Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 20. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščena sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Irena Tavčar, mag. Melita Župevc, mag. Katarina Hočevar od 16. ure dalje, gospa Janja Napast do 12. ure, gospod Jakob Presečnik, mag. Matej Tonin in gospod Franc Jurša od 12. ure dalje. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O RUDARSTVU PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade mag. Bojanu Kumru, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Dovolite, da se najprej iskreno zahvalim vsem strokovnim službam in Zakonodajno-pravni službi za kvaliteten doprinos v času sprejemanja novele zakona, ki je danes pred nami, za obravnavo v Državnem zboru. Kaj novela zakona dejansko prinaša, zakaj smo jo pripravili? Kakšen je namen? Da se zakon popravi in dopolni v delih, ker ga zaradi napak, pomanjkljivosti ter neusklajenosti znotraj zakona in neusklajenosti z drugimi predpisi ni več mogoče izvajati. V zvezi s tem še posebej izpostavljamo, da se z novelo omogoča podaljšanje rudarskih pravic vsem koncesionarjem, ki so rudarsko pravico pridobili pred uveljavitvijo trenutnega veljavnega zakona ZRud-1C, pa jim je ZRud-1B omogočil podaljšanje le do leta 2014, se pravi do 31. 12. 2013, do konca letošnjega leta. V primeru neskladnosti izkoriščanja s prostorskimi akti občine, t. i. namenska raba, je podaljšanje možno do največ 31. 12. 2016. Ob izpolnjevanju pogoja skladnosti izkoriščanja mineralne surovine s prostorskimi pa zakon ne postavlja več časovnih omejitev za podaljšanje. Dodatno je izvedena implementacija Evropske direktive o varnosti naftnih in plinskih dejavnosti na morju. Kaj še novela prinaša? Pripravlja podlage za prej omenjena podaljševanja rudarskih pravic in koncesnin po 31. 12. 2013; ureja postopke izdaje dovoljenja za raziskovanja in koncesije za izkoriščanje, sistematično zapisuje pogoje za izdajo rudarskega koncesninskega akta ter pogojev za pridobitev rudarske pravice in vsebine posamezne vrste vlog. Kot četrtič, usklajuje postopke prenosa rudarske pravice v zvezi s stečaji z zakonom, ki ureja stečaje. Kot petič, ureja inšpekcijski nadzor nad nezakonitim izvajanjem rudarskih del. Kot šestič, pripravlja dobro pravno podlago za vpis odgovornih revidentov v imenik pooblaščenih oseb v rudarstvu. Sedmič, usklajuje imenik pooblaščenih oseb v rudarstvu z določbami novele. Prenaša evropsko direktivo 2011/0309, to je t. i. offshore direktiva. Devetič, popravlja pojem sanacije nelegalnega kopa; desetič, izključitev zahteve po izdelavi programa izkoriščanja mineralnih snovi, ker nima nobene dodane vrednosti; popravlja pogoje za izkoriščanje geotermičnega energetskega vira. Dvanajstič, zaradi odprave administrativnih ovir se daje zakonsko podlago za to, da si upravni organ lahko sam pridobi podatke iz davčnih, stečajnih in kazenskih evidenc; popravlja se in dopolnjuje postopek sklepanja koncesijske pogodbe; pripravlja se jasno podlago za obračun koncesnine iz naslova pridobivalnega prostora; novela tudi popravlja in dopolnjuje pogoje za odvzem rudarskih pravic; popravljajo se nasprotujoča si besedila v zvezi s pooblastili za tehnično vodenje in nadzor rudarskih del v 80. členu zakona; ukinja se institut pritožbe na Vlado v večini postopkov, kar bo pospešilo reševanje postopkov; normira se način izračuna stroškov končne sanacije in določa globe. In na koncu, urejajo se prehodne določbe, ki bodo omogočale tistim, ki so pridobili določene pravice po starem zakonu, da te pravice uveljavljajo tudi po veljavnem zakonu. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Verjamem, da bo danes zakon pridobil kvalificirano večino, in želim, da se razvije konstruktivna debata. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Samu Bevku.
Hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovani zbor! Odbor za infrastrukturo in prostor je na 28. nujni seji 16. decembra 2013 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o rudarstvu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po nujnem postopku predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 73. seji 28. novembra 2013 sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za infrastrukturo in prostor, Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, Gospodarske zbornice Slovenije, Zbornice upraviteljev Slovenije in Zakonodajno-pravne službe. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji poslanskih skupin koalicije k 22 členom in Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k 3 členom. V imenu predlagatelja je državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor mag. Bojan Kumer povedal, da predlagana novela vsebuje spremembe, na podlagi katerih bo mogoče podaljšati rudarske pravice tistim koncesionarjem, ki so imeli veljavno rudarsko pravico na dan 1. 1. 2011. Zagotovitev kontinuitete izvajanja rudarskih pravic je nujno potrebna na obstoječih pridobivalnih prostorih, kjer zaradi zmanjšane aktivnosti v gradbeništvu ni bilo mogoče izkoristiti razpoložljivih zalog mineralne surovine v času trajanja rudarske pravice. Poleg tega je namen novele odpraviti neskladja v veljavnem zakonu z drugimi predpisi ter uskladitev z zakonodajo Evropske unije. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe Sladjana Ješić je v predstavitvi pisnega mnenja uvodoma izpostavila ugotovitev, da se s posameznimi določbami predloga zakona ureja pravno praznino, ker Zakon o rudarstvu 1 za več postopkov ni predvidel prehodne ureditve iz Zakona o rudarstvu. V nadaljevanju je povedala, da so v pisnem mnenju podali pripombe glede skladnosti posameznih določb s pravili nomotehnike ter opozorili na nedoslednosti pri naslavljanju členov. Njihove pripombe so v pretežni meri upoštevane z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin. Predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj Jernej Verbič je povedal, da komisija podpira predlog zakona, saj v primeru nepodaljšanja rudarskih pravic koncesionarji do 31. decembra 2013 na pridobivalnem prostoru ne bodo odpravili posledic izkoriščanja, tega pa brez rudarske pravice po tem datumu tudi ni mogoče storiti, zato bi brez sprejetja predlagane novele zakona takšna območja ostala nesanirana, koncesionarji pa bi morali končati s svojo dejavnostjo. V razpravi so člani iz vrst opozicije nasprotovali sprejemanju zakona pod časovnim pritiskom, saj bi bilo glede na številne pripombe Zakonodajno-pravne službe in število vloženih amandmajev po njihovem mnenju bolje sistematsko pristopiti k spremembi zakonodaje. Opozorili so, da se predlagatelj pri pripravi predloga zakona ni usklajeval z vsemi deležniki. V nadaljevanju je odbor sprejel vse amandmaje poslanskih skupin koalicije. Odbor ni sprejel amandmajev Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k 32. in 59. členu. Brezpredmeten pa je ostal Poslanske skupine SLS k 25. členu. Odbor je sprejel naslednje svoje amandmaje, in sicer k 4., 5., 16., 25., 60., 61. in 62. členu zakona. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o obeh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Bevk. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, gospa Marjana Kotnik Poropat.
Spoštovana predsednica Državnega zbora, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani sekretar ministrstva gospod Kumer in oba sodelavca. Vsem lep pozdrav! Predlog novele zakona o rudarstvu vsebuje spremembe in dopolnitve, na podlagi katerih bo po 31. decembru 2013 možno podaljšanje rudarskih pravic tistim koncesionarjem, ki so imeli rudarsko pravico na dan 1. januarja 2011, pa jim je obstoječi zakon tako podaljšanje pomotoma onemogočil. Do konca tega leta namreč na večini takšnih pridobivalnih prostorov ne bodo odpravljene posledice izkoriščanja, česar brez rudarske pravice po tem datumu tudi ni mogoče storiti, zato bi brez sprejetja predlagane novele takšna območja ostala nesanirana, koncesionarji pa bi morali končati s svojo dejavnostjo. Posledično bi to lahko pomenilo izgubo med 200 in 400 delovnih mest, do marca 2014 pa že med 400 do 700 delovnih mest. Prav tako pa tudi znižanje sredstev iz naslova koncesnin, kar skupaj znaša preko 100 tisoč evrov. Hkrati novela spada med naloge s področja obvladovanja sive ekonomije v Republiki Sloveniji. Predlagana novela zakona torej popravlja pomanjkljivosti veljavnega zakona, ki ni uredil prenosa nekaterih že pridobljenih pravic po starem zakonu, zaradi česar nekaterih postopkov ni mogoče izvesti. Na primer onemogočeno bo sklepanje koncesijskih pogodb s pravnimi in fizičnimi osebami, ki jim je bila izdana odločba o izbiri koncesionarja po starem zakonu. Novela odpravlja nepopravljive posledice tudi v delu, ki se nanaša na vpis odgovornih revidentov v imenik pooblaščenih oseb v rudarstvu. Veljavni zakon je sicer tiste odgovorne revidente, ki so v imenik vpisani po starem zakonu, prenesel v nov zakon, ni pa dal pravne podlage, da bi se v imenik lahko vpisale tudi osebe, ki so pogoje za vpis izpolnile po začetku uporabe tega zakona. Novela vsebuje tudi manj zahtevne spremembe in dopolnitve zakona, kot je popravek napak v besedilu, uskladitev posameznih delov zakona ter odpravo administrativnih ovir. Na koncu naj izrazim še nestrinjanje Poslanske skupine DeSUS s tem, da vlada tudi pri tem predlogu zakona pritiska na poslance Državnega zbora in na nas prelaga odgovornost za morebitne sankcije s strani Evropske komisije, češ da moramo predlog zakona zaradi implementacije evropskih direktiv sprejeti čim prej. Prav zaradi tega smo v Poslanski skupini DeSUS že ob obravnavi osnutka novele opozarjali, da bi bilo primerneje najprej v naš pravni red prenesti samo nujne direktive in se tako izogniti morebitni kazni, ostalih vsebinskih reči pa bi se lotili bolj počasi oziroma si vzeli za to več časa. Kot sem najavila, poslanke in poslanca Poslanske skupine DeSUS bomo ta predlog sprememb zakona podprli. Podprli bomo tudi predlagane amandmaje koalicije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališča Poslanske skupine Nove Slovenije, gospa Iva Dimic.
Spoštovani! Naj na začetku spomnim, da smo poslanci Državnega zbora Zakon o rudarstvu zaradi časovne omejitve podeljenih rudarskih pravic spreminjali že junija lani. Takrat smo sprejeli novelo, ki je določala, da se podjetjem lahko rudarsko pravico podaljša najdlje do 31. 12. 2013. Javni uslužbenci na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor so torej že od julija lani vedeli, da bo konec decembra letos nastal problem, če se zakona ne spremeni, saj bodo določena podjetja ostala brez rudarskih pravic. Tudi minister, ki je spomladi prevzel resor, bi moral biti o situaciji in časovnih rokih na tem področju obveščen in zato nosi objektivno odgovornost. Kljub temu je Vlada novelo v parlament poslala šele konec novembra in predlagala nujni postopek. Novela se je na matičnem delovnem telesu obravnavala na nujni seji šele v ponedeljek, 16. decembra. Tako smo poslanke in poslanci odločitve spet prisiljeni sprejemati tik pred zdajci, podobno kot se je to zgodilo pri Energetskemu zakonu. V Novi Sloveniji sem nam zdi to neprofesionalno in kaže na slabo delo uslužbencev na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor. Krščanski demokrati se sprašujemo, kdaj se bo končno začelo resno, pošteno in položaju primerno delati. Morda je to tudi prilika, da bi nekateri na ministrstvu razmislili, ali ne bi svojega delovnega mesta prepustili tistim, ki bi stvari znali narediti bolje in z večjim posluhom za subjekte, ki jim je zakon v prvi vrsti namenjen in poznajo probleme, ki se pojavljajo v praksi. Poleg podaljšanja rokov je pristojno ministrstvo v noveli predlagalo tudi nekaj drugih sprememb zakona, do katerih pa je bila strokovna in zainteresirana javnost dokaj kritična. Zbornica upraviteljev Slovenije je tako opozorila na probleme, ki jih utegne pri stečajnih postopkih povzročiti zlasti 25. člen. Tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je opozorila, da novela v številnih členih odstopa od ustaljenih pravil pisanja zakonov in da bi bilo potrebno vsebinsko dograditi zlasti določbe, ki urejajo izvedbo dražbe v zvezi s pridobitvijo rudarske pravice. Naj omenim še, da so nas v Poslanski skupini Nove Slovenije opozorili, da je vlada enostransko zvišala rudarske koncesnine za približno 45 % in tako grobo posegla v že pridobljene pravice in sklenjene dogovore. Neustavnost te uredbe v več točkah ugotavlja tudi pravno mnenje Instituta za javno upravo. Krščanski demokrati menimo, da takšno ravnanje vlade in ministrstva v času izrazite gospodarske krize ne more biti v pomoč podjetjem in kaže na to, da Vlada govori eno, dela pa drugo. Na eni strani pravi, da je potrebno podjetjem omogočiti ustrezno poslovno okolje, na drugi strani pa jih duši z novimi davki in višjimi dajatvami. Razprava na matičnem delovnem telesu je potrdila domneve, da predlog zakona ni bil pripravljen optimalno in da se bo sedaj zaradi časovne stiske sprejelo rešitve, ki vsebinsko niso dodelane in prediskutirane s strokovnjaki s tega področja. Zato bo v praksi verjetno še prihajalo do težav in različnih tolmačenj zakona. Zaradi vsega navedenega v Novi Sloveniji predloga zakona ne moremo podpreti z navdušenjemin bomo vladi ter koalicijskim poslancem prepustili možnost, da sami prevzamejo odgovornost za sprejete določbe zakona.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališča Poslanske skupine Pozitivna Slovenija, gospod Jože Velikonja. Istočasno vam želim tudi, spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, omeniti, da so na e-klopi vloženi amandmaji. Zatorej prosim, da tudi to upoštevamo.
Spoštovana predsedujoča, predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Predlog novele zakona o rudarstvu vsebuje predloge sprememb, na podlagi katerih bo po 31. decembru letošnjega leta možno podaljšanje rudarskih pravic tistim koncesionarjem, ki so imeli rudarsko pravico na dan 1. 1. 2011, pa jim obstoječi zakon ZRud-1B takega podaljšanja ne omogoča. Do konca letošnjega leta na nekaterih pridobivalnih prostorih zato ne bodo odpravljene posledice izkoriščanja, česar brez rudarske pravice po tem datumu ni mogoče storiti. Zato bi brez sprejetja predlagane novele ta območja ostala nesanirana, koncesionarji pa bi morali končati s svojo dejavnostjo. Novela tudi odpravlja napake v delu, ki se nanašajo na vpis odgovornih revidentov v imenik pooblaščenih oseb v rudarstvu. Veljavni zakon je sicer tiste odgovorne revidente, ki so v imenik vpisani po starem zakonu, prenesel v nov zakon, ni pa dal pravne podlage, da bi se v imenik lahko vpisale tudi osebe, ki so pogoje za vpis izpolnile po začetku uporabe tega zakona. V obravnavi smo poslanci predlaganemu zakonu namenili veliko pozornosti, prisluhnili smo argumentom stroke, ki je opozorila na člene, ki obravnavajo predvsem sanacijo. Opozorili smo tudi, da dolžina koncesijskega razmerja ni bila vedno podeljena na podlagi ugotovljenih zalog in napovedanega pridobivanja. Zgornja omejitev pa je bila 20 let. Zavedati se je treba, da živimo v tržnem gospodarstvu, ker je pridobivanje v obsegu, kot ga narekuje trg. Ta pa se nenehno spreminja. Zato je praktično nemogoče vnaprej uskladiti zaloge s pridobivanjem za točno določeno obdobje. Med izkoriščanjem se zato določajo nove zaloge, vzporedno tudi z raziskovalnimi deli. Na trgu se cen in prostora ne določa z zakoni, uredbami in odločbami, pač pa le s kvaliteto ter dokazili, da lahko surovino dobavljamo pod stabilnimi pogoji ob spoštovanju vseh okoljevarstvenih in drugih strokovnih pogojev. Poslanska skupina bo zaradi navedenega ta predlog novele zakona podprla.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališča Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Lep pozdrav vsem prisotnim! Predlagani zakon vsebuje spremembe in dopolnitve, na podlagi katerih bo možno podaljšanje rudarskih pravic tistim koncesionarjem, ki so imeli veljavno rudarsko pravico na dan 1. 1. 2011, pa jim je Zakon o rudarstvu-1B tako podaljšanje omogočil samo do 31. 12. 2013. Predlagatelj v spremnem besedilu navaja, da bi v primeru, da predlog zakona ne bi bil sprejet v začetku decembra 2013 in rudarske pravice ne bi bile podaljšane do 31. 12. 2015, nastale težko popravljive posledice tako za državo kot tudi za koncesionarje. Uvodoma ugotavljamo, da se s posameznimi določbami predloga zakona ureja pravna praznina, ki je nastala, ker Zakon o rudarstvu 1 v letu 2010 za več postopkov ni predvidel prehodne ureditve iz Zakona o rudarstvu. Tak način urejanja prehodnega režima bistveno odstopa od pravil nomotehnike in od ustavno zagotovljenega načela pravne varnosti, s katerim se želi zagotoviti predvidljivost pravnih položajev oziroma pravnih razmerij, kar posledično zahteva jasnost in natančnost pravnih pravil. Od uveljavitve Zakona o rudarstvu 1 so namreč pretekla že skoraj 3 leta, zato je presoja ustreznosti teh prehodnih določb izjemno zahtevna, glede na nepreciznost izražanja o samih določbah. Na tem področju je sicer v letošnjem letu že tekel zakonodajni postopek, ki se je končal 21. 6. 2013 s sklepom Državnega zbora, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Tudi v prejšnjem zakonodajnem postopku je Zakonodajno-pravna služba izdelala mnenje in poudarila zahteve, ki jih morajo izpolnjevati vsebine zakonskega urejanja, katere sestavni del v zakonodajnem postopku je tudi obrazložitev, ki omogoča presojo predlaganih rešitev, tako da je mogoče ugotoviti vsebino in namen oziroma cilj, ki se z normo zasleduje. Glede na navedeno ugotavljamo, da so bile nekatere pripombe iz prejšnjega mnenja Zakonodajno-pravne službe upoštevane, nekatere rešitve dodatno pojasnjene, nekatere tudi izpuščene in marsikatera na novo tudi uvedena. V primeru nepodaljšanja rudarskih pravic na zadevanih bivalnih prostorih ne bi bile odpravljene posledice izkoriščanja oziroma bi ti prostori ostali nesanirani. Večina koncesionarjev, ki jim je izkoriščanje mineralnih surovin osnovna ali poglavitna dejavnost, pa bi morali končati s svojo dejavnostjo. Pravice in obveznosti iz naslova rudarskih pravic v primeru stečajev začasno prevzema Republika Slovenija. Ta sicer ima možnost podelitve rudarske pravice z javnim razpisom drugi pravni ali fizični osebi, vendar v primeru, da se rudarska pravica ne podeli, ostane strošek sanacije breme države. Poleg stroška sanacije bi imelo nepodaljšanje rudarskih pravic negativne finančne posledice tudi iz naslova plačila koncesnin. Predlog zakona prenaša v naš pravni red tudi določene direktive Evropskega parlamenta in Sveta. Bolj jasno ureja način pridobitve koncesije za izkoriščanje geotermičnega energetskega vira, ureja pogoje, ki jih mora pravna ali fizična oseba izpolnjevati za pridobitev dovoljenja za raziskovanje in rudarske pravice za izkoriščanje. V postopku sprejemanja predloga zakona je Zakonodajno-pravna služba podala pripombe na več kot polovico členov. Pripombe so bile na matičnem delovnem telesu zelo podrobno obravnavane in posamezni členi večinoma tudi z amandmaji popravljeni. Ostala pa so nekatera odprta vprašanja, povezana s stečajnimi postopki, in sicer pri 25., 32. in 59. členu novele. Zato bo odločitev o podpori zakonu s strani naše poslanske skupine odvisna od današnjega glasovanja o vloženih amandmajih.
Hvala lepa. Poslanska skupina Socialnih demokratov je na vrsti za predstavitev stališča, predstavnik gospod Srečko Meh.
Hvala lepa. Spoštovane gospe, spoštovani gospodje! Poslanci in poslanke Poslanske skupine Socialnih demokratov bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o rudarstvu podprli. Pa tudi pohvalo bi rad izrekel ministrstvu, državnemu sekretarju in javnim uslužbencem, ki so ta zakon pripravljali, saj so pokazali veliko mero pripravljenosti in strokovnosti, da smo poskušali v resnično kratkem času pridobiti vsa mnenja, ki smo jih potrebovali, da smo sprejeli oziroma pripravili tudi tiste amandmaje, ki bodo v najmanjši meri naredili kakšno škodo, ki bi se lahko še pojavila pri izkoriščanju t. i. rudarskih pravic. Socialni demokrati pa smo v to vlado stopili tudi s premislekom in z vedenjem, da ne bo lahko. Zato bomo tudi tokrat sprejeli odgovornost za ta zakon, ker vemo, da je potrebno sprejeti spremembe zakona in omogočiti, da lahko pravni subjekti in tudi ostali delajo na tem področju tako, kot morajo delati. Seveda pa bo nekaj stvari potrebno tudi danes vedeti. Najprej to, da moramo pripraviti nov rudarski zakon. To je zavedanje, katerega ne morejo voditi javni uslužbenci, ampak ga mora voditi politika, odgovorni minister in mi tukaj, kjer moramo postaviti zahtevo, da se nov rudarski zakon z vsem potrebnim, kar to spremlja, sprejme v zelo kratkem, pa vendar razumnem času. Že davno bi morali, gospe in gospodje, kot temu pravimo, sprejeti spremembe zakona in uvesti evropske direktive v naš pravni red, pa tega nismo naredili. Ni prav nobenega pomena danes govoriti, kdo ni naredil in česa katera vlada do sedaj ni naredila. Ta vlada in mi bomo spremembe zakona sprejeli in omogočili nadaljevanje na tem področju. Še enkrat naj rečem, da je bilo kljub kratkemu času kar veliko vloženega v to, da so te spremembe zakona najboljše, kar se je lahko naredilo. Opozarjam na vlogo občin, vlogo države, vlogo koncesionarjev in izkoriščanje vsega, kar se tukaj dogaja, posebej z vidika prostorskih in drugih omejitev – lahko tudi okoljskih. Prav tako pa se mi zdi, da je pri izkoriščanju oz. pri pridobivalnih pravicah in koncesijah potrebno povedati dvoje ali troje. So koncesije, ki niso problematične; so koncesije, ki so problematične iz okoljskega ali ekološkega ali prostorskega, tudi zaradi sosedov. In zato je potrebno pri novem zakonu zelo pazljivo dogovoriti odgovornosti države, nosilca rudarskih pravic in občin, da bomo imeli tukaj najmanj težav. Pa še nekaj se mi zdi pomembno. Stečajni postopki, ohranjanje delovnih mest – tudi tukaj je to izjemno pomembno in po mojem zajeto v tem zakonu, da bodo lahko tudi v stečajnih postopkih tisti, ki pridobivajo mineralne surovine, lahko s svojim delom nadaljevali. Prepričan sem, da smo to v zakonu tudi povedali. Komentiram to, kar je bilo tukaj rečeno in je stališče tudi Socialnih demokratov, da smo sicer Energetski zakon začeli delati junija letos, da smo ta zakon sprejeli, verjamem – tudi dobro pripravili in da je bilo možno zelo veliko sodelovati pri tem, da je zakon takšen, da bo najboljši v tem trenutku. Verjamem, da ga bomo še spreminjali. In tukaj je potrebno povedati, da na istem ministrstvu po mojem ni bilo možno narediti 2 zakonov vzporedno, ki bi bila tako zahtevna, kot je Zakon o energetiki in, po moje tudi, Zakon o rudarstvu. Zato lahko še enkrat potrdim, da je zakon potrebno sprejeti, da se popravijo posledice, ki niso bile – o tem ste govorili tudi moji predhodniki – gre tudi za podaljšanje po 31. oziroma 1. januarju 2011. Zato je tudi naše stališče, da bi bilo treba pravočasno pripraviti zakone in da ne bi smeli puščati tako kratkih časov za našo razpravo. Je pa res in prav, da se potrudimo in da naredimo maksimalno tudi v zelo kratkem času, da se odpravijo težke posledice. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališča Poslanke skupine Državljanske liste, gospa Kristina Valenčič.
Hvala za besedo. Spoštovani vsi prisotni! Ključne spremembe novele zakona so podaljšanje rudarskih pravic po 31. 12. 2013, poenostavitev postopka za izdajo koncesijskega akta, postopka sklepanja koncesijske pogodbe in postopka podeljevanja rudarskih pravic za raziskovanje in izkoriščanje, kot tudi dopolnitev postopka dražbe ter dopolnitev postopka javnega razpisa za pridobitev rudarske pravice za raziskovanje in rudarske pravice za izkoriščanje mineralnih surovin. Pri podaljšanju rudarskih pravic je potrebno poudariti, da bo po 31. 12. 2013 večjemu številu koncesionarjev, ki zaradi krize v gradbeništvu niso v celoti izkoristili zalog mineralne surovine, potekla rudarska pravica, s tem pa bi se lahko v ustreznem znesku znižali tudi prilivi iz sredstev iz naslova koncesnin v državni in občinske proračune. Prav tako bi bila ob predčasni opustitvi pridobivalnega prostora vprašljiva izvedljivost in izvedba sanacije, zato smatramo kot dobro rešitev, ki jo prinaša novela in po kateri bo omenjenim nosilcem rudarske pravice za izkoriščanje slednja podaljšana do 31. 12. 2015. Na matičnem odboru je bil velik del razprave namenjen problematiki stečaja kamnolomov v povezavi z nepodaljšanjem rudarske pravice. Na pobudo SLS je bil kot amandma odbora sprejet amandma k 25. členu, katerega v Poslanski skupini Državljanske liste nismo podprli, saj menimo, da gre za nomotehnično neustrezno rešitev, ki je v nasprotju s stečajno zakonodajo. V primeru stečaja je potrebno čim prej rudarsko pravico prenesti na zdravo podjetje, saj je le tako lahko zagotovljeno tako ustrezno izkoriščanje naravnih surovin kot tudi kasnejša sanacija. Rešitev, kot je bila sprejeta na odboru, vodi v izkoriščanje naravnih surovini do zaključka stečaja, stroški sanacije pa nato padejo na breme davkoplačevalcev. V Državljanski listi se s tem ne strinjamo, zato bomo danes podprli amandma, ki to ustrezno ureja. V postopku usklajevanja zakona za drugo branje smo upoštevali tako mnenje Zakonodajno-pravne službe kot mnenje Zbornice upraviteljev, še bolj kot to pa nas je vodila skrb za okolje. Vsak poseg v prostor mora čim manj obremeniti naravo, po zaključku je pa treba škodo ustrezno sanirati. Stroške sanacije pa mora kriti tisti, ki je škodo s svojim delovanjem povzročil. Ker se zavzemamo za strokovne rešitve, ki ustrezneje rešujejo izpostavljeno problematiko, bomo v Poslanski skupini Državljanske liste novelo zakona skupaj z vloženimi amandmaji podprli.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališča Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, gospod Franc Bogovič.
Dober dan! Lep pozdrav, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana podpredsednica, spoštovani državni sekretar z ekipo! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o rudarstvu, ki v vsebinskem delu rešuje ključne probleme, ki so bili že predstavljeni od ostalih kolegov, se pravi problem podaljšanja rudarskih pravic in s tem povezana možnost izkoriščanja, ohranjanje delovnih mest in kvalitetna sanacija prostora, kjer se rudarske pravice izkoriščajo. Dobili smo še en zakon po nujnem postopku. Obrazložitev je bila, da je nujni postopek – glede na to da je bil poleti predlagani zakon zaustavljen – posledica tega, da je bil zakon pozno posredovan v Državni zbor. Strinjamo pa se s tem, da je treba ta problem iz vsebinskih razlogov rešiti v letošnjem letu in na ta način tudi odpraviti grozečo nevarnost, da bi se te pravice odvzelo, da bi bili ob delovna mesta in da se kamnolomov ne bi saniralo. Glede nujnega postopka sem že dejal, da smo vsi enotni, da je nesprejemljiv za takšen zakon. Hkrati pa lahko rečem, da so se kljub temu, da se je vse odvijalo v tem tednu, v razgovore in usklajevanje tega zakona vključili številni, tudi Zbornica stečajnih upraviteljev. Mirno lahko rečem, da v Slovenski ljudski stranki pozdravljamo pristop državnega sekretarja gospoda Bojana Kumra, ki se je resnično strokovno in prizadevno vključil skupaj z Zakonodajno-pravno službo. In kar je bilo novo v zadnjih mesecih, ko je opozicija predlagala amandmaje, v tem primeru Slovenska ljudska stranka, je bil celo eden z namenom, da se zakon izboljša, sprejet. Novo pa je bilo to, da so se v želji, da zakon pripravimo čim bolje, odvijala pogajanja praktično vseh poslanskih skupin, ki so želele v njih sodelovati. Imeli smo kar težavno delo. Predvsem je bilo ključno – pravilno se opredeliti do primerov stečajnih postopkov, ko je dilema na eni strani, da razvrednotimo stečajno maso, po drugi strani prekinemo neko dejavnost, hkrati pa tudi, da v stečajnih postopkih lahko učinkovito poiščemo nove lastnike. Amandmaji so bili, kot je bilo že povedano, usklajevani tekom celega tedna, danes zjutraj še dokončno. Potrebno je skozi posamezne amandmaje še v toku razprave in podrobnega pregleda ugotoviti, ali so cilji, ki smo si jih zastavili, vsi zasledovani. V Slovenski ljudski stranki, kot sem že dejal, pozdravljamo takšen način dela, da vsi skupaj prispevamo k temu, da so zakoni, ki jih sprejemamo v Državnem zboru, čim boljši. Po razpravi o amandmajih in celotnem zakonu bomo po vsej verjetnosti v Slovenski ljudski stranki amandmaje in zakon podprli.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih ter o spremembi amandmaja, kar smo prejeli na e-klop. V razpravo dajem 5. člen in amandma koalicije ter spremembo amandmaja k temu členu, ravno tako s strani koalicijskih poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Želi kdo razpravljati? Želi. Besedo ima gospod Jože Velikonja.
Hvala za besedo, predsedujoča. Z amandmajem k 5. členu želimo odpraviti dilemo o uporabi izraza "oceno potrebe o ugotovitvi obstoja". S tem predlogom spremembe drugega odstavka 5. člena dajemo ministru, pristojnemu za rudarstvo, možnost odločitve o pričetku postopka javnega razpisa, izdajo tega rudarskega dovoljenja za raziskovanje, če mu je za to izkazan interes gospodarsko utemeljenega izkoriščanja mineralne surovine. Gre zgolj za odpravo dileme in uporabo drugačnega izraza za isto zadevo.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Če ne želi, zaključujem razpravo pri 5. členu in vloženem amandmaju ter spremembi amandmaja. Prehajamo na vloženi amandma koalicijskih poslanskih skupin k 24. členu. Želi kdo razpravljati? Ne želi, torej zaključujem razpravo k vloženemu amandmaju k 24. členu. Prehajamo na 25. člen, h kateremu je vložen amandma koalicijskih poslanskih skupin. Želi kdo razpravljati? Želi. Gospod Franc Bogovič ima besedo.
Pri podrobnem pregledu tega amandmaja, s katerim se strinjamo, smo opazili, da v tretjem odstavku manjka besedica "sredstev", ki še ne zagotavlja rezerviranih "sredstev" za sanacijo". Prav je, da se pripravi popravek za tretje branje.
Hvala lepa. Gospod Bogovič, do konca razprave bo potrebna ta sprememba amandmaja. Želi še kdo razpravljati k 25. členu in vloženem amandmaju koalicijskih poslanskih skupin? Sedaj bomo tudi ugotovili v povezavi s tem, kot sem že prej povedala, da se vloži sprememba amandmaja. Mogoče predstavniki ministrstva? Mag. Bojan Kumer, imate besedo.
Hvala lepa za ugotovljeno napako, seveda se strinjamo s tem in predlagam, da se redakcijsko to dopolni. Hvala.
Hvala lepa. Na osnovi tega predloga odrejam 10, oziroma jaz mislim, da bo 8 minut dovolj. Torej ob 9.50 nadaljujemo sejo.
Gre za popravek k 32., ne pa 25. členu.
Spoštovane kolegice in kolegi. Odredila sem odmor, vendar sedaj ugotavljamo, če lahko kar nadaljujem, če se strinjate, da tudi zaradi magnetograma zabeležimo ta popravek. S strani gospoda Franca Bogoviča je bil mišljen popravek pri vloženem amandmaju k 32. členu. Je tako? Da. 25. člen smo zaključili, če prav razumem. Tam ni bilo pripomb, ampak je bila ta pripomba že v povezavi z vloženim amandmajem k 32. členu. Želi še kdo razpravljati poleg gospoda Bogoviča, ki je dal postopkovni in tudi predlog spremembe amandmaja? Če ne želi, prekinjam sejo do 9.50, da se lahko tudi ta zadeva uskladi.
Spoštovane kolegice in kolegi. Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Nadaljujemo z 2. točko dnevnega reda – s Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o rudarstvu. Sedaj smo bili in smo pri 32. členu, h kateremu je vložen amandma koalicije. Gospod Franc Bogovič je podal predlog v povezavi z vloženim amandmajem. Gospod Samo Bevk želi podati ustni predlog spremembe amandmaja. Izvolite, gospod Samo Bevk.
Hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovani Zbor! Kakor omogoča Poslovnik, bom podal ustni amandma za spremembo amandmaja k 32. členu zakona, ki so ga vložile poslanske skupine koalicije. In sicer, da se v drugi alineji 2. točke prvega odstavka za besedo "rezerviranih" vstavi beseda "sredstev". Tekst potem teče naprej normalno. V roku bomo zagotovili tudi pisni amandma oziroma spremembo, ki jo bodo podpisale poslanske skupine koalicijskih poslanskih skupin. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sprejemamo vaš predlog. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Spoštovane kolegice in kolegi, prehajamo k 53. členu in vloženemu amandmaju koalicijskih poslanskih skupin. Odpiram razpravo. Želi kdo razpravljati? K 53. členu želi razpravljati gospod Samo Bevk. Izvolite.
Hvala lepa. Zelo na kratko. Ta člen oziroma amandma omogoča tudi, da se končno zaključi likvidacijski postopek Rudnika živega Srebra Idrija. Že od decembra 2009 je rudnik v likvidaciji in ta člen omogoča, da bomo tam – kjer del jamskih objektov še ostaja v funkciji, kjer bo treba še naprej črpati vodo iz nezalitega dela rudnika in opravljati monitoring tudi po zaključku vseh zapiralnih del, da je treba ustrezno skrbeti za Unescovo dediščino, katere del je ta nezaliti del rudnika – lahko opravili prenos iz podjetja v likvidaciji na Center za upravljanje z dediščino živega srebra. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Samo Bevk. Želi še kdo razpravljati k vloženemu amandmaju? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo k 53. členu in vloženemu amandmaju. Prehajamo na 59. člen, h kateremu je vložen amandma koalicijskih poslanskih skupin. Želi kdo razpravljati k temu amandmaju in k temu členu? Gospod Jože Velikonja, imate besedo.
Hvala za besedo. S tem amandmajem smo povzeli predlog Zbornice stečajnih upraviteljev in dajemo možnost tistim izvajalcem, ki jim je rudarska pravica v času stečajnega postopka že potekla, da jih enako s tretjim odstavkom obravnavamo kot stečajne dolžnike, ki jim je že po odločbah 60. člena veljavnega zakona rudarska pravica potekla. S tem amandmajem so se pojavljali tudi določeni pomisleki oziroma dvomi, ker lahko takšna dikcija privede do nesorazmernosti, nekih neenakosti oziroma zagotavlja neko retroaktivnost. Zaradi tega se bo naša poslanska skupina, prav tako pa tudi koalicija, posvetovala pred odločanjem in sprejela primerno odločitev.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati pri vloženem amandmaju k 59. členu? Če ne želi, zaključujem razpravo k vloženemu amandmaju k 59. členu ter ravno tako zaključujem razpravo k vloženim amandmajem. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 12. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O GOZDOVIH V PRVI OBRAVNAVI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 26 poslank in poslancev, s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 20 poslank in poslancev, s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom, zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagateljev predloga zakona, gospodu Robertu Hrovatu.
Lepo pozdravljeni, hvala za besedo! 12. 7. 2013, torej pred 5 meseci smo na predlog Vlade Republike Slovenije oziroma Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje obravnavali predlog novele zakona o gozdovih. Šlo je za 2 vsebinski spremembi: prva so bile prevoznice in druga gozdne prometnice. Hkrati s tem pa ste uvedli tudi nenormalno visoke kazni za prekrške iz tega področja. Kar se prometnic tiče, smo se z znižanjem odstotka soglasja lastnikov strinjali, razhajali pa smo se pri uvedbi prevoznic in pri previsokih kaznih. Pri prevoznicah ste se sklicevali na evropsko uredbo, ki določa sledljivost z namenom preprečitve dajanja na trg lesa in lesnih proizvodov iz nezakonite sečnje. V Slovenski demokratski stranki smo opozarjali na to, da nas skrbi, da je zakon napisan in uperjen predvsem na male kmete, ki upravljajo z lastnimi gozdovi in da se je premalo pozornosti namenilo dejanski sledljivosti in kontroli za velike družbe in velike koncesionarje, ki se na veliko ukvarjajo s to dejavnostjo. Sprememba zakona, ki smo jo vložili poslanke in poslanci Slovenske demokratske stranke, predstavlja korekcijski ukrep, ker je vladna koalicija nepremišljeno šla v izvedbo zakona, brez da bi opravila simulacijo ukrepov v praksi. Pred 5 meseci je šlo za populistično potezo in nesmiselno gospodarsko. Naš zakon je stvaren in zasleduje tudi cilj. Realno se približa stvarnemu postopku in poskuša preprečiti nelegalno sečnjo ter nekontroliran odvoz lesa preko meje tako, da ni odveden oziroma plačan davek oziroma druge dajatve. Naš zakon je zakon, ki zdrži v praksi. Večina gozdno lesnih asortimentov v Sloveniji iz zasebnih gozdov se prvič da na trg že na gozdi cesti, pri tem pa prevoz lesa ni opravljen in prevoznice niso potrebne, tako da se le-te uporabljajo za prevoz lesa za lastno uporabo. Zanimivo je, da po sedanji zakonski rešitvi za državne gozdove prevoznice niso potrebne, temveč je zadeva prepuščena podzakonskim predpisom, ki urejajo koncesijo za izkoriščanje gozdov v lasti Republike Slovenije. Globe za prekršek so nesorazmerno visoke, saj večkrat presegajo vrednost tovora, prav tako pa so nesorazmerno visoke v primerjavi z globami za pravne osebe za ostale prekrške po Zakonu o gozdovih. Prav tako nobena evropska država ne pozna posebnih listin za prevoz gozdno lesnih asortimentov, temveč mora tovor spremljati le listina v skladu s prometno zakonodajo. Temeljni cilj, ki ga želimo doseči s spremembo zakona, je, da se zagotovi racionalen nadzor nad sledljivostjo prometa z gozdno lesnimi asortimenti ter s tem olajša nadzor nad preprečevanjem dajanja lesa nezakonitega izvora na trg v povezavi z izvajanjem uredbe Evropske unije. Namesto 2 dokumentov, to je prevoznic in posebnega dokumenta v skladu s predpisi, ki so predmet koncesije, se zakonsko določi le minimalna vsebina dokumenta o prevozu oziroma dobavi. Tako se z enim dokumentom zapolni tudi pravna praznina pri prevoznicah, ki niso zajemale gozdno lesnih asortimentov, odkupljenih na kamionski cesti v gozdu. Zmanjša se administrativno breme za zavezance, ki bi dokument o prevozu in dobavi hkrati uporabili tudi kot računovodsko listino. Olajša se delo organov, ki so pristojni za nadzor, naša pravna ureditev postane primerljivejša ureditvam v upravnih sistemih evropskih držav, odpadejo stroški tiskanja in pošiljanja prevoznic, uvaja pa se izjema za lastnike, ki so fizične osebe, ki lahko les za lastno porabo prevažajo le na podlagi Odločbe o poseku lesa. Glede na spremenjene določbe zakona se določajo novi prekrški za kršitev teh določb, višina globe pa se spremeni tako, da postane sorazmerna teži prekrška in hkrati ostane odvračilna. Želeli bi, da bi v prihodnje Ministrstvo za kmetijstvo hitreje reagiralo, ko se v praksi pokaže, da je zakonska rešitev pomanjkljiva, težko uporabna in povzroča nepotrebno dodatno breme zavezancem. Ker Ministrstvo za kmetijstvo in okolje kljub obljubi ministra do včeraj, pravzaprav do predvčerajšnjem še ni pripravilo sprememb, ki bi poenostavile pravila glede uporabe prevoznic, hkrati pa naredile sistem nadzora nad prevozom lesa učinkovit ter popravil višino glob tako, da bi bile učinkovite, sorazmerne in hkrati še vedno odvračalne, smo se čutili dolžne, da to namesto Ministrstva za kmetijstvo in okolje naredimo mi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na uvodno obrazložitev mnenja s strani ministrstva, zatorej dajem besedo tukaj prisotni mag. Tanji Strniša, državni sekretarki na Ministrstvu za kmetijstvo in okolje.
Spoštovana predsedujoča, spoštovane poslanke in poslanci! Skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom je v Državni zbor vložila Predlog zakona o spremembah Zakona o gozdovih, za katerega med razlogi med drugim navaja, da se želi zagotoviti racionalen nadzor nad sledljivostjo prometa z gozdno lesnimi asortimenti. Vlada meni, da so pri rešitvah urejanja posameznih področij v zadevnem predlogu zakona pomanjkljivosti, ki jih je potrebno urediti bolj celovito, da bi se dosegel namen, za katerega je vložen predlog sprememb zakona. Problematično se na primer zdi, da ni omejitve pri prevozih za domačo uporabo. Vozili bi se lahko tudi kamioni z 20 kubičnimi metri in več gozdno lesnih asortimentov na primer. Pomanjkljivosti in nedoslednosti so vidne tudi v delu, ki se nanaša na kazni, tako v razmerjih do posameznih prekrškov kot tudi v višini kazni, ki niso več odvračalne. Vlada se strinja, da je potrebno odpraviti določene pomanjkljivosti sedanje ureditve, ki se nanaša na izdajo prevoznic in nadzor sledljivosti gozdno lesnih asortimentov – in so bile zaznane tudi v praksi. Zato je včeraj sprejela Predlog zakona o spremembah Zakona o gozdovih, ki ga je pripravilo Ministrstvo za kmetijstvo in okolje, ki po mnenju Vlade bolj celovito ureja zgoraj navedeno problematiko; v večji meri odpravlja administrativne ovire in na učinkovitejši način omogoča nadzornim organom sledenje gozdno lesnih asortimentov ter ureja zaseg in prodajo zaseženih gozdno lesnih asortimentov. Prav tako vladni predlog dodatno ureja ključ za razdelitev sredstev za vzdrževanje gozdnih cest, ki se jih je do sedaj zbiralo s pristojbinami, izračunanih na podlagi katastrskega dohodka za gozdove. Ker zakon, ki ureja obdavčitev nepremičnin, ukinja dosedanji način pristojbin za vzdrževanje gozdnih cest, je potrebno v zakonu, ki ureja gozdove, urediti podlago za razdelitev teh sredstev iz naslova pobranega davka od gozdnih zemljišč posameznim občinam, kar predlog skupine poslancev ne vsebuje. Vlada zato ne podpira sprememb zakona, ki ga je v obravnavo in sprejem predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom, saj meni, da predlog zakona pomanjkljivo ureja vprašanja, povezana z izboljšanjem izvajanja sledljivosti prometa z gozdno lesnimi asortimenti in s tem povezanega preprečevanja, dajanja lesa zakonitega izvora na trg, kar je povezano z izvajanjem evropskega pravnega reda. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima poslanska skupina Nove Slovenije, gospa Iva Dimic.
Spoštovana državna sekretarka, kolegica in kolegi poslanci! Predlog sprememb in dopolnitev zakona o gozdovih, ki ga obravnavamo, je dober in ga bomo poslanci Nove Slovenije podprli. Predlaga namreč rešitve, za katere se vse skozi zavzemamo. Naj spomnim, da smo v obravnavi vladne novele še ne tako dolgo nazaj opozarjali predlagatelje na nespremenljivost uvajanja prevoznega dokumenta, t. i. prevoznice, ki mora sedaj spremljati prevoz gozdno lesnih asortimentov. Sedaj veljavni zakon določa tudi, da se mora prevoznica hraniti 5 let zaradi možnosti poznejše preveritve, ali so se na trgu Evropske unije dajali zakonito posekani gozdno lesni asortimenti. Zaradi novih obremenitev lastnikov gozdov, predvsem kmetov, ki so s to ureditvijo podvrženim dodatnim birokratskim postopkom, smo Krščanski demokrati takrat z amandmajem predlagali, da bi se prevoznica v prvi fazi uvedla samo za gozdove v lasti Republike Slovenije. S tem smo sledili revizijskemu poročilu Upravljanje z gozdovi Računskega sodišča Republike Slovenije, ki je za leto 2009 ugotovilo, da obstaja tveganje, da niso evidentirani vsi gozdno lesni asortimenti, ki so bili pridobljeni z gozdov, s katerimi upravlja Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Danes, po nekaj mesecih izvajanja tega slabega zakona je jasno, da smo imeli prav. Kmetje in ostali lastniki gozdov nam poročajo, da se je birokracija še povečala, da ob uvajanju tudi Zavod za gozdove ni imel ustreznih navodil za izdajanje prevoznic in da ni nobene dodane vrednosti od prevoznic. Krščanski demokrati še vedno trdimo, da težava ni pri manjših zasebnih lastnikih gozdov, nekje do 15 hektarjev. Nepravilnosti, neevidentiran poseg se dogaja predvsem v gozdovih v lasti Republike Slovenije. Ob tem, da kmetom grozi višji katastrski dohodek, da je uveden nepravičen davek na nepremičnine, je očitno prišlo do tega, da pošten slovenski kmet ponovno, kot je bil dolgih 60 let, postaja državni sovražnik številka 1. Trenutna vlada dosledno uveljavlja predpise, ki kažejo nezaupanje do slovenskega podeželja in nalaga pretežko breme slovenskemu kmetijstvu. Kolegi iz Social demokratske stranke z novelo predlagajo ukinitev prevoznice za les, ki je namenjen lastni porabi – in to je korak v pravo smer. Upamo pa, da nam v doglednem času uspe odpraviti prevoznice za ves les iz gozdov v zasebni lasti.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališča Poslanske skupine Pozitivna Slovenija, gospod Jože Velikonja.
Spoštovani predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! SDS je 29. novembra letošnjega leta vložila Predlog novele zakona o gozdovih. V SDS kot temeljni cilj novele navajajo zagotovitev racionalnega nadzora nad sledljivostjo prometa z gozdno lesnimi asortimenti ter s tem preprečevanja dajanja na trg lesa nezakonitega izvora. Predlagane zakonske rešitve po navedbah SDS omogočajo racionalen in učinkovit nadzor nad prometom z gozdno lesnimi asortimenti in s tem povezanim nadzorom nad zakonitim izvorom lesa, kar omogoča trajnostno gospodarjenje z gozdovi, hkrati pa so zmanjšana administrativna bremena zavezancev in povečana učinkovitost nadzora. Poglavitna rešitev novele zakona je v tem, da se za prevoze gozdno lesnih asortimentov zahteva listina o prevozu in dobavi gozdno lesnih asortimentov. Prevoz gozdno lesnih asortimentov, namenjenih za lastno uporabo iz gozda fizične osebe, se lahko opravlja na podlagi odločbe za posek dreves, ki ga v upravnem postopku izda Zavod za gozdove Slovenije. Prav tako predlagajo, da se odpravi posebna ureditev prevoznih dokumentov za gozdno lesne asortimente iz gozdov Republike Slovenije. Kot piše v obrazložitvi novele, bo imela novela pozitivne učinke na državni proračun in javnofinančna sredstva, saj ne bo več zakonske zahteve, da Zavod za gozdove Slovenije izdaja prevoznice. V Poslanski skupini Pozitivne Slovenije se z omenjenimi cilji, ki jih navaja predlog zakona – in sicer z racionalnim nadzorom nad sledljivostjo prometa z gozdno lesnimi asortimenti, preprečevanjem dajanja lesa nezakonitega nadzora na trg in pozitivnimi učinki za državni proračun – strinjamo. Še posebej zato, ker je Državni zbor pred parlamentarnimi počitnicami sprejel Spremembo zakona o gozdovih, ki je predstavljala del borbe Vlade Republike Slovenije proti sivi ekonomiji. Novela je bila deležna burnih razprav in nasprotovanja opozicije in dela zainteresirane javnosti. Že pri sprejemanju se je namreč zatikalo tako pri uvajanju prevoznice kot pri višini kazni za kršitelje. Po uvedbi prevoznic je strokovna in zainteresirana javnost opozarjala, da so prevoznice neprimeren instrument, saj ne zagotavljajo sledljivosti lesa, omogočajo goljufije in ne prispevajo k zajezitvi sive ekonomije, kot si je to predstavljal minister. Prevoznice je bilo mogoče obiti, preko slamnatih podjetij je bilo moč les prevažati tudi brez njih. Težave so se pojavile tudi z zaplembo lesa, saj pristojni niso vedeli, kam z zaseženim lesom, kdo je odgovoren za prodajo ter zakaj se bo ta denar porabil. Spremembe zakonov so torej ne samo potrebne, temveč celo nujne. SDS je svoj predlog pripravila na podlagi utemeljenih in razumnih ciljev, s katerimi bi se uvedle rešitve, ki res sledijo tem ciljem. Ugotavljamo pa, da se žal ne in da ne sledijo temeljnemu cilju, to je sledljivosti lesa in ustreznemu nadzoru, ker se s predlaganimi rešitvami pojavljajo težave pri izdaji prevozne listine, v vseh primerih pa se gozdno lesni asortimenti koncentrirajo z namenom nadaljnjega prevoza. Ker ni jasno, kakšne so varovalke proti ponarejanju listine, ker predlog zakona ne daje pooblastil za uporabo osebnih podatkov Zavoda za gozdove Slovenije. Pri izdaji odločbe za odobritev poseka slednjemu onemogoča kontrolo in sledljivost tako dokumentov kot gozdno lesnih asortimentov, ker predlog zakona ne daje pravice nadzornim organom za vpogled v baze Zavoda za gozdove Slovenije in ker predlog zakona ne ureja vodenja evidence s strani lastnika gozda, ki bistveno olajša nadzor in zagotavlja preglednost nad porabo in prodajo gozdno lesnih asortimentov. Poleg črtanja 17.c člena onemogoča nadzornim organom nadzor nad prevozi lesa, ki izvira iz gozdov v lasti Republike Slovenije, kar je za nas nedopustno. Predlagani zakon bi zaradi nedoslednosti pri svojih težavah v manjši meri preprečeval in omejeval sivo ekonomijo. Rezultati omenjene novele so namreč že vidni. Izrazito se je povečalo število izdanih odločb o poseku lesa. Slednje je v zadnjem letu skoraj enako številu izdanih odločb v obdobju 2010 do 2012. Poleg tega pa so vidni tudi učinki tega zakona za boj proti sivi ekonomiji. Pristojni organi so zaznali tudi sume pranja denarja in storitve kaznivih dejanj. Na podlagi navedenih razlogov predloga zakona v Pozitivni Sloveniji ne bomo podprli.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališča Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, ki ga bo predstavil gospod Zvonko Lah.
Spoštovana podpredsednica. Kolegice in kolegi, predstavniki ministrstva. Slovenska demokratska stranka je ta zakon predlagala z namenom, ker želi doseči spremembo tega zakona: racionalen nadzor nad sledljivostjo prometa z gozdno lesnimi asortimenti ter s tem preprečuje dajanje lesa nezakonitega izvora na trg v povezavi z 2 evropskima uredbama. Naj povem, da je bil pred 5 meseci sprejet zakon, ki ga je predlagala Vlada, tudi na osnovi ugotovitev, da je v Sloveniji na črno posekanega okoli milijon kubikov lesa, neevidentiranega oziroma naj bi bila to nezakonita sečnja. Zopet ena trditev, kot je bila včeraj glede vina, ki ne drži. Prej smo slišali obrazložitev Poslanske skupine Pozitivna Slovenije, da preprečujemo sivo ekonomijo. Naj povem, da lastniki gozdov plačujejo davek državi prek katastrskega dohodka in so lastniki lesa. In če posekajo ta les za svojo lastno porabo, za kurjavo – ni to nezakonita sečnja oziroma ni država oškodovana pri taki sečnji s kakšnimi dajatvami. Res pa je, da po zakonu mora vsak lastnik pridobiti odločbo Zavoda za gozdove in na osnovi te odločbe potem lahko les seka. Tudi če te odločbe nima, ni prikrajšana država za nobene dajatve, pač je posekan nezakonito. Ne gre pa tu za nikakršno sivo ekonomijo. Ta zakon je bil tudi predstavljen s strani ministra na Državnem svetu, kjer je minister obljubil, da bo v 4 mesecih odpravil prevoznice za lastno uporabo. Minilo je 5 mesecev, pa poslanci še nismo dobili na mizo tega zakona. Naj malo bolj pogledam v ta zakon. Zakon se zagovarja, razlogi za sprejem zakona so bili v evropskih uredbah in v tem, da je toliko lesa na leto neevidentiranega poseka. Bilo je rečeno, da je to siva ekonomija, da ta les prekupčevalci prodajajo in je država prikrajšana za določene dajatve. To so že kar tipični razlogi za marsikakšen zakon, v katerem se potem prida še nekaj več od tistega, kar evropske direktive zahtevajo v smislu transparentnosti in sledljivosti in ne vem kaj še. S tem pa samo zakompliciramo situacijo in ustvarimo nek red, ki ga sosednje evropske države nimajo. Pri nas pa ne moremo mimo tega, da stvar zakompliciramo. V sosednjih državah nimajo posebnih prevoznic, imajo klasične spremne dokumente za prevoz lesa, kakršne uporabljajo tudi pri transportu drugega tovora. Pri nas pa smo uvedli prevoznice tudi za lastno porabo, vsi lastniki gozdov morajo imeti prevoznico po temu zakonu za prevoz lesa, debelejšega od deset centimetrov. Vsako poleno, ki je debelejše od 10 centimetrov ne glede, ali se vozi s traktorjem, kamionom, avtomobilsko prikolico ali multikultivatorjem ali ne vem s kom še vse, mora imeti prevoznico, drugače sledijo kar visoke kazni. Kazni, ki si jih je ta vlada zamislila, da morajo biti odvračilne, pa tudi če niso sorazmerne prekršku, kar tudi naša Ustava nalaga, da mora tako biti. In prevoznice ne veljajo za koncesionarje, ker oni imajo svoj red, imajo stvari urejene. Za vse tiste, ki pa sekajo v privatnih gozdovih, pa se uvaja ta prevoznica, ki naj bi veljala do prvega kupca. Prvi kupec je v 90 % primerov na gozdni cesti, na kamionski cesti, to se pravi od sečišča do kamionske ceste velja prevoznica. Od kamionske ceste naprej pa nič več. Ker tudi ne more, ker če je na kamionsko cesto pripeljan les od več lastnikov, od več parcel, mogoče po več odločbah in se potem vozi naprej na kamionih, seveda ne morejo te prevoznice veljati. In sledljivosti na javnih cestah ne moremo na osnovi tega zakona več ugotavljati. Ta zakon pa določa tudi, da vsi, ki sekajo za lastno potrebo oziroma les, ki ni na gozdnih zemljiščih – če zraste drevo na kmetijskem zemljišču, mora ravno tako imeti ta lastnik prevoznico, da ta les pelje do doma in potem še 5 let hrani prevoznice, kar je popoln nesmisel. Minister je obljubil, da bo to popravil, vendar do zdaj tega še ni bilo. Zato smo v naši poslanski skupini poskušali pripraviti zakon, ki bi to birokratsko oviro oz. dodatno administracijo odpravil. Namreč te prevoznice izda Zavod za gozdove, ki jih tudi je nekaj v temu času in s tem je imel tudi stroške. Gozdarji namesto da bi opravljali svoje delo na terenu, v gozdu, ker so strokovnjaki za to, ne pa izpolnjevati v pisarni samo razne odločbe oziroma dokumente. Poleg tega pa vlada v proračunu ni zagotovila niti sredstev, da bi ti gozdarji lahko na terenu opravili svoje delo. Se pravi, so brez sredstev za opravljanje osnovnega svojega dela in poleg tega jim je vlada naložila še izdajanje prevoznic. To smo mi s tem zakonom odpravljamo. Verjetno ste vsi videli tudi v medijih, kako so kmetje onemogočeni za sečnjo v tem času, ko je najbolj primeren za sečnjo, ker enostavno gozdarji ne gredo na teren in ne odkažejo sečnje. Tudi videli smo primer, zakaj ne, na televiziji je bivši direktor Zavoda za gozdove izjavil, da enostavno nima denarja. Že do sedaj niso imeli za prevoze za avtomobile, sedaj pa nimajo niti več za škornje, niti za sprej, s katerim označujejo drevesa za sečnjo. Seveda to so stvari, ki kažejo na to, da ta vlada posluša samo birokrate na svojih ministrstvih, ki gozda najbrž niso niti videli, pa si izmišljujejo zakonodajo, samo da bodo bolj pomembni. Ljudem pa grenijo življenje in povzročajo nove in nove stroške. Seveda, najlepši izgovor je, da ne podpreš zakona, ki ga pripravi opozicija, s tem, da rečeš, da ni celovit, da sistemsko ne ureja zadeve in da se pripravlja nov zakon. Vlada je sprejela nov zakon, ki bo prišel k nam v proceduro, vendar če pogledamo – ta zakon ne odpravlja bistvenih napak, samo nekatere. Odpravlja prevoznice za lastno porabo in dovoljuje prevoz posameznikov, kmetov do 6 kubičnih metrov. To se pravi, do 6 kubičnih metrov ne rabi prevoznice. Če pa pelje s traktorsko prikolico, ki lahko pelje 10 kubikov z večjim traktorjem in če je njegov gozd oddaljen kar nekaj kilometrov, 10 ali več, potem bo peljal pol prikolice, ker bo moral iti dvakrat. Ker zakon tako določa. In do 6 kubikov ima lahko samo pri sebi odločbo, kar je tudi v tem našem zakonu tako urejeno, samo da ni omejitve do 6 kubikov, kar je neka omejitev, ki si jo je nekdo izmislil, ravno tako kot je ustanovitev občine 5 tisoč prebivalcev, brez ostalih pogojev. Mislim, da nekdo težko argumentira, zakaj ravno 6 kubikov. S tem zakonom, ki ga je vlada sedaj sprejela, ne odpravlja sledljivosti oziroma kontrole naprej od gozdne ceste, ampak spreminja samo to za lastno porabo in seveda tisto, kar naj bi zdaj spremenil Zakon o davku na nepremičnine, ki je v ustavni presoji. Mi bomo sprejeli en zakon, ki bo delil sredstva za urejanje gozdnih cest na osnovi Zakona o davku na nepremičnine in če slučajno ta zakon ne bo veljal, bomo zopet spremenili ta zakon, ker on drugi zakon ne velja. In zopet delamo delo, krademo bogu čas, ljudem pa denar, zato da sprejemamo take predpise, ki so neživljenjski. Naš zakon je primerljiv z ureditvami v zahodnih državah: Avstriji, Nemčiji, Italiji. Mislim, da ga lahko podprete, da ga sprejmemo, da nimamo še enkrat dela s tistim zakonom, ki ga je sprejela vlada in bo prišel v proceduro. Mi smo pri sprejemanju sedaj veljavnega zakona opozarjali na napake tega zakona, na povečano birokracijo, na povečane stroške, vendar enostavno pozicija ni poslušala, je sprejela. Takoj, ko je zakon prišel v izvedbo, je tudi vlada ugotovila, da zakon ni dober. Ne samo zato, ker je minister obljubil Državnemu svetu, da bo to uredil, da ni Državni svet že izglasoval veta, ker to je bil pogoj, vendar zakon je bil pač sprejet tak, kot je. Na terenu se je pokazalo, da Zavod za gozdove ne more izvajati svoje funkcije, da ni denarja v proračunu, da so še dodatne naloge. Zdaj smo v situaciji, ko se ukvarjamo in se bomo ukvarjali še z enim zakonom, ki zopet ne bo urejal stvari tako, kot bi se morale urediti. Ta zakon boste zavrnili, kar je logično, ni pa pametno. Namesto da bi se ukvarjali z bolj pomembnimi zadevami, ljudem na terenu grenimo življenje. Namesto da bi vzpostavili sistem, da bi se dobro gospodarilo tudi v privatnih gozdovih, ker vemo, da se ne gospodari dobro, da bi strokovnjakom na Zavodu za gozdove, ki jim strokovnost vsi priznavamo, omogočili, da bi lahko svojo stroko prenesli na privatne lastnike, ki jih imamo 460 tisoč v Sloveniji. Zelo malo je takih, ki znajo gospodariti z gozdovi; stroki, ki pa jo za to imamo, država jo plačuje, onemogočamo, da bi lahko svoje delo kvalitetno opravljala v korist vseh. Gozdovi in les, ki ga imamo, je edino naravno bogastvo, ki ga premoremo v Sloveniji, pa se neodgovorno obnašamo do tega, z državo vred in nekaterimi lastniki. Zato apeliram na poslance koalicije, da ta zakon podprejo, da se ne ukvarjamo s tem zakonom še ne vem kolikokrat v bodoče, ker vam povem vnaprej, da zakon, ki ga je vlada pripravila, še vedno ne rešuje večine problemov, ki jih je bilo zaznati v zdaj veljavnem zakonu. V naši poslanski skupini bomo ta zakon podprli, ker rešuje stvari primerljivo s sosednjimi državami. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališča Poslanske skupine Socialnih demokratov, gospod Mirko Brulc.
Spoštovani prisotni, lep pozdrav! V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlagani zakon zavrnili. Julija letos smo sprejemali Spremembe zakona o gozdovih, ki so nastale predvsem zaradi implementacije evropske zakonodaje v slovenski pravni red, na način, ki določa obveznosti gospodarskih subjektov, ki dajejo na trg les in lesne proizvode. Namen uredbe Evropske unije je preprečevanje nezakonite sečnje in z njo povezane trgovine. Po nekaterih podatkih je bilo v Sloveniji okoli 25 % neevidentiranega poseka; dajanje nezakonito posekanega lesa ali proizvodov, narejenih iz posekanega lesa, na trg pa je v skladu z Evropsko unijo prepovedano. Uredba pravi, da morajo gospodarski subjekti zagotavljati sledljivost in zagotoviti potrebno skrbnost z namenom, da se prepreči dajanje lesa in lesnih proizvodov iz nezakonite sečnje na trg. Zato je julijska novela zakona uvedla t. i. prevoznico. To je dokument, ki ga lastnik da prevozniku, prevoznik ga izpolni pri vsakem nalaganju na prevozno sredstvo oziroma pri prevozu lesa. S tem dokumentom prevoznik dokazuje izvor lesa in ga potem tudi izroči prvemu kupcu. Prvi kupec pa bo prevoznico vrnil lastniku gozda. Na ta način se zagotavlja nadzor nad zakonitostjo lesa, ki vstopa na trg. Predlagani zakon, ki ga predlaga Poslanska skupina SDS s prvopodpisanim Jožetom Tankom, sicer poenostavlja sistem prevoznic, vendar pa sistem prevozov tako rahlja, da lahko ponovno pride do goljufij. Prva pripomba, ki jo imamo, je, da pri prevozih za domačo uporabo ni omejitve pri prevozu. Tako bi se lahko za domačo uporabo vozili tudi kamioni s 24 kubiki gozdno lesnih asortimentov. To praktično pomeni, da se bo po Sloveniji prevažalo veliko kamionov lesa, v narekovaju "za domačo uporabo", ki pa ne bo za lastno oziroma domačo uporabo lastnika gozda. Druga zelo pomembna pripomba pa je, da je črtanje 17.c člena pravzaprav onemogočila nadzornim organom nadzor nad prevozi lesa, ki izvira iz gozdov, ki so v lasti Republike Slovenije. Poleg teh pripomb imamo še druge pripombe, ki pa jih bomo omenili v nadaljevanju razprave. V Poslanski skupini Socialnih demokratov zakona ne bomo podprli tudi zaradi tega, ker bi sprejetje takšnega zakona v bistveno manjši meri preprečevalo in omejevalo sivo ekonomijo na področju lesnega gospodarstva. Poleg tega so v zakonu predlagane kazni prenizke in ne sledijo načelu, da mora biti kazen odvračilna. Več pa bomo o predlaganem zakonu pojasnili v razpravi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališča Poslanske skupine Državljanske liste, besedo ima mag. Katarina Hočevar.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! V Državljanski listi smo pred poletjem podprli Spremembe zakona o gozdovih v dobri veri, da se na tem področju naredi red. Nekatere takratne rešitve so se žal v praksi izkazale prej za oviro kot rešitev, pa ne zaradi zakona samega. Predvsem podzakonski predpisi so sistem dodatno zakomplicirali, namesto da bi šli v smeri poenostavitve. In priznati je treba, da so potrebni popravki sedanje ureditve, ki se nanašajo na poslovanje s prevoznicami in na nadzor sledljivosti gozdno lesnih asortimentov. Dejstva v praksi kažejo, da s tem dokumentom ni mogoče slediti prometu z lesom. Stroka, revirni gozdarji, tudi trgovci z lesom in lastniki gozdov v zadnjem obdobju opozarjajo, da prevoznice ne zagotavljajo sledljivosti lesa, zlahka jih je mogoče obiti, saj so potrebne le do prvega kupca. Enostavno jih je zlorabiti preko slamnatih podjetij, je pa les mogoče prevažati tudi brez njih. Sprememba zakona je imela tudi nekatere pozitivne učinke, predvsem pri lastnikih gozdov, ki so dosledneje izvajali sečnjo na podlagi izdanih odločb Zavoda za gozdove Slovenije. V obdobju september–november se je v letu 2013 glede na pretekla 3 leta povečalo število odločb za skoraj 50 %. Vendar Predlog sprememb in dopolnitev zakona o gozdovih, ki so jih vložili kolegi iz SDS, ne gre v smeri izboljšanja sistema, temveč pomeni korak nazaj – korak proti ureditvi, ki smo jo praktično že imeli in s katero tudi ni bil nihče zadovoljen. Zakon je nedorečen in ne omogoča boja proti sivi ekonomiji, temveč ji pušča prosto pot. Glavna rešitev, ki jo z zakonom ponujajo kolegi iz SDS, je v tem, da bi se za prevoze gozdno lesnih asortimentov zahtevala listina o prevozu in dobavi, kar seveda v praksi ne bo zagotavljalo učinkovite sledljivosti, ker tako kot so se do sedaj prevoznice kopirale, je tudi pri tej rešitvi možnost, da dokumente v tej verigi enostavno vržeš stran. Zato pričakujemo, da bo minister predlagal rešitve, ki bodo uveljavljale instrument sledljivosti, ki bo enostaven in obenem tudi učinkovit. Sprememba zakona mora tudi nujno urediti financiranje vzdrževanja gozdnih cest, saj je davčna zakonodaja ukinila dosedanjo pristojbino za gozdne ceste, ki se je namensko pobirala in porabljala za ta namen. V Republiki Sloveniji imamo namreč kar 12 tisoč 367 kilometrov gozdnih cest, ki so osnova za dobro gospodarjenje z gozdom. Predlog zakona tudi ne daje pooblastil za uporabo osebnih podatkov Zavodov za gozdove Slovenije pri izdaji odločbe za odobritev poseka, kar onemogoča kontrolo in sledljivost tako dokumentov kot gozdno lesnih asortimentov. Nadalje zakon tudi ne daje pravice nadzornim organom za vpogled v baze Zavoda za gozdove, kar prav tako onemogoča kontrolo in sledljivost tako dokumentov kot gozdno lesnih asortimentov. Vse našteto kaže na dejstvo, da je predlog nedodelan. Na področju gozdarstva potrebujemo zakonodajo, ki bo odraz zavedanja, da je gozd naša strateška rezerva in tudi velika konkurenčna prednost. Predlog SDS ne gre v to smer, zato ga v Državljanski listi ne bomo podprli. Od pristojnega ministra pa pričakujemo predlog, ki je, kot je napovedano, že v vladni proceduri in bo bolj dodelan, premišljen in tudi bolj enostaven. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, gospod Mihael Prevc, izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednica. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi. Mislim, da je slaba pol leta od prejetja zadnje novele Zakona o gozdovih, ki je uvedel t. i. prevoznice, pa imamo na mizi nov predlog zakona, tokrat predlagan s strani opozicijskih kolegov. Poglavitne rešitve tega zakona so, da se za prevoze gozdno lesnih asortimentov zahteva listina o prevozu in dobavi gozdno lesnih asortimentov. Še posebej je pa pomembna rešitev, da se za prevoz gozdno lesnih asortimentov, namenjenih za lastno porabo, iz lastnega gozda za fizične osebe opravlja na podlagi odločbe za poseg dreves, ki jo v upravnem postopku izda Zavod za gozdove. Naj najprej poudarim oceno naše Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, da je vzpostavitev kvalitetnejšega sistema nadzora nad posekom v slovenskih gozdovih, kar naj bi zasledovala prevoznica, potrebna in nujna. To smo poudarjali tudi takrat, ko smo sprejemali novelo zakona. Glavni namen uvedbe prevoznice je bilo zagotoviti sledljivost gozdno lesnih asortimentov in s tem tudi operacionalizacija evropske uredbe o določitvi gospodarskih subjektov, ki dajejo na trg les in lesne proizvode. Že v postopku sprejemanja prejšnje novele Zakone o gozdovih smo izrazili podporo vsakršnemu prizadevanju za izboljšanje nadzora nad neevidentirano sečnjo v naših gozdovih ter nelegalno izvažanje lesa v tujino, kar je bil sicer glavni namen takratne novele. A vendar smo se po tehtnem premisleku, kakšne posledice lahko ima uveljavitev zakona za lastnike gozdov, kmete in pa tudi za Zavod za gozdove – ki mimogrede na uveljavitev zakona sploh niso bili pripravljeni –, odločili, da takratne novele zakona ne podpremo. K takšni odločitvi so nas napeljale tudi nesorazmerno visoke kazni, ki so se z zakonom predvidele. Primer, najvišja predpisana kazen 50 tisoč evrov za pravno osebo bi pomenila tudi več kot štiridesetkratnik najvišje možne vrednosti lesa, ki ga je mogoče pripeljati z 1 prevoznim sredstvom. Na to smo takrat tudi opozarjali. Predvsem zaradi slednjega smo poslanke in poslanci Slovenske ljudske stranke kmalu po uveljaviti zakona prispevali tudi podpise za oceno ustavnosti zakona, ki pa jo je Ustavno sodišče zaradi neizkazanega pravnega interesa pobudnikov žal zavrglo. Kakor koli, naše bojazni so se kmalu po uveljavitvi novele Zakona o gozdovih izkazale za pravilne, saj je po uveljavitvi zakona na terenu zavladala prava zmeda. Sprva prevoznice niti niso bile natisnjene, nato so Zavodu za gozdove povzročile preko 200 tisoč evrov nepredvidenih stroškov. Poleg tega se je pri izvajanju zakona v praksi izkazalo, to so namreč potrdili tudi gozdarji sami, da velika večina lastnikov gozdov prevoznic sploh ne potrebuje, saj prevoznica ni potrebna, če požagan les sami spravijo do kamionske ceste, kjer ga kupec odkupi. Prevoznico namreč potrebujejo tisti lastniki, ki les prodajajo kupcu na njegovem skladišču oziroma tisti, ki les prevažajo od gozda do svojega skladišča. Problemi pa se pojavijo na pomožnih skladiščih, kjer se les presortira. Predlog zakona odpravlja tako prevoznice kot tudi prevozni dokument, izdan na podlagi predpisov, ki urejajo koncesije za izkoriščanje državnih gozdov in jih nadomešča z listino o prevozu. S tem se po mnenju predlagatelja zmanjšajo administrativna bremena za zavezance, znižujejo se stroški Zavoda za gozdove, poleg tega pa se odpravlja tudi že prej omenjena pravna praznina pri odkupu gozdnih lesnih asortimentov, odkupljenih na kamionski cesti. Predvideva se tudi izjema za lastnike, ki so fizične osebe, v veliki večini so to kmetje, ki za prevažanje lesa za lastno porabo ne bodo potrebovali listine o prevozu, pač pa bo za to zadostovala odločba o poseku dreves, ki jo izda Zavod za gozdove. S predlogom zakona se tudi znižujejo globe za kršitve na bolj sprejemljivo raven. Dejstvo je namreč, da se zadnje čase z višinami glob, ki jih predvidevajo posameznih zakoni, močno pretirava in niso v sorazmerju s storjenim prekrškom. V Poslanski skupni Slovenske ljudske stranke se torej s predlaganimi spremembami v celoti strinjamo, saj predstavljajo bolj življenjsko ureditev nadzora nad prometom z gozdno lesnimi asortimenti, ki pa je po našem mnenju še v skladu z evropsko uredbo, na katero se je sklicevala že prejšnja novela tega zakona. V naši poslanski skupini ocenjujemo, da so predlagane spremembe dobrodošle, saj trenutno veljavni zakon več kot očitno ni dosegel svojega namena. Še več, ustvaril je še večjo luknjo v blagajni Zavoda za gozdove, ki že dlje časa praktično životari in povrh vsega postaja še poligon za politično preigravanje. Kot rečeno, bomo poslanke in poslanci Slovenske ljudske stranke predlagano novelo Zakona o gozdovih podprli in jo ocenjujemo kot primerno za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Sledi še predstavitev stališča poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije, ki ga bo predstavila mag. Jana Jenko.
Hvala lepa za besedo, podpredsednica, vsem skupaj prav lep pozdrav! Naj na začetku povem, da v Poslanski skupini DeSUS ne bomo podprli Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gozdovih. Po naši oceni gre za predlog zakona, ki ne rešuje osnovne problematike na področju nedovoljene sečnje in prevoza lesa. Sicer razumemo intenco predlagatelja, da želi zmanjšati količino administracije, vendar je po našem mnenju njihova ideja premalo dodelana. V predlogu namreč manjka omejitev pri izjemah, ki ne potrebujejo listine o prevozu in dobavi gozdno lesnih asortimentov, kar lahko po njihovem predlogu pomeni, da lahko lastnik gozda za lastno uporabo pripelje tudi do 100 kubičnih metrov lesa. Predlog tudi ne prinaša omejitve zasega lesa v primerih, ko policist med redno kontrolo ustavi vozilo, pri katerem ugotovi, da nima urejene dokumentacije za prevoz lesa. Po naši oceni bi bilo smiselno, da se takšen voznik kaznuje, lesa pa se mu ne zaseže, če ne gre za tovor, manjši od na primer 10 kubičnih metrov lesa. Naslednji razlog, zaradi katerega menimo, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, je ta, da se s predlaganim besedilom ne omogoča sledljivosti prevoznic, prav tako pa ne zagotavlja sledljivosti zakonitosti lesa od trenutka, ko je drevo odkazano za posek, do končnega izdelka. Po naši oceni ta predlog novele še vedno omogoča sivo ekonomijo in ne prispeva prav nič k temu, da bi se zmanjšala količina neevidentiranega posega, ki po sedanjih ocenah znaša kar milijon kubičnih metrov lesa. Predlog novele tudi ne ponuja primernih kazni, ki bi bile obenem dovolj visoke, da bi odvračale od kaznivega dejanja ter hkrati ne bi povzročile finančne stiske kršitelja. V Poslanski skupini DeSUS menimo, da bo vladni predlog prinesel precej boljše in bolj domiselne rešitve, kot so pred nami danes. Ker se določene rešitve iz tega predloga, ki ga obravnavamo, precej podobne predlogu novele Zakona o gozdovih, ki ga bo vlada sprejela predvidoma še danes, smo prepričani, da opozicija ne bo imela težav s podporo vladnega predloga. Naj na koncu še enkrat ponovim, da poslanke in poslanca Poslanske skupine DeSUS menimo, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gozdovih ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Besedo ima kot predstavnik predlagatelja gospod Robert Hrovat.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica! Najprej bi se iskreno zahvalil vsem poslanskim skupinam, ki ste napovedale podporo našemu zakonu, in hkrati tudi na nek način razočaranje nad koalicijskimi poslanskimi skupinami, ki so odrekle podporo. Ampak odrekle so podporo ne zaradi tega, ker bi bil naš zakon slab, ampak zato, ker je predlagatelj Slovenska demokratska stranka. To je bilo za razumeti iz vaših obrazložitev. Ampak dejstvo je, vsi vemo, vsi veste, da je zakon, ki je ta trenutek v veljavi, slab in nedorečen in da se v praksi pojavljajo težave. In to težave, na katere smo vas opozarjali pred 5 meseci, ko ste za vsako ceno želeli tisto spremembo Zakona o gozdovih. Pokazalo se je to, da sprememba tistega zakona pred 5 meseci ni bila premišljena, ni bila preverjena v praksi. Praksa je zrušila teorijo iz pisarn Ministrstva za kmetijstvo in okolje. Tisti, ki so zakon pripravljali, so padli na celi črti. Praksa je pokazala, da je zakon slab. Po mojem mnenju po nepotrebnem komplicirate in spet komplicirate s pripravo nove novele. Ponovno se vzpostavljajo neke listine, ponovno se nekaj želi, kar se bo najbrž v praksi – ne vem, morda ste tokrat preverili – spet pokazalo kot nedomišljeno. Vi oziroma ministrstvo je izhajalo iz predpostavke, da so vsi, ki se ukvarjajo z gozdovi, barabe, da so lopovi. To veje iz predloga zakona, ki smo ga pred petimi meseci sprejeli. Kazni so enormne. Neke administrativne zadeve se vzpostavljajo, ki na koncu pripeljejo do tega, da so vas začeli tisti, ki se z gozdovi ukvarjajo, goljufati. Omogočili ste jim goljufanje na nek način, ker ni bilo domišljeno. Slovenski narod je skrben in pošten, sploh če govorimo o podeželju. Drugače bi že vse zapravili, pa niso, skrbno gospodarijo in ohranjajo kmetijsko krajino pri življenju. Iz tega je treba izhajati, ko se pripravlja novela zakona, pa najsibo s področja kmetijstva, najsibo s področja gozdarstva, ali katerekoli druge sfere. Gozdarstvo ter delo na kmetijah je delo običajnih, preprostih ljudi, katerim je potrebno predpisati enostavna pravila in jih ne obremenjevati z raznimi evidencami in enormno visokimi kaznimi. Jaz imam občutek, kot da želite z ogromnimi kaznimi, ki ste jih predlagali pred 5 meseci, preusmeriti bremena od dejanskih lopovov na namišljene lopove. Takrat ste na pamet govorili o milijonih kubičnih metrov pokradenega lesa, na pamet, nihče nima tega podatka in tudi vi ga nimate. S tem ste samo strašili in na nek način argumentirali svojo nemoč, ki ste jo pred 5 meseci uveljavili z zakonom. In s temi visokimi kaznimi se obnašate, kot da je na podeželju največ kriminala. Pa ga ni! Največ kriminala je v bankah, največ kriminala je v mestih, tukaj pa ta vlada ne posega nič. In te nesorazmerno visoke kazni so pripeljale do tega, da iščete denar tam, kjer ljudje garajo, delo v gozdu je garanje. Kdor je kdaj to poskusil, ve, kaj to pomeni. In odločili ste se, da boste tiste ljudi najbolj kaznovali, in to ne kar nekoga – lastnike gozdov. Govorite o tem, da se iz slovenskih gozdov ogromno lesa odpelje na črno. Najbolj ste obremenili lastnike gozdov, koncesionarje ste pustili pri miru, koncesionarjem ta trenutek ni potrebno nobene listine o prevozu, nobene prevoznice, nič, nič ni treba. V Slovenski demokratski stranki predlagamo, da zadeve poenostavimo. Ta predlog zakona je čista poenostavitev, katero nekatere stranke v koaliciji vedno zagovarjate – odpravljanje administrativnih ovir, poenostavitve. Tokrat pa pravite, da zakona ne boste podprli, ne vem, ne razumem. Jaz novega zakona, ki ga pripravlja vlada, ne poznam, ampak po informacijah, ki sem jih dobil in o katerih bom v nadaljevanju še govoril, se mi zdi, da ne gre ravno za čiste poenostavitve. O tem potem kasneje. Želeli smo poenostaviti, hkrati zagotoviti racionalen nadzor nad sleditvijo prometa z gozdno lesnimi asortimenti in s tem tudi olajšati nadzor nad preprečevanjem dajanja lesa nezakonitega izvora na trg. Iz terena smo mi dobili informacije, kaj se dogaja, iz terena – ne iz pisarn Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in okolje. Predstavljajte si prevoz lesa s kamionom, inšpektor ga ustavi, preveri voznika, prevoznika, kdo je lastnik lesa, predvidevam, da je postopek takšen. In zdaj se sprašujem, zakaj je prevoznik kriv, da mora imeti prevoznico, ker on samo prevaža, nič drugega, ni lastnik lesa. OK. Inšpektor ga vpraša, imate prevoznico, ima. Potem je najbrž treba izvedeti, od koga je kupil ta les. Kupil ga je na kamionski cesti. Na to smo opozarjali že pri prvi obravnavi zakona. Kupil ga je na prevozni cesti. Torej prevoznice ne potrebuje, ki ste jo vi uvedli pred 5 meseci. In mi zadevo s tem predlogom zakona poenostavljamo. Zakon se je v praksi izkazal kot čista neumnost. Pred 5 meseci je tudi minister Židan povedal, da bodo pripravili na ministrstvu oziroma boste pripravili na ministrstvu novelo zakona, ki bo te stvari urejal. Torej 4 mesece veste, kaj se dogaja, da se les odkupuje na kamionski cesti, da se goljufa, veste, pa niste nič naredili. Šele zdaj, ko smo mi vložili novelo zakona, ste pa začeli govoriti o tem, kako bi bilo dobro oziroma da boste pripravili vi novelo. Mi je ne poznamo, mi je ne poznamo. Izpolnjenja je bila prevoznica na lastnika, naredil je svojo dobavnico, potem je pa treba ugotoviti, ali je ta les državni ali privat. Če je državni les, potem potrebuje po zdaj veljavnem zakonu le dobavnico. Ali je to v redu, če je rešitev takšna, kot je? Če pa je privat, torej lastnik gozda, lastnik pa mora imeti prevoznico, na to opozarjajo s terena. In kaj mi naredimo? Mi tukaj zadeve poenotimo. Tudi tisti, ki sekajo v državnih gozdovih - koncesionarji, posvečeni – posvečeni bi morali imeti neko listino. Mi ne govorimo več o prevoznicah, pač pa o listini o prevozu. Tudi po predlogu, kot je meni prišlo na uho, naj bi še vedno novela zakona govorila o tem, da ne bo poenotenja, da bodo še vedno za gozdove v državni lasti, za koncesionarje drugačna pravila, da prevoznica ne bo potrebna. Rekli boste, saj državni gozdovi imajo ploščice gor, najbrž drži. Zdaj ima tudi že marsikateri zasebni lastnik ploščico na hlodovini. Ampak ne glede na to jaz mislim, da bi bilo treba tukaj poenotiti in iti v smeri, kot je primerljivo v ostalih evropskih državah. Pred zakonom moramo biti vsi enaki, ne glede na to, ali je to privatna lastnina ali državna lastnina. Ni važno. Zdaj se sprašujemo, kaj se zgodi, če lastnik naroči cepljena drva oziroma prevaža cepljena drva. Upam, da mi boste odgovorili. Ali potrebuje prevoznico za cepljena drva? Seveda jo potrebuje po tem zakonu. Ampak dejstvo je, da na prevoznici, na obrazcu, najbrž ste ga videli, saj ste ga vi pripravljali, je govora samo o hlodovini. Ali bo inšpektor sešteval kose in jih obravnaval v neke kubature? Neumnost je bila tisti zakon pred 5 meseci in mi ga poenostavljamo. Poenostavljamo ga. Kaj mi želimo? Ni dodatnih administrativnih stroškov za lastnike, ni jih. Mi jih ukinjamo. V njihovi dobavnici je vpisana obvezna vsebina. Gremo na enakost pred zakonom, da za vse velja enako. In zadnja stvar – ta zakon je primerljiv z Evropo, primerljiv je z ureditvami po drugih državah. Tam se ne izdaja nobenih posebnih listin za prevoz lesa. Tisto, kar se nam zdi pravzaprav najbolj pomembno, kar mi predlagamo – listina o prevozu ni potrebna takrat za gozdno lesne asortimente, pridobljene iz gozdov v lasti fizičnih oseb, ki so naloženi na prevozno sredstvo ali pri prevozu, če so namenjeni za lastno uporabo, in gozdno lesne asortimente prevaža lastnik gozda, njegov zakonec, oseba, s katero živi v zunaj zakonski skupnosti, ali njegov zakoniti dedič do vključno drugega dednega reda. To poenostavljamo, podeželju dajemo kisika, ki ga potrebuje. Zakaj bi moral lastnik imeti neke prevoznice, zakaj, če seka v svojem gozdu, seveda pa mora imeti odkazilo od Zavoda in to je dovolj, če ga ustavi na cesti inšpektor, policaj ali carinik. On pokaže odkazilo, je stvar končana. Zakaj bi ga dodatno obremenjevali še s prevoznicami, to je nepotrebno. In tudi zmanjševanje kazni, o kateri bi v nadaljevanju govoril. Bi se samo še navezal na poslanske skupine, ki ste govorili, kako je sicer potrebna sprememba, ampak predloga Slovenske demokratske stranke pa podprli žal ne boste, ker ni dorečeno, da se siva ekonomija s tem ne prepričuje, da je korak nazaj, da je nedorečen, da ni učinkovitih rešitev. Ali morajo biti res vse rešitve zakomplicirane, da so za vas prave? Rešitev mora biti enostavna, sploh pa za ljudi, ki delajo v gozdu, enostavna rešitev. Tiste zakone, tiste uredbe in tista določila bodo ljudje, ki to počnejo, se ukvarjajo z gozdnimi asortimenti, tudi upoštevali. Verjemite, da bodo. In ne govoriti, da ni dorečeno. Dejstvo je, da je poenostavljeno. Poenostavljamo in dajemo kisika podeželju. V nadaljevanju pa še kaj več o kazni. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Nadaljujemo z razpravo in besedo ima mag. Katarina Hočevar. Izvolite.
Hvala za besedo in še enkrat lep pozdrav vsem prisotnim! Jaz ne bom trdila, da je bila zakonska sprememba, s katero smo pred meseci uvedli t. i. prevoznice, ena boljših domislic ministra Židana. Vendar bila je iskren poizkus, kako na tem področju narediti red, zajeziti nedovoljeno sečnjo oziroma zagotoviti nadzor v gozdno-lesni verigi. Od kar sem poslanka, na številnih sejah Komisije za nadzor javnih financ, na številnih izrednih sejah Odbora za kmetijstvo je bilo govora o tem. Poročila Računskega sodišča, koliko lesa se odvozi v Avstrijo, koliko je nedovoljenih sečenj in kako ne znamo učinkovito upravljati z lesom. Potem pa nekdo poizkuša nekaj narediti, pa spet ni prav. Jaz kot koalicijska poslanka od svojih ministrov pričakujem, da bodo iskali rešitve ter ne iskali izgovorov v smeri, kako bi stanje pustili takšno, kot je, če številni opozarjajo, da je nekaj narobe. Če imamo pri hrani sledljivost od vil do vilic, potem je najbrž že prav, da imamo tudi v gozdni verigi sledljivost zakonitosti od drevesa do lesnega izdelka oziroma od drevesa do lesene žlice. Res pa je in to je pač treba priznati, da tega cilja nismo dosegli z vladnim predlogom iz julija, žal pa tega cilja ni moč doseči tudi s predlogom, ki ga danes predlagate, oziroma z novelo, ki ste jo vložili v SDS. Če imamo res iskren namen narediti več korakov naprej na tem področju, potem stopimo skupaj. Ker vladni predlog, kolikor je meni znano iz predstavitve v medijih oziroma kar nam je do zdaj minister predstavil, vsebuje več dodelanih rešitev, tudi gozdne takse in tako naprej, kar je pač treba nujno tudi v Zakon o gozdovih vnesti, dajmo tisti vladni predlog, tudi kakšen predlog kolegov iz opozicije na odboru zamandmirati in na tem področju narediti korak naprej. Saj se tudi sama jezim, ali je res takšna znanost narediti en enoten dokument, od začetka do konca te verige. Stroka opozarja, da je temeljni problem v tem, ker se je prevoznica zahtevala samo do prvega kupca. Jaz to tudi od strokovnjakov oziroma ministrstva pričakujem, dajmo pač enoten dokument. Tudi inšpekcija je v poročilu, ko govori o nadzorih, ki jih je opravila v tem obdobju, ko so prevoznice v praksi uveljavljene, če hočejo učinkovito nadzirati, je potrebno imeti en dokument, ko tovornjak ustaviš, da je možen nadzor vse do začetka te verige, da zadevo čim manj kompliciramo. Če jaz zelo poenostavim, bom rekla tako, da je novela iz julija 2013 naredila 2 koraka naprej, ampak malo preveč vstran. Predlog kolegov iz SDS pomeni pa en korak nazaj, preveč v tisto smer, ki smo jo že imeli, pa tudi ni bil nihče z njo zadovoljen. Jaz vašega predloga, spoštovani kolegi, ne bom zavrnila zaradi tega, ker sem koalicijska poslanka – in kot ste nekateri rekli, da je to logično – ampak predvsem zato, ker nima pametne rešitve. Jaz iz vašega predloga ne vidim, da se bo na tem področju naredil red. Bom pa priznala, da me je na en način minister Židan prepričal; ampak tisto, kar je obljubljal, se v praksi ni izkazalo za dobro. To pa priznam. Obljubljam vsem lastnikom gozdov, da bom v naslednjih rešitvah, za katere bom dala glas, bolj previdna in bom pričakovala od predstavnikov ministrstva in tudi od ministra, da bo predstavil rešitve, ki bodo v praksi res pile vodo. Predvsem pa bi prosila tudi to, da smo malo manj populistični in od te prevoznice ne govorimo na veliko, da so zdaj najbolj udarjeni lastniki gozdov, pa o ubogih kmetih in tako naprej. Kmet ima odločbo o sečnji, te prevoznice pa so imele za cilj oziroma naj bi imele, in to bo pač treba narediti, odkriti tiste špekulante, ki so z lesom prekupčevali. S tem pa lastniki gozdov oziroma kmet, ko proda svoj les, nima nič. To je cilj in na tem področju se strinjam, da moramo narediti red. Ampak če bomo samo en drugega obtoževali, sigurno ne bo cilj do tega. Bolj se moramo poslušati in takrat, ko je čas na odborih, kdaj prisluhniti tudi pametnim rešitvam, ne glede na to iz katerega konca oziroma iz katere politične opcije prihajajo. Hvala.
Hvala tudi vam. Kot predlagatelj ima besedo gospod Robert Hrovat, potem pa bo kot redni razpravljavec imel besedo Franc Bogovič. Izvolite, gospod Hrovat.
Hvala za besedo. Če se že pogovarjamo o tem, da je naš zakon nedorečen, ni konsistenten, da ima tisti zakon, ki ga še ne poznamo, več dodelanih rešitev. Pa očitno ga tudi vi še ne poznate, ampak najbrž ga kot koalicijska poslanka, sem prepričan, da ga; ampak tako ste rekli prej. Res me zanima, kaj vas moti pri našem zakonu? Naš zakon omogoča evropsko primerljivo ureditev, kar se tiče sledljivosti lesa, evropsko primerljivo! Tukaj se ne bo nič zabrisalo, tukaj se ne bo nič več dalo goljufati, kot se goljufa zdaj, zagotovo ne. Rekli ste tudi, da gremo nazaj z našim predlogom zakona. Kje gremo nazaj? Nikjer ne gremo nazaj. Gremo naprej, rešujemo stanje, ki ga je povzročila uveljavitev zakona pred 5 meseci, katerega ste koalicijski poslanke in poslanci podprli. O tem govorimo. Ne mi govoriti, da gre naš zakon v nasprotno smer. Omogoča sledljivost, uvajamo sorazmerne kazni. Res me zanima, kaj je tisto, kar je slabše, kot je zdaj? Prav rad bi videl tisti zakon, ki bo, če bo, resnično toliko boljši od našega predloga, da ga boste potem z lahkoto podprli. Prej sem jaz Vladi postavil vprašanje, predstavnikom Vlade, državni sekretarki v zvezi s cepljenim lesom, s prevozi ta trenutek, kako je to rešeno? Kako lahko inšpektorji to nadzirajo? Na kakšen način? Me zanima, če bom dobil odgovore. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Bogovič, potem pa se pripravi gospa Iva Dimic. Glede vašega vprašanja – mnenje je Vlada podala pisno pa tudi ustno stališče je predstavila že v samem uvodnem delu. Če bo ostal čas po končani razpravi, bo možnost dodeliti besedo tudi Vladi, če se bo k temu priglasila. Sicer pa nima najavljenega časa in ji ne morem dati zdaj v sprotni razpravi besedo. Postopkovno. Gospod Hrovat, izvolite.
Če je temu tako, da Vlada sploh ni najavila časa, da bi se pogovorili o rešitvi, torej ste zamahnil tako z roko, mi tega zakona ne bomo odprli, s koalicijo smo dogovorjeni, da bomo ta zakon zavrnili, kljub temu da ima ustrezne rešitve, da gre v pravo smer. Ampak ne, ker je predlagatelj Slovenska demokratska stranka, ga bomo zavrnili. To je nekorektno, jaz se ne spomnim, kdaj ob obravnavi kakršnega koli zakona, ki je bil predlagan s strani poslanskih skupin, vlada ne bi najavila niti minute časa. Niti minute časa za razpravo, kjer bi si lahko izmenjali stališča, kjer bi lahko povedali, kaj bi se dalo izboljšati. To me pa res žalosti, nisem pa bil pozoren, da Vlada ni najavila časa. Hvala lepa, ampak to je zelo slabo, da tega niso naredili. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Franc Bogovič, pripravi se gospa Iva Dimic.
Lep pozdrav, spoštovana sekretarka s sodelavci z ministrstva, kolegice in kolegi! Pred nami je zopet Zakon o gozdovih, ki se spopada s nesrečno prevoznico, če smem temu tako reči. Prevoznica je bila uvedena s ciljem, da se zagotovi sledljivost lesa in da se preprečijo špekulacije. Govora je tudi o izvozu, in sicer najprej prilagajanju direktivam, uredbam evropske skupnosti, po drugi strani pa tudi o urejanju razmer v Republiki Sloveniji. Pri postopku sem sodeloval nekaj časa, tudi v drugi vlogi kot minister za kmetijstvo in okolje, kjer mi je kolega Režonja in še ostali so razlagali te rešitve. Resnično smo se vsi skupaj spraševali že takrat, ali bo prevoznica dosegla svoj cilj, ki ga želimo, in na kakšen način jo urediti, da bo resnično s tem dokumentom narejen določen napredek. Bolj kot je dokument nastajal, težje je bilo iz vsega, kar se je dalo, simulirati in vnaprej predvideti učinke oziroma ugotoviti, da bodo ti cilji, ki so bili zastavljeni, se s samo prevoznico lahko uredili. Pri sprejemanju samega zakona je bilo na koncu tudi že ugotovljeno s strani ministra Židana, da je nekaj narobe. In je dal tisto obljubo pred glasovanjem o vetu v Državnem svetu, da bo zakon deležen spremembe, kar je včeraj tudi Vlada na svoji seji to že tudi v enem delu storila, kot smo zdaj iz medijev razbrali. Ne poznamo, vsaj v opoziciji, vsebine tega zakona, zato zelo težko govorim o tistem zakonu. Mirno pa lahko rečem, da gredo rešitve, ki jih predlagajo kolegi iz SDS, po mojem prepričanju v veliki meri v pravo smer, pa naj začnem pri kaznih. Mislim, da resnično v tej državi v zadnjem času sprejemamo enormno velike kazni, nesorazmerne s škodo oziroma s tem, kaj želimo kaznovati. Tudi te izkušnje, ki jih imamo sedaj z Ustavnim sodiščem pri drugih regulativah, pri davkih in podobno, mislim da nam morajo dati nekaj misliti in moramo biti v tem delu zmerni ter zadržani, ne pa da želimo cel problem rešiti samo s tem, da bomo imeli take kazni, da nekdo lahko, tudi iz nevednosti, propade. V drugem delu, ko kolegi predlagajo to rešitev za fizične osebe, ko njihovi sorodniki vozijo les. Res ne vem, kje je ključen problem. Ne verjamem, da so tukaj kakšne hude težave s takšno rešitvijo, in mislim, da bi morali tem primerom dobro prisluhniti. Kolikor vem, iz medijev bilo zaznati, da je predlog ministra in Vlade, ki je bil sprejet, menda do 6 kubikov lesa naj bi bil prost teh dokumentov. Moram reči, da sem v tem času tudi veliko govoril z gozdarji, ker sem določen lastnik gozdov, sem tudi bil v teh procedurah, tako od izdaje odločbe kakor tudi v nadaljevanju prevoznice v kritičnem času, ko je še niti ni bilo, pa bi že morali biti kaznovan tisti, ki to vozijo, in v nadaljevanju tudi v samih postopkih. Gozdarji, ki so na terenu, opozarjajo, da ta dokument nima praktične vrednosti, da je, kot je bilo že rečeno, birokratska ovira, da je s tem kar nekaj dela. Ne vem, kdo v ozadju šteje te prevoznice, kdo jih sešteva, kdo to kontrolira, če bo kdo to počel. Sicer pa je velik problem, da je to prevoznica samo za en premik in da od tam naprej enostavno ni več sledljivosti. Jaz se bojim, da ne bo zdaj intenca zakonodajalca, da bomo 100 ljudi zaposlili, da bodo ta les sledili. Tudi carinikov bo enkrat zmanjkalo, da bodo vse kontrolirali. In mislim, da je tudi nevarnost, da kakšne nepotrebne birokratske ovire vstavimo v ta sistem, tako za zaposlene v javnem sektorju kakor tudi za lastnike gozdov. Bojim se, da v tistem delu, ko govorimo o rešitvi problemov v gozdarstvu, gremo po tisti poti, kot da bi imeli diagnozo, da je človek zbolel za rakastim obolenjem, mi pa zdravimo z aspirinom. Toliko ima po mojem prevoznica domet v kontekstu ureditve trga, preprečitve izvoza, boljše gospodarjenje z gozdovi. Sam mislim, da smo malo izgubili fokus, s čim se je treba zdaj ukvarjati in kdaj bo na področju gozdarstva in lesnopredelovalne industrije v Sloveniji bolje. Kolikor sem sam uspel to področje, ki ni sicer moje profesionalno, spoznati v tem času, ko sem se z njim ukvarjal, mislim, da imamo mi ključen problem, da v Sloveniji nimamo več lesnopredelovalnih obratov, ki bi slovenski les obdelali, predelali, mu dodali dodano vrednost. In ko pavšalno govorimo o tem, les gre v izvoz, jaz se samo vprašam, kam bi pa šel ta les, če ne bi šel v izvoz. Kam bi lastniki slovenskih gozdov, bodisi državni bodisi privatni, les prodali, če ne bi bilo izvoza, ker se enostavno slovenska lesnopredelovalna industrija ni prilagodila na spremenjene razmere, kot se je na primer kovinskopredelovalna industrija, ki je imela podoben problem na začetku 90. letih ob izgubi trgov. Ko so izdelki zastarali in niso bili več konkurenčni, so se kovinarji preusmerili. V lesnopredelovalni industriji enostavno tega zasuka ni bilo. Drug velik problem, s katerim mislim, da bi se morali vsi ukvarjati bolj kot s prevoznico, je to, kaj bo z državnimi gozdovi po letu 2016, ko se iztečejo koncesije koncesionarjev v slovenskih gozdovih. Lansko leto, ko sem to vlogo ministra za kmetijstvo in okolje odgovorno opravljal, smo že sestavili določene skupine, ki naj bi se s tem ukvarjale. In upam, da ne bo to materija, ki bo prišla v Državni zbor po nujnem postopku. Kako organizirati slovensko gozdarstvo, tudi tisto, ki je odgovorno za razvoj gozdarstva, in tisto, ki upravlja z državnimi gozdovi. Vidimo, da so koncesije, ki so imele 20-letno obdobje, ki se počasi ali pa kar hitro izteka – slabi ali dobri 2 leti je še do tega –, pokazale celo vrsto problemov. To, kar je bilo v osnovi na začetku narejeno, da bi naj tisti, ki delajo v gozdovih, imeli nadaljevanje svojega dela, se je v prvih letih zgodilo, da so se gozdarji prezaposlili v GG-je. Če greste danes gledat strukturo, kdo upravlja, kdo dela v državnih gozdovih, vidimo, da je bore malo teh ljudi, ki so zaposleni pri GG, in zelo veliko kooperantov, da imamo vsa ta leta velike probleme z obračunavanjem koncesnin. In če podrobno pogledamo tudi, kaj so tisti, ki imajo koncesije, v letih konjunkture počeli – vse kaj drugega kot vlagali v lesnopredelovalno industrijo, premalo v gozdarstvo. Imamo tudi med temi lastniki danes nasedle investicije v raznih nepremičninah in podobnih zadevah ter imamo iz tega naslova zelo težko nalogo, da ugotovimo, kako se organizirati, kako iz državnih gozdov dobiti primerno koncesnino, kako iz tega lesa in v verigi čim več zavrteti sredstev, da se bo nekaj naredilo na novih lesnopredelovalnih obratih, da bomo lahko imeli cilj, da bo to realen cilj, ne zgolj lepo izgovorjen, lepo slišan cilj, da bomo več predelali doma, če vemo, da tistih 6, 7 milijonov kubikov, kot bi ga lahko posekali, vemo pa, kakšne so kapacitete domače lesnopredelovalne industrije. Zato se mi zdi v tem času ključen problem, kako bomo v naslednji finančni perspektivi, ali bomo v lesni verigi, ki smo jo lansko leto kot dokument izdelali, uspeli v strateške programe Republike Slovenije, podobno kot smo za perspektivo 2007–2013 umestili turizem, umestiti možnosti, da bomo pomagali shoditi lesnopredelovalni industriji, kajti sama enostavno ne bo shodila. In mislim, da moramo tudi sredstva, ki so za razvoj gospodarstva namenjena v naslednjih letih na tem področju, nameniti v to smer. Mislim, da je treba biti zelo odkrit tudi v tem delu, kar se tiče relacij ključnih akterjev v teh procesih, na eni strani ministrstvo, Direktorat za gozdarstvo, na drugi strani Zavod za gozdove, potem Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov, ki upravlja z državnimi gozdovi, pa tudi stroka, ki ima v tem trenutku, razen tega da lahko daje kvalitetne sugestije in predloge, morda manj vpliva. Mislim, da se je treba resnično zamisliti nad tem, kar se je dogajalo v zadnjem letu oz. letu in pol. Moram reči, da sem bil tudi sam kot minister deležen teh pritiskov v vladi, kako je treba zmanjševati sredstva za gozdarstvu, v enem delu smo sredstva že lansko leto zmanjšali. Tako je lahko del izvirnega greha za pomanjkanje sredstev za gozdarstvo tudi že v Vladi, v kateri sem sam vodil to ministrstvo. S tem, da smo imeli takrat tudi določene pogovore, dogovore, kako naj bi se del teh stroškov tudi s storitvami zaposlenih v gozdovih ter s participacijo pri odločbah delilo z lastniki gozdov. To se v postopkih zaradi nasprotovanja posameznih kolegov v koaliciji ni zgodilo. In letošnje leto je Zavod za gozdove izvisel in kolikor sam poznam te javne institucije, ima eno največjih lukenj v svojem budžetu. To, da se tričetrt leta niste znali dogovoriti med sabo – ministrstvo, Zavod za gozdove – in ste na nek način stregli po glavah, mislim, da ni v čast in v dobro tej stroki. Pa tudi to, da gozdarji niso mogli v najlepših dnevih decembra v slovenske gozdove, ni v ponos, če hočete, niti zdaj odstavljenemu direktorju Zavoda za gozdove, niti vam, ki ste na ministrstvu odgovorni za to zadevo. Mislim, da se to ne bi smelo zgoditi in da bi se morali na tem področju usesti skupaj in delati v dobro gozdarstva, za dobro lesnopredelovalne industrije, ne pa se iti kadrovskih preigravanj. Če je kaj tako narobe, pa se naj po moško pogovori z vsakim in tudi pove, če je treba, da ni primeren za to mesto. Mislim pa, da se je v tem primeru čakalo na nek spodrsljaj, spodrsljaja sta bila lahko pa samo dva – premalo sredstev ali luknja v proračunu samega Zavoda za gozdove, čemur se je uprl ali pa poizkušal sanirati zdaj že odstavljeni direktor; ali pa na drugi strani to, kar se je zdaj zgodilo. Izkoristimo to razpravo danes za to, da bomo izmed rešitev, za katere mislim, da niso slabonamerne, ampak kažejo na resničen problem te nesrečne prevoznice. Dajmo razmisliti, da ne bomo po vzoru marsikaterih primerov res bili stokrat bolj papeški od papeža in delali nekaj zaradi birokracije ter zaradi umetniškega vtisa, zato da vsi na vzven govorimo, kaj smo naredili. Ko pa vprašaš ljudi, ki se ukvarjajo s tem, se nam pa smejijo, da smo jim prinesli kup papirjev, za katere dobro vedo, da jih nihče niti ne kontrolira niti ne spremlja. V lesnopredelovalni industriji ne bomo nič dosegli, razen tega da bomo zopet strokovne ljudi zaposlovali z pisanjem papirjev. Vem, kakšen bo izplen tega zakona. V Slovenski ljudski stranki ga bomo podprli, ker ocenjujemo, da je predlog zakona dobronameren. Verjamem, da ga bo koalicija zavrnila. Upam pa, da bo možno pri zakonu, ki ga bomo zdaj dobili v obdelavo, v proceduro, vgraditi čim več tistih stvari, ki so pozitivne, da bomo resnično gozdarjem dali možnost, da se ukvarjajo z gozdovi, ne z ostalimi stvarmi, ki ne dajejo rezultatov. Predvsem pa še enkrat apel k temu, da pravi čas odpiramo razpravo o tem, o celoviti spremembi Zakona o gozdovih, v kateri bo potrebno urediti te relacije gospodarjenja z državnimi gozdovi, vloga državnih inštitucij. Bodimo,pošteni, sam sem to dobro izkusil in preizkusil, nobenega korektnega in iskrenega sodelovanja ni v tej relaciji. V teh relacijah se je, če smo zelo jasni in odkriti, skozi ti 2 desetletji delovanja tudi prepoznala cela vrsta nekih navez, ki mejijo ali pa so zagotovo lahko mirno okarakterizirane kot določena koruptivna dejanja, ker so te sprege zelo močne. Pri teh spregah lastniki gozdov nimajo absolutno nobene veze. Zelo hitro pa pridemo v verige, ko se povežejo med sabo nosilci koncesij in kakšni podizvajalci ter vezane trgovine od zunaj. V teh zadevah je potrebno z ureditvijo sistema ugotoviti prave točke problemov v gozdarstvu, rešiti to z kvalitetnim, dobrim upravljanjem ter odgovornim delom teh ljudi. Tudi s tem, da se bo nekdo od gozdarjev ukvarjal še kaj več od samega gozdnega reda, mogoče tudi o tem, kako gozdarje povezati med sabo. Kako narediti lastnike gozdov organizirane, da se bodo tudi sami organizirali, kaj naredili na razvoju predelave lesa in s tem bomo probleme rešili. Bojim se, da je prevoznica izlet v prazen prostor, od katerega ne bomo imeli kaj dosti koristi, na drugi strani pa, kot sem že dejal, primerno orodje, da bomo lahko v javnosti govorili, kako se borimo proti korupciji, kako delamo red, efekta pa, jaz se bojim, tako kot so zdaj zastavljene prevoznice, ni. Potreben je temeljit razmislek, do katere mere te zadeve zategovati in kje najti prava zdravila za probleme, ki so na področju gozdarstva in lesnopredelovalne industrije.
Hvala. Besedo ima gospa Iva Dimic, pripravi pa naj se gospod Tomaž Lisec. Izvolite, gospa Dimic.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi. Res je nam vlada koalicija davkov in kazni. V Novi Sloveniji smo vse skozi opozarjali, da je Zakon o gozdovih slab in nepremišljen, hoteli smo ga popraviti. In kot zdaj vse skupaj kaže, smo imeli v Poslanski skupini Nove Slovenije najbolj prav, ker smo želeli z amandmajem, ki smo ga dali na prvotni zakon, urediti trg z lesom in tudi odgovornost na tem področju. Predlagali smo, naj se najprej prevoznico uvede za vse poseke iz državnih gozdov, potem bi se videlo, če je zadeva dobro zastavljena, bi se kasneje tudi lahko preneslo na privat gozdove oziroma na lastnike privatnih gozdov. Seveda kot vsak amandma opozicije, tudi tega koalicija ni sprejela. Čeprav zdaj vidimo, da je bilo pravilno razmišljanje naše poslanske skupine, ker glede na vse skupaj, kar se je potem zgodilo, da so prevoznice niso bile natisnjene, da jih ljudje sploh niso mogli dobiti, policija in inšpektorji pa so že nadzirali izvoz lesa iz gozdov, sečnjo, se je pokazalo, da smo šli v zadeve, na katere nismo bili vnaprej pripravljeni. Sama prihajam iz gospodarstva in vam lahko zatrdim, da se kaj takšnega v gospodarstvu ne dogaja. To se lahko dogaja samo v javnih službah, v javni upravi, na ministrstvih in vse to naši ljudje gledajo, naši državljani to spremljajo. Najhujša je bila včerajšnja novica, kar precej odzivov je bilo, da naj bi celo tiskanje prevoznic plačevali lastniki gozdov, če lahko rečem, mogoče bom včasih uporabila izraz kmetje. Mislim, da je to še en korak v globljo skrajnost. Kaj bo sledilo? Da bomo mogli plačati izpis računa na tik-tak blagajnah v trgovskih centrih, ker smo malo več kupili, pa bomo še malo več plačali za papir. Mislim, da to ni prava rešitev in da je vse to obremenjevanje kmeta, lastnikov gozdov s temi prevoznicami šlo izpod nadzora, če lahko rečem. Pričakovala sem ob tistem prvem zapletu v jesenskih dneh, da prevoznic ni bilo, da so vsi spraševali, kakšne so vendar prevoznice. Najbolj žalostno je, da še revirni gozdarji niso vedeli, kakšne prevoznice bodo. Še septembra jih niso imeli fizično v roki, da bi jih lahko dali zraven odkazila lesa. Vse to povzroča preveč administracije in premalo dela na terenu. Mislim, da gozdarji in vsi strokovni delavci v kmetijstvu – na to sem že opozarjala na Odboru za kmetijstvo, tudi Kmetijsko-gozdarsko zbornico sem opozorila – da so ti ljudje, tudi gozdarji preveč dragoceni za nas in da jih ne smemo obremenjevati s papirologijo in da je njihovo znanje zelo pomembno. Tako pa se oni ukvarjajo z birokracijo, z vnašanjem podatkov v sistem, namesto da bi delali in pomagali lastnikom gozdov pri pogozdovanju, pri čiščenju gozdov. To je nepotrebno delo. Bojim se, da z vsemi takimi zadevami, tudi s tem, kar je bilo v zadnjih dneh po medijih, da gozdarji ne morejo iti na teren. V tem času, ko je suho zunaj, ko potekajo največje sečnje gozdov in čiščenja, da nimajo za barvo in za bencin. Jaz razmišljam, da je to mogoče samo še en korak k diskreditaciji poklica gozdarja. Namesto da bi se vsi zavedali, kako pomemben je ta člen v tej verigi, se s takim načinom, da se jim ne da dovolj finančnih sredstev, da opravljajo svoje delo, svoje poslanstvo – ker to je poslanstvo, kar oni delajo za naše prihodnje rodove – da se jih na ta način diskreditira. Najhujša novica je pa ta, da potem, ko se zamenja direktorja Zavoda za gozdove, pa je kar naenkrat denar. V treh, štirih dneh je pa spet denar in spet na teren. Potem se obtoži, da je bilo delo malomarno. Jaz mislim, da smo mi izgubili zdravo pamet, orientacijo. Rada bi še rekla glede koncesionarjev in glede koncesnin. Imamo veliko, kar nekaj državnih gozdov, ki imajo podpisano dolgoletno pogodbo glede koncesnin. In vsi smo rekli, treba je tam nekaj narediti in se ni dalo koncesnin dvigniti. Ravno te dni smo obravnavali Zakon o rudarstvu, kjer sem zasledila, da se je vmes spremenila koncesnina. Ne vem, kaj se lahko na enem zakonu, pri določenem segmentu lahko spreminja koncesnina, pri gozdovih se pa ne more. To mi res ni jasno. In tudi prej je gospa Hočevarjeva govorila. Ko smo imeli obravnavo glede Zakona o gozdovih v prvi polovici leta na odboru – pa je sedaj ni notri, saj mi bo lahko še enkrat povedala svoje, če bo čutila to potrebo – sem opozorila in predstavila naš amandma, je bil odgovor, da moramo biti vsi enaki pred zakonom. Jaz nisem nikoli imela občutka, da nismo enaki pred zakonom, dokler se ni pojavila ta velika luknja v bančnem sektorju, ker smo videli, kako so nekateri dobivali kredite. Potem iz tega najbolj vidim, da nismo vsi enaki pred zakonom. Dotaknila bi se inšpekcijskih služb. Jaz mislim, da je srž vsega tega tudi nekoliko nedelovanje pristojnih organov v državi. Tudi to sem že povedala na Odboru za kmetijstvo in okolje, iz poročila je bilo zaslediti, kolikšno število je bilo nekih odkazanih nadzorov inšpekcijskih služb. Če se ne motim, so se ti nadzori vrteli okoli številke 35 in so bili v glavnem nadzori nad številom nabranih gob, nad pravilno oziroma nepravilno pašo na visokogorskih kmetijah in nad košnjo. Jaz sem pričakovala, da bo bolj podrobno poročilo nad sečnjo v državnih gozdovih. Zato sem tudi rekla, ker gozdarji niso mogli na teren, ker niso imeli denarja za prevoz in za barvo. So nas vsi opozarjali, da je bilo to ponovno narejeno zato, da so lahko sekali na črno v državnih gozdovih. Mene zanima naslednje poročilo inšpekcijske službe, če so sploh opravili pregled nad tem v tem času, ko je bila ta praznina, in kakšni bodo učinki, kakšne bodo sankcije za tiste, ki so kršili. Premalo je teh nadzorov, premalo je mogoče tudi sodelovanja med Zavodom za gozdove in Skladom kmetijskih zemljišč. Ko je predstavnik Zavoda za gozdove opazil črno sečnjo v državnem gozdu, je obvestil pristojne, ker je to pristojnost Sklada kmetijskih zemljišč, da se je tam zgodila črna sečnja. Po 2 mesecih je bil šele opravljen nadzor na terenu, že ko je zapadel sneg in ko se že ni več videlo, kaj se dogaja. Več je potrebno, prepričana sem, da je več potrebno vložiti v takšne nadzore, v sodelovanje služb znotraj ministrstva; ne pa da se kontrolira tistega ubogega kmeta, ki bo šel s prikolico v gozd po drva, pa čeprav je že malo prepozno, ker morajo biti drva za naslednjo kurilno sezono vsaj eno leto prej, da imamo suha. Rada bi poudarila, da bomo popravek zakona, ki ga predlaga Poslanska skupina SDS, v Poslanski skupini Nove Slovenije podprli, ker je to en korak k temu, da se razbremeni birokracije tako delavcev v Zavodu za gozdove kot tudi lastnikov gozdov oziroma kmetov. In še enkrat – nam res vlada koalicija davkov in kazni? Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Tomaž Lisec. Pripravi naj se mag. Jana Jenko. Gospod Lisec, izvolite.
Predsednik, hvala za besedo. Predstavniki ministrstva, kolegi, kolegice! Danes govorimo o Zakonu o gozdovih, kjer pa je ključna tema vprašanje prevoznic in poleg njih tudi globe, ki se tičejo teh prevoznic. Namen nas v SDS kot predlagateljev je to, da rešujemo neživljenjski zakon, na kar smo skupaj s kolegi iz Nove Slovenije tudi s pomočjo amandmajev skušali dokazovati že pri pripravi in obdelavi sedaj veljavnega zakona. Ampak koalicijska večina je trmasto vztrajala na svojem, rekla je, kako bo to neka zgodba o uspehu, ampak včerajšnja izjava vlade, da je vložila nov zakon v proceduro, pa kaže, da ta vlada oziroma to ministrstvo na tem področju tava. Žalostno dejstvo je, da na podlagi veljavnega zakona najslabše odnese majhen oziroma nek povprečen slovenski kmet. V SDS nimamo problema s tem, da mora biti sledljivost na tem področju, da mora biti red na tem področju, ampak ceno zasledovanja tega cilja pa ne smejo plačevati tisti povprečni kmetje in gozdarji, ki si na primer na leto pripravijo kurjavo za svojo družino. Skratka, dober namen; ampak očitno bo Vlada temu zgolj prisluhnila, kar kaže tudi odgovor predsednika Državnega zbora, da si vlada ni vzela niti 5 minut časa, da bi na naša vprašanja odgovorila, tako da se že na temu mestu vladi zahvaljujem za vse neizrečene odgovore. Naš zakon je tudi evropsko primerljiv. To ne izhaja iz tega, kar smo mi pokazali v prikazu ureditve v drugih državah, ampak tudi to, kar zahteva evropska direktiva. Ampak ta vlada je bila bolj papeška od papeža in je dala prevoznice nesorazmerno, še več, še bolj nesorazmerne so tudi globe, ki se tega dotikajo. Takšno delovanje vlade na tem področju in tudi današnje mnenje državne sekretarke kaže, da v Sloveniji nimamo resnega koncepta, kaj storiti z lesnopredelovalno industrijo v Sloveniji oziroma kako upravljati slovenske gozdove, pa naj si bodo v lasti posameznikov ali pravnih oseb. Skratka, nobenega koncepta, zato pa tudi pridejo izpod peres ministrstev takšni zakoni, ki se čez pol leta že popravljajo, ker sami ugotovijo, da so napisali neživljenjski in nesistemski zakon. Prejšnji teden smo imeli v Posavju zelo močen posvet, kjer smo se pripravljali na evropsko perspektivo 2014–2020. V Posavju je les in s tem povezano je tudi industrija zelo močno zastopana. Ko smo se odločali, kaj in kako naprej oziroma kaj v teh naslednjih 6 letih storiti, je bilo največkrat slišano med vsemi razpravljavci, kakšen pa bo posluh države za našo pobudo. In očitno bo, da bo država za takšne dobre pobude gluha, čeprav bi lahko to ministrstvo in ta vlada lahko le pogledala čez mejo v Avstrijo in videla, kaj so dobri koncepti reševanja predelovalne industrije in učinkovitega upravljanja z gozdom. Z današnjim predlogom zakona bodo lastniki gozdov, ki bi uporabljali lesno gozdne asortimente za lastno proizvodnjo oziroma za lastno obdelavo, razbremenjeni tako nekih kazni kot tudi neke birokracije. Ampak žalostno je, da ravno ta koalicija, ki so je polna usta, kako je potrebno slovenskega državljana razbremeniti, tako ali drugače, z lahkoto stisne tipko proti takšnemu zakonu, ki ravno takšne mehanizme uvaja. Izvaja se lov na čarovnice, koncesionarji pa so tako že prej imeli možnosti in tudi baje po novem predlogu zakona bodo dobili možnost, da bodo s tistim milijonom kubikov lesa, ki naj bi bil nezakonitega izvora, lahko še isto delali. Tisti lastnik, naj mu bo ime Franci, ki za svojo družino pripravi kurjavo, pa bo lahko trepetal, ali bo doma pri kosilu pozabil prevoznico in ga bodo na terenu čakali inšpektorji in mu njegovo denarnico zelo izpraznili. Kaznuje se, kar je tudi praksa na terenu, majhne ljudi, ki imajo čisto življenjsko, vsakodnevno obdelavo svojih gozdov, velike lastnike pa se izpušča. Še več, v veljavnem zakonu ste vpeljali neko čudno določbo, o kateri smo govorili tudi včeraj pri Zakonu o vinu, kjer se lahko subjektivno kaznujejo v t. i. hitrem postopku. Če je nekemu inšpektorju, nekemu cariniku nekdo všeč, bo lahko dobil najmanjšo kazen, če mu nekdo ni všeč, pa mu lahko na licu mesta da tudi najvišjo kazen. Zelo dvomljiv zakon z zelo dvomljivimi rešitvami, ki ga danes skušamo reševati. Mi smo vam že pri sprejemu veljavnega zakona govorili, kakšne neumnosti so to, kaj je 10 centimetrov debelina lesa, kako je s hlodovino, kako je z razrezanim lesom, da poznamo različne traktorske prikolice, kaj so drevesa v gozdu, kaj zunaj njega, ampak noben naš konkreten predlog in konkretna rešitev ni bila uveljavljena. Polno nedomišljenih ukrepov in tistega glavnega, kar pa je razbremeniti majhnega slovenskega kmeta, ki dela z gozdom, je tukaj pred nami, ampak glede na to, da je predstavnica ministrstva rekla, da so pripravili nov zakon, kjer naj bi se dovolilo odvoz lesa iz gozda do 6 kubičnih metrov za lastno porabo, me resnično zanima, ampak očitno danes ne bom dobil odgovora. Najlepša hvala vladi, da si niste vzeli 5 minut časa. Ali to pomeni, da lahko Franci od ponedeljka do nedelje vsak dan enkrat odpelje 6 kubičnih metrov lesa za lastno porabo iz gozda, ali je to v skladu z odkazilom, ali to velja samo na letni ravni. Skratka, nobenega odgovora in resnično se sprašujem, kje so ti veleumni uradniki na ministrstvu našli 6 kubičnih metrov lesa. Zakaj ne 5, zakaj ne 10, zakaj ne 20? Praksa in življenje je popolnoma različno, samo poglejmo primer kurjave neke povprečne slovenske družine, ki ima svojo lastno stanovanjsko hišo. Pred 20, 30 leti se niso gradile nizkoenergijsko potratne hiše in 10 kubičnih metrov lesa je za marsikatero družino premalo, da bi lahko kurila. Resnično me zanima, kje ste našli številko 6 kubičnih metrov? Očitno je, da mnogi predlogi uradnikov, pa moram reči, da že kar 9 let spremljam to iz druge vrste oziroma v zadnjih 2 letih iz prve vrste, se resnično sprašujem, kaj uradniki na ministrstvih, na področju kmetijstva, okolja in prostora, počnejo. Ali le delujejo iz pisarne, da si zaslužijo svoje plače, ali si le občasno pogledajo kakšen praktičen primer iz prakse, kako življenje poteka. Poslanci, vsaj člani Odbora za kmetijstvo, imamo možnost, da enkrat letno obiščemo sejem v Gornji Radgoni, kjer nas lahko strokovnjaki opozorijo na vse nedodelane rešitve v zakonodaji, ki jih potem še bolj izmaličijo uradniki z raznimi podzakonskimi akti. Ravno včeraj, ko sem se pripravljal na razpravo pri tem zakonu, me je kolega, ki ima sicer zelo majhno površino gozda, vprašal, naj vprašam uradnike na tem ministrstvu, koliko tistih uradnikov, ki govorijo o gozdovih, je imelo sploh že kdaj motorko v roki, da lahko zagovarjajo tako pametne rešitve, ki jih sprejemajo. Pametne po njihovih konceptih, ne po našem. Nočem biti žaljiv do uradnikov, ampak tudi predsednik države je včeraj v enem izmed govorov rekel, da se tudi sam sprašuje, kljub temu da je imel pred par leti možnost to urediti, kaj slovensko uradništvo oziroma uradništvo v državnih institucijah dela. Še sam je rekel, da en dela, dva pa zraven sedita, vprašanje pa je, kaj razmišljajo, če že nekaj slabega delajo. Je pa dejstvo, ki se ga kaže tudi pri razpravi ob današnjem zakonu in pri razpravi tako državne sekretarke in predstavnikov koalicijskih strank, da se zasleduje neka politika, kjer je delo najlažje za vse subjekte, če se slovensko kmetijstvo rine v neke skupne tozde oziroma grozde, naj bodo slovenske kmetije velike, kljub temu da vsi opozarjamo, kakšna je Slovenija po njeni naravni znamenitosti. Imam celo občutek, da gre tukaj za nek preživet ideološki boj, kjer so veliki kmetije, pa tudi tam ne vsi, dobrodošli, majhnega kmeta pa je treba pritiskati, finančno ali z raznimi birokratskimi vatli, in ga lepo utišati. Naj dela, dokler še lahko dela, če pa kaj naredi narobe, je pa itak prvi krivec za vse, kar se dogaja v tej državi. Moje mišljenje je, za razliko od določenih razpravljavcev, da slovenski kmet ni lopov, ampak je priden delavec, kot je priden delavec vsak tisti, ki si zasluži svojo plačo, le da si slovenski kmetje zaslužijo svojo plačo z delom v vinogradih in gozdovih. S tem zakonom sledljivost ostaja, kar je zelo dokazljivo, ampak sledljivost bo lažje za tiste, ki imajo manjše gozdove. Vsi tisti, ki pa hočejo biti bolj zvesti načelu sledljivosti, pa bo lažje, najsi gre za Zavod za gozdove, najsi gre za inšpektorje, najsi gre za carinike ali policiste, da ne bodo lovili tega Francija, ki dela kurjavo za svojo družino, ampak bodo lovili tiste, kot so tudi predstavniki ministrstva že pri veljavnem zakonu rekli, da je njihov namen – to pa je loviti velike kršitelje slovenske zakonodaje. Tudi glede glob oziroma kazni uvajamo rešitve, ki so realne, ki zaustavljajo fetiš te vlade, da morajo biti kazni tako visoke, da sploh nobeden ne bi pomislil, da bi karkoli delal. Vendar ta fetiš plačajo vsi majhni kmetje, ki recimo doma po kosilu pozabijo prevoznico, gredo v gozd, kjer jih lahko inšpektor po hitrem postopku oglobi nenormalno, in je njihovo delo zastonj, ker je pač pozabil. Morda še stavek glede Zavoda za gozdove. Polemiko na tem področju sem spremljal v zadnjih dneh in moram reči, da je minister zelo dobro piarovsko izrabil svoj političen moment. Politično je odstavil bivšega direktorja, s tem pa zasadil svoje nedelo oziroma svoje nedelovanje, kajti več dela in manjša finančna pipica nikakor nobenemu šefu ni pogodu. Namesto da bi minister pokazal nase, je pokazal na direktorja Zavoda za gozdove, sam pa si je pri tem pilatovsko umil roke in si je očitno še zvišal javnomnenjski rating. Argumenti vlade so na trhlih nogah oziroma jih ni, več jih tudi ne bomo slišali, na žalost,. Je pa dejstvo, da je predlog zakona, ki ga menda pripravljate, dokaz, da je bil trenutno veljavni zakon posledica nekega nepremišljenega in nepraktičnega delovanja, kjer se je marsikatero strokovno vprašanje izpustilo, da si je verjetno kdo nabral kakšen populističen glas. Praksa je pokazala in bo še bolj pokazala, kljub vašim obljubam, da boste naredili red na tem področju, da gre naš zakon v pravo smer. Še več, prej je predhodnica oz. članica Državljanske liste rekla, kako gre naš predlog zakona korak nazaj. Ja, če je šel vaš v napačno smer, je prav, da storimo korak nazaj in naredimo nekaj dobrega. In to ta zakon dela, tako na področju sledljivosti, na področju kaznovanja in tudi delovanja vseh inšpekcijskih služb. Še več, zakon ima tudi pozitivne finančne učinke za državni proračun, ampak to tej vladi in tej koaliciji, na žalost, ni neka posebna želja, da bi to uredili. Razlogov, zakaj je treba podpreti ta zakon v prvi obravnavi, je več kot dovolj. Sam ne pristajam na to, da se zakona ne da v nadaljnji proceduri urediti. Tudi zdaj veljavni zakon, ko je prišel v Državni zbor, je imel polno lukenj, samo preberite si mnenje Zakonodajno-pravne službe, pa ste vedno kljub vsem opozorilom šli z glavo skozi zid, tiščali glavo v pesek in zakon sprejeli, zdaj ga pa očitno popravljate. Zdaj imate možnost, da naredite prvi korak k temu, da naredite več reda na področju upravljanja z gozdovi, kjer pa cene ne bo plačal navaden Franci oziroma navaden slovenski kmet, ki se ukvarja tudi z gozdom. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek. Pripravi naj se mag. Ivan Vogrin.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Na mizi imamo Predlog sprememb Zakona o gozdovih, ki naj bi do neke mere normaliziral razmere in popravil škodo, ki jo je povzročil vladni Zakon o gozdovih, ki smo ga sprejeli v začetku poletja. Zakon, ki ga je včeraj vlada že sama tudi spremenila z novim zakonom, je bil t. i. začasni zakon. To zdaj že lahko trdimo, potem ko je Vlada začela ob obrazložitvah različnih zakonov – dva na področju kulture, sem v zadnjem tednu ugotovil –, zavestno govorila, da so le prehodni zakoni, ker bo pripravila stvari bolj kakovostno v nadalje. To je eden od zakonov, ki je služil tudi diskreditaciji parlamenta, kajti ljudje, ki od zunaj gledajo, da vlada sama priznava, da po 6 mesecih prinaša novi zakon, si govorijo, kakšni so ti poslanci, ko neživljenjske stvari sprejemajo. Je pa to ideološki projekt sedanje koalicije, kjer je vedno načrt diskreditirati poslance in parlament, da potem protestirajo pred parlamentom, češ da smo poslanci pri koritu; ne pa pred banko, kjer so okradli milijarde. In ta zakon je bil tipičen takšen, bil je pa namenjen tudi tem dogmatskim ideološkim predsodkom, ki jih ima levica vedno do kmeta. In jih je imela izrazite, kako kriminalizirati kmeta. S temi prevoznicami se je hotelo med nekmečkim prebivalstvom ustvariti vtis, da so kmetje šmuglarji, prevaranti. In ob tem mi, gospe in gospodje, prihaja na misel dobesedno tisto, kar se je dogajalo v prejšnjem sistemu v odnosu do kmeta. Namreč, jaz sem kmečki sin in kar precej gozda je ta kmetija imela. Se spominjam, da sem zadnje leto leta 1963, ko še nismo imeli motorne žage, ko jih še ni bilo, cele počitnice 14 dni z bratom, ki je bil takrat kmet, pozneje je postal ustavni sodnik, sva podirala in žagala z amerikanko, klečala v snegu na juta vreči in za tisti les praktično nismo dobili ničesar, nič. Kmet je bil tlačan fevdalnega lastnika gozdnih gospodarstev, gozdna gospodarstva so bila podaljšana roka Udbe, kajti tam so se bogato napajali iz žuljev kmetov. Kajti če je pa isto smreko potem nekdo hotel kupiti, je pa bila štirikratna cena od tistega, kar je kmet dobil. In kadarkoli so na centralnem komiteju, ki je tu zadaj imel sejo, razpravljali, je bila točka o nadaljnji socialistični preobrazbi vasi. Se spomnim, s kakšnim strahom je oče to poslušal, je rekel: "Kaj so sklenili, kaj bodo zopet nacionalizirali kmetu?" Ker je bilo to vedno prikrito. In zaradi tega za mene sploh ni sprejemljivo, da minister – pa magar je lahko dober človek, pa korekten – prihaja iz stranke, ki ima takšne ideološke usedline v odnosu do kmeta, kajti nujno je prisiljen, da zapade ter podleže tem vzgibom. In to se je zgodilo tudi pri tem zakonu. To kriminaliziranje kmeta – to je podaljševanje teh predsodkov. In sedaj naš zakon vrača to, kolikor se da popraviti, v neke normalne razmere in tudi daje vsem, ki so v tem procesu – tako gozdarjem, neko normalno vlogo. Po samostojnosti, ko je bil takratni Zakon o gozdovih sprejet, smo rekli, da se bodo stvari na evropsko primerljive osnove spustile. Se spomnim, kakšno je bilo vpitje levice takrat, da bo po tistem novem Zakonu o gozdovih, ko je kmet zopet postal lastnik gozda, ker prej je bil fevdalni odvisnik, da bodo kmetje naredili kar goloseke, vse bodo podrli, prodajali, preprodajali. Nič od tega se ni zgodilo, bila je propaganda, da kmetje delajo goloseke, pa jih niso kmetje delali, so tisti, ki so bili koncesionarji ali drugi, in da bo blazno porasla cena lesa. Zgodilo se je obratno. Trg se je sprostil, cena lesa je padla in je postala za uporabnike dosegljiva. Potem se je pa zopet ta birokracija krepila. Sesati kri kmetov je stalno najlažje. Tudi te levičarske vlade so to spoznale, letos z davki na nepremičnine in raznimi drugimi davki, češ kmet bo že zdržal, bo potrpel. Zaradi tega je nujno potrebno danes pustiti ta zakon naprej. Moram reči, da je malo podlo, da je šla vlada sprejemati drug zakon sedaj, ko je vložen zakon, ki se ga da amandmirati in prilagoditi. Dobesedno podlo je to. S tem je sicer priznala napako, da je bil tisti zakon provokacija, da ni imel nobenih sistemskih rešitev v sebi in da je nedelujoč zakon. In ker so se spomladi ukvarjali s tistim, očitno si je birokracija takrat lahko privoščila znotraj ministrstva marsikaj, je v novembru zmanjkalo denarja za odkazovanje lesa za gozdarsko službo. In sedaj so 1 mesec sedeli v pisarnah, vi pa veste, da je z birokracijo podobno kot z vojsko – če nima dela, ji gredo oslarije po glavi. To je večno pravilo in te oslarije bodo zopet plačali kmetje in državljani. Namesto da bi minister razmišljal o racionalizaciji, pozitivnih rešitvah, smo dobili takšen zakon, kot smo ga dobili. Kot sem rekel, so blokirali delo v gozdovih, kajti če bo šel kateri kmet v tem optimalnem vremenu za gozdarska dela za posek lesa podreti kakšno smreko, bo zopet kriminalec, bo tisti, ki je kršil, namesto da bi kmetje tožili državo za oškodovanje. Kajti to jim je prislužila država. In sedaj se Vlada, namesto da bi reševala tiste probleme, ukvarja s popravljanjem lastnega zakona, ki smo ga mi pripravljeni popraviti, ki smo vedno konstruktivni v takšnih situacijah. In tudi tu je konstruktivni predlog na mizi. Ko sem poslušal nekatere poslanske kolege iz koalicije, ki so sicer rekli, da so slutili, da vladni zakon ni dober, da bo imel škodljive posledice, se sprašujem, kako so vam pa sedaj zvijali roke, da zopet podpirate, da bo spet Vlada diktirala in uravnavala tisto, kjer bi lahko rekli samo – mea culpa. Jaz apeliram na vlado in koalicijo, znebite se že enkrat teh komunističnih predsodkov, da je kmet kriminalec, da je razredni sovražnik, ki ga je treba zatreti. To je tako preživelo. Ko je še nadaljnji preblisk – kmeta se da izkoriščati, potrpi – in ga bomo izkoriščali še naprej. Če ne bi tako izrazito delali v preteklih 20 letih – levica, ki ima dominanten vpliv tudi na medije – na rušenju vseh vrednot, ki so bile v slovenskem človeku tako temeljno prisotne, pa nam je uspelo v veliki meri narediti erozijo in zrušiti, potem nobene prevoznice niso potrebne nikdar in nikoli. Kmetje niso goljufali in šmuglali. Udba je imela v vsaki drugi vasi nekoga, ki je lahko vse prodal, šmuglal in prodajal na Hrvaško, pa za uslugo ovajal druge kmete in zbiral podatke. Če ne bi tako izrazito delali na eroziji vrednot, potem si ne bi nikdar izmislili teh nalepk za avtomobile, ko so neka podobna oslarija, kot to. Tu je nekdo še potem za obrazce služil. Sedaj, ko so mnogi nekateri 1 mesec sedeti v pisarnah, se bojim, da so milijone teh obrazcev prefotokopirali, pa so to zopet dodatni stroški. Sedaj bi bilo treba to seveda stran vreči in tako naprej. Napotilo vladi in vladnim poslancem – sprejmite predlog, ga uredimo v teku procedure, Vladi pa naročite, naj se ukvarja s stvarnimi problemi, ne pa dvakrat na leto popravlja lastnih zavajajočih predlogov, kot je bil Zakon o gozdovih. V kmetijstvu dovolj problemov, da se lahko minister z njimi ukvarja in se bi moral ukvarjati. Sedaj pa, ko smo mi pripravili predlog zakona, naj reče svojim poslancem – podprite to, pa vam bomo mi pol odpustili, pol greha. Hvala.
Hvala. Postopkovno, gospod Meh, izvolite.
Predsednik, najprej protestiram in ugotavljam, da gospod Jerovšek večino časa sploh ni govoril, o čemer je bilo govora. Odpiral je politične teme, protestiram proti temu, če je njegova mantra v tem, da je imel težave v svoji zgodovini, je to njegov problem. O tem tukaj ni bilo govora. Govorili smo o tem, da je treba nekaj s prevoznicami narediti, spremeniti zakon. Vse, kar je pa govoril, pa sploh ni bilo govora. Jaz protestiram tudi proti načinu, da uslužbenci na ministrstvu delajo oslarije. Gre za besednjak, ki ne sodi sem na nek način. Protestiram tudi proti temu, da je minister iz stranke, v kateri sem tudi jaz, in da je to tista stranka, ki je zaradi političnih, ideoloških in drugih – torej za sam način gre tukaj. Ni prav, da se tako razpravlja. Govoril je o medijih, o Udbi, komunistih, o komunističnem, kar na nek način ne sodi sem, saj smo zakon sprejeli tukaj. Potem je govoril o nalepkah, kaj imajo nalepke zdaj tukaj kot primer. Namesto da bi govorili o zakonu, o tem, kar bi naj ta zakon tudi popravil, je govoril čisto o vsem drugem. Zaradi tega protestiram.
Torej?
Proceduralno predlagam, da mu vzamete besedo, kadar govori o tistem, kar ne sodi na ta dnevni red. Hvala lepa.
Hvala. Sem spremljal to razpravo in moram priznati, da je imela, tako kot ste rekli, tudi političen naboj. Ker smo v splošni razpravi in da se je možno prijaviti k besedi – in z naše strani ste naslednji razpravljavec, gospod Meh –, je možno to razpravo opraviti na način, kot se dejansko tudi lahko v parlamentu opravi, z izmenjavo konkretnih odgovorov, pojasnil in podobno. Težko bi ocenil, da bi moral prekinjati razpravo, ker gozdovi so resnično pri nas že kar tisočletja. To je eno obdobje, ki se ga zagotovo ne da kar tako izogniti. Dejstvo pa je, kot sem povedal, v razpravi je možno izmenjati stališča in poglede. Če pa se potem poenotimo glede tega, kar bi bilo dobro delati z našimi gozdovi, pa bi bil resnično velik napredek. Upam, da bomo kdaj tudi do tega prišli. Samo odgovarjam glede postopkovnega predloga, da bi moral vzeti besedo, tega resnično tukaj nisem zasledil. Gospod Jerovšek, imate postopkovno.
Spoštovani predsednik, prosim oziroma zahtevam, da kolega Meha ostro opozorite zaradi kršitve poslovnika, ne samo poslovnika. Mene nič ne moti, če je mogoče on znotraj stranke varuh tekovin, nekih revolucij ali česarkoli. To naj bo. Samo da pa tukaj pledira za to in meni grozi, da sem politično razpravljal, ko sem poslanec, in da s tem pledira za restavracijo totalitarnega sistema, da tega poslanci ne bi smeli govoriti. Če je nek zakon iz napačne logike izšel in jaz ne smem na to opozoriti, ker sem kot otrok in kot človek to skozi dal ta teror nad kmeti. Zato ga, prosim, okorite, kaj takega se ne sme več dogajati. Grožnje demokratičnemu sistemu so strogo nedemokratične. Hvala lepa.
Hvala. Tudi vam moram odgovoriti, da ne vidim nobene osnove, da bi gospoda Meha moral opozarjati, ker je podal proceduralni predlog, da vam odvzamem besedo. Sem mu tudi povedal, da nisem našel elementov za to, da vam bi lahko odvzel besedo. In tudi vašega proceduralnega predloga ne morem upoštevati. Besedo, kot sem povedal, bi lahko imel mag. Ivan Vogrin, ga pa trenutno ni v dvorani. Naslednji razpravljavec je gospod Ivan Simčič. Pripravi naj se mag. Štefan Tisel.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovani člani ministrstva, kolegice in kolegi! 15. 7. ste sprejeli zakon za cele 4 glase. In spet smo se priključili direktivi Evropske unije. Koga smo prizadeli? Tukaj je bilo že dosti o tem povedanega. Nov 17.b člen govori o potrebi izvoznic. Državne svetnike je minister prepričal, da bo v septembru za kmete to stvar popravil – iz izvora do svojega prebivališča. Če me ne vara, je 21. decembra sobota. Konec jeseni. In nekdo je predlagal zakon, ker očitno v soboto nimamo seje o tem zakonu. Prihajam iz kraja, ki je jug te države, ki živi od gozda. Ker čakamo birokracijo, uradnike, je narava poskrbela, da je 11. 11. letos neurje pometalo dol približno 30 tisoč kubikov lesa, milijon 200 evrov vrednosti. Zdaj je potrebno imeti sečnjo, je narava poskrbela. Dokumentacijo je treba rešiti. Izvoznico dobiti in urediti gozd. In prvi predlog članom ministrstva je ta, da bi bilo potrebno v strategiji te države urediti in ugotoviti, kje imamo v Sloveniji večje količine gozda, in se izogniti nevšečnostim ob naravnih nesrečah. Ogrevanje na lesno biomaso. Mi pa kupujemo plin, nafto, a hvalimo se z največjim naravnim bogastvom – gozdom. In tisti, ki se s tem ukvarja, takoj hop – danes imamo še nove organe pregona, carinike. To je moj prvi predlog za ministrstvo. Drugo vprašanje ministrstvu ali organom pregona: rezultat, kaj se je zgodilo z izgubo ali utajo milijon kubikov lesa, 27 % deleža le- tega. Nekdo mora nekaj povedati. Ne samo spreminjati zakon na osnovi nekoga. Jaz sem ponosen, da sem s podeželja. Meni je gozd nudil, da sem preživel. Ko so meni delali mediji reklamo, so pred mojo hišo dobili delovne kombinezone na sušilu. Nad določeno okolico Ljubljane so pa mediji prišli pred hišo, pa je nekdo grozil z orožjem. Vzgoja, bonton in kultura, podeželje, mesto. In če se vrnem nazaj na zakon, ljudje v mojem kraju si bodo lahko nekaj evrov pridobili, ker bodo očistili gozd, ker so vredni gospodarji svoje nepremičnine. To odpeljejo še v edino firmo v mojem kraju, ki dela, Lesonit Ilirska Bistrica. Kdo je lastnik? Sosednja Italija. Katere banke nimajo težav? SKB, ki je francoska, Koprska banka, ki je v rokah Italijanov. Žal tako delamo in tako bomo očitno delali tudi z gozdom. In če zaključim – omogočite podeželju, da diha, opomnite ministra, da je jesen mimo in da je treba tem ljudem pomagati in sprostiti birokracijo. Tisti, ki vemo, kaj je biti v gozdu, je to ena velika matra, ampak človek se sprosti, uživa, ne rabi psihoterapevta, ne rabi psihologa, niti psihiatra. Rabi, da se fizično sprosti. Ampak s tem zakonom, prejšnjim, zdaj je popravek predlagan, je lepa priložnost, da daste možnost kmetu, da s svojo lastno porabo preživi. Hvala.
Hvala. Besedo ima mag. Štefan Tisel.
Vsem lep pozdrav! Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovana državna sekretarka s sodelavcema, poslanke in poslanci! Naloga parlamenta je, da sprejema razumljive zakone z manj administriranja in pravične za vse ljudi. In ravno takšen je Predlog novele Zakona o gozdovih, ki ga je vložila Poslanska skupina Slovenske demokratke stranke. Ta novela uvaja listino o prevozu in dobavi gozdno lesnih asortimentov, ki bi zamenjala zdaj veljavna 2 dokumenta – prevoznico in dobavnico. Stvar se poenostavi in omogoča večjo sledljivost oz. popolno sledljivost lesa od gozda do porabnika. To listino naj bi še podrobneje razdelal minister, odgovoren za gospodarstvo, kmetijstvo in okolje, ki bi morda še kaj dodal ob vsem tem, kaj mora ta dokument oz. listina o prevozu in dobavi vsebovati. Seveda je osnovna odločba o poseku dreves, tam so vsi matični podatki o lastniku, kraju, času, prevozniku, komu je namenjena, vrsta lesa, količine in tako naprej. To je vse lepo podrobno tu napisano in to mora imeti s seboj tudi tisti, ki les prevaža. Zakaj mora biti zakon pravičen za vse? Zakon mora veljati tako za privatne lastnike kot tudi za koncesionarje. Koncesionarji so kot svete krave, to smo že danes slišali, in ljudje na podeželju vedo, kako se tam dela. Manjka milijon kubikov lesa, črni posek in to je nekako kar prevaljeno na privatne lastnike. Vprašanje pa je, kako koncesionarji delajo z gozdovi, kako to kontrolirajo, če se v tem zakonu to njih ne tiče. Drugo. Izjema, da ni potrebno tega dokumenta oz. listine, ampak je potrebna samo odločba o poseku dreves, naj bi veljala za lastno porabo lastnikov gozdov. Vemo, da je več kot polovica majhnih kmetov, ki imajo toliko gozda, da ga porabijo za lastne potrebe. Za lastne potrebe pa ne gre samo za kurivo oz. za drva, ampak tudi za vse druge potrebe na kmetiji, ki se rabijo čez vse leto, ali občasno za obnovo poslopij in podobno. Tudi sam sem zrasel na kmetih, z očetom sva veliko še na roke podirala drevesa, zlasti tista suha, ki so bila za drva. Za večja so že takrat dobili motorke in je šlo v glavnem za te progove, ker je bila zimska dejavnost na kmetijah in je kar nekaj denarja to prineslo, kljub temu da cena ni bila velika. Ampak stroški so bili pokriti in tudi kmeti ter lastniki znajo gospodariti s temi gozdovi in so imeli to za hude čase oziroma za neke posebne namene, če so šli v gozd in tam posekali. Tudi s sosedom sta postavila manjšo žago, čisto lastnoročno za te domače potrebe, kajti recimo svinjska štala terja vsako leto nove podne. Kdor ima doma prašiče, ve, da oni vsako leto uničijo tiste podne, in če si kmet doma to sam pripravi, si veliko prišpara. Tako je bilo včasih, zdaj je manj tega, ampak mali kmetje nekako ne bi rabili teh prevoznic, tisti, ki rabijo les za lastno porabo. Kot se je pokazalo, so te prevoznice slabo naletele, samo breme, ne prinašajo pa tistega cilja – večje kontrole nad prometom z lesom. Listina o prevozu in dobavi gozdnih asortimentov bo pomenila sledljivost od gozda do prevoza, do tistih, ki bodo les uporabljali oziroma predelovali. V čem je tukaj poanta? Poanta je v tem, da mora imeti lastnik gozdov shranjeno vse te papirje 5 let. Kot sem rekel, osnova je odločba o poseku, tam je tudi napisana količina poseka, vrsta lesa. Listine o prevozu in dobavi pa se mora ujemati z vsemi temi podatki, to je lahko preverljivo kadar koli v 5 letih in to je zadeva zelo poenostavljena. In kot sem omenil, prav tako bi morali koncesionarji, ki sekajo v državnih gozdovih, imeti enake listine, da se jih lahko nadzira, tako iz gozda, na cesti in kjer koli. Tam gredo kar veliki kubiki in kot sem že omenil, bi morali biti kontrolirani tudi kontrolorji. Žal je praksa pokazala, pa tudi televizijska oddaja je bila zelo dobra takrat iz Šentruperta na Dolenjskem, kaj se je v tej branži dogajalo. Gozd je največje bogastvo Slovenije in še s tem ne znamo delati niti pošteno niti gospodarno. In nič se ni zgodilo, kot je že rekel kolega Simčič, milijon kubikov na črno posekano, nič ni šlo naprej. Na temu področju, kot je naše največje bogastvo, bi moralo biti več reda, več discipline, več poštenosti; ampak ravno to prinaša ta listina, ki jo predlaga naša stranka v noveli zakona, o prevozu in dobavi gozdnih asortimentov. Primerljivo je tudi v drugih sosednih državah, kjer imajo dosti lesa, v Avstriji, Nemčiji in Italiji. Imajo neko podobno listino, iz katere morajo biti jasni vsi podatki, kar se tiče lesa: od kod je, kam je namenjen, kdo je lastnik in tako naprej. Seveda to ne velja oziroma ne bi veljalo za uvožen les, kjer že druga listina oziroma dobavnica to nekako specificira, da to ni potrebno. Kot sem že omenil, so po navadi lastniki gozdov dosti bolj gospodarni in posekajo tisti les, kjer je večja nuja oz. namenjen za drva, slabši les, medtem ko gre za predelavo boljši les. Tisti, ki ima večjo količino lesa, tudi zasebni lastniki morajo imeti te listine o prevozu in dobavi, če gre za to tržno blago. Ker vemo, da naš predlog zakona ne bo potrjen, predlagamo ministru, da vključi vse tiste dobre lastnosti našega predloga, ki bo vso zadevo poenostavil, napravil bolj pravično za vse deležnike, tako za privatne lastnike kot za koncesionarje. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo bi lahko dobil gospod Borut Ambrožič, trenutno ga ni v dvorani, zato je naslednji razpravljavec gospod Jože Tanko. Gospod Tanko, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi! To, kar počnemo sedaj pri obravnavi tega zakona, je na nek način nesprejemljivo, vsaj kar zadeva tisti del, ki se nanaša na Vlado. Ne samo, da je minister Židan obljubil, da bo septembra predlagal novelo zakona, kjer bo odpravil vse anomalije, in tega ni storil. Tudi sedaj, ko smo mi predlagali novelo zakona, si je vlada pač dovolila, da niti ni najavila časa za to, da bi odgovarjala razpravljavcem. To je na nek način nedopustno, kar se dogaja v Državnem zboru. Opravljamo splošno razpravo o primernosti zakona in 3 vladni predstavniki sedijo tukaj. Štiri ure in pol in še več smo imeli najave časa. So si dovolili, da tu sedijo in ne razpravljajo. Predsednik, rad bi opozoril predstavnike Vlade, da lahko to točko na seji namesto tukaj gledajo po televiziji na TV3 programu. 15 minut po zaključku te seje bo na razpolago celoten magnetogram in si lahko ves opomnik tudi izpišejo na delovnem mestu. Tak pristop, ko se ignorira Državni zbor, in 3 predstavniki, ki niso niti slabo plačani, sedijo tukaj in nočejo, ne morejo, ne smejo razpravljati, je povsem neprimeren. Drugo, na kar je treba na nek način opozoriti, je to, da imamo težave v tej državi, kar zadeva odnos določenega dela oz. določenega profila politike do podeželja. Zakon o gozdovih je samo eden izmed tistih zakonov, ki ne bodo prispevali k ohranitvi poseljenosti podeželja, ki ne bodo pripomogli k izboljšavi samooskrbe Republike Slovenije s prehrano in tako naprej. Je pač samo zakon, ki poslabšuje pogoje dela in pogoje življenja tistih, ki imajo kmetijsko zemljo, ki imajo gozdove. Rad bi vas opozoril, da smo v preteklosti že sprejeli nekaj zakonov, ki so izrazito poslabšali pogoje bivanja na podeželju. Ukinili ste državne pokojnine za kmete, z Zakonom o graditvi objektov ste ukini ali poslabšali pogoje za gradnjo objektov na podeželju, bistveno ste omejili zadeve s prostorskim načrtovanjem, poslabšali ste samopomoč oziroma t. i. malo delo. S tem zakonom, ki ga imamo pred seboj, poskušamo popraviti tiste najhujše deviacije, ki ste jih storili na področju gozdarstva. Zelo problematično je, da država poskuša na nek način vzpostaviti absoluten nadzor nad upravljanjem v zasebnih gozdovih. Istočasno pa se odpoveduje nadzoru nad svojim lastnim premoženjem. Država je podelila koncesije za upravljanje z državnimi gozdovi in ne predpisuje enakih kriterijev, enakih meril nadzora nad upravljanjem z lastnim premoženjem kot z zasebnim premoženjem. Ali se vam to zdi normalno? Veljajo drugačni dokumenti in drug pristop. Tu obravnavate kmete kot tiste, ki so eni najhujših prekrškarjev v tej državi. Kazni, ki jih predpisujete, pa naj bo pri Zakonu o gozdovih ali pri Zakonu o vinu, če se vrnem na tisto, kar smo obravnavali včeraj, so nesorazmerne, neprimerne. Za niti enega bančnega uradnika ne veljajo tako strogi kriteriji in tako visoke kazni kot za nekoga, ki obdeluje svoje lastno premoženje, svojo lastno zemljo, pa naj bo to gozdarska ali kmetijska, naj bo to živinoreja ali vinograd. Ali lahko Ministrstvo za kmetijstvo pripravi pregled sorazmernosti kazni recimo za kmetijski del, pa za nek drug del? Če bi to uradništvo na ministrstvu in minister obvladali, potem bi to naredili in bi tudi predpisali sorazmerne kazni. Tu za neke bagatelne prekrške, ki se recimo zgodijo pri čebelarjenju, ki se bodo zgodili pri delu z lastnim premoženjem v gozdu, ki se bodo zgodili pri ne vem čem še na podeželju, veljajo enormne kazni, nekajkrat presegajo vrednost tistega, pri čemer se je zgodila napaka ali spodrsljaj. Nekajkrat, desetkrat, stokrat v nekaterih primerih! In samo sprašujem, ali se je zato vlada odpovedala razpravi pri tem zakonu? Ali zato pravzaprav minister in Vlada nasploh pri svojih temah absentira te zadeve? Ni ministrov na razpravi, ne na odboru, ne na sejah, samo takrat, kadar je kakšna interpelacija, se vlada zbere v Državnem zboru. In to je problem, s katerim se ta trenutek srečujemo. Tudi to, da se koalicijski predstavniki sklicujete na nekaj, česar ni, je neke vrste paradoks in čudna obramba nečesa, kar smo predlagali. Spomnim se nekoliko nazaj mandata Pahorjeve vlade, ko smo predlagali spremembo Zakona o kmetijskih zemljiščih. Takrat smo predlagali rešitev, ki je sicer uveljavljena, se pravi dvotretjinsko soglasje lastnikov kmetijskih zemljišč za kmetijske operacije. Leto dni je trajalo, da se je ta zakon, ki smo ga sicer nekajkrat vložili, blokiralo in je potem prišla vlada z identično rešitvijo. Izgubili smo leto dni takrat. V tem primeru ali v primeru drugih kmetijskih produktov se bo najbrž dogajalo podobno, zelo podobno. Če ste takrat celovit Zakon o gozdovih, kolegi poslanci Državnega zbora iz koalicije, sprejeli po letu, zakaj potem prihaja vlada spet s celovitim popravkom po nekaj mesecih? Vsi tisti, ki ste takrat tako celovito glasovali za podporo vladnemu predlogu, sedaj celovito nasprotujete našemu predlogu in boste spet podprli celovit vladni predlog, ki ga bomo enkrat dočakali v nadaljnjih mesecih. Kako to razumeti? Kako to razumeti drugače kot provokacijo in a priori negativne odločitve proti predlogom, ki jih predlagamo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke. Za take odločitve, za take izjave, za taka ravnanja je potrebna posebna korajža. Ampak je treba tudi ugotoviti, da z vsakim dnem, ko sprejemate take a priori odločitve proti predlogom, ki jih predlagamo poslanci Slovenske demokratske stranke, nastajajo tudi določeni stroški in problemi za tiste, na katere se te stvari nanašajo. Zakaj je potrebna kolektivna podpora slabim rešitvam? Zakon o gozdovih, ki ste ga sprejeli poleti, ni edina slaba rešitev s področja kmetijstva. Tudi včerajšnji Zakon o vinu bo naslednji korak slabe odločitve. Če se tako radi izgovarjate na sledljivost in primere tuje prakse, potem bi bilo najbrž dobro, če bi to sliko od gozda do končnega izdelka v gozdarsko-lesni verigi posneli po kakšni uspešni državi. Recimo Avstrija je na tem primeru uspešna država. Zakaj te celovite sheme, slike in poti ne presnamemo v slovenski zakonodajni oziroma pravni red? Zakaj postavljamo slovenskega lastnika gozda v slabši položaj kot Avstrijci avstrijskega. Zakaj je pri nas kazen za identično dejanje trikrat, štirikrat, petkrat višja kot v Avstriji, zna kdo razložiti utemeljenost teh razlogov. V razpravah, kolegi, operirate s podatki, ki jih ni. Nekdo je vrgel floskulo o milijonih – milijon kubikov črnega poseka, ne da bi za to imel 1 sam dokument, 1 samo ekspertizo narejeno. Kako lahko tako na lahko operirate s temi podatki. To je zloraba parlamentarne govornice, ker se zavestno operira s slabimi, nepravilnimi podatki in ciljno degradira jeklenega slovenskega kmeta. Ciljno in namensko, da se ustvarja podlaga za nadaljevanja revolucije z drugimi sredstvi na tem področju. Ta država je v zgodovini. Tudi po vojni je sprejela vrsto slabih ukrepov, če gremo še pogledati na predhodnico. Tako imenovani zemljiški maksimum je eden takih neumnosti, ki so bile sprejete in razlastitve kulakov. Kaj smo s tem naredili – smo izboljšali samooskrbo ali smo jo sesuli? Temelj za poslovanje v kmetijstvu za mlade kmete je prag ekonomskega minimuma, da sploh lahko nekdo spodobno živi in preživi s tistim, kar ima, ne pa zemljiški maksimum. In še vrsto takih kozlarij se je v tej državi sprejelo. Žal vse to, kar predlagate sedaj, minister Židan je očitno zelo zverziran, je samo nadaljevanje istih problemov in napak preteklosti z drugimi, na drug način in na drugih področjih. Zdaj so, zdaj ste pogruntali, da morajo biti kazni izjemno visoke, za 1 kubik nepravilno beleženega ali naloženega lesa pomeni 3 tisoč, 5 tisoč, 7 tisoč evrov; isti kubik je vreden 20 ali 30 evrov, odvisno, za kateri asortiment gre. Če bi bil najboljši les, državna sekretarka, je to 200 evrov, furnirski hlod, če govorimo o smreki, jelki ali bukvi. V čem je cilj tako enormnih kazni, zakaj se predpisuje tako velika kazen in dopušča prevoz samo polovice prikolice za lastno porabo; če je več, mora biti že drug dokument. Kje boste zagotovili ekonomiko v kmetijstvu in upravljanju z lastnim gozdom. To je sabotaža, kar predlagate. Vse te rešitve, ki jih predlagate pri teh rešitvah na področju kmetijstva, so sabotaža. Ciljno uničevanje ekonomike na podeželju. Pri kmetijski proizvodnji, pri vinski proizvodnji, kjerkoli drugje. Namesto da bi izkoristili svoje ekonomske prednosti in potenciale, nastavljate ovire, dvigujete kazni in suspendirate tiste, ki bi lahko bili aktivni proizvajalci na kmetijski zemlji. To je suspenz. Kako bomo mi zastavili gozdno-lesno verigo, če na vsakem koraku naredite blokado in enormno kazen. Ali to počnejo Avstrijci, recimo na področju kmetijstva ali druge kmetijske predelave – velik dvom. Zagotovo tako nenormalnih kriterijev in nenormalnih zakonov ne predpisujejo, kot se producirajo v tej državi in v mandatih, ko s kmetijstvom upravljajo tisti, ki so sovražni do kmetijstva. Tu lahko govorimo o sovražnem pristopu do kmetijstva [[…]]
Gospod Tanko, tukaj vas pa moram opozoriti na to, da uporabljate povsem neustrezen izraz, smo v splošni razpravi. Če pa izražate za delo ministra, da je sovražen, potem pričakujem z vaše strani resnično opravičilo, kajti izrazi, ki jih uporabljate, ne sodijo niti v dvorano niti v ta okvir delovanja, ki ga opravlja minister.
Spoštovani predsednik, predlagam, da prekinemo sejo, da odredimo vladi čas za razpravo in da se pogovorimo o rešitvah, ki jih ta zakon prinaša. Vlada si je dovolila, da ni najavila časa, ne more argumentirano odgovarjati. Mislim, da je nedostojno, da jo brani predsednik Državnega zbora. Vlada ima predsednika, ima ministre, ima čas za najavo in tega inštituta ni uporabila. In dovolite mi, jaz lahko povem v splošni razpravi svoje osebno stališče. Jaz ne morem govoriti stališča gospoda Židana, niti vaše poslanske skupine, niti vladno stališče; ampak lahko svoje povem. In moje stališče do tega se ne bo spremenilo ne glede na to intervencijo. Ukrepi in rešitve, ki jih predlaga Vlada na področju urejanja kmetijskih zadev – pa naj gre to za gozdarstvo ali za ostalo kmetijsko proizvodnjo – so naperjene proti slovenskemu podeželju, je naperjeno proti kmetu, je naperjeno proti ekonomiki kmetijstva, onemogoča uspešno in učinkovito delo. In če to drži – upam, da bodo lahko kaj povedali predstavniki Vlade – potem je to sovražno ravnanje proti slovenskemu podeželju. Sovražno ravnanje, ponavljam. In pričakoval bi, da bi vlada prihajala pred Državni zbor z rešitvami, ki pomenijo izboljšavo ali pa sploh izkoriščanje potencialov, ki jih nudi slovenska zemlja; prihaja z inverznim ukrepi. In če vlada znotraj inštitucij, ki jih ima – direktoratov, zbornic, svetovalnih služb, resorja, ki ga minister pokriva – ni sposobna sprovocirati nekih dobrih rešitev, naj vsaj prekopira tiste dobre prakse, ki so samo čez Karavanke, ampak od začetka do konca. Niti enega ukrepa, ki ga je vlada predlagala v Zakonu o gozdovih, ni možno šteti za celovitega. Tudi tisto, kar je dosegljivo na spletni strani pri tej predvideni spremembi Zakona o gozdovih, ni možno šteti za celovito. Ni možno šteti, ker rešuje parcialne probleme, in nekatere, če boste to natančno proučili, najbrž tudi poslabšuje. In predlagam, spoštovani, če želite kar koli na temu področju storiti, da greste v smeri dobrih praks; ne v smeri terorja proti podeželju. To, kar se dogaja, je teror podeželja. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Tanko, naj vam še enkrat pojasnim, da bo vlada lahko dobila besedo v preostanku časa, ko boste vsi, ki ste bili prijavljeni k besedi, izkoristili to možnost. Če bo ostal čas, bo možnost prijave in vlada se je že prijavila k temu, tako da je samo od nas odvisno, ali bomo porabili cel čas ali ne. Če ga ne bomo, bo vlada lahko podala določene odgovore oz. vsaj velik del odgovorov, upam. Dr. Ljubica Jelušič ima besedo, v nadaljevanju naj se pripravi gospod Ljubo Žnidar. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo, spoštovani predsednik, lep pozdrav vsem skupaj! Ko smo julija letos sprejemali Spremembe in dopolnitve Zakona o gozdovih, smo zelo podrobno govorili o poteh in stranpoteh slovenskega lesa, o problemih v gozdovih in lesni industriji. Velik del diskusije iz tistega časa se da slišati tudi danes. Predpostavljam, da bomo zelo podobno govorili tudi takrat, ko bo vlada v prihodnje prišla s svojimi dopolnitvami tega zakona v parlament. To samo kaže na to, da gre za tisto področje družbenega delovanja v Sloveniji, o katerem imamo vsi občutek, da nekaj vemo in vsi poskušamo iskati rešitve za boljšo ureditev tega področja. Vsi imamo tudi neke spomine na gozdove oziroma na preteklo urejanje te problematike. K mnogim spominom, ki so bili danes tukaj povedani, lahko tudi jaz dodam svojega in povem, da smo kakšnih 40 let nazaj v nekdanji državi celo zimo na Krasu pripravljali les, da smo lahko plačali davke. Ta zgodba sicer sodi bolj k eni drugi zgodbi, o davkih v naši državi, ne toliko samo h gozdovom. Ampak dejstvo je, da vsak od nas lahko nekaj pove o problematiki lesa in gozdov in vsakdo lahko tudi verjetno na podlagi svojih spominov govori tudi o rešitvah. Z vprašanjem rešitev je povezano tudi vprašanje, koliko želimo t. i. birokracije oziroma upravljanja na tem področju. Nekateri zagovarjate, da bi bilo upravljanja z lesnim bogastvom čim manj. Tudi Evropska unija je očitno na poti podrobnejšega upravljanja z gozdovi in z lesom. Tako da smo julija letos tudi na podlagi pričakovanj Evropske unije in 2 uredb morali spreminjati našo zakonodajo oziroma naš Zakon o gozdovih in uvajati neke dokumente, za katere se v praksi včasih izkaže, da niso čisto dovolj dokončni ali dovolj podrobni ali celo dovolj celoviti, kot pravite nekateri. Imamo zakone in naša država je tipičen primer, da imamo zakone zato, da jih spreminjamo. Zakoni urejajo živo materijo in zato je tudi prav, da jih takrat, ko ugotovimo, da neko področje ni dovolj dobro urejeno, tudi spremenimo. Zato je tudi dobro, da pride do takšnih predlogov, kot ga imamo danes pred seboj v razpravi, to je Zakon o spremembah Zakona o gozdovih, ki ga predlaga SDS. Istočasno pa moram povedati, ko se postaviš na stran ministrstva – in ministrstvo običajno ima nek pogled na urejanje določenih področij, ta pogled pa poskuša biti konsistenten – je vedno težko v podobo, ki jo imaš o tem, kako boš uredil neko področje, vključiti tudi posamične pobude, za katere jaz verjamem, da dobronamerno prihajajo s strani poslanskih skupin. Vendarle pa niso v določenem trenutku povsem rešile tistih problemov, za katere ministrstvo, v tem primeru Ministrstvo za kmetijstvo in okolje, misli, da jih je treba rešiti. Zato sem tudi jaz na strani tistih, ki menijo, da počakajmo na predlog, ki ga Ministrstvo za kmetijstvo in okolje v zvezi s spremembo in dopolnitvijo Zakona o gozdovih pripravlja; bilo bi pa prav, da se pri tej spremembi upošteva tudi dobre namene današnjega predlagatelja. Ker se pri nas večkrat izpostavlja problematika kazni, kaznovanja pri različnih zakonih, včeraj pri Zakonu o vinu, danes pri problematiki Zakona o gozdovih, se postavlja vprašanje, ali je treba na začetku kršitelje kaznovati z zelo visokimi kaznimi, ali je treba začeti z nižjo kaznijo in potem z meseci, leti te kazni poviševati, ko se vidi, kakšne vrste kršitev so pri ljudeh, ki morajo živeti in delati s takšnim zakonom. Kakšen je ta koncept kazni? Kakšen je pristop glede tega? Okrog tega imajo po vsej verjetnosti različne vlade različna mnenja in to poskušajo tudi uveljavljati. Jaz mislim, da smo kmetje več ali manj v veliki večini pošteni ljudje. Zato nas velike kazni ne motijo, ker nismo kršitelji, ker v osnovi nismo take vrste ljudje, da bi v naprej želeli kršiti zakone. Je pa res, da je med nami in med tistimi, ki špekulirajo z našimi produkti, veliko takšnih, ki želijo profitirati na račun bodisi kmečke naivnosti bodisi bogastva, ki ga kmetje vendarle še imajo oziroma imamo v lasti. Zato mislim, da je za te špekulante prav, da so začetne kazni dovolj visoke. Moje stališče glede današnje razprave in tudi vloge vlade je povezano s pričakovanjem, o katerem je govoril tudi predsednik Državnega zbora. Sicer bo kasneje vladi še dana beseda, nam je pa vlada vendarle svoje mnenje že sporočila v pisni obliki, na to ne smemo pozabiti. Imamo njeno stališče, ki je bilo sprejeto 17. decembra, torej se lahko na to stališče tudi opremo, pa četudi čakamo več ur na to, da se predstavniki Vlade javijo v diskusijo. In mislim, da današnji odnos vlade ni nikakršna provokacija, tudi ne sabotaža. Ministrstvo za kmetijstvo in še najmanj minister za kmetijstvo zagotovo nimajo sovražnega odnosa do področja kmetijstva, ampak si želijo na konsistenten, celovit način urediti vsa področja, s katerimi se ukvarjajo. Zato predlagam, da v dobri veri sprejmemo na znanje rešitve, ki jih predlaga Slovenska demokratska stranka, da pa počakamo na zakon, ki ga pripravlja Ministrstvo za kmetijstvo, in tam upoštevamo tudi dobre ideje, ki so bile tukaj predvidene. Hvala.
Hvala tudi vam. Replika, Jožef Jerovšek. Ste bili napačno razumljeni? Izvolite.
Hvala lepa. S spoštovanjem do kolegice Jelušičeve, vem, da je iskreno govorila in se tudi opredelila kot jaz za kmeta, vsaj po duši. Ampak rekla je: "Kmetje nismo kršitelji, nas velike kazni ne motijo." Jaz se s tem strinjam in bi bila takšna logika pravilna, če ne bi bile te drakonske kazni zapisane praktično prvič in samo v tem zakonu, kjer pa je osnovni namen, kot sem v svoji izjavi rekel, kriminalizirati slovenskega kmeta, da je lopov, da je špekulant. To ni bilo namenjeno zoper špekulante. Slišimo, da so tisti v pol leta kar naprej lahko delali vse po svoje, špekulirali in služili. In prekupčevali. To je bilo mišljeno kot politično, razredni ukrep zoper kmeta. To pa je reminiscenca preteklosti. Ne vem, na kakšen način je minister temu podlegel, ampak je podlegel, očitno je podlegel. In to, da se kmeta kriminalizira, kot najbolj goljufiv člen v državi, je pa popolnoma nesprejemljivo. Hvala lepa.
Hvala, gospod Jerovšek, čeprav mislim, da je bila ta replika bolj ponovitev vašega razmišljanja, kot dokaz, da vas je nekdo narobe razumel, ampak v redu. Naslednji razpravljavec je gospod Ljubo Žnidar, pripravi pa se gospod Mirko Brulc. Izvolite, gospod Žnidar.
Spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi! Če nadaljujem s predsednikovo besedo glede časa vladne strani k tej točki, mi je zelo jasna in vsem vidna strategija vlade, da na dejstva, ki so podkrepljena s konkretnimi primeri iz prakse, s konkretnimi dejstvi, je zelo težko odgovarjati. Tega se minister za kmetijstvo zelo dobro zaveda in je bila danes namenska nenajava časa za vladno stran. Striktno iz enega razloga, ker je na takšne trdne temelje zelo težko dajati odgovore. In s tega stališča vas razumem. Če pa je ta pristop pravi, vas pa ne razumem. In tisto, kar je bilo rečeno, če bo slučajno kaj poslancem časa ostalo, bomo pa mogoče eventualno kaj odgovorili. Pustimo tisto naključju. Jaz bi rekel, da se zakoni v tem parlamentu ne sprejemajo po naključju ali "če bo slučajno kaj časa ostalo". Mislim, da to do sedaj ni bila parlamentarna praksa sprejemanja zakonov v tem prostoru. Mogoče je to praksa zdaj pod to Vlado. In praksa pri uporabi sprejetega zakona, ki ste ga sprejeli pred 5 meseci, je pokazala, da je nek akademsko, nepraktično napisan zakon v praksi neuporaben ali izjemno težko uporaben ter neprimeren. To se je zdaj v praksi pokazalo pri tem zakonu. Minister je jasno dal obljubo, da bo v 4 mesecih pripravil nov zakon, ki bo prinesel popravke do take mere, da bo zakon uporaben v praksi, sprejemljiv oziroma da bo tak, kot naj bi zakoni bili; ne da so samo na papirju in da v praksi povzročajo neuporabo. Vsled tega smo se v Slovenski demokratski stranki odločili, da pripravimo predlog, ki bi – če ne v celoti, pa vsaj v ključnih segmentih – izboljšal zakon in s tem izboljšal poslovanje, gospodarjenje z lesom; seveda na ta način, da bo upravljanje in trgovanje z lesom transparentno, pravilno, pravično do vseh lastnikov. Ne na ta način, kakor sedaj producira obstoječi zakon, da se ščiti velike koncesionarje, zelo grobo pa posega v male lastnike gozdov, v malega slovenskega kmeta. S tem postavljamo poslovno dejavnost z lesom v nekonkurenčen boj na vse bolj zahtevnem domačem in evropskem trgu. Nadaljevanje sprejemanja takšne zakonodaje postavlja slovenski les na nekonkurenčno stran trgovanja. Skratka, če pogledamo same kazni. Strinjam se, da ni zakon delan zato, ker bi bili vsi prekrškarji, in je treba zaradi tega določiti astronomsko visoke kazni. Sam se zavzemam za to, da so kazni za vse enake in pravične. Pri obstoječi zakonodaji je pa nonsens, da lovimo tiste male prekrškarje, malega slovenskega kmeta, ki bo prevažal tistih nekaj kubikov lesa. Da se bo temu izognil, bo pa trikrat na prikolico naložil tisto omejeno količino lesa – to je nonsens. Pri velikih koncesionarjih, kjer so možnosti raznih špekulacij dosti večje in tudi količine so povsem neprimerljive z malim kmetom ali malim lastnikom gozdov, tu se pa res postavlja vprašanje enakosti tako glede kazni kot nepravilnosti, ki jih lahko izvedejo veliki koncesionarji, kot pa nek kmet, ki bo imel določen les za svojo lastno uporabo. Zato se z našim predlogom določen del dokumentacije poenostavlja, iz 2 dokumentov pride 1 dokument, ker se olajša prevoz lesa za malega kmeta, da ne podleže vsem birokratskim dokumentom, ki naj bi jih po tem zakonu potreboval. Sicer pa, če pogledamo v praksi, bi rekel, da zelo malo kmetov prevaža les. V glavnini, če ocenim čez palec, sigurno se 90 % lesa proda v gozdu ali na gozdni cesti. Tam se v praksi les prodaja. Zelo majhen delež se proda na način, da se prej odvozi in potem proda. Skratka, treba je pogledati, kako te stvari v praksi tečejo, in da zakon sledi vsem tem. Tu je treba pogledati osnovno vodilo, treba se je ravnati v smeri dobrega gospodarja. In če zakon ne sledi tem reku, načelu dobrega gospodarja, potem je slab zakon. Vaš sprejet zakon je slab zakon, ker tem načelom dobrega gospodarja ne sledi. Jaz tudi nisem obremenjen z vašo stalno prakso, ki se dogaja nekaj zadnjih mesecev, da dober predlog, ki ga opozicija predlaga, seveda ni sprejet, potem pa čez mesec ali dva pride isti predlog s koalicijske strani, potem je pa ta predlog, amandma, sprememba ali dopolnilo, potem je vse v najlepšem redu. Sam osebno tudi s takim načinom nimam težav. Zakaj jih nimam? Ker gre pač po malo daljši pot, po malo bolj, da ne rečem, publicistični poti, da je prišlo le s koalicijske strani, da slučajno ni prišlo z naše strani, se tudi s tem strinjam. Strinjam se zaradi tega, da smo le dosegli, da se je zakon izboljšal in da omogoča boljšo uporabo v praksi in da naredi manj gospodarske škode tudi malim poslovnim subjektom, lastnikom, trgovcem ali predelovalcem lesne industrije. In to je tisti namen. Zakoni morajo biti dobri in uporabni. Predlagam, da se naš zakon podpre. Če se ne bo podprl, sicer po daljši poti, sedaj pač iz teh naših predlogov sestavljate nov zakon, nič zato. Jaz bi rekel, naj bo dober in uporaben za vse te, ki sem jih prej navedel. Hvala.
Hvala lepa, gospod Žnidar. Na vrsti je gospod Mirko Brulc.
Hvala lepa za besedo. SDS je predlagal Zakon o spremembah Zakona o gozdovih v želji, da bi racionalizirali nadzor prometa z gozdno lesnimi asortimenti. Vse lepo in prav. Včeraj je vlada obravnavala zakon, ki ga vlaga v ta namen ministrstvo. Da to ni včeraj zato, ker je danes ta seja in tako dalje. Mi smo v koaliciji o tem zakonu razpravljali že pred 1 mesecem in ga poskušali čim bolj prilagoditi temu, da bi bil uporaben, da bi birokratsko pot zmanjšali, kolikor se da. In ko bo v Državnem zboru, na odborih in drugje, bomo skupaj poskušali ta zakon, ki ga je pripravilo ministrstvo, spraviti v življenje. Zakon je ministrstvo pripravilo tudi zato, ker veste, da imamo nov zakon o obdavčitvi nepremičnin. Da ne vlečem sedaj tega, iz teh sredstev bo treba tudi gozdne poti urejati in tako dalje, in to je treba v ta zakon spraviti. Res je, ta zakon, ki ga imamo sedaj, smo že implementirali v prakso in ugotavljamo, da je marsikaj potrebno popraviti. Kaj pa moti pri tem zakonu, o katerem danes govorimo? Naj omenim prevoz za domačo porabo. Po predlogu tega zakona lahko porežemo do 24 kubikov, naložimo na kamion in rečemo, to je za domačo porabo. Ne gre tako. Zakaj govorimo o 6 kubikih, ki bi bili primerni? Zakaj ne o 7, zakaj ne o 5? Če bi rekli 8 kubikov, bi rekli – zakaj ne 9 in tako dalje. To je vedno vprašanje. Mislim, da je 6 kubikov taka količina, ki jo lahko kmet naloži na spodobno traktorsko prikolico in pelje domov. In to lahko pelje večkrat, ne enkrat na dan. Ampak to ni tisto, s katerim bo podpiral nekoga, ki prekupčuje z lesom. Zakaj recimo ta zakon ne omogoča, da bi Zavod za gozdove prišel do davčne številke ustreznega kmeta? Davčna številka je tista identifikacija, potem se ve veriga, kako zadeva teče. Nadalje, inšpektorjem z Zavoda za gozdove ni dovoljen pogled sledljivosti dokumentov gozdnih asortimentov. To je napaka tega zakona. Dalje, Zakon za gozdove nalaga, da Zavod za gozdove Slovenije v izdani odločbi lastniku napiše podatke o drevesni vrsti ter količini lesa te drevesne vrste, to mora biti. Saj je razlika, če pelje prvovrstno hlodovino ali neke smrekove sušice. Dalje, kazni. Mi se vse dni srečujemo s problemom kazni, včeraj vino, danes gozd. Jaz vam povem, da v Evropi ni šale s temi kaznimi. In v marsikaterem delu Evrope bi lahko kazni ukinili, ker obstaja zavest, da se države ne sme, ne da ni treba, ampak se je ne sme prinašati okrog. Že davno je bilo v Italiji, če si prekoračil hitrost, so ti vzeli avto. Mi šele zdaj govorimo, da tisti, ki je povratnik in povzroči smrtno nesrečo in ne vem še kaj vse, šele tistemu lahko vzamemo avto. V Italiji so te kazni neprimerno bolj stroge kot pri nas. Pa ljudje tega ne razmišljajo, ampak pazijo, da ne padejo v to reko, da bi se jim kaj zgodilo. Črtanje 17.c člena onemogoča nadzornim organom nadzor nad prevozom lesa iz gozdov, ki so v lasti Republike Slovenije. Kaj bomo zdaj rekli? Če je to državna last, potem dajmo krasti. Pa peljimo v tujino, pa prodajajmo. To se dogaja, to se je dogajalo, ljudje dragi. Jaz sem s področja, kjer imamo gozdove, preverjal sem soško gozdno gospodarstvo. Ne more enega kubika lesa ukrasti, ne more. Kdo potem krade? Ampak to ni tisti majhni kmet, o katerem stalno govorimo, pa včeraj o majhnem viničarju. To so ljudje, ki ne delajo tega, ampak to delajo špekulanti. Tem je potrebno stopiti na roke. Prejšnji teden sem bral, fotografija je bila tudi v časopisu, en obupen golosek, zemljo so zrinili na neko vodno območje in ne vem kaj. Zakaj takih barab ne bi lovili? Zakaj jih ne bi lovili? Kam je šel tisti les? Kdo je plačal davke državi? Tisto ni šlo za kurjavo, veste. Tisto ni nekdo pobiral veje po gozdu in čistil svojo lastnino. Tega je ogromno. Zdaj sem vam tukaj pripravil podatke, pa vas ne bom zdaj mučil s številkami, ta naš inšpektor za nadzor Zakona o gozdovih. Koliko zadev so odkrili samo v tem zadnjem času. Pred tem zakonom pa je bilo tako, vi natančno veste, če je policija ustavila kamion, poln hlodovine, so lahko kamion tehtali, so lahko šoferja preverjali z alkotestom, so lahko pregledali vozniško dovoljenje, niso ga pa smeli vprašati: "Od kod imaš to hlodovino? Kje si jo naložil? Kdo ti je to dal in kam pelješ?". To je bil absurd. Tako je pač delovala naša država. Poskušajmo delati red na vseh področjih, ne samo pri malih kmetih, pri malih vinarjih in tako dalje. Danes so kriminalistični obiski pri zdravnikih. Končno, hvala bogu. Jutri bodo mogoče pri notarjih in tako dalje. Pa dajmo očistiti to državo. Vsi govorimo o korupciji, ko pa stopimo na prste zdaj gozdni mafiji, jutri ne vem komu drugemu, takrat pa bi vsi ščitili, pa ne – majhnega kmeta bomo kaznovali. Na tej strani, v teh dneh, ko smo včeraj obravnavali neko zakonodajo, danes, nihče nikoli ni govoril o kakšnih lopovih. Zakaj na oni strani govorite o lopovih? Kdo govori o lopovih? Kmet, zakaj bi bil tako poimenovan. To je sovražni govor za mene. Odmislimo take besede. S tem zakonom želimo omejiti sivo ekonomijo. Naj je to slišati kakorkoli – dobro ali ne, ko iščemo tiste, ki jih želijo državo privajat pri bifejih, pri kavicah, ja to se ne splača, to ni nič. Ko prodajalci kruha, ki proda toliko ton kruha, pa ni kupil ene kile moke. Ja to ni nič, zdaj lovimo te, ki trgujejo z lesom na grd način, protipravno, kradejo, dobesedno kradejo, zdaj pa jih je zopet treba zaščititi. Naj govori, kdor hoče o ne vem kakšnem času nazaj, poslanci Socialne demokracije tega ne bomo dovolili. Upam, da bo novi zakon, ki prihaja, ker smo ga res obdelovali in tam bomo rabili vašo pomoč. Mi smo, kot smo bili včeraj pri vinu, proti velikim kaznim, ampak se nam pa vsi smejejo – 50 ali 100 evrov, to ni kazen. In še enkrat ponavljam, kar sem že stokrat rekel, jaz vozim skozi naselje 50 na uro zato, ker se bojim kazni. Ne, ker sem slab šofer, če bi vozil 70, pa ne vem kaj vse zmorem. Bojim se kazni, tako je prav. Tisti, ki bo šel delati golosek v gozd, državni ali privatni, mimo vseh pravil iger, se mora bati kazni. V Italiji bi mu zaplenili kamion, veste, ne drva, ne les. Tako je po svetu, ampak tam je že neka druga kultura. Protikorupcijske komisije v Nemčiji ne rabijo, ne rabijo v Švici, ker je kultura taka, da ne goljufaš države. Ker če goljufaš, pomeni, da goljufam tudi sebe. In potem zdravnika nimamo brezplačnega, šolstva nimamo brezplačnega, nimamo socialnih transferjev in tako dalje, da ne naštevam, saj to vemo. Zato ne goljufam države. Ko mi hiša pogori, da mi bo država, družba pomagala, da pridem na noge. Zato ne goljufajo države, mi bi pa kar vsi malo pri kavicah, malo pri kruhu, malo pri ne vem čem vsem. Verjamem, da je bil dober namen, ampak res ponavljam, da imamo v obdelavi, prihaja v Državni zbor zakon, ki bo rešil te stvari. Stalno nekaj očitki, češ kaj boš ti razpravljal, nikoli nisi imel motorke v roki. Meni tega ne morete reči, prav. Ni to namen, da zdaj tukaj kolega vprašam, si ti kdaj žagal drva, si kdaj prideloval grozdje. Če nisi, bodi tiho – jaz vem, kaj je to. Ne gre tako. Stalno žalite delavce in delavke na ministrstvih, sedite v pisarnah, nimate pojma, pojdite na teren, res je. Marsikdaj bi moral kdo iti na teren. Gredo na teren, ampak včasih so tudi druga znanja potrebna, ne da zna žagati z motorko. Žal tako je v življenju in ponavljam – nehajmo uporabljati besedo v kakršni koli povezavi, da je kmet oz. delavec, prebivalec Nove Gorice, pardon, nekega mesta. Ta v mestu je lenuh, on je lopov in se tega mi ne ponavljamo; konec. To ne spada sem. Socialni demokrati tega zakona ne bomo podprli, ne iz nagajanja, ampak iz želje, da pridemo še do boljšega, da bomo v novem zakonu rešili tisto, kar sem naštel, česar vaš zakon ne zajema in je nujno, da je treba to spraviti – ne nazadnje vzdrževanje gozdnih vlak in cest. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Brulc. Repliko imate gospod Lisec. Izvolite.
Hvala. Lahko bi se repliciral na celotno razpravo predhodnika, ampak samo na zaključek, ko je rekel, da ne bodo podprli tega zakona, ker pripravljajo boljšega. Ravno to je napaka, mi smo vam v Poslanski skupini SDS skupaj s kolegi iz Nove Slovenije pri pripravi oziroma pri obravnavi sedaj veljavnega zakona pripravili polno amandmajev, ki so šli približno v tej smeri, kjer gre sedaj ministrstvo in tudi naš zakon, ampak ste jih preslišali. Zato je vaš današnji glas "proti" temu zakonu izključno nagajanje, ker je to predlog zakona s strani SDS, gospod Brulc. In ne, mi ne govorimo, da so kmetje lopovi. Vaša stran govori, kako so kmetje lopovi, ravno zaradi takih zakonov, ki jih predlagate, oziroma zaradi takšnih zakonov, ki jih mi predlagamo in jih vi ne podpirate.
Gospod Zvonko Lah, izvolite.
Hvala lepa. Da ne bo prišlo do dialoga kot včeraj pri Zakonu o vinu. Nekateri iz pozicijskih strank ste govorili, da naš zakon ne omogoča preprečevanje sive ekonomije. Ne. Naš zakon ne omogoča možnosti ustrahovanja in strašenja lastnikov gozdov, predvsem malih. To preprečuje naš, ne omogoča. Zakon je bil sprejet pred 5 meseci, takrat je šel minister razlagati ta zakon v Državni svet. Da se je izognil veta v Državnem svetu, je obljubil, da bo v 4 mesecih popravil, da bo odpravil prevoznice za lastno porabo, ker tudi evropske direktive ne določajo, da je potrebno imeti sledljivost za lastno porabo. Direktive tega ne določajo, ampak se je naša vlada spomnila, kako je na osnovi teh evropskih direktiv dobila priliko, da zopet ustrahuje malega človeka, male lastnike gozdov; in določila tako visoke kazni, da bodo odvračilne, da se bo ustrašil vsak, tisti mali, da bodo uradniki, birokrati pokazali mišice, kako so mogočni, kako lahko nekoga kaznujejo. V Ustavi piše, da morajo biti kazni tudi sorazmerne prekršku. Ali so kazni sorazmerne prekršku, če je kazen za nekoga, ki pelje les v vrednosti 200 evrov, mora plačati kazen tisoč evrov? Boljše, da mu vse zapleni, še zraven prevozno sredstvo, kakor pa da plača kazen. Za manjši prekršek. Gospod Brulc je govoril o golosekih – tega tudi ta zakon ne rešuje, niti prejšnji zakon ni. Lahko bi se podučil, da imamo gozdnogospodarski načrt, ki velja 10 let za določeno območje. Na osnovi tega Zavod za gozdove, strokovnjaki, izdajo odločbo o poseku, brez da gredo na teren pogledati. Ni nujno, da gredo na teren samo lastniki, jih peljejo, kot strokovnjaki odkažejo, katera drevesa so za podreti. Če so pa suha, če gre za sanitarno sečnjo, pa ne rabijo strokovnjaka, ker vsak kmet ve, ali je suho drevo ali ni. Za čiščenje recimo gozdnega roba, ker se kmetijska zemlja zarašča, moraš imeti zdaj prevoznice, moraš imeti odločbo za to, da posekaš tista drevesa, ki visijo na travnik ali na njivo. Moraš imeti prevoznico za tista drevesa, ki zrastejo na nekih bregovih, nek hrast zraste v 5, 10 letih čez tako debelino, za katero ne rabiš prevoznice. In moraš dobiti prevoznico po tem zakonu! Zdaj si je vlada našla izgovor, kot da mora zaradi Zakona o davku na nepremičnine v tem zakonu določiti, kam bodo šla sredstva za vzdrževanje gozdnih cest iz naslova zbranega davka od gozdnih zemljišč na ravni lokalne skupnosti. Ni res, to določa Zakon o davku na nepremičnine, da se sredstva izločijo na poseben račun, ki so za ta namen. To je samo izgovor, da vam ni treba priznati, da ste naredili slab zakon in ga morate popravljati. Pa še s tem popravkom, bomo videli, kakšen zakon bo prišel, ne rešujete bistvene zadeve, da lovite kamione na cestah, ki vozijo hlodovino. Ko kamion iz skladišča naloži hlodovino različnih lastnikov po večjih odločbah, kako naj potem carinik, policist na cesti, ko ga ustavi, če ima od 10 lastnikov hlodovino, ugotovi, ali je on v prekršku, ali ni. Mislim, da je v praksi nemogoče, celo carinik in policist verjetno ne ločita določene asortimente, verjetno loči smreko od bukve. Vprašanje pa je, če loči bor in smreko, ali gaber od bukve, ali javor, ki je eden najdražjih. Mora poklicati inšpektorja, strokovnjaka in počakati, da pride, 2, 3 ure, da strokovnjak ugotovi, ali je to to, kar zakon določa. Zgrešeno. In to vedo vsi – Avstrijci, Nemci, Italijani, tisti, ki se s tem ukvarjajo. Ne, mi pa imamo take strokovnjake in jih bomo izobrazili. Carinike in policije bomo izobrazili, da bodo to vedeli. Ni res. Povrh tega pa še, Zavod za gozdove že tako nima denarja za delov gozdarjev na terenu, kar bi morali delati. Se je pokazalo, da ste s prevoznicami naredili stroške 200 tisoč evrov v tem času, pa še tako nimajo denarja, da bi opravljali strokovno delo za tisto, kar so poklicani. Res je, vlada gre v smer, kako kriminalizirati podeželje, kmete, lastnike nepremičnin in z visokimi kaznimi ustrahovati ta del naše Slovenije. Ta Vlada, kot je bilo že rečeno, je vlada davkov in kazni. Kazni morajo biti odvračilne, to je edini razlog, in čim večje. Gospod Brulc je rekel, da vozi 50 skozi mesto zaradi tega, ker je prepovedano, ker se boji kazni. On mogoče samo zaradi kazni. Jaz pa ne zaradi kazni, ker je nevarno voziti čez naselje več kot 50, ne zaradi znaka; zaradi varnosti prometa. Imamo kup nedorečenih stvari v tej ljubi državi Sloveniji po dvajsetih letih. In sedaj bomo reševali z visokimi kaznimi, da bomo osušili, oželi vse ljudi na podeželju. Pri nas vladajo uradniki, predvsem drugi, tretji nivo uradnikov; in sindikati, predvsem sindikati javnega sektorja. Ti vladajo. Danes nimamo sogovornika – vlado, da bi lahko komentirala naš zakon, strokovno argumentirala, zakaj ta zakon ni dober in zakaj bo tisti zakon boljši, ki ga je vlada sprejela včeraj. Vlada si je sama zavezala usta s tem, ko si ni dodelila časa za razpravo, ker očitno ne želi, ker je naš predlog zakona tako slab, da si niti ne zasluži argumentiranega odgovora, ali nasprotovanja strokovnjakov, ki bi morali v vladi biti, pa jih očitno ni. Ker te zakone pišejo uradniki, ki izgleda, da nimajo nobenih izkušenj na terenu. Kot je rekel Prešeren: "Le čevlje sodi naj Kopitar. In to velja tudi za kakšnega govornika danes. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Branko Ficko.
Hvala za besedo. Kar se tiče gospodarjenja z gozdovi, se o tem pogovarjamo v Državnem zboru že 2 leti – pod prejšnjo in sedanjo vlado. Sicer se hvalimo, da imamo ogromno bogastvo, da bomo verigo gozd–žaga–lesnopredelovalna industrija uredili, ampak ali nimamo sreče, ali pa premalo znanja. Tudi osebno moram priznati, da sem pričakoval v tem obdobju na tem področju sistemske rešitve, ne samo kot je tale dokument, prevoznico. Ampak teh sistemskih rešitev ni bilo. Pričakoval sem, da bo urejena delitev interesov v tej verigi gozd–žaga–lesnopredelovalna industrija, seveda s ciljem večjega števila delovnih mest. Seveda ne govorim o tem programu, les je lep, ki bi naj dosegel druge cilje. Les kot bogastvo, ne pa les za kurjavo. Ampak zgodilo se je, kar se je zgodilo. Ministrstvo je predlagalo parcialno rešitev, uvedbo prevoznice, ki bi naj zagotovila sledljivost lesa. Občutki takrat, ko se je ta zakon sprejemal, so bili zelo različni. Sam nisem bil čisto prepričan, da bo ta zadeva uspela, ampak je dati gozdarjem priložnost. Tudi v javnosti je bilo ogromno pripomb, burnih razprav. Po tistem je minister obljubil, da bo predlagal dopolnitev sprejetega zakona, nekaj pa tudi izsledkov, ki so se v praksi pokazali – tistih pozitivnih in negativnih. Žal moram dati tudi vsem kritiko, da ministrstvo s temi spremembami zamuja in da je minilo dovolj časa, ampak zdaj smo tu, kjer smo. Kolegi iz SDS pravite, da nekdo a priori zavrača vaš predlog. Ko sem prebral vaše cilje, ki jih zasledujete, da bo racionalen nadzor nad sledljivostjo prometa z gozdno lesnimi asortimenti, da bomo dosegli tisti cilj, da bo preprečevanje dajanja lesa nezakonitega izvora na trg in da bodo pozitivni učinki za državni proračun, bi se z vami strinjal. Ko pa v nadaljevanju to racionalizacijo primerjam z res sledljivostjo, pa po mojem mnenju ugotavljamo naslednje. Pri predlaganih rešitvah se lahko pojavijo težave že pri izdaji prevozne listine, ker vi striktno ne govorite o dokumentu, ali je to prevoznica, ali je to tovorni list, ampak govorite o širšem pojmu samega dokumenta. Na koncu koncev niti ni jasno, kakšne so varovalke proti ponarejanju teh listin, ki bi jih naj prevoznik uporabil. Potem, predlog zakona tudi ne daje pooblastil Zavodu za gozdove Slovenije za uporabo osebnih podatkov, izdaja odločbe za odobritev poseka je tudi povezana z davčno številko. In slednje onemogoča kontrolo in sledljivost tako dokumentov kot samih gozdno lesnih asortimentov. Nadalje ugotavljamo, da nadzornim organom ne daje pravice samega vpogleda v baze podatkov. Ravno tako vaš predlog ne ureja vodenja evidence s strani posameznega lastnika. Dodatno pa črtanje 17.c člena onemogoča nadzornim organom nadzor nad prevozi lesa, ki izvira iz gozdov v lasti Republike Slovenije. Potem še, pri prevozih za domačo uporabo vaš predlog ne omejuje samega prevoza, se pravi, da ne določate količine, kar bi bilo treba. Meni je sicer danes žal in tu se z vami strinjam, da bi pristojni s strani ministrstva lahko in bi po mojem mnenju tudi morali odgovarjati na vaše pripombe. Potem bi pri oblikovanju predloga, ki ga pripravlja ministrstvo, zadevo olajšalo. V osnovnih ciljih predlagate racionalizacijo, v izvedbenih zadevah je pa po našem mnenju preveč odprtih zadev, zato vašega predloga ne moremo v tej fazi podpreti. Počakali bomo na predlog ministrstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Robert Hrovat, v imenu predlagatelja.
Hvala lepa za besedo. Najprej bi repliciral kolegu Brulcu, čeprav ga zdajle ni v dvorani. Prej je rekel, da je zelo kritičen do našega predloga in da smo o dobrih rešitvah že govorili oziroma ste govorili kot koalicija. Toda dejstvo je, da danes mi popravljamo, poskušamo popraviti slabe rešitve, ki so se implementirale pred 5 meseci, ko ste koalicijski poslanci in poslanke potrdili zakon, ki je v praksi neizvedljiv oziroma se ga goljufa. Po podatkih s terena se zdaj vidi, da zakon v praksi ni bil preverjen, in zato prihaja do raznih špekulacij, da ne rečem na koncu tudi do kraje. Poglejte, omejiti je treba sivo ekonomijo – se strinjam, omejiti je treba sivo ekonomijo. Ampak kje se vaša koalicija loteva sive ekonomije? Ker smo pri zakonu, ki se nanaša tudi na kmetijstvo, bom rekel, da na podeželju želite zapirati pipice, na podeželju! Jaz pravim, dokler se minister Židan, ki je zadolžen za pregon sive ekonomije ali za preprečevanje sive ekonomije, dokler se dejansko ne boste lotili davčnih blagajn, to ni primerljivo z ukrepi, ki smo jih sprejeli s tem zakonom. Tu se zapre totalno, tam je še vedno odprto. Torej, ne govoriti, da sivo ekonomijo preprečujete, ker ste še daleč od tega. Jaz samo upam, da vam bo na koncu resnično uspelo. V tem času sem se pozanimal tudi o predlogu zakona, ali je že sprejet na Vladi. Ali veste, zakaj sem presenečen – presenečen sem, da sploh ni velikih razlik med našim predlogom, ki ga danes obravnavamo, in tistim, ki bo prišel na naše mize. Sploh ni velikih razlik! Poglejte, kaj se bo zgodilo. Še vedno bo ostal ločen sistem za državne gozdove in za privatne lastnike, še vedno bo ostalo tako, kot je. Koncesionarji bodo še vedno v privilegiranem položaju. Uvedlo se bo novo izvedbo prevoznic, kar je podobno, kar mi predlagamo, neko listino, zelo podobno. Predlagate, da bo lahko lastnik gozda prevažal 6 kubičnih metrov lesa, mi predlagamo, da je to neomejeno, ker mislimo, da ni nobene potrebe, da bi lastnike gozdov omejevali, da si za lastne potrebe iz lastnega gozda posekajo in pripeljejo domov, na žago ali kamorkoli, kajti vsak lastnik gozda je obdavčen preko katastrskega dohodka. Zdaj ste uvedli še davek na nepremičnine in zdaj bi radi obdavčili še to, da se več kot 6 kubikov pa ne sme peljati. Dajte no! Tu gre resnično za totalno sprenevedanje. Kaj se bo zgodilo s tem obrazcem, to prevoznico. Zavod za gozdove bo to prodajal lastnikom in to prevoznico oz. ta obrazec bo izpolnjen treba hraniti kar 5 let. In to za vse počez. Za lastnike gozdov, za privatne lastnike in tako naprej. In kar je najbolj pomembno, prej ste govorili, da kazni, ki jih mi znižujemo, niso več primerne, da so premalo rigorozne. Tudi vi zmanjšujete kazni, tudi zdaj se zmanjšujejo kazni. Če zdaj primerjajmo ta zakon, ki ga mi predlagamo, in ta zakon, ki ga boste pripeljali v Državni zbor, boste videli, da ni nobene razlike. Nobene razlike! Izgovarjate pa se na tisto določbo, da je treba zaradi gozdnih cest še nekaj dodatno urediti znotraj tega zakona. Zakon o davku na nepremičnine je zelo jasen. Ne vem, zakaj bi bilo treba še kaj urejati v Zakonu o gozdovih. Torej, zelo majhne razlike. Jaz sem zdaj prepričan, dejansko sem prepričan, da tega zakona ne boste podprli zaradi tega, ker ga je pripravila Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. In to je narobe. Vsak dan, ki ga zamudimo v tem času, je možnost zlorabe zakona, ki ste ga pred 5 meseci sprejeli – koalicija tukaj noter. Zakaj? Na gozdnih cestah, na prevoznicah se izvajajo kupnine, in potem prevoznik enostavno ne potrebuje več te prevoznice, o kateri ste toliko danes govorili – kako so potrebne zaradi sledljivosti in tako naprej. Ne potrebujejo je, inšpektor je ne more zahtevati, ker je to že prevoznik oziroma drugi kupec. Mi predlagamo, še enkrat, upam, da boste kljub vsemu prisluhnili, kljub očitno zavezi v koaliciji, da tega zakona ne boste podprli, morda pa še enkrat, da boste razmislili, ker gre za poenostavitve in učinkovit nadzor, v praksi izvedljiv, realen nadzor. Mi uvajamo namesto 2 dokumentov, to je prevoznica pa še posebni dokument v skladu s predpisi, ki so predmet koncesije, se po našem predlogu zakonsko določi le minimalna vsebina dokumenta o prevozu oziroma dobavi. Zakaj? Zato, ker se potem z 1 dokumentom zapolni tudi tista pravna praznina pri prevoznicah, ki niso zajemale gozdno lesnih asortimentov, odkupljenih na kamionski cesti v gozdu. In še to, kaj dodajamo – uvaja se izjema za lastnike, ki so fizične osebe, ki lahko les za lastno uporabo prevažajo le na podlagi odločbe o poseku dreves. To je ključno sporočilo danes, poleg znižanja kazni. Pa zakaj govorimo o kaznih? Ali se sploh zavedete, kakšno neumnost ste naredili pred 5 meseci, ko ste potrdili zakon, ki ga je vlada prinesla v Državni zbor? V 77.c členu tretjega odstavka piše: Z globo od 300 evrov do 2 tisoč evrov se za prekršek iz prvega odstavka tega člena kaznuje tudi posameznik. Ali veste, kaj to pomeni? To pomeni, če lastnik gozda pozabi doma to prevoznico, ga inšpektor, če ga ustavi na cesti, kaznuje z 2 tisoč evri. To je tisto, kar ste vi s kaznimi naredili. To je ena od stvari in mi to izločamo. Mi to črtamo. Seveda pa mora imeti privatni lastnik tudi takrat odločbo o poseku dreves. In to je vse, kar potrebuje. In mi smo dodali tukaj noter tudi 1 kazen, da se ga kaznuje s 100 evri, če tega nima pri sebi. Mi gremo predvsem nasproti lastnikom gozdov, kmetom, ki bodo sami sekali in prevažali lesne asortimente. Tudi kazni zmanjšujemo, da boste razumeli to primerjavo. Zdaj velja tako, da se z globo 5 tisoč evrov do 50 tisoč evrov za prekršek kaznuje pravna oseba posameznik, ki samostojno opravlja dejavnost, ki ima lesne asortimente naložene brez prevoznice. V redu. Mi tukaj znižujemo kazen iz 800 do 20 tisoč evrov. Nam se zdi to dovolj velika kazen. V nadaljevanju ga vi kaznujete od 300 do 800 tudi posameznika, ki prevaža lesne asortimente – torej kmeta, ki prevaža. Mi znižujemo tudi to kazen. Še vedno gre za sorazmerno visoke kazni, ki bodo zagotovo dosegle svoj namen. Predvsem pa želimo s tem zakonom poenostaviti postopke ter hkrati zagotoviti sledljivost. In zagotoviti to, da se ne bo več goljufalo tako, kot se goljufa v tem trenutku, in se izigrava ta zakon, ki ste ga pred 5 meseci potrdili. Mi želimo pomagati. Pričakujem, resnično pričakujem, poslanke in poslanci, ker vem, da vas to moti, da je bil zakon pred 5 meseci tako slab, da ga boste na koncu potrdili in da ga v nadaljevanju obravnave morda skupaj, s skupnimi močmi še izboljšamo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Hrovat. Vsi razpravljavci, ki so bili prijavljeni, so dobili možnost besede, čas pa nam je še ostal. Vabim vas, da se prijavite v okviru preostanka časa še k nadaljnji razpravi. Prijavljena sta 2 razpravljavca. Vsi imate po 5 minut. Pred tem se je k besedi prijavila tudi državna sekretarka. Mag. Tanja Strniša, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica, poslanka, poslanci. Pred očmi moramo imeti, da nam evropska zakonodaja nalaga, da država članica prepreči dajanje na trg nezakonito pridobljenega posekanega lesa. Da se zagotovi v ta namen sledljivost lesa in sistem potrebne skrbnosti, kar pomeni, da morajo imeti členi v verigi prodaje z lesom določene evidence. In mi se danes pogovarjamo o tem, ali zakon, ki je bil sprejet julija, ta cilj uresničuje; ali uresničuje cilj zakon, ki ga danes predlaga skupina poslancev. Veliko je bilo govora tudi o zakonu, ki ga je včeraj že sprejela vlada. Strinjam se, da julija sprejet zakon ni bil domišljen v nekaterih določbah, da se je izkazalo potem, ko smo ga začeli izvajati, da so določene določbe nejasne oziroma da imajo nadzorni organi, ki jih tudi predpisujemo s tem zakonom, težave. Zaradi tega zakon spreminjamo. Spreminjamo ga tudi s tem predlogom, ki ga ne obravnavamo danes, ki pa bo prišel, upam, v Državni zbor. Zaradi tega smo precej stvari spremenili, obljubili; realizirali smo tudi to, kar je bilo obljubljeno tudi v Državnem zboru in Svetu, da se odpravi prevoznice, kadar gre za prevoze za lastno lastnikov svojega lesa za lastno porabo. Mi smo takoj po uveljavitvi zakona začeli dialog tako z lastniki gozdov kot z drugimi nevladnimi organizacijami in socialnimi partnerji na eni strani, pa tudi s carinsko upravo, policijo in gozdarsko inšpekcijo – ravno zaradi tega, da bi te pomanjkljivosti oz. nejasnosti določb odpravili. Ampak kaj lahko po teh 5 mesecih ugotovimo, zato tudi zakon ni bil pripravljen takoj, ker smo morali njegovo funkcioniranje, gre vendarle za nek nov sistem tudi v praksi, testirati. Kaj lahko ugotovimo po 5 mesecih? Da je bilo izdano za 49,9 % več odločb v 3 mesecih, od septembra do konca novembra, kot je bilo v enakem obdobju preteklih 3 let. Se pravi, da je bilo večje povpraševanje po odločbah in to tudi lahko pojasni tisto razliko. Nekateri poslanci ne verjamejo številki 1 milijon evrov neevidentiranega poseka. Lahko ne verjamete meni kot predstavnici Vlade, ampak to število je v svojem poročilu povzelo Računsko sodišče, ki je preverilo študije Zavoda za gozdove Slovenije in Gozdarskega instituta, ki sta prišla do podobnih številk, koliko je dejansko neevidentiranega poseka. Ampak verjame tudi predlagatelj, ker je isto številko navedel v obrazložitvi sprememb zakona. Jaz mislim, da se bo ta številka zdaj zmanjšala, ker je očitno večje število odločb. Naj preidem na bistvo. Zakaj mi kot Vlada menimo, da niti ta zakon, ki ga zdaj predlaga skupina poslancev, ne zagotavlja tega, da bi se nezakonito posekan les dajal na trg. Jaz se strinjam, določeni členi, določeni odstavki v vašem členu, ki govori o prevoznicah oziroma o prevoznem dokumentu, kot ga vi imenujete, so enaki kot v našem zakonu. Bistvena razlika je v tem, ko opisujete ta dokument, zakon ne predvideva tega, kar naš zakon predvideva namreč enkratno bar kodo, in da se prevoznica izdaja preko Zavoda za gozdove. Se pravi en izdajatelj, inšpekcija bo preko teh bar kod – in vsak, ki bo prejemnik te prevoznice, bo tam registriran. Inšpektorji bodo lahko istovetnost teh dokumentov preverjali, ne bo mogoče kopiranje, potvarjanje in uničevanje tega dokumenta. Mi tudi predlagamo odstop za 6 kubikov, da ni treba prevoznic, ampak doma mora biti evidenca, tega pa vi nimate. Kako boste z vašim zakonom zagotovili, da nekdo z eno odločbo, ki velja lahko eno leto ali več let, pa [[nerazumljivo]] na 50 kubikov navozi 100 kubičnih metrov lesa iz gozda, če nima evidenc. Nemogoče. Zaradi tega menimo, da tudi vaš zakon ni dovolj domišljen. Upam, da ta zakon, ki smo ga mi sprejeli na Vladi včeraj, da bo te probleme odpravil. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Hrovat.
Hvala lepa. Zdaj smo končno izvedeli tisto, o čemer smo mi vse skozi govorili danes. Da razlik med zakonoma pravzaprav ni. Torej med zakonoma, ki ga danes mi predlagamo, in tistim, ki ga boste ali pa bomo dobili v Državni zbor. Prav je povedala državna sekretarka, da je uredba tista, ki ne dovoljuje več špekulacij, in da je potrebno zagotoviti sledljivost. Absolutno se strinjamo in iz tega smo tudi mi izhajali pri pripravi zakona. Rekli ste , da zakon, ki je bil sprejet julija, uresničuje cilje. Jaz mislim, da jih ne. Špekulacij je več, kot jih je bilo prej. Saj ste iz terena dobili, če ste se pogovarjali s terenom, informacije, kako se zdaj zadeve peljejo in so prevoznice neoperabilne. Prevoznice so zdaj brez pomena. Ta trenutek. In to me veseli, da ste povedali, da bodo podatki v dokumentih za sledljivost podobni, kot so naši. Nisem pa dobil odgovora, zakaj se je vlada odločila, da je 6 kubičnih metrov optimum za 1 lastnika gozda, da lahko naenkrat poseka oziroma pravzaprav pripelje. Izgovarjanje na Računsko sodišče in govorjenje o milijonu kubičnih metrov. Veste, nekaj je načrtovan poseg, drugo pa je dejansko stanje. In Računsko sodišče se je opiralo na kaj? Na načrtovan poseg. Zato ne govoriti, da so številke milijon kubičnih metrov svete in da je to edina resnica. Ne vem, jaz ne verjamem. Jaz ne verjamem, če pa je, pa to iščite pri velikih, ne pri malih. Tam je potrebno iskati. In koncesionarje ponovno z vašim zakonom izločate iz sistema. Zakaj? Zakaj dvojnost? Zakaj mora nekdo prevoznico imeti, tisti, ki imajo koncesije, pa ne? Ne glede na to, da je sledljivost zagotovljena. Jaz pravim, naj bo zakon za vse enak. Pa kar se kazni tiče, me veseli, da ste tudi vi prišli do tega spoznanja in da boste kazni znižali. Glede na to, kar ste povedali in kar so povedali koalicijski poslanci in poslanke, si jaz več ne obetam, da boste naš zakon danes podprli. Čeprav je škoda in bi ga lahko popravili, dodelali s temi pripombami, ki ste jih zdaj v 5 minutah zelo na hitro povedali, bi ga lahko dodelali. Sploh ni problem. Zakaj je treba naš zakon zavrniti in spet čakati nekaj novega? Zakaj? Zato, ker ga je predlagala Slovenska demokratska stranka, to ni korektno, to ni prav. Pa vsi veste, da ni prav. Hvala.
Hvala lepa. In zdaj gospod Marijan Pojbič. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Jaz bom začel malce drugače, in sicer vedno, ko sedi tukaj v parlamentu predsednica Vlade in večina vodij poslanskih skupin in tudi poslanke in poslanci govorijo, kako se moramo v tem parlamentu poslušati, kako moramo držati skupaj, kako moramo podpirati rešitve, ne glede na to, kdo jih predlaga, ki so dobre za naše državljanke in državljane in tako dalje. In drage kolegice in kolegi, tudi spoštovana predstavnica Vlade, kaj se je danes v tem parlamentu ponovno pokazalo? Da ste izjemno dvolični. Delate eno, govorite pa drugo. To ste dokazali tokrat, ponovno zaradi tega, ker Slovenska demokratska stranka je predlagala dober zakon, ki popravlja skoraj vse tisto, kar ste vi zamočili, koalicija in vlada, ko ste pred 5 meseci sprejeli zakon, ki je neživljenjski, totalno zbirokratiziran, škodljiv za to državo, predvsem škodljiv za majhne kmete, za tiste, ki imajo majhne gozdove. Zaščitili pa tiste, ki imajo koncesije, ki imajo pod kontrolo velikanske hektarje naših gozdov; in samo vprašamo se lahko, zakaj ste to storili. Jaz mislim, da je odgovor na dlani. In večina državljank in državljanov to zelo dobro razume in točno ve, v katero smer ponovno pelje ta vlada in ta koalicija, ta slovenski voz. Udariti po podeželju, po malih in dati možnost, da tisti, ki so doslej, lahko tudi v prihodnje počenjajo vse povprek, kar jim pade na pamet. In to na račun večine tistih, ki se v tej državi s težavo preživljajo. In po moji oceni delate z večino državljank in državljanov naše države hlapce. Hlapce, ki ne bodo upali svojega nosa pomoliti skozi vhodna vrata, ker ne vedo, ali bo zunaj počakal policaj, carinik, inšpektor, redar in tako dalje. Ali je to demokratična država? Ali si to naš narod zasluži? Ali je to pravično in pošteno, kar počenjate? In to delate z novimi davki in z novimi kaznimi. In naj mi še kdo razloži, da to ni to. Saj ljudje ne upajo stopiti več čez prag. Velikani, velikanski lopovi, bankirji, strici in tako dalje, oni se pa sprehajajo, vozijo z BMW, imajo velikanske vile, ki so ocenjene, če govorimo o nepremičninskem davku, tam med 50 in 60 tisoč evrov in tako dalje in tako dalje. Draga koalicija, dragi predstavniki Vlade, lepo vas prosim, mislim, da je noč mimo, da je bilo spanja dovolj. In to spanja, kjer so bile sanje, ki so bile škodljive za to državo. Odprite oči in začnite delati v interesu in korist slovenskega naroda. V korist večine državljank in državljanov Republike Slovenije. Lepo vas prosim, če že na veliko govorite o tem, kako moramo držati skupaj, kako se moramo poslušati, kako si moramo med seboj pomagati, pri samem svetem bogu, če vidite – ne glede na to, da je to Slovenska demokratska stranka in da predlaga dobre rešitve, popravlja vaše slabe rešitve – dajte to podpreti. Lepo vas prosim v imenu slovenskega naroda, ne v vašem lastnem interesu. Motiti se je človeško, vendar vas poskušam zbuditi, vas poskušam prositi v imenu slovenskega ljudstva, da začnete razmišljati v pravo smer, ne pa da uničujete vse tisto, kar vam ni pisano na kožo, kar niso birokrati, kar niso lopovi, kar niso gospodje in tako naprej. Ne dovolite si delati razliko med ubogim narodom in ozko skupino tistih, ki maltretira celoten slovenski narod. In ne delajte hlapcev iz slovenskega naroda, ker si tega ne zasluži. V Slovenski demokratski stranki tega nikoli ne bomo dovolili in na to ne bomo pristali.
Hvala lepa, gospodu Pojbiču. S tem smo zaključili razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in tudi sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali čez pol ure, to je ob 14.30.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o rudarstvu, po nujnem postopku. Nadaljujemo z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19. decembra 2013, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 5. členu, ki so ga vložile poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 24. členu, ki so ga vložile poslanske skupine koalicije. Želi kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, 69 je glasovalo za, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. V odločanje dajem amandma k 25. členu, ki so ga vložile poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 32. členu, ki so ga vložile poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] V odločanje dajem amandma k 53. členu. Amandma so vložile poslanske skupine koalicije. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. V odločanje dajem amandma k 59. členu, amandma so vložile poslanske skupine koalicije. Amandma je tudi vsebinsko povezan z amandmajem k 32. členu, ki pa ni bil sprejet. Je bil? [[Da.]] Tako da je ta veljaven. Torej, odločamo o amandmaju k 59. členu, amandma poslanskih skupin koalicije. Lahko odločimo? Obrazložitev glasu. Vabim vas k prijavi za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Besedo ima gospod Jože Velikonja.
Hvala za besedo. Tudi amandma k 59. členu je bil povzet kot predlog Zbornice stečajnih upraviteljev. S spremenjenim drugim odstavkom 59. člena se omogoči, da 2-letni rok za prodajo premoženja stečajnega upnika velja tudi za tiste nosilce rudarske pravice za izkoriščanje, zoper katere je bil stečajni postopek že začet pred uveljavitvijo tega zakona, ni pa jim še potekla rudarska pravica za izkoriščanje na podlagi določila prve alineje prvega odstavka 60. člena veljavnega zakona. Z novim tretjim odstavkom pa se na enak način obravnavajo tudi stečajni dolžniki, ki jim je rudarska pravica po določbah 60. člena veljavnega zakona že poteka. Po dodatno pridobljenem pravnem mnenju menim, da lahko ta določba s svojo retroaktivnostjo pripelje do nesorazmerij in neskladnosti, predvsem med tistimi podjetij, ki so v stečajnem postopku, in tistimi, ki niso, imajo pa enak cilj – to je potrebo po rudarski pravici. Zato bomo v Poslanski skupini Pozitivne Slovenije temu amandmaju nasprotovali oziroma se pri glasovanju vzdržali.
Hvala. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo. Mi smo že v stališču povedali, da bomo vezali našo podporo temu zakonu na sprejetje amandmajev k 25., 32. in 59. členu. Moram izraziti kar precejšnje začudenje, da po 2 dneh usklajevanja v koaliciji ponovno nekateri deli koalicije razmišljajo v drugačni smeri, kot pa to, kar vložijo na mizo na začetku seje. Mi bomo vseeno ta amandma podprli in to bo tudi pogoj, da se zakon v celoti z naše strani podpre. Ne vem, čemu so namenjena usklajevanja, če koalicija ne ve, kaj da na mizo na plenarni seji in se potem spreneveda, da tega nekdo ne bo podprl. To me čudi. Predlagam, da podprete ta amandma, kajti rešuje marsikatero zagato v tem Zakonu o rudarstvu.
Hvala. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 34. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Ugotavljam, da je Zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 5., 24., 25., 32. in 53. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom vložiti amandmaje? Gospod Jože Tanko, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Mi bomo k zadnjemu sprejetemu členu vložili amandma.
Hvala. Prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali po končani 4. točki dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gozdovih. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gozdovih je primeren za nadaljnjo obravnavo. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 45. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Ugotavljam, da je s tem tudi zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO RUSKE FEDERACIJE O MEDSEBOJNEM VAROVANJU TAJNIH PODATKOV. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED MINISTRSTVOM ZA OBRAMBO REPUBLIKE SLOVENIJE IN MINISTRSTVOM ZA KOSOVSKE VARNOSTNE SILE REPUBLIKE KOSOVO O SODELOVANJU. Predlog zakona je v obravnavo Zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je Zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O SPODBUJANJU VARNOSTI IN ZDRAVJA PRI DELU (Konvencija MOD št. 187) (MKSVZD). Predlog zakona je v obravnavo Zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je Zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. In ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O NOČNEM DELU (Konvencija MOD ŠT. 171). Predlog zakona je v obravnavo Zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je Zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Najprej prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju osmih članov Programskega sveta RTV Slovenija, na podlagi sedme alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Jani Möderndorfer bo predstavil stališče [[Ne želi.]] Gospod Jože Tanko bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo. Vsem lep pozdrav. Pred nami je pomembna odločitev, ki se nanaša na javni servis Radiotelevizijo Slovenija, in volimo pri naslednjih treh točkah del organov RTV iz kvote, ki ga voli Državni zbor. Naloga tega postopka je, da se zagotovi nadzor nad izvajanjem javnega poslanstva nacionalne radiotelevizije, ki ima tudi v tej družbi zelo specifično vlogo. Ne samo da je ta zavod na zelo specifičen način financiran, ker participiramo preko RTV naročnine, in ker plačujemo od elektro priključka vsi, ki ta priključek imamo. Pomen je tudi zato, ker mora zagotavljati z zakonom določene obveznosti in tudi pravice ter pluralnost programa. Zavod mora zagotavljati verodostojno in nepristransko informativne oddaje, zagotavljati mora celovitost poročanja o političnem dogajanju doma in v tujini. Zagotavljati mora kakovostne izobraževalne programe, zagotavljati mora kakovostno informacijo vseh pomembnih, kulturnih, političnih, zgodovinskih, športnih, socialnih in drugih dogodkov. In še veliko področij je tam naštetih, ki jih mora ta zavod izvajati. Tu ne moremo mimo dejstva, da je veliko pritožb, kar zadeva program, kar zadeva vsebino, kar zadeva upoštevanje politične uravnoteženosti oziroma svetovno nazorske pluralnosti, je pri delu tega zavoda čutiti tudi močno protikatoliško usmeritev. Pri sestavi organov take institucije, kot je RTV, je pomembno, da se organe sestavi pluralno. Državni zbor je pač institucija, v okviru katere bi to morali zagotoviti. Vendar kar zadeva sestavo Programskega sveta iz kvote gledalcev in poslušalcev, je potrebno ugotoviti, da se temu načelu ni sledilo. Izvolili so se izključno predstavniki, ki jih je podprla vladajoča koalicija. Ob tem je potrebno opozoriti, da se je preštevanje izvajalo, da se je prišlo do sestave, za katero se je odločila koalicija. Niti sledu o kakršnikoli politični pluralnosti. Tu kaže opomniti, da celo predstavniki deklarirano najbolj liberalne stranke v Državnem zboru – Državljanske liste niso trepnili niti za trenutek, ko ni bil izbran nobeden, za katerega ni glasovala koalicija oziroma za katerega je glasovala opozicija. Danes torej volimo 8 članov iz kvote gledalcev in poslušalcev in dodatno pri naslednji točki še 5 izmed nabora političnih strank. Torej v Programski svet 13 oseb in med temi 13 je samo 1 iz tiste kvote, ki jo je predlagala opozicija. Na tak način ni možno zagotoviti nobene pluralnosti, nobenega resnega nadzora, kar pomeni, da tudi v naslednjem obdobju ne moremo niti približno pričakovati izboljšanja pluralnosti medijske krajine, ki jo mora pokrivati javni servis, javni medij nacionalnega pomena. Mi tega predloga ne bomo podprli.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in sledi razprava poslank in poslancev. Besedo dajem mag. Ivanu Vogrinu. [[Ne želi.]] Naslednja dobi besedo Maša Kociper. [[Ne želi.]] Naslednja dobi besedo gospa Sonja Ramšak.
Hvala lepa za besedo. Kot je že v uvodu vodja poslanske skupine dejal, tudi sama ne bom podprla tega sklepa. Očitno bo potrebno narediti bistvene spremembe pri glasovanjih oziroma pri sprejemanju odločitev, kdo je lahko član Programskega sveta. Namreč, s to sestavo, ki je bila izglasovana, in vsemi zapleti dokazujemo, da ne sledimo temu cilju. Če pogledamo v sam zakon, kaj so pristojnosti in naloge Programskega sveta, jaz mislim, da se bo nadaljevala politika, kot do sedaj. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovani! Družbena situacija je takšna, da je današnje odločanje izjemno pomembno. Že sam izbor predlogov bi moral biti izjemno pomemben in če bi želeli, da bo ta država krenila na bolje, bi pri izbiri Programskega sveta morali res izbrati paleto ljudi, ki so kvalificirani za takšno opravilo; vidimo pa, da je povsem drugače. Koalicija in, se mi zdi, nosilci delogije znotraj koalicije so izbrali enobarvni Programski svet oziroma kandidate za Programski svet. Če se ozremo malo po CV ali tudi po zgodovini kandidatov, potem vidimo, kaj je prevladovalo pri koaliciji. Tu vas pa moram pohvaliti oziroma gospoda Möderndorferja, da je bil transparentno prostodušen, ko je po glasovanju protestiral zoper štetje glasov in je enostavno povedal po našem štetju, mi smo se med sabo prešteli, rezultati niso v redu, morajo biti drugačni. In tu se sprašujem, kaj ob tem počnejo mediji. Ko smo v času Janševe vlade izbirali Programski svet, je nek poslanec pustil listič, kamor si je zapisal svoj izbor 8 kandidatov. Vsa štiri leta so kar naprej mediji pisali o plonk cegelcu in groznem zločinu, ki se je zgodil, grozljivi zločin se je zgodil, zdaj pa vodja poslanske skupine pove, da je bilo to vse dirigirano, vse naročeno, da ni bilo vojaka, ki bi se uprl. Tako je jasno, da volitve pravzaprav niso bile potrebne, kajti oni so se zmenili, določili in izbrali. Da je ta postopek temeljit, je meni recimo jasno po tem, da po nekaj mesecih ali kako dolgo je od takrat, ko je bil izbran sedanji predsednik Programskega sveta Miran Lesjak, da je vmes nekaj zagrešil. Jaz sem slišal različne teorije, kaj se je zagrešil, katerih kadrovskih potez ni potegnil v korist vladajoče in politično ideološke opcije. In ni dobil glasu – pred nekaj meseci je bil pa najboljši za isto koalicijo in za iste ljudi, zdaj pa ni dobil nobenega glasu, niti slučajno. Poleg tega se je tu, če je to isto ime, našel med izbranimi nekdanji poslanec Jelinčič. Takrat je bil neprimeren po vseh kriterijih, nacionalist in ne vem kaj vse, vreden vsega zaničevanja. Sedaj ga je koalicija izbrala in tu gre za trgovino, to je popolnoma jasno. In on bo janičar te oblasti. Zaradi tega, ker ste takšne podle kriterije uporabljali in niste gledali na bodočnost te države. Popolnoma je jasno, da bo pod tem Programskim svetom javna radiotelevizija medijska pralnica možganov, kot je zapisala ena daleč najbolj pronicljivih komentatork, kolumnistk v preteklem tednu v članku Medijska pralnica možganov. Če si to preberete, mora vsak priznati, da je secirala z milimetrsko natančnostjo, in to je prstni odtis vašega ravnanja. Ne gre se vam za to državo, mediji bi morali biti nadzorniki, ne pa apologeti. Vi ste izbrali apologete! Hvala lepa.
Hvala. Naslednja ima besedo gospa Alenka Jeraj. Izvolite.
Hvala za besedo. Dnevno spremljamo govor o korupciji in nepravilnostih – praktično na vseh področjih. Pred nekaj meseci smo brali tudi eno anonimko, ki je govorila o nepravilnostih v javnem zavodu RTV. Nadzorni odbor je takrat odredil revizijo in revizija je ugotovila in potrdila vse navedbe iz anonimke. In zato smo tudi na RTV pričakovali učinkovito ukrepanje vodstva, da se bo koga zamenjalo. Žal se to ni zgodilo, kot standardno nekaj manjših ukrepov, nihče ni ostal brez zaposlitve, nihče ni moral vrniti preveč izplačanih potnih stroškov in tako naprej. Potem smo priča glasovanju na Mandatno-volilni komisiji, kjer bi po demokratičnih standardih ter tudi po zakonu opoziciji pripadalo določeno število mest v nadzornem odboru oz. v tem primeru v Programskem svetu. Mi smo ravnali drugače in smo vedno omogočili tudi opoziciji, da so imeli v nadzornih svetih svoje predstavnike, ker vemo, kako pomemben je dober nadzor, ker na vsakem koraku vidimo, kako regulatorji, nadzorniki ne opravijo svojega dela tako, kot bi ga morali. Če že kaj naredijo, se jih potem odstavi, kot na primer nadzornike na Onkološkem inštitutu, v Kliničnem centru in podobno. Zato predloga, ki je pred nami, ne bom podprla. Kot je bilo povedano, eden od 13 predstavnikov je predstavnik opozicije. Očitno s tem kažete, da ste proti pluralnosti, da ste proti nadzoru, ker ne želite imeti v Programskem svetu predstavnikov opozicije. Zato predloga Mandatno-volilne komisije ne bom podprla.
Hvala. Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Z ravnanjem na seji Mandatno-volilne komisije je koalicija samo pokazala, kako pomembno je medijsko področje oziroma nadzor nad medijskim področjem, predvsem nadzor nad nacionalko, nad nacionalno javno radiotelevizijo. Povsem neobičajno je, da 45 % Državnega zbora iz nabora gledalcev in poslušalcev, se pravi iz nabora javnosti, ni uspelo zagotoviti nobenega izmed svojih predlogov v tem postopku. Vse se je zgodilo samo tako, kot si je zastavila koalicija. To kaže na to, da hočete na vsak način ohraniti nadzor nad medijskim področjem in z njim tudi upravljati. Dejstvo je, da se že kar nekaj časa ugotavlja, da javni RTV servis ne deluje po principih zdravega gospodarjenja, da je v delovanju veliko napak, da se v tem javnem zavodu nenamensko trošijo sredstva in da tudi program, ki ga oblikuje javna radiotelevizija, ni docela skladen z namenom, ki ga predpisuje zakon. Zdaj plačujemo javno radiotelevizijo vsi tisti, ki imamo priključek, očitno pa lahko program oblikujejo samo nekateri, se pravi tisti, ki so politično dovolj profilirani, in tisti, ki jih pokriva koalicija. Mislim, da je to zelo neprimeren pristop koalicije do skupnih zadev. Očitno je, da hočete na vsak način ohraniti v celoti nadzor nad medijskim področjem. Vem, da je politiki takrat, kadar ima to zagotovljeno, marsikaj lažje oziroma vse lažje, ker večino posla za večino v Državnem zboru opravijo mediji, eden izmed teh je tudi nacionalni medij. Koaliciji v tem primeru ni treba veliko storiti. Povsem drugače je v primeru, ko bi bilo medijsko področje bolj uravnoteženo, ko bi prihajalo do nekega primernega poročanja o mnenjih, stališčih, odločitvah poslanskih skupin, o odločitvah kogarkoli drugega v tej državi in da ne bi te vloge prve bariere oziroma ključne bariere prevzel medijski prostor. Dokler se na tem področju kaj bistvenega ne bo spremenilo, do takrat bodo v tej državi tudi zelo velike težave, kajti če ni enakopravnega, če ni enakomernega, če ni kritičnega poročanja o problemih v tej družbi na enak način, potem ostajajo nekatere teme zaščitene. Če teme ostajajo zaščitene, postanejo nekateri akterji privilegirani, prav tako zaščiteni. Pri nekaterih drugih pa postanejo marginalni problemi velik nacionalni problem. Mislim, da bi morali predvsem na takih projektih, pri katerih bi moral Državni zbor že z vidika ravnanja, odločanja in strukture delovati drugače, bi morali tudi take organe, kot je javni zavod Radiotelevizija Slovenija, zagotavljati drugače. V mandatu, ko smo mi imeli možnost izbire Programskega sveta, smo tretjino mest v Programskem svetu dopustili oblikovati koaliciji. Tudi v drugih organih opravljanja se je zgodilo isto. V prejšnjem mandatu, to se pravi pri Pahorjevi vladi in v mandatu te koalicije temu ni več tako. Ni nobene tretjine, ni nobene desetine, ni nič. Praktično je tudi na področju nadzora in upravljanja zagotovljen popoln monopol. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima gospod Jani Möderndorfer. Ne. Se odpovedujete. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o Predlogu sklepa, s katerim se za člane Programskega sveta RTV Slovenija na podlagi sedme alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija imenuje Metka Hojnik Verdel, Jedrt Jež Furlan, Sašo Lap, mag. Milan Lovrenčič, mag. Jože Osterman, mag. Brankica Petkovič, Matjaž Sterže in Božidar Zorko. Ob tem vas obveščam, da bo na podlagi devetega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija sklep sprejet, če bo zanj glasovala večina vseh poslancev, to je 46 ali več. Lahko odločimo? Obrazložitev glasu. Vabim vas k prijavi za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Besedo ima gospod Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Naj povem, da Nova Slovenija – Krščanski demokrati tega predloga sklepa ne bomo podprli. Ne bomo pa tudi nasprotovali. Upamo in pričakujemo, da je prišel nek novi čas v tej državi, da se vendarle enkrat in v bodoče ne bodo več kršile človekove pravice, kar zadeva javni zavod RTV Slovenija. Namreč vse dosedanje sestave programskih svetov ne glede na to, kdo je v njih sedel, niso dosledno spoštovale 14. člena slovenske ustave, ki pravi, da preberem, "repeticio est mater studiorum". V Sloveniji so vsakomur zagotovljene enake človekove pravice in temeljne svoboščine, ne glede na narodnost, raso, spol, jezik, vero, politično ali drugo prepričanje, gmotno stanje, rojstvo, izobrazbo, družbeni položaj, invalidnost ali katerikoli drugo osebno okoliščino. Vsi so pred zakonom enaki. Naj povem našo ugotovitev. Ves čas, od kar je v veljavi Zakon o RTV Slovenija, so se dejansko kršile človekove pravice, ker ni bila spoštovana verska svoboda. Ves čas. In Nova Slovenija – Krščanski demokrati se nismo potegovali za kakšno posebno pozicijo v Programskem svetu, pa kljub vsemu gojimo neko upanje, da bo odslej nekoliko drugače, prav v programu televizije in programu radia. Dobivamo veliko pisem poslušalcev, ki so obvezni plačevalci prispevka, poslušalcev in gledalcev, ki protestirajo in se čutijo zapostavljene glede funkcioniranja tega zavoda. In tukaj ni naloga tistih, ki so zaposleni na RTV Slovenija, ampak je naloga Programskega sveta, da program uskladijo tako, da bo spoštovan zakon in spoštovana tudi ustava. Torej mi bomo pri glasovanju pritisnili tipko kvorum. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 23. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Pod točko b prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju petih članov Programskega sveta RTV Slovenija na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija. Predlog sklepa je v obravnavo Zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Jože Tanko ne želi besede. Gospod Jani Möderndorfer ne želi. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in sledi razprava poslank in poslancev. Mag. Ivan Vogrin se odpoveduje besedi; gospa Maša Kociper ne želi besede; gospa Sonja Ramšak tudi ne. Gospod Jožef Jerovšek, želite besedo? Ne. Gospa Alenka Jeraj ne želi, gospod Jože Tanko in gospod Jani Möderndorfer tudi ne. S tem zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za člane Programskega sveta RTV Slovenija na podlagi šeste alineje šestega odstavka 17. člena Zakona o Radioteleviziji Slovenija imenujejo Ciril Baškovič, mag. Danica Cmrečnjak, Nikola Damjanić, Miha Klun in Jelka Stergel. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti 25. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Pod točko cprehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju petih članov Nadzornega sveta RTV Slovenija. Predlog sklepa je v obravnavo Zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Najprej sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Jani Möderndorfer bo predstavil stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija, izvolite.
Spoštovani! Mandatno-volilna komisija je včeraj potrdila predlog petih kandidatov za člane Nadzornega sveta Radiotelevizije Slovenija. Predlog je bil oblikovani pretekli tekli teden, a je bila takrat seja pred dokončnim odločanjem o sklepu prekinjena na zahtevo SDS, ki je opozarjala, da izbrani kandidati ne odražajo razmerja strank v Državnem zboru. Včeraj Pozitivna Slovenija ni podprla predloga SDS za ponovno glasovanje, in sicer zaradi 2 razlogov. Ponovno glasovanje o kandidatih, kot ga je predlagala SDS, niti ni bilo možno. Na Mandatno-volilni komisiji bi morali zavrniti predlog sklepa in postopek ponoviti, pri čemer bi morali ponovno pozvati poslanske skupine, da predlagajo iste ali druge kandidate, kar pa pomeni, da bi Državni zbor glede na program svojega dela verjetno zamudil rok, v katerem preneha mandat sedanjim članom Nadzornega sveta, in bi bila Radiotelevizija brez nadzora. Drugi razlog, Pozitivna Slovenija opozarja, da Zakon o Radioteleviziji Slovenije zgolj določa, da Državni zbor imenuje 5 članov, pri čemer mora upoštevati zastopanost političnih strank v Državnem zboru. Pri tem velja opozoriti, da se do sedaj ni oblikovala nikakršna parlamentarna praksa pri imenovanju oziroma je Mandatno-volilna komisija omenjeno določbo zakona tolmačila različno, in sicer glede na samo sestavo Mandatno-volilne komisije in vladajoče koalicije. Zakon torej ne govori o sorazmernosti, o kateri tako rad ponavlja vodja največje opozicijske poslanske skupine. Zasluge za navedeno nejasno določbo pa gre moč pripisati avtorju Zakona o Radioteleviziji Slovenija, mag. Branku Grimsu, iz vrst SDS. Tudi iz vseh dosedanjih sestav Nadzornega sveta v prejšnjih mandatih je več kot očitno razvidno, da je vsakokratna vladajoča koalicija tolmačila določbo Grimsovega zakona drugače in da navedbe vodje Poslanske skupine SDS ne držijo. Zatrjevanje sorazmernosti v parlamentarni praksi ni. Obstaja pa parlamentarna večina, ki vedno določi predstavnike v Nadzornem svetu. Poleg tega bi opozorili tudi na samo kandidatko SDS za članstvo v Nadzornem svetu. Zakon namreč med pogoji za člane Nadzornega sveta določa, da ti ne smejo biti člani organov političnih strank iz javno dostopnih podatkov. Ti sicer niso bili najbolj ažurni, je razvidno to, več kot jasno. Da pa je predlagana kandidatka funkcionarka v lokalnem odboru in funkcionarka v Slovenski demokratski mladini, je pa samo dejstvo. Res je tudi, da se je ZPS zelo jasno opredelil do tega vprašanja. In vsakokratni problem je, da ga vodja poslanske skupine največje opozicijske stranke v Državnem zboru vedno tolmači samo tako, kot vidi on. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Jože Tanko bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, izvolite.
Hvala lepa za besedo. 26. člen Zakona o radioteleviziji v prvem odstavku določa, da ima RTV Slovenija Nadzorni svet, ki šteje 11 članov. Državni zbor imenuje 5 članov, pri čemer mora upoštevati zastopanost političnih strank v Državnem zboru; 4 člane imenuje Vlada; zaposleni v javnem zavodu RTV pa na neposrednih volitvah izmed sebe izvolijo 2 člana. Kako si kdo razlaga zastopanost strank v Državnem zboru, je morda problem, jasno pa je, da se zastopanost stranke v Državnem zboru meri po številu glasov. Tu moramo opozoriti, da je Mandatno-volilna komisija izbrala 5 članov, pri tem pa kandidat Slovenske demokratske stranke, čeprav ima naša poslanska skupina v Državnem zboru skoraj tretjino glasov, ni bil izvoljen. Izvoljen pa je bil kandidat Socialnih demokratov, ki ima v Državnem zboru 2,6-krat manj glasov. Izvoljen je bil tudi kandidat Državljanske liste, ki ima v Državnem zboru 3,7-krat manj poslancev, in izvoljen je bil kandidat DeSUS, ki ima v Državnem zboru 5-krat manj poslancev kot Slovenska demokratska stranka. Vse te 3 koalicijske stranke imajo v Državnem zboru skupaj 22 poslancev. Naša poslanska skupina jih ima 26. Mi nismo dobili nobenega v Nadzorni svet, te 3 stranke pa vsaka po enega, to se pravi 3 poslance. Če ob tem upoštevamo, da je bil izvoljen v Nadzorni svet kandidat Slovenske ljudske stranke, ki ima tudi 4,3-krat manj poslancev v Državnem zboru kot mi, in da gre za osebo, ki je bila nekoč najbrž celo funkcionar Radiotelevizije, gre za Janeza Čadeža, potem težko govorimo, da je pluralni predlog izoblikovan, da je zastopanost sorazmerna v tem Nadzornem svetu. Težko tudi rečemo, da se bo dogajal kakršenkoli nadzor v Nadzornem svetu nad poslovanjem javnega zavoda Radiotelevizije. Težko, ker gre očitno za koalicijski predlog. Od 11 članov ste v Državnem zboru koalicijski poslanci izglasovali 4; 4 imenuje Vlada, to se pravi, da jih je 8. Koalicija jih bo imela v Državnem zboru 8 od enajstih nadzornikov, 2 še zaposlena, enega bivšega zaposlenega. To se pravi, da ta Nadzorni svet ne more opraviti nobene nadzorne funkcije, nobene. Tudi do sedaj se je v Nadzornem svetu dogajalo, da se nadzor ni vršil, razen v tem delu mandata, ko je Nadzorni svet vodil gospod Miha Klun. Niti do sedaj, v zadnjih nekaj letih ni bilo nad poslovanjem javnega zavoda resnega nadzora. Ugotovljene so bile pomembne pomanjkljivosti, tudi revizijski postopki, ki so bili odrejeni na zahtevo Nadzornega sveta RTV, so pokazali nepravilnosti – ukrepov na tem področju pa ni. Torej govoriti o tem, da boste karkoli v tem javnem zavodu počeli, bodisi v zvezi oblikovanja programa preko Programskega sveta, bodisi preko Nadzornega sveta, je čisto nepotrebno, ker se to ne bo dogajalo. Kar zadeva razloge za to, da nekdo ne more kandidirati v organe RTV. Kandidatka, ki smo jo predlagali, tudi po mnenju Zakonodajno-pravne službe, ni funkcionarka stranke SDS. Mi imamo organe določene, ona ni članica nobenega izmed teh organov, ne opravlja nobene funkcije v teh organih. To, kar je gospod Möderndorfer povedal, je pač samo razlog, ki je privlečen za lase. In če se na tak način eliminira kandidata največje opozicijske stranke, potem je to zadosten razlog za to, da se močno podvomi v resnost oblikovanja Nadzornega sveta in tudi v ukrepe in nadzor, ki naj bi ga le-ta opravljal. Očitno gre pri sestavi obeh organov za politično korupcijo lahko, za politično [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[…]]in vse tisto, kar tak način oblikovanja organov pripelje s seboj. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Mag. Ivan Vogrin, se odpoveduje. Gospa Sonja Ramšak ima besedo.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Žal Predloga o imenovanju petih članov Nadzornega sveta RTV Slovenija ne morem podpreti, ker smo v Slovenski demokratski stranki podali predlog, da se pred glasovanjem v Državnem zboru pridobi mnenje Zakonodajno-pravne službe, kaj pomeni interpretacija določb, da mora biti korektno v Nadzornem svetu med 5 člani zastopanost političnih strank v Državnem zboru. Vendar pa koalicijske poslanke in poslanci našega predloga niste želeli upoštevati. Mislim, da je nekorektno, ker ostaja dvom o tem, ali bi morala največja opozicijska stranka v Državnem zboru imeti tudi v Nadzornem svetu. To še enkrat več kaže na to, da bo potrebno tudi sistemsko proučiti vse pogoje. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo ima gospa Eva Irgl.
Najlepša hvala za besedo. Kot že včeraj na Mandatno-volilni komisiji tudi danes ne bom podprla sklepa glede imenovanja petih članov Nadzornega sveta RTV, in to iz čisto preprostega razloga, ker koalicija pri glasovanju ni ravnala v skladu z Zakonom o RTV Slovenija. Ni ravnala v skladu s 26. členom, ki med drugim pravi, da Državni zbor imenuje 5 članov, pri čemer mora upoštevati zastopanost političnih strank v Državnem zboru. Moram povedati, da odkar sem poslanka v Državnem zboru, to je sedaj že kar nekaj let, še nikoli nisem doživela, da največja opozicijska stranka ne bi dobila člana v Nadzornem svetu RTV. Gre za presedán, ki vam ne more biti v čast. Skratka, tega ne bom podprla ravno zaradi tega, ker ste, prvič, ravnali v nasprotju z zakonom in ker se niste šli političnega ferpleja. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Tudi sam ne bom podprl tega predloga, kajti pri tem predlogu, ki je prišel s strani Mandatno-volilne komisije na mizo v plenum Državnega zbora, so bili poteptani vsi principi. Bila je poteptana zakonska določba in česa podobnega se ni zgodilo v času samostojnosti. To je potrditev enoumja sedanje oblasti, političnega in ideološkega. To je greh, da ne rečem kaj hujšega. Če je prej kolega iz druge stranke govoril, da upa, da je prišel novi čas, je treba ugotoviti, da je prišel novi stari čas. Brez predsodkov, brez skrupolov teptate zakonodajo in Nadzorni svet, ki je izbran pod takimi dogmatskimi zapovedmi, ne bo mogel opravljati svoje funkcije. Javna RTV ne bo samo medijska pralnica možganov, bo tudi pralnica javnega denarja. Tu se bodo potrjevali programi, ki z javnim zavodom ne bodo imeli nič skupnega. Tukaj se bodo nadaljevale nepravilnosti, ki jim praktično doslej še ni mogel priti naprej še noben nadzorni svet, čeprav je bil izbiran po bistveno bolj transparentnih in demokratičnih principih. Zgleda, da se je že direktor Filli zavedal, da mu je gospod Möderndorfer že povedal, kdo je določal nadzorni svet, zato se je že arogantno obnašal zadnjih nekaj mesecev. Enkrat je odšel iz Državnega zbora, ko je bil vabljen na sejo, da on že ne bo sodeloval s poslanci zato, ker je opozicija sklicala tisto sejo. Drugič. Nam je celo minister poročal, češ da nadzorni svet ni potrdil nekaterih projektov in minister je demonstrativno zapustil. Bilo je pa drugače. On je kar kratko malo odšel zato, ker niso po njegovem okusu potrdili nekaterih stvari. In več kot nazorno je, da je že sedaj ta nadzorni svet nekredibilen zaradi načina, ki ste ga uporabili. Vsi ti ljudje se bodo razvrednotili, ker bodo morali spoštovati vaše politične in ideološke napotke, program Radiotelevizije pa bo bistveno slabši. Sedaj, v času te oblasti včasih kakšno nedeljsko popoldne gledam ta program in je sramota, da nimajo čisto nič lastnega programa, še v nedeljo popoldne neke stare filme vrtijo, vse se je radikalno poslabšalo. To se pravi, denar se uporablja za druge namene kot za tiste, kot je bil namenjen. In vi želite, da bo vse to potrjeno, požegnano in da bo javni denar zopet skozi to opran, dejansko pa ukraden. Gospe in gospodje, na tak način se mi proti korupciji ne moremo boriti. Javna RTV bi morala imeti izjemno funkcijo boja proti korupciji. Kajti korupcija v tej državi je zmaj s 100 glavami. Vi pa podpirate korupcijo s takšnim kadrovanjem in tako zaudarjajočega kadrovanja ni bilo v času najhujšega komunizma. To je legitimacija te koalicije, da včasih govori, da se bo borila proti korupciji, dejansko jo podpira na vse možne načine in podpira posvečene ljudi v tej državi, ki so si privoščili vse, vsakršne rope, vsakršno rušenje suverenosti te države; in nazadnje se vam bo verjetno posvetilo. Vsaka suverena država ima javno radiotelevizijo, pri nas postaja s tem državna javna hiša, kot mnogi govorijo. Logična posledica je, da s tako televizijo ne bomo mogli braniti suverenosti te države. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima gospa Alenka Jeraj. Izvolite.
Hvala za besedo. Tudi tega predloga za imenovanje članov Nadzornega sveta RTV Slovenija ne bom podprla. Tudi tukaj koalicija ni upoštevala zakona, ki predvideva uravnoteženo zastopanost. Naj vam preberem še enkrat 26. člen, ki pravi: "Državni zbor imenuje 5 članov, pri čemer mora upoštevati zastopanost političnih strank v Državnem zboru. Štiri člane imenuje Vlada, zaposleni v javnem zavodu RTV Slovenija pa na neposrednih volitvah izmed sebe izvolijo 2 člana." Verjetno tisti, ki so dobili nič glasov, pa so vseeno po meri koalicije, bodo prišli skozi drug segment, torej skozi Vlado. Tam ne rabijo dobiti toliko glasov, kot bi jih morali na Mandatno-volilni komisiji. Naš predstavnik, ki je bil do sedaj v Nadzornem svetu RTV, se je izkazal. Se je! Revizija je pokazala, da držijo vse tiste nepravilnosti, ki so bile naštete v anonimki. Tudi naša Komisija za nadzor javnih financ je že večkrat obravnavala kršitve v javnem zavodu. Ponovno gre za cel kup nepravilnosti in polzenje denarja na vse strani ob pretiranih plačilih oddaj, ki jih sploh ni bilo, do obračunanih potnih stroškov, ki jih ni bilo in tako naprej. Stiska pa se producente in tiste zunanje sodelavce, ki so na pogodbah, ki pogodbeno sodelujejo z RTV in na koncu praktično naredijo ves program, ki ga lahko vidimo. Tudi to je ugotovila revizija, da ogromno enega dela opravijo honorarni sodelavci, ne pa tisti, ki so na RTV zaposleni; da ne bi govorili o tem, koliko zaposlenih in honorarnih sodelavcev je na RTV v primerjavi z drugimi televizijskimi hišami. Revizija bo ponovno obravnavana na Komisiji za nadzor javnih financ, kajti po reviziji je moralo vodstvo pripraviti popravljalne ukrepe, povedati, kaj bodo naredili. Kot sem že prej povedala, nihče ni ostal brez službe. Tistim, ki so jim bili preveč izplačani potni stroški, jim jih ne bo treba vrniti, nič takšnega ni vodstvo predvidelo za te sodelavce, ki so imeli nek poseben privilegij, kar je v tej državi standard. Imamo en kup privilegiranih in druge, ki morajo to gledati in potem privilegirancem pokrivati izgube. Očitno ne želite dobrih in učinkovitih nadzornikov, ker ne želite, da bi bil nadzor dober, da bi RTV hiša delala dobro, zato vaših predlogov ne bom podprla.
Hvala. Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Koalicija si je dovolila veliko nespoštovanje Zakona o radioteleviziji, tudi v členu, ki govori o sestavi Nadzornega sveta. Je pač samo 1 od mnogih kršitev, ki se pojavljajo v tem sklicu Državnega zbora. 22 članov iz 3 koalicijskih strank si je izvolilo po 1 kandidata, se pravi Državljanska lista, DeSUS in Socialni demokrati. To je tisti del Državnega zbora, ki je dobil 3 člane v Nadzornem svetu RTV. Naša poslanska skupina, ki ima 4 poslance več, pa ni dobila niti enega člana v Nadzornem svetu RTV. Nihče ni pojasnil nobenih razlogov, zakaj se je to zgodilo. Tudi danes, ko smo poslušali uvodno stališče vodje največje poslanske skupine v Državnem zboru, tega ni pojasnil. Nespoštovanje zakonov postaja temeljni kriterij delovanja koalicije v tem sklicu, temeljni del. In če se to dogaja na tako občutljivih točkah in na javnih sejah v Državnem zboru, kako te stvari, kršitve zakonov potekajo tam, kjer so po naravi stvari odločitve nekoliko umaknjene, recimo na Sodu, Kadu, Modri zavarovalnici in še kje. Kako nezakonito šele tam potekajo stvari. In to, da se pojavljajo takšne deviacije v sistemih, pravzaprav ni nič neobičajnega. S takšnim načinom dela, ko se poskuša zlorabiti zakon in pokriti strukturo, ki bi morala biti drugačna, kot bo zdaj izglasovana, to veliko pove. Na tak način se ščitijo privilegiji, na tak način se ščiti klientelizem, na tak način se ščitijo nezakonita dejanja in posledica tega je tudi korupcija. In žal predloga, ki je tu pred nami, ni mogoče podpreti. Če koalicija vztraja, da na tak način to spelje, pač bo vztrajala. Vendar če bi pravočasno odreagirali na naša opozorila, bi bilo možno to danes ali jutri zagotovo urediti, ker imamo še eno izredno sejo, samo volja v Državnem zboru mora biti. Očitno pa koalicija te volje nima, gre kot stroj preko odločitev, tudi slabih, ki jih je sprejela, ne pogleda ne levo ne desno. In na tak način v tej državi, najbrž tudi v prihodnosti, ni moč računati na kakšne pozitivne spremembe. Samo na to, da bomo za nazaj vedno pokrivali slabe odločitve z vse dražjimi projekti, z višjo naročnino RTV, z večjimi dokapitalizacijami državnega sektorja in drugih podjetij. Skratka, to, kar počnete, je garancija, da se bodo vse te stvari, ki smo jim priča sedaj, samo nadaljevale – in to samo še v večji meri. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima gospa Maša Kociper.
Hvala lepa, predsedujoči. Toliko zavajanj, potvarjanj resnice in težkih besed je bilo izrečenih v tej razpravi, da moram odgovoriti. Namreč, gospa Jeraj je pravilno prebrala 26. člen Zakona o RTV Slovenija, ki pravi, da mora biti pri imenovanju pri volitvah v Nadzorni svet RTV Slovenija upoštevana zastopanost političnih strank v Državnem zboru. Nikjer pa ta člen ne določa, da mora biti sorazmernost upoštevana, se pravi, da bi morale biti politične stranke v Državnem zboru sorazmerno zastopane. Če bi bilo to predvideno na ta način, zakon verjetno ne bi predvidel volitev za člane Nadzornega sveta. Kajti če pride do volitev, seveda sorazmernosti ni mogoče zagotoviti na enak način, kot če bi jo določal zakon. Po opravljenih volitvah je v Nadzornem svetu RTV Slovenije zastopanih 5 političnih strank v Državnem zboru, ampak nacionalna katastrofa in konec sveta je, ker enkrat med temi strankami ni SDS. In to pomeni politično korupcijo in vse živo, kar smo slišali v tej razpravi, ker očitno je samo predstavnik SDS garant, da bo pošteno, neskorumpirano in brez vsake korupcije potekalo delo na RTV Slovenija. Ne bom komentirala, kaj si mislim o tem in zakaj si mislim, da SDS ni garant neskorumpiranosti, ampak dejstvo je, da smo opravili demokratične volitve v MVK, dobili smo kandidate političnih strank. Med temi kandidati, kar se zdi meni ključno, je tudi kandidat opozicije, tokrat je pač zastopan kandidat Slovenske ljudske stranke in glasovanje je bilo opravljeno. Vse debate o tem, kako bodo sedaj pritiski potekali na delo Nadzornega sveta, kako se bodo dajali ideološki napotki, kako Nadzorni svet ne bo mogel kontrolirati dela RTV servisa, kajti ves čas bo na njega pritiskala koalicija s svojo večino, samo kažejo, kako si nekateri razlagajo, morda na podlagi lastnih izkušenj razumejo delo v Nadzornem svetu. Jaz vam lahko zagotovim, da lahko tudi predstavniki, zbrani na podlagi volitev, predstavniki 5 strank, štirih iz koalicije in ene iz opozicije, prav tako opravljajo kvalitetno delo v Nadzornem svetu RTV Slovenija. In sem tudi prepričana, da ga bodo! Hvala.
Hvala. S tem smo zaključili razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za člane v Nadzorni svet RTV Slovenija imenujejo Marko Bandelli, Janez Čadež, Bogomir Eržen, Damijana Knap in mag. Rosvita Svenšek. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Mag. Branko Grims v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, izvolite.
Spoštovani! Formulacija o obvezni zastopanosti, kajti uporabljena je beseda "mora", formulacija o obvezni zastopanosti političnih strank pri oblikovanju tega predloga ni prvič v sedanjem zakonu. Taka formulacija je bila že v nekaterih drugih zakonih. Tudi v tistem zakonu, ki je urejal delo RTV pred sprejetjem tega zakona. Če me spomin ne vara, je prvi to formulacijo uporabil gospod Ribičič. Tisti, ki sami formulaciji oporekate, se lahko zmenite kar znotraj tranzicijske levice o ustreznosti take formulacije. Najbolj zanimivo je pa to, da vse doslej je bilo popolnoma jasno, kaj ta formulacija pomeni, da je treba v največji možni meri slediti zastopanosti političnih strank. In prvič se je zgodilo, da je največja opozicijska stranka popolnoma izločena iz teh organov, to se pravi, da ne more niti pogledati, kako se posluje in vplivati na racionalnost poslovanja. To je seveda skregano s temeljnimi načeli demokracije, ki se spoštuje v vseh evropskih državah; tudi v Veliki Britaniji, kjer organe recimo imenuje kraljica, pa še kako upošteva načelo, da mora biti sorazmerna zastopanost tudi s strani vsakokratne opozicije. Samo pri nas se ravna drugače, ker se reče, da se ne razume, ker se noče razumeti, kaj so temeljna načela demokracije, ki so univerzalna in veljajo povsod ter jih zlahka razume vsakdo, ki jih le hoče razumeti. Ne razume pa jih tisti, ki mu ni v interesu, da bi ena institucija, ki je pomembna za demokracijo – kajti medij je še kako pomemben za demokracijo, brez pluralnih medijev je demokracija samo farsa. Tisti, ki tega noče razumeti, bo zakon zavestno kršil in potem se bo znašel pred parlamentom tak predlog, kot je danes pred nami, ki se ga da tudi grafično zelo lepo prikazati. Štirje predlogi Vlada, 2 tam čez, 3 s te strani; iz te zadnje četrtine – kajti razdeljeni smo ravno na četrtine – pa nihče. In potem se govori o sorazmernosti, prav gotovo. Tisti, ki to govori, je najbrž imel še v osnovni matematiko cvek, pa ne gre za to. Gre za to, da ima cvek iz demokracije, in ker ima cvek iz demokracije, ima tudi gospodarsko uspešnost na nuli. In to je problem, s katerimi se sooča ta država in ki se je za hip odrazil tudi v tem, da se 1 preprostega, jasnega določila zakona za razliko od vseh prejšnjih mandatov iznenada noče več razumeti. Glasoval bom proti takšni politiki, ker je nedemokratična in gospodarsko neuspešna. Ne vodi nikamor drugam kot v stalno višanje davkov in v danem primeru stalno višanje RTV prispevka.
Hvala. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 23. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Pod točko čprehajamo na obravnavo Predloga sklepa o razrešitvi članice Državne revizijske komisije. Predlog sklepa je v obravnavo Zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni, zato prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se mag. Maja Bilbija razreši dolžnosti članice Državne revizijske komisije. Lahko odločimo? Glasujemo. Glasujemo o razrešitvi članice Državne revizijske komisije. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti 4. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Pod točko dprehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju članice izbirne komisije za izbiro primernih kandidatov za imenovanje predsednika in namestnikov predsednika Komisije za preprečevanje korupcije. Predlog sklepa je v obravnavo Zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Eva Irgl bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Senat Komisije za preprečevanje korupcije je nepreklicno odstopil in o tem obvestil predsednika Republike Slovenije, ta pa je nato obvestil predsednika Državnega zbora. V izjavi za javnost so med drugim povedali, da odstopajo z mesta predsednika in podpredsednikov zato, ker naj ne bi bilo dovolj politične volje, da bi se v resnici borili proti korupciji. Dejali so, da naj bi naleteli na ovire, zaradi katerih se niso mogli več uspešno boriti proti korupciji v državi. Se pravi, da pod vlado Alenke Bratušek ne morejo oziroma se ne smejo boriti proti korupciji, ker je pač takšna politična volja. Pod Janševo vlado, ki je bila bojda diktatorska, pa teh težav niso imeli. In to veliko pove tako Komisiji za preprečevanje korupcije kot o vladi Alenke Bratušek. Najverjetneje pa so razlogi za odstop s položajev nekje drugje. Verjetno tudi v tem, da je Komisija za preprečevanje korupcije na čelu z mag. Goranom Klemenčičem opravila svoje delo že pred skoraj letom dni, ko je na podlagi zavajajočega poročila skupaj z usmerjenimi protesti in tudi zdaj že s pregovornim virantovanjem zrušila vlado Janeza Janše. Torej tisto vlado, ki se je ravno v tistem času spopadala z najpomembnejšo zadevo – s sanacijo bančnega sistema in konsolidacijo javnih financ. Zato je odgovornost za takšno stanje v državi tudi na njih. Naj spomnim, da po drugi strani – ko gre za milijardne zneske, za katere bi morali tisti, ki so bančno luknjo povzročili, tudi odgovarjati – Komisija za preprečevanje korupcije ni opravila nikakršnih postopkov, ni opravila nikakršnih poizvedb v zvezi s tem, niti ni iskala povezav in odgovornosti pri dajanju in najemanju slabih kreditov. Naj še enkrat spomnim na primer poceni letalske karte dr. Gregorja Viranta, kjer Komisija za preprečevanje korupcije ni naredila popolnoma nič. Komisija za preprečevanje korupcije tudi ni opazila spornega poslovanja, povezanega z delovanjem Mestne občine Ljubljana. Očitno je Komisija za preprečevanje korupcije to načrtno spregledala. In še veliko je tega. Komisija za preprečevanje korupcije mora oziroma je dolžna preverjati zakonitost ravnanj katerihkoli posameznikov, vendar mora biti pri tem objektivna in delovati v skladu z integriteto, ne pa selektivno in politično pristransko. Zato v Slovenski demokratski stranki upamo, da bo naslednja sestava komisije oziroma njeno delovanje strokovno in ne politično, kot do sedaj, vendar je za to izjemno malo možnosti. Že če pogledamo samo sestavo izbirne komisije, ki naj bi izbrala novega predsednika in podpredsednika Komisije za preprečevanje korupcije, lahko vidimo, da bo izbira novih članov senata KPK prej kot ne le predstava za javnost. Komisija je sestavljena iz 5 članov, enega imenuje vlada, enega Državni zbor, neprofitne organizacije, Sodni svet in Uradniški svet. Že iz tega lahko razberemo, da bo političen vpliv na imenovanje nove komisije velik. Pričakovali bi, da bi vsaj člani Mandatno-volilne komisije, ki je odločala med dvema kandidatoma, ravnali po načelu, vsaj, če ne gre drugače, politične uravnoteženosti. In bi v komisijo, ki bo presojala, kdo je najbolj primeren za imenovanje na predsedniško in podpredsedniška mesta v Komisiji za preprečevanje korupcije, namesto poslanke Pozitivne Slovenije poslali poslanca Slovenske demokratske stranke. S tem bi ravnali tudi politično modro, saj bi se elegantno izognili očitkom o politični pristranskosti imenovanja novega predsednika Komisije za preprečevanje korupcije. V Slovenski demokratski stranki zaradi navedenega tega predloga ne bomo podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Jani Möderndorfer ne želi predstaviti stališča. Tako smo končali predstavitev stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Mag. Ivan Vogrin ima besedo.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Naši občutki so seveda različni ob določenih zadevah. Ampak občutki so občutki, jaz pa mislim, da se moramo odločati na podlagi dejstev. In izkoristil bom to priložnost, da povem, kaj si mislim o razrešitvi oziroma odstopu Komisije za preprečevanje korupcije. Pa si pomagajmo z enim preprostim primerom: če nek direktor vodi podjetje, pa podjetje slabo posluje, ima izgubo, delavci ne dobijo plač ali celo gre v stečaj, je logično, da odstopi, ker je bil neuspešen. Odstopiti bi morale tudi uprave bank in še mnogo drugih. Ker so nekateri hudo žalostni, ker je komisija odstopila, drugi so hudo veseli, ker je komisija odstopila. Poglejmo, kaj je pravzaprav rezultat dela te komisije. V 10 letih, odkar obstaja, smo na vseh svetovnih lestvicah – ne samo pri slovenski meritvi, pri tistem, kar doma merimo, zaznavnost indeksa korupcije, ampak kar so merili v Nemčiji, časopis Der Spiegel – prišli na vrh najbolj koruptivnih držav. Potem je logično, to ni zdaj stvar občutka, da nekdo, ki ni svojega dela opravil, ker se imenuje Komisija za preprečevanje korupcije, odstopi – to je povsem logično. Tudi jaz sem bil odstopljen, ker sem bil neuspešen direktor. To je logično in nosim vse posledice. In tako je prav. In dajmo se odločati na podlagi dejstev. Glede imenovanja komisije in imenovanja za izbor novih članov senata Komisije za preprečevanja korupcije pa jaz upam, da bomo upoštevali to, da bi bilo dobro, da so politično nevtralni, vrhunski strokovnjaki, z visokimi moralnimi, etičnimi standardi; še najboljše, če bi jih pripeljali iz tujine. Saj konec koncev velja prost pretok blaga, storitev in ljudi. Pripeljimo ljudi iz tujine, da nam bodo v Sloveniji napravili red. Mislim, da bi bil to začetek tega, da bi Slovenja postala dokaj normalna država. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Maša Kociper. [[Ne želi.]] Besedo ima gospa Sonja Ramšak. [[Ne želi.]] Besedo ima gospa Eva Irgl. [[Ne želi.]] Besedo ima gospod Jože Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Izbirni postopek članov za izbor senata za Komisijo za preprečevanja korupcije je pravzaprav kar zanimiv. Enega člana v to komisijo predlaga Vlada, enega člana predlaga Uradniški svet, ki ga imenuje Vlada, in enega člana imenuje Državni zbor, ki ga izvoli koalicija v Državnem zboru. Izmed 5 članov so torej kar 3 neposredno imenovani s strani koalicije. Zdaj pa se postavlja vprašanje, kakšen bo ta izbor. Ali bo to nek neodvisen izbor, ali pa bo to izbor po meri vladne koalicije. Točno tiste osebe bodo prišle ven, ki jih bo izbrala vladna koalicija. Ni nobene možnosti, da pride kdorkoli drug. Da je problem še večji, bo Državni zbor v ta organ imenoval osebo, ki ne izvaja določil Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije. Namreč 20. in 21. člen določata nadzor nad premoženjskim stanjem Senata za preprečevanje korupcije. Koalicija v Državnem zboru oz. večinski del te koalicije v Državnem zboru je storil vse, da 1 leto ne moremo zaključiti postopka nadzora nad premoženjskim stanjem odstopljenega predsednika Komisije za preprečevanje korupcije. Za druga 2 člana senata pa se obravnava niti ni začela. Čeprav zakon nedvoumno določa, da se to mora izvesti in da Državni zbor to nalogo opravlja. V imenu Državnega zbora to opravlja Mandatno-volilna komisija; predsednica je Melita Župevc. Sprašujem spoštovane člane koalicije, zakaj v 3 letih, tudi sedaj, ko vemo, da je to treba narediti, še ni bilo niti enega pregleda, nadzora nad premoženjskim stanjem odstopljenih članov Komisije za preprečevanje korupcije. Predsednik Državnega zbora je tudi po Poslovniku zadolžen za to, da se spoštujejo zakoni. Nobenega opozorila tudi s te strani ne. In osebe, ki so storile pravzaprav vse, da se nadzor ne opravi, da Državni zbor ne opravlja nadzorne funkcije nad Komisijo za preprečevanje korupcije, sedaj v izborno komisijo imenujejo osebo, ki pravzaprav tega ni naredila. Kakšen signal je to na tem področju? Kakšen signal je to? Nekoga, ki ne izpolnjuje določil Zakona o integriteti, bi moral to po funkciji izvajati, ker je predsednik Mandatno-volilne komisije, tega ne izvaja in ga taista koalicija imenuje v komisijo za izbor novega senata Komisije za preprečevanje korupcije. Saj tu je že v temelju problem. Neizvajanje zakonov je v temelju problem. Neizvajanje Zakona o integriteti preprečevanja korupcije je temeljni problem v tem primeru. In mislim, da bi Državni zbor moral storiti vse, da prepreči tako kadrovanje in tako imenovanje v tako komisijo. Če bi bil predsednik opravil svojo nalogo in če bi se koalicija dejansko borila proti korupciji, bi morali predlagati razrešitev predsednice Mandatno-volilne komisije, ker ne izvaja določil zakona. Za nagrado pa jo taista koalicija imenuje v komisijo, ki bo izbirala nov senat. Torej, okarakterizirano, neobremenjeno s tem, da se na tem področju ne bo storilo nič, niti poskusilo storiti nič, preprečilo se bo vse, kar bi odstopalo od mainstream pogleda na korupcijo v tej koaliciji. Jaz mislim, da takšnega predloga ni možno podpreti. Hvala lepa.
Hvala, gospod Tanko. Dolžan sem pojasniti, da kot predsednik Državnega zbora nimam pristojnosti, da bi lahko razreševal predsednike komisij ali delovnih teles. Tudi ta postopek, na podlagi katerega danes imenujemo člana komisije, je peljan znotraj Mandatno-volilne komisije. Še gospod Jani Möderndorfer želi besedo, izvolite.
Jaz moram reči, da sem že malo utrujen od tega ponavljanja. To je tako, kot bi gledal matriko v Državnem zboru. Mi imamo pred sabo odločanje o predlogu sklepa o imenovanju članice izbirne komisije za izbiro primernih kandidatov za imenovanje predsednika in namestnikov predsednika Komisije za preprečevanje korupcije. Tukaj pa poslušamo vse drugo, samo tega ne. Kar naprej poslušamo o nekih preiskavah, o ne vem čem še vse, kdo onemogoča. Ne povedo pa naglas, da z novimi in novimi predlogi vedno, venomer, kar naprej blokirajo delo MVK in da tega nadzora sploh ne moremo opraviti. Tega ne povedo. Ne povedo, da v resnici si nekaj želijo, iščejo krivca, a v resnici sploh ne pripeljejo do točke, da bi lahko to izvedli. In to je tisto, kar je najbolj podlo v Državnem zboru, da zlorabljate kamere in svoje javne nastope za to, da pripeljete stvar tako daleč, do absurda, da se na koncu pri sklepih pogovarjamo o stvareh, ki nimajo ne hrušk, ne jabolk, ne nič. Danes govorimo o tem, koga bomo predlagali v imenu Državnega zbora za izbor kandidatov za novo vodstvo KPK. To je bistvo in nič drugega. In dajte, gospod Tanko, si že enkrat naliti čistega vina, da ste blokirali senatno delo v MVK, ko smo predlagali, da poveste, kdo bo vodil to komisijo, smo celo predlagali, da bi bila to bivša predsednica MVK, vse to ste zablokirali. Prinesli ste en kup nezakonitih dokumentov na MVK, to pa je res, ampak tega ne poveste. Dobro. V končni fazi, naše stališče je, da bomo podprli ta predlog in tako bi morali razpravljati v Državnem zboru. Hvala.
Hvala. Postopkovno. Gospod Jože Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. To, kar si je privoščil gospod Möderndorfer, ne drži. Ker večina tega postopka teče za zaprtimi vrati, predlagam, da razkrijete magnetogram seje Mandatno-volilne komisije, na kateri so tako predstavniki SD kot Pozitivne Slovenije napovedali, da ne bodo sodelovali pri preiskavi premoženjskega stanja predsednika za preprečevanje korupcije. Torej, ne govoriti, da nekdo nečesa ne želi. Poslovnik dela Mandatno-volilne komisije je pač tak, kakršen je. In predlagam, predsednik, da poveste predsedniku oziroma vodji največje poslanske skupine, da ta trenutek na drug način, kot da Mandatno-volilna komisija to opravi, tega nadzora nad premoženjskim stanjem senata Komisije za preprečevanje korupcije ni možno opraviti. In da tudi ugotovite, zakaj predsednica Mandatno-volilne komisije še ni razpisala nobene seje Mandatno-volilne komisije, na kateri bi pregledali premoženjsko stanje gospoda Praprotnika in gospe Savinšek. V 3 letih, odkar ta komisija opravlja te naloge, ni bil zaključen še niti en postopek nad 2 članoma, to se pravi proti predsedniku Komisije za preprečevanje korupcije, nad dvema članoma pa niti začeti. In v izogib vsem tem nedvoumnostim ali dvoumnostim, ki jih seje vodja največje koalicijske poslanske skupine, predlagam, da te dokumente razkrije, da jih vi razkrijete ali pozovete predsednico Mandatno-volilne komisije, da to naredi. In da tudi pojasni, zakaj ni bil v 3 letih začet noben postopek pregleda premoženjskega stanja drugih 2 članov Komisije za preprečevanje korupcije. To je treba povedati javnosti, ker se s temi stvarmi manipulira. Ali se to zavestno počne ali ima to kakšen drug cilj, tega ne vem. Ampak zagotovo dejstva niso taka. V izogib vsem tem špekulacijam predlagam, da to opravite. Hvala lepa.
Hvala. Vašega postopkovnega predloga ne morem upoštevati, ker ni v moji pristojnosti, da razkrivam magnetograme Mandatno-volilne komisije. Prav je, da to razpravo in to željo predstavite Mandatno-volilni komisiji. Upam, da boste prišli do dogovora, ki bo sprejemljiv, da se podatki, ki so mogoče relevantni, posredujejo javnosti. Ampak to je pristojnost Mandatno-volilne komisije, ne predsednika Državnega zbora. Postopkovno je želel gospod Jani Möderndorfer. Izvolite.
Hvala lepa. Predsednik, mi smo v tem Državnem zboru že spoznali, da je gospod Tanko mojster potvarjanja Poslovnika, zlorabe postopkovnih načel in vsega, kar je možno. To, kar si je dovolil danes gospod Tanko, da je najprej v svoji razpravi razpravljal o zaprtem delu seje MVK, potem pa mojstrsko obrne in užaljeno razlaga, kako tukaj jaz razlagam, kaj se je dogajalo na zaprtem delu seje, in celo v javnosti od vas zahteva, da se odpre zapisnik, čeprav po Poslovniku dobro ve, da tega predsednik Državnega zbora sploh ne more narediti, pod nobenim pogojem, niti o njegovi pristojnosti niti o njegovi ingerenci. Nič ne more narediti. To zavestno počnete zato, da zganjate teater v Državnem zboru. Vas prosim, predsednik, ker to pa vi veste in vam je poznano, da v skladu vsaj tistega minimalnega standarda, ki ga imamo v Državnem zboru, da znotraj postopka ne dovolite zlorabe postopkovnih, kaj šele obrazložitev glasu, kaj šele vse ostalo; še posebej, ko je več kot jasno, da sploh ne govorimo o predlogu sklepa, ki ga imamo pred seboj, ampak govorimo o KPK, ob katerem so nekateri zelo nestrpni. Hvala.
Hvala. Mislim, da sem bil v svojem odgovoru jasen, da tega postopkovnega predloga ne morem upoštevati, in mislim, da je tudi povsem v skladu s Poslovnikom. Zaključujem razpravo. In prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za članico izbirne komisije za izbiro primernih kandidatov za imenovanje predsednika in namestnikov predsednika Komisije za preprečevanje korupcije imenuje mag. Melita Župevc. Lahko glasujemo? Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 28. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Pod točko e prehajamo na obravnavo Zahteve Okrajnega sodišča v Domžalah, Kazenski oddelek, o dovoljenju za začetek kazenskega postopka zoper sodnico Mojco Kanc. Zahtevo je v obravnavo Zboru posredovalo Okrajno sodišče v Domžalah, Kazenski oddelek. Obvestilo je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je Zboru pisno poročala. Prehajamo na odločanje. Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: Državni zbor na podlagi drugega odstavka 134. člena Ustave RS in 99. člena Zakona o sodniški službi v zvezi z zahtevo Okrajnega sodišča v Domžalah, Kazenski oddelek, številka 1K11048/2013 z dne 4. 11. 2013, o dovoljenju za začetek kazenskega postopka zoper sodnico Okrajnega sodišča v Domžalah Mojco Kanc zaradi suma storitve kaznivega dejanja razžalitve po prvem in drugem odstavku 158. člena Kazenskega zakonika in kaznivega dejanja žaljive obdolžitve po prvem in drugem odstavku 160. člena Kazenskega zakonika ne prizna imunitete sodnici Mojci Kanc in dovoli vodenje kazenskega postopka. Na podlagi 214. člena v zvezi z 207. členom Poslovnika zbora Državni zbor o predlogu sklepa odloči brez razprave. Glasujemo? Obrazložitev glasu ima gospa Maša Kociper v imenu Poslanske skupine Pozitivne Slovenije.
Spoštovani! Pozitivna Slovenija bo glasovala proti takšnemu sklepu in bi rada obrazložila, zakaj. Tako smo glasovali tudi na Mandatno-volilni komisiji. V skladu z našo ustavo imajo sodniki možnost, da se jim dodeli imuniteta, prizna imuniteta, tako kot poslanci. In o tem konkretnem vprašanju odloča Mandatno-volilna komisija in nato še Državni zbor. Pri odločanju Mandatno-volilne komisije vedno sodeluje tudi predstavnik Sodnega sveta, ki obrazloži, kako je Sodni svet proučil zadevo in se o njej tudi odločil. V konkretnem primeru je predstavnica Sodnega sveta povedala, da je po proučitvi te zadeve mnenje Sodnega sveta, da se imuniteta sodnici prizna. Naj povem, da prejšnji mesec je Sodni svet v podobnem primeru, ko je šlo za kazensko zadevo, kazensko tožbo proti enemu od sodnikov, presodil, da naj se postopek nadaljuje. Takšnemu mnenju Sodnega sveta je takrat sledila tudi Pozitivna Slovenija. Tudi v tem primeru bo Pozitivna Slovenija sledila mnenju Sodnega sveta. Predstavnica je obrazložila, da gre za kazensko tožbo zoper eno od sodnic. Proti njej je vložil tožbo eden od nezadovoljnih klientov, se pravi nezadovoljna stranka, in po mnenju Sodnega sveta gre za šikaniranje. Naj spomnim, inštitut imunitete ni namenjen varovanju posameznika, ampak varovanju integritete in delovanja inštitucije. Če se bodo ljudje začeli masovno posluževati te možnosti kazenskih ovadb ali kazenskih tožb vsakič, ko ne bodo zadovoljni z odločitvijo sodnika, lahko to pomeni ne samo zastraševanje sodnikov, ampak kolaps celotnega sistema. Zato je potrebno prisluhniti od primera do primera, ali gre za zadevo, kot sem jo opisala, ali pa gre res za sume storitev resnih kaznivih dejanj, ko se imuniteta sodnikom ne sme priznati. Kot rečeno, v konkretnem primeru mislimo, da lahko takšna odločitev sproži masovne tožbe in zastraševanja sodnikov ter onemogoči delo sodišč, zato tega sklepa v Pozitivni Sloveniji ne bomo podprli. Hvala.
Hvala. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Sem presenečen, da je sploh prišlo do te obrazložitve, ampak vseeno. Poglejte, ta Državni zbor po mojem spominu od leta 2004 naprej ni priznal nobene imunitete nobenemu poslancu, pravzaprav se poslanci običajno niti ne sklicujejo v takih postopkih na imuniteto. To je po naši oceni neke vrste samohigiena. Tudi v prejšnjem mandatu, v času vlade Boruta Pahorja smo vendarle na Mandatno-volilni komisiji in v Državnem zboru že dosegli nek standard, ki smo mu rekli, da tudi sodnikom ne bomo priznavali imunitete. Zadnji primer, ki se ga vsaj jaz spomnim, je bil primer iz Kopra. Ne gre toliko za vprašanje, da ne bi hoteli sodnikom priznati imunitete in da bi se sodniki lahko izognili kazenskemu postopku. Gre za več aspektov tega vprašanja. Prvi aspekt je ta, da če bomo avtomatsko priznavali imuniteto kar po vrstnem redu, ker Sodni svet običajno reče, "predlagamo, da se imuniteta podeli". Drugega tako in tako še niso predlagali, razen v primerih, kjer gre za pripor ali kaj podobnega. Seveda gre tu za eno vprašanje. Sodnik je potem lahko brez kazenskega postopka do konca življenja, pravzaprav do 65. leta starosti in odhoda v pokoj. Jaz se zavedam, da v danem primeru, ko smo s predstavnico Sodnega sveta vprašali za dodatna pojasnila, da gre za zelo banalno zadevo, nekdo je menda ocenil, da je sodnica žalila nekoga, in zato je vložil predlog za pregon in zdaj prihaja do obravnave. Sodni postopek v takšnih primerih, jaz iz praktičnih izkušenj vem, iz preteklega meseca, kjer sem bil kot oškodovanec, traja 10 minut in v 10-ih minutah postane stvar tudi pravnomočna. Zato mi vidimo nepodelitev imunitete ne kot dejanje, ki bi bilo naperjeno proti sodnici, ampak kot dejanje, ki zaščiti sodnike. S tem, ko bodo sami pristajali na to in ko se bodo sami znašli pred roko pravice, torej pred svojimi kolegi, če bi temu tako rekli, bomo dosegli tudi pri njih – pa ne samo pri njih, tudi v javnosti – tisti efekt, ki je potreben, da so pred sodiščem oziroma pred pregonom zoper sume kaznivih dejanj odgovorni vsi, ne glede na to, kakšen status imajo v tej državi. Še enkrat ponavljam, ne gre za to, da bi bili uperjeni proti tej sodnici, gre za mehanizem samoočiščenja sodstva in nič drugega. Zato je prav, da se imuniteta ne podpre. Hvala lepa.
Hvala. Lahko odločimo? Obrazložitev glasu gospod Ljubo Žnidar. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane kolegice in kolegi! Nisem poznavalec prava in sodstva, ampak imam enostavno in zelo logično razmišljanje. Ne odobravam priznavanja imunitete na ravni Državnega zbora nikomur. Sodna veja, sodišče je tisto, ki naj odloči. Predgovornica je omenila možnost šikaniranja in tako naprej. Sodišče je tisto, ki bo odločilo, ali je šlo za šikaniranje ali ne, in tisto, ki bo preprečilo masovno šikaniranje z zavrnitvijo, in tudi s finančnim štrafom kot posledico te zavrnitve. In to je tisti sodni inštrument, ki naj v državni deluje, ki naj v državi funkcionira, ne pa da se ta zadeva sklicuje na Državni zbor. Sam nikomur ne odobravam podelitve imunitete na ravni Državnega zbora.
Hvala. Lahko odločimo? Glasujemo o sklepu, da se ne prizna imuniteta sodnici Mojci Kanc in dovoli vodenje kazenskega postopka. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 35. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o matični evidenci zavarovancev in uživalcev pravic iz obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja v okviru rednega postopka. Državni zbor je v torek, 17. decembra 2013, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je Zbor na predlog Vlade kot predlagateljice predloga zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas tudi, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je s Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vinu po skrajšanem postopku. Državni zbor je v sredo, 18. decembra 2013, odločal o vloženih amandmajih v okviru druge obravnave navedenega predloga zakona, Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke pa je najavila, da bo za tretjo obravnavo vložila amandmaje k 13. in 14. členu predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, na razpravo in odločanje o posameznih amandmajih in členih. V razpravo dajem 13. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? [[Želi.]] Vabim vas k prijavi za razpravo. Besedo ima gospod Zvonko Lah.
Spoštovane kolegice in kolegi! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke je ponovno vložila amandmaja k 13. in 14. členu, kjer gre za zniževanje kazni oziroma glob za prekrške po tem zakonu. Nekdo je ugotovil, da je v Sloveniji posajenih toliko in toliko vinogradov, da je prijavljenega toliko in toliko pridelka; in razlika naj bi bila siva ekonomija. Zaradi tega se je Vlada odločila, da bo na tem področju naredila red, še posebej ker je minister, ki pokriva ta resor, v Vladi določen oziroma je prevzel nalogo zmanjšati sivo ekonomijo. To je enak primer kot prej pri gozdovih, nihče tu ne upošteva, da imajo vinogradniki, predvsem manjši vinogradniki, ki jih je v primerjavi s sosednjimi vinorodnimi deželami bistveno več v Sloveniji kot drugod, pravico tudi sami popiti kaj vina. In tega se tu ne upošteva. S tem zakonom vlada podeljuje pravico vinarskim inšpektorjem, da nadzirajo kvaliteto vina v gostinskih lokalih, kar do zdaj ni bilo možno. To v naši poslanski skupini podpiramo, vendar pa poleg tega ta zakon preprečuje točenje nestekleničenega vina v gostinskih lokalih, kar je unikum. V sosednjih vinorodnih deželah tega ne preprečujejo, pa imajo bistveno manj manjših vinogradnikov, ki lahko na drugačen način tržijo svoje pridelke. Nam se zdi, da je s tem otežena prodaja malih tržnih viškov, ker morajo manjši vinogradniki pripraviti vino za stekleničenje, ker samo tako lahko prodajajo. S tem se bo zmanjšala ponudba naših vin, ker že tako samooskrba pada, in s tem se odpira prostor uvozu cenenih tujih vin iz evropskih držav. Zato menimo, da ta zakon ni koristen, da ne bo dosegel pravega učinka, poleg tega so tudi zelo visoke kazni, ki naj bi bile po mnenju Vlade odvračilne. Pozabila je pa na to, da bi morale biti tudi sorazmerne s težo prekrška, pa to niso. Ker za določen prekršek lahko inšpektor kaznuje pridelovalca v taki višini, kot je njegov celoletni pridelek. To se nam ne zdi prav, zato ta 2 amandmaja vlagamo. Menimo, da bi morali za red na tem področju narediti drugačne korake, iti v drugo smer, da bi morali vinogradnikom zaradi ohranjanja kulturne krajine, zaradi ohranjanja obdelanosti zemlje na podeželju, sploh tam, kjer so vinogradi na velikih strminah, predpisati drugačne ukrepe. Ne pa samo kaznovati in predpisovati davke. Tako, kot se je izrazila ena kolegica dopoldne, da je to vlada davkov in kazni. Mi temu nasprotujemo, zato apeliram na vse kolegice in kolege, da podprejo naša 2 amandmaja, ki gresta v smeri pravičnega kaznovanja malih prekrškarjev.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi za razpravo. Besedo ima mag. Andrej Vizjak.
Spoštovani! V Slovenski demokratski stranki smo vložili amandmaje k kazenskim določbam oziroma zviševanju glob, kajti kontekst reševanja oziroma spopada s sivo ekonomijo, ki ga je ubrala ta vlada, še posebej Ministrstvo za kmetijstvo, je naravnost smešen in neučinkovit. Izkazalo se je to že pri Zakonu o gozdovih, s tistimi nesrečnimi prevoznicami, nedomišljen predlog, ki so ga tisti kršitelji zaobšli, še preden je bil zakon sploh v veljavi. Sedaj pri Zakonu o vinu zopet napad na male gostince, da ne bodo smeli točiti odprtega vina, tudi ne v tradicionalno deklariranih, vinorodnih gostilnah, lokalih, kjer se odprto vino toči zlasti v sezoni okrog martinovanja. To je ena velika popestritev, ne nazadnje tudi turistične ponudbe. Potem sledijo globe in nekdo je mislil, da bo s tem naredil red. Višji davki, višje globe, večja regulacija in s tem mislite, da bomo v Sloveniji dvignili turizem, da bomo dvignili mala in srednje velika podjetja. Ne, zatrli boste še to, kar imamo. To je napačna pot. Prava pot bi bila pavšalni davek za male, saj veliki gostinci ga ne lomijo z odprtim vinom pod šankom. In zakaj ne? V končni fazi, odprto vino v gostilnah se pravzaprav toči že stoletja. Danes ste vsi skupaj bolj pametni od vseh teh stoletij skupaj. Spoštovani, to je tipičen način, kako se birokrati spopadajo in uničujejo slovensko podeželje in ljudi, ki tam želijo delati, preživeti sebe in svojo družino. Tako pač ne boste uspeli. Kajti tisti, zoper katere so uperjene te globe in te določbe, bodo zaobšli te določbe, še preden boste vi zapustili to dvorano. Kajti življenje je kruta stvar. Ti ljudje se borijo za preživetje in bodo preživeli, ali ste vi s takimi nesrečnimi zakoni ali pa ne. Jaz ne vem, večkrat ste se že zaleteli z glavo ob zid, ko ste sprejemali nemogoče določbe, neživljenjske določbe, zbirokratizirane določbe. Regulirate dodatna področja, namesto da bi jih sprostili, pustili ljudem delati in živeti. Vinogradniki, mali vinogradniki smo obdavčeni. Mi tudi, če vino prodamo, za to plačamo davek, kajti imamo katastrski dohodek. Tudi če mi prodamo nekomu vino, smo od tega plačali davek. Vi se pa zdaj spopadate z nekom, ki to vino naprej preprodaja v lokalih. Na tak način, da boste pri tem predpisali stekleničenje vina in ne vem kaj vse, se s tem ne boste spopadli, saj bodo lahko tudi stekleničili vino in takšnega prodajali, še lažje. Spoštovani, nedomišljeni ukrepi Ministrstva za kmetijstvo in okolje sledijo kot po tekočem traku. Eden izmed nedomišljenih je bil Zakon o gozdovih s tistimi prevoznicami. Kaj ste naredili – ogromno škode ste naredili sami sebi, svojemu ratingu in ne nazadnje tudi ljudem, tako da si nekateri še do danes niso upali pripeljati posekanih drv domov, ker so se bali tistih astronomskih glob. Danes s tem nesrečnim zakonom spet tolčete po drugi populaciji ranljivih ljudi. In ne vem, kdaj se boste ustavili v tej vaši maniji, fobiji sive ekonomije, ker je na tak način ne boste izgnali. Humus za sivo ekonomijo so višji davki. Vi ste se odločili, da greste po tej poti, ustvarili ste ta humus in zdaj bi ga radi z represijo in visokimi globami zatrli. Tega ne boste naredili, ker so ljudje bolj pametni kot vi.
Hvala. Besedo ima mag. Ivan Vogrin.
Hvala lepa, predsednik. Jaz ne želim razpravljati o tem amandmaju, želim pa postopkovno besedo, če je mogoče.
Prosim?
Jaz ne želim razpravljati o tem amandmaju, želim pa povedati postopkovni predlog.
Se opravičujem, gospod Vogrin, povejte postopkovni predlog.
Hvala lepa. Predsednik, moram reči tako, to pravico imam, vaše vodenje sej je daleč boljše od vašega predhodnika, pa vendar. Jaz se včasih malo smešno počutim, pa tudi nekateri drugi. Kaj imam v mislih? Prej, ko smo se pogovarjali o imuniteti, sem jaz želel obrazložiti svoj glas. Trikrat sem dvignil roko, nekateri so celo tukaj opazili, jaz ne rečem, da ste me vi namenoma spregledali, pa tudi tako se dogaja v drugih primerih. Ampak kaj mi delamo, enkrat rečemo, prijavite se k razpravi v imenu poslanske skupine ali poslanca, in elektronsko zbiramo prijave. Drugič pa gledamo po dvorani. Pa dajmo mi enoten sistem. Saj ne morete vi videti z levega na desni konec, ali kdorkoli drug, potem pa se zgodi, da kolega Pukšič ponori. Recite, kdo želi v imenu poslanske skupine, naj se prijavi, kdo želi v svojem lastnem imenu, pa ne bom jaz zadaj trikrat dvignil roko. Tu ravno toliko, da ne kričim, pa ne delam tega samo jaz. To so pomembne stvari, jaz mislim, da imam kot poslanec pravico povedati svoje mnenje. Pa se ne bom neprestano boril in gledal, ali ste me vi videli ali ne. Mi postopkovno delamo napake, kaj šele vsebinsko. In nisem prvi, ki se mi je to zgodilo. Zadnjič je ponorel Pukšič, ker je gospod Bogovič trikrat, štirikrat dvignil roko, ampak zdaj bom povedal še svoje subjektivne občutke. Zdaj imam tak občutek včasih – pa ne gre toliko na vas, jaz pač odkrito govorim –, ko je predsedujoči zgoraj pa vidi koga iz nasprotnega tabora, ga celo malo namenoma spregleda. Tem peripetijam se bomo izognili, če bomo imeli enak postopek elektronskega prijavljanja. In lepo prosim, jaz ne želim v naslednjih, pač kolikor dolgo bom še poslanec, imeti več te skrbi. Če želim govoriti, se bom prijavil, če imam to pravico, mi boste besedo dali, drugače pa ne želim tu igrati neke in izsiljevati besede. Hvala.
Hvala. Glede vašega opozorila vas moram opozoriti, da je na vsakem posamezniku, ali se bo odločil za to, da bo obrazložil glas ali ne, in tudi v imenu poslanske skupine. Nikakor ni praksa, da bi avtomatično elektronsko pozival k priglasitvi glasov pri vsakem glasovanju. To je praksa. In je uveljavljena v tem Državnem zboru. Če ste prej omenjali, da smo vas spregledali, dvomim, kajti gledal sem po celi dvorani in ni bilo opaziti vaše roke. Vsaj po tem, kar jaz lahko trdim, ampak sem gledal tudi proti vam, se niste priglasili k obrazložitvi glasu. Še enkrat pa poudarjam, to je odločitev vsakega posameznika, in nikakor ne velja, da vas avtomatično pozivamo k temu, da se priglasite k obrazložitvi glasu. Želi še kdo razpravljati k 13. členu in amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 13. členu. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 41. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, amandma ni sprejet. V razpravo dajem 14. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. In prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 14. členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 40. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, amandma ni sprejet. Končali smo z odločanjem o amandmajih. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 23. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o rudarstvu po nujnem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, in sicer prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih amandmajih in členih. Vložena sta bila dva amandmaja, in sicer k 32. in 59. členu, in sicer po prekinitvi 2. točke dnevnega reda. Po opravljeni drugi obravnavi Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o rudarstvu so poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, Slovenske ljudske stranke in Nove Slovenije vložile amandma k 59. členu predloga zakona. V zvezi s tem amandmajem vas obveščam, da ni vložen v skladu s tretjim odstavkom 140. člena Poslovnika Državnega zbora, zato Državni zbor o tem amandmaju ne bo razpravljal in odločal. Prehajamo na razpravo in odločanje o 32. členu in amandmaju poslanskih skupin Slovenske demokratske stranke, Slovenske ljudske stranke in Nove Slovenije. V razpravo dajem 32. člen in amandma navedenih poslanskih skupin. Želi kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi na razpravo. Besedo ima gospod Franc Bogovič.
V Slovenski ljudski stranki smo predlagatelji tega amandmaja in pozivamo kolege iz tistih strank, ki niste predlagatelji, da ga tudi podprejo. Gre namreč za vsebinski amandma, okoli katerega je bil konec koncev tudi dosežen dogovor na pogajanjih opozicije in koalicije, se pravi vseh poslanskih skupin v tem kontekstu, da je potrebno za podjetja, ki so zašla v stečaj, tudi 2 leti po tistem času, ko so šla v stečaj, da ta podjetja ohranijo to rudarsko pravico. V nasprotnem primeru gre za veliko oškodovanje tudi stečajne mase, temu primerno izgubljajo zopet še enkrat več slovenske banke in tisti upniki, ki so upniki v teh podjetjih. Na tak način, vas res ne razumem, čemu je namenjena takšna zavrnitev amandmaja, kot se je zgodila v drugem branju. Enostavna razlaga tega je, da je druga alternativa, če to v stečajnem postopku ne ostane naprej, del stečajne mase, del, da se tudi opravlja ta dejavnost, je edino to, da se omogoči stečajnemu upravitelju, da najprej razvrednoti to premoženje in potem po svoje razpolaga in razprodaja to premoženje pod ceno. Ne razumemo, zakaj tega amandmaja niste sprejeli oziroma ni takšna ureditev nastala že v drugem branju. Zato pričakujemo, da bomo sedaj enotno podprli tudi to, kar smo se dogovorili v usklajevanjih in je bilo usklajeno tudi z Vlado.
Hvala. Besedo ima gospod Jože Velikonja. Izvolite.
Hvala za besedo. Po pregledu tega predloga amandmaja ugotavljam, da ta dikcija ne sodi v vse dikcije amandmaja k 32. členu tega predloga sprememb in dopolnitev zakona. Še enkrat bi rad poudaril, da je bilo že v prvotni ugotovitvi izrečeno, da takšne odločitve lahko povzročajo neenako obravnavanje in neenakost zaradi retroaktivnosti, zato predlagamo, da se ta predlog amandmaja zavrne.
Hvala. Besedo ima gospod Danijel Krivec. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Kot ste že ugotovili, k 59. členu ni bilo možno pravilno vložiti amandmaja, zato smo vložili amandma k 32. členu, ki na enak način rešuje zagato glede stečajnih postopkov. Enak amandma smo obravnavali tudi na odboru, kjer je bil kot amandma odbora na nek način sprejet, vendar je kasneje prišlo od usklajevanja v koaliciji in se je vsebina iz 32. člena preselila v prehodne določbe 59. člena. In res me čudi, da dobimo s strani ministrstva, s strani ministra in s strani celotne vlade predlog za amandmaje, za katere ugotovimo, da smiselno rešujejo vso zadrego in dilemo, ki smo jo na odboru v drugi obravnavi opravili, nato pa slišim argumentacijo, da vlada tem amandmajem nasprotuje. Mislim, da to ni korektno, kajti usklajevanja so potekala 2 dni od razprave, ki je bila opravljena na odboru. Na osnovi te koristne in pomembne razprave, kjer so bili vključeni vsi deležniki, ki sodelujejo tako na področju stečajnih postopkov kot s strani ministrstva in zakonodajnopravne službe, pripravijo korektne predloge za amandmaje, ki jih potrdite tudi v koaliciji in tudi na nek način so se opozicijske stranke strinjale, da so rešitve primerne in usklajene, nato pa slišimo v drugi obravnavi na plenarni seji, da Vlada tega ne podpira. In naša informacija je, da to ni točno. In jaz predlagam, da poskušamo to rešiti vseeno na ta način, da potrdite amandma k 32. členu, ki sicer v celoti ne rešuje te problematike. Veliko bolje je bilo to urejeno v 59. členu, vendar vseeno gremo v smeri, da bodo stečajni postopki in postopki, ki so že začeti, na nek način tudi zaključeni v normalnem okviru in ne bo prihajalo do težav pri izvajanju tega zakona v praksi. Predlagam, da ta amandma podprete.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ja. Postopkovno, gospod Franc Bogovič.
Mislim, da gre za pomembno točko, pri kateri smo kolegi iz različnih poslanskih skupin, tako iz koalicije in opozicije, pozdravili način dela pri tem zakonu, da smo pri usklajevanju sodelovale vse stranke, da je aktivno vlogo in tudi s strani opozicije je bil pohvale deležen državni sekretar gospod Kumer. Jaz bi prosil, če bi lahko izvedeli za stališče vlade do tega amandmaja, kajti po našem vedenju, kakšne informacije imamo mi, vlada takšen amandma podpira in tudi se strinja s tem, da vsebinsko resnično rešuje nek problem. Zdi se mi v redu, da če smo si vzeli čas in po nujnem postopku to usklajevali, si vzeli čas, da smo zjutraj, zvečer usklajevali, potem predlagam, da naredimo pavzo in dobimo tudi mnenje vlade do tega amandmaja.
Poskušali bomo obvestiti predstavnike Vlade, da dajo mnenje k temu amandmaju. Je pa možnost nadaljevati razpravo glede tega člena in glede tega amandmaja. Če pa boste zahtevali pavzo, bo ta pavza tudi odrejena. Vendar ta hip je predlog za to, da se dobi stališče vlade. Ampak ni pa pogoj za to, da ne bi mogli opraviti danes razprave o tem in tudi glasovati. Če razumem, ne želi nihče več razpravljati o 32. členu in amandmaju k 32. členu. Zato zaključujem razpravo. In prehajamo na odločanje. Lahko glasujemo? Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine SDS, SLS in Nove Slovenije k 32. členu. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 41. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z odločanjem o amandmaju. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 8. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Dovolite mi, ker seja še ni zaključena, da vas obvestim še o naslednjem. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga Zboru, da na podlagi drugega odstavka 153. člena Poslovnika Zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o rudarstvu. Torej imamo še glasovanje o tem sklepu. Prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav, ker ste bili že vsi pripravljeni na odhod. Lahko glasujemo o sklepu? Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 1. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in zaključujem tudi 20. sejo Državnega zbora. Hvala in lep večer še naprej!