo poroštvo za 1.030 milijonov evrov. Hvala.
Hvala. Glasujemo. Glasovanje o zakonu teče. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 19. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 26. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo predloga zakona o društvih. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Predlog zakona o društvih, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo. Želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Gospa Bebler.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Naša poslanska skupina oziroma poslanski klub LDS ne bo podprl predloga matičnega delovnega telesa. Že dopoldne smo v svoji obrazložitvi našega pogleda na ta zakon povedali, da je koncept zakona povsem nejasen, ker ni utemeljen tudi na dejanski potrebi, da bi šli v sprejem popolnoma novega zakona. Predlog zakona pravzaprav povečuje regulacijo države, še zlasti glede finančnega poslovanja društev, kar je zlasti za majhna društva povsem nesprejemljivo. Zakon bo dejansko demotiviral posameznike, da bi v društvih še naprej aktivno sodelovali in da bi sprejemali odgovornejše dolžnosti o njih. Govorimo denimo o odgovornosti za zakonitost poslovanja o društvih, tudi s svojim osebnim premoženjem, ko gre za odgovornost zastopnika društva. Predlagatelj ni opravil nujno potrebne javne razprave in ni upošteval očitkov ter predlogov posamičnih društev in njihovih zvez. Predlog zakona ne izhaja iz izkušenj, pestrosti in tradicije delovanja društev na Slovenskem. Z enim zamahom poskuša podrobno pravno regulirati dejavnost različnih društev, malih in velikih, tistih, ki so obubožana in onih, v katerih se pretaka in morda tudi pere tudi veliko denarja, različnih društev tudi glede vsebine oziroma področja dela, ali so torej kulturna, športna, humanitarna ali strokovna, ali so jim dodeljena javna pooblastila ali uresničujejo javni interes ali ne, in podobno. Poslanski klub LDS tega predloga ne more podpreti kot primerne podlage za nadaljnjo obravnavo. Mi menimo, da je besedilo popolnoma nesprejemljivo in recimo raje temu pravim zakonodajni zmazek in mu v celoti nasprotujemo. Hvala.
Hvala. Gospod Kumer, v imenu poslanske.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Tudi v poslanski skupini Socialnih demokratov predloga zakona v sedanji obliki ne bomo podprli kot primerno osnovo za nadaljnjo obravnavo. Razlog je povsem preprost in jasen. Izhaja iz dosedanje prakse dela v tem državnem zboru in odnosa vlade kot predlagatelja in glasovalne večine v tem državnem zboru do oblikovanih predlogov, amandmajev opozicije, ki nimajo skoraj nikakršne možnosti za uspeh. Se pravi, za uspešno izboljšavo tudi slabih zakonskih predlogov oziroma stvari, ki so zdaj opredeljene v zakonu. Zato smo v poslanski skupini Socialnih demokratov se tudi odločili, da predlagamo, da vlada sama umakne ta predlog in stopi v intenziven dialog pri oblikovanju predloga skupaj s predstavniki društev, torej tistih, ki se jih ta zakon in njegove določbe neposredno tiče. Pisarniško analiziranje in ugotavljanje, kaj bi bilo dobro za več kot 19 tisoč društev v Sloveniji, kaj je potrebno, da se prepreči zlorabe, uvede boljši nadzor in tako dalje, je preživeta metoda in oblika priprave zakonskih rešitev. Uporabniki, akterji in tisti, ki se jih stvari neposredno tičejo v vsakodnevnem življenju, so pri oblikovanju tega predloga zakona tisti, ki bi lahko največ prispevali k dobri vsebini zakona. Zato je nerazumljivo, da se vlada izogiba tej zvrsti oblikovanja predloga zakona. Tu namreč, ker pripravlja zakon ministrstvo za notranje zadeve, ne gre za represivni zakon. Gre za zakon, ki poseže v prvinske interese nekaj 100 tisoč ljudi. Zato si zasluži drugačno obravnavo, drugačen pristop in drugačen način oblikovanja zakona. In še enkrat pozivamo to večino v državnem zboru, da si vseeno vzamemo čas in ne nazadnje tudi vlada izpolni tisto obljubo, ki jo je predstavnica dala lanskega julija zvezi društev, da ko bo medresorsko stvar usklajena v vladi, se bodo skupaj z njimi usedli in pripravili konkretne popravke tega predloga. Tega niso storili, zato še enkrat predlagamo, da to storijo zdaj.
Hvala. Gospa Žgajner Tavš.
Hvala lepa. Tudi jaz bom govorila v imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Sicer smo že v uvodni predstavitvi povedali pravzaprav tisto, kar nas je oziroma kar nas moti v predlogu zakona, o katerem smo opravili splošno razpravo. Dovolite, da na kratko ponovim bistvo, ki je še kako pomembno, pomembno zato, da bomo rekli zakonu ne. Tisto, kar se izgublja v tem zakonu in pod to vlado, so vrednote, pomen in namen društev za družbo. Na ministra smo sicer naslovili pomembna vprašanja, kaj pravzaprav je splošno koristna dejavnost, tisto, kar pogrešamo v tem zakonu, podrobno obrazložitev. Tudi na podlagi tega smo se želeli oziroma se bomo odločali. Minister ni podal niti enega odgovora na zastavljeno vprašanje v široki splošni razpravi, ki smo jo opravili danes. Tudi zaradi tega, kot sem že dejala, bomo rekli zakonu ne, ker ne verjamemo, da je ministrstvo oziroma vlada pripravljena tekom nadaljnje procedure popraviti zakon v takšni obliki, da bo sprejemljiv, sprejemljiv predvsem v korist društev oziroma široke družbe.
Hvala. Želi še kdo v imenu poslanske obrazložiti glas? Želi kdo v svojem imenu? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Glasovanje o zakonu teče. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 46, proti 25. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo zakon dodeljen v obravnavo matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 29. točko dnevnega reda - obravnava letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o soglasju k letnemu planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006, ki se glasi, sklep: "Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k letnemu planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2006, ki ga je sprejela vlada Republike Slovenije na seji dne 2. decembra 2005 in 16. januarja 2006." Želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Proceduralno, izvolite gospod Cvikl.
[[...]]Vlada je sprejela ta dokument 2. decembra, danes in v torek smo sprejeli dva zakona. Predpostavljam, da obstaja neusklajenost med tem, kar je vlada 2. decembra sprejela in tem, kar smo danes, ker drugače ne vem, zakaj bi s tako veliko muko usklajevali ta dva zakona. Tako bi predlagal, da bi bilo vsaj korektno v sklepu dodati: "upoštevaje danes in v torek sprejeta zakona". Minimalno.
Žal smo v fazi glasovanja in ni več razprave niti dodatnih obrazložitev in podobno. Želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine. [[Ne.]] V svojem imenu? [[Ne.]] Glasujemo. Glasovanje o predlaganem sklepu teče. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti nihče. (Za je glasovalo 62.)(Nihče proti.) Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na nadaljevanje 9. točke dnevnega reda - tretja obravnava predloga zakona o zdravilih. Vlada Republike Slovenije je v skladu s 74. členom poslovnika zbora predlagala zboru, da se tretja obravnava predloga zakona o zdravilih preloži na februarsko sejo državnega zbora. Predlog vlade ste prejeli na klop. O tem predlogu lahko podajajo stališča predstavniki poslanskih skupin, po 3 minute. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Gospod Germič, želite v imenu poslanske skupine 3 minute? Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Moja zamuda pri prijavi, se opravičujem. Gre za to, da sem pričakoval, da bo gospod minister dodatno utemeljitev k predlogu, ki smo ga dobili na mizo. Glede na to, da ni želel besede, bi seveda želel samo reči, da bomo v poslanski skupini podprli predlog vlade, ki govori o tem, da se naj nadaljnja obravnava in odločanje o zakonu prenese na naslednjo sejo. Seveda me pa skrbi dejstvo, ki ga vlada navaja v utemeljitvi, da smo v drugi obravnavi sprejeli amandmaje, ki so povzročili večjo neusklajenost med posameznimi členi, hkrati pa so zaradi njih nekatera področja nepopolno urejena. Seveda me skrbi, ali bomo z dodatnim premislekom na vladi uspeli pripraviti takšne spremembe z amandmaji, ki bodo ta zakon lahko naredile takšnega, da bo tako v okviru sistemskih rešitev kot v okviru rešitev, ki jih prinaša ta zakon, pravzaprav skladne. Zato obžalujem odločitev tega parlamenta, da ni bil sposoben prisluhniti argumentom, ki smo jih iz opozicijskih vrst naslovili že takrat v drugi obravnavi, da bi lahko že v drugi obravnavi bili v situaciji, da bi naredili ta premislek, kajti manevrskega prostora za to, da bi zakon lahko uredili v smislu popolne ureditve, bi bilo bistveno več. Seveda obžalujem tudi, da nismo slišali, kateri vsebinski sklopi so tisti, ki so opredeljeni s strani vlade, da so v drugi obravnavi bili sprejeti amandmaji, ki so povzročili večjo neusklajenost. Tu bi opozoril, da smo amandmaje sprejemali na predlog koalicije. In je koalicija prav gotovo pripravljala amandmaje v dogovoru z ministrstvom, pristojnim za ta zakon oziroma z vlado. Ta predlog za prestavitev te točke dnevnega reda na eno izmed prihodnjih sej bomo podprli, v želji, da bo vlada kot predlagateljica tega zakona uspela pripraviti takšne rešitve, da ne bomo postavljeni v iste proceduralne zaplete, kot smo jim bili priče malo prej ob obravnavi prejšnjega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Hvala tudi gospodu Germiču, da me je opozoril, da vladi kot predlagateljici proceduralnega predloga nisem dal besede. Gospod minister, če želite, imate ravno tako pravico treh minut. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Kar se tiče našega predloga za prenos obravnave na naslednjo sejo državnega zbora, bi imel samo nekaj dodatnih obrazložitev. Menimo, da je treba nekatere stvari dejansko še uskladiti, glede na to, da so bile spremembe v drugi obravnavi izrazite. Tu gre predvsem za 61. in 104. člen dopolnjenega predloga zakona v drugi obravnavi, ki takrat nista bila odprta. S temi navedenimi amandmaji je bil inštitut farmacevtske inšpekcije oziroma inšpektorja nadomeščen z inštitutom farmacevtskega nadzorstva oziroma nadzornika. Amandmaji so bili sprejeti zaradi uskladitve z novim poglavjem in členi, ki določajo ustanovitev in naloge javne agencije za zdravila in medicinske pripomočke kot organa, pristojnega za zdravila, ki bo kot pravna oseba javnega prava nosilka javnih pooblastil na področju zdravil. To so členi 107.a, 107.b, 107.c, 107.d, 107.e in f. Glede na določbo 8. člena zakona o inšpekcijskem nadzoru, ki določa organiziranost inšpekcij, kot samostojnega organa v sestavi ministrstva oziroma v izjemnih primerih znotraj organa v sestavi ministrstev, nosilec javnih pooblastil ne more izvajati inšpekcijskega nadzorstva brez teh uskladitvenih amandmajev. V večini članic EU opravljajo strokovni nadzor nad zdravili organi, pristojni za zdravila, ne glede na to, ali so organizirani znotraj državne uprave ali izven nje. Tako je potrebno določbe o nadzorstvu dopolnjenega predloga zakona ustrezno spremeniti. Bi pa rekel takole bolj enostavno mogoče, da bo bolj razumljivo. V prvi obravnavi je bila inšpekcijska služba predvidena v organih v sestavi oziroma halogrami v sestavi predvideni in znotraj njih farmacevtska inšpekcija. V drugi obravnavi je bila javna agencija sprejeta kot dopolnilni predlog in znotraj te javne agencije so bili določeni problemi glede inšpekcijskih služb. Zato predlagamo, da v tretji obravnavi, v dodatni obrazložitvi farmacevtsko nadzorstvo nadomesti farmacevtsko inšpekcijo, z istimi kompetencami, ki jih ima farmacevtska inšpekcija. To je osnovni razlog. Je pa v zadnjem času diskusija v zvezi s tem zakonom pripeljala že do nekaterih drugih možnih rešitev, ki so odprte, in bomo o tem v tem času pripravili primerne rešitve, kot je bilo predlagano tudi z vaše strani.
Hvala. Gospod Kontič.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Socialnih demokratov napovedujem podporo k predlogu, da se obravnava prestavi na naslednjo sejo, torej na februarsko sejo državnega zbora. Tudi mi smo opozarjali na pomanjkljivosti ali pa slabosti tega zakona. In kar nekaj teh je bilo tudi odpravljenih v drugi obravnavi. Glede na to, da v tretji obravnavi lahko ponovno odpiramo člene le tam, kjer so bili izglasovani amandmaji v drugi obravnavi, obstaja lahko tudi zaskrbljenost, da bo poseg tudi v člene, ki so bili kvalitetno spremenjeni, se pravi spremenjeni na bolje. Kljub temu upamo v poslanski skupini Socialnih demokratov, da vlada oziroma vladna koalicija ne bo posegla tja, v 16. člen, kjer smo nekako črtali primerljiva zdravila iz tega zakona, in v člen, kjer smo nekako omejili to napoved sproščenega prodajanja zdravil v specializiranih trgovinah zdravil brez recepta. Pričakujemo torej, da bo ta ureditev ostala v zakonu. Podpiramo predlog, da se ta točka prenese na naslednjo sejo državnega zbora. Hvala.
Hvala. Želi še katera poslanska skupina razpravljati o tem proceduralnem predlogu? [[Ne.]] Glasujemo o proceduralnem predlogu. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. Zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 13. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri.