Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 7. izredne seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnjega nadaljevanja seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: gospa Eva Irgl, gospa Ljudmila Novak od 13. ure dalje, gospa Anja Bah Žibert, gospod Andrej Čuš, gospod Žan Mahnič, mag. Anže Logar, gospod Roberto Battelli, gospod Matjaž Hanžek, mag. Marko Pogačnik, gospod Luka Mesec od 11.30 dalje, dr. Franc Trček in mag. Matej Tonin do 12. ure. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DRŽAVNI UPRAVI V OKVIRU NUJNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, ministru za javno upravo gospodu Borisu Koprivnikarju.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Hvala za to možnost, da dodatno obrazložimo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi, ki vam ga predlagamo v obravnavo in sprejetje. Sprememba Zakona o državni upravi sledi spremembam zakona o vladi. Tako zakon na novo določa pristojnosti novih ministrstev, predvsem Ministrstva za okolje in prostor in Ministrstva za javno upravo. Dodatno pa so predlagane še spremembe, ki se nanašajo predvsem na področje upravljanja informacijsko-komunikacijskih sistemov državne uprave, upravljanja z nepremičnim premoženjem in celotnega področja javnega naročanja. Na Ministrstvu za javno upravo želimo postopno v državni upravi prevzeti upravljanje tudi informacijsko-komunikacijskih sistemov, ki se nanašajo na ministrstva, vladne službe, organe v sestavi in upravne enote, in prevzeti celotno upravljanje informacijsko-komunikacijske infrastrukture ter razvoj skupnih informacijskih rešitev in izvajanje enotne informacijske varnostne politike. Pomembno je, da so bili ti postopki začeti že v letih 2013 in 2014 in da praktično na osnovi tistih analiz, ki so bile že pripravljene, postopno nadaljujemo z izvajanjem procesa, ki je po mojem mnenju izredno pomemben, zato ker nam bo omogočil, da se bolj osamosvojimo od določenega, zelo ozkega kroga dobaviteljev ter začnemo celovito, odprto upravljati z državno informatiko. Naslednje področje, ki bi ga izpostavil, je upravljanje s stvarnim premoženjem. Celoten prehod na centralno upravljanje bi bil izveden postopno do leta 2017, časovno zaporedje in dinamiko pa bo sproti določala Vlada. Gre pa predvsem za upravljanje nepremičnin, ki jih za opravljanje nalog iz svojih pristojnosti ali pa v povezavi z njimi potrebujejo vlada, vladne službe, ministrstva in organi v njihovi sestavi ter upravne enote in tudi posredni proračunski porabniki. So pa nekatere nepremičnine, podobno kot pri informatiki, izjeme, predvsem pa gre pri nepremičninah za vojsko, policijo in ravnanje z nepremičninami, ki so določene s posebnim zakonom. Tretje pomembno področje, ki bi ga izpostavil, pa je področje javnih naročil, kjer Vlada predlaga v spremembo te zakonodaje, da se odgovornost za izvajanje in urejanje področja javnega naročanja prenese na Ministrstvo za javno upravo, kjer bomo s centralizacijo tega naročanja poskrbeli za večjo stopnjo poenotenja javnih naročil znotraj državne uprave in širše. V prvi vrsti pa bo centralizacija informatike, o kateri sem že govoril, prinesla tudi veliko skupnega javnega naročanja, s čimer bomo dosegli posredne, pa tudi neposredne prihranke. Že danes se samo v obliki javnega naročanja približno 25 % teh naročil odda na področju informacijsko-komunikacijske tehnologije, za katero se izvede kar 450 javnih naročil. Uvajali bomo tudi moderne načine javnega naročanja, predvsem v obliki elektronskih naročil, obratnih dražb. Načrtujemo naročanje v sodelovanju izvajalca postopka in tistega, ki predmet naročila opredeli, da v skupnem timu to dejansko tudi izvedeta. Predvsem pa si želimo, da se celotno javno naročanje manj fokusira na področje cene in se bolj fokusira na področje cene določenega predmeta javnega naročila v celotnem obdobju, za katerega se naročilo izvaja. Kajti dosedanje izkušnje kažejo, da je zgolj element cene javnega naročila ob samem naročilu pogosto tudi dražja varianta, kot bi bila, če bi jo izvedli na drugačen način. To so trije ključni poudarki, katerih spremembe prinaša tudi Zakon o državni upravi. Vsi trije gredo v smeri, ki jo zasledujejo tudi moderne evropske države. Vsi trije sledijo nekim modernim trendom, hkrati pa vsi prinašajo po eni strani optimizacijo, kontrolo stroškov, zmanjšanje stroškov poslovanja, po drugi strani pa večjo kvaliteto izvajanja teh funkcij, na katere se nanašajo. Hvala za pozornost.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici mag. Lilijani Kozlovič.
Spoštovani predsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 3. seji 2. 12. 2014 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada s predlogom za obravnavo po nujnem postopku. Predlog je Kolegij predsednika Državnega zbora obravnaval na svoji 10. seji 26. 11. 2014 in sklenil, da se obravnava po nujnem postopku. Odbor se je seznanil z naslednjim gradivom: predlogom zakona z dne 21. 11. 2014, ki je objavljen na spletni strani Državnega zbora v Poročevalcu, z mnenjem Zakonodajno-pravne službe z dne 28. 11. 2014, mnenjem Komisije Državnega sveta za državno ureditev z dne 1. 12. 2014 in pripombo Zavoda za zdravstveno zavarovanje Republike Slovenije z dne 1. 12. 2014. K predlogu zakona so amandmaje vložile poslanske skupine SMC, Desus in SD dne 2. 12. 2014 ter Poslanska skupina SDS dne 2. 12. 2014. Predstavnica predlagatelja, državna sekretarka z Ministrstva za javno upravo gospa Renata Zatler je v dopolnilni obrazložitvi predloga povedala, da predlagani zakon sledi zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o vladi. Poleg določitve stvarne pristojnosti nekaterih ministrstev določa še druge vsebine, in sicer vsebuje določbo v smeri prenove informacijskih sistemov državne uprave, nadalje uvaja postopen prehod na centralizirano ravnanje z nepremičnim premoženjem države do 1. januarja 2017, vsebuje določbo v smeri prenove informacijskih sistemov državne uprave, prinaša tudi centralizacijo na področju javnega naročanja ter področje prenaša z Ministrstva za finance na Ministrstvo za javno upravo. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe gospa Katarina Kralj je v svoji predstavitvi izpostavila tri bistvene pripombe. V zvezi s predlagano določbo, po kateri se na Ministrstvu za finance lahko imenujejo največ štirje državni sekretarji, je opozorila, da gre za precejšen odstop od veljavne sistemske ureditve, ki v ministrstvih dopušča največ dva državna sekretarja. Opozorila je tudi, da s prehodnimi določbami spreminjajo določbe šestih drugih zakonov, kar ruši preglednost in konsistentnost pravnega reda in je sporno z vidika pravne varnosti. V zvezi s predlagano ureditvijo centralizacije ravnanja z nepremičnim premoženjem države je opozorila, da gre za pomembno sistemsko vprašanje na področju ravnanja z nepremičnim premoženjem države, zato je vprašljivo urejanje tega vprašanja v okviru prehodnih določb tega zakona in ne v sistemskem zakonu s tega področja. V zvezi s pripombami k posameznim členom, ki so bile dane, je tudi povedala, da so z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin v pretežni meri tudi ustrezno upoštevane. Mnenje Komisije Državnega sveta za državno ureditev je predstavil predsednik komisije Rajko Fajt, ki je povedal, da komisija predlog zakona podpira, saj ocenjuje, da je nujen za normalno delovanje vlade in ministrstev. Odbor se je seznanil tudi s pisnimi pripombami Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, ki se nanašajo na predlagano določbo, ki za nekatere uporabnike uvaja zaračunavanje uporabe storitev centralnega informacijsko-komunikacijskega sistema državne uprave. V razpravi o posameznih členih so člani odbora iz vrst opozicijskih poslanskih skupin izrazili nekatere pomisleke in nasprotovanja predlaganim rešitvam, da predlog zakona ne pomeni le uskladitve z novelo zakona o vladi, ampak prinaša še nekatere druge večje spremembe, ki jih je ZPS ocenila kot sporne. Izrazili so nestrinjanje, da zakon ne bo imel finančnih posledic, saj povečanje števila ministrstev po njihovem mnenju prinaša tudi proračunske obremenitve. Prav tako so finančne posledice povezane tudi z uvajanjem centralizacije na področju ravnanja z nepremičninami in upravljanja z informacijsko-komunikacijskimi sistemi. Menili so tudi, da ocene Vlade, da bodo doseženi prihranki z racionalizacijo, niso realne. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 7., 11., 12., 15., 16., 17., 19. in 20. členu, ni pa sprejel amandmaja Poslanske skupine SDS k 1. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih tudi sprejel. Glede na določbo poslovnika so upoštevani v predlogu zakona in so sestavni del tega poročila. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke Mira Cerarja, zanjo gospa Janja Sluga.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! K sprejetju Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi smo se poslanci Stranke Mira Cerarja, Demokratične stranke upokojencev in Socialnih demokratov zavezali s sprejetjem Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Vladi Republike Slovenije, ki je stopil v veljavo 6. septembra letošnjega leta in je določil trimesečni rok za sprejetje tega zakona. Kot vsaka vlada do sedaj si s tem predlogom zakona tudi vlada Mira Cerarja želi institucionalno organizirati pristojnosti ministrstev in njihovih organov za delovanje v skladu z zastavljenimi cilji in sprejetimi zavezami. Ta zakon tako na novo ureja nekatera ministrstva in njihova delovna področja. Po sprejetju obravnavanega zakona bodo do 1. januarja 2015 sprejeti podzakonski predpisi in akti o notranji organizaciji in sistemizaciji delovnih mest v novoustanovljenih ministrstvih in vseh organih, v katerih je prišlo do prenosa delovnih področij. Tudi ti akti so že pripravljeni za sprejetje. Izzivi časa, ki ga živimo, in okoliščine, v kakršnih smo bili izvoljeni za vodenje te države, zahtevajo od nas sposobnost, strokovnost, trdo delo, angažiranje in učinkovito izkoriščanje človeških resursov. Vsi vemo, da je pred nami izjemno težavno obdobje. Na področju proračuna in javnega računovodstva se na Ministrstvu za finance trenutno aktivno ukvarjajo s pripravo predloga zakona o fiskalnem pravilu. Čaka jih prenova sistemske zakonodaje na področju javnih financ, potrebno je srednjeročno doseganje uravnoteženosti proračuna države brez zadolževanja in prehod na sistem programskega proračuna. Z namenom odprave administrativnih ovir je na področju davkov, trošarin in carin ter drugih javnih prihodkov nujna zahtevna prenova davčnega postopka, prenova izvrševanja davčnih zakonov, realizacija zahtev za razbremenitev dela in izvedba tako imenovane zelene davčne proračunske reforme. Nadalje bo Ministrstvo za finance v skladu s priporočili Evropske komisije vzpostavilo delovno skupino za prestrukturiranje in koordinacijo dela različnih institucij, kot sta Banka Slovenije in DUTB z resorji znotraj Vlade. Na področju zakladništva in finančnega sistema na finančnem ministrstvu poteka pospešeno delo za reševanje sukcesijskih vprašanj in pomembne naloge pri povezovanju in združevanju nadzornikov s področja finančnega sistema. Za izvajanje trajnostnih usmeritev Vlade za iskanje izhoda iz finančne krize in racionalizacijo delovanja organov državne uprave predlog zakona ureja vzpostavitev enotnega centralnega informacijsko-komunikacijskega sistema v okviru Ministrstva za javno upravo, ki pomeni vzpostavitev enotnega finančnega načrta, centralizacijo naročanja storitev in opreme, centralizacijo kadrov ter konsolidacijo infrastrukture. Vse to je usmerjeno k nižanju stroškov, odpravi razdrobljenosti finančnih virov financiranja državne informatike po organih, možnosti uvajanja sodobnih tehnoloških rešitev, neodvisnosti od zunanjih ponudnikov, možnosti prehoda na sodobnejši poslovni model, odpravi nekompatibilnosti sistemov, zmanjšanju stroškov koordinacije in povezljivosti, odpravi podvajanja sistemov, poenotenju standardov izvajanja storitev, nižanju stroškov oddaje javnih naročil za opremo in storitev in tako naprej. Ocenjeni prihranki so v višini 20 milijonov evrov na letni ravni in jih lahko dosežemo v obdobju treh let, s prvim večjim učinkom v letu 2016. Predlog zakona ureja tudi prehod na centralizirano ravnanje z nepremičnim premoženjem države v pristojnost Ministrstva za javno upravo. S tem bo dosežena jasna odgovornost v zvezi z izvajanjem nalog, vezanih na ravnanje z nepremičnim premoženjem, postopki ravnanja z nepremičninami pa bodo transparentni in pregledni. Predlog zakona vzpostavlja tudi skupno javno naročanje in ga prenaša v pristojnost Ministrstva za javno upravo. V letu 2013 se je oddalo za 3,9 milijarde javnih naročil, od tega 1,5 milijarde naročil, ki so bila sofinancirana z evropskimi sredstvi. Vlada ocenjuje, da bo centralizirano javno naročanje v letu 2015 prineslo za 20,5 milijona prihrankov zgolj iz naslova skupnega vodenja in standardizacije naročil. Na podlagi vsega navedenega v Poslanski skupini SMC verjamemo, da je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi dober in bomo danes glasovali za njegovo potrditev. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Tomaž Lisec.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister, kolegi in kolegice! Včeraj smo državljani, predvsem pa obrtniki in gospodarstveniki dobili nove finančne in administrativne obremenitve, sedaj pa je pred nami zakon, ki Vladi, predvsem pa ministru za finance prinaša razbremenitve. Zakon o Vladi Republike Slovenije je začel veljati 6. septembra letos, Zakon o državni upravi, ki je pred nami, pa bo luč zagledal točno tri mesece kasneje, čeprav naj bi šlo le za formalno ureditev oziroma uskladitev. In za vse to je Vlada potrebovala točno tri mesece. Sedaj pa naj verjamemo, da bo Vlada v skladu z lastnimi zakonskimi omejitvami do 1. 1. 2015 sprejela potrebne podzakonske predpise, na podlagi teh pa še sprejela in uskladila akte o notranji organizaciji in sistematizaciji delovnih mest v novoustanovljenih organih in ministrstvih. Skratka, tri mesece smo čakali s tem zakonom, sedaj pa pričakujemo od vseh organov, torej ministrstev, da bodo v roku, pa če vemo, da so vmes še božično-novoletni prazniki, v dobrih 20 dneh sprejeli podzakonske predpise, na podlagi teh še določene akte, in s 1. 1. 2015 naj bi bila nova ministrstva z vsemi ljudmi v vsej svoji bojni pripravljenosti. V Poslanski skupini SDS tega zakona ne bomo podprli, ker vanj preprosto ne verjamemo. Ne verjamemo, da bo Vlada po 100 dneh nedela sedaj v naslednjih 20 dneh popolnoma operativna. Ne verjamemo, da bo zaradi tega zakona omogočena boljša operativnost in uspešnejše izvajanje nalog ter da bo zakon imel pozitivne posledice za gospodarstvo, kot so napisali v obrazložitvi, brez dokazov in brez analiz. Nikakor pa v SDS ne verjamemo, da zakon ne bo imel negativnih finančnih posledic, kot so zapisali. Prva laž. Pri zakonu o vladi ste iz predhodnih 12 plus 1 ministrstev naredili 14 plus 1 plus 2 na zalogo ministrstev. Ta dva ministra bosta lahko predsedniku Vlade pomagala glede na določene naloge. Skratka, namesto 13 kar naenkrat 17 ministrstev. Druga laž. Ker minister za finance z dvema državnima sekretarjema po mnenju Vlade ne bo mogel opraviti vsega dela, želite nek obvod in štiri državne sekretarje, in pravite, da bo to brez finančnih posledic za državni proračun in druga javnofinančna sredstva. Sprašujem vas: bosta državna sekretarja delala zastonj, brez računalnikov, brez tajnic, brez kav, brez sestankov, brez fikusov? Dva državna sekretarja, vsak s plačo blizu 5 tisoč evrov krat 12 mesecev je 120 tisoč evrov letno – brez računalnikov, brez tajnic, brez kav, brez izletov in brez fikusov. Da ne govorimo o tem, da jih boste verjetno težko našli glede na to, da ste ministra za gospodarstvo iskali 100 dni. Mnenje Zakonodajno-pravne službe je tukaj jasno: "Opozarjamo, da gre za precejšen odstop od veljavne sistemske ureditve, ki bi terjal ponovni razmislek in izčrpnejšo obrazložitev varnih in razumnih razlogov za takšen odstop." Ampak ta vlada in ta vladna koalicija se v tem mandatu požvižgata na mnenje hišne Zakonodajno-pravne službe. Poleg tega pa želite na hitro pod pretvezo nujnosti v ta zakon vpeljati še tri popolnoma nerelevantne zadeve za začetek delovanja Vlade. Tako ste se lotili tudi reševanja centraliziranja javnega naročanja, centraliziranega ravnanja z nepremičnim premoženjem in centralnega informacijskega sistema državne uprave, kar tudi po vašem mnenju ne bo nič stalo. Po mnenju SDS te strukturne zadeve nikakor ne sodijo v ta nujni zakon. Po našem mnenju se zadaj skriva veliko, zelo veliko nečednosti. Zakaj na vrat na nos tiščite v ta zakon te zadeve, s katerimi se obvezujete, da bodo uresničene do 1. 1. 2018? Da boste skrili nečednosti glede centralnega informacijskega sistema državne uprave? Zato se mudi? Ker so morda lobisti že na vratih? Ali pa je vse skupaj že dogovorjeno in boste prodajali, kako ste privarčevali, v resnici pa bodo nekateri na račun države fino zaslužili, ker so pravi, ker so vaši in ker jim boste seveda to tudi dopustili. [[znak za konec razprave]] [[…]]biti tudi centralizirano ravnanje z nepremičnim premoženjem, z desetimi posebnostmi, brez analiz, le s floskulami, kako bo vse bolj pregledno in ceneje. Figo bo, le pravi bodo zaslužili. Skratka, medtem ko jemljete državljanom, občinam, obrti in gospodarstvu, se sami bohotite. Z vsakim zakonom državljanom dokazujete, da ta vlada dela le zase in za svoje pribočnike, za državo in državljane pa vam ni mar. Z vsakim zakonom rušite lastne predvolilne obljube: etika, morala, pravična in racionalna država. Kaj bi s tem? Sladke predvolilne obljube postajajo krut povolilni nateg.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo mag. Jana Jenko.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Vsem skupaj prav lep pozdrav! Predlog novele Zakona o državni upravi uzakonja reorganizacijske spremembe v državni upravi, ki so bile predvidene že v zakonu o vladi. Po domače povedano, spreminjajo se ministrstva. Zakon o vladi, ki je začel veljati že v začetku septembra, je namreč spremenil strukturo Vlade, kar pomeni, da je na novo določil nekatera ministrstva ter njihove naloge in pristojnosti. Omenjeni zakon o vladi v prehodnih določbah določa, da se mora Zakon o državni upravi uskladiti z njim najkasneje v 90 dneh od prisege ministrov. Tako se na primer na Ministrstvo za javno upravo z notranjega ministrstva prenašajo področja javne uprave, volilne zakonodaje, upravnega poslovanja, pa tudi preprečevanja korupcije v javnem sektorju, ravnanja s stvarnim premoženjem, in področje lokalne samouprave. Obenem pa se tja s finančnega ministrstva prenaša tudi področje javnih naročil. Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo bo od Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti prevzelo področje socialnega podjetništva, kar v Desus zelo pozdravljamo, saj se morata vloga in delež socialnega podjetništva v Sloveniji povečati in doseči raven drugih držav v Evropski uniji. Tudi novo ministrstvo za okolje in prostor bo med drugim prevzelo naloge na področju varovanja okolja in ohranjanja narave, vključno s celovito presojo vplivov na okolje, ter ravnanje z odpadki in zemljiško politiko. Prav tako se spreminja člen zakona, ki ureja upravljanje informacijskih sistemov državne uprave v skladu z izhodišči za prenovo državne informatike. Tu bi želela poudariti, da moramo težiti k še bolj učinkoviti in uporabniku prijazni e-upravi. Slovenska e-uprava je lani osvojila prvo nagrado Združenih narodov za najboljšo informacijsko rešitev v kategoriji spodbujanje celovitih rešitev javne uprave v informacijski dobi, za katero se je potegovalo 600 informacijskih projektov iz 97 držav. Na tem moramo graditi in sistem še nadgraditi. Poenotiti bi morali vse operacijske sisteme v državni upravi; na dolgi rok tu lahko prihranimo enormno količino denarja. V Poslanski skupini Desus ocenjujemo, da je novela zakona potrebna zaradi boljše operativnosti in uspešnejšega izvajanja nalog državne uprave, kar pomeni, da je nujno čim prej urediti delovna področja ministrstev, zato ga bomo soglasno podprli. Na koncu pa se moram dotakniti še določbe, ki je v obravnavi na matičnem delovnem telesu dvignila največ prahu, in sicer povečevanje števila državnih sekretarjev v okviru Ministrstva za finance z dveh na štiri. V Poslanski skupini Desus smo imeli glede tega velike pomisleke, s katerimi smo seznanili tudi predlagatelje zakona. Ker se zavedamo težavnosti in obsežnosti delovnega področja Ministrstva za finance, in ob ministrovih zagotovilih, da bo na račun dveh dodatnih sekretarjev zmanjšal število kabinetnih zaposlitev, smo se odločili, da kljub pomislekom predlogu zakona ne bomo nasprotovali. Ob tem pa moramo izraziti pričakovanje naše poslanske skupine, da bo Ministrstvo za finance glede zaposlitev delovalo tako, kot pričakujejo od drugih ministrstev in celotne državne uprave, kar pomeni, da se s tem ukrepom ne bo povečala masa za plače. K podpori pa nas je navedlo tudi dejstvo, da s to spremembo v bistvu legaliziramo stanje, ki se je pojavljalo v vseh preteklih vladah, in sicer da je Ministrstvo za finance praktično vedno imelo poleg zakonsko dovoljenih dveh še tretjega državnega sekretarja, uradno zaposlenega v kabinetu predsednika Vlade – tudi vlada, ki jo je vodila SDS, ki je tej določbi najbolj nasprotovala. Kot sem že povedala, bomo v Poslanski skupini Desus predlog zakona enotno podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo mag. Bojana Muršič.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister, kolegice in kolegi! Tako kot vsaka vlada do sedaj ima tudi ta legitimno pravico, da si delovanje in strukturo na ministrstvih kroji po svoje, s tem da zagotovi boljšo operativnost in uspešnejše izvajanje nalog in ne nazadnje, da dosežemo čim večje učinke. To je storila tudi ta vlada. Ob iskreni nameri za uspešno in učinkovito delovanje v prid državljank in državljanov, ob predvideni racionalizaciji organizacije dela pa pričakujemo, da se bo poraba sredstev za njeno delovanje znižala. Današnji Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi temu tudi sledi. Večina sprememb se nanaša na pristojnosti posameznih resorjev in tudi naloge dveh novih ministrstev, to sta Ministrstvo za javno upravo in Ministrstvo za okolje in prostor. Ob tem pa ne gre spregledati dejstva, da se področje javnih naročil prenaša na novoustanovljeno Ministrstvo za javno upravo. V delovno področje Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport pa se izrecno zapisuje področje mladine. Prav tako so predvidene spremembe na področju centralne informatike, ravnanja z nepremičninami in, kot sem omenila, tudi javnega naročanja. S centralizacijo državne informatike se bo zagotovila boljša informacijska podpora vsem organom in bo hkrati tudi dovolj transparentna. Optimizirali se bodo procesi na način izvajanja skupnih javnih naročil, kar posledično pomeni nižanje stroškov, vzpostavitev zdrave konkurence, ki bo omejila monopol na informacijski tehnologiji, izboljšala obvladovanje korupcijskih tveganj, zvišanje kakovosti storitev in nižanje stroškov upravljanja. Prav tako modernizacija centralnega računalniškega sistema podatkovnega centra, prenova omrežja HKOM, cenejše in administrativno manj obremenjujoče storitve za državljanke in državljane ter poslovne subjekte. Prednosti, ki jih prinaša novela, se nanašajo tudi na centralizacijo nepremičnega premoženja. Ureditev evidenc premoženja ter prodaja nepremičnin na enem mestu bo omogočila hitrejšo prodajo nepotrebnega premoženja in s tem omogočila prilive iz tega naslova. Zavedamo pa se, da bodo ti učinki vidni na daljši rok. Še posebej pomembna je sprememba na področju javnih naročil, s katero bo zagotovljena centralizacija in s tem večja stopnja poenotenosti javnih naročil znotraj države in tudi širše. Trenutno se v državni upravi oddaja javna naročila, ki so razdrobljena. Poenotenje večine naročil bo prineslo posredne prihranke tako pri uporabi kadrovskih virov kot tudi višji implementaciji elektronskega javnega naročanja. Poleg tega pa bo možno poenostaviti skupno javno naročanje v zdravstvu, kjer nenehoma poslušamo, da gre za odtekanje denarja iz zdravstvenega sistema. S sprejetjem teh sprememb zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi že skoraj zamujamo, saj je treba sprejeti še podzakonske predpise, na podlagi teh pa sprejeti in uskladiti akte v notranji organizaciji in sistemizaciji delovnih mest v novoustanovljenih organih, v katerih bo prišlo do prenosa delovnih nalog. Zaradi vsega navedenega bomo Socialni demokrati predlog zakona tudi podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. Gospod minister, kolegice in kolegi! Vsekakor ne moremo oporekati zamisli, ki jo ima nova vlada o tem, kako bo delovala. Novela Zakona o državni upravi je seveda preprosta posledica spremembe zakona o vladi in neka zelo tehnična rešitev. To bi seveda držalo, če pri tem Vlada ne bi dodala nečesa, kar pravzaprav tu notri ne sodi. V noveli se je namreč pojavilo nekaj določb, za katere bi težko rekli, da sodijo ravno v ta zakonski okvir. Prav tako je dvomljiva izbira postopka, se pravi nujnost, ravno v luči tega, da so te določbe tu notri. Gre za dve spremembi, poleg tega, da se je v tistem členu povečalo število sekretarjev. Jaz se sprašujem, zakaj. Mogoče, da bodo bolj učinkovito na ministrstvu nadaljevali z razprodajo državnega premoženja in najverjetneje tudi bolj učinkovito izpeljali fiskalno pravilo. Ampak dve spremembi sta pomembnejši, prva, ki se nanaša na upravljanje z informacijsko-komunikacijskimi sistemi državne uprave, druga pa na ravnanje z nepremičnim premoženjem države. Omenjenima področjema je minister namenil veliko časa že na svojem zaslišanju. Takrat je dejal, citiram iz magnetograma: "Problematika informatike je v bistvu problematika klientelizma, kredibilnosti, lobiranja nekih interesnih združb, ki se pojavljajo ne samo na informacijskih, ampak na vseh drugih področjih." In da se je z njimi že v preteklosti večkrat srečal. Upam, da spremembe Zakona o državni upravi niso posledica teh in takih srečanj, sploh glede na to, da je dejal, da se s centralizacijo informatike pravzaprav poviša tveganje koruptivnih dejanj. Glede na to bi pričakovali, da se ta problem rešuje bolj sistemsko, bolj premišljeno, ne pa z enim členom v zakonu, ki se sprejema po nujnem postopku. Enako stališče je minister predstavil tudi do stvarnega premoženja države. Že ob zaslišanju je napovedal, da vidi rešitev v centralni evidenci – to niti ni vprašljivo oziroma temu ni mogoče oporekati –, v primerljivosti in transparentnosti, in zdi se nam, da bi bila tudi to potrebna celovita rešitev v Zakonu o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti, ne pa v enem členu v Zakonu o državni upravi, ki te primerljivosti in transparentnosti seveda ne zagotavlja. Se pravi, nimamo transparentnosti v zakonodaji in nimamo transparentnosti v samem upravljanju s tem. Konec koncev je na to opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba in navedla, da je takšno urejanje neprimerno, saj gre za pomembno sistemsko vprašanje na področju ravnanja z nepremičnim premoženjem države. Ne nasprotujemo torej zakonu oziroma delu zakona, ki se nanaša na prilagoditve, potrebne za normalno delovanje Vlade, ki si sama določi, v kakšni sestavi, s koliko ministri in s katerimi področji bo delovala, ne moramo se pa strinjati s pretkano aroganco, ki v okviru nujnega postopka skuša skozi zadnja vrata pripeljati tudi nekakšne rokohitrske rešitve, ki bi jih bilo treba urejati sistemsko in celovito ter na podlagi tehtnega premisleka, sploh na tistih področjih, kjer je na razpolago veliko finančnih sredstev in so možnosti za korupcijo še toliko višje. K predlogu so najbrž tudi zaradi tega vloženi amandmaji, s katerimi se predlaga črtanje spornih določb. Črtanje določb glede informatike predlagajo kolegi v SDS, v Združeni levici pa predlagamo črtanje 19. člena, ki se nanaša na ravnanje z nepremičnim premoženjem države. Obe področji bi se morali urejati sistematično in na podlagi argumentiranih odločitev, ki bodo vključevale tudi rešitve, s katerimi se bo zagotovila nujno potrebna transparentnost. Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi tako v taki obliki ne moremo podpreti, če bodo sprejeti amandmaji, s katerimi se bodo črtale sporne določbe, pa bo zakon postal popolnoma sprejemljiva tehnična rešitev. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanski demokrati, zanjo gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Z danes obravnavanim Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi usklajujemo organizacijo državne uprave z že sprejeto novelo Zakona o Vladi Republike Slovenije. Torej se razporejajo delovna področja po posameznih ministrstvih oziroma se ta delovna področja prenašajo z enega na drugo ministrstvo v skladu z organizacijo dela, kot si jo je začrtala sedanja vlada. Vse to je do neke mere razumljivo, saj si vsaka vlada po svoje sestavi organizacijo dela, po svojih lastnih načrtih. Torej, to je nekakšna stalna praksa, da se vlada na začetku najprej ukvarja sama s seboj. Vendar pa je po našem prepričanju čas ukvarjanja z lastno organizacijo sedanje vlade zares predolg. Ne nazadnje smo novelo zakona o vladi, ki je zastavila novo organizacijo dela Vlade in ministrstev, sprejeli že pred tremi meseci. Pričakovali bi, da bo Vlada novelo Zakona o državni upravi predložila parlamentu v proceduro bistveno prej, vsaj pred dvema mesecema. Za njeno izvajanje je namreč treba sprejeti še podzakonske akte, nove akte o sistematizaciji po ministrstvih in razporediti javne uslužbence v skladu s sprejetimi sistematizacijami. Za uvedbo vseh teh opravil bo imela Vlada sedaj zelo malo časa – vemo, da so vmes še prazniki –, saj morajo biti ta opravila dokončana do 1. 1. 2015. V predlogu obravnavanega zakona je navedeno, da zakon ne bo imel finančnih posledic za državni proračun. Ta podatek seveda ne drži. Organizacijske spremembe zagotovo prinašajo s seboj ogromno administrativnega dela in tudi stroške, od zamenjave napisnih tabel, žigov, prenosa premoženja, selitev javnih uslužbencev z enega ministrstva na drugo ministrstvo. Torej, finančne posledice za državni proračun zagotovo bodo in bi jih bilo treba v predlogu zakona oceniti ter navesti, na katerih proračunskih postavkah so taka sredstva zagotovljena. Tega žal v vašem predlogu zakona niste opredelili. Pri sami vsebini pa opozarjamo na novost, ki se uvaja, in sicer da ima Ministrstvo za finance namesto dosedanjih dveh kar štiri državne sekretarje. Pa naj se ozrem malce v preteklost. Že v sholastiki so vedeli, da si mora vladar prizadevati za izkoreninjenje nepotrebnih stroškov ter za to, da uvede zmerne davke. Pa naj se spomnim na včerajšnji dan. Kaj smo mi včeraj naredili? Sprejeli smo nove davke, danes pa širimo dvor. Ne vem, ali so bili že v sholastiki toliko pred nami, kakor smo zdaj mi, ampak to, kar delamo, je napak. Naj tudi omenim našega predsednika, finančnega ministra dr. Andreja Bajuka. On je imel dva državna sekretarja, pa je briljantno vodil finančno ministrstvo, rezultati so bili tudi briljantni. In tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je v svojem mnenju opozorila, da gre v tem primeru za velik odmik od dosedanje sistemske ureditve števila državnih sekretarjev. Zato po našem prepričanju tak odmik od sistemske rešitve ni potreben, saj ima vsak minister na svojem ministrstvu ustrezne strokovne kadre, ki nudijo ministru potrebno strokovno podporo pri njegovem delu. Razen tega pa je širjenje števila zaposlitev na kateremkoli področju slab zgled za državljane, ki nenehno poslušajo vladne izjave, da je za izhod iz krize potrebno varčevanje na vseh področjih. Vlada je torej tista, ki bi na tem področju morala pokazati, da varčuje, in to ne z besedami, pač pa tudi s svojim zgledom. Torej, Nova Slovenija – krščanski demokrati smo kritični tudi do rešitev, po katerih bodo morale lokalne skupnosti, pa tudi nekateri drugi proračunski uporabniki, kot so agencije in zavodi, plačevati uporabo centralnega informacijsko-komunikacijskega sistema, ob tem da cena teh storitev ni znana in niti niso opredeljeni kriteriji za določitev cene. Ta rešitev pomeni prelaganje finančnih obveznosti iz enega žepa v drugega in je po našem mnenju nesmiselna in nepotrebna. To pomeni samo dodatno administrativno delo in breme za proračunske uporabnike, finančnega izplena iz tega pa državni proračun dejansko ne bo imel. Zaradi vsega navedenega poslanci Nove Slovenije – krščanskih demokratov predloga Zakona o državni upravi ne bomo podprli. Najlepša hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Zavezništvo Alenke Bratušek, zanjo gospod Jani Möderndorfer.
En lep pozdrav ministru, ki ga danes vsaj vidimo med nami, ko obravnavamo temeljni zakon, ki bo urejal, kako bo Vlada lahko delala cel mandat, kolikor ga ima na razpolago. Že ob hearingu ministra sem napovedal, da bom ob njegovih korakih lahko ocenil in videl, kako resno misli na področju informatike, in ob predlaganem zakonu je sporočil, da misli tako, kot so mislili njegovi predhodniki. Žal je interesni lobi informatike v državi premočan, da bi lahko imeli pogum ali smelost tudi v tej vladi, da kakšno stvar spremenijo. Žal ne gre drugače, izgleda. Bomo počakali na kakšno drugo vlado, ki bo imela ta pogum. Dejstvo je, da smo v Zavezništvu razočarani, ker s tem zakonom ugotavljamo, da se je Vlada odločila, da bo organizirala tudi javna naročila na način, kot je to že bilo pred letom 2002. Tisto, kar je bolj pomembno, je, da smo se že ob takratnih spremembah, ko se je spreminjalo in se je prenašalo na Ministrstvo za finance, vsi spraševali, kaj novega nam bo to prineslo. V resnici nam ni, vsi pa vemo, da je treba narediti nekaj drugega. Tudi tukaj bom čakal ministra, ali se bo končno odločil in naredil ta korak, ki ga ni imel poguma narediti noben minister za finance pred tem, to pa je, da, prvič, najbolj spreminjan zakon v državi, Zakon o javnih naročilih, spremeni – ne da naredi navadno novelo, ampak da naredi popolnoma nov zakon, ga skrajša, ga očisti vsega balasta, vseh nemogočih varovalk, ki so cokle in blokada tako gospodarstvu kot državi za pridobivanje evropskih sredstev. Če bo vsaj ta napredek narejen, bomo v Zavezništvu zadovoljni. Tukaj so tudi nepremičnine. S temi nepremičninami v državi prekladamo in ugotavljamo, kaj vse bi lahko naredili. Pretekli dve vladi bi morali ustanoviti sklad, vendar ga nista, ker sta vedeli, da s temi nepremičninami država ne bo mogla nikoli upravljati tako dobro, kot bi to lahko počel tisti, ki je za to usposobljen, to zna, in ne nazadnje, da bi država tudi imela skupno strategijo, kaj s temi nepremičninami početi. Nekaj podobnega kot je danes SDH, ki ima jasno nalogo, res pa je, da še nima strategije, ki pa čaka tudi to vlado za to dejanje. Na koncu se bom dotaknil samo še državnih sekretarjev. Državni sekretarji – v končni fazi je nam čisto vseeno, kaj si Vlada naredi, če hoče imeti dva, štiri, zaradi mene tudi deset državnih sekretarjev. To ni toliko pomembno, bolj je to, kakšno funkcijo je tem državnim sekretarjem dala. To je bolj pomembno. Namreč, pred tem smo z zakonom poskušali urediti, to je bilo leta 2002, da smo strokovne državne sekretarje spremenili v politične državne sekretarje, in zato je bilo jasno, da več kot dveh ne potrebuješ. Primerljivo v ostalih državah so to naredili na drugačen način, tako, da so dali tako imenovane podsekretarje, ki pa so pokrivali stroko, državnega sekretarja pa si lahko zaradi politične funkcije kadarkoli zamenjal. Zdaj pa je na predlog Ministrstva za finance oziroma ministra za finance, seveda se potem zelo hitro porodi ideja še drugim – saj veste, ko eden začne, začnejo vsi –, to pa je, da bi imeli več sekretarjev. Torej, spreminjamo logiko nazaj v leto 2002, da bomo zopet dobili strokovne državne sekretarje. Bojim pa se, da v naši državi strokovne funkcije vedno doživijo politični polom. Zakona o državni upravi seveda ne bomo podprli. To je zakon, ki je nadgradnja zakona o vladi, in prav je, da si ga sami tudi podprete in vam želim veliko sreče. Upam pa, da ne bomo ugotavljali, da je bil to napačen korak. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Ker so amandmaji Poslanske skupine SDS k 11., 12. in 20. členu vsebinsko povezani, dajem v razpravo 11., 12. in 20. člen ter amandmaje Poslanske skupine SDS k tem členom. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani minister, kolegi in kolegice! V Slovenski demokratski stranki smo proti temu, da se politični establišment na Ministrstvu za finance širi. Predlog je, da se poveča število državnih sekretarjev z dveh državnih sekretarjev na štiri. Na Ministrstvu za finance je bilo do pred kratkim pet direktoratov in dva državna sekretarja. Danes bomo imeli štiri državne sekretarje za pet direktoratov, edino če niso naredili vmes še enega direktorata več, to je direktorat za finančni sistem. Narava dela na Ministrstvu za finance, ki ga poznam, narekuje, da je za vodenje Ministrstva za finance popolnoma dovolj, da ima minister dva državna sekretarja, ima direktorje direktoratov. Ministrstvo za finance ni dobilo nobenih novih nalog, da bi zato imeli štiri državne sekretarje. V bistvu bo vsak državni sekretar dejansko pokrival en direktorat. Ostane Direktorat za javno računovodstvo, ta pa ne bo imel svojega državnega sekretarja oziroma bo ta direktorat nekomu pripadal, nekemu državnemu sekretarju. Pravzaprav ta direktorat niti ne potrebuje državnega sekretarja, ker dela običajna dela. Zaradi tega je ta predlog Vlade škodljiv, nepotreben in povečuje javno upravo, povečuje denar za javno upravo. Zaradi tega smo včeraj opravili razpravo o novih davkih. Danes bo verjetno koalicija glasovala o teh novih davkih oziroma povečanju teh davkov, in ne vem, kam bo dejansko to prišlo. V preteklosti, ko je bil minister Mramor že enkrat minister, je ravno tako imel številne državne sekretarje. Ali so bile takrat to politične funkcije ali ne, niti ni tako pomembno. Bili so državni sekretarji, in takrat ni naredil nič presenetljivo dobrega, da bi upravičil te številne državne sekretarje. Takrat je spremenil davčno zakonodajo, s čimer je obdavčil parkirišča in mobitele, uvedel ogromno neke dodatne administracije, uvedel dodatno birokratizacijo davčnega sistema, zato ker je imel že davčni sistem svojega državnega sekretarja. Tudi na proračunu ni naredil nič posebnega, ker je imel svojega državnega sekretarja za proračun. Tudi na premoženju, javnih naročilih. Po drugi strani ima Ministrstvo za finance del nalog tudi takšnih, da se nanašajo na javna naročila, ki bodo zdaj prešla na Ministrstvo za javno upravo, mi pa uvajamo še dva državna sekretarja, seveda z dvema sekretarkama, z dvema tajnicama, skratka vsem, kar državnemu sekretarju pripada. Zakaj? Tukaj je dejansko vprašanje, zakaj. Zaradi tega, ker nekdo želi tako narediti, ampak to želi narediti na račun davkoplačevalcev, na račun višjih davkov in na račun večje administracije. Vse mednarodne obveznosti, ki jih ima minister za finance, vse obveznosti, ki jih ima v Sloveniji – da ob torkih hodi na Odbor za gospodarstvo, odbor za splošne zadeve, na eno sejo ob desetih, na drugo ob dvanajstih, da hodi ob četrtkih ob desetih na sejo Vlade, da hodi na Ecofin in tako naprej – lahko pokrije z dvema državnima sekretarjema. Eden od njiju ima vsekakor še čas, da hodi na različne prireditve, da hodi na Gospodarsko zbornico, da se pogovarja s sindikati in tako naprej, in da vodi delo v direktoratih, kjer ima direktorje direktoratov, direktorji direktoratov imajo šefe sektorjev, šefi sektorjev imajo šefe oddelkov in tako naprej. Tako imamo na Ministrstvu za finance, mislim da, zaposlenih – v ožjem delu Ministrstva za finance brez finančne uprave in tako naprej – 300, 400 ljudi, ki to lahko tekoče opravljajo. Jaz ne rečem, da so dela tukaj enaka kot na drugih ministrstvih in da je zaposlenost – tukaj ne govorim o primerjavi z zaposlenostjo in tako naprej, ampak to je popolnoma dovolj. Spoštovani minister, jaz nisem slišal neke vsebinske obrazložitve, zakaj povečujemo število funkcionarjev na Ministrstvu za finance. Neke logične obrazložitve ni. Lahko vam povem, da sem služboval na Ministrstvu za finance kot državni sekretar in da poznam tehnologijo dela v vladi. In vam zagotavljam, da je to dovolj, če je minister za finance dovolj organizacijsko sposoben za to, da vodi dva državna sekretarja. Ne potrebuje štirih. Toliko ima vsebinskih direktoratov. Zaradi tega smo mi odločno proti temu, ker ima to takšne in drugačne posledice. In ne samo to, državni sekretarji morajo priti z odločitvami in strokovno se morajo uskladiti prej direktorji direktoratov, oni pa potem nosijo tudi politično odgovornost, konotacijo in tako naprej. Jaz ne vem, kam bo ta vlada prišla, če boste tako delali. Večje število državnih sekretarjev, večja administracija, večja zaposlenost javnega sektorja in tako naprej, na drugi strani pa, minister, vi nimate podpisanega socialnega sporazuma, ker so vam partnerji, to so predstavniki delodajalcev, odpovedali, ker ne morejo več, ker ne morejo več financirati vseh teh državnih sekretarjev, ker kmalu ne bodo mogli financirati niti ministrov, ker bo zmanjkalo denarja. Realno ga je že zmanjkalo, ampak se bo verjetno malo poslabšalo tudi tole zadolževanje, ki ga ta vlada vrši že za eno milijardo in še malo zraven. Ne morete plačevati plač tako, da najemate kredite v tujini. Poglejte, če se najema kredite od tujine, se jih naj najema za investicije, ki bodo prinesle večjo donosnost kot obrestna mera, po kateri se odplačuje te kredite. Če to dajete v plače, se to poje, potroši. Dobite sicer nekaj davka na dodano vrednost, ampak potem se zadeva zaključi. Ne morete tako poslovati. Cela Vlada ne more tako poslovati. Zaradi tega predlagamo, da Ministrstvo za finance zadrži dva državna sekretarja. Mislimo, da je to popolnoma dovolj, da bo Vlada lahko delovala učinkovito, da bo minister za finance lahko deloval učinkovito, da bo pokril vsa dela, ki jih ima s temi državnimi sekretarji, in je to popolnoma nepotrebno.
Besedo ima gospod Tomaž Lisec.
Hvala, predsednik, še enkrat za besedo. Resnično, ko smo pričakovali, da gre le za neko formalnost oziroma da se bo Zakon o državni upravi uskladil z zakonom o vladi, je pred nas prišel zakon po nujnem postopku in tam poleg tistih uskladitev, ki so zaradi novih ministrstev, notri vpeljete štiri državne sekretarje na Ministrstvu za finance in tri zelo vsebinske sklope – javno naročanje, nepremično premoženje in centralizacija informacijsko-komunikacijskega sistema v državni upravi. Tri zelo vsebinske zadeve pod nujni postopek, gre pa za zadeve, ki se morajo rešiti do 1. 1. 2018. Tukaj se zelo mudi, na drugi strani pa vsi čakamo ta rebalans za leto 2015, čakajo ga občine, čakajo ga državni organi, lokalni organi. Vsi čakamo, Vladi se ne mudi. A za tako pomembno vsebino, kot je centralizacija informacijskega sistema, ki naj bi bila do 1. 1. 2018 narejena, se pa mudi. Jaz ne razumem te vaše politike. Se opravičujem, ampak je ne razumem. Tam, kjer naj bi se mudilo, čakate, tam, kjer se pa ne mudi, pa pod vplivom nujnosti do leta 2018 rešujete zadeve. In kar je najbolj sporno – nobene analize. Danes ni minister povedal nič, državna sekretarja, ki sta bila na matičnem delovnem telesu, nič, le tiste floskule, češ vse bo ceneje, bolj pregledno bo, bolj transparentno bo. Nobene analize, še zakon ste sami napisali. Če bi verjeli v tisto, kar govorite, bi celo v zakon napisali Zakon bo imel pozitivne finančne učinke. Potem smo sicer na srečo s strani ene od koalicijskih poslank slišali, da naj bi 20 milijonov privarčevali. Ampak kje je pa kakšna analiza, vsaj na dveh A4 listih? Tako da, minister, jaz upam, da boste danes to povedali. Mi predlagamo, da se ta zadeva glede centralizacije informacijskega sistema v državni upravi umakne iz tega formalnega Zakona o državni upravi in si morda vzamemo čas v prvi polovici leta 2015, da sprejmemo dober zakon z vsebinskimi analizami in tudi finančnimi analizami, in potem imate še vedno dovolj časa do 1. 1. 2018, da vse to tudi v okviru resornega ministrstva ali vseh ostalih ministrstev uredite. Občutek imam, da si boste pustili čas oziroma kot sem že prej povedal v stališču poslanske skupine, različni lobiji že trkajo na vrata, pa bom potem prebral enega izmed mnogih pisem, ki smo jih v teh dneh dobili v poslansko skupino. Najprej še nekaj glede 11., 12. in 20. člena, za katere predlagamo, da se črtajo. Skratka, do 1. 1. 2018, to je prehodna določba – mislimo, da je ta določba popolnoma neprimerna za ta zakon. Poglejmo si pa, na primer, 12. člen. Govori o upravljanju informacijsko-komunikacijskega sistema državne uprave. Piše: Določba prejšnjega odstavka ne velja za informacijsko-komunikacijske sisteme, namenjene področju obrambe, varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, policije, obveščevalno-varnostne dejavnosti, zunanjih zadev, preprečevanja in odkrivanja pranja denarja in financiranja terorizma ter opravljanja plačilnega prometa za proračunske uporabnike. Skratka, nek centralni sistem, pa mislim, da sem naštel osem posebnosti. Pa verjetno boste do 1. 1. 2018 ugotovili, da rabimo vsaj še tri ali pa štiri različne informacijske sisteme za različne službe znotraj državne uprave. Skratka, centralizacija z ogromno posebnostmi. Naprej. Razvoj upravljanja z informacijsko-komunikacijskimi sistemi državne uprave in upravljanje njihovih proračunskih virov usmerja svet za razvoj informatike, ki ga imenuje vlada. Juhuhu, še en svet! Spet bo nekdo rekel Ah, saj to ne bo nihče plačan, to bodo malo delali od 15. do 16. ure, dvakrat na mesec se bodo dobili. Ampak meni se zdi, da gre bolj v tem smislu, da naj narod strada, le da se vladni uslužbenci zabavajo po službi in urejajo vse tisto, kar v bistvu sploh ni v njihovi pristojnosti. Naslednje. Vlada določi podatkovne in tehnološke standarde, smernice za skupne informacijske rešitve in skupno varnostno politiko. Prostor za lobije je odprt. Če že niso vrata odprta s tem členom, vlada določi podatkovne, tehnološke standarde in smernice. Bom podal konkreten primer, ki smo ga dobili v poslansko skupino. Saj veste, sto uradnikov, ki so med 9. in 15. uro zaposleni na ministrstvu, potem pa, ali imajo kakšen espe ali pa ima njihov družinski prijatelj ali ne vem kdo neko podjetje, ki pa bi lahko svetovalo ministrstvu, kaj je najbolj spodobno, kaj je najbolj vsebinsko, kaj najmanj stane, ampak plačo bodo dobili pa pravi. Še več, tu piše: Stroške uporabe storitve centralnega sistema za državne organe krije državni proračun. In vi napišete Zakon nima finančnih posledic. Zakon je imel še negativne finančne posledice za vse ostale, kajti napisali ste Javne agencije, organi lokalnih skupnosti, nosilci javnih pooblastil in ostali uporabniki storitve plačujejo v skladu s cenikom, ki ga določi minister, pristojen za upravo. Popolnoma odprto polje, ki ga boste pod vplivom nujnosti reševali do 1. 1. 2018. Pa dovolite en dopis, ki je eden izmed krajših, ampak se mi zdi, da tudi bolj vsebinskih. Kar nekaj smo jih dobili. Jaz se ministru in še komu opravičujem, če podatki ne držijo, ampak kar smo mi preverili, naj bi podatki držali. Piše pa: "Pogajalski minister gospod Boris Koprivnikar in direktor direktorata si želita tiho in zahrbtno, brez razprave prilastiti finančna sredstva za informacijsko infrastrukturo vseh ministrstev s popravkom Zakona o državni upravi v 74.a členu." Torej, to je ta člen, ki ga mi želimo črtati. "Gre za brezglavo zapravljanje davkoplačevalskega denarja in evropskih sredstev, cca 14 milijonov, ki morajo biti porabljena do poletja 2015, za nakup opreme državnega in javnega oblaka, z drugimi besedami povedano nakup železnine, brez vnaprej dogovorjenih in sprejetih strategij oziroma potreb ostalih ministrstev, informacijskega razvoja državne in javne uprave, saj se šele ustanavlja svet za razvoj informatike – tretji odstavek 74.a člena. Poleg tega pa je treba opozoriti še na dejstvo, da minister govori o racionalizaciji in zmanjševanju sredstev za informatiko brez kakršnihkoli izračunov in opravljenih analiz. Žal še vedno slepo zaupa direktorju direktorata, ki je pod vplivom določenih posameznikov podjetnikov." O tem sem tudi prej govoril, pa verjetno tale podjetnik ni prvi in edini lobist, ki stoji pred vrati. "Eden največjih je direktor podjetja ..." – ga ne bom omenjal, ampak se bo verjetno prepoznal – "... ki se je od leta 2008 začel dogovarjati za posel pilotnega projekta Government connect z direktorjem direktorata na Ministrstvu za obrambo in ga seveda tudi dobil. V letošnjem letu je dobil tudi posel na davčni upravi, sedaj pa se pripravlja še na preostala ministrstva preko Ministrstva za javno upravo. Gre za aplikacijo Government connect, ki deluje v oblaku, vendar ne dosega niti 25 % funkcionalnosti sedanje aplikacije Lotus Notes SPIS 4 oziroma SPIS 1.45, vendar to ni pomembno, saj je treba na vsak način, ne glede na smiselnost, racionalnost in ceno, zamenjati Lotus Notes platformo z Microsoft platformo. Torej, v državno in javno upravo bo direktor direktorata pripeljal Microsoft Exchange in podjetje, tukaj navedeno, ne glede na strošek, ki ga bomo plačali. Vzporedno bo treba najmanj še dve leti plačevati tudi vzdrževanje sedanje platforme in aplikacij. Sprašujemo se, kje je potem ta racionalizacija in prihranek denarja, o katerem se govori. Za zaključek pa še bistvena razlika v plačevanju stroška aplikacije Government connect, ki ne bo od države, temveč se bo plačevala za uporabnino, tako imenovano licenčnino, kar posledično lahko pomeni, da če prenehamo plačevati, tudi ne moremo več uporabljati navedene aplikacije. Upamo, da je vsem jasno, kaj to pomeni za državo in javno upravo. Trenutna aplikacija pa je bila plačana in je od države. V upanju, da se kaj spremeni, nekateri podpisani." Skratka, nujno je nekaj narediti do 1. 1. 2018 na tem področju, kjer po našem mnenju nekdo stoji pred vrati, imamo pa ogromno drugih problemov, ki jih moramo rešiti do 31. 12. 2014, pa vsi čakamo rebalans proračuna, ogromno zakonov je, ogromno sklepov matičnih delovnih teles, ki imajo datum, da morajo biti posamezne zadeve znotraj Vlade in ministrstev narejene do 31. 12. 2014, tam pa nič. A tako pomembno temo, kot je centralni informacijski sistem državne uprave, je treba pa na vrat na nos sprejeti, s čim manj rompompoma v Državnem zboru, da se potem lahko vrata takšnemu ali drugačnemu lobističnemu lobiju še malo bolj odprejo. Mi temu nasprotujemo, zato tudi predlagamo te amandmaje, da se ti členi glede teh zadev tokrat črtajo. Saj pravim, nismo pa proti temu, da se v naslednji obravnavi zakonodaje tudi ta tema odpre, ker se strinjamo, da je tudi na tem področju treba nekaj narediti, ampak ne na vrat ne na nos. Hvala.
Besedo ima minister za javno upravo gospod Boris Koprivnikar.
Hvala, predsedujoči. Glede na to, kaj je bilo povedano v obrazložitvah glasov, mislim, da je prav, da pojasnim določene zadeve, sploh s področja informatike, kjer so bile določene obtožbe kar direktne. Prvič, Zakon o državni upravi ne ureja vsebine teh področjih, o katerih govorimo in so izpostavljene, se pravi javnega naročanja, informatike in nepremičnin, ampak določa pristojnosti ministrstva, ki je zadolženo za urejanje tega področja. Torej, glavnina razprave, ki gre v urejanje posameznih vsebinskih področij, bo sledila kasneje, ko se bomo v posameznih sistemskih zakonih in s čisto konkretnimi projekti opredeljevali do tega, kakšne rešitve bomo dejansko uporabili. Zakon o državni upravi določa pristojnosti. Že samo usklajevanje tega zakona in teh pristojnosti bo trajalo kar nekaj časa. Zaradi tega smo tudi do roka, ki je predviden, zakon predlagali v parlament. Hkrati pa opozorila na podzakonske akte, ki jih bo treba še pripraviti – na to se lahko odzovem z odgovorom, da so ti podzakonski akti praktično že pripravljeni, ker je bil ključ v tem, da se razdelijo področja in določijo odgovornosti. Mogoče samo na kratko komentar glede stroškov, ki naj bi jih te spremembe povzročile državnemu proračunu. Osnutek je znan, povečanje stroškov se ne predvideva, in tudi z vidika državnih sekretarjev, o katerih je bilo veliko govora z vidika Ministrstva za finance, je mogoče najbolj enostavno pojasnilo to, da se s tem zmanjšuje število državnih sekretarjev v kabinetu predsednika Vlade, ki so že sedaj delali praviloma na finančnem področju, in povečuje število državnih sekretarjev na Ministrstvu za finance, tako da praktično niti ni po številu zaposlenih nobenih sprememb. Prav tako pa se to tudi ne odraža v kadrovskih načrtih in to ne pomeni iskanja novih ljudi, ampak določanje pristojnosti tistih, ki dejansko te naloge že opravljajo. Glede javnega naročanja mogoče samo eno kratko pojasnilo. Javno naročanje je že danes samostojni direktorat, sicer pod Ministrstvom za finance. Ocenili smo, da bo lahko delovalo bolj učinkovito, če bo tudi preneseno pod Ministrstvo za javno upravo kot horizontalno, ker je tudi povezano z informacijsko tehnologijo, stvarnim premoženjem, gradnjami. Tako bomo lažje funkcionirali. Vsebinske spremembe, ki bodo v javnem naročanju izvedene v prihodnosti, se pa nanašajo točno na tisto, na kar je bilo že opozorjeno, na bolj pregledno, transparentno javno naročanje, ki je sedaj izjemno razdrobljeno. Veliko javnih naročil nam praktično odide, kot temu rečemo, pod radarjem, ker se ne oddajo po odprtih postopkih, ampak po manjših razdrobljenih postopkih. Nujno je, seveda, se tudi strinjam, pomembno izboljšati zakonodajo na področju javnega naročanja – tukaj so načrti že popolnoma konkretni –, predvsem pa uvesti nove sisteme, ki pomenijo elektronsko javno naročanje. Dobre izkušnje in testne projekte imamo že z obratnimi dražbami, ki so pripravljene in se lahko začnejo izvajati praktično z začetkom naslednjega leta. In tudi drug princip naročanja, ki ga priporočajo tudi evropske organizacije s tega področja, in sicer da se naročilo ovrednoti za ceno celotnega trajanja določenega naročila, ne pa za ceno ob času oddaje naročila. Kar se tiče nepremičnin, upravljanja s stvarnim premoženjem, mogoče samo pojasnilo, da gre prav tako za določanje pristojnosti, seveda pa je zakonodaja s področja urejanja stvarnega premoženja zakonodaja, ki jo je treba tudi v nadaljevanju prilagoditi. Nujno pa je, da se pregled nad temi nepremičninami centralizira, ob tistih izjemah, ki so v zakonu tudi upravičeno navedene, to pa zaradi tega, da ne bi država, vlada posegala v določena področja, ki so posebej povezana zaradi varnosti, podobno kot tudi na informacijskih sistemih. Mogoče samo za področje nepremičnin. Zelo natančne analize, ki smo jih že pripravili in bodo predmet nadaljevanja v prihodnje, ko se bomo pogovarjali o vsebinskih rešitvah teh področij – sedaj se pogovarjamo o dodelitvi, kdo je pristojen –, kažejo, da imamo, recimo samo en zanimiv podatek, pri najemih in upravljanjih z nepremičninami državnih organov in organov v sestavi izjemno velike razlike, da gredo cene najema na eno delovno mesto primerljivo po vsebini od 200 do tisoč 200 evrov na delovno mesto. To kaže, da velika razdrobljenost tega upravljanja absolutno ne prinaša tudi tega, da vsi tisti, ki s tem premoženjem upravljajo, upravljajo racionalno. Razlike so ogromne. Že pregled tega stanja je pokazal, da so razlike ogromne, da so tukaj tudi zelo velike možnosti prihranka, na določenih delih upravljanja s stvarnim premoženjem pa podatki celo kažejo na nečednosti oziroma namerno povečevanje stroškov, ki zdaj ni bilo kontrolirano. Pričakujemo pa, da bo s centralizacijo ta kontrola bistveno boljša. Če mi dovolite še nekaj odzivov na zadnje področje informatike, kjer tudi iz teh razprav, ki so danes tukaj, sklepamo na eno kontradiktorno dejstvo. Vsi se nekako strinjamo, da je na področju informatike treba nekaj spremeniti, in ko predlagamo spremembe, jim vsi odločno nasprotujemo. Dejstvo je, da se na področju informatike dogaja veliko neracionalnosti, veliko slabih organizacijskih pristopov, da se zadnja leta področje informatike, lahko rečemo, postopno razgrajuje na parcialne informacijske sisteme, ki se zapirajo v zaključene organe v sestavi, celo posamezne organizacije, da paralelno gradimo za isti namen programske, strojne in podatkovne rešitve, ki so med sabo nezdružljive, da nam ista informacijska podjetja za isti namen v isti državi prodajajo večkrat isto rešitev, včasih celo za različno ceno – cela vrsta teh nečednosti. In ko opozarjate na lobistične stike, se moram tukaj popolnoma strinjati z vami. Tudi to pismo, ki ste ga prebrali, mi je znano. Še več, nanj smo se že celo javno odzvali, ker smo ga dobili tudi s strani medijev in smo podrobno obrazložili vse te obtožbe. Sam pa tudi opažam to, da smo s preglednostjo, centralizacijo informatike dregnili v neko gnezdo, ki je vzbudilo zelo, zelo veliko nasprotovanj. Sam osebno se od prvega dne, ko sem razlagal svoje področje delovanja, in to bom konsistentno nadaljeval tudi v prihodnje, zavzemam za konsolidacijo informacijskih virov, za preglednost, in praktično od prvega dne se tudi že soočam z raznoraznimi pritiski, ki temu nasprotujejo. Danes imamo stanje, da imamo na področju informatike veliko, če želite, vrtičkov, ki jih relativno učinkovito obvladujejo posamezna podjetja in lobiji. Združevanje teh vrtičkov bi pomenilo zmanjšanje vpliva. Predvsem je pa pomembno združevanje informatikov in tudi členi, ki ste jih navedli – določitev standarda, svet za informatiko, ki je strateški posvetovalni organ, ki predstavlja vse resorje, ki so uporabniki te informatike. Ravno te transparentne metode in ravno ti transparentni pristopi k reševanju informatike bodo omogočili to, da bodo standardi moderni, odprti, taki, na katerih se lahko ponudi veliko konkurenčnih podjetij. Sedanji standardi, ki jih uporabljamo, so pa pogosto zelo zaprti, namenjeni samo posameznim podjetjem, ki te tehnologije obvladajo, in celo znotraj iste državne informatike se ti standardi uporabljajo v različnih organih tudi zelo različno. Menimo, da je nujnost, da se informacijski sistemi začnejo končno posodabljati, da se začnejo tu investicije. Tudi omemba državnega računalniškega oblaka, ki temelji na analizi iz let 2013 in 2014 – na teh analizah tudi gradimo. Zelo podrobno so narejene, zelo podrobno imamo pregledane vse številke porabe, združevanja in tako naprej. In o teh analizah se bomo seveda lahko pogovarjali takrat, ko se bomo pogovarjali o vsebinskih rešitvah. Danes pa se pri Zakonu o državni upravi pogovarjamo o tem, kdo je pristojen za to, da prevzame to odgovornost. Ta odgovornost je naložena Ministrstvu za javno upravo in jaz jo tudi kot minister v celoti prevzemam. Te analize pa kažejo, da imamo tu vrsto neracionalnosti, izredno slabo izrabo resursov, predvsem pa se srečujemo z vprašanjem tako imenovanega vendor lock-in, zato moramo pri informatiki uporabiti temeljni princip, ki ga vedno zagovarjam, in sicer da se podatke loči in obravnava posebej, da se posebej obravnava strojno in komunikacijsko opremo, da se posebej naroča programske rešitve, kadar so te potrebne, in zadnje, pa mogoče najbolj pomembno, da se posebej opredeli varnostne pristope k informatiki. Varnosti se ne rešuje s tem, da vsak organ svoj strežnik zaklene v svojo klet, ampak se rešuje s tem, da se transparentno, centralno odloči in spremlja, kdo, kje in kdaj ima dostop do katerega podatka. To je moderen pristop k informatiki, ki pa mora temeljiti na odprtih tehnologijah, in na tak način je tudi naša zasnova postavljena. Mogoče še glede plačevanja, ker so bile kar določene hude besede, kako povečujemo stroške. V ničemer se ne spreminja plačevanje stroškov za državno informatiko od tega, kot je to urejeno že danes; popolnoma enako ostaja. Še več, naredili smo še eno dodatno izjemo, in sicer da centri za socialno delo že na nivoju tega zakona niso zavezani k plačevanju informacijske infrastrukture, kar danes so, čeprav to obveznost zaradi finančnih težav izpolnjujejo precej slabo. Glede na to, da večino svojih nalog opravijo zelo primerljivo z drugimi nalogami, ki so predmet državne uprave, smo tudi smatrali, da je korektno, da ne plačujejo teh informacijskih sistemov oziroma uporabe teh sistemov. Toliko na kratko za prvi odziv. Hvala.
Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Igor Zorčič.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani kolegi! Po današnji predstavitvi zakona in poročila, pa tudi po sedanjem popolnem in temeljitem odgovoru ministra, ne dvomim v ta zakon. Osebno ga bom podprl, verjamem, da ga bo tudi celotna naša poslanska skupina. Se pa moram na tem mestu nekako obregniti ob vse očitke, predvsem s strani kolegov iz vrst SDS. Spoštovani kolegi, vi ste že bili v vladi. Delo oziroma izkušnje na Ministrstvu za finance opisujete kot delo, ki zahteva enega, največ enega sekretarja, verjetno še tega ne, ampak te vaše izkušnje so nas pripeljale tja, kjer smo. Situacija, ki jo vsi prepoznavate kot kritično, verjetno ne odgovarja več tistim časom, ko se je verjetno delalo z levo roko. Tako da jaz povsem zaupam tem načrtom ministrstva in Vlade, da je situacija tako kritična, da zahteva štiri sekretarje. Kakšna je odgovornost za to delo, se bo izkazalo na koncu mandata. Ampak v tem trenutku res ne moremo reči, da tam ni dela, da minister lahko samo čez teden obiskuje odbore, na koncu tedna ima sejo Vlade, skratka nobenega dela. Moje informacije so takšne, da minister za finance dela približno 16 do 18 ur na dan, hodi domov samo spat, in v tej luči je več kot na mestu, da se okrepi s sposobnimi kadri, ki jih bo sam izbral. Danes smo slišali tudi neke povsem neutemeljene, da ne uporabim še kakšnega hujšega izraza, očitke o nekih lažeh, da se laže državljanom, da nam ni mar za državljane, da jih nategujemo in podobno. To je en primitiven diskurz. Mi ne nazadnje smo ti državljani, ki smo bili pred nekaj meseci izvoljeni v ta državni zbor, in politika, ki jo danes sprejemamo v obliki zakonov, je ta, za katero menimo, da bo zadeve spravila iz tega brezna. Torej, očitki, ki jih slišimo s strani SDS, so popolnoma deplasirani, populistični, medtem ko smo vsebinsko lahko slišali več kot popolne odgovore in obrazložitve, ki so podlaga spremembam. V prejšnji razpravi smo lahko slišali, da naj bi bila ta sprememba zakonodaje namenjena nekim stotim uradnikom na ministrstvih, ki imajo nekakšne espeje ali pa jih imajo njihovi sorodniki. Tudi če bi bilo temu tako, so to verjetno uradniki prejšnjih političnih garnitur, ki so vladale v Sloveniji, tako da tega očitka niti ne morem razumeti. Kot sem že povedal, sem prepričan, da je ta zakon več kot dober. Kakšni bodo rezultati, bomo pa lahko ocenili šele po, recimo, enem ali dveh letih. Hvala.
Besedo ima gospa [[...]]Proceduralno? Replika, mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Poglejte, gospod Zorčič. Prvič, vi govorite neresnice. Nihče ni rekel, da rabi Ministrstvo za finance samo enega državnega sekretarja. Govorili smo o dveh državnih sekretarjih. Nihče ni delal z levo roko na Ministrstvu za finance. To je prvo. To kažejo tudi rezultati o takratni fiskalni situaciji. In tretje, če je danes situacija tako kritična, kot ste rekli, potem naj pride sem Vlada in pove, da je situacija v državi kritična, da bomo vedeli, za kaj gre. Morda vi veste nekaj več kot mi. Morda vi veste nekaj več kot mi, če je tako kritična, da rabi minister za finance štiri državne sekretarje. To so vaše besede, da je situacija kritična. Prosim, skličite izredno sejo, in situacija je kritična, če delate ta kritični položaj.
Besedo ima gospa Janja Sluga.
Hvala za besedo. Jaz bi rekla samo nekaj stvari. Celotno sejo že poslušamo neke očitke, pa tudi po odborih smo jih že. Za vsak predlog, vsako spremembo, ki jo želimo uvesti, nam vseskozi očitate Saj to pa ne bo nič pripomoglo k situaciji, nič ne bo pozitivnih učinkov, nič ne bo sprememb. Hkrati pa se v razpravah vsi skupaj strinjamo, da so te spremembe potrebne, ne pustite pa, da bi jih naredili. Veste, mi smo prišli v ta državni zbor zato, ker se nam je zdelo, da je treba nekaj začeti delati drugače. In vseskozi nam tudi očitate, da smo mi novi, vi ste pa tukaj že dolgo – ja, se strinjam, in vi ste pripeljali Slovenijo do te situacije, v kateri je zdaj, ne mi. Zato je treba nekaj spremeniti, in dovolite nam, da spremenimo to, kar se nam zdi, da je treba. Jaz mislim, da je bila obrazložitev ministra več kot strokovna, več kot utemeljena, in mislim, da mu je treba dopustiti, da naredi tisto, kar misli, da je prav, in za kar misli, da bodo pozitivni učinki. Glede tega, zakaj je zakon treba sprejeti po nujnem postopku – zato, ker bo potekel 90-dnevni rok, ki smo ga skupaj potrdili, ko smo sprejeli zakon o vladi. In ga je treba! Jaz sem v svoji razpravi poudarila, da se prvi pozitivni finančni učinki pričakujejo že v letu 2016 in ne v letu 2018, kot se zdaj očita. Samo toliko.
Besedo ima gospod Jani Möderndorfer.
Jaz sem že enkrat razlagal tukaj, da če hočeš biti kuhar in delati v kuhinji, kjer je vroče, moraš vedeti, da moraš tudi prenesti vročino, ker drugače kuhar ne moreš biti in v vročini se ne da delati. Jaz še nisem videl kuharja, ki dela v ledeni kuhinji, to ne gre. Tako da se boste morali počasi navaditi. Ampak tisto, kar je bolj pomembno od tega, pa je, da ta argument, ki sem ga zdaj na koncu slišal, da gre po nujnem postopku zato, ker drugače se bo rok iztekel – predlagam vam, da tega ne ponavljate več. 90 dni je bilo dovolj časa. Ponavadi Vlada pride že v roku enega meseca takoj s tem zakonom ven in reši vse probleme. Tako da to ni najboljši odgovor, je pa zagotovo drugo vprašanje, ki pa je namenjeno ministru. Glejte, jaz sem prišel z argumenti ven, zakaj državni sekretarji, bodisi politični bodisi strokovni. Jaz verjamem, da minister za finance hoče imeti strokovnjake, ki mu bodo opravili levji delež na štirih različnih področjih. Ne nazadnje je naš strankarski kolega eden od tistih, ki bo k vam prišel za državnega sekretarja na MF, pa bom kljub temu rekel: boljše bi bilo, če bi ga pustili v kabinetu pri predsedniku, ker predsednik, veste, ima to varovalko, predsednik Vlade govorim, da ima lahko državnih sekretarjev zelo veliko, točno iz teh razlogov. Saj če boste pogledali, kateri državni sekretarji v vseh vladah, ne samo v tej, da se razumemo, so sedeli v kabinetu predsednika države, smo se včasih spraševali, kaj delajo tisti državni sekretarji v tisti vladi, v katerikoli vladi seveda. Tam je bilo kakšno takšno politično mesto. Je pa res, da je minister rekel, da bomo za to na Ministrstvu za finance dali tretjega državnega sekretarja. Kdo pa je četrti? Ali potem četrtega ne bo, ali kako? Zakaj pa imamo potem štiri državne sekretarje v zakonu? Jaz mislim, da bo, in to zelo jasno, ker minister ve, kaj hoče imeti. Vi morate še proračun pokriti, kajne. Predvsem pa je nekaj drugega: če hočete začeti delati drugače, tako kot pravite, morate to tudi argumentirati, in iz Zakona o državni upravi ni argumentacije, da bo nekaj drugače, ker je vse to, kar navajate v tem zakonu, že bilo. Jaz sem vam na odboru povedal zelo plastično in zelo natančno, da so vse te spremembe več ali manj že bile – že videno, sprakticirano in ugotovljeno, da je bilo slabo. To je ključen problem in to je ključen očitek z naše strani, da uvajate določene korake, ki niso v redu. Grem čisto konkretno na sam primer, na to, o čemer želim govoriti. Vi v zakonu govorite o tem, da boste uvedli pri informatiki določeno konsolidacijo informatike v procesu, in hočete preskočiti dva koraka in v treh letih narediti vse tisto, kar ste predlagali. Žal ne bo šlo. Vi sami veste, da lahko tisti, ki skače čez ovire in ne gre po vrsti in po fazah, na koncu naredi največ napak. Jaz do danes nisem slišal od ministra, da bo zamenjal glavne sesalce v državni upravi iz področja IT podjetij. Eni in isti, še enkrat, minister, ponavljam, eni in isti že 20 let sesajo to državo, in eni in isti delajo v vsaki vladi programsko shemo, kaj ima za delati in kaj ne. In še več, določa celo dinamiko, kdaj se bo kakšna stvar zgodila. In še več, trdim, da so celo ljudje eni in isti, tudi pri vas, minister, ki so že prej to delali in še pred tem to delali in tako naprej. Zato smo prišli z argumentom, zakaj je zelo dobro, če bi se vrnilo nazaj v situacijo, da gre v vladno službo, zato da bomo zmanjšali sistem korupcije, ker mislim, da predsedniku Vlade ministri ne bodo mogli več na ta način odvzeti tistih korakov oziroma bi se bistveno zmanjšali. Saj korupcije nikoli ne bomo izkoreninili. Tisti, ki to idealizira, je nor. Ampak zmanjšali bi jo pa zagotovo. Dokler se pa to svaljka po vrtičkih po posameznih ministrstvih, nismo naredili pa nič. Mi smo sedaj z enega ministrstva prestavili na drugo ministrstvo, ostalo bo pa vse isto, še ljudje so isti. Še enkrat, minister, zadnjič vas ni bilo na odboru, pa vam bom sedaj povedal: pokličite gospoda Viranta, bivšega ministra, in mu čestitajte, ker vam je zaposlil v ministrstvu cel svoj kabinet oziroma vse zaposlence. Kar je še bolj grozno, oživel vam je sistem, ki ga sam nikoli ni mogel sprovesti, ker smo ga vsi pravočasno zaustavili. Ideja je bila krasna, samo način, kako jo je zapeljal, je pa slab. Vi boste pa to nadaljevali in zato ne verjamem v ta projekt. Če kdo in če kaj vemo, je prav, da to tudi naglas povemo. Zaradi tega ne rabimo biti kritizirani, ker smo na nekaj opozorili. Minister, vse, kar boste danes povedali, vse, kar boste danes naredili – saj zakon bo sprejet, saj boste imeli možnost to speljati –, se vam bo kot kanon vrnilo čez dve leti, ko boste morali na tem istem mestu sedeti in razložiti, zakaj se ni zgodilo vse to, kar pravite, da se bo. Jaz bom počakal. Boste vi? Hvala lepa.
Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, dragi kolegice in kolegi! To, kar je kolega Jani sedaj v zadnjem delu govoril, je res. Očitno kolega veliko ve in pod to se podpišem, zato ne bom ponavljal, ker želim biti kar se časa tiče racionalen. Gospod minister, saj mi vam pravzaprav želimo pomagati. Tukaj v tej dvorani imamo vsi isti cilj – iskreno govorim. Mi potrebujemo integralni informacijski sistem, in če govorimo o državi, potem potegnemo vzporednico; vzporedno z državo je vlada. Vlada upravlja z državo. Če govorimo o državni e-upravi, je tukaj spet vzporednica vlada. Zato mi mislimo, da bi bilo bolje, da bi za ta državni informacijski sistem, če ga lahko tako imenujem, skrbela vlada. Razloge je povedal kolega Jani. Če bi mi dejansko izvajali strategijo e-uprave, ki jo je naša vlada leta 2006 – takrat je Nova Slovenija bila v vladi – sprejela, če bi to potem razvijala, nadgrajevala, optimirala in tako naprej, bi do današnjega dne prišparali 3 milijarde evrov. To se težko izračuna, ampak to je moja ocena, če upoštevam še multiplikativne učinke. Pa se žal to ni zgodilo. Sedaj imamo spet veliko šanso. Poznamo strategijo Evropa 2020, in ena od sedmih močnih prioritet je prav Digitalna agenda za Evropo; gospod minister to dobro pozna. O tem sem tudi govoril v začetku tega tedna v Rimu na konferenci COSAC. Ampak vladni predstavniki na naših delovnih telesih na nek način potožijo poslancem, da ni pravega občutka, interesa, da bi mi vse to, kar nam Digitalna agenda za Evropo nudi, ponotranjili, udejanjili. Še enkrat povem. Ko je gospod Barroso, prejšnji predsednik Komisije, predstavljal na svojih slidih prav to Digitalno agendo za Evropo, sem naredil eno ekstrapolacijo in ugotovil, da Slovenija potrebuje za realizacijo digitalne agende do leta 2016, to je pojutrišnjem, 3 tisoč IKT inženirjev. Tega si nisem jaz izmislil, tudi drugi so delali te ekstrapolacije. In glejte, svet bo digitalen. Tistega, ki ne bo digitalen, ne bo. Svet bo pa tudi odprt. Vi ste omenjali odprtokodne rešitve. Odprtokodne rešitve smo mi tudi zapisali v našo strategijo, in glejte, konec januarja 2011 je Ministrstvo za javno upravo izdalo dokument z naslovom Študija uvajanja odprtokodne programske opreme na delovnih postajah v javni upravi, v katerem je zapisan ambiciozen načrt, po katerem bo naša javna uprava do leta 2015 v delovnih postajah prešla na odprto kodo in tako naprej. Kdo je delal to študijo? Če pogledamo, kdo so avtorji, lahko rečemo, da je izdelek zelo resen. Nimam zdaj dovolj časa, da bi podrobnosti o tem predstavljal, ampak bilo je natančno določeno, da bosta na vse delovne postaje v državni upravi inštalirana Open Office in Firefox, pa se to ni zgodilo. In zdaj grem tako kot kolega Jani tudi jaz k ministru Virantu. 22. februar 2014, Virant se želi znebiti dvornih IT-dobaviteljev. To je naslov, ki se dobro sliši, ko pa bereš vsebino, pa vidiš, da temu ni tako. In samo zadnji odstavek: Brezplačna programska oprema ni bila uvedena – pod Virantom. "Na ministrstvu so sicer že pred časom razmišljali tudi o uvedbi odprtokodnih informacijskih rešitev, in leta 2011 je bila izvedena tudi študija ..." – o kateri sem prej govoril – "... uvajanja odprtokodne programske opreme, ki je podprla uvajanje tovrstnih rešitev. Trenutno tako posebnih načrtov za uporabo odprte kode v javni upravi ni, a poskušajo brezplačne odprtokodne rešitve uporabljati, če so funkcionalno ustrezne, so pojasnili na ministrstvu." In ker do konca tega leta poteka pogodba, krovna pogodba med ministrstvom in Microsoftom za nakup programske opreme, je naveden tudi podatek, da je bilo v sklopu te pogodbe od februarja 2012 do februarja 2014 na ministrstvu, upravnih enotah in policiji za nakup programske opreme porabljenih 660 tisoč evrov. 660 tisoč evrov! Pa bi lahko tu bila številka 0 evrov. In glejte, veliko razlogov je za to, zakaj govorim o prihranku 3 milijard. Poglejmo malo v Estonijo in njihov informacijski sistem državne uprave. Ali veste, koliko v Estoniji stane popis prebivalstva? Ne boste verjeli, 10 tisoč evrov. 10 tisoč evrov – Estonci so postregli s tem podatkom – pri njih stane popis prebivalstva. Pri nas nimam ocene, nimam tega podatka, ampak mi se najbrž ne pogovarjamo o številkah, o cifrah, ki so manjše od enega milijona. Iz teh razlogov smo vsi skupaj zašli v vsebino. Res je, kot je povedal minister, govorimo o pristojnostih. Nam v Novi Sloveniji se zdi, da bi bilo boljše, da bi za informacijski sistem države, da bomo bolje razumeli, bila pristojna vlada, ne pa eno ministrstvo. Zato bomo tudi te amandmaje, predvsem amandma k 11. členu in posledično k 12. in 20., tudi podprli. Vem, da ima Vlada zdaj veliko proračunskih debat in težav, pogajanje s sindikati in tako dalje, bi pa želel, da bi enkrat vendarle prišla Vlada pred ta državni zbor in predstavila natančno arhitekturo državnega informacijskega sistema, ki ga bo seveda spremljal tudi finančni načrt. Minister, v teh 80 dneh, kar sedite na ministrskem sedežu, ste že malo prej navedli kar nekaj nepravilnosti, nekaj anomalij, ki pomenijo jemanje denarja davkoplačevalcem. Potem pa mora Vlada dvigniti davek na finančne storitve, zavarovalniške posle in tako naprej. Tukaj nam odtekajo milijoni, čeprav verjamem, da imamo v Sloveniji zelo dobre softverske hiše, ki tudi pošteno delajo z državo, če smem tako reči, ampak kot je kolega Jani povedal, nekatere pa tudi diktirajo, kdaj je treba narediti upgrade oziroma nadgradnjo neke rešitve. So pa rešitve, ki so zastonj, ki so free, ki jih downloadate in so free, zastonj so. In zakaj jih ne bi uporabljali v državni upravi, tudi poslanci? Hvala lepa.
Najprejima besedo mag. Lilijana Kozlovič.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Kot slišim, se vsi tukaj v dvorani strinjamo, da so potrebne spremembe. Zakaj po nujnem postopku? Ker gre predvsem za urejanje pristojnosti. Res se pogovarjamo o vsebini in tudi sama bi rada iz svojih neposrednih izkušenj povedala, zakaj so potrebne te spremembe. Če samo pogledamo informacijsko tehnologijo. Ravno v času, ko sem bila na Ministrstvu za javno upravo, sem bila premeščena z Ministrstva za notranje zadeve, se je ukinil Center Vlade za informatiko, in kolegica, ki je bila zadolžena za to področje, se je vrnila s kolegija in je rekla S tega ministrstva se skozi okno za pogodbe meče denar z lopatami. Pa sem se malo pošalila in sem rekla Daj mi povej, katero okno je, da se postavim spodaj. Je rekla Ne stori tega, ker te bo bolela glava. In ko sem se vrnila nazaj na lokalno raven kot predstojnica, sem ugotovila, kaj pomeni dejansko ta outsourcing. Imeli smo enotno vstopno točko, kamor si poklical, da nekaj ni v redu, da potrebuješ pomoč. Odziv na telefon je bil takoj, ampak čakal si nekaj dni, da je nekdo prišel, se je pripeljal na lokacijo, je vzel opremo in jo odpeljal. Potrdil si mu potni nalog in zaračunani so bili blazni stroški. V tistem času je bilo opreme kolikor si hotel in si lahko nekje vzel, v kotu, ker si dobil tudi opremo, ki je nisi potreboval in si jo lahko nadomestil. Kasneje, ko pa ni bilo več možnosti take nabave, si ostal brez opreme. Da ne govorim o aplikacijah, kar je že prej minister povedal. Pogodbe z zunanjimi izvajalci – vsak je pripravljal zadevo po svoje. Te aplikacije niso bile med seboj povezljive, niso bile usklajene z vsebino, in ko imaš ti linijo 10, 15, 30 zaposlenih, ki delajo izključno na teh evidencah in izključno na bazi, vidiš, kakšno birokratsko oviro to pravzaprav pomeni. Popravki velikokrat sploh niso bili možni, ko si poklical. Zakaj? Zato, ker vsak popravek terja dodatna finančna sredstva. In domači informatiki, ki smo jih imeli, so kar naenkrat postali nepomembni. V bistvu so samo skrbeli za evidenco gesel, vnašali so v varnostno shemo in nameščali novo opremo, če je prišla ali ne. Kar se tiče teh lobijev, mislim, da ima ta segment informacijske tehnologije in vseh, ki se s tem ukvarjajo, zelo podoben status, kot ga morda imajo zdravniki ali pa še kakšne druge poklicne inštitucije, in so si tudi naši informatiki na samem začetku, ker je to bilo tako zelo cenjeno, izborili uradniška delovna mesta in tudi visoke plačne razrede. Morda se nam bo v treh letih vse izvedlo, jaz pa upam in verjamem, da bo vse to, kar minister razmišlja, urejeno na način, kot je bilo urejeno v Centru Vlade za informatiko, kajti ta outsourcing, ki smo ga naredili, je dokazal, da je več slabosti kot prednosti. Kar se pa tiče upravljanja z nepremičnim premoženjem in očitkov, so ravno tako tukaj potrebne spremembe. Pred seboj imam poročilo za leto 2013, ki ga bomo še obravnavali na matičnem delovnem telesu, o upravljanju s stvarnim premoženjem države. In v zaključnih ugotovitvah pravi, da je bila zelo nizka realizacija, in se zastavlja vprašanje o vzrokih za tako nizko realizacijo. Ti vzroki so potem z zelo drobno tiskano pisavo na dveh, treh straneh navedeni. In na koncu piše, da je nujno potrebna drugačna ureditev glede tega nepremičnega premoženja. Prav tako menim, da je to nujno potrebno in da bodo učinki – ne moremo jih danes videti, vendar upam in verjamem, in za to je seveda odgovoren minister, da bodo vidni čez leto ali dve. Hvala.
Besedo ima minister za javno upravo gospod Boris Koprivnikar.
Hvala, predsednik. Hvala poslancem za vprašanja in pomisleke. Dovolite, da se nanje na kratko odzovem. Gospod Möderndorfer, vi ste mi že na hearingu rekli Nič ne bo, nič vam ne bo uspelo. Zdaj mi ponovno govorite Nič ne bo, nič vam ne bo uspelo. Meni je nekako težko odgovarjati na nekaj, kar se bo zgodilo v prihodnosti, in se argumentirano pregovarjati o tem, kaj bo v prihodnje. Poglejmo, kaj nam je uspelo v teh 60 dneh. Kar se tiče informatike, notranjo organizacijo reorganiziramo na tak način, da bodo služba za upravljanje s podatki, služba za upravljanje s strojno opremo in komunikacijami, služba za upravljanje s programsko opremo in služba za upravljanje z varnostmi ločene, kajti to je osnova, da se lahko upremo lobističnim povezavam, s strani katerih, se z vsemi vami strinjam, imamo sedaj izredno velike pritiske. Pogoj za odvisnost od zunanjega dobavitelja je, da nekdo obvladuje dva, tri ali celo vse od naštetih resursov. Če imaš en program, ki ga lahko daš na katerikoli računalnik, če imaš en računalnik, ki ga lahko kadarkoli zamenjaš z drugim, če imaš enotno varnostno politiko, ki deluje na vseh sistemih, potem si neodvisen. Če pa imaš to vse zaprto v eno veliko črno škatlo, za katero stoji nek dobavitelj, potem si pa nemočen. V taki situaciji smo v nekaterih primerih danes, in to spremembo že delamo. Državni računalniški oblak je projekt, ki je krenil. Projekt, za katerega so z velikim angažmajem bila zagotovljena tudi evropska sredstva in ki je osnova za to, da postavimo tehnologijo, ki bo temeljila na odprtih standardih. Odprti standardi so pa pogoj za konkurenčnost. Če uporablja država odprte, splošno priznane in uporabljene standarde, potem na te standarde lahko kdorkoli ponudi konkretno rešitev. In tudi moj odgovor, zakaj je tako nujno, da vzpostavimo najprej neko odprto standardno tehnologijo, ki bo šele omogočala tudi konkurenčnost. In ne nazadnje, ta tehnologija računalniškega oblaka bo radikalno znižala stroške vzdrževanja. Mi imamo še danes večino državne informatike na ogromnih, zahtevnih tako imenovanih mainframe. Mogoče bo zanimiv podatek za vas, saj so objavljeni, da imamo strežnike, en centralni računalnik, za katerega plačujemo mesečno več kot sto tisoč evrov vzdrževanja. Seveda se s tem ne strinjam, ampak tega strežnika ne moremo ugasniti, lahko ga pa nadomestimo z drugačno opremo. In dokler ga ne bomo nadomestili, me lahko tudi tu sprašujete po zdravju, ker bomo vsak mesec plačali sto tisoč evrov najemnine – ker ga ne moremo ugasniti. In o tem vam govorim. Zato je treba odpreti te standarde in jih prilagajati. Digitalna agenda je bila omenjena. Točno o tem govori digitalna agenda – uporaba odprtih standardov, transparentnost, interoperabilnost, open data, dostopnost podatkov, izmenjava, uporaba odprte kode, ki ste jo omenjali. Že danes se v državni upravi kar precej odprtokodnih rešitev uporablja, predvsem na strežniških rešitvah. Tudi te zasnove projektov, ki jih pripravljamo, temeljijo v veliki meri na odprtih kodah, predvsem na strežnikih. Ampak odprta koda ni zastonj. Zastonj je program. Vzdrževanje programov pa tudi pri odprti kodi stane in je praviloma celo dražje od licenčnih. Recimo, Nemčija je šla v celotni državni upravi na odprtokodne rešitve tudi na delovnih postajah in se sedaj vrača, na delovnih postajah na licenčne rešitve, ostaja pa na odprtokodnih rešitvah na strežniških sistemih, kjer so se pa ti izkazali kot zelo odlični in zelo dobri. Mogoče bi se še malo dotaknil tega, ko je bil tudi minister Virant, moj cenjeni predhodnik, omenjen, in dvornih dobaviteljev. Glejte, jaz sem v zadnjih tednih opravil serijo razgovorov praktično z vsemi ključnimi dobavitelji, sedanjimi, potencialnimi, programske, strojne, sistemske in druge opreme, in še bom nadaljeval s temi razgovori. To povem tukaj javno, da ne bo kdo mislil, da zganjam kakšne logistične stike. Ampak jaz želim vedeti, kaj na trgu imamo, in želim vedeti, kako razmišljajo naši potencialni dobavitelji, in jaz se ne želim nikogar znebiti. Želim pa, da vsi tekmujejo na odprto dostopnih tehnologijah in na odprtih, jasnih razpisih. In predvsem si želim, da tekmo v teh razpisih dobijo slovenska podjetja. Ampak še enkrat ponavljam, na odprtih standardih in javno. Nikogar se pa ne želim znebiti. To ni pristop povezovanja in sodelovanja, ki ga vedno tako odločno zagovarjamo. Estonija je bila omenjena. Estonija bazira svojo informacijsko rešitev na podatkovni hrbtenici, na katero se nalepijo tako imenovane baze, za katere je jasno določeno, kdo ima pravico in ključe za dostop. Slovenija ima eno veliko srečo. Mi imamo naš sistem zelo primerljiv z estonskim, ker imamo HKOM hrbtenico in nas čaka samo naslednji korak. Zakaj tako poudarjam podatkovne pristope? Da določimo, katere podatkovne baze in kako so lahko dostopne. Sedaj jih ljubosumno čuvajo posamezni organi zase. Če samo to naredimo, red na podatkih, ki ne prinaša za sabo nobenih novih infrastrukturnih rešitev, smo zelo blizu estonskemu modelu. In mimogrede, ravno v sredo sem na ministrskem srečanju EUPAN evropskih ministrov za public administration dobil spet informacijo od estonskih kolegov, ki jih že od prej zelo dobro poznam – sam sem tudi po osnovni izobrazbi informatik –, da Finci kopirajo estonski model in ga prenašajo na Finsko. Oni tudi zelo dobro poznajo našega, tako da imamo tukaj kar nekaj možnosti za nadaljevanje. Torej, zagovarjamo pristop odprtosti, transparentnosti, jasnosti, centralnega upravljanja. Ampak to, kar sem tudi na hearingu povedal, centralizacija pomeni tudi centralizacijo rizika. Ampak to ne pomeni, da tega rizika ne bomo centralno nadzirali. Recimo, na področju informatike je tudi v zakonu zapisan strateški svet za informatiko, kar pomeni, da ne more ena oseba, eno ministrstvo odločati o tem, kaj bo podatkovni standard v tej državi, ampak mora to biti med vsemi resorji in strokovnjaki usklajeno, potem pa je to možno sprejeti kot nek odprt standard. To je princip, ki ga zagovarjam, in na njem bom delal še naprej. Mogoče samo na kratko, ker sem začel s tem, kaj je že bilo. Na področju nepremičnin imamo izdelano po dolgem času natančno analizo stroškov nepremičnin na kvadratni meter, na delovno mesto, kateri organ, koliko je najemov, koliko je lastnih prostorov s stroški uporabe in tako naprej. To je osnova. Pripravljamo selitveni načrt, kar pomeni, da smo vse organe pozvali, da povedo, ali imajo viška ali manka prostorov, in na podlagi tega tudi postavljamo prve začetke tega, da bomo lahko vzpostavili notranji trg. Kar pomeni, da en organ, ki rabi nek dodaten prostor, ne bo tega najel pri zunanjem dobavitelju, ampak bo najprej znotraj državne uprave pogledal, če je kje možnost, da se drugače in bolj racionalno organizira. To so postopki, ki že tečejo. To so postopki, ki se izvajajo, da bomo mogoče malo bolj z optimizmom zrli v to, da načrti, ki jih predlagamo, niso obsojeni na propad, ampak so načrti, na katerih dejansko vsakodnevno zelo, zelo intenzivno delamo. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Gospod Jani Möderndorfer.
Spoštovani minister! Poglejte, ni lepo od vas, da obračate moje besede. Drugič pa vam priporočam, da če hočeva midva res soočati argumente, za katere mi danes očitate, da vam jih nisem dal, pridite na odbor in se soočite, ne pa da pošiljate človeka, ki že nekaj let dela to, za kar vam govorim, da ni dobro. In ko boste prišli na odbor, se bomo lahko konkretno pogovarjali, ker dobro veste, da na plenarnem zasedanju midva ne moreva opraviti resnega diskurza o tej problematiki. In drugič, ni res, kar ste rekli, da sem isto povedal kot na hearingu, ker vam bom zdaj prebral, kaj sem povedal na hearingu, in preden nastopate, si preberite stališča, če ste že pozabili, kaj ste rekli oziroma kaj sem jaz rekel. "Začel bom pri informatiki. Tam ste se izkazali, kot da ste največji poznavalec tega področja in da poznate materijo, ampak jaz vam zdaj povem: slabo je, ker je informatika pod vami. Slabo. In slabo ni zaradi tega, ker ste se vi tako odločili ali pa vaša vladna koalicija. Slabo je od takrat, ko je to bilo iz kabineta predsednika države vzeto in prestavljeno na ministrstvo, vladne službe." O tem sem jaz govoril in tudi danes nič ne razpravljate o tem. Zakaj ne vladna služba? Je pa res, da ni samo informatika odvzeta, ampak je tudi kompletno kadrovanje odvzeto iz te vladne službe, pa še kaj. Naštel sem pet razlogov, samo morate priti na odbor, poslušati, se soočiti, polemizirati in na koncu argumentirati, zato ne meni očitati, da z vami polemiziram brez argumentov. Povedal pa sem vam, da bom postal vaš največji fan, če boste uspeli to spremeniti. Tega danes ne poveste. In rekel sem, da čakam na vaše argumente in korake. Ko ste se predstavljali, niste imeli ne kabineta in ne nobenega vloženega zakona. Šele po vaši potrditvi sem začel spremljati dogajanje, kaj se v resnici dogaja. In takrat sem vam povedal naslednje. Ko bom videl, katere ljudi ste postavili v kabinet za državne sekretarje, bom vedel, kakšna je vaša odločitev in kaj mislite res narediti, iskreno, spremeniti. Danes lahko to vidim; zaposlili ste Virantove ljudi, ki razmišljajo popolnoma enako in ne povedo nič novega. Vam verjamem, da imate iskreno željo spremeniti, ampak tisto, na kar sem vas na hearingu opozoril, je, da sami tega ne boste mogli narediti, sploh ne na način, kako postavljate. In še vedno upam, zdaj vam javno povem, da se prekleto motim. To je vse, kar vam lahko povem. Veliko sreče.
Besedo ima minister za javno upravo gospod Boris Koprivnikar.
Hvala za opozorila. Mogoče samo, da se odzovem na ti dve stvari, zakaj ne vladna služba in zakaj na ministrstvu. Sam nimam o tem dokončnega stališča. V čem je sploh razlika, če je za centralno upravljanje državne informatike direktorat na ministrstvu ali je to vladna služba, če pa ključne odločitve v državni informatiki dejansko sprejema strateški svet za informatiko, ki pa je absolutno medresorski. Ampak dopuščam različne rešitve. Ampak hipotetično gledano, če bi ekipa, ki se ukvarja z državno informatiko, bila vladna služba ali del enega ministrstva, verjetno to ne pomeni, da bo to nova ekipa, ker mi enostavno nimamo sto novih ljudi, ki bi jih postavili in na novo zaposlili nekje drugje in bi to zadevo prevzeli. Dopuščam pa to dilemo, kaj je boljše in kaj ni. Mogoče pa še ta odziv, kar se kadrov tiče. Mogoče se bo slišalo premalo skromno, ampak vseeno. Kadri, ki delajo na ministrstvu, so kadri, ki pripravljajo strokovne podlage, ampak ne sprejemajo končnih odločitev. Končne odločitve bom moral sprejeti sam, kar se tiče tega, kar se bo neslo na strateški razvojni svet, in končne odločitve o ključnih informacijskih standardih bo sprejemal strateški razvojni svet. In mimogrede, edina zaposlena, ki je moja edina državna sekretarka, se ne ukvarja z informacijsko tehnologijo; za to imamo posebne ljudi. Za odbor se pa še enkrat vsem cenjenim poslancem opravičujem. Bil sem na ministrskem srečanju, drugače bi z velikim veseljem prišel na odbor in razložil to zadevo. Tako da se moja odsotnost z odborov, ki se tičejo našega področja dela, ne bo zgodila, če ne bo izjemno tehtnega razloga. Se pa opravičujem, ker nisem mogel biti prisoten.
Želi še kdo razpravljati na tej točki? Prosim za prijavo. Besedo ima mag. Margareta Guček Zakošek.
Hvala, predsedujoči. Z zanimanjem sem poslušala to razpravo; nisem namreč članica omenjenega odbora. Rekla pa bi naslednje. V bistvu so me k razpravi izzvale nekatere besede, priznam, kolegov iz SDS, da bodo v resnici nekateri na račun države zopet bogato zaslužili, da jim bo figo mar boljše upravljanje, zaslužili bodo vaši, da ta vlada dela le zase in za svoje pribočnike. Žal mi je, da sem morala ponoviti te besede, ampak preprosto jih moram, če se hočem navezati na samo razpravo. Iz samih komunikacijskih vedenj, ki jih imam, lahko rečem, da spoznaš človeka in to, na kakšen način razmišlja in v kakšnem svetu živi, ravno preko njegovih besed. Ker drugega sveta preprosto ne pozna. Vsak nasprotnik si obrambo postavi na osnovi tega, kaj sam ve o svetu, na kakšen način deluje. In dragi kolegi, če ste o vašem delovanju tako razmišljali, mi je žal. Mi ne razmišljamo tako, zato nam svojih načinov razmišljanja, prosim vas, ne polagajte v tej vroči dvorani v usta ali v misli. Zavedamo pa se, da je vroče in zato se bomo tudi branili. Glede štirih državnih sekretarjev bi rada omenila dejstvo, se pravi argument, za katerega mislim, da vam je bil tudi podan. Skupaj dovoljenih kabinetnih sodelavcev je trenutno 76, zasedenih je 49 mest. Torej ne gre za dodatne državne sekretarje, gre za tistih 5 mest v ministrskem kabinetu, ki zdaj pač ne bodo, se strinjam, zasedeni s svetovalci, ampak z državnimi sekretarji. Torej ne gre za razliko sto tisoč evrov, ampak kar bistveno, bistveno manj. Gre za razliko v plači. Gre pa za eno bistveno razliko, in to je razliko v odgovornosti, ki jo nosi državni sekretar ali kdorkoli drug v kabinetu. Ker se minister pri sedanjem delu – govorimo o kritični situaciji ali ne, vemo pa, da je zelo pomembna za državo – ne more raztrgati. En državni sekretar je ves čas v parlamentu, ali pa minister, eden v Bruslju. Jaz poznam dr. Mramorja in vem, kako štedljiv je. Verjamem, da je dobro premislil ta korak in zato mu zaupam. Jaz bi rada samo zaključila, da definitivno ne gre za širjenje števila zaposlitev in da definitivno ne gre za višanje stroškov, če sintetiziramo vse te moje izjave. Rada bi pa prebrala nekaj iz magnetograma, in sicer je to že kar leta nazaj. Gospod Möderndorfer je postavil vprašanje takratnemu predsedniku Vlade Janezu Janši, kar se tiče kadrovanja. In gospod Janez Janša je odgovoril: "Vsaka vlada ima svoj program in ta program se trudi uresničevati po svojih najboljših močeh. Da se program uresničuje, vlada izvaja številne funkcije. Ena teh je tudi kadrovska. Vse vlade izvajajo to funkcijo in jo bodo tudi v prihodnje izvajale, ker je to pač del njihovih odgovornosti." Tako da izgleda, da se strinjamo v tej izjavi, in hvala, spoštovani kolegi, ker ste nam v bistvu pomagali razrešiti to vprašanje. Bi pa prebrala zadnje tri stavke: "Če pa smo že pri številkah, za nami so dobri trije meseci mandata," pravi gospod Janez Janša. "V tem času je naša vlada izvedla 312 imenovanj in 150 razrešitev, v prejšnjem mandatu pa je prejšnja vlada v istem obdobju treh mesecev izvedla 730 imenovanj in 155 razrešitev." Zdaj pa prosim, da si vsi pogledate magnetogram prve redne seje, koliko imenovanj in koliko razrešitev je izvedla ta vlada. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospa Anita Koleša.
Lep pozdrav, gospa predsedujoča, kolegice in kolegi! Ja, res je, vlada Mira Cerarja je prevzela državo, ki krvavi. Tako je rekel minister za finance, tako se je izrazil, barvito bi rekla, in to je verjetno odgovor na to, ali je naša država v nekem kritičnem stanju. Teža bremena reševanja države je torej izjemna, in dejstvo je, da tudi zahteva določeno izjemno zdravljenje ali pa izjemne ukrepe, kakor hočete. Zato tudi na nek način posebno politično odgovornost, če se dotaknemo zahteve po štirih politično odgovornih sekretarjih na Ministrstvu za finance. Nismo bili ravno najbolj zadovoljni s predlogi, ki so nam ponujali štiri sekretarje, vendar moram reči, da smo se v tem času o težavah, ki jih ima Ministrstvo za finance, zelo, zelo dobro seznanili in nekako ugotovili, da se jih do sedaj resnično ni nihče tako sistematično in tako odgovorno lotil, zato mislim, da je na nek način ta odgovor na današnji seji jasen. Glede drugih sprememb, ki so danes tukaj pred nami in o katerih ste govorili, cenjeni kolegi in kolegice, mislim, da je prav, da so bile te dileme postavljene, še posebej tiste, o katerih je govoril gospod Jani Möderndorfer. Zakaj izpostavljam ravno njega? Zato, ker sem tudi sama šla pogledati nek historiat, recimo, nekih sprememb, ki so se dogajale v tem ministrstvu, pa moram reči, da cenim to željo po določeni kontinuiteti, morda z ministrom Virantom, čeprav vi govorite o slabosti njegovega sistema. Ne govori o tem, govorimo o tem, da se je zelo dobro učiti na napakah drugih in da je, recimo, ta njegova analiza, ki je bila narejena lansko leto – mislim, da gre za analizo iz Načrta prenove in programa ukrepov za prenovo informatike v državni upravi –, vendarle en izjemno pomemben dokument. Minister Koprivnikar nam je razložil, da je ta analiza tudi izjemno pomembna za postavitev sistema, ki ga postavlja sedaj on. Vendarle moramo reči nekaj. Vsi ti sistemi, ki so se postavljali, se pravzaprav niti niso imeli časa implementirati oziroma se sploh niso imeli časa izvesti do konca. Ne vem, če lahko rečemo, da je bil nek sistem uspešen in da bi sedaj na podlagi tega mi tako zelo kritizirali to, kar sedaj počne naše ministrstvo. Tukaj pač moramo verjeti. Jaz sem bila zadovoljna z vsemi odgovori, ne samo današnjimi. Moram reči, da smo večino odgovorov pridobili že v fazi nastajanja zakonodaje. Sama nimam kaj veliko izkušenj z informatiko, znanja imam še manj, sem pa postavljala vprašanja tako kot moji kolegi in kolegice, in smo bili z njimi zadovoljni. Jaz tudi še nisem fan našega ministra, ampak bom pa seveda, če mu bo to uspelo, ker mislim, da je korak, ki ga on dela, izjemno velik in pomemben. Pričakuje se še kar veliko takih pisem, s katerimi smo bili danes soočeni. Se tudi ne čudim, da pisma trkajo na vrata nekih opozicijskih strank. Mi jih še nismo dobili, ker verjetno tisti, ki trkajo, že vedo, zakaj ne pridejo k nam. Gre za ljudi, ki so dolga leta bili, da tako rečemo, na državnih jaslih, in očitno je, da bodo počasi ob posle. Ali zakaj pritiskajo na naše poslance? Jaz si drugega ne znam predstavljati. Bi pa tudi jaz končala z enim stavkom, ker je kolegica pred menoj že omenila pretekla leta, ko se je povedalo to in ono. Med drugim je tudi zelo lepo povedal naš kolega gospod Tonin. Pred dvema letoma je v debati o Zakonu o državni upravi rekel Jaz si ne znam predstavljati, kako bomo spremembe dosegli, brez da bi kakorkoli spremenili. Tudi jaz si ne znam predstavljati, in to je tudi naš minister zelo dobro povedal. Zato bom ta zakon potrdila.
Hvala. Ni več prijavljenih k razpravi. V razpravo dajem sedaj še 19. člen in amandma Poslanske skupine Združene levice. Želi kdo besedo? Izvolite, gospod Matej T. Vatovec.
Hvala. Razloge za vložitev tega amandmaja sem povedal že na začetku v predstavitvi stališča poslanske skupine. Bi pa na tem mestu rad repliciral oziroma opozoril gospoda ministra, ki pravi, da urejanje nepremičnega premoženja države pravzaprav ta zakon določa kot zgolj stvarno pristojnost. To seveda ni res. Če gremo brati mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, na tretji strani piše S sistemskopravnega vidika opozarjamo, da je predmet ZDU-1 določanje stvarne pristojnosti ministrstev, medtem ko 19. člen predloga po vsebini ureja postopno centralizacijo ravnanja z nepremičnim premoženjem države, ki predstavlja pomembno sistemsko vprašanje na področju ravnanja z nepremičnim premoženjem države, zato je s tega vidika vprašljivo, da se to vprašanje ureja s prehodno določbo in ne v sistemskem zakonu s tega področja. Pravzaprav sem že prej povedal, da je tukaj predvsem problematično ravno to, kot poudarja ZPS, da se to stvar tako na hitro, brez predloženih analiz, čeprav mogoče obstajajo, brez konkretne argumentacije ureja v neki prehodni določbi nekega zakona, ki naj tega ne bi urejal. Predsednik Vlade je večkrat sam izpostavil pomen, da se zakone sprejema premišljeno, pomen pravne države, in večkrat je tudi povedal, da se je zakonodaja do sedaj pri nas večkrat sprejemala preveč na hitro, brez razmisleka in brez nekega globokega premisleka. Zato pričakujem, da se ta amandma podpre, ta člen iz tega predloga črta in to stvar, s katero se sicer načeloma sam osebno strinjam, se pravi s centralizacijo upravljanja, reši v svojem oziroma v področnem zakonu. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Začenjamo s prijavo. Besedo ima gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa, podpredsednica. Seveda je ta amandma za podpreti. Namreč, dejstvo je, da bomo mi v državi morali enkrat doreči, kako upravljati z nepremičninami. In sam sem prepričan, da tudi praksa povsod drugod po Evropi zelo jasno govori, da največkrat lastnik sam ne zna upravljati s svojim lastnim premoženjem. Ne govorim takrat, kadar govorim o družini, ampak govorim takrat, kadar [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] In zato je smiselno, da se to uredi s strategijo, da najprej Vlada pove zelo jasna stališča, na kakšen način misli to upravljati in potem končno tudi doreče, kdo bo res to upravljal. Poskus je bil že v Janševi vladi, če se spomnite, ko je takratni minister Šušteršič predlagal, da bi se to dalo kar v SDH. Jaz teh dveh stvari ne bi mešal, bi zagotovo dal to v možnost, da se ustanovi bodisi gospodarska družba bodisi določena agencija, ki bo dejansko znala s stroko upravljati s tem premoženjem, z jasno strategijo seveda. Hvala.
Hvala. Ni več prijavljenih k razpravi. Besedo želi še gospod minister. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Mogoče še na kratko pojasnim, kar se tiče upravljanja s stvarnim premoženjem. ZDU ni sistemski zakon, ampak določa pristojnosti, podobno kot sem že pojasnil. In ker je Ministrstvo za javno upravo po Zakonu o državni upravi pristojno za področje stvarnega premoženja, ne pomeni, da bo odločalo o tem, kdo točno bo upravljavec kar takoj že s tem zakonom, ampak sedaj za te zadeve, ki so bile naštete. Strategija, zakonodaja, ki jo je treba urediti, zakonodaja o stvarnem premoženju, določanje pristojnosti in tako naprej. Vemo, kdo je odgovoren, da to pripravi. In ne nazadnje, omenjena posebna družba, sklad, ki je bil že praktično uzakonjen pred dvema letoma, ni izključena opcija. Mogoče, ampak sedaj točno vemo, kdo ima nalogo, da se do teh problemov opredeli in da izpelje te postopke. Kaj pa konkretno na področju upravljanja s stvarnim premoženjem že izvajamo, sem pa tudi že prej malce nakazal. Gre za enotno strategijo, gre za boljše upravljanje, predvsem bolj pregledno upravljanje, in po mojem mnenju je ravno preglednost upravljanja osnova za to, da se v državi vzpostavi notranji trg. Mi imamo danes velike probleme in velike neracionalnosti, ker niti znotraj same države ne vemo, kdo ima mogoče neke odvečne, neprimerne prostore, nepremičnine in kdo jih potrebuje. Dejansko med seboj ne znamo niti, če se tako izrazim, znotraj hiše iskati racionalnosti, in to je ena od osnov, da se dejansko z enotnim upravljanjem stvarnega premoženja k temu tudi pristopi. In ne nazadnje, tista zasnova sklada, ki je bil pripravljen pred leti, je bila pripravljena s strani iste ekipe, ki je tudi danes zadolžena za področje upravljanja s stvarnim premoženjem. To področje odlično poznajo in imajo tudi dober zgodovinski spomin, z njimi pa tudi podrobno proučujemo vsa njihova stališča in izhodišča. Ob tem pa moram povedati tako na to točko kot tudi na tisto prejšnjo, ki se je tikala informatike, naslednje. Če sodelujemo z istimi strokovnimi sodelavci, ki imajo znanje, zgodovinski spomin in podlage, to ne pomeni, da se končne odločitve sprejemajo na ravni strokovnih sodelavcev, in tudi tukaj glede rešitev upravljanja s stvarnim premoženjem ponovno presojamo na krovnem nivoju, kaj je bolj racionalno in bolj smiselno in ne nazadnje tudi bolj izvedljivo na dolgoročnem nivoju. Tako da še enkrat poudarjam, da opredelitev pristojnosti za upravljanje s stvarnim premoženjem ne pomeni, da ni treba te zadeve urediti v zakonodaji, ki to podrobno ureja, in seveda bo tudi to zakonodajo v prihodnje treba pripraviti in spremeniti. Hvala.
Hvala, gospod minister. Izčrpali smo željo po razpravljanju, zato zaključujem razpravo. O amandmajih bomo skladno s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 7. izredno sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 12.45.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o davku na finančne storitve v okviru nujnega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavopredloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani minister, kolegi in kolegice! S spremembo Zakona o davku na finančne storitve se povečuje stopnja s 6,5 % na 8,5 %. Ta davek se sicer plačuje s strani finančnih inštitucij v proračun, vendar se ta davek dejansko prevaljuje na gospodarstvo. Verjetno ga pa gospodarstvo potem tudi na prebivalstvo. Skratka, zaradi tega davka, ki je prometni davek, bodo realno manjši dohodki prebivalstva in večja obremenitev za gospodarstvo. Jaz mislim, da je v tem trenutku, ko je gospodarstvo dejansko še v krizi, ko je finančni sistem v krizi in ko padajo realni dohodki prebivalstva, nesprejemljivo, da se povečujejo katerikoli davki, še posebno pa taki, ki dejansko obremenijo prebivalstvo. Gre za regresivni učinek prometnih davkov, kar z drugimi besedami pomeni, da tisti z manj dohodka plačajo dejansko več davka glede na svoj dohodek. Kar z drugimi besedami pomeni, da bodo bolj obremenjeni socialno šibkejši, kajti vsi "moramo" uporabljati tako imenovane finančne storitve, ki jih uporabljamo preko finančnih inštitucij, preko bank in tako naprej. Vsak državljan in državljanka dobi izpisek iz banke, kjer je posebej navedeno, koliko so še posebne finančne storitve, koliko stanejo različni prispevki, od vodenja računa in tako naprej. In to vse bo sedaj obremenjeno z višjo davčno stopnjo, kar bo razvidno tudi na položnicah, in jaz ne dvomim v to, da bodo banke v okviru svojega združenja poskrbele za to, da bodo prevalile celotni davek na prebivalstvo in tudi na gospodarstvo, ker tudi gospodarstvo mora plačevati ta davek. Tukaj ne gre za nikakršno nadomestilo obstoječih davkov ali nekega davka, ki se je ukinil, na bilančno vsoto bank. Tukaj gre v bistvu za to, da se ta davek povečuje in za to, da je nek poseben davek. Finančne storitve sicer niso obdavčene z davkom na dodano vrednost, kar pomeni, da so v slabšem položaju, ker so oproščene in nimajo vstopnega davka. S tem davkom pa se, še enkrat, zmanjšujejo realni dohodki prebivalstva in realni dohodki oziroma tudi finančni rezultat gospodarstva. Zaradi tega bomo v Slovenski demokratski stranki glasovali proti temu davku in tudi proti vsem povečanjem davkov, ki jih pripravlja in ki jih uveljavlja sedanja koalicija.
Obrazložitev glasu Poslanske skupine SMC, gospa Urška Ban.
Hvala lepa za besedo. Ta predlog zakona je pripravljen v skladu z vsemi zavezami Republike Slovenije, ki so bile že sprejete sredi tega leta v programu stabilnosti, in predstavlja okvir proračuna za leto 2015. S povišanjem teh dveh davčnih stopenj bomo po naši oceni v manjši meri vplivali na višino dohodkov prebivalstva in minimalno bremenili podjetja. Dejansko ne pričakujemo, da bodo banke oziroma zavarovalnice v celoti prevalile ta strošek na končnega porabnika. Pričakujemo, da se bo del tega bremenil tudi v breme same zavarovalnice in banke oziroma da bodo našle svoje notranje rezerve. Po našem mnenju gre za enakomernejšo porazdelitev bremena, ker gre za obdavčitev, vezano na predmet obdavčitve. Se pravi, obdavčeni so zavarovalni in finančni posli. Menimo, da smo s tem zagotovili enakomernejšo obdavčitev finančnega sektorja v primerjavi z drugimi gospodarskimi subjekti, ki so že obremenjeni s posrednimi davki. Glede na navedeno bo Poslanska skupina SMC ta predlog zakona podprla. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu s strani Poslanske skupine Nove Slovenije, gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Najavljam, da bo Poslanska skupina Nove Slovenije, tako kot smo predstavili v stališču naše poslanske skupine, glasovala proti temu zakonu. Ta zakon, ta davčna usmeritev je dejansko diametralno nasprotna naši usmeritvi, v kateri zagovarjamo razbremenitev gospodarstva, razbremenitev državljank in državljanov. Nekdo je zadnjič rekel Ja, saj je to minimalno povišanje davčne stopnje, gre samo za dvoodstotno povišanje davčne stopnje. Ni res! Gre za povišanje davčne stopnje za dve odstotni točki, torej s 6,5 na 8,5, to pa je 30-odstotno povečanje! Se pravi, za 30 % dodatno obremenjujemo gospodarske subjekte in posledično tudi davkoplačevalce. In nas skrbi, da se dejansko že nakazujejo osnovni obrisi proračuna Republike Slovenije za leto 2015, kjer se bo iskalo uravnoteženje javnih financ – tega na žalost še dolgo ne bomo dosegli –, ampak zgolj na prihodkovni strani. Se pravi, zgolj z dodatnimi obremenitvami. Zaenkrat ne vidimo kakšnih konkretnih ukrepov, s katerimi bi uravnoteženje dosegali tudi na odhodkovni strani. Zato enostavno tega zakona ne moremo podpreti. Hvala lepa.
Še kakšna poslanska skupina? [[Ne.]] Torej gremo lahko na glasovanje? Potem pa prosim za prijavo obrazložitve glasu. Obrazložitev glasu, gospod Ljubo Žnidar.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani kolegice in kolegi! Tudi sam bom glasoval proti temu zakonu, kajti sem proti kakršnemukoli novemu obdavčevanju gospodarstva in v nadaljevanju tudi državljanov. Strategija Vlade je zame nesprejemljiva. S popolno zaustavitvijo kakršnihkoli investicij v državne infrastrukturne projekte se dejansko jemlje gospodarstvu delo, in če ne ponudiš najprej dela, potem tudi ni pogojev, da uvajaš nove davke. To je osnova. In če nimaš te kondicijske finančne osnove, potem tudi obdavčitve niso smiselne, niso utemeljene, in tudi s temi finančnimi storitvami se obremenjuje tako državljane kot tudi gospodarstvo. Temu zakonu absolutno nasprotujem.
Obrazložitev glasu, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da je ta dan, ko bomo odločali o teh predlogih novih davkov in potem še na kolegiju o novem paketu novih davkov, malo ironičen, da je pravzaprav izbran cinično. Danes je Miklavžev dan. In na Miklavžev dan boste dali državljanom in gospodarstvu dodatnih, danes 50, naslednjo rundo pa še dodatnih 50 do 70 milijonov evrov obremenitev. Vlada na tej isti seji ni sposobna narediti nič, da bi bila vsaj za zgled, da bi kaj privarčevala. V Vladi je razkošje sekretarjev, uradnikov, zaposlovanja. Na drugi strani se te zadeve prevaljujejo na breme državljanov in občanov. Tudi tega davka ne morejo banke pokriti, kajti banke živijo od infuzije. Dokapitalizirali smo jih, pa še enkrat jih bo treba, kot kaže. In banke tega ne bodo prenesle in črpale iz notranjih rezerv, ker je to nemogoče. Ta davek se bo v celoti prelil oziroma socializiral, in si lahko samo proti takšnemu načinu dela. Nobenih konkretnih ukrepov, nobenega varčevanja, nobenih administrativnih razbremenitev, ampak vedno se v tem mandatu v tem delu, v teh nekaj mesecih, ko ste, vse to samo zbira, predpisuje, obremenjuje, in to ni nobena enakomerna porazdelitev bremen. Ta bremena gredo izključno samo na določene kategorije ljudi, na določeno strukturo, se pravi na gospodarstvo in tiste, pri katerih je uporaba teh storitev [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] Tisti, ki bi morali kaj privarčevati, predpisujejo davke. Tisti, ki bi morali privarčevati, predpisujejo in vidijo rezerve pri vseh drugih, samo pri sebi ne. Proti bom.
Še kakšna obrazložitev? Gospod Branko Zorman.
Predsedujoči, hvala za besedo. Za uvod bi malo historiata naredil. Že desna vlada je leta 2012 uvedla davek na finančne storitve, ki ga prej ni bilo. Se pravi, oni so tisti, ki so začeli z davkom na tem področju. Potem je sledila zaveza prejšnje vlade, to se pravi vlade Alenke Bratušek, ki je dala zavezo v programu za stabilnost, in med temi zavezami je bila tudi zaveza za povišanje davka na finančne storitve, pri čemer bo istočasno ukinjen davek na bilančno vsoto bank. In to se je zgodilo. In to, da se na novo obremenjuje gospodarstvo, ni res. Davek na finančne storitve se viša s 6,5 na 8,5 %, torej se viša za 2 %, hkrati pa se popolnoma ukinja davek na bilančno vsoto bank. Torej je efekt približno enak. Tukaj ne gre za nov davek in ne gre za novo obremenjevanje gospodarstva. Hvala.
Še kakšna obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu, mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Ta davek ima svojo zgodovino, ta zgodovina pa je povezana z reševanjem javnih financ v letu 2012. Takrat je bilo to napovedano kot začasen ukrep na eni strani in na drugi strani s tem, da so se pripravili tudi ukrepi na odhodkovni strani, in ti ukrepi so bili dejansko tudi sprejeti. Tako da je takrat šlo za neko drugo situacijo, v kateri smo takrat bili, in tukaj enačiti povečanje te stopnje davka s tem, da se reče, da je to za 2 %, kar seveda ni res – gre za 2 odstotni točki ali za 30 %. In tudi to, da ni dodatno povečevanje, ni res, ker je s 6,5 na 8,5 velika razlika oziroma je razlika za 30 %. Tukaj gre za to, da se to dela popolnoma na pamet in da to ni nadomestilo za davek na bilančno vsoto bank, ki ima popolnoma drug karakter, popolnoma drugo značilnost, tudi plačuje se od druge osnove in se v bistvu ne prevaljuje, ampak je imel, včeraj je bilo o tem tudi veliko govora, popolnoma drug namen. Tako da se ta davek prevaljuje na končnega potrošnika, se povečuje, in končni potrošnik, prebivalstvo in gospodarstvo, ga bo čutil na položnicah, ki jih bo plačeval sedaj več in bo zaradi tega imel manjši realni dohodek. To je tipičen prometni davek, ki se prevaljuje. Če se ne prevaljuje, pa nekdo propade. Ali bodo propadle finančne institucije zaradi tega? Jaz mislim, da ne, zaradi tega, ker so tako ali tako v nekem monopolnem položaju in vse skupaj urejujejo preko Združenja bank Slovenije. Gre pa za manjši realni dohodek, ki ga jemlje ta vlada prebivalstvu.
Še kakšna obrazložitev glasu? [[Ne.]] Potem lahko glasujemo o Predlogu zakona o spremembah Zakona o davku na finančne storitve. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 19. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o davku od prometa zavarovalnih poslov v okviru nujnega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik Državnega zbora. Kolegi in kolegice, minister! Še eno povečanje davka, tokrat na zavarovalne storitve. Tokrat bo Vlada povečala davek na zavarovalne storitve s 6,5 % na 8,5 %. Se pravi, zavarovalniške storitve bodo zato dražje. Vsi smo verjetno dobili tudi dopis zavarovalnih agentov, dobili smo dopis zavarovalniškega združenja, v katerem je navedeno, da se s tem ukvarja 380 agencij in da je bilo ustvarjenih okoli 5 tisoč delovnih mest. In teh 5 tisoč delovnih mest je danes pod vprašajem. Pod vprašajem zaradi tega, ker je enako vprašanje kot pri prejšnjem, ali bodo lahko ta davek prevalili na zavarovance, to se pravi na tiste, ki zavarujejo svoje premoženje, ki zavarujejo svoje življenje, ki zavarujejo sami sebe proti nesrečam. In glede na to, gospe in gospodje, da imamo v Sloveniji vedno več naravnih nesreč, stroka ocenjuje, da bo teh zavarovanj manj. Ker bo zavarovanj manj, bo tudi poravnav škod zaradi naravnih nesreč verjetno manj. Zaradi tega bo premoženje ljudi uničeno in škoda ne bo poravnana, kar pomeni večjo revščino za ljudi. In to delate s tem, ker povečujete stopnjo na zavarovalne storitve. O tem govorijo zavarovalničarji in to pomeni, da bodo na koncu plačali vse skupaj ljudje in utrpeli škodo, ki ne bo povrnjena. Lahko pa da bo povrnjena s strani državnega proračuna. Prvič, bo kasneje in, drugič, zajedla bo javne finance. Namesto da bi to poravnale zavarovalnice, bo na koncu poravnal proračun, ki bo želel spet nove in nove davke. Ampak tudi če bo to enkrat povrnjeno, bo ta škoda, ki se bo kazala pri ljudeh, velika in večja, kajti ocenjuje se, da bodo ljudje odstopali od zavarovanj svojega premoženja, tu pa so vključena vsa zavarovanja, ki nastanejo tudi zaradi naravnih nesreč, poplav, žledu, čemur smo priča. Mislim, da bi morali kvečjemu odpraviti ta davek, ne pa da se povečuje stopnjo. Zaradi tega bomo v Slovenski demokratski stranki glasovali proti temu zakonu oziroma proti povečanju davka s 6,5 na 8,5 %.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije, gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Tudi pri tem zakonu se enostavno Poslanska skupina Nove Slovenije ne more sprijazniti. Ne moremo podpirati kar 30-odstotnega povečanja davka od prometa zavarovalnih poslov. In se sprašujemo, kdo od 115 tisoč 411 iz registra brezposelnih bo zaradi tega ukrepa dobil službo – niti eden. Niti eden. In ne moremo se strinjati s takšno davčno politiko, ki bi v principu morala biti tudi stimulativna; tudi davki morajo biti stimulativni. Ta ukrep gotovo ni stimulativen, da bi lahko državljane in tudi pravne osebe stimulirali, nagovarjali, da bi zavarovali svoja premoženja in svoja življenja. Vsako leto obravnavamo poročilo Agencije za zavarovalni nadzor in tudi druga poročila in vidimo, da enostavno pri nas ljudje niso finančno sposobni, da bi se zavarovali, da bi zavarovali svoja življenja in svoje premoženje. Kot da mislimo, da gredo klimatske spremembe in z njimi povezane naravne katastrofe mimo nas. Pa ni res, vsak mesec imamo naravno katastrofo. Seveda se bodo vsi ti davki gotovo nekako prevalili v višje premije, kar pa bo dejansko rezultiralo v tem, da bo vse manj zavarovanj premoženja in tudi življenja. S takšno politiko, kolegice in kolegi iz koalicije, se enostavno ne moremo strinjati. Ne moremo se strinjati niti s politiko, ki jo gledamo. Izračunavamo hitrost zadolževanja te vlade. Ta hitrost je trenutno dramatična in znaša 0,8 milijona evrov na uro. Za 0,8 milijona evrov na uro se ta vlada zadolžuje! To nas močno skrbi in se sprašujemo: Kdo nam bo še dal delo, kdo bo dal delo mladim? Kje so ukrepi za nova delovna mesta? Tu, pri tem zakonu, jih ni, ravno nasprotno. Zato bomo glasovali proti.
Obrazložitev glasu v imenu Zavezništva Alenke Bratušek, gospod Jani Möderndorfer.
Za razliko od predhodnikov bom jaz to podprl. Res je, da novih delovnih mest ne bo, ampak če se za koga v tej državi ne bojim, se ne bojim za zavarovalnice. In če se je kdo znal pobrigati v tej državi, so se znale zavarovalnice. Ne se hecati! Jaz verjamem, da si bodo zavarovalnice znale zelo hitro izračunati, kdaj jim je upadel promet in ali se jim splača dvigovati premije. Ne se hecati, dragi moji! Zavarovalnice vejo in obvladajo svoj biznis, tako da ne delat piara na tem, ker se ne bo nič zgodilo. To bom podprl.
Je še kakšna obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC, gospa Urška Ban.
Hvala lepa. Tudi ta predlog zakona je pripravljen v skladu z zavezami Republike Slovenije, sprejetimi že v programu stabilnosti. Tudi v naši poslanski skupini se na eni strani zavedamo, da bo ta davek oziroma dvig tega davka povečal breme opravljanja zavarovalnih poslov, vendar kljub temu ne pričakujemo, da bo prišlo do kartelnega dogovarjanja med zavarovalnicami, ki bi usklajeno ta zakon prenesle na končne uporabnike. Zato menimo, da bo ta zakon v manjši meri negativno vplival na gospodarsko rast. Se pa po drugi strani tudi zavedamo vseh zavez, ki jih moramo v javnofinančnem smislu izpolniti, in moramo sprejeti določene ukrepe tako na prihodkovni kot odhodkovni strani proračuna. Vlada je že ob pripravi izhodišč proračuna za leto 2015 v pripravi okvirja navedla za 715 milijonov evrov ukrepov. 600 milijonov jih je na odhodkovni strani, nekaj več kot 100 milijonov pa na prihodkovni strani. Na odhodkovni strani proračuna gre za celo vrsto ukrepov, ki morda niso neposredno povezani s spremembo zakona, dovolj je sklep Vlade oziroma sprememba podzakonskega akta, in jih bomo v bistvu neposredno videli, ko nam bo predložen rebalans proračuna za leto 2015. Tako da se ti ukrepi pripravljajo. Naj pa povem na tem mestu še, da vsi zakonski predlogi, ki pomenijo neke vrste povišanje davčnih stopenj, dodatno davčno obremenitev, ki so trenutno v Državnem zboru oziroma še prihajajo, pomenijo z javnofinančnega smisla, z vidika proračuna nominalno ohranitev obdavčitve tako, kot velja v letošnjem letu. Ne povečujemo obsega bremenitve višje, kot jo imamo v letošnjem letu. Gre za izpad oziroma nadomeščanje na eni strani davka na bilančno vsoto bank in manj davka iz naslova dohodnine, gledano z javnofinančnega smisla. Ker je ta sprememba zakona usklajena s programom stabilnosti in tako sestavni del ukrepov za doseganje zastavljenih javnofinančnih ciljev, bomo v Poslanski skupini SMC ta zakon oziroma to spremembo podprli. Hvala.
Še kakšna poslanska skupina? [[Ne.]] Kakšna druga obrazložitev? Ja. Prosim za prijavo. Obrazložitev glasu, gospod Franc Breznik.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani kolegice in kolegi! Jaz moram še enkrat poudariti, da bom glasoval proti. Upam, da bo tudi ta govor šel v magnetogram in da si ga bodo ljudje pogledali, s kakšnimi ukrepi ste v katerih situacijah pristopili. Lahko rečem, da je vaša edina beseda, ki danes drži, ta, da moramo nadomestiti izpad dohodka. Takšna pogajanja, kot jih je imel minister s sindikati, je na drugi strani treba nadoknaditi. Tam, kjer imamo rezerve, tega nismo naredili. V trošarinski politiki se v zadnjih dneh ni zgodilo nič, čeprav sem na to opozarjal več kot leto in pol, kazal sem diagrame, izračune, kaj se bo zgodilo. Torej smo 50 milijonov vrgli preko hrbta in sedaj prihaja davek na zavarovalniške storitve. Poglejmo si trende zavarovalništva, za katere mislim, da so zelo pomembni. V primerjavi z lanskim letom se je zmanjšala vrednost zbrane premije vsega zavarovalnega portfelja za 2,6 %, kar je cca 45 milijonov evrov. Na premoženjskem področju za 2 % in na življenjskem področju, torej v fazi življenjskih zavarovanj, 4,5 %. Mi sedaj dodatno obremenjujemo ljudi v življenjskih zavarovanjih in tako naprej. Če vi mislite, da zavarovalnice še niso poiskale nekih notranjih rešitev, optimizacije stroškov, se motite. Morda ni glavna in monopolna Zavarovalnica Triglav, ki ima več kot 30-odstotni delež. Morda ta res ni, ampak to morate rešiti z drugimi ukrepi. Napovedujem zmanjšanje tega portfelja za dodatnih nekaj procentov. V tem primeru, v tem časovnem obdobju, kjer se država prikazuje, pomeni manj več, spoštovani kolegi. Manj pomeni več, in to se bo izkazalo v naslednjih tednih in mesecih. Ta politika, ki jo vodite, bo kazala na to, da bo naše poslovno okolje še bolj sovražno do tujih vlagateljev in do naših obrtnikov, ljudi, prebivalcev in prebivalk, seveda pa tudi do podjetij. Zato, še enkrat poudarjam, bom glasoval proti temu.
Jaz bi samo opozoril tudi v nadaljevanju, da bi želel predvsem obrazložitve glasu, manj razprav. Besedo dajem gospodu Branku Zormanu.
Predsedujoči, hvala za besedo. Jaz bom glasoval za ta zakon iz že prej omenjenih razlogov. Bi pa se želel malo navezati na to, kar je gospod Šircelj izpostavil [[...]]Oziroma bi želel v številkah pojasniti ta svoj glas. V redu? To, kar vi pravite, da se bo za 30 % potem povišala cena te zavarovalniške storitve, je demagogija, to ni res. To seveda ni res. Davek se povišuje za 2 % in – ker s številkami sem pa dober – to pomeni, če bi zavarovalnice to prevalile na zavarovance, 1,8-odstotno povišanje končne premije, to se pravi premije z davkom. Ampak ker verjamem, da živimo v neki tržni deželi, kjer tržno gospodarstvo nekaj velja in kjer, kot je kolega Jani rekel, skrb za zavarovance tudi velja – in zavarovalnice si sigurno znajo zelo dobro izračunati, tako kot je rekel –, verjamem, da to ne bo prevaljeno na zavarovance, ampak bo to šlo v dobiček zavarovalnic. Hvala.
Obrazložitev glasu, gospa Suzana Lep Šimenko.
Hvala za besedo. Jaz za razliko od svojega predhodnika menim nasprotno, in sicer da bodo zavarovalnice to razliko v zvišanju davka prenesle na zavarovance. Tako da mene tukaj ne skrbijo zavarovalnice, ampak me skrbijo zavarovanci. Kakorkoli, tukaj gre za zavarovanja, ki se tičejo premoženja, avtomobilov, hiš, kar imamo, verjamem, vsi zavarovano, in tudi nezgodnih življenjskih zavarovanj. Če mogoče pogledamo vsaj generalno, letno ne gre za izjemno visoke zneske. Gre mogoče za okoli 20 evrov letno za posameznike. Ampak moramo pa tukaj na drugi strani upoštevati še gospodarstvo. Kaj pa podjetja? Nekatera imajo zelo visoke premije. Za tiste pa to že pomeni več tisoč evrov, za marsikoga 20 tisoč evrov več premije, in tukaj so dejansko ogrožena tudi nova delovna mesta. In kakorkoli, spet ste kontradiktorni z vašim gospodarskim ministrom, ki si pa želi razbremeniti gospodarstvo. Mi ga tukaj dodatno obremenjujemo, tako gospodarstvo kot tudi državljane. Tako da bom jaz absolutno proti dvigu tega davka s 6,5 na 8,5 %.
Še kakšna obrazložitev glasu? Prosim za prijavo. Obrazložitev glasu, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. Bom kar na začetku povedal, da zakona ne bom podprl, zato ker od situacije, od razmer, v katerih so se znašli ne samo država, institucija države, ampak predvsem prebivalstvo in gospodarstvo, ne pričakujemo nadgradnje davčne države, ampak pričakujemo predvsem to, da bo prišlo do razbremenitev, da bodo tudi ljudje lahko lažje živeli in lažje prenašali bremena, ki so prešla nanje zaradi nedelovanja nekaterih vlad, od leta 2009 naprej. Ta podražitev oziroma sprememba davčne stopnje se bo neposredno porazdelila po portfelju tistega, kar ljudje plačujemo, kar imamo zavarovano, bodisi v obliki obveznega bodisi dodatnega zavarovanja. Niti ena od institucij, niti ena od bank ali zavarovalnic v tem primeru ne bo trpela ničesar, ampak bo enostavno preko formule, ki jo imajo, to razdelila in spremenila v premijo. In se bo samo plačevalo več, kot se je do sedaj. Mislim, da se na tak način reševati problemov, ki so v tej državi, ne da. Vlada lahko sama pri sebi naredi največ, lahko zmanjša število ministrstev, število državnih sekretarjev, število državnih uradnikov, poveča učinkovitost, in bo veliko tega, kar hoče pobrati preko davkov, dobila na drug način. Zato bom tudi proti.
Obrazložitev glasu, gospod Bojan Podkrajšek.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Tudi sam bom glasoval proti temu zakonu. Prej smo v dvorani od kolega slišali, da se bo zavarovalnica nekako znašla. Jaz se sploh ne bojim za zavarovalnice, se bodo znašle, ampak v breme naših državljank in državljanov. Ta zakon, za katerega predvidevam, da bo danes potrjen, gre v slabo naših državljank in državljanov in tudi novih delovnih mest. Predvsem ker gre za podjetja, ki imajo pri teh zavarovalnicah zavarovane velike vsote, je posledično tu vprašljivo tudi kakšno delovno mesto. Zato bom glasoval proti temu zakonu. Hvala.
Obrazložitev glasu, gospod Andrej Šircelj.
Hvala lepa, predsednik. Kolegi in kolegice! Tudi jaz bom glasoval proti temu zakonu oziroma proti povečanju stopnje s 6,5 na 8,5 %, kar znaša 2 odstotni točki ali 30 % v povečanju stopenj, ne v povečanju cene zavarovanja. Cena zavarovanja se bo zaradi tega povečala nekaj manj kot 2 evra na mesec, kot je bilo izračunano. To na drugi strani pomeni toliko in toliko več na leto ter na leto toliko in toliko več zavarovalnih storitev, toliko in toliko več davka na finančne storitve. To so tisti stroški gospodinjstva, ki so, bom rekel, nekako prikriti, ki se jih niti ne gleda, ampak zaradi tega realno pada kupna moč ljudi in realno padajo dohodki prebivalstva. To so v bistvu nevidni stroški. Sem odločno proti temu, tudi ker dodatno obremenjuje gospodarstvo – ne zavarovalnice, ampak gospodarstvo. Ob napovedi 600 milijonov krčenja odhodkov s podzakonskimi akti, kar je bilo tukaj omenjeno, sem pa dobesedno presenečen, ker tega, kako se bo pa to naredilo, jaz v tej državi ne razumem in ne vem. In kako bo ta vlada to naredila s samim proračunom. Tako da je to zdaj naslednje vprašanje, in mislim, da nadomestitev odhodkov z večjimi prihodki od davkov in povečanje bremen davkov nikakor ne bo šlo skupaj in nikakor se ta situacija tudi v proračunu za leto 2015 ne bo izšla. Jaz sem odločno proti povečanju teh davčnih stopenj.
Še kakšna obrazložitev glasu? [[Ne.]] Torej lahko glasujemo o Predlogu zakona o spremembah Zakona o davku od prometa zavarovalnih poslov po nujnem postopku. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 18. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo,to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 4. 12. 2014, ki ste ga prejeli na e-klop. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 5. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. S tem amandmajem predlagamo, da se črta določba, ki bo obvezovala tiste podjetnike, ki ne morejo elektronsko poslovati, da potrjujejo račune na davčni upravi. Da je nesmisel še večji, predlagatelj zakona, Vlada, predlaga, da to delajo na elektronski način. Ampak obrtna zbornica pravi, da toliko in toliko podjetnikov, ki so začeli delati, ki so novi, nima možnosti, da bi to delali na elektronski način, kar pomeni, da tudi ne morejo izdajati elektronskih računov in posledično verjetno tudi potrjevati teh računov ne morejo na elektronski način, kar pomeni, da je nesmisel popoln že s tega zornega kota in bo tukaj ogromno težav že s tem, da se bodo ti računi dejansko sploh potrjevali. Drugo, kar je: potrjevanje računov s strani davčne uprave je popoln nesmisel in zaradi tega siva ekonomija ne bo nič manjša. Siva ekonomija ne bo tudi nič manjša, če se bo šlo na določene podjetnike ali tiste, ki prodajajo gobe in jih bodo davčni inšpektorji lovili po cestah in potem to kot velik uspeh prikazovali v slovenskih medijih, ali tiste, ki občasno prodajajo cvetje in tako naprej. Zaradi tega davčni izplen ni nič večji, ker so stroški pobiranja davkov nesorazmerno večji od samega davčnega izplena. Zaradi tega so tudi dodatni administrativni in birokratski ukrepi, ki jih predlaga vlada Mira Cerarja, nesmisel in dejansko predstavljajo za slovensko podjetništvo škodo in predstavljajo škodo tudi za konkurenčnost države. Danes lahko s pritiskom na gumb pošljete denar iz Slovenije ali v Slovenijo, v katerokoli državo. Račun za to boste šli potrjevati pa peš na davčno upravo. Pa dajte, saj to je totalen nesmisel! V Luksemburg pošljete denar, pritisnete na gumb in ga pošljete v katerikoli sklad, obdavčen bo 0,25 % ali pa še toliko ne, tisti dobiček. Tu boste pa še račun šli na davčno upravo zaradi tega potrjevati. Pa, ljudje božji, dajmo se zresniti! Dajmo to državo potegniti iz krize, dajmo narediti neke ukrepe, ki bodo konkurenčni, ki bodo za gospodarstvo, ki bodo ustvarjali delovna mesta, ne pa z birokratskimi in administrativnimi ukrepi obremenjevati poslovanje vsakogar v tej državi.
Je še kakšna obrazložitev glasu, ampak res obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC, gospod Simon Zajc.
Hvala za besedo. Mi bomo glasovali proti temu amandmaju. Eden glavnih razlogov, zakaj bi se 5. člen črtalo, je ta, da bodo nastale nove birokratske ovire. Pa se je treba vprašati, kako bo ta birokratska ovira izgledala v praksi. Se pravi, imamo dve vrsti podjetnikov, ki jih bo ta 5. člen zadel. To so tisti, ki nimajo interneta, nimajo računalnika, in tisti, ki so šli nazaj z računalniškega izdajanja računov na izdajanje računov na roke, zaradi tega ker so se hoteli izogniti davkom. Dve skupini. Na drugo skupino se pa zdaj sploh ne bom omejil, ker ta trenutek ni pomembna. Pomembni so tisti, ki nimajo interneta in nimajo računalnika. Oni pa imajo osebo, ki je pooblaščena, da v njihovem imenu oddaja – po zakonu morajo imeti, letna poročila moraš oddajati elektronsko –, in to je ponavadi njihov računovodja. In kako bo zdaj to izgledalo, ta nova birokratska ovira v praksi: ko bo šel kupiti te blokce za račune, bo potem poklical računovodjo, mu bo sporočil številko, od kje do kje so računi, in on bo to vnesel v eDavke in je zadeva zaključena. Če pa ima doma računalnik, pa ne izdaja računov, ker je to za njegov poklic nepraktično, jih izdaja na roke, bo doma šel na eDavke, šel po dokumente, izpolnil številke, elektronsko podpisal in oddal. Ni dodatnih birokratskih ovir, ki bi res vzele tako veliko časa; to je nekaj minut. Hvala.
Je še kakšna obrazložitev glasu? Prosim? Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa, gospod predsednik. Zdaj bi vas prosil, da izdate enkrat navodilo glede obrazložitve zadev, ki so tukaj. Ko govorijo naši poslanci, se spotaknete ob vsako obrazložitev glasu, ki je korektna, in tej, ki jo je imel Šircelj, ni bilo česa očitati. Ko govorijo vaši poslanci, pa tiščite glavo dol. Če ste predsednik vseh poslancev, če vodite Državni zbor v imenu vseh, potem bodite do vseh enaki. In vam predlagam, da preden se spuščate v naslednje intervencije, izdate navodilo, da bomo znali vsi prebrati in tudi obrazložiti tako, kot je vam prav. Mislim, da je to edino, kar še manjka v tem državnem zboru, in to je tudi edina kooperativnost najbrž, ki z vidika večinske koalicije v Državnem zboru še manjka, da bomo vsi mislili kot misli predsednik in govorili tako, kot misli in želi predsednik. Predlagam, da ali intervenirate pri vsakemu ali pa pustite vsem, da povedo, kar mislijo, ne samo da se spotikate ob poslance naše poslanske skupine.
Iz parlamentarne prakse izhaja, da obrazložitev glasu ni polemika, naslavljanje, prepričevanje, pozivanje ter postavljanje vprašanj, kar je po namenu predmet razprave, temveč gre za predstavitev vsebinskih razlogov, zaradi katerih bo poslanska skupina ali poslanec glasoval za ali proti predlagani rešitvi. Torej, utemeljuje svoj glas ali pa glas svoje poslanske skupine. In tega običajno ne počne na ta način, da skuša druge prepričati, ali pa jih spodbujati, ali pa spraševati, ali pa karkoli podobnega. Preden sem sploh lahko karkoli še odreagiral, je že bilo proceduralno, ampak dobro. Se strinjam, da se moramo tega vsi držati. Zadnjič, ko smo imeli to zadevo [[...]]Ali lahko dokončam? Zadnjič, ko smo imeli to zadevo, je šlo v smer, ko je šlo za pozivanje, in sem začel opozarjati posamezne poslance. Tokrat nisem šel na opozarjanje poslancev, ampak sem samo pripomnil pri dveh, da to ni v celoti v skladu z obrazložitvijo glasu, se pa strinjam, da je na začetku bila korektno uporabljena forma, torej pojasnjevanje tega, kaj, za koga oziroma na kakšen način se glasuje. Hkrati sta bila dva poslanca pri prejšnji razpravi, ki sploh nista tega utemeljila, tako na strani pozicije kot na strani opozicije, in tam nisem posredoval. Ne mislim posredovati več, kadar bo šlo res za obrazložitev poslanskega glasu posamezne poslanske skupine, drugače pa res prosim, in tudi namen te obrazložitve glasu je, da nekdo razloži individualno, kako bo glasoval, čeprav bi bilo smiselno predvsem pojasniti, zakaj ne bo glasoval tako, kot bi glasovala poslanska skupina. To bi imelo vsebinsko res nek velik smisel, veliko dodano vrednost, drugače je pa to dejansko poslovniško določilo, in dokler bo to poslovniško določilo takšno, kot je, in dokler bo v Poslovniku tudi člen 282, ki pravi, da jaz vodim sejo, se bom sam odločil, kdaj bom posredoval in kdaj ne bom posredoval. Še kakšna obrazložitev glasu? Proceduralno, gospod Jani Möderndorfer.
Kolega Tanko je dal proceduralno in vam je predlagal, da izdate navodilo. Navodilo imamo, to je poslovnik, edino navodilo, na katerega se lahko sklicuje, in to kolega Jože Tanko tako dobro ve, da gre v bistvu spet za eno vrsto zlorabe. Veste, navodila v Državnem zboru je že izdajal vaš bivši strankarski kolega Gregor Virant. Govoril je, kako se moramo naslavljati, kako se moramo vikati, kako moramo ne vem kaj vse početi. Tako da iz tega razloga upam, da, predsednik, ne bo nikoli nobeno navodilo izšlo, ki je v resnici določeno s poslovnikom. Kolega Tanko, vam pa predlagam: v roke poslovnik!
Tega ne jemljem kot proceduralno vprašanje, kvečjemu [[...]]Ne, nič ni, ne zasluži si [[...]]Mislim, marsikdo bi si zaslužil opomin, ampak jaz zelo redko dajem opomine. Sprašujem naprej, ali ima kdo še kakšno obrazložitev glasu, najprej v imenu poslanske skupine. Ni več obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Za individualno obrazložitev glasu se boste pa prijavili, prosim. Obrazložitev glasu, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Če se prav spomnim, je na začetku leta 2009 Irma Pavlinič Krebs prevzela v New Yorku na OZN priznanje, ki ga je dobila Slovenija zaradi reform v mandatu 2004–2008, in to za debirokratizacijo. To je bilo svetovno priznanje. Sedaj pa bomo verjetno dobili, če bodo te rešitve, ki jih predlagate, sprejete, svetovno priznanje za birokratizacijo, za postavljanje ovir podjetnikom, kompliciranje njihovega delovanja. Postavljamo dodatne stroške, predpisujemo vedno nove akte, testiranja, kontrole na vseh mogočih uradih in tako naprej. Zaradi teh razlogov, ker se s takimi birokratskimi preprekami samo dodatno zaostrujejo pogoji za delovanje podjetnikov, predvsem pa podjetij na območjih, za katere pravimo, da veljajo zanje nekateri posebni ali pa omejujoči dejavniki, kjer ni interneta, kjer so slabe linije, kjer so oddaljeni kraji, in ker s tem samo še dodatno kompliciramo življenje teh ljudi, bom jaz podprl rešitev, ki jo predlagamo, to se pravi amandma, da se s temi neumnostmi neha. Poleg dodatnih davkov postavljamo državljanom še dodatne prepreke, in to je nevzdržno. Hvala lepa.
Še kakšna obrazložitev glasu? [[Ne.]] Potem prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 59. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 59.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavopredloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. V imenu poslanske skupine? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo potrdili te spremembe Zakona o davčnem postopku. Razlogi so številni. Prvič, s tem zakonom se bo na eni strani dodatno zbirokratiziralo poslovanje davčnih zavezancev, obrtnikov, podjetnikov. Po drugi strani to ne bo prispevalo k manjši sivi ekonomiji in k temu, da bi se manj izogibali davkom. Jaz mislim, da bo takšen ukrep celo povečal izogibanje davkom, kajti ljudje bodo našli nešteto možnosti, kako se da prelisičiti potrjeni račun s strani davčne uprave. Tretjič, ta zadeva ni sodobna. Stalno se spodbuja ljudi, stalno se sprejemajo novi ukrepi proti sivi ekonomiji, ne zgodi se pa nič, kajti učinek inšpekcijskih ukrepov je dejansko majhen, v primerjavi s silami, sredstvi, ljudmi in tako naprej, ki se namenjajo za to, da bi dobili več davka. Napačno je pa to, da se to usmerja v majhne podjetnike, v občasne prodajalce cvetja, sveč, vulkanizerje, gobarje in podobno, ne pa v tista podjetja, pri katerih gre za mednarodne transakcije, kjer gre za to, da se preko transfernih cen veliko denarja in davka odliva. Tukaj je še ena določba, to pa se nanaša na določbe, ki se nanašajo na izmenjavo informacij z Združenimi državami Amerike. Temu v Slovenski demokratski stranki ne nasprotujemo. Sprašujemo pa se, ker so del davčnega sistema v državi tudi sporazumi o izogibanju dvojne obdavčitve, ki pomenijo dvojno neobdavčitev danes, kar ugotavlja tudi OECD. Na podlagi sporazuma o izogibanju dvojne obdavčitve z Luksemburgom lahko davčna uprava zahteva podatke o tem, koliko je bilo izplačanih dohodkov fizičnim osebam, pravnim osebam v državi Luksemburg. Ta sporazum obstaja. Sprašujemo se, kolikokrat je davčna uprava zahtevala od Luksemburga, da bi pridobila te podatke, in če jih je pridobila, ali jih dejansko ima. Ampak to so tiste rešitve, ki bodo prispevale k manjši sivi ekonomiji ali manjši črni ekonomiji v državi. In ker se vlada Mira Cerarja loteva tega vprašanja na napačnem koncu, dodatno birokratizira poslovanje podjetij, bomo v Slovenski demokratski stranki glasovali proti temu zakonu.
Še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? V imenu Poslanske skupine SMC, gospa Urška Ban.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. V SMC razumemo najpomembnejše rešitve tega predlaganega zakona v določbah, ki so namenjene boju proti sivi ekonomiji. S predlogom zakona se po našem mnenju povečuje preglednost poslovanja z gotovino in s tem zmanjšuje možnosti neplačevanja davkov. Z zasledovanjem tega cilja se pri gotovinskem poslovanju ureja izdaja računov ne glede na obliko na način, ki bo omogočal transparentnost podatkov o izdanih računih in o vseh naknadnih spremembah teh računov. Predlagane vezane knjige ne pomenijo večje birokracije, ampak gre za komplementarni ukrep, ki bo omogočal transparentnost poslovanja z gotovino. Poudarimo lahko, da tudi rešitve tega zakona določajo izvajanje sporazuma o izboljšanju spoštovanja davčnih predpisov na mednarodni ravni in izvajanje tako imenovanega FATCA sporazuma. Predlog zakona ureja obveznosti finančnih institucij Slovenije v odnosu do pristojnega organa Slovenije, hkrati pa finančnim institucijam ne nalaga dodatnih obveznosti, kot izhaja že iz omenjenega sporazuma. Pričakujemo, da bodo predlagane rešitve omejile možnost izogibanja plačilu davkov pri gotovinskem poslovanju in bo zato ukrepanje zoper primere sive ekonomije učinkovitejše, obseg pobranih davkov za vse javnofinančne blagajne pa večji. Zaradi navedenega bomo v Poslanski skupini SMC predlog zakona podprli. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Ko sem se odločala o podpori, sem posebej upoštevala dva dejavnika. Prvi je, da uvedba vezanih knjig ne sme prizadeti tistih zavezancev, ki so prisiljeni opravljati svoje delo s statusom samozaposlene osebe. Ti delavci večinoma ne opravljajo obrti ali samostojnega poklica, kot sta odvetniški in zdravniški. V resnici bi morali biti ti delavci v običajnem delovnem razmerju. Delodajalci pa jih silijo v položaj brez delavskih pravic z velikim tveganjem revščine in zdravstvenih težav in s slabimi obeti za prihodnost. Zato jih ne smemo obremenjevati z davčnimi predpisi. Po moji presoji ta zakon dodatnih obremenitev ne prinaša, zato je v tem delu sprejemljiv. Veliko težje pa podprem tisti del, ki uvaja sodelovanje med Slovenijo in ZDA na področju spoštovanja davčnih predpisov glede računov v tujini. Resnični problem so namreč legalizirane davčne utaje v srcu Evropske unije. Dokler bo Evropska unija dovoljevala davčni damping celo pri svojih članicah in njihove predsednike vlad imenovala za predsednike Evropske komisije, ne bo pravične obdavčitve finančnih prihodkov in premoženja. Legalizirano izogibanje davkom ni anomalija, ampak cilj izkoriščevalskega sistema na svetovni ravni. Vlada je torej pred težko in odgovorno nalogo, pri čemer jo podpiram. S temi pomisleki in v dobri veri bomo zato zakon podprli v celoti. Hvala.
Še kakšna obrazložitev glasu s strani poslanske skupine? Če ne, prosim za prijavo za individualno obrazložitev glasu. Obrazložitev glasu, mag. Branko Grims.
Hvala za besedo. Glede na resnost stanja v slovenskem gospodarstvu bi pričakovali, da bo danes tukaj tudi ustrezno ponujenih veliko kvalitetnih rešitev. Žal temu ni tako. Zakona, ki je pred nami, nikakor ne morem podpreti iz več razlogov. Prvič, ker mislim, da ima napačno ime in ni skladen z vsebino. Imenovati bi se moral zakon o krepitvi birokracije in uničevanju slovenskega gospodarstva, kajti toliko kot bo s tem navideznim birokratskim preganjanjem sive ekonomije morda več priteklo v proračun, se bo porabilo proračunskih sredstev za nadzor, za dodatno birokracijo, za dodatne birokratske postopke, in rezultat z vidika gospodarstva bo samo negativen, samo negativen. Nič pozitivnega od tega ni mogoče pričakovati. In veste, ker pomeni dodatno obremenitev, fizično, siceršnjo, časovno, v določenih primerih tudi denarno, za posamezne subjekte v slovenskem gospodarstvu, podjetništvu, za ljudi, je tale rešitev na nivoju srednjeveškega ranocelništva, padarstva, to je padarska rešitev. Tam, veste, so tistim, ki so bili ranjeni, vitezi na bojnem polju, potem padarji, da bi jim očistili nečisto kri, ker so reveži krvaveli, še dodatno dali gor pijavke, da so jim popile še nekaj krvi, in pri tem trdili, da jih rešujejo. To je približno tako, kot vi ravnate s slovenskim gospodarstvom, z našo ekonomijo. Zato ni čudno, če Vlada vrtoglavo izgublja podporo, žal pa ko gre za blaginjo, za kvaliteto življenja, za našo lastno domovino, izgubljamo s tem mi vsi.
Kot vidim, ni več interesa za obrazložitev glasu, zato lahko glasujemo o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti 15. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih v okviru nujnega postopka Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Tega zakona mi ne bomo podprli, niti vas ne bomo ovirali pri tem, da ga vi sprejmete. Zakaj? Gre preprosto za to, da v tem državnem zboru, v tem mandatu očitno sprejemamo lex specialis zakone. Ene pet zakonov je opozicija, mislim na Zavezništvo, vložila konkretno na neko osebo, ker se ga pač želi rešiti iz parlamenta. Ne gre tako, saj veste. Torej, zakona ne bomo podprli, ker je tudi ta zakon lex specialis. Tega bi pa lahko imenovali Anja Kopač Mrak. Že predsednik sam je rekel, da je to zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o spremembah in dopolnitvah. Zakaj? Ker gospa Anja Kopač Mrak kot ministrica v prejšnji vladi od 1. aprila pa do nastopa te vlade ni opravila svojega dela, niti ga ni opravila po tem, ko je prišla spet v novo vlado, danes sprejemamo ta zakon. Namreč, ta zakon je tisti, ki je predvidel to, da – nosilec zakona je Ministrstvo za notranje zadeve – mora Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti spremeniti v skladu s tem zakonom tudi zakon o zaposlovanju tujcev. Poglejte, v vsakem realnem življenju – v tem državnem zboru in tej vladi pač ni nekega realnega življenja – nekdo, ki svoje naloge ne opravi, izgubi službo. Če vi v neki tovarni ne boste opravljali svojega posla, vas bodo verjetno nagnali. V državni upravi se že da malo tako tako, ampak načeloma tudi ne moreš iti skozi, brez da bi delal. In ker gospa Anja Kopač Mrak ni opravila svojega posla, ni predložila zakona, za kar je imela pet mesecev časa, je prišlo do tega, da je spet postala ministrica. To je tako, kot da tisti delavec, ki proizvaja škart v Novem mestu pri Twingotih, potem napreduje za direktorja. Mislim, to se vi greste pri tej zadevi. In ni prav, da je gospa potem še enkrat postala ministrica. Zdaj spreminjamo zakon in tej gospe, ki ni opravila svojega dela, dajemo še šest mesecev časa, da bo svoje naloge opravila. Naj jih opravi, vi pa ji boste to očitno omogočili brez nas. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov, gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovani kolegice in kolegi! Predlog zakona, ki ga imate na mizah, zgolj daje potuho ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospe Anji Kopač Mrak, in ni res, da se doba uveljavitve tega zakona podaljšuje samo zaradi tega, ker se je vmes zamenjala vlada. Gospa Anja Kopač Mrak je bila ministrica že v prejšnji vladi, in to, kar zdaj sprejemamo, je zgolj potuha nedelu pristojnega ministrstva. To je velika škoda, kajti Zakon o tujcih, ki ste ga v prejšnjem mandatu sprejeli 1. aprila, je zelo dober. Zakon o tujcih je zelo dober, kajti poenostavlja postopke, in če bi odgovorni resor sprejel tudi Zakon o zaposlovanju in delu tujcev, govorim o Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, bi brez kakršnihkoli težav 1. 1. 2015 lahko že začeli uporabljati tudi Zakon o tujcih. Ker odgovornosti za pripravo tega zakona, Zakona o zaposlovanju in delu tujcev, ni bilo, boste danes potrdili, da lahko odložimo sprejemanje Zakona o tujcih do 1. septembra 2015. Če bi bili malce bolj odgovorni na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, bi ta stvar šla brez težav skozi. V osmih mesecih, v osmih mesecih pristojno ministrstvo ni bilo sposobno pripraviti ustrezne zakonodaje. Pa kje mi živimo? In sprašujem se, ali bo ministrica skupaj s svojimi sodelavci to naredila do 1. septembra ali bomo takrat spet rekli, da podaljšujemo za nadaljnjega pol leta. In tudi Zakonodajno-pravna služba je na mestu opozorila, da vsaj za tri mesece podaljšamo, to je še sprejemljivo, za devet mesecev pa je mnogo preveč. Prav zaradi tega, ker v bistvu tudi nobene odgovornosti ni tukaj. V bistvu predstavlja državni sekretar na Ministrstvu za notranje zadeve, ne pa sama ministrica za delo, družino in socialne zadeve. Ker ni nobene odgovornosti in gre dejansko za potuho nekemu nedelu, bomo v Novi Sloveniji glasovali proti temu zakonu. Hvala.
Še kakšna obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? V imenu Poslanske skupine Zavezništvo Alenke Bratušek, gospod Jani Möderndorfer.
Spoštovani državni sekretar Boštjan Šefic! Upam, da vam bosta obe ministrici kaj dali za to, ker morate to prenašati že tretjič – najprej na odboru, potem v sami razpravi, zdaj pa še ob glasovanju. Imate debelo kožo, vas občudujem. Ampak tisto, kar je bolj pomembno od tega, je pa to, da me zanima, kdo je res odgovoren. Namreč, en lep stavek, ki se ga je ves čas omenjalo: zaradi obsežnosti postopkov, implementacije, zavod za zaposlovanje [[...]]Saj veste, kako to gre, kajne. V resnici bi morali za to odgovarjati. Saj vsi vemo, da ministri ne pišejo zakonov. Saj to ni nobena posebna umetnost. Državni sekretarji sicer že malo več sodelujejo pri tistem zakonu, ampak vse, kar je navzdol, je pa tisto, kar bi se v resnici moralo zgoditi. In če je temu tako, se vprašam, kaj dela zavod za zaposlovanje, kajti tam bi morali kakšno konkretno reči o tem, kako stvari stojijo. Torej, mi bomo za razliko od ostalih to podprli. Podprli bomo predvsem zaradi tega, ker nam drugega ne preostane. Ampak treba je vedeti: zaradi malomarnosti ministrstva za delo. Hvala.
Še kakšna obrazložitev glasu s strani poslanskih skupin? Kakšna druga obrazložitev glasu? [[Ne.]] Potem prehajamo na glasovanje o Predlogu zakona o spremembi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih po nujnem postopku. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 4. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 5. 12. 2014, ki ste ga prejeli na e-klop. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 11. členu. Ta amandma je vsebinsko povezan z amandmajema istega predlagatelja k 12. in 20. členu. Če ta amandma ne bo sprejet, postaneta amandmaja k 12. in 20. členu brezpredmetna. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 50. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma Poslanske skupine SDS k 11. členu ni bil sprejet, je amandma istega predlagatelja k 12. členu postal brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združene levice k 19. členu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 52. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma Poslanske skupine SDS k 11. členu ni bil sprejet, je tudi amandma istega predlagatelja k 20. členu postal brezpredmeten. S tem smo končali z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, gospod Tomaž Lisec.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini SDS ne bi nasprotovali temu zakonu, če bi šlo le za formalno izvedbo tistega, kar ste zapisali v zakonu o vladi. Sicer smo tam nasprotovali, da povečujete število ministrstev s 13 na 17. Celo dovolili ste si, da imate dva ministra na zalogo, ampak to je vaša pravica in s tem ste pokazali tudi svojo politično držo: država se bohoti, narod pa naj vse to plača. Tudi nimamo problemov, da gre za nujni postopek, če bi šlo izključno za to zadevo, da v skladu s tem, kar ste spremenili ministrstva, na novo urejate tudi državno upravo. Nobenih problemov, tako ste si pač postlali. Ampak zaželeli ste si dva nova državna sekretarja na Ministrstvu za finance. Temu v Poslanski skupini SDS odločno nasprotujemo. Ob tem ste celo zapisali, da ne gre za dodatne finančne vplive oziroma posledice. Dva nova zaposlena, vi pa pravite, da nič več ne bo stalo, kajti šparali bomo drugod, manj bo drugih zaposlenih in tako naprej. Prvič, občutek imam, da marsikdo v tej dvorani niti ne ve, kaj so državni uradniki, kaj so zaposleni v kabinetu posameznega ministra, kaj pa so državni sekretarji kot politični funkcionarji. Proti temu zakonu smo tudi zato, ker po nujnem postopku v ta zakon vnašate centralizacijo upravljanja nepremičninskega premoženja države in predvsem centralizacijo informacijskega sistema državne uprave. Dve zadevi, ki ju boste urejali do 1. 1. 2018, ste stlačili v ta nujni postopek pri tem zakonu. Temu v Poslanski skupini SDS odločno nasprotujemo, kajti menimo, da je ogromno zadev, ki jih komaj čakamo v Državnem zboru, da jih kot nujne postopke vložite, ker so potrebne za državo. Vendar ne. Na primer, z rebalansom proračuna za leto 2015 čakate in nekaj čarate, tu pa skrivate nekaj v ozadju pri tej centralizaciji, ampak vseeno tlačite pod nujno zadevo, ki se jo bo izvedlo do 1. 1. 2018. In ja, spremembe so potrebne, ampak z analizami, ne pa na horuk. Očitno analize pozna le minister, državna sekretarka nam jih na seji delovnega telesa ni predstavila. Danes je minister rekel, da analize ima, vendar nam jih ni predstavil. Skratka, naj malo drugače zaključim kot prej: sladke predvolilne obljube v teoriji dobivajo diametralno nasprotne krute povolilne izvedbe v praksi. Temu in takšnim zakonom v Poslanski skupini SDS ostro nasprotujemo.
Je še kakšna obrazložitev glasu s strani poslanskih skupin? S strani Poslanske skupine SMC obrazložitev glasu, mag. Lilijana Kozlovič.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Zakon o državni upravi pomeni izvedbo zakona o vladi. V njem je zaradi obsega problematike na Ministrstvu za finance izražena potreba po dveh dodatnih sekretarjih. To pa zaradi tega, ker je to potrebno zaradi učinkovitega reševanja problematike in kompetentnosti do drugih deležnikov, ki so udeleženi v tej problematiki, in imajo državni sekretarji bistveno drugačna oziroma močnejša pooblastila kot višji in srednji menedžment. Obenem naj povem, da število državnih sekretarjev v tej vladi ni naraščalo sorazmerno rasti ministrstev, tako kot je bilo to v predhodnih dveh vladah, in ne pomeni bohotenja državne uprave, kot se skuša povedati. Prav tako Zakon o državni upravi rešuje tudi dve področji, ki bi ju bilo treba že zdavnaj urediti in pomenita velik odhodek na odhodkovni strani proračuna, in sicer državno informatiko in njeno upravljanje ter področje javnih naročil. Obenem daje tudi pooblastilo za reševanje in večje prihodke na strani proračuna pri boljšem upravljanju s stvarnim premoženjem. Ne moremo pričakovati učinkov danes. Ti učinki bodo vidni čez določen čas, mora pa obstajati zakonsko pooblastilo, da se lahko prične to področje reševati. Zaradi tega bomo poslanci Poslanske skupine SMC predlog podprli. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov, gospod Jernej Vrtovec.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Finančni minister gospod Mramor je imel štiri državne sekretarje, dvomim, da zaradi potrebe, pač pa bolj zaradi lastnega principa, že v obdobju 2002–2004, ko je bil prvič finančni minister. Zavedam se, da je zdaj potreba po več državnih sekretarjih, da je to dejansko res potrebno, ampak verjemite, to ni premosorazmerno s tem, ali bo ta minister potem tudi dober finančni minister. Naš bivši finančni minister, predsednik stranke dr. Andrej Bajuk, je imel dva državna sekretarja in eden je zdaj tudi poslanec v Državnem zboru. Ja, gospod Jurša, bil je odličen finančni minister, nagrajen za najboljšega finančnega ministra v Evropi. Torej, želim poudariti, da to ni premosorazmerno. Širjenje svojega lastnega aparata je, prvič, slab zgled za državljanke in državljane. Danes ste jim naložili nove davke, na drugi strani se pa vaš dvor bohoti. Že prej sem dejal, da so v sholastiki dejali, da si mora vladar prizadevati za izkoreninjenje nepotrebnih stroškov ter da uvede zmerne davke. Vi delate ravno nasprotno. Poglejte raje malo v zgodovino, pa boste videli, kaj je treba za dobro vladanje narediti. Kar se tiče tega zakona, ga ne bomo podprli tudi zaradi tega, ker se po nepotrebnem širi aparat. Po drugi strani tudi sama obrazložitev potreb po tem zakonu, v kateri piše, da ne bo imel finančnih posledic, ne drži. Finančne posledice bodo. Zaradi tega bodimo tukaj realni. Tukaj gre za nove napisne table, nove administrativne ovire, ki bodo prišle. In drugič, v Novi Sloveniji se ne strinjamo s tem, da bodo morale lokalne skupnosti, pa tudi nekateri drugi proračunski uporabniki, tukaj so agencije in zavodi, plačevati za uporabo centralnega informacijsko-komunikacijskega sistema. To so trije razlogi, zaradi katerih bomo v Novi Sloveniji glasovali proti. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Zavezništva Alenke Bratušek, gospod Jani Möderndorfer.
Gospod minister, to je verjetno zadnji zakon, s katerim boste 5. decembra tej vladi omogočili, da končno začne delati. S tem ste si razdelili naloge in, bi rekli na kmetiji, gremo delati. Jaz upam, da ste skozi razpravo razumeli sporočila, kaj vas čaka. Upam, da boste imeli srečno roko, in spremljali vas bomo. Zakona kot takšnega podprli ne bomo, ker se ne strinjamo s tem. To smo, mislim da, argumentirali v zelo jasni razpravi tudi na odboru. In veliko sreče.
Še kakšna obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Kakšna druga obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu, mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Jaz bom glasoval proti spremembi tega zakona, predvsem zaradi tega, ker mislim, da je nepotrebno, da ima minister za finance štiri državne sekretarje. Narava dela na Ministrstvu za finance ni takšna, da bi štirje državni sekretarji zagotavljali večjo učinkovitost. Mislim, da bodo zagotavljali prej manjšo učinkovitost. Tam imajo pet direktoratov. Pet direktoratov z lahkoto pokrivata dva državna sekretarja in minister, kar pomeni, da lahko hkrati opravljata vsa druga dela, vse mednarodne obveznosti, obveznosti do mednarodnih finančnih institucij in tako naprej. Skratka, to je nepotrebno. Gospe in gospodje, če danes pogledamo rezultat našega dela, lahko ugotovimo, da smo dodatno obdavčili državljane in državljanke, podjetja, da smo onemogočili izplačilo dodatnih škod ljudem, ker smo dodatno obdavčili zavarovalniške storitve, da smo zbirokratizirali gospodarstvo, samostojne podjetnike in ostale pravne osebe s tem, da jim bomo dali obvezo, da račune potrjujejo na davčni upravi, in na koncu smo ministru za finance dali še dva državna sekretarja, povečali javno upravo. Ni res, da se ne bo povečala javna uprava, ker se število državnih sekretarjev pri predsedniku Vlade ne zmanjšuje. In zaradi tega, gospe in gospodje, smo povečali javno upravo, smo povečali administracijo, otežili gospodarstvo in bolj obremenili gospodarstvo. Jaz sem proti temu zakonu in sem tudi proti ostalim zakonom, s katerimi se je to zgodilo. Naredili nismo, gospe in gospodje, nič dobrega za ljudi. Vi niste naredili nič dobrega za ljudi in nič dobrega za gospodarstvo, kvečjemu škodo.
Še kakšna obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu, dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Jaz sem se sicer prej javil k razpravi, pa je potem časa zmanjkalo, zato samo tole. Proti zakonu bom, to je jasna zadeva. Ampak da obrazložim, zakaj. Poglejte, gospe in gospodje, vi ste v koalicijsko pogodbo zapisali, da boste ravnali racionalno in odgovorno, da boste racionalizirali državno upravo. Vi ste ljudi nategnili. Se opravičujem – vi ste ljudi ogoljufali, da bom lepo govoril, gospod predsednik. Namreč, z 11 ministrov v vladi Janeza Janše in 12 v vladi Alenke Bratušek ste šli na 17. Vsak ima seveda dva državna sekretarja, tako kot je prej imel. In kaj ste še naredili? Sedaj dodajate državne sekretarje, in to štiri. Državni sekretar je od tistega zakona leta 2003 naprej na nek način politična funkcija, ker smo takrat uvedli enega državnega sekretarja, kasneje dva, ob združevanju ministrstev. Vi pa dajete spet štiri državne sekretarje. To, da se zraven zlažete, pa rečete, da ne bo nobenih finančnih posledic, je mogoče malo manj pomembna zadeva. Potem minister izreče še eno laž, namreč da bodo iz kabineta predsednika Vlade šli. Povejte mi, kdo. Gospod Dragonja? On se spozna na gospodarstvo. Ali bo šel mogoče gospod Povše? On je končal vojaško akademijo v Beogradu. Mogoče bi bil za financerja v redu. Ali pa Lenarčič. Poglejte, ne na tako poceni način ljudi nategovati. Ne počnite tega. In ne tako govoriti, ker dobro veste, da se to ne bo zgodilo. Dobro veste, da boste imeli štiri državne sekretarje, ker ste nekomu plačo obljubili ali pa ste nekomu položaj obljubili, ker ste pač to dolžni narediti. Ampak ljudem morate to povedati, ne nam. To je pomembno. Torej, proti. Hvala lepa.
Še kakšna obrazložitev? Prosim, da se prijavite. Proceduralno? Prosim.
Glede na to, da smo prej razpravljali, kaj je obrazložitev glasu in kaj ni, bi prosila, če se držimo obrazložitve glasu. Hvala. [[oglašanje iz dvorane]] Jaz sem doživela kot nagovarjanje.
Bomo pazili, kaj je to obrazložitev glasu, ampak gre za zadnjo obrazložitev glasu danes. Zato obrazložitev glasu, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Jaz zakona ne bom podprl, zato ker finančne posledice niso usklajene s tistim, kar ta zakon prinaša, kajti ti dodatni državni sekretarji na Ministrstvu za finance ne bodo volontersko opravljali svojih nalog, ampak bodo plačani funkcionarji. Ti ne bodo delali na tak način, kot je strokovna skupina, ki je bila oblikovana pri Mandatno-volilni komisiji, ko so se nekateri kar odpovedali nadomestilu in so opravili delo na črno, če prav razumem te zadeve. Ti bodo plačani. In še nekaj. Več državnih sekretarjev v državni upravi ne pomeni, da bo država ali pa resor deloval bolje, ampak bo pomenilo to večje število obrazcev, večje število birokratskih ovir, večje število vseh tistih elementov, ki zaustavljajo državo. Nobena racionalizacija se zaradi tega ne bo zgodila. In pristajati na to, da bodo stvari potekale bolje in drugače, ne gre, ker je povsem jasno, da z vsakim novim delovnim mestom v administraciji nastopijo novi stroški, novi obrazci, nove ovire, novi računalniki in tako naprej. Zato ne vidim popolnoma nobenega racionalnega razloga, ne iz obrazložitve zakona, ne iz poznavanja delovanja sistema, ne iz kakšnih drugih razlogov, da bi ta zakon podprl. Zato bom tudi glasoval proti.
Še kakšna obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu, mag. Branko Grims.
Hvala še enkrat za besedo. Glasoval bom proti zaradi rdeče niti, ki je značilna za to celotno sejo. Imamo pravzaprav birokratsko vlado, če kdo še ni tega pogruntal. In kako reagira birokratska vlada ob pogledu na preveč zbirokratizirano ureditev Slovenije? Odgovori po birokratsko, z birokracijo nad birokracijo, še več birokracije, skladno z Murphyjevim zakonom, da od nekega nivoja naprej birokracija sama regenerira in gradi novo birokracijo. In pri tem se vsi zadovoljno držite; celo dvotretjinsko večino ste skoraj dosegli na posameznih glasovanjih. Pozabili pa ste, kdo to plača – slovensko gospodarstvo. Točno tisti, ki bi jim morala biti posvečena ta seja in kjer bi morali iskati rešitve, zato da njim omogočimo, da zaposlujejo, zato da njim omogočimo, da odpirajo visoko produktivna delovna mesta, zato da njim, gospodarstvu, omogočimo, da bi postali bolj konkurenčni na svetovnem trgu. Tega pa danes ni, samo nova mesta za nove zaposlene na račun davkoplačevalcev, rešitve, za katere je vnaprej jasno, da bodo požrle več denarja davkoplačevalcev kot ga lahko kadarkoli prinesejo, in to je vse. Jaz bi pa rad videl, da bi tukaj veljala tudi slovenska ustava, ne samo Murphyjevi zakoni. Ampak očitno pri vladah tranzicijske levice tega pač ni mogoče dočakati.
Še kakšna obrazložitev glasu? Če ne, potem glasujemo o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 26. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Imam tudi dve obvestili. Člane Kolegija obveščam, da bo čez 15 minut, to je ob 14.30, seja Kolegija v veliki dvorani na Tomšičevi. Članice in člane Odbora za zadeve Evropske unije pa bi rad spomnil, da se bo prvo nadaljevanje 14. seje odbora začelo 15 minut po koncu seje Državnega zbora v velikem salonu. S tem zaključujem tudi 7. izredno sejo Državnega zbora.