Dober dan in lep pozdrav! Prosim poslanke in poslance, da zasedejo svoja mesta. Pričenjamo nadaljevanje 28. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščam vas, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci in poslanke: kolega Anton Anderlič, Stanislav Brenčič, mag. Branko Grims, Jožef Jerovšek, Milan Petek, Davorin Terčon in Milenko Ziherl do 14.00 ure. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O USTAVNEM SODIŠČU. Za to točko imamo na razpolago 20 minut. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije, zato besedo dajem predstavniku Vlade, gospodu ministru dr. Lovru Šturmu, za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Danes obravnavate enega vsebinsko najpomembnejših zakonov pravne oziroma ustavne države, namreč, Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Ustavnem sodišču. Slovenski zakon o Ustavnem sodišču ima bistven vpliv na izvrševanje ustavnosti in zakonitosti ter delovanje in varstvo pravne države, kar pa vključuje tudi človekove pravice in temeljne svoboščine. Poleg tega zagotavlja Zakon o Ustavnem sodišču tudi institucionalni, postopkovni način varovanja določenih drugih najvišjih vrednot Slovenije, kot sta predvsem svobodna demokratična družba in suverenost. O samem predlogu zakona naj uvodoma navedem, da je bil sedaj veljavni Zakon o Ustavnem sodišču sprejet leta 1994 in je bil navedenega leta to prav gotovo moderen zakon in je to v svojem bistvenem delu tudi še sedaj. Njegovo sprejetje, slabe tri leta po uveljavitvi Ustave Republike Slovenije iz leta 1991, je pomenil dvig ravni pravne varnosti, varstva človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter vrednot svobodne demokratične družbe v Sloveniji, ki so bile torej še dodatno varovane z na novo zakonsko opredeljenimi pristojnostmi Ustavnega sodišča. Pravno-politični razvoj v Republiki Sloveniji po letu 1994 pa je privedel do določenih novih spoznanj, tako v teoriji kot v praski. Ugotovljene so bile določene pravne praznine v veljavnem zakonu, predvsem pa je Ustavno sodišče začelo postajati neke vrste žrtev lastnega uspeha. Na primer, z neprestanim, preko vsake mere velikim povečevanjem pripada zadev na Ustavno sodišče, predvsem s področja ustavnih pritožb, in poleg tega še ustavnih pritožb z nekoliko manj pomembnih pravnih področji. Če drugega ne, preobremenjenost Ustavnega sodišča povzroča zaostanke v reševanju vseh drugih zadev, ogroža varstvo pravice do sojenja v razumnem roku in na ta način posredno ogroža tudi pravno varnost, ekonomsko varnost in socialno varnost v Republiki Sloveniji. V primeru sistemske in trajne preobremenitve Ustavnega sodišča pa le-to več ne zmore opravljati svoje ustavne naloge, najvišjega organa varstva ustavnosti in zakonitosti v Republiki Sloveniji, ki pa naj ustavnost in zakonitost varuje tudi dejansko in ne samo na papirju. Že navedena preobremenjenost Ustavnega sodišča terja določeno zakonodajno delovanje zakonodajnega organa Republike Slovenije. Poleg tega pa je treba določbe Zakona o Ustavnem sodišču dopolniti tudi v nekaterih njegovih drugih delih tako, da bo omogočena večja stopnja pravne varnosti nasploh in pa da bodo določena jasnejša pravila glede funkcije sodnika Ustavnega sodišča. Na primer v primeru, ko sodniku Ustavnega sodišča preneha mandat, ni pa bil pravočasno izvoljen drug ustavni sodnik. Z vidika določenih drugih bistvenih rešitev iz predloga zakona naj posebej opozorim, da predlog zakona z vidika povečanja učinkovitosti odločanja Ustavnega sodišča predlaga nekatere omejitve glede vlaganja pobud za oceno ustavnosti podzakonskih predpisov, ki neposredno učinkujejo, in to rok enega leta po začetku veljavnosti podzakonskega akta oziroma eno leto po tem, ko je fizični ali pravni osebi nastala škoda. Prav tako je ena od najpomembnejših sprememb veljavnega zakona, z vidika učinkovitosti Ustavnega sodišča, tudi omejevanje možnosti vlaganja ustavnih pritožb v tako imenovanih manj pomembnih zadevah: spori majhne vrednosti po Zakonu o pravdnem postopku, stroški postopka, motenje posesti in zadeve prekrškov. Seveda, s potrebno izjemo v korist pritožnikov v posebno utemeljenih primerih bo lahko Ustavno sodišče vseeno odločalo o ustavni pritožbi. Predlog zakona tudi podrobno ureja vprašanje začasnega nadaljevanja mandata sodnika Ustavnega sodišča, kar je samo zakonska konkretizacija določbe drugega odstavka 165. člena Ustave, za primere, ko ni bil pravočasno izvoljen novi sodnik ali sodniki Ustavnega sodišča. Uvaja se namreč sistem žreba, kot je to v navadi v določenih mednarodnih organizacijah oziroma v mednarodnih sodiščih, izvedlo pa ga bo Ustavno sodišče samo, tako da bo v zakonsko določenih primerih na najbolj objektiven način z žrebom določilo, kdo od sodnikov Ustavnega sodišča nadaljuje z opravljanjem funkcije, ker novi sodnik Ustavnega sodišča ni bil izvoljen v Državnem zboru. Predlagana je tudi nujna garancija zakonitosti in transparentnosti tega postopka, neke vrste zunanjega nadzora bo s svojo prisotnostjo pri izvajanju postopka žreba izvrševal predsednik Državnega zbora Republike Slovenije kot najvišji funkcionar zakonodajne veje oblasti Republike Slovenije. Na ta način bo tudi varovano sorazmerje med vejami oblastmi. Vse navede pomembnejše spremembe Zakona o Ustavnem sodišču bi morale predvsem pripomoči, da Ustavno sodišče predvidoma do konca leta 2008 odpravi večino sedanji zaostankov pri njegovem delu, ki so nastali zaradi prekomernega povečanja pripada zadev na Ustavno sodišče, ker se je od leta do leta vse več ljudi in pravnih oseb obračalo nanj. Menim, da je vsem vejam oblasti v Republiki Sloveniji skupen ideal oziroma prizadevanje za varovanje in razvijanje pravne države ter varovanje ustavnosti in zakonitosti in si moramo skupaj prizadevati, da tudi na področju delovanja oziroma pristojnosti Ustavnega sodišča zagotovimo najboljšo možno zakonsko ureditev, ki je v skladu tako z Ustavo Republike Slovenije kot tudi s potrebami zagotavljanja učinkovitega delovanja Ustavnega sodišča. Prav tako pa je pomembno, da omogočimo učinkovito delovanje Ustavnega sodišča tudi z vidika koristi pravnih in fizičnih oseb, ki bi se obračale nanj, saj je konec koncev ustava nastala tudi zato, da opredeli ali ponovno zapiše določene pravice in svoboščine ter ljudem in pravnim osebam omogoči, da lahko v primeru njihovih kršitev dobijo dejansko oziroma učinkovito varstvo pred najvišjim ustavnim forumom, kar je Ustavno sodišče. Zaključno naj še napovem, da bo Vlada Republike Slovenije po zaključku druge obravnave predloga zakona predlagala določen uskladitveni amandma pretežno tehnične narave, ki se bo nanašal na 30. člen predloga zakona, ki je bil v obravnavi na matičnem delovnem telesu spremenjen. Popraviti bo namreč treba uvodno besedilo 30. člena, ki se mora nanašati na tri člene in ne na dva člena, ter določeno napačno sklicevanje v drugem odstavku 55.c člena predloga zakona. Hvala lepa.
Hvala tudi vam, gospod minister. Predlog zakona je v okviru zakonodajnega postopka obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednico odbora, gospo Mojco Kucler Dolinar, da poda in predstavi poročilo odbora. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav ministru, predstavnikom ministrstva, kolegom poslancem, kolegicam poslankam! Odbor Državnega zbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na svoji 33. seji, redni seji, obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Ustavnem sodišču. Predstavnik predlagatelja je uvodoma podal dopolnilno obrazložitev k spremembam zakona, pri tem pa predvsem poudaril, da je konkretni predlog zakona eden od najpomembnejših zakonov pravne države oziroma ustavne države, saj ima bistven vpliv na vprašanje ustavnosti in zakonitosti ter tudi delovanja in pa varstva pravne države, pri tem pa upošteva tudi človekove pravice. Nato je predstavil cilije in spremembe zakona. Na seji odbora je sodeloval tudi predstavnik Ustavnega sodišča, to je predsednik Ustavnega sodišča Janez Čebulj, ki se je strinjal z navedbami predstavnika predlagatelja ter pri tem dejal, da se Ustavno sodišče strinja s predlogom zakona, da pa ta mogoče vsebinsko vendarle ne predstavlja tistega, za kar si je Ustavno sodišče prizadevalo že v času njegove priprave. Ustavno sodišče si je takrat prizadevalo postrožiti dostop do Ustavnega sodišča glede možnosti vlaganja ustavnih pritožb, zlasti v tistih zadevah, ki jih je mogoče okarakterizirati kot manj pomembna pravna vprašanja ali manj pomembne posege v človekove pravice. Povedal je, da novela omogoča vpeljavo standardov v ustavodajno presojo, v ustavno sodno presojo, ki bodo omogočili opravo selekcije ustavnih pritožb, kar pa bo vsekakor pripomoglo k zmanjševanju njihovega števila v obsegu resnično pomembnih precedenčnih zadev. S strani Zakonodajno-pravne službe so bila predstavljena posamezna stališča, pripombe predvsem v zvezi s 13., 14. in 16. členom. Na seji odbora je sodeloval tudi predstavnik Državnega sveta, ki je dejal, da Državni svet v celoti podpira predlog zakona in tudi po njihovem mnenju bo ta vsekakor pripomogel k hitrejšemu delovanju Ustavnega sodišča in pa zmanjševanju pripada zadev. V razpravi članic in članov odbora je bilo izpostavljeno zlasti, ali je pri pripravi predloga zakona bil upoštevan tudi protokol 14. evropske konvencije o človekovih pravicah, ki zagotavlja možnost sprožitve ustreznih postopkov pred Evropskim sodiščem o človekovih pravicah, ko so v okviru domačega pravnega reda izčrpana vsa sredstva. Na to so predstavniki predlagatelja odgovorili in pojasnili, da je bil omenjeni protokol, ki sicer še ni stopil v veljavo, predmet razprave že v fazi priprave predloga zakona, zlasti v smislu spremembe 35. člena Evropske konvencije o človekovih pravicah, ki omejuje dostop do Evropskega sodišča za človekove pravice. V tem smislu pa je bilo potrebno poiskati ustrezen primerljiv slovenski standard, ki bi omejil dostop do Ustavnega sodišča na področju ustavne pritožbe. Ta pa je vezan na vsebino pomembnega ustavno-pravnega vprašanja, ki presega pomen konkretne zadeve. Sprejeti so bili posamezni amandmaji, ob koncu pa je bil tudi sprejet zakon kot celota.
Hvala lepa. Državni zbor je na svoji 26. seji opravil prvo obravnavo predlaganega zakona, zato predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Ker pa k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o posameznih členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom Poslovnika Državnega zbora bomo glasovanje o predlogu zakona opravili jutri, v sredo, 29. maja v okviru točke glasovanje. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Ministru se zahvaljujem za podajo mnenja pri tej točki. Mi pa prehajamo k 11. TOČKI DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PRAVDNEM POSTOPKU. Obravnava potekal po skrajšanem postopku, za obravnavo pa imamo predvideno 1 uro in 37 minut časa. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije, zato besedo ponovno dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Dr. Lovro Šturm, minister za pravosodje, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci Državnega zbora. Temeljni cilj predloga zakona, ki ga danes obravnava Državni zbor, je informatizacija pravdnega postopka v najširšem pomenu z uvedbo elektronskega poslovanja. Ta informatizacija vključuje ne samo elektronske odločbe, elektronske vloge, elektronsko vročanje, ampak tudi možnost elektronskega vpogleda v stanje vlog v pravdnem postopku. S predlogom zakona se želi povečati učinkovitost delovanja civilnega sodstva in omogočiti popolno uresničitev že uvedene informatizacije izvršilnega postopka. V tem, torej v izvršilnem postopku, se namreč zakon o pravdnem postopku, ki sedaj nima ustreznih določb o elektronskem poslovanju, uporablja subsidiarno. Uporablja se torej pri vseh izvršilnih zadevah. Pri tem predlagane spremembe ne posegajo bistveno v sam koncept pravdnega postopka. Predlagana ureditev elektronskega pravdnega postopka delno izhaja iz ureditve elektronskega upravnega postopka, urejenega v Zakonu o splošnem upravnem postopku, z določenimi značilnostmi, ki izhajajo iz drugačnega poslovanja in iz neodvisnosti sodstva v primerjavi z državno upravo. Predlagane spremembe lahko razdelimo v štiri sklope, in sicer: elektronske vloge, elektronsko vročanje, elektronsko poslovanje, ki vključuje elektronske odločbe ter možnost elektronskega vpogleda v stanje vlog. Pri vložitvi vlog v elektronski obliki po elektronski poti se kot osnovni identifikacije strank predvideva podpisovanje z varnim elektronskim podpisom, overjenim s kvalificiranim potrdilom. Izjema od omenjenega načina podpisovanja bi veljala samo za tiste vloge, za katere bi minister za pravosodje ocenil, da ne zahtevajo tako visoke stopnje identifikacije vložnikov. V tem primeru bi tudi določil način identifikacije strank. Vlaganje po elektronski poti bi potekalo po informacijskem sistemu, ki bi ga vzpostavil Center za informatiko pri Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Ta informacijski sistem bi deloval podobno kot enotni informacijski sistem za sprejem vlog, vročanje in obveščanje, ki ga je za upravne postopke že vzpostavilo Ministrstvo za javno upravo. Ker bi se za čas izročitve vloge sodišču štel tisti trenutek, ko informacijski sistem prejme vlogo, bi informacijski sistem vložniku samodejno potrdil prejem vloge. Ker vlaganje vlog po elektronski poti lahko v celoti deluje le, če zakon predvidi izjemo od vlaganja vlog in prilog v toliko izvodih, kolikor jih je potrebno za sodišče in nasprotno stranko, to je namreč sedanja ureditev, se predlaga, da ustrezno število izvodov naredi sodišče, ki vlogo prejme. Pri elektronskem vročanju se predlaga, naj bi bilo elektronsko vročanje pravno enakovredno klasičnemu vročanju, če bi potekalo po varni elektronski poti po informacijskem sistemu, s posredovanjem organizacije, ki opravlja dejavnost elektronskega vročanja. Informacijski sistem bi samodejno poslal naslovniku v njegov varni poštni predal pisanje, ki ga mora naslovnik prevzeti v 15-ih dneh. Naslovnik bi pisanje prevzel iz informacijskega sistema tako, da bi z uporabo kvalificiranega potrdila za varen elektronski podpis dokazal svojo istovetnost, imel vpogled v pisanje v varni poštni predal in elektronsko podpisal vročilnico. Vročitev bi bila opravljena z dnem, ko bi naslovnik prevzel pisanje. Če pisanja ne bi prevzel v 15-ih dneh, bi veljala vročitev za opravljeno z dnem, ko je informacijskih sistem samodejno poslal pisanje naslovniku v njegov varni poštni predal. Opisani način elektronskega vročanja bi veljal za navadno in za osebno vročitev. Elektronsko vročanje bi bilo mogoče šteti tudi za tiste akte sodišča, ki imajo izvirnike v fizični obliki, če bi bil elektronski dokument, ki je izdelan na podlagi fizičnega izvirnika, opremljen z varnim elektronskim podpisom sodišča, overjenim s kvalificiranim potrdilom. Sodišče bi stranki lahko vročilo akt na opisan način le, če bi stranka sodišču sporočila, da želi vročitev pisanj po elektronski poti. Vročitev bi se opravila na naslov varnega poštnega predala naslovnika, do katerega naslovnik dostopa s kvalificiranim digitalnim potrdilom. Ta naslov bi bil enakovreden naslovu njegovega prebivališča. Če bi stranka pisanje poslala po varni elektronski poti, pa bi se štelo, dokler ne bi sporočila drugače, da želi vročanje na enak način, torej po varni elektronski poti. Obvezno vročanje po elektronski poti pa bi veljalo za vročanje državnim organom, odvetnikom, notarjem, izvršiteljem, sodnim izvedencem, cenilcem in tolmačem, stečajnim upraviteljem [[opozorilni znak za konec]] ter drugim osebam ali organom, pri katerih se na podlagi njihove narave dela lahko domneva njihova večja zanesljivost. Ker vročanje po elektronski poti v primerjavi s klasičnim načinom vročanja [[...]]
Gospod minister, vaš čas!
[[...]]stranki ni moteče oziroma se s tem vročanjem ne moti strankine zasebnosti, se predlaga za čas, v katerem določa elektronsko vročanje, [[...]]
Gospod minister, prosim, da zaključite.
[[...]]ni časovno omejen. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednico odbora, gospo Mojco Kucler Dolinar, da poda poročilo. Izvolite.
Hvala še enkrat. Lep pozdrav sedaj tudi obiskovalcem! Odbor Državnega zbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je tudi Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o pravdnem postopku obravnaval na svoji redni 33. seji. Predstavnik predlagatelja, državni sekretar, je uvodoma podal obširno dopolnilno obrazložitev, v kateri je povedal, da se s predlogom zakona v pravdni postopek uvaja informatizacija v najširšem smislu, to je elektronsko poslovanje, ki vključuje tako elektronske odločbe, elektronske vloge, elektronsko vročanje, možnost elektronskega vpogleda v stanje vlog. Na seji je sodelovala tudi predstavnica Zakonodajno-pravne službe, ki je povedala, da so bile pisne pripombe te službe v glavnem upoštevane v vloženih amandmajih, kasneje pa tudi v predloženih amandmajih odbora, ki jih je odbor ob koncu tudi sprejel. Posebej sta bila izpostavljena 10. in 13. člen predloga zakona. Kot rečeno, so bili na seji odbora sprejeti posamezni amandmaji, ob koncu pa tudi vsi členi zakona skupaj. Hvala.
Hvala tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Ivan Jelen bo podal stališče Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci, gospod minister! Predlog novele za informatizacijo pravdnega postopka prinaša tako rekoč revolucionarno spremembo v tehniki dela sodišč v civilnem postopku, ki bo vsekakor zelo dobrodošla, tako za uslužbence pravosodja kot tudi za stranke pravdnih postopkov. Z uvedbo elektronskega poslovanja v najširšem pomenu bo poraba časa za stranko pravdnega postopka in še bolj za sodišče v veliki meri zmanjšana, kar pomeni, da bodo posamezna sodišča razbremenjena nepotrebne birokracije in se bodo lahko bolj posvetila vsebinskemu delu. Zato smo v naši poslanski skupini prepričani, da bodo predlagane spremembe in dopolnitve bistveno prispevale tudi k uresničevanju projekta Lukenda, ki je kot enega od ukrepov za povečanje učinkovitosti sodstva predvidel tudi popolno informatizacijo sodišč. Sicer so zametki uvedbe informacijske tehnologije v pravdnem postopku bili postavljeni že z novelo zakona pred petimi leti, pogoje za uporabo pa je postavil zakon o elektronskem poslovanju in elektronskem podpisu. Prvi koraki informatizacije sodišč so bili storjeni že na zemljiški knjigi, nadalje v postopku izvržbe, vendar pa informatizacijo v izvršilnem postopku ni mogoče v celoti izvesti brez ustreznih sprememb zakona o pravdnem postopku, ki se pri izvržbi subsidiarno uporablja. Zgolj veljavna zakonska osnova, pa ne zadostna podlaga za realne možnosti uvedbe popolnega elektronskega poslovanja, zato je tudi s tega vidika obravnavana novela pravdnega postopka potrebna podpore. Posodobitev pravosodne tehnike z informatizacijo se predlaga v štirih sklopih: elektronsko poslovanje, elektronske odločbe, elektronsko vlaganje vlog in elektronsko vročanje. Zadnja dva sklopa se v večji meri nanašata na stranke pravdnega postopka, ki jim bo tako po načelu "vse na enem mestu" olajšano opravljanje zadev, ki se nanašajo na en poslovni oziroma življenjski dogodek, kar pomeni z uporabo elektronske poti prihranek časa in denarja, s pošiljanjem pravdnih aktov po elektronski poti so zmanjšane namreč tudi potni stroški. Vendar pa je težava v tem, kar je pokazala praksa, da je nabor do sedaj uporabljenih elektronskih storitev tam, kjer so pač že možne v elektronski upravi, bolj slab. Poleg neuporabe interneta in nepoznavanja možnosti elektronske uprave so razlogi za neuporabo zlasti v tem, da stranke upravne zadeve raje urejajo na klasičen način. Po noveli bo vloge v pravdnem postopku še vedno možno dajati tudi v fizični, torej v klasični papirnati obliki, pa tudi vročalo se bo po stranki po elektronski pošti zgolj, če bo stranka sodišču sporočila, da želi takšen način vročanja, razen za tiste državne organe in osebe, za katere je predvideno obvezno elektronsko vročanje. Po zagotovilih predlagatelja so sredstva, potrebna za vzpostavitev infrastrukture, v celoti zagotovljena na proračunski postavki Vrhovnega sodišča, tako da predlog novele ne bo imel finančnih posledic za druga javna finančna sredstva. Potrebno pa bo vzpostaviti še enotne programske rešitve za vlaganje in vročanje v skladu s predlagano spremembo zakona. V poslanski skupini bomo predlagane spremembe in dopolnitve Zakona o pravdnem postopku, vključno z že sprejetimi in s predlaganimi amandmaji, ki so pripravljeni v skladu s priporočili Zakonodajno-pravne službe, podprli, ker menimo, da je informatizacija našega sodstva, ki močno zaostaja za Evropo nujna, saj predlagane spremembe bistveno zmanjšujejo birokracijo, odpravljajo administrativne ovire ter ustvarjajo uporabnikom prijaznejše in hitrejše komuniciranje s sodstvom, omogočajo sprejemanje postopka skozi informacijski sistem, vsekakor pa bodo vzpostavljeni ugodnejši pogoji za učinkovito in vsebinsko delo sodstva.
Hvala lepa. Kolega Mitja Ljubeljšek bo podal stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani minister s sodelavci, spoštovani zbor! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo vse vsebinske spremembe in dopolnitve obstoječe zakonodaje, ki imajo cilj odpravo v praksi izkazanih pomanjkljivosti, predvsem pa spremembe in dopolnitve, katerih cilj je izboljšati tudi učinkovitost in modernizacijo sodnega sistema. Uvajanje elektronskega poslovanja lahko zaradi sodobnih informacijsko- komunikacijskih tehnologij v današnjem času bistveno prispeva tudi k povečanju učinkovitosti sodstva. Ti učinki so se v veliki meri že pokazali pri uvedbi elektronske zemljiške knjige z uvedbo elektronskih vpisnikov, pa tudi na področju poslovanja sodišč ter pri uvedbi elektronskega poslovanja v pravdnem postopku. S predlagano spremembo Zakona o pravdnem postopku, ki je bil sprejet leta 1999 in bil že dvakrat noveliran, se uresničuje tudi program Lukenda, ki je kot enega od pomembnih ukrepov za povečanje učinkovitosti sodstva predvidel tudi popolno informatizacijo sodišč, s čimer bo omogočena popolna uresničitev že uvedene informatizacije izvršilnega postopka. Pravi korak v tej smeri je bil storjen že s sprejetjem Zakona o izvršbi in zavarovanju, ki je izvršilni postopek informatiziral, ki pa ga ni mogoče v celoti izvesti brez ustreznih sprememb Zakona o pravdnem postopku, in sicer v smeri prilagoditve na elektronsko poslovanje. S predlagano spremembo zakona se torej ne posega v sam koncept pravdnega postopka, ampak se v pravdni postopek le uvaja elektronsko poslovanje, kar praktično pomeni, da bodo lahko stranke vlagale tožbe in druge listine po elektronski pošti. Pod določenimi pogoji bodo lahko tudi sodišča s strankami komunicirala po elektronski poti, vodili se bodo elektronski spisi, stranke pa bodo imele po elektronski poti tudi možnost spremljanja postopka ter pregledovanja in prepisovanja spisov. S tem se bo čas za stranke in sodišča bistveno skrajšal. Poudariti je treba, da je z določbami zakona izrecno določena enakovrednost pisne in elektronske oblike ter njena dokazana vrednost. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo, med drugim, tudi skrajšani postopek sprejemanja te novele zakona, saj je bilo gradivo že pred začetkom zakonodajnega postopka objavljeno na spletni strani predlagatelja, v razpravo pa so bile vključene nevladne organizacije in predstavniki zainteresirane javnosti. Sprejete pripombe so bile, po zagotovilu predlagatelja, v največji meri tudi upoštevane. Da je bil postopek vsebinskega usklajevanja in dopolnjevanja določil novele korektno, strokovno in pregledno izpeljan, dokazuje tudi najširša podpora pri sprejemanju novele na matičnem delovnem telesu. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke predvsem na osnovi mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora predlaga v sprejetje tudi tri amandmaje k trem določilom, s čimer bi imele stranke možnost uveljaviti kršitve nepravilnosti predpisa zvočnega posnetka v postopku s pravnimi sredstvi, v novelo bi se vnesli tudi pogoji, ki jih morajo izpolnjevati osebe za opravljanje vročanja, določilo pa bi se tudi obdobje vročanja na podlagi posebnega dovoljenja ministra, dokler se ne bi zagotovilo vročilo po pravnih in fizičnih osebah, izbranih v postopku javnega naročanja po zakonu, ki ureja javno naročanje. V naši poslanski skupini se zavedamo, da bo potrebno pred in za uporabo predlaganih sprememb in dopolnitev predlaganega zakona najprej prilagoditi in dodelati programske rešitve, prilagoditve in nadgradnje, za kar bodo potrebna tudi finančna sredstva, ki pa so v proračunu tudi že zagotovljena. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo predlagano novelo zakona in predlagane tri amandmaje vsekakor podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije bo podala gospa Mojca Kucler Dolinar. Izvolite.
Hvala. Pri Novi Sloveniji in naša poslanska skupina smo podprli tudi že nekatere spremembe drugih zakonov, ki so nakazale olajšanje in spremembe civilnih postopkov. Lani sprejeta novela Zakona o izvršbi in zavarovanju je nakazala smer sprememb glede poteka civilnih postopkov, bil je storjen tudi prvi korak informatizacije poslovanja. Po prepričanju Poslanske skupine Nove Slovenije gre pri predlogu sprememb zakona o pravdnem postopku stvar še korak naprej - uvaja poleg uresničitve že uvedene informatizacije izvršilnega postopka še možnost elektronskega vlaganja vlog, elektronskega vročanja, elektronskega poslovanja in vpogled v stanje vlog. Smiselno je, da bo stranka lahko vlagala tožbe, odgovore na tožbe, pravna sredstva in druge izjave, predloge in sporočila po elektronski poti, seveda opremljene z varnim elektronskim podpisom in pa overjenim s kvalificiranim potrdilom. Sistem bo vzpostavil Center za informatiko pri Vrhovnem sodišču, deloval pa bo podobno kot sistem za upravne postopek, ki ga je vzpostavilo Ministrstvo za javno upravo. Natančneje pa bo gotovo treba določiti s podzakonskim predpisom, kdaj se bodo posamezne vloge vložile lahko po telefonu ali po elektronski poti brez varnega elektronskega podpisa. Dobrodošla novost, po prepričanju Poslanske skupine Nove Slovenije, je tudi ta, da bo predsednik senata lahko odredil zvočno in slikovno snemanje naroka, o čemer bo seveda moral obvestiti stranke in druge udeležence postopka. Možen bo prepis zvočnega posnetka na zahtevo ali stroške stranke ali pa če je zoper odločbo, s katero se postopek konča, vloženo pravno sredstvo. Kljub nekaterim pomislekom, ki so bili izraženi, smo prepričani, da ravno zvočni prepis naroka lahko reši marsikatero zagato in spor med strankami postopka. Zakon teži tudi k temu, da naj bi bilo vročanje po elektronski poti čim bolj podobno vročanju po klasični poti. Stranka mora sodišču sicer sporočiti, da želi vročanje po elektronski poti, če pa že sama pošlje vlogo po taki poti, se smatra, da želi tudi vročanje po varni elektronski poti. Za nekatere subjekte, ki bolj pogosto sodelujejo s sodiščem, pa je obvezno elektronsko vročanje, to je za državne organe, odvetnike, notarje, izvršitelje, sodne izvedence. Ravno zaradi narave njihovega dela se od njih lahko pričakuje in predvideva večja skrbnost, in to velja tudi pri poslovanju med samimi sodišči. V Novi Sloveniji ocenjujemo, da bo dobrodošla tudi novost, ko bodo stranke imele možnost pregledovanja spisa v informacijskem sistemu, če je le-ta v elektronski obliki, predvsem pa, da je omogočeno tudi spremljanje postopka v informacijskem sistemu. V naši poslanski skupini pričakujemo, da bodo predlagane spremembe pravdnega postopka olajšale poslovanje tistim strankam, ki so vešče komuniciranja po elektronski poti, gotovo pa bo to spodbuda, da bomo pridobili tudi kakšnega novega uporabnika tovrstnih komunikacij več, zato bomo zakon in tudi amandmaje v Poslanski skupini Nove Slovenije podprli.
Hvala lepa. Kolega Marjan Drofenik bo podal stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani gospod minister s sodelavci, poslanke in poslanci, spoštovani mladi poslušalci na galeriji! Novela Zakona o pravdnem postopku se nanaša na uporabo informacijske tehnologije v pravdnem postopku. Gre torej za še eno v nizu sprememb v skladu s programom Lukenda za zmanjšanje sodnih zaostankov na naših sodiščih. Ta program med drugim predvideva tudi popolno informatizacijo sodišč, ki naj bi prispevala k bolj učinkovitemu delu sodstva. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlagano novelo zakona seveda podpiramo. Tudi na Odboru za notranjo politiko ob obravnavi novele sploh ni bilo razprave. To dokazuje konsenz med poslanci, da se tudi z uporabo sodobnih elektronskih poti omogoči bolj učinkovito delo sodstva. Sama novela prinaša rešitve na področju vlaganja vlog, vročanja, elektronskega poslovanja sodišč in elektronskega vpogleda v stanje vlog. Za vlaganje vlog zakon predpisuje podpisovanje vlog z varnim elektronskim podpisom, overjenim s kvalificiranim potrdilom. Pri tem se nam zdi pomembno to, da lahko pristojni minister določi posamezne vloge, pri katerih tako visoka stopnja varnosti ni potrebna. S tem pa bo zagotovo zagotovljena še dodatna učinkovitost pri manj pomembnih dejanjih v pravdnem postopku. Ob obravnavi tega zakona bi želeli opozoriti predvsem na zagotavljanje varnosti v elektronskem poslovanju. Verjamemo, da se ji namenja zadostna pozornost, saj gre pri sodnih postopkih lahko za zelo občutljive informacije, ki bi seveda utegnile marsikoga zanimati. Varovanju elektronskega poslovanja in s tem povezane zaupnosti bo potrebno tudi v bodoče nameniti vso pozornost. Kot rečeno, bomo poslanci Slovenske ljudske stranke predlagani zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. In kolega Boštjan Zagorac bo podal stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani prisotni, spoštovani gostje! Ne bom ponavljal, kaj zakon prinaša. Vsekakor je računalništvo in kompjuterizacije tudi Vlade ali pa e-uprave, če hočete, korak naprej in v Slovenski nacionalni stranki zakonu ne bomo nasprotovali. Vendar pa vsega se pa ne da informatizirati. Počasi bo veljalo tisto, kar so govorili, vsaj moj stari oče, da na WC se pa ne bo dalo preko računalnika. To bo pa treba še vedno fizično opraviti. 120 tisoč evrov je zaenkrat vložek za to, da se bo to dogajalo. Kompjuterizacija zaenkrat, pa bo priznala tudi Vlada Republike Slovenije, ne prinaša želenih učinkov. Prometno in vozniško dovoljenje je do sedaj uredilo v Sloveniji 400 državljanov, e-dohodnina se je celo zmanjšala preko računalnika; in veste, ni računalnika še v vsaki slovenski družini in to je tisto, kar bi bilo potrebno najprej urediti. Nimamo vsi ljudje te sreče, da smo Damjani Kolepniki, ki mu je Vlada omogočila, da ima računalnik, dva, tri ali pet doma. To je tisto, kar bi morala Vlada najprej narediti, šele nato uvajati elektronizacijo poslovanja. Kajti, če je že ta uvedena, potem naj bo dostopno vsem, tudi tistim 30% ljudi, ki živijo na pragu revščine v tej državi, ampak v koraku s časom mi tisti redki posamezniki, ki imamo računalnik doma, seveda zakonu ne moremo nasprotovati. Še enkrat pa: minister, dajte razmišljati o tem, da bi omogočili potem računalnik tudi vsakemu, pa mogoče tudi brezplačno doma. Hvala.
Hvala tudi vam za vaše stališče. Mi pa smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bom vodil na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 28.5. V razpravo bom dal tri člene in s tem tri amandmaje. Začnemo z 10. členom ter amandmajem Poslanske skupine SDS. Odpiram postopek za prijavo. Kdor želi razpravljati, prosim, da se prijavi. Izvolite! Ni želje po razpravi, zato razpravo v povezavi s 125.a členom novega zakona zaključujem. Odpiram razpravo k 13. in 26. členu. Ker pa sta amandmaja poslanske skupine SDS k 13. in 26. členu predloga zakona med seboj vsebinsko povezana, dajem v razpravo skupaj oba člena in amandmaja Poslanske skupine SDS. Želi kdo tu razpravljati? Ne, potem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 12. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 19.25. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZAPOSLOVANJU IN DELU TUJCEV. Za to točko imamo predvidenih 50 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije, zato bom za govornico povabil ministrico za delo, družino in socialne zadeve gospo Marjeto Cotman.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Spremembe in dopolnitve zakona v letošnjem letu smo dali v program Vlade s ciljem, da odpravimo še tiste administrativne ovire pri pridobivanju delovnih dovoljenj, ki nam jih s spremembami podzakonskih aktov ni uspelo v celoti realizirati. Po pripravi sprememb in dopolnitev smo dodali ob tem še dva vsebinska sklopa sprememb, in sicer uskladitev z EU zakonodajo, kjer glavno spremembo predstavlja natančnejša določitev pristojnosti Vlade pri uveljavitvi možnih ukrepov ob motnjah na trgu dela. Odprave pomanjkljivosti veljavnega zakona, na katere so opozarjali uporabniki zakona, Zavod za zaposlovanje, kot izvajalci zakona in socialni partnerji in se nanaša predvsem na odpravo nejasnosti zakona. V tem sklopu sprememb sta tudi dve večji skupini sprememb. Prva se nanaša na enostavnejši vstop raziskovalcev in študentov na slovenski trg dela. Oboji imajo možnost pridobiti osebno delovno dovoljenje za tri leta, če si najdejo delodajalca v roku enega lega po zaključku študija ali raziskovalnega dela. Sprememba pa se veže na cilj večjega privabljanja tujih raziskovalcev in študentov. Druga sprememba se nanaša na področje kršitev, na novo pa smo v sodelovanju z inšpekcijo za delo opredelili tudi kršitve zakona in jih razdelili glede na težo kršitev. Najpomembnejše spremembe zakona, kot je bilo že omenjeno, so na področju odprave administrativnih ovir, ker smo želeli predvsem odpraviti nepotrebna dokazila za pridobitev delovnega dovoljenja, določena dokazila zamenjati z ustreznejšimi, ki na lažji način omogočajo izvajanje ciljev migracijske politike na področju ekonomskih migracij in izvedbo nadzora ter predvsem poenostaviti postopke za stranke in za Zavod za zaposlovanje. Novela zakona predvideva predvsem poudarek dan na postopek pridobivanja prvega delovnega dovoljenja, postopek podaljšanja pa je zelo poenostavljen, kar je pomembno za stranke, razbremeni pa tudi Zavod za zaposlovanje. Spreminja se tudi čas veljavnega prvega delovnega dovoljenja s štirih na dvanajst mesecev, zmanjšano pa je tudi število dokazov oziroma dokazil, od katerih pa večino dokazil mora pridobiti Zavod za zaposlovanje, o predlogu novele jih pridobi po uradni dolžnosti. Spremembe in dopolnitve zakona smo uskladili z vsemi pristojnimi ministrstvi, vladnimi službami, s socialnimi partnerji in nosilci posameznih evidenc, ki služijo Zavodu za zaposlovanje za hitrejše pridobivanje podatkov po uradni dolžnosti. Predlog zakona pa je bil v celoti usklajen na Ekonomsko-socialnem svetu. Strinjali pa smo se tudi z vsebino vseh predlaganih amandmajev matičnega odbora. Hvala.
Hvala tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino in socialne zadeve. Prosim, podpredsednika odbora, kolega Matjaža Hana, da poda poročilo. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovana ministrica, spoštovani zbor! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za delo, družino, socialne zadeve in invalide je na svoji 26. seji, dne 11.5.2007, kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zaposlovanju in delu tujcev, ki ga je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Članice in člani odbora so kot gradivo za sejo odbora prejeli predlog zakona, mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 16.4.2007, mnenje Komisije Državnega sveta za družbene dejavnosti z dne 23.4.2007 in pa amandma poslanke, spoštovane gospe Majda Širca, k 1. členu ter predloge amandmajev k 8., 13. in 20.a členu. Člani odbora so ob obravnavi posameznih členov in vloženega amandmaja sprejeli tudi amandmaje odbora k 1., 2., 7., 8., 10., 12. in pa v nadaljevanju tudi 46. členu. Zakonodajno-pravna služba je v skladu s prvim odstavkom 97. člena Poslovnika Državnega zbora preučila navedeni predlog zakona z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika in podala pripombe k 1., 2., 7., 9., 10., 12., 26., 29., 37. in 40. členu. Komisija Državnega sveta za družbene dejavnosti je v svojem mnenju predlog zakona tudi podprla. Komisija podpira tudi spremembe zakona, ki se nanašajo na zaščito slovenskega trga dela in na večji nadzor nad zaposlovanjem in delom tujcev v Sloveniji. Amandma poslanke Majda Širca k 1. členu je zato postal brezpredmeten, ker je odbor oblikoval in sprejel svoj amandma k 1. členu. Odbor je v skladu s 128. členom poslovnika glasoval o posameznih členih zakona ter vse člene sprejel. Na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora je glede na sprejete amandmaje na seji odbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji, in je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala tudi vam za izjemno zanimivo poročilo. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče narodnih skupnosti bo podala poslanka Maria Pozsonec. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo. Vsem prisotnim lep pozdrav! Predlog zakona bo omogočil odpravo administrativnih ovir pri pridobivanju delovnih dovoljenj, uskladitev z evropsko zakonodajo in odpravo pomanjkljivosti veljavnega zakona. Z njim bo omogočeno zaposlovanje tujcev, v kolikor delodajalcem ni možno zagotoviti ustreznih domačih delavcev. Če bi se dalo podčrtati tale stavek, bi ga podčrtala nekajkrat - torej, takrat, ko ni možno zagotoviti ustreznih domačih delavcev. Zaščiten pa bo slovenski trg dela, vsaj upajmo. Vzpostavljen bo tudi nadzor nad zaposlovanjem in delom tujcev v Sloveniji. Postopki zaposlovanja tujcev bodo poenostavljeni, saj bo potrebnih manj dokazil, velik del njih pa bo pridobil Zavod Republike Slovenije za zaposlovanje po uradni dolžnosti. Predlog zakona bo opredelil tudi nove pojme, ki bodo v skladu z zakonodajo Evropske unije. Torej menimo, da je zakon treba podpreti. Hvala.
Hvala tudi vam. Kolega Bojan Homan bo podal stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predsedujoči, spoštovana ministrica, kolegice in kolegi, spoštovane gledalke in gledalci, vsem prav lep pozdrav! Pred nami je novela Zakona o zaposlovanju in delu tujcev, s katerim želimo omogočiti zaposlovanje in delo tujcev v primerih, ko slovenskim delodajalcem ni možno zagotoviti ustreznih domačih delavcev, hkrati pa želimo omogočiti možnost zaščite slovenskega trga dela in nadzor nad zaposlovanjem in delom tujcev v Sloveniji. Vsi se zavedamo, da v določenih poklicih kronično primanjkuje delavcev, naj jih nekaj naštejem: gradbeniki, zdravstveni delavci, avtoprevozniki, gostinci, mesarji in še bi lahko našteval. V obravnavi na matičnem delovnem telesu smo sprejeli nekaj amandmajev, ki bodo naredili zakon še boljši in bolj pregleden. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke pozdravljamo rešitve, da bodo odpravljene administrativne ovire pri pridobivanju delovnih dovoljenj oziroma da se zmanjšuje preveliko število potrebnih dokazil in predlog postopkov pridobivanja delovnih dovoljenj. Veliko obrtnikov se je srečevalo s težavami pridobivanja teh dovoljenj pri pridobivanju raznih papirjev in marsikateri obrtnik iz prakse je rajši obupal in zaposlil delavca na črno, kot pa da bi se spustil v pridobivanje vseh teh delovnih dovoljenj in dokazil. V noveli zakona se spreminja tudi čas veljavnosti prvega delovnega dovoljenja s 4-ih na 6 mesecev, hkrati pa se zaostrujejo pogoji za tujce, ki se želijo v Sloveniji zaposliti kot samostojni podjetniki ali kot ustanovitelji osebne gospodarske družbe. Na našo poslansko skupino Slovenske demokratske stranke so se obrnili posamezni delodajalci, ki so glede na praktične izkušnje skeptični glede rešitve, da bodo tujci z minimalno poklicno izobrazbo že po dveh letih neprekinjene zaposlitve lahko dobili osnovno delovno dovoljenje, to je veljavnost treh let, in bodo na trgu dela izenačeni s slovenskimi državljani. Menijo, da bi bilo pravilno in korektno, da dobi delovno dovoljenje za 3 leta delodajalec, saj so le-ti zaposlili tujca, morajo zbrati cel kup papirjev, ga zaposliti in ga tudi praktično izobraziti. Podjetja bodo tako po njihovem mnenju postala šola za delavce. Na žalost se te praktične izkušnje v našo poslansko skupino prišle prepozno oziroma niso bile prej omenjene, saj so svoje pozitivno mnenje k predlogu novele zakona podale že Gospodarska zbornica, Obrtna zbornica, Avtoprevozniška zbornica in na sestanku prisotni predstavniki sindikatov. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke pozdravljamo tudi rešitev, pripravljeno s strani oziroma na predlog delodajalcev, da se zaostrujejo pogoji za samozaposlitev tujcev, saj menimo, da je na tem področju prišlo do zlorab, za katere želimo, da se bodo s sprejetjem te novele zakona zmanjšale ali v celoti odpravile. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo novelo zakona o zaposlovanju in delu tujcev podprli in se tako pridružili ostalim evropskim državam, ki s pomočjo direktiv želijo urediti to področje, predvsem pa v kontekstu, da omogočimo zaščito slovenskega trga dela in pridnih slovenskih delavcev, hkrati pa povečamo nadzor nad zaposlovanjem in delom tujcev v Sloveniji. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine SD bo podala mag. Majda Potrata. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovana gospa ministrica, spoštovane poslanke in poslanci. Sprejemanje zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zaposlovanju in delu tujcev pada v čas, ko smo v sredstvih javnega obveščanja opozorjeni na to, da so kvote za zaposlovanje tujcev v letošnjem letu že izkoriščene in da bo Vlada morala razmisliti o povečanju kvot. No, za Poslansko skupino Socialnih demokratov je pri tem pomembno, da predlagana novela zakona vendarle nalaga Državnemu zboru Republike Slovenije, da na predlog Vlade razmisli o kvotah, odloči o kvotah in o izjemah, ki jih je v 1. členu predlagane novele morebiti pričakovati. Kakorkoli gledamo na zaposlovanje tujcev, je treba računati s tem, da je zakonodajo, ki ureja to področje, potrebno uskladiti z direktivami Evropske unije in odpraviti s spremembami ugotovljene pomanjkljivosti pri izvajanju veljavnega zakona. Odpira pa se vprašanje, kako na široko in kako razumevajoče hočemo to področje urediti. In tu naj opozorim, da je ne glede na to, da je bilo tako na odboru kot zdaj v predstaviti stališča tudi s strani ministrice zagotovljeno, da je predlog zakona usklajen s socialnimi partnerji, vendar na Odbor za delo, družino in socialne zadeve prišel dopis Zveze svobodnih sindikatov Slovenije, v katerem je bilo zapisanih tudi troje amandmajev, ki bi nekatere stvari uredili drugače, kot je to predlagala Vlada. Sodim, da je sedaj nemogoče v tej fazi govoriti o teh amandmajih, ker so členi zaprti, vendarle pa so predlagatelji menili, da bi s predlogi amandmajev lahko upoštevali in izvajali načelo enakosti ali nediskriminacije tujih in domačih delavcev, tujih in domačih podjetij, ki izvajajo storitve in omogočajo zaposlovanje tujcev v dejavnostih, kjer ni dovolj domačih delavcev. Pri tem bi bilo potrebno upoštevati slovenske delovnopravne predpise, ki veljajo za vse in jih ni dobro spreminjati z lažjimi pogoji za zaposlovanje tujcev. To se mi zdi še posebej potrebno poudariti zaradi tega, ker gre za upoštevanje predloženih listin; slovenski delavci morajo originalna dokazila, originalna spričevala o zaposlovanju predlagati, medtem ko lahko tujci samo overjene kopije. In gre še nekatere druge stvari. Ne morem mimo tega, da je Zveza svobodnih sindikatov opozorila na to, da se omogoča bistveno lažje zaposlovanje in delo tujcev, da je bilo za poglobljeno razpravo o spremembah ureditve premalo časa, saj je od objave dokumenta do sprejema na Vladi poteklo manj kot mesec dni. Sprememba ureditve bistveno olajšuje zaposlovanje in delo tujcev, čemur Zveza svobodnih sindikatov načeloma ne nasprotuje, pomembno pa je, ali bodo tujci opravljali v Sloveniji dela, za katera ni dovolj delavk in delavcev v Sloveniji in ostalih državah članic Evropske unije. Gre za sproščanje trga dela za delavce iz tretjih držav, torej iz držav zunaj Evropske unije, posebej pa iz držav bivše Jugoslavije, ki v praksi predstavljajo 93% vseh tujih delavcev v Sloveniji. Socialni demokrati ne želimo, da bi s tem sprožili znova razpravo, ki bi mejila na ksenofobijo ali kakšne druge negativne sodbe o sproščanju trga delavcev in vključevanje tujih delavcev na trg dela Slovenije. Vsekakor pa menimo, da je treba pri nekaterih spremembah zakona pustiti dovolj časa za tehtne premisleke in vsem socialnim partnerjem tudi, da dovolj temeljito pretehtajo in seveda tudi izkoristijo možnost vlaganja pripomb. Kljub vsemu pa noveli v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala tudi vam. In mag. Janez Drobnič bo podal stališče Poslanske skupine Nova Slovenija. Izvolite.
Lepo pozdravljeni! Prosti pretok delavcev je eden izmed temeljnih načel delovanja Evropske unije, saj se s tem dosega večja svoboda zaposlovanja, izboljšuje uporabo znanj in povečuje blaginjo državljanov. To ni dokazano samo na evropskem trgu, pač pa tudi drugod. Spremembe zakona, ki ga danes obravnavamo, torej o zaposlovanju tujcev, merijo na te iste cilje, saj je ključni namen določb odpravljanje administrativnih ovir pri zaposlovanju tujcev, uveljavljanje ukrepov za zaščito slovenskega trga dela in nadzor nad zaposlovanjem tujcev v Sloveniji. Še vedno se nam dogaja, kljub brezposelnosti, da zaradi neenake ponudbe in povpraševanja delodajalci ne dobijo ustrezne delovne sile, v nekaterih primerih pa se obračajo na tujce tudi zato, ker se je izkazalo, da so migranti cenejša delovna sila. S tem se odpirata pravzaprav dve vprašanji, ki jih bo morala Slovenija, ravno pa tako tudi cela Evropa, razrešiti, ki sta se jih pa včasih izogibali: prvič, učinkovito usposabljanje delavcev, brezposelnih, tudi težje zaposljivih, ki bodo lahko opravljali zelo iskana dela ali poklice, in uveljavljanje takšnih tarif za delo, da se bodo mladi z našega trga dela odločali za te zelo iskane poklice ali zaposlitve. Nujnost integracije tujih delavcev, saj so izkušnje s prostim uvozom delavcev, zlasti iz tretjih držav, pokazale nevarnosti konfliktov in odklonitev večinskega prebivalstva do migrantov. To je tudi eno izmed ključnih vprašanj lizbonske strategije, kar se tiče socialne integracija. Zaposlovanje tujcev, zlasti v nekaterih gospodarskih panogah, ki ne temelji le na deficitu delavcev, pač pa na cenejši delovni sili, lahko ustvarja razmere plačnega pa tudi socialnega "dumpinga", kar še bolj ostro zarezuje in razdeljuje trg dela in trg delavcev. Če hočete na tiste, ki imajo zanesljive zaposlitve, dobro plačane, in na drugi strani segment trga dala na družbenem obrobju, slabo plačanih in nezanesljivih služb, ki jih opravljajo migranti, študenti ali mladi prek spornih študentskih napotnic. Takšnega povečevanja razlik pa si Slovenija ne sme privoščiti. Zato potrebujemo v Sloveniji bolj prožen trg dela, ki bo temeljil na spodbudah in ne na rigidnostih ter določbah, ki povečujejo togost trga dela. To pomeni, zmehčati delo za nedoločen čas, drugim oblikam začasnih in priložnostih del dati večjo varnost in stopnjo zavarovanja. To je pot za večjo skladnost ponudbe in povpraševanja in povečanje blaginje za vse. V takšnem okolju tudi prihod tujega delavca ne bo ogrožujoč, razlike pa bodo manjše. Evropa se srečuje z velikim strukturnim neskladjem delovne sile, ki pa te stiske rešuje z uvozom delavcev iz tujih držav. S tem pokriva nujne potrebe ali pa povzroča tudi nekatere težave. Večji pritok delovne sile povečuje napetosti in dogaja se, da celo tretje generacije priseljencev niso integrirane, kar poraja lahko tudi družbene konflikte. Zato Slovenija ob odpiranju trga dela mora vzpostaviti ustrezen nadzor in poskrbeti za integracijo teh oseb. Poslanska skupina Nova Slovenija bo podprla navedene spremembe.
Hvala. Kolega Marjan Drofenik bo podal stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Spoštovani predsedujoči, spoštovana gospa ministrica, poslanke in poslanci! Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo predlog zakona podprli. Podpiramo amandmaje odbora, ki upoštevajo tudi pripombe Zakonodajno-pravne službe. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke podpira spremembe, ki se nanašajo na zaščito slovenskega trga dela in na večji nadzor nad zaposlovanjem in delom tujcev v Sloveniji. Menimo, da bosta odprava administrativnih ovir pri pridobivanju delovnih dovoljenj v 7. členu predloga zakona in predvsem strožji nadzor nad tujci, ki se želijo zaposliti v Sloveniji kot samostojni podjetniki, kar je definirano v 10.a členu predloga zakona, pripomogla k zmanjševanju dela na črno ter hkrati olajšala delo inšpekcijskih služb pri nadzorovanju in preprečevanju le-tega pri delodajalcih z malim številom zaposlenih. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo ureditev, da pogoj enoletnega prebivanja ne velja za slovenskega izseljenca ali njegovega potomca do tretjega kolena v ravni vrsti za pridobitev osebnega dovoljenja za samozaposlitev, za ustanovitev podjetja ali s.p. Posebej se nam zdi pomembno, da zaščitimo naše zdomce, domači trg dela in uredimo plačevanje davkov in prispevkov delodajalcev za zaposlene. Ne bi se smela zgoditi nelojalna konkurenca tujcev in zniževanje pravic naših delavcev. Mogoče je trenutno res vtis, da je zaposlovanje tujcev pozitivno, ker se s tem veča delež aktivnega prebivalstva, pri tem pa se moramo zavedati da takšna rešitev ne pomeni dolgoročnih rešitev in da s tem ne moremo rešiti zaskrbljujočega negativnega demografskega prirasta in problemov v Sloveniji. Izkušnje namreč kažejo, da večina zaposlitev tujcev ni dolgotrajna. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo mnenje, da je potrebno tudi oceniti in predvideti dolgoročne posledice takšnega zaposlovanja z vidika socialnih sredstev in blagajn v Sloveniji, predvsem kakšne učinke bo v prihodnje imelo zaposlovanje tujcev na naš pokojninski sistem. Prav tako smo mnenja, da je potrebno javno opredeliti vprašanje zaposlovanja tujcev v vrhunskem športu in kulturi. Slovenska kultura in šport morata ostati naš nacionalni ponos in vrednota, naš narodni zaklad, zato bi morali storiti vse, da se ohrani nam lastna kultura in šport ter ustrezno zaščitimo slovenske športnike, kulturnike, umetnike, ne pa izključno slediti zaslužkarstvu, predvsem mogoče v športu. V Sloveniji moramo več vlagati v razvoj, zato bi morali še posebej spodbujati zaposlovanje visoko izobražene delovne sile, raziskovalce, študente, tudi tujce na področjih, kjer nimamo domačih strokovnjakov. Znano je, da manj kvalificirano delovno silo zahteva že trg delovne sile sam po sebi. Zato podpiramo določbi sedme in osme točke prvega odstavka 11.b člena predloga zakona, ki se nanašata na možnost pridobitve osebnega delovnega dovoljenja za tujca, ki je v Sloveniji pridobil visokošolsko izobrazbo, in tujca, ki je po zaključku raziskovalnega dela v roku enega leta našel delodajalca. Podpiramo možnost enake ureditve tudi za ožje družinske člane tujca s statusom raziskovalca. Tako ureditev podpiramo, ker moramo omogočiti, da družine ostanejo skupaj tudi z zaposlitvijo v tujini. S tem se poveča tudi večja verjetnost za dolgotrajno zaposlitev strokovnjakov, saj moramo upoštevati, da migracije prizadenejo družinske odnose, kar poleg ekonomskega vidika gotovo vpliva na njihovo odločitev o zaposlitvi v tujini. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo podala kolegica Majda Širca. Izvolite.
Gospa ministrica, prisotni, lep pozdrav. Pri tem zakonu se je nedvomno zgodila streznitev, zaradi česar bomo tudi nepovezani poslanci in poslanki podprli ta predlog. Če pa se ta streznitev ne bi zgodila, ga zagotovo ne bi, kajti Vlada je prišla v Državni zbor s povsem nerazsodno, pa tudi njej lastno rešitvijo, da lahko sama, ne pa parlament, določa, za koga lahko zakon velja in za koga ne. Sama sem vložila amandma, no, izglasovan je bil na srečo soroden, podoben amandma odbora, ki je nasprotoval tej delitvi, kaj lahko parlament dela in kaj dela vlada. Skratka, prišlo je do priznanja, da so na Vladi šli predaleč, in na matičnem odboru pristali na ustavno načelo delitve oblasti. Tako da Vlada ne bo smela sama odločati, ali se, na primer, uvede ali ukine prehodno obdobje pri zaposlovanju tujcev, temveč bo o tem odločal parlament. To, kar skrbi, je diskusija, ki je potekala na matičnem odboru, v niansah tudi danes ob predstavitvah stališč. Namreč, strah pred tujo delovno silo, češ da nas tujci, ki pridejo k nam delat, lahko ogrožajo in zmanjšujejo zaposljivost naših delavk in delavcev. V kontekstu diskusij, ki so se sprožile potem, ko so nekatere države s prehodnim obdobjem zaprle vrata novim članicam Evropske unije, torej tudi nam, so taki pomisleki diskriminatorni, neenakopravni in žalostni. Slovenija je že tako in tako dokaj zaprta in nepretočna. Znamo biti užaljeni, če se nas drugi bojijo, hkrati pa se doma mi pogosto bojimo drugih. Seveda zakon ne gre v to smer in če zmanjšuje ovire, ni razloga, zakaj ga ne bi podprli in pohvalili. Naj opozorim še na nekaj. In sicer, res da ne gre za nalogo te ministrice, ampak v Vladi bo zagotovo simulirala predlog, ki se dotika žrtve trgovine z ljudmi. Žrtve so omenjene tudi v 2. členu oziroma v 8. členu, ki pravi, da je tujec z dovoljenjem za začasno prebivanje na trgu dela v enakem položaju kot tisti, ki je žrtev trgovine z ljudmi - sledi konvenciji; ampak naj Vlado na tem mestu glasno opozorim, da še ni opredelila oziroma ratificirala Konvencije Sveta Evrope o ukrepanju proti trgovini z ljudmi, kar bi morala narediti že davno, že do marca leta 2007, potem ko je podpisala aprila lani konvencijo Sveta Evrope in se zavezala k temu podpisu. Skratka, tega ni naredila in, ministrica, apeliram tudi na vas, da opozorite, da bi to morala že davno storiti. Nedvomno, vsi ste ugotavljali in tudi sama se strinjam, da v Sloveniji za nekatera opravila ni dovolj delavcev, še posebej v gradbeništvu, kmetijstvu, zdravstvu, mesni industriji, v turizmu, pa tudi v znanosti in kulturi. Kvote, po mojem razmišljanju, so sicer premajhne, letos omejene na 2030 tujcev, ki lahko delajo in se zaposlujejo pri nas, lani je bila ta kvota bistveno višja in večja. Ampak, pri pretočnosti ne gre le za delavce, ki so na sezonskem delu v smislu opravljanja del v gradbeništvu in kmetijstvu in o katerem je bilo danes in tudi v preteklosti največ govora. Gre tudi za številne znanstvenike in tujce, ki se zaposlijo na področju umetnosti in znanosti in zagotovo ne ogrožajo s tem, ko prihajajo v Slovenijo, naše identitete; obratno, le nadgrajujejo jo in čim več jih bo tem bolje bo. Hvala.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo podala poslanka Barbara Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana ministrica in tudi gostje v dvorani! No, jaz bom za razliko od govornice pred menoj, pa nočem z njo polemizirati, poudarila, da je v prvi vrsti dolžnost države, dolžnost Vlade in tega ministrstva, da poskrbi za slovenskega delavca in slovenski trg delovne sile. Dejstvo je, da smo že z vstopom v Evropsko unijo pravzaprav sprejeli zakonodajo, ki je bila, bom rekla, ena izmed najbolj liberalnih v okviru Evropske unije. Dejstvo je, da smo odprli pretok delovne sile za vse članice Evropske unije, kljub temu da se slovenski delavec ni mogel zaposlovati vsepovsod. Države so si izbojevale leta, ko pravzaprav se Slovenci nismo mogli zaposlovati, ne vem - v Nemčiji. Slovenija tega ni znala storiti. Sprašujem, ali bo Slovenija znala zaščititi slovenski trg delovne sile, če hočete, s tem zakonom. Vlada pravi, da je razlog za to novelo v odpravi administrativnih ovir pri pridobivanju delovnih dovoljenj, pri čemer sta dodana še dva vsebinska sklopa: prvič, uskladitev z zakonodajo Evropske unije in pa odprava pomanjkljivosti veljavnega zakona. Še enkrat bom poudarila: tisto, kar je pomembno za Slovensko nacionalno stranko, je v prvi vrsti zaščititi slovenski trg dela in omogočiti, ali bolje rečeno, vzpostaviti nadzor nad zaposlovanjem in delom tujcev v naši državi. Ali se bodo dejansko določila zakona upoštevala v tej smeri, torej ali se bodo delovna dovoljenja tujcem podeljevala le za tiste delovne panoge, za katere ni mogoče zagotoviti domače delovne sile? V zakonu je zapisano, da bo Vlada oziroma pristojno ministrstvo v želji po odpravi administrativnih ovir odpravilo vsa nepotrebna dokazila, to je zaposlovanje pod lažjimi pogoji; celo lažjimi pogoji kot velja za slovenskega delavca. Jaz sprašujem, kakšna oziroma katera so tista dokazila, ki so nepotrebna za tujega delavca. Tukaj želim poudariti predvsem potrebo po nadzoru ljudi, ki se zaposlujejo v naši državi kot tujci. V časopisu recimo, danes berem: "Kvota delovnih dovoljenj se je za leto 2007 zmanjšala, najbolj za področje sezonskega dela." Ravno za tisto področje, kjer so pravzaprav potrebe največje. Delodajalci opozarjajo, da za določene poklice preprosto ni delavcev. Največje povpraševanje je za poklice, kot so gradbeni delavec, zidar, avtomehanik, voznik cestnih tovornih vozil. Sprašujem, glede na to, da na matičnem delovnem telesu s strani državnega sekretarja nismo dobili odgovorov. Kakšni bodo ukrepi Vlade z dejanskimi potrebami na trgu delovne sile? Gospod Štrovs je na matičnem delovnem telesu omenil posebne ukrepe Vlade oziroma ministrstva ob motnjah na trgu dela. Ampak, kakšni so ti posebni ukrep? Oprostite, ne vemo. Tudi nismo izvedeli. Kakšna je, recimo, vladna politika na tem področju? Kakšna je analiza trga? Ali jo je Vlada oziroma ministrstvo opravilo? Dogaja se, recimo, tudi izvajanje danes - mimo zakonsko zapisanih določil. Konkreten primer. Posamezni območni zavodi za zaposlovanje naj bi tujcem podeljevali delovna dovoljenja mimo zakona oziroma zakonsko določenih kvot. Podeljevanje naj bi se izvajalo celo z navodilom pristojnega ministrstva. Kot že rečeno, tudi na to vprašanje na matičnem delovnem telesu odgovora nismo prejeli, pa kot kaže, ga očitno tudi danes na seji nismo dobili. Jaz se upravičeno bojim, da se bodo tudi po spremembah zakona dogajale podobne kršitve. Sicer pa so pomisleki o tem, ali ministrstvo dejansko ve, kaj dela, toliko bolj opravičeni, če pogledamo predlog zakona, v obliki kakršnega je vlada poslala v Državni zbor. Če bi opozicija vložila tak zakon, bi [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]vlada nanj podala nedvomno utemeljeno, pravim utemeljeno, podala negativno mnenje in zakon ne bi doživel nadaljnjega postopka v okviru parlamentarne obravnave. Zakonodajno-pravna služba je podala mnenje k čisto ali pa skoraj vsakemu členu zakona - zaključujem -, in hvala bogu, da ste vsi skupaj zbrali toliko modrosti [[...]] [[izključitev mikrofona]] [[...]]
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine DeSUS bo predstavil poslanec Ivan Jelen. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Kolegi in kolegice, gospa ministrica! Kot pozitivno ocenjujemo dodatno urejanje področja zaposlovanja tujcev predvsem s tega vidika, ker bodo predlagane spremembe v zvezi z odpravo nekaterih pomanjkljivosti in administrativnih ovir pripomogle k zmanjšanju možnosti zaposlovanja oziroma dela tujcev na črno. Ne moremo mimo ugotovljenih dejstev, da se tujci in delodajalci poslužujejo tudi takega načina ugotovljenih dejstev dela, ker jim dolgotrajni postopki pridobivanja ustreznih dovoljenj onemogočajo legalno delo, posledično pa zaradi tega tudi ni ustreznega in potrebnega priliva sredstev iz prispevkov iz delovnih razmerij. Pozitiven vpliv večje liberalizacije zaposlovanja tujcev se kaže torej tudi v tem, da se veča delež aktivnega prebivalstva in ima to nek pozitiven učinek tudi na pokojninsko blagajno, vendar hkrati tudi menimo, da je potrebno intenzivno pristopiti k aktivnemu dolgoročnemu reševanju demografskih problemov v Sloveniji. Delo tujcev je pri nas tesno povezano s strukturo slovenskega gospodarstva in strukturo brezposelnosti, saj povpraševanje in ponudba določenih kadrov na trgu slovenske delovne sile nista v ravnovesju. Zato so delodajalci primorani iskati človeške vire v nekaterih panogah, na primer gradbeništvo ali pri kmetijskih sezonskih delih, tudi izven naših meja in zato je pomembno, da so postopki v zvezi s pridobivanjem delovnih dovoljenj ustrezno hitri, zato da se zagotovi zapolnitev praznih delovnih mest in proces dela nemoteno teče. Tudi strah slovenskih delavcev, da se bo s prožnejšim pretokom delovne sile znotraj EU njihov položaj poslabšal, se je izkazal za neutemeljenega, saj pri nas dela le okoli 3.000 državljanov EU. Slovenija je pač samo ena od možnosti za zaposlitev znotraj EU, poleg tega pa so plače, razen v vzhodnih članicah pri nas nižje kot drugje. In lahko rečemo, da kljub temu da je tujih delavcev iz tretjih držav bistveno več kot pri nas zaposlenih evropskih državljanov, za sedaj ti še ne predstavljajo nikakršne bistvene nevarnosti za Slovence, vsaj za tiste ne, ki želijo delati. Menimo, da so v pozitivnem smislu regulirana nekatera področja tudi v smeri zaostrovanja pogojev za tiste tujce, ki želijo pri nas samostojno opravljati dejavnost. Kot slabost v praksi se je namreč pokazala preohlapna, a ne dovolj restriktivna določba o izpolnitvi pogojev glede samozaposlitve tujca. Razpon vseh predlaganih ukrepov teče od liberalizacije na eni in zaostrovanja na drugi strani, vse do vključevanja socialnih komponent v smislu ustvarjanja večje možnosti za združevanje družin, čemur smo v naši poslanski skupini še posebej naklonjeni. V naši poslanski skupini ocenjujemo, da je trenutna migracijska politika, ki se izvaja s soglasjem socialnih partnerjev, ustrezna in omogoča takšno urejanje, da se na eni strani slovenski trg dela, tam kjer je primanjkljaj delovne sile, zapolni, po drugi strani pa se z že obstoječimi in s predvidenimi možnostmi ukrepov in varovalk morebitne motnje na trgu dela lahko preprečijo in odpravijo. Tako je ministrstvo za delo nedavno sprejelo ukrep začasne ustavitve izdaje delovnih dovoljenj, saj je bila letna kvota za večino vrst delovnih dovoljenj konec aprila že popolnoma izkoriščena oziroma za nekatere vrste dovoljenj celo že presežena. V Poslanski skupin DeSUS predlagane spremembe in dopolnitve zakona podpiramo, vendar se hkrati tudi zavedamo, da je v področje migracijske politike potrebno vlagati veliko stopnjo previdnosti, saj s sproščanjem trga dela prihaja k nam množica ljudi, tudi nekvalitetnih delavcev, in malokrat nastajajo težave z integracijo teh oseb v slovensko okolje. Bistvo problematike odpiranje trga dela za tujce pa je, poudarjamo, maksimalno prizadevanje države za oblikovanje in izvajanje takšne aktivne politike zaposlovanja, ki bo pozitivno naravnana v prvi vrsti za slovenske delavce. Hvala.
Hvala tudi vam. Končali smo s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Ker pa k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom Poslovnika zbora bomo glasovanje o predlogu zakona opravili jutri, to je 30. maja, v okviru glasovanj. S tem tudi prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SUBVENCIONIRANJU ŠTUDENTSKE PREHRANE. Za to točko imamo predvidenih 55 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije, zato besedo dajem ministrici za delo, družino in socialne zadeve, Marjetki Cotman, izvolite.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci in pozdravljeni tudi gostje na balkonu! Osnovni cilj predloga zakona je v času študija omogočiti vsem študentom nižje stroške študije ter čim bolj redno prehrano, vendar pa se subvencioniranje prehrane določa sedaj po novem v znesku in ne več v odstotku, ki je bil odvisen od višine regresa prehrane zaposlenih. Ob tem je usklajevanje urejeno na način in v roku, ki ga določa prvi odstavek 3. člena zakona, ki ureja usklajevanje transferjev posameznikom in gospodinjstvom. Temeljne spremembe oziroma novosti so, da javni razpis za ponudnike, to je gostince, bo Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve pripravilo v skladu s predpisi o izvrševanju proračuna, v sedaj veljavnem zakonu pa je bilo potrebno izvesti v skladu s predpisi o javnih naročilih. Razlog je vsebinske narave, ker pri subvencioniranju prehrane ne gre za subvencioniranje izbranih ponudnikov prehrane, gostincev, pač pa za subvencioniranje prehrane študentov, zaradi česar je bila veljavna določba neustrezna in je v praksi povzročala precejšnje težave, na kar nas je opozarjalo tud Računsko sodišče. Potem, zagotoviti večjo socialno zaščito in spodbudo pri študiju. Študentom s posebnimi potrebami zaradi funkcionalne prizadetosti, otrokom padlim v vojni za Slovenijo leta 1991 s statusom študenta in študentom, kateri so starši, so upravičeni do 10 dodatnih študentskih bonov na mesec, do sedaj so bili upravičeni samo do 5 bonov. Naslednja sprememba se nanaša na vsebino evidenc, določamo natančnejše vsebine evidenc, ki jih vodi izvajalec in evidenc, ki jih vodi ponudnik subvencionirane študentske prehrane, kar je bilo sedaj predmet urejanja v podzakonskem aktu oziroma Navodilu za izvajanje subvencionirane študentske prehrane. Na novo se določa tudi obveznost višjih strokovnih šol oziroma visokošolskih zavodov, da sporočajo izvajalcu podatke o statusu študenta, saj subvencioniranja študentske prehrane brez teh podatkov ni mogoče zagotavljati v skladu z zakonom. Natančneje je določen tudi nadzor nad izvajanjem študentske prehrane, ki obsega nadzor nad zakonitostjo, nadzor nad namembnostjo in racionalnostjo porabe proračunskih sredstev ter nadzor nad izvajanjem pogodbenih določil v zvezi s subvencioniranjem študentske prehrane. Navedene so možne sankcije v primeru ugotovljenih nepravilnosti pri ponudnikih subvencionirane študentske prehrane. Sankcije do sedaj v zakonu niso bile določene, določene so bile le v poslovniku Komisije za prehrano študentskih organizacij. Izvajalec po novem izvede subvencionirano študentsko prehrano v obliki elektronskega zapisa z računalniško podprtim sistemom najkasneje za študijsko leto 2009/2010, po uveljavitvi tega zakona, kar je primeren rok za izvedbo te naloge. Zakon je bil usklajen tudi s Študentsko organizacijo. Hvala.
Hvala. Odbor za delo, družino in socialne zadeve je predlog zakona obravnaval in podpredsednik odbora, gospod Matjaž Han, bo podal stališče. Izvolite.
Hvala lepa. Upam, da vas bom še enkrat navdušil. Spoštovani! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za delo, družino, socialne zadeve in invalide je na 26. seji 11. maja obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o subvencioniranju študentske prehrane. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki predlagateljev z državnim sekretarjem v Ministrstvu za delo, gospodom Štrovsom, predstavnica Zakonodajno-pravne službe in predstavnik Državnega sveta dr. Zoltan Jan. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe in vloženimi amandmaji poslanca, gospoda mag. Janeza Drobniča, k 1. in 6. členu. V razpravi o 1. členu predloga zakona in vloženih amandmajih je predlagatelj amandmajev, gospod Drobnič, menil, da se ne bi z zakonom določilo izvajalce za opravljanje nalog javnega značaja, ampak bi se izvajalca posameznih nalog izbralo na javnem razpisu in z možnostjo prekinitve, če ne bi opravljal dela v skladu s postavljenimi zahtevami naročnika. Hkrati pa je tudi zagovarjal stališče, da je treba prehrano prioritetno zagotoviti na fakultetah ali v bližini fakultet. V nadaljevanju razprave so posamezni poslanci in poslanke menili, da je v preteklosti res prihajalo do zlorab, s sedanjo novelo pa se sistem izboljšuje in pomeni postopen korak k izboljšanju zadev. V tem trenutku je to verjetno najbolj optimalen sistem urejanja študentske prehrane, tako so menili tudi študenti. Prav tako pa so zagovarjali stališče, da morajo imeti študenti možnost proste izbire mesta prehranjevanja tudi zaradi slabih prehranjevalnih navad, ki so sicer še poseben problem v srednjih šolah. Po krajši razpravi o 6. členu in amandmaju, s katerim bi izvajalci določili, da se zagotovi vodenje evidenc za subvencionirano študentsko prehrano v obliki elektronskega zapisa z računalniško podprtim sistemom najkasneje za študijsko leto 2007/2008 in ne, kot predlaga ministrstvo, 2009/2010, so člani odbora na podlagi odgovora ministrstva, da je določen le skrajni rok, kar ne pomeni, da ne bi bilo mogoče zadeve izpeljati že prej - takega predlaganega amandmaja gospoda Drobniča niso podprli. V okviru razprave o posameznih členih zakona in vloženih amandmajih je odbor sklenil, da ni sprejel amandmaja gospoda Drobniča k 6. členu in pa 1. členu istega predlagatelja, zato sta amandmaja postala brezpredmetna. Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za delo, družino, in socialne zadeve in invalide je sprejel tudi svoje amandmaje, in sicer k 1. in 5. členu. Glede na sprejete amandmaje je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega sta vključena sprejeta amandmaja, in je tako dopolnjeni predlog zakona sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Poslanka Alenka Jeraj bo podala stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala. Zakon o subvencioniranju študentske prehrane je bil sprejet leta 2002 in določa pravico študentov do subvencionirane prehrane ter način in merila za subvencioniranje. Zakon tako določa, da so upravičenci do subvencionirane študentske prehrane vse osebe s statusom študenta, ki se izobražujejo v Republiki Sloveniji, ter študentje tujih univerz, ki v okviru mednarodnih izmenjav programov opravljajo v Republiki Sloveniji študijske obveznosti. Novela zakona prinaša nekaj sprememb, subvencioniranje prehrane bo po novem določeno v znesku in ne več v odstotku od višine regresa prehrane zaposlenih in znaša 2,35 evra. Usklajevala se bo na način in v roku, ki ga določa prvi odstavek 3. člena zakona, ki ureja usklajevanje transferjev posameznikom in gospodinjstvom v Republiki Sloveniji. Študentje imajo po sedanji ureditvi pravico do enega subvencioniranega obroka za vsak delovni dan, ob sobotah in nedeljah pa le, če v tem času v skladu s študijskim programom opravljajo študijske obveznosti. Upravičencem s posebnimi potrebami zaradi teže funkcionalne prizadetosti, otrokom padlih v vojni za Slovenijo leta 1991 s statusom študenta in študentom, ki so starši, se namesto sedanjih dodatnih 5-ih subvencioniranih obrokov mesečno zagotovi dodatnih 10 obrokov mesečno. Podatki za obdobje od leta 2000 do 2006 pokažejo, da se je povečalo število študentov koristnikov subvencionirane študentske prehrane, s tem tudi število unovčenih bonov in proračunska sredstva za ta namen, ki so se v navedenem obdobju povečala za kar 84%. Povprečni znesek subvencije za en obrok se je dvignil s 423 tolarjev v letu 2000 na 535 tolarjev v letu 2006, kar je bila 31% rast. Če upoštevamo, da je bilo v študijskem letu 2005/2006 na vseh visokošolskih in višjih strokovnih šolah vpisanih 75 tisoč 123 rednih študentov in če se prehrana subvencionira vse leto in 22 delovnih dni v mesecu, potem ugotovimo, da je bila prehrana subvencionirana vsakemu četrtemu študentu oziroma 26% vseh rednih študentov. Veljavni zakon je z rešitvami temeljil na osnovnem cilju, da se v času študija omogoči vsem študentom nižje stroške študija ter kvalitetnejše in bolj zdravo prehrano v vsakem študijskem središču v Sloveniji in se tako prispeva h kvalitetnejšemu študijo. Zakon o subvencioniranju je tako zagotavljal subvencionirano prehrano, ne glede na socialni položaj študenta oziroma njegove družine. Poleg tega je po sedanjih zakonskih določbah subvencionirana prehrana omogočana tudi v času zimskih in poletnih počitnic. Ponudnike študentske prehrane bo ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve izbiralo v skladu s predpisi o izvrševanju proračuna in ne v skladu s predpisi o javnih naročilih. Razlog je vsebinske narave, ker pri subvencioniranju prehrane ne gre za subvencioniranje izbranih ponudnikov prehrane, gostincev, pač pa za subvencioniranje prehrane študentov, zaradi česar je bila veljavna določba neustrezna. Vsebina evidenc, ki jih vodi izvajalec in vsebina evidenc, ki jih vodi ponudnik subvencionirane študentske prehrane bosta natančneje določeni. Na novo se določa tudi obveznost višjih strokovnih šol oziroma visokošolskih zavodov, da sporočajo izvajalcem podatke o statusi študenta, saj subvencioniranja študentske prehrane brez teh podatkov ni mogoče zagotavljati skladno z zakonom. Z navedenimi predlogi, ki so zajeti v noveli zakona, se v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke strinjamo, zato bomo novelo podprli.
Hvala lepa. Poslanka Majda Potrata bo podala stališče poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovana gospa ministrica, spoštovane poslanke in poslanci! Predlog zakona o subvencioniranju študentske prehrane rešuje samo en segment položaja in socialno problematiko, s katero se sooča študentska populacija. Bistvenejša je ureditev štipendiranja in vprašanje šolnin. Pa vendarle, s subvencioniranjem študentske prehrane urejamo možnost cenejše prehrane za študente na način, ki je v primerjavi z drugimi evropskimi državami malo drugače urejen, na prvi pogled ugodneje. Zato, ker je zakon usklajen s socialnimi partnerji, Socialni demokrati zakonu ne bomo nasprotovali, dovolite pa, da opozorim še na nekatera druga stališča. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve se bo s sprejemom predloga zakona o subvencioniranju študentske prehrane izognilo opozorilom Računskega sodišča, da razpisov za ponudnike študentske prehrane niso izvajali v skladu z zakonom, čeprav predstavnik Računskega sodišča ni trdil, da so bili vsi prejšnji razpisi nepravilni ali celo neveljavni. Kljub temu pa verjetno ni mogoče računati na zadovoljstvo tistih, ki na letošnjem razpisu, izvedenem v skladu z razpisom o javnih naročilih, niso bili izbrani. Zagato bo torej predlagani zakon razrešil, ker bo popolnoma jasno, kateri zakon se uporablja. Predlagana sprememba je torej potrebna, res pa je, da je bilo usklajevanje s socialnimi partnerji, to je z reprezentativnimi predstavniki študentov, dolgotrajno, nekateri pa še sedaj menijo, da izvajalec subvencionirane študentske prehrane naj ne bi bila Študentska organizacija Slovenije, ampak bi bilo to treba prepustiti razpisu. Študentska organizacija Slovenije kot izvajalec prehrane bo dolžna pri izvajanju nalog zagotavljati namenskost, gospodarnost in učinkovito porabo sredstev. Naloge so številne. Ena izmed njih je sodelovanje pri izvedbi javnega razpisa za izbor ponudnikov študentske prehrane, sledijo pa sklepanje pogodb o izvajanju in zagotavljanju subvencionirane študentske prehrane, izdajanje in prodajanje standarniziranih bonov za študentska kosila in tako naprej. Tisto, kar se nam zdi v Poslanski skupin Socialnih demokratov bistveno, pa je to, da so ponudniki izbrani v skladu s predpisi o izvrševanju proračuna in ne v skladu s predpisi o javnih naročilih, pri čemer je pa treba slediti temu, da naj bosta prednostna kriterija pri izbiri kakovost in njena cena. Še bolje bi bilo, če bi bil bistveni in upoštevanja vreden kriterij kakovost hrane. Zakaj to posebej poudarjamo? Dejstvo je, da resolucija o nacionalnem programu prehranske politike 2005-2010 opozarja na to, da reprezentativne študije o prehranjevalnih navadah študentov nimamo, obstaja samo študija prehranjevalnih navad študentov dveh fakultet v Ljubljani, ki potrjujejo vzorec nepravilnih prehranjevalnih navad, ki se kažejo tudi v drugih skupinah prebivalstva. Predvsem velja to za opuščanje zajtrka, izpuščanje obrokov, uživanje sveže zelenjave, uživanja sadja ter mleka in mlečnih izdelkov. V nasprotju z drugimi skupinami prebivalstva pa se študentje pogosteje prehranjujejo v gostinskih obratih in pogosteje uživajo hitro prehrano. Pregled izbire ponudnikov prehrane kaže prav na to, da se število tistih, ki ponujajo hitro prehrano, veča, to pa ni ravno v skladu s pametnimi prehranjevalnimi navadami, ki bi jih od študirajoče mladine človek pričakoval. Torej bi bilo treba spodbujati ne samo nižjo ceno pri subvencionirani prehrani, ampak spodbujati predvsem ponudnike k zagotavljanju kakovosti prehrane, ne samo takrat kadar so predmet izbire na razpisu, ampak skozi vse leto. Kot rečeno, v Poslanski skupini Socialnih demokratov predlogu zakona ne bomo nasprotovali. Hvala.
Kolega Ljubo Germič bo podal stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! V parlamentarno obravnavo je Vlada Republike Slovenije poslala predlog zakona o subvencioniranju študentske prehrane in ga je z razliko mnogih drugih predlogov predhodno uskladila s Študentsko organizacijo. To posebej omenjam, ker je pri sedanji vladi to izjema, po našem mnenju pa bi moralo biti to pravilo. Spomnimo,da ideja za subvencionirano študentsko prehrano dozorela ob predpostavki, da zdrava prehrana vsebuje topel in raznolik obrok. Država se je, potem ko je poskusno to storila Študentska organizacija Univerze v Ljubljani iz lastnih sredstev, odločila subvencionirati študentska kosila s pomočjo današnjega sistema študentskih bonov ter tako pripomogla k boljšemu zdravstvenemu stanju študentov. Verjamemo, da je tudi regresirana študentska prehrana, ki je v skladu z zakonom o subvencioniranju študentske prehrane urejena kot pravica, ki izhaja iz statusa študenta, eden izmed mehanizmov, ki posredno zagotavljajo zadovoljivo zdravstveno stanje med študenti. Pri tem bi bilo potrebno opozoriti na resolucijo o nacionalnem programu prehranske politike, ki ob tem, da je potrebno zagotavljati reden dnevni topel obrok, seveda potrebno paziti tudi na kakovost zagotovljene hrane, ki bistveno vpliva na zdravstveno stanje prebivalcev. Ob tem, ko je država zgledno uredila regresirano prehrano študentov, pa je na tem mestu potrebno spomniti, da je prehrana dijakov še zmeraj neurejena in bo zaradi nepripravljenosti Vlade in resornega ministrstva ureditev tega področja očitno še nekaj časa ostala neurejena. To potrjuje dejstvo, da Vlada in koalicija nista podprli predloga opozicijskih poslancev za postopno povišanje proračunskih sredstev, namenjenih za prehrano dijakov, ob sprejemanju proračuna. V Poslanskem klubu LDS se strinjamo z večino predlaganih rešitev v predlogu zakona. Naj pa izpostavim le nekatere: Študentska organizacija Slovenije bo kot izvajalec prehrane dolžna pri izvajanju nalog zagotavljati namenskost, gospodarnost in učinkovito porabo sredstev. Menimo, da je najbolj smotrna podelitev nalog v zvezi s študentsko prehrano, seveda, podelitev teh nalog entitetam, ki se tudi sicer ukvarjajo z opravljanjem nalog za študentsko populacijo. ŠOU je taka entiteta, ima kadre, opremo, sodeluje z ministrstvom ter ima usklajen nadzor. Ponudniki študentske prehrane bodo po predlogu zakona izbrani v skladu s predpisi o izvrševanju proračuna in ne v skladu s predpisi o javnih naročilih. Kot prednostna kriterija bosta določena kakovost hrane in njena cena. Izbira ponudnika na javnem razpisu ne bi bila ustrezna, saj bi s tem prišlo do komercializacije omenjenih storitev, kar pa po našem prepričanju ni sprejemljivo, saj gre za kategorijo, ki se ne trži. Študentska organizacija pri tem nima gospodarskega interesa, ima pa izkušnje in zagotavlja transparentno delovanje, prilagojeno potrebam študentov. Ob navedenih spremembah v noveli zakona se namesto sedanjega 75% zneska regresa za prehrano delavcev predlaga, da znaša višina subvencije za obrok študentske prehrane fiks in znesek, to je 2,35 evrov, in se usklajuje na način in v roku, ki ga določa prvi odstavek 3. člena zakona. Ob zaključku naj še enkrat poudarim, da nas že omenjena usklajenost zakona s Študentsko organizacijo Slovenije in pa dejstvo, da se pravice študentov z zakonom praviloma povečujejo, navaja k predlogu, da zakonu poslanke in poslanci ne nasprotujemo. Ob tem, ko nekateri ministri pripravljajo reforme podsistemom mimo zainteresirane javnosti in predvsem brez soglasja vseh vpletenih partnerjev, imamo danes pred seboj zakon, ki je svetla izjema. Vlado v upanje, da zgledi vlečejo, pozivamo, da prihaja v parlament s tako pripravljenimi in usklajenimi predlogi. Zaradi navedenega bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Nove Slovenije bo podal poslanec Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Urejena študentska prehrana je gotovo eden od dejavnikov, ki pripomorejo k uspešnosti študija, zdravju mlade generacije in skladni socialni politiki. Zato mora biti cilj zakona tako zagotovitev prehrane študentov na šolah, to je na univerzah oziroma fakultetah, kakor tudi delno subvencioniranje obrokov, da je dostopno tudi tistim z nižjim socialno-ekonomskim statusom. Vsaka država se mora zavedati pomena mlade generacije in se vesti odgovorno, tudi ko ureja študentsko prehrano. Pri tem pa naj tudi univerze in fakultete kritično pogledajo na svoje poslanstvo in pomislijo, kaj v tem pogledu nudijo mladi generaciji. Zakon o subvencioniranju študentske prehrane določa pravico študentov do subvencionirane prehrane ter način in merila za subvencioniranje. Boni so na nek način socialni korektiv in omogočajo študentom, da se znižujejo stroški študija, hkrati pa imajo na voljo zdravo prehrano, da se lahko čimbolj osredotočajo na študij. Po noveli zakona bo ponudnike subvencionirane študentske prehrane izbralo ministrstvo na javnem razpisu, v skladu s predpisi o izvrševanju proračuna Republike Slovenije. Pri razpisu bodo sodelovali v okviru razpisne komisije predstavniki izvajalca. V javnem razpisu se kot prednostni kriterij upošteva kakovost hrane in njena cena. Višina subvencije bo za obrok študentske prehrane po novem znašala 2,35 evra in se bo usklajevala z rastjo cen življenjskih potrebščin. Upravičencem s posebnimi potrebami, zaradi težje funkcionalne prizadetosti, otrokom padlih v vojni za Slovenijo leta 1991 s statusom študenta in študentom, ki so tudi starši, se namesto sedanjih dodatnih 5 subvencioniranih obrokov mesečno zagotovi dodatnih 10 obrokov. Višje strokovne šole bodo morale izvajalcu pošiljati podatke o študentih, na primer: status, vpisno številko, način študija, da ne bo prihajalo do zlorab in da bodo evidence ustrezno ažurirane. Izvajalec izdajanja bonov bo moral zagotoviti vodenje evidenc za subvencionirano študentsko prehrano v obliki elektronskega zapisa, z računalniško podprtim sistemom, najkasneje za študijsko leto 2009/2010. V Sloveniji imamo veliko dobrih softverskih hiš, ki so sposobne implementirati učinkovite rešitve, ki bodo med drugim onemogočale zlorabe, ki so prisotne. Mi si seveda v Poslanski skupini Nove Slovenije želimo, da bi čim prej zagotovili tudi proračunska sredstva in da bi do te rešitve dejansko prišlo pred navedenim študijskim letom. Predlagane spremembe zakona so dobre in jih bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije podprli. Veseli nas tudi široko izražena podpora noveli zakona, ki pa je gotovo rezultat vloženih naporov s strani ministrstva. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Kolega Marjan Drofenik bo podal stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Študentje imajo po veljavni ureditvi pravico do subvencionirane študentske prehrane. Gre za pomembno pravico, ki marsikateremu študentu bistveno olajša prehranjevanje v času študija in mu omogoča zdravo prehranjevanje. Po drugi strani pa je, resnici na ljubo, subvencionirana študentska prehrana na nek način tudi pospeševanje koriščenja gostinskih storitev, zlasti v Ljubljani, saj študentje mnogim gostincem pomenijo pomemben delež prometa in jim prinašajo tudi pomemben delež dobička. V Slovenski ljudski stranki menimo, da predlagana novela zakona o subvencioniranju študentske prehrane prinaša dobre rešitve, ki bodo veljavni sistem nekoliko izboljšale. Tako se nam zdi logična ureditev subvencije na študentski bon v obliki absolutnega zneska, ki pa se bo seveda ustrezno prilagajal, v skladu z zakonom, ki ureja usklajevanje transferjev posameznikom in gospodinjstvom. Prav tako ocenjujemo kot pozitivno povečanje dodatnega števila bonov za posamezne upravičence s posebnimi potrebami. Ta rešitev je še posebej dobrodošla za študentske družine. Odločiti se za študentsko družino oziroma nadaljevati s študijem kljub rojstvu otroka, je pogumna odločitev, ki zahteva dodaten trud in napor. Dodatna spodbuda za študij in tudi socialna zaščita v obliki dodatnih študentskih bonov je tako več kot dobrodošla. Po noveli bodo namreč matere študentke in očetje študenti imeli pravico do bonov dejansko za vsak dan v mesecu. Jasnejša določitev vodenja evidenc in jasno določanje sankcij v primeru kršitev s strani ponudnikov subvencionirane študentske prehrane bo prispevala k bolj kakovostnim storitvam in zmanjševanju morebitnih nezakonitosti ter zlorab študentske prehrane. Na matičnem odboru je bilo izraženih nekaj pomislekov okoli zakonske določitve organizacije, ki se jo pooblasti za izvajanje posameznih organizacijskih in drugih nalog pri subvencionirani študentski prehrani. Za izvajanje teh nalog je v zakonu namreč določena Študentska organizacija. Ob tem bi radi poudarili, da ne glede na morebitne pomisleke, ki jih morda imamo o delu in smiselnosti Študentske organizacije, področje organizirane prodaje študentskih bonov Študentska organizacija izvaja dobro. Pri tem poskuša biti kar se da učinkovita in tudi z lastnimi sredstvi podpira organizacijo prodaje bonov in vrši nadzor nad ponudniki študentske prehrane. V Slovenski ljudski stranki predlagano novelo zakona podpiramo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Dr. Pavel Gantar po podal stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Da ne bi ponavljal večino tega, kar so moji spoštovani kolegi in kolegice povedali že pred tem, bom omenil to, da Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o subvencioniranju študentske prehrane ne bomo nasprotovali, ga bomo podprli in tako kot tudi ostali menimo in sodimo, da je subvencioniranje študentske prehrane pomembno pripomoglo h kvaliteti življenja študentov in hkrati tudi ustvarjalo boljše pogoje za študij, ki naj bi se jim študentje predvsem posvetili. Prav gotovo je po tolikem času potrebno na podlagi izkušenj, spoznanj pa tudi pomanjkljivosti sedanje zakonodaje pripraviti določene spremembe in prav pri tem smo mogoče malo razočarani, vendarle smo pričakovali bolj obsežne spremembe, ne tako skromnih, čeprav tudi te pozdravljamo. Nekateri problemi v študentski prehrani, pri tej prehrani, obstajajo, nekateri so bili navedeni, predvsem so povezani s ponudbo kvalitetne hrane in z njo povezanim prilagajanjem prehrambenih artiklov oziroma ponudbe točno določenim vsotam, bonom in tako naprej, kar spodbija uvodne ugotovitve o kvaliteti oziroma ta kvaliteta bi lahko bila še bistveno večja. Pa vendarle, kot rečeno, spremembe, ki se tu nakazujejo, podpiramo; podpiramo, da se ta znesek prehrane določa v fiksnem znesku, tako kot je napisano, s tem da pričakujemo, da se bo ta znesek prilagajal tako, kot je potrebno, pač stroškom oziroma inflaciji. Tudi podpiramo to, da se določenim upravičencem, ki so bili že omenjeni, omogoči dodatne obroke mesečno. Pri tem imamo pripombo, da bi k tem upravičencem lahko dodali tudi tiste študente, ki so brez obeh staršev, teh je 6,7% študentov, ki prejemajo družinsko pokojnino, in tem bi lahko dodali še teh 10 dodatnih bonov na mesec. Nekaj pomislekov in vprašanj imamo ob evidencah. Kot že pri marsikaterem drugem zakonu, se tu v skrbi po nadzoru in kontroli marsikaj pretirava. Evidence, ki so elektronske, bodo vsebovale ime, priimek, vpisno številko, način študija, redni, izredni, študentski program, vključno s trajanjem, obdobje pravice do subvencioniranja, število obrokov, do katerih je upravičen, število izkoriščenih obrokov in celo vrsto evidenc bodo morali voditi in jih posredovati še sami ponudniki prehrane izvajalcu storitve. Seveda, če se malo pošalim, manjka samo še jedilni list. Mislim, da je tolikšno število podatkov preveč, nepotrebnih, da so potrebni in pomembni samo tisti podatki, ki se vežejo na status študenta, to in nič več. Zakaj to poudarjam? Zato, ker so te baze podatkov, ki so v elektronski obliki, lahko uporabljene in zlorabljene tudi za kakšne druge namene. Zato se je treba pri oblikovanju teh baz podatkov omejevati na najnižje možno število podatkov, ki še zagotavljajo spremljanje neke določene storitve. Spomnili se boste te diskusije ob nekem popolnoma drugem zakonu, recimo zakonu o evidenci nepremičnin, in tako naprej. Tako menimo, da je šla tu Vlada predaleč. Žal poslanke in poslanci Poslanske skupine nepovezanih poslancev nismo imeli mandata odločanja na odborih, zato temu ni bila posvečena primerna pozornost. Upamo pa, da vendar te pomanjkljivosti ne bodo vplivale na sam zakon na način, ki bi pravzaprav, naj rečem, spremenil cilje teh evidenc. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo podala poslanka Barbara Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa za besedo še enkrat. Preden se dotaknem navedenih sprememb, bom izrazila svoje zadovoljstvo, da je ministrica našla posluh in skupni jezik s predstavniki študentske populacije, da je ne nazadnje opustila vsebino, ki je zasledovala drugačne cilje. Upam, da tudi v bodoče pristojno ministrstvo ne bo podleglo težnjam po omejevanju študentske svobodne izbire in omejevanju njihovih pravic. Dejstvo namreč je, da je tendenca Vlade po omejevanju študentov na več področjih vse pogostejša: na področju samega študija, sistema študija, študentske prehrane, štipendiranja in ne nazadnje tudi, danes smo slišali, glede spornih študentskih napotnic - tako rekoč zapreti študenta na "faks". Ne gre zanemariti niti ideje, ki smo jo slišali na matičnem delovnem telesu s strani enega od vladnih poslancev, da bi bilo dobro v evidence oziroma popisovanje študente dejansko popisati, na vsakem koraku jih evidentirati, celo o tem, kaj bodo spravili vase, kaj bodo imeli na krožniku in seveda kaj bodo s tega krožnika pojedli. Kljub temu bom rekla, da so predlagane spremembe pravzaprav pozitivne, v celoti pozitivne - zato jih bomo tudi v Slovenski nacionalni stranki podprli. Subvencioniranje prehrane, ki se je po sedaj veljavni zakonodaji določalo v odstotkih, se po novem določa v znesku. Upravičencem s posebnimi potrebami se zaradi težje funkcionalne prizadetosti, otrokom padlih v vojni za Slovenijo leta 1991 s statusom študenta in študentom, ki so starši, namesto sedanjih dodatnih 5 subvencioniranih obrokov mesečno zagotovi dodatnih 10 obrokov mesečno, kar nedvomno je večja socialna zaščita in seveda tudi spodbuda za študij. Dopolnjuje se tudi veljavna določba z natančnejšo navedbo vsebine evidenc, ki jih vodijo izvajalci in ponudniki študentske prehrane, in seveda opredelitvijo nadzora z ukrepi oziroma sankcijami za ugotovljene nepravilnosti. Po oceni ministrstva bo v letošnjem letu unovčljivih nekaj več kot 6 milijonov študentskih bonov, prihodnje leto pa še dodatnih 300 tisoč. Po razpoložljivih podatkih je mogoče ugotoviti, da vse več študentov dejansko koristi možnost subvencioniranega prehranjevanja. V obdobju od leta 2000 do leta 2006 se je bistveno povečalo število uporabnikov bonov, kar je nedvomno pokazatelj, da je tovrstna pomoč države še kako dobrodošla in seveda tudi potrebna v prihodnje. V Slovenski nacionalni stranki stojimo na stališču, da naj imajo študentje prosto izbiro, tudi v okviru svojega prehranjevanja, kdaj, kje in kaj bodo jedli. To izbiro jim daje obstoječi sistem in temu je ne nazadnje prikimala tudi ministrica. Zato bomo, kot že rečeno, v Slovenski nacionalni stranki predlagane spremembe podprli.
Hvala. Mag. Franc Žnidaršič bo podal stališče poslanske skupine DeSUS. Hvala.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovana gospa ministrica s sodelavcem, kolegice in kolegi. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev bomo novelo zakona o subvencioniranju študentske prehrane vsekakor podprli, kajti zavedamo se, da je subvencionirana prehrana pomemben del življenjskega standarda študentov, posebej s poudarkom velja ta stvar za tiste, ki živijo daleč od svojega doma oziroma študirajo v učnih centrih in se doma prehranjevati, na cenejši način, ne morejo. Predlagani zakon seveda pomeni tudi določeno razširitev pravic, kar pozdravljamo in podpiramo. Zakon torej onemogoča zlorabe, prav tako je seveda novost, da je razpis za izvajalce študentske prehrane v skladu z določili o izvrševanju proračuna za ponudnike in na ta način seveda poveča ta rešitev preglednost pri tem izvajanju prehrane. Strinjamo se tudi z novostmi glede nadzora nad izvajanjem študentske prehrane, ki bo po našem prepričanju pripomogel pri preprečevanju vseh možnih zlorab, še posebej zaradi uvedbe elektronskega načina evidenc, ki je stvar Študentske organizacije in naj bi se izpeljala v študijskem letu 2009-2010. Smiselne so tudi določbe, ki zadevajo sankcije za kršitelje določb zakona, ne nazadnje pa je najpomembnejše dejstvo za nas, da je zakon usklajen s Študentsko organizacijo, ki bo na ta način imela priložnost, da koristi subvencionirano prehrano v skladu z zakonom, dosledno pravično, brez zlorab in v nadaljnjo pomoč študentom za časa študija in s tem pripomogla tudi k uspehom pri študiju. Iz navedenih razlogov novelo zakona naša stranka podpira. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospa Maria Pozsonec bo podala stališče Narodne skupnosti.
Še enkrat lep pozdrav sem prisotnim! Ne bi ponavljala tega, kar so povedali predgovorniki, le izražam zadovoljstvo, da ta zakon podpira mladino, torej podpira priložnost in zato zasluži podporo. Hvala.
Hvala tudi vam. Tako smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlog zakona ni bilo vloženih amandmajev, tudi ni možna razprava o posameznih členih, zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom Poslovnika Državnega zbora bomo glasovanje o predlogu zakona opravili jutri, v sredo, 30. maja v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PRENEHANJU VELJAVNOSTI ZAKONA O NEZDRUŽLJIVOSTI OPRAVLJANJA JAVNE FUNKCIJE S PRIDOBITNO DEJAVNOSTJO. Za to točko imamo na razpolago 5 ur in 55 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Miranom Potrčem. V zvezi s tem zakonom je skupina 13 poslancem s prvopodpisanim gospodom Miranom Potrčem zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Zato dajem besedo gospodu Potrču, predstavniku predlagatelja zakona, za dopolnilno obrazložitev predloga. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Državni zbor je leta 2005 sprejel Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo. Vlada in vladna koalicija sta želeli s sprejetjem omenjenega zakona doseči en sam cilj: ukinitev od parlamentarne večine in Vlade neodvisnega organa, ki deluje kot preventiva v boju proti korupciji, to je Komisije za preprečevanje korupcije. Očitno je bilo tudi, da je za Vlado in vladno koalicijo zaradi osebnih zamer s strani predsednika Vlade moteč predvsem predsednik omenjene komisije. Opozicija je ves čas sprejemanja zakona opozarjala na slabe rešitve v predlaganem zakonu, vendar je bila koalicija v svoji želji po rušenju neodvisnih nadzornih struktur neomajna. Ko je bil zakon v Državnem zboru dokončno potrjen, je skupina poslancev opozicije sprejeti zakon posredovala v presojo Ustavnemu sodišču. Ustavno sodišče je izvajanje zakona do odločitve o morebitni neustavnosti najprej zadržalo, nato pa odločilo, da so posamezne pomembne določbe zakona neustavne in da se do njegove uskladitve z ustavo uporablja večina določb Zakona o preprečevanju korupcije, ki je bil z odločitvami koalicije nadomeščen. Zato obstojijo vsi argumenti in razlogi, da se nesprejemljive rešitve v Zakonu o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo takoj spremenijo. Tudi tuji eksperti niso nepozorni na naše ravnanje. Tako je v pogovoru za nevladno organizacijo "Transparency International" vodja globalnega programa proti korupciji in Oddelka za boj proti korupciji pri Uradu Združenih narodov za droge in kriminal Stewart Gillman izpostavil Slovenijo kot primer države, kjer se protikorupcijski standardi znižujejo ter na ta način kršijo predpristopni dogovori z Evropsko unijo. Poudaril je, da pri tem misli predvsem na ukinitev neodvisne protikorupcijske komisije. S predlaganim zakonom o prenehanju veljavnosti zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo želimo predlagatelji doseči, da bo to področje še naprej urejal leta 2003 sprejeti zakon o preprečevanju korupcije. Zakon o preprečevanju korupcije namreč po naši oceni predstavlja boljšo podlago za preventivno delo na področju korupcije kot Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo. Tudi iz obrazložitve sklepa Ustavnega sodišča o zadržanju izvrševanja Zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo je moč razbrati, da bi začetek izvajanja tega zakona lahko pomenil večjo škodo kot nadaljnja veljava Zakona o preprečevanju korupcije, kjer je nadzor nad konfliktom interesov zagotovljen. Če obstojajo pomanjkljivosti v veljavni ureditvi tega področja, je bolje spremeniti oziroma nadgraditi veljavni zakon o preprečevanju korupcije kot pa rušiti obstoječi sistem in graditi novega na način, kot to počne Vlada. Sistem, kot se želi uveljaviti z zakonom o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, je bolj nepregleden in verjetno tudi manj učinkovit od sistema, ki ga je uveljavil zakon o preprečevanju korupcije, prav tako pa ne bi pomenil bistvenih prihrankov za državni proračun. Predlagatelji tega zakona smo zato prepričani, da z njim sledimo vsebini ugotovitev Ustavnega sodišča, ki je razveljavilo Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo po vseh njegovih pomembnih delih, in da bi, če želimo slediti odločbi Ustavnega sodišča, kazalo zakon, ki ga predlagamo, podpreti. Ureditev na področju boja proti korupciji je z vidika demokratičnega delovanja sistema izjemnega pomena. Zato ni sprejemljivo, da se k uskladitvi z odločbo Ustavnega sodišča pristopa ali pa pristopi zgolj formalno, preko drugačne sestave komisije. To pa je bilo mogoče razbrati iz nekaterih javnih nastopov predstavnikov Vlade, ki so kazali na to, da se bo zakon prilagodil predvsem zahtevi o drugačni sestavi komisije Državnega zbora za nadzor nad premoženjskim stanjem funkcionarjev torej najbolj poenostavljeno. Mi pa želimo, da s predlaganim zakonom za izhodišče z ustavo skladne ureditve sprejmemo zakon o preprečevanju korupcije, katerega uporabo je do uskladitve s svojo odločbo predvidelo in zaukazalo tudi Ustavno sodišče. Če bo skupna ocena, da potrebujemo na tem področju drugačno rešitev, lahko Vlada pripravi nov, ustreznejši zakon tudi na tej podlagi. Do takrat pa naj to področje ureja veljavni zakon o preprečevanju korupcije. Vsaka nova ureditev bo namreč morala slediti tudi zahtevam Konvencije Združenih narodov proti korupciji, ki za preventivo na področju boja proti korupciji predvideva neodvisen organ, kot ga ta trenutek v Sloveniji že imamo. Zato ne razumemo, zakaj ga želi Vlada ukiniti. Pričakovali bi od Vlade in Državnega zbora, da bomo pripravljeni sprejeti vse potrebno za čim hitrejšo ratifikacijo omenjene konvencije in da bomo tudi na tej podlagi zavezani, da celoviteje uredimo protikorupcijsko delovanje. Vlada je na predlog za sprejem tega zakona pripravila svoja stališča. Trdim, da ugovori, ki jih je proti zakonu navedla Vlada, niso prepričljivi. Trditev Vlade, da mednarodne obveznosti Republiki Sloveniji zaenkrat ne nalagajo posebne organiziranosti za ukrepanje na področju preprečevanja korupcije, so dvolično sprenevedanje. Vlada namreč ve, da mednarodna konvencija o boju proti korupciji, ki jo Republika Slovenija res še ni ratificirala, zahteva od Vlade in državnih organov neodvisno delovno telo in aktivno preventivno delovanje. V momentu, ko bo Republika Slovenija pripravljena ratificirati to konvencij, bo imela obveznost, da ustanovi neodvisno delovno telo in da zagotovi tudi preventivno delovanje proti korupciji. Tega pa doslej še nismo storili, ker Vlada nima interesa prav zato, da ne bi bila dolžna ustanoviti neodvisen protikorupcijski organ, da bi Republika Slovenija konvencijo Združenih narodov ratificirala. Je pa Vlada na več poslanskih vprašanj o tem, kdaj bo ta konvencija pripravljena z ratifikacijo, odgovarjala zelo različno. 10. julija 2006 je minister za pravosodje zelo optimistično ocenjeval aktivnosti Vlade za pripravi predloga za ratifikacijo, ki naj bi bila po njegovem mnenju lahko opravljena že do konca lanskega leta. 14. decembra 2006 se je izgovoril, da predlog za ratifikacijo še ni pripravljen zato, ker Ustavno sodišče še ni izreklo svojega mnenja glede ustavnosti obeh zakonov. V odgovoru na poslansko pobudo gospe Darje Lavtižar Bebler pa je minister 7. maja letos celo sporočil, da bo Vlada pred predlogom ratifikacije preučila še, kako imajo obveznosti iz konvencije urejene države, ki so konvencijo že podpisale. Vlada torej ne želi predlagati ratifikacije konvencije, kar je nesprejemljivo, in to samo iz razloga, da ne bi priznala napačno odločitev, ki jo je s sprejemom svojega zakona zagotovila. Ker pa bo Republika Slovenija konvencijo slej ko prej morala ratificirati, jaz vsaj upam, da Vlada ratifikacije ne bo odlašala v nedogled, zato je vsekakor mogoče pričakovati, da bo mednarodna obveznost naše države slej ko prej nastopila in s tem bodo vsi ugovori Vlade, da formalnih obveznosti ni, postali prazni. Vsebinsko so prazni že danes, ker se Vlada dobro zaveda, da ta konvencija obstoja in da bi bilo dobro tudi, če je formalno še nimamo ratificirane, da njeno vsebino vključimo v našo veljavno ureditev. In končno je le prazni izgovor Vlade tudi navedba, da zgolj preventiva na področju korupcije, ki naj bi jo zagotavljali ukrepi in aktivnosti za njeno preprečevanje, ne zadoščajo, saj so potrebni tudi ukrepi za odkrivanje korupcije in učinkovito vodenje z njo povezanih kazenskih postopkov. Seveda je to res, toda te naloge opravljajo policija, tožilstvo in sodišča in te naloge niso vsebina tega zakona, niti zakona o preprečevanju korupcije, niti zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo. Zato Vlada razlaga dejstva, poznane resnice, in to tudi sama ve, da ne more biti izgovor, da ne bi lahko sprejeli takšne ali drugačne ureditve, ki zadeva preprečevanje korupcije. Obveznost delovanja policije, tožilstva in sodišča bo namreč v vsakem primeru ostala. Vse navedbe Vlade proti sprejemu tega zakona so torej netočne, izmišljene ali pa polresnične. Ostaja dejstvo, ki ga poudarjamo predlagatelji: zakon o preprečevanju korupcije je vsebinsko mnogo boljši kot zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, saj ureja vsa relevantna vprašanja protikorupcijskega delovanja državnih organov, zato ga je treba čim prej sprejeti in uveljaviti. Takoj po njegovi uveljavitvi pa smo tudi predlagatelji tega zakona pripravljeni skupaj z Vlado, če bo to želela, oceniti njegove morebitne slabosti in neustreznosti in ga dopolniti tako, da bo v celoti zagotovil ustavno skladno in učinkovito presojo in preprečevanje korupcije. Če bomo torej sledili odločitvi Ustavnega sodišča, če bomo sledili mednarodni konvenciji, potem bomo danes podprli predlagani zakon. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo dajem ministru dr. Lovru Šturmu.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo natančno določa, kdo so funkcionarji, omejitve glede opravljanja pridobitne dejavnosti, sprejemanja daril, poslovanja gospodarskih družb in drugih subjektov z javnim sektorjem, in dolžnost prijave podatkov ter javnost podatkov o njihovem premoženjskem stanju. Navedeni zakon ukinja Komisijo za preprečevanje korupcije in prenaša njene pristojnosti na posebno komisijo Državnega zbora. Zakon o preprečevanju korupcije določa nezdružljivost opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo za funkcionarje, omejitve glede sprejemanja daril, nadzor nad njihovim premoženjskim stanjem ter omejitev poslovanja naročnikov po predpisih o javnih naročilih s poslovnimi subjekti, v katerih je udeležen funkcionar ali njegov družinski član. Za opravljanje nalog po tem zakonu je določena Komisija za preprečevanje korupcije. Za nadzor dela te komisije je predvidena še Komisija Državnega zbora po zakonu o preprečevanju korupcije. Ustavno sodišče je z odločbo št. U1-57-06-10 z dne 13.4.2006 odločilo, da se izvrševanje Zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo 1 zadrži do končne odločitve Ustavnega sodišča. Do takrat se uporabljajo določbe Zakona o preprečevanju korupcije in podzakonski predpisi, sprejeti na njegovi podlagi. S končno odločbo Ustavnega sodišča U1 5706/28 z dne 29.03.2007 pa je odločilo, da je prvi stavek tretjega odstavka Zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo 1 v neskladju z ustavo, peti in šesti odstavek tega člena pa se razveljavita. Državni zbor je v skladu z navedeno določbo neskladje dolžan odpraviti v roku šestih mesecev od objave odločbe v Uradnem listu Republike Slovenije. Gre samo za majhen del zakona, ki je bil napaden; delček, bi rekel. Predlagatelji Predloga zakona o prenehanju veljavnosti zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo v predlogu navajajo, da Zakon o preprečevanju korupcije predstavlja boljšo podlago za preventivno delo na področju korupcije kot Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo. Že naslov zakona govori o preprečevanju korupcije. Menimo, da je zgolj preventiva na področju korupcije nezadostna, če hkrati ne obstojijo ustrezni vzvodi za ukrepanje v zvezi z odkrivanjem korupcije in kaznivimi dejanji korupcije. Ker je Zakon o preprečevanju korupcije naravnan izključno preventivno, predstavlja Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo dobro podlago za odkrivanje morebitne obstoječe korupcije. V zvezi z navajanjem predlagateljev, da je sistem ureditve po Zakonu o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo manj pregleden in učinkovit kot sistem po Zakonu o preprečevanju korupcije, pa Vlada Republike Slovenije meni, da navedeno ne drži, ker Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo učinkoviteje in ponekod strožje normira področje konflikta interesov kot Zakon o preprečevanju korupcije. Glede navedbe, da ni sprejemljivo, da se k uskladitvi z odločbo Ustavnega sodišča pristopi zgolj formalno preko drugačne sestave komisije po Zakonu o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo Vlada opozarja na odločbo Ustavnega sodišča, po kateri je treba zakon v tem delu uskladiti z ustavo. Pri tem Vlada še opozarja, da je ključnega pomena, da je organ zavezan k odločanju na podlagi zakona. Gre za pomembno vprašanje, ki terja temeljito pravno ureditev, kar pa ni možno na način, kot ga predlaga skupina poslancev Državnega zbora. Glede na vse navedeno, Vlada Republike Slovenije ocenjuje, da je Predlog zakona o prenehanju veljavnosti zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo neutemeljen in predlaga, da ga Državni zbor ne sprejme. K navajanjem, ki smo jih slišali doslej, naj povem še to, da je Vlada čakala na odločitev Ustavnega sodišča in da bo postopek ratifikacije mednarodne konvencije stekel. Še to bi povedal, takšne komisije, kot smo jo doslej imeli po Zakonu o preprečevanju korupcije, v državah Evropske unije ni najti. Zato pozivam vse predlagatelje, naj nam navedejo organ, ki je podoben našemu, recimo, v državah Evropske unije z evroobmočja. Naj v današnji razpravi navedejo, katera od držav Evropske unije z evroobmočja ima takšen organ, kot smo ga imeli mi, ali pa naj navedejo vsaj tri države članice Evropske unije, ki bi imele takšno komisijo za preprečevanje korupcije, kot je bila pri nas po tem zakonu in je ta trenutek še vedno.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Dušan Kumer bo podal stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani minister s sodelavko, spoštovane kolegice in kolegi! Za začetek bom skušal vrniti vprašanje ministru, pa naj minister navede države Evropske unije, v katerih je parlamentarna komisija, tako kot je opredeljena v našem zakonu, ki se ukvarja z bojem proti korupciji. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo že pri sprejemanju zakona zelo jasno povedali, da je vsebina zakona kopija Zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, ki ga je Državni zbor sprejel pred več kot desetimi leti, in da njegovo sprejetje pomeni odločen korak nazaj pri urejanju te problematike, torej v boju proti korupciji in klientelizmu v Sloveniji. Gre za nerazumljiv korak nazaj, kljub ocenam in ugotovitvam v javnosti, ko o tem povprašate ljudi, ki se s tem srečujejo vsakodnevno, da je nepotizem in klientelizem vstopnica za posel, uspeh na razpisih in podobno. Torej, korupcija je še kako aktualen problem, ki še zdaleč ni odpravljen oziroma in zmanjšano njegovo družbeno zlo. Ravno nasprotno! Glede na dejstvo, da se je ekonomska in politična elita v Sloveniji v zadnjih dveh letih močno okrepila, je več kot evidentno, da je problem še aktualnejši. Nekdanjim elitam so se pridružili še novi elitneži, se pač vladni kadrovski mlini hitro vrtijo in prav zaradi tega so po mnenju slovenske javnosti nepotizem, klientelizem in korupcija še vedno zaskrbljujoč in pogost pojavi, čeprav nas vladna stran skuša s statističnimi podatki prepričati, da temu ni tako. Če bi sodili po teh podatkih in če bi sodili na podlagi dosedanjih izkušenj in učinkov policije in tožilstva, potem v Sloveniji tega pojava skoraj ni ali pa je sila neproblematičen. Ob tej priložnosti smo prav tako opozorili Vlado in predlagatelja zakona na konvencijo Združenih narodov, ki govori o tem, da bodo države, ki bodo ratificirale to konvencijo, ustanovile ustrezno neodvisno telo za te namene; se pravi, preprečevanje korupcije. Sprejet zakon, ki ga je zadržalo Ustavno sodišče, pa utemeljeno in evidentno s svojo vsebino in ustanovitvijo parlamentarne komisije v Državnem zboru dokazuje, da odstopamo od te konvencije. In ne samo! Odstopamo tudi od nekaterih konvencij Sveta Evrope, ki zadevajo preprečevanje korupcije. In ker se tako radi izgovarjamo na evropske direktive in smernice, ko nam je seveda to prav, bi bilo prav tudi v tem primeru. Namreč, dolžni smo oblikovati na podlagi konvencije o preprečevanju korupcije, strategijo in program, ki inkriminira aktivno in pasivno korupcijo javnih uslužbencev v Evropski uniji, njenih državah in njenih članicah. Gre za direktive in smernice, ki opredeljujejo, da morajo države Evropske unije imeti posebne protikorupcijske organe, samostojne in neodvisne, da se v vseh državnih organih sprejemajo programe aktivnosti proti korupciji in tako dalje. Kolegice in kolegi, spomnili se boste, da sem o tem spraševal tudi pred slabimi tremi meseci, kaj je na tem narejeno in odgovor je bil, da je še čas do meseca julija letošnjega leta. Torej, preko neke parlamentarne komisije ugotavljati, kakšno je premoženje funkcionarjev, je veliko, veliko premalo za boj proti klientelizmu in korupciji. In ne nazadnje še spomnimo, da je ta Vlada, da je ta vladna večina, ta vladna koalicija zmagala na prejšnjih volitvah tudi zaradi obljube po bolj učinkovitem zatiranju korupcije. Sedaj pa je bila njena prva poteza odpraviti preizkušeno evropsko normo, to je neodvisen nadzor nad premoženjem javnih in poslovodnih funkcij, ki so lahko potencialno žarišče klientelizma in korupcije. Še več, aktualna izvršna oblast celo asistira pri ponovnem uvajanju samonadzora, torej modelu, po katerem se ponovno uveljavlja ideja, da politična elita poskuša vzpostaviti sistem, ki bo nadzoroval samo njo. Zato je predlog, da bi parlamentarna komisija, ki jo sestavljajo poslanci, poslanke, opravljala te naloge v nasprotju z usmeritvijo po neodvisnem nadzoru. Podobno bi veljalo, če bi bila komisija ustanovljena znotraj izvršne veje oblasti. Torej, v Poslanski skupini Socialnih demokratov še vedno menimo, da je sedanja veljavna usmeritev primerljiva z rešitvami v državah Evropske unije. Glede na dosedanjo skoraj dveletno prakso pa bi bilo bolj smotrno in modro, da bi pripravili predloge sprememb in dopolnitev veljavnega zakona, če menimo, da njegove rešitve ne ustvarjajo pogojev, da bi bila praksa bolj učinkovita za zatiranje tega zla, torej klinetelizma in korupcije. V Poslanski skupini Socialnih demokratov tudi soglašamo, da morda sedanja komisija nima ustreznih pristojnosti, zato bi kazalo oceniti, ali jih povečamo in kje jih povečamo. Nismo pa naklonjeni ideji, ki imajo zakonsko opredeljene v nekaterih drugih državah, da bi namreč protikorupcijska komisija dobila tudi izvršilna, sodna in eventualno še tožilska in policijska pooblastila. To glede na delitev oblasti ne bi bilo smotrno, strinjamo pa se, da imajo policija, državni tožilci, sodstvo na področju boja proti korupciji izjemno izjemno pomembno vlogo. Vendar ta vloga ni nekompatibilna s komisijo za preprečevanje korupcije, ki jo imamo danes. Ti vlogi se ena drugo dopolnjujeta, ker je ena represivna in druga je preventivna. Zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo in še enkrat poudarjamo, da gre s tem zakonom za velik korak nazaj v boju zoper korupcijo v Sloveniji. Tukaj gre za eno večjih napak te vlade in vladne koalicije, ki ukinja komisijo kot samostojen organ, ki nadzoruje premoženjsko stanje vseh funkcionarjev, in se zavzema za strategijo samonadzora. Zato je prav paradoksalno, ko skušajo tisti, ki so velik del svoje retorike in politične energije v obdobju, ko so bili v opoziciji, uporabili za dnevno ponavljanje vrednostnih sodb v stilu "vsi so umazani, vsi so koruptivni in pokvarjeni, le mi nismo takšni", ukiniti ta neodvisni nadzor, za katerega so se v preteklosti tako krčevito zavzemali. Še celo več. Celo z WD40 so se v teh prostorih lotili boja proti korupciji nekje na Dolenjskem. In na ta račun so si pridobili veliko zaupanje ljudi. Z upanjem teh istih ljudi, da so to tisti pravi, ki bodo enkrat za vselej naredili konec tem grdobijam, ki se jim reče kraja, korupcija, klientelizem itd. Seveda se samo po sebi zastavlja vprašanje, zakaj je temu tako in en od odgovorov je nedvoumen: tudi zato, ker je nepotizem in klientelizem kot sredstvo koncentracije politične in oblastne moči najučinkovitejše sredstvo za ohranitev same oblasti. In ta na fenomen še zdaleč ni imuna tudi sedanja politična večina oziroma izvršna oblast. Ravno nasprotno, cele družine in sorodstveni podaljški obvladuje posamezna področja, tako gospodarstvo kot na ostalih področjih, ki pomenijo vpliv, denar in seveda, kar je najpomembnejše, status. In seveda v takšnem kontekstu je neka neodvisna komisija in samostojen organ tej politični in ekonomski eliti lahko le ovira. Torej, v Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da parlamentarna komisija, ki je tudi potrebna, ni ustrezna zamenjava za neodvisno in samostojno komisijo, ki jo imamo danes. In to iz dveh razlogov. Poslanci bi po tej logiki nadzirali sami sebe in drugič, parlamentarna komisija ni strokovni, ampak politični organ in v Poslanski skupini Socialnih demokratov vidimo njeno funkcijo v tem, da predvsem obravnava sistem in delovanje ustanov v boju proti korupciji, ne pa, da analizira, preverja premoženjsko stanje vseh drugih funkcionarjev in podobno. Skratka spremembe in dopolnitve veljavnega zakona - da, novi zakon, ki ukinja neodvisno komisijo, vrača se v letu 1992 - pa ne. Ni sprejemljivo, da bi poslanci brskali po podatkih o premoženjskem stanju ostalih javnih funkcionarjev in imeli celo možnost in priložnost, da bi te podatke zlorabili v politične ali kakšne druge namene. Vsak dan gledamo in spomnimo se, kaj gledamo po televiziji in kaj beremo po časopisih. Skratka, še enkrat, v Poslanski skupini Socialnih demokratov predlagamo, da Vlada opravi še en premislek in skuša preusmeriti sedanjo usmeritev, ki jo zagovarja pri tem zakonu.
Hvala lepa. Kolega Aleš Gulič bo podal stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Spoštovane kolegice, cenjeni kolegi, gospod predsedujoči, gospod minister. V Liberalni demokraciji Slovenije podpiramo Predlog zakona o prenehanju veljavnosti zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo in menimo, da predstavlja primerno podlago za nadaljnjo obravnavo. V Liberalni demokraciji se zavedamo, da je ureditev na področju boja proti korupcije z vidika demokratičnega sistema izjemnega pomena. Zato se bomo tudi v prihodnosti, ne samo zdaj, zavzemali za ureditev, ki bo sledila Konvenciji Združenih narodov proti korupciji, če je podpisana ali če ni. Če je bil danes izrečen datum, kdaj bo to podpisano, ali ne. Namreč, gre za to, da ta konvencija za preventivo na področju boja proti korupciji predvideva neodvisen organ, ki pa ga v Sloveniji v tem trenutku že imamo in dobro dela, odlično dela, vsak dan bolje. Jaz moram reči, da pred dvema letoma mu je bilo očitano, da ne dela dobro. Očitano mu je bilo, da že pet let ne dela dobro, pa je bil takrat šele tri mesece - mislim, takšno sprenevedanje in takšne laži ste trosili tukaj. In v tem smislu se seveda popolnoma strinjamo s predlagatelji, da se na podlagi sprejema tega zakona ponovno uveljavi zakon iz leta 2003, se pravi Zakon o preprečevanju korupcije, na osnovi katerega je Komisija za preprečevanje korupcije bila ustanovljena in na osnovi katerega dela. Namreč, gre za preventivno delovanje, za kaznovalno delovanje pa seveda imamo vse druge organe. Jaz upam, da delajo dobro in da delajo tako, kot je treba. V tem smislu potem podpiramo in se popolnoma strinjamo in sprejemamo ugotovitev Ustavnega sodišča Republike Slovenije, ki je v obrazložitvi sklepa o zadržanju izvrševanja zakona zapisalo, da bi bil začetek izvajanja zakona o nezdružljivosti lahko pomenil večjo škodo kot nadaljnja veljava zakona o preventivi, ker je nadzor nad konfliktov interesov zagotovljen. To je zapisano v ugotoviti Ustavnega sodišča. In če obstajajo pomanjkljivosti v veljavni ureditvi s tega področja, je bolje spremeniti oziroma nadgraditi veljavni Zakon o preprečevanju korupcije kot pa rušiti obstoječi sistem in graditi novega na ta način kot hoče to početi Vlada. Sistem, kot se želi uveljaviti z Zakonom o nezdružljivosti opravljanja javnih funkcij, je bolj nepregleden in verjetno bi bilo tudi manj učinkovit od sistema, ki ga je uveljavil Zakon o preprečevanju korupcije. V Liberalni demokraciji poudarjamo, da ni sprejemljivo, da se k uskladitvi z odločbo Ustavnega sodišča pristopi zgolj formalno preko drugačne sestave komisije, ker je tudi eden od razlogov za to, da se je tako hitelo z Zakonom o nezdružljivosti javnih funkcij. In v tem spet soglašamo s predlagatelji, da s predlaganim zakonom za izhodišče z ustavo skladne ureditve v Državnem zboru sprejemamo zakon o preprečevanju korupcije, katerega uporabo je do uskladitve s svojo odločbo predvidelo tudi Ustavno sodišče. Če se bo pa v razpravi pokazalo, da potrebujemo na tem področju drugačno ureditev, soglašamo s predlagatelji, da naj Vlada pripravi nov, ustreznejši zakon, do takrat pa naj to področje ureja veljavni Zakon o preprečevanju korupcije. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Kolega Jožef Horvat bo podal stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavko, spoštovane poslanke in poslanci! Državni zbor je Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo sprejel februarja lani. Z njegovim sprejemom je prenehal veljati Zakon o preprečevanju korupcije in vsi podzakonski predpisi, ki so bili sprejeti na njegovi podlagi. Ustavno sodišče je najprej 13. aprila lani izvajanje zakona zadržalo, aprila letos pa odločilo, da je Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo neskladen z ustavo. Predlagatelji zakona, ki je danes pred nami, želijo doseči, da bo področje korupcije še vedno urejeval Zakon o preprečevanju korupcije. Če primerjamo zadržani zakon in Zakon o preprečevanju korupcije, lahko ugotovimo, da je Zakon o preprečevanju korupcije bolj preventivne narave, ne vsebuje pa ukrepov za odkrivanje korupcije in učinkovito vodenje postopkov, kar pa je primarnega pomena za učinkovit boj proti koruptivnim dejanjem. Kot smo v Novi Sloveniji prepričani, je bistveno, da v naši državi zagotovimo neodvisen in avtonomen organ za preprečevanje korupcije. Zavzemamo se za racionalne in učinkovite rešitve. Mediji nas poučujejo oziroma obveščajo, in tudi v Državnem zboru se o tem govori, da je korupcije v Sloveniji vsak dan več. Torej, tako imenovana Kosova komisija ni dovolj učinkovita. Torej je nujno, da Državni zbor z nadgradnjo Zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo odpravi ta evropski unicum, ustanovi neodvisen in avtonomen organ in končno tudi stopi na prste akterjem korupcije v Sloveniji. Vlada ima še nekaj manj kot pol leta časa, da pripravi zakon, ki bo skladen z odločbo Ustavnega sodišča. Vlada je tudi osrednja izvajalka protikorupcijske strategije, zato je boj proti korupciji in ozveščanje na tem področju predvsem njena naloga. V Novi Sloveniji predlaganega zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Kolega Marjan Drofenik bo podal stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Spoštovani! Predlog zakona o prenehanju veljavnosti zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo je v proceduro Državnega zbora vložila skupina opozicijskih poslancev. Gre torej za prenehanje veljavnosti zakona, s katerim je bila posredno s prenehanjem veljavnosti Zakona o preprečevanju korupcije ukinjena Komisija za preprečevanje korupcije. Namen te komisije je bil zagotavljati preventivo v boju proti korupciji. Kot so zapisali predlagatelji obravnavanega zakona, naj bi bil cilj Vlade s pripravo zakona, katerega prenehanje veljavnosti se predlaga, predvsem ukiniti omenjeno komisijo. Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo je obravnavalo tudi Ustavno sodišče, ki je najprej zadržalo njegovo izvajanje, kasneje pa tudi odločilo, da so posamezne njegove rešitve neustavne, in naročilo, da se jih v 6-mesečnem roku odpravi. Namen oziroma cilj predlaganega zakona pa je dejanska ponovna uveljavitev prejšnjega zakona, torej Zakona o preprečevanju korupcije. Zanimivo je razmišljanje predlagatelja o zgolj formalni uskladitvi z odločbo Ustavnega sodišča. Uskladitev je seveda potrebna, to je absolutno nesporno. Zakoni morajo biti v skladu z Ustavo Republike Slovenije in po našem mnenju je to tudi cilj odločitve Ustavnega sodišča. Koliko je takšna uskladitev formalna oziroma vsebinska ali ne, pa je po našem mnenju predvsem stvar politične diskusije. Ključno je, ali zakon je ali ni v skladu z ustavo. Seveda razumemo željo opozicije po ohranitvi Zakona o preprečevanju korupcije, saj je takšen interes izkazovala že ob sprejemanju Zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, v času odločanja Ustavnega sodišča in ga seveda izkazuje tudi z danes obravnavanim predlogom zakona. V Poslanski skupini Ljudske stranke smo podprli sprejetje zakona o nezdružljivosti. Do danes se po našem mnenju okoliščine niso bistveno spremenile na način, da bi danes odločali drugače. Zato tudi predlaganega zakona ne bomo podprli. Zakon o nezdružljivosti razumemo nekoliko širše kot zakon o preprečevanju korupcije in se nam s tega vidika zdi tudi ustreznejši. Vključuje tako preventivo kot tudi daje jasne podlage za odkrivanje obstoječe korupcije. Tako zelo jasno ureja nezdružljivost, prepovedi in omejitve pri sprejemanju daril, prepovedi poslovanja in prijavo premoženjskega stanja funkcionarjev. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se strinjamo z mnenjem Vlade, ki ga je dala k predlaganemu zakonu. Naj posebej poudarimo, da pričakujemo čimprejšnjo pripravo novele zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, ki bo odpravila ugotovljena neskladja z ustavo. Na podlagi vsega navedenega predlaganega zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Dr. Matej Lahovnik bo podal stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Gospod predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! V poslanski skupini zares pričakujemo, da bo Državni zbor z odločbo Ustavnega sodišča v določenem roku šestih mesecev odpravil očitane neustavnosti Zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo. Ob tem pa seveda izražamo tudi velike pomisleke ob Predlogu zakona o prenehanju veljavnosti zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, ki so ga vložili v Poslanski skupini Socialnih demokratov. Ocenjujemo namreč, da gre za prenagljeno rešitev poslanske skupine, saj bi sprejetje tega zakona, kot je pač predlagan, povzročilo veliko pravno praznino. To namreč pomeni, da z dnem uveljavitve tega zakona v Sloveniji ne bi bilo nobenega veljavnega predpisa, ki bi urejal področje nezdružljivosti opravljanja javnih funkcij s pridobitno dejavnostjo. To zagotovo ne bi bilo dobro, bi bilo škodljivo, zato mi tega zakona ne bomo podprli. Želimo pa izrecno poudariti, da Slovenija potrebuje neodvisno in avtonomno komisijo za preprečevanje korupcije. Iz odločbe Ustavnega sodišča nedvoumno in jasno izhaja, da organi ne morejo nadzirati sami sebe oziroma da so vendarle potrebne neke institucije, ki neodvisno in avtonomno opravljajo nadzor nad javnimi funkcionarji. Zato v Poslanski skupini Zares razmišljamo, da bomo sami vložili zakon, bodisi sami ali z drugimi poslanskimi skupinami, ki jih ta problematika zanima, s katerim bi dejansko uredili avtonomen in neodvisen nadzor nad delom javnih funkcionarjev, nad tem, kaj se dogaja na tem področju. Namreč, treba je zagotoviti pregleden nadzor, menimo pa, da bi podpora današnjemu zakonu, ki ga imamo v proceduri, pomenila samo to, da se dejansko ta komisija takoj ukine in nastane popolna pravna praznina. To pa bi bilo zelo slabo za trenutno stanje, kot je v Sloveniji. Mi ocenjujemo, da gre za prenagljeno potezo in pričakujemo, da bomo v zelo bližnji prihodnosti vendar bili sposobni stopiti skupaj in vložiti zakon, ki bo na primeren način uredil to področje. Hvala.
Hvala tudi vam. Mag. Franc Žnidaršič bo predstavil stališče Poslanske skupine DeSUS. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani gospod minister s sodelavko, kolegice in kolegi. Poslanci DeSUS-a smo trdno prepričani, da je urejanje področja preprečevanja korupcije izjemnega pomena in predstavlja enega izmed temeljev pravne države. Predlagani zakon, ki ga sedaj obravnavamo, se navezuje na področje preprečevanja korupcije posredno, tako da predlaga ukinitev zakona o nezdružljivosti iz leta 2005, ki ni bil nič drugega kot nadgradnja leta 2003 razveljavljenega zakona, sprejetega 1992 o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo. Leta 2003 pa je bil omenjeni zakon razveljavljen s sprejemom zakona o preprečevanju korupcije, ki je na novo uredil obravnavano področje in predvidel tudi ustanovitev nove, neodvisne in samostojne komisije za preprečevanje korupcije, katere naloge so bile v zakonu podrobno določene, vendar seveda v preventivnem smislu, brez elementov sankcioniranja ugotovljenih primerov. Za nadzor te komisije pa je bila dodatno predvidena še enak komisija, in sicer komisija Državnega zbora. Marca letos pa je Ustavno sodišče izdalo odločbo, na podlagi katere je bil osnovan predlagani zakon, ki ga imamo danes na mizi in ga obravnavamo. Ustavno sodišče je namreč odločilo, da so nekatere določbe zakona, sprejetega leta 2005, neustavne in ukazalo, da se jih odpravi v predpisanem roku. Mi seveda razumemo, da je večji del zakona, ki je bil sprejet leta 2005, sicer ostal v veljavi po odločbi Ustavnega sodišča, vendar je tisti del, ki pa je neskladen z ustavo, za nas dovolj, da mislimo, da je najbolje, da se zakon razveljavi v celoti in na ta način ohranja protikorupcijsko komisijo, kakršna je in ki uživa v evropskem prostoru in sicer v svetu velik ugled in pomeni velik korak naprej pri preventivi korupcijske prakse v naši državi. Mislimo, da je tudi v bodoče potrebno, da ima država neodvisen organ, neodvisno komisijo, ki se naj s tem ubada, verjamemo pa, da je mogoče s popravkom oziroma nadgradnjo protikorupcijskega zakona urediti tudi vprašanje pooblastil in možnosti protikorupcijske komisije, da ukrepa. V državi namreč imamo tudi nekatere druge institute, ki ugotavljajo nepravilnosti, ki so enako brez možnosti za sankcioniranje, na primer Računsko sodišče je ugotovilo številne nepravilnosti pri porabi javnega denarja, samo pa ne more ukrepati, kar pa ne pomeni, da ne smejo ukrepati tiste inštitucije, ki imajo pravico, dolžnost in možnost, da ukrepajo, kadar gre za nezakonito, protikorupcijsko in kriminalno obnašanje na področju porabe javnega denarja in tudi denarja oziroma sredstev na sploh. Tako mislimo, da ko smo v koalicijski pogodbi napisali, da ne bomo podpirali institutov na področju boja proti korupciji, ki nimajo ustreznih pooblastil, to lahko razumemo tudi tako, da bomo ta pooblastila ustrezni komisiji dali na eni strani, na drugi strani pa, da bomo pokazali na tiste inštitucije, ki pa imajo pooblastila, pa jih ne uporabljajo ali pa jih slabo uporabljajo in lahko bi jih; imamo kriminalistično policijo, imamo tožilstvo, imamo sodni sistem in mislim, da so vsi ti poklicani, da se borijo proti korupciji, kjerkoli je ta odkrita in kjerkoli se pojavi. Tako mi mislimo, da je ta hip potrebno zakon, ki ima ustavnopravne zadržke in ugotovljena neskladja, razveljaviti in z novim zakonom proti korupciji dograditi veljavni zakon iz leta 2003. V tem smislu bomo predlagani zakon o ukinitvi leta 2005 sprejetega zakona v naši poslanski skupini podprli, podprli pa bomo tudi vse predloge za povečanje pooblastil komisiji, ki jih sedaj nima in katere edini in pravzaprav glavni utemeljen očitek je v tem in v ničemer drugem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Dimitrij Kovačič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice, kolegi, gospod minister, sodelavka! Skupina poslancev s prvo podpisanim poslancem Miranom Potrčem je vložila zakon, s katerim naj bi prenehal veljati Zakon o nezdružljivosti opravljanja javnih funkcij s pridobitno dejavnostjo. Iz tega dejanja je razvidno, da predlagatelje obravnavanega zakona niso zadovoljni z odločitvijo Ustavnega sodišča, od katerega so pričakovali, da bo zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije v celoti razglašen za neustavnega. Očitno je zanje sprejemljiva le takšna odločitev Ustavnega sodišča, s katero bi bil zakon razglašen kot celota, torej celotni zakon za protiustavnega. To pa se ni zgodilo. Po mnenju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke gre v tem primeru za politični manifest, saj si nekateri politični akterji na vsak način prizadevajo za ohranitev tako imenovane Kosove komisije in samega predsednika te komisije, gospoda Draga Kosa. Tukaj bi rad še enkrat posebej izpostavil, da Ustavno sodišče ni odločalo v skladu s pričakovanji predlagateljev in torej ni ugotovilo neustavnosti dosedanjega zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo in tudi ne neustavnosti parlamentarne komisije, ki bi prevzela med drugim tudi dosedanje naloge tako imenovane Kosove komisije. Ustavno sodišče je ugotovilo, da je le en del pristojnosti parlamentarne komisije ustavno neustrezen, in to tisti del, ki se nanaša na nadzor tako imenovanih samostojnih organov oblasti, kot so na primer predsednik Republike, varuh človekovih pravic, Računsko sodišče, Ustavno sodišče, poleg tega pa tudi funkcionarji lokalnih skupnosti. V tem delu je Ustavno sodišče presodilo, da je potrebno to določilo v šestih mesecih popraviti oziroma dopolniti tako, da bo tako popravljeno oziroma dopolnjeno popolnoma usklajeno z ustavo. Torej sedanja komisija Državnega zbora, ki je sestavljena le iz poslancev Državnega zbora, lahko popolnoma nesporno nadzira poslance in funkcionarje v Državnem zboru, poleg tega pa tudi funkcionarje, ki so kljub svoji samostojnosti odgovorni Državnemu zboru. Zato Ustavno sodišče nima nikakršnih pomislekov, da bi Komisija Državnega zbora nadzirala funkcionarje Vlade oziroma ministrstev. Zakonodajalec, torej Državni zbor, pa ima sedaj šestmesečni rok - sedaj je ta rok že krajši - glede na to, da je od odločbe Ustavnega sodišča tudi minilo že nekaj časa, da odpravi tista prej omenjena neskladja, kar ne bo posebna težava, saj je možnih rešitev več, ki so že bile tudi javno nakazane. Glede na dejstva, o katerih sem govoril, poslanci Slovenske demokratske stranke menimo, da zagovornikom tako imenovane Kosove komisije teče voda v grlo, saj se po odpravi neskladnosti, o katerih sem govoril ne bo več uporabljal zakon o preprečevanju korupcije, s tem pa bo prenehala delovati tudi že večkrat omenjena Kosova komisija. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ugotavljamo, da želijo predlagatelji s prvopodpisanim poslancem Miranom Potrčem le zaobiti odločbo Ustavnega sodišča, ki je ne želijo izvršiti oziroma izpolniti, pač pa namesto tega, kar Ustavno sodišče Državnemu zboru nalaga narediti nekaj drugega - torej, ne slediti zahtevi in napotilu Ustavnega sodišča, pač pa sprejeti nov zakon, s katerim zahteve in napotila Ustavnega sodišča ne bi izpolnili. To pa je nesprejemljivo in zato v poslanski skupini tega vsiljenega in nekonsistentnega zakona, ki celo nasprotuje volji Ustavnega sodišča, tudi ne moremo podpreti. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprav poslank in poslancev. Besedo ima gospod Sok. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Kolegice poslanke in poslanci, spoštovani minister! Odkar sem sam v Državnem zboru, se ne spomnim, da bi kdaj imeli predlog takšnega zakona, kot ga imamo danes pred seboj, to pa je, da enostavno z dvema členoma ukinemo nek zakon, na katerega je Ustavno sodišče dalo svoje pripombe in nam tudi naložilo, da moramo v naslednjem pol leta ta zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo v skladu z ugotovitvami Ustavnega sodišča popraviti. Tudi sam razmišljam v tej smeri, da je skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Potrčem hotela - ne vem pred kom, očitno pred slovensko javnostjo - opozoriti še enkrat, da je v tej državi, kar se tiče nadzora, ne vem kaj vse narobe, če bo neka druga komisija opravljala to nadzorno funkcijo in s tem nekako tudi uresničiti tisto, za kar so se vseskozi zavzemali. Zdi se mi, da je ta poteza danes, da se kar ukine nek zakon, ki ga je Državni zbor sprejel, nekaj podobnega kot takrat leta 2000, ko so prav tako poslanci na predlog gospoda Potrča spremenili ustavo in zaobšli voljo ljudi, izraženo na referendumu. Torej, iz tistega akta takrat je šla zadeva tako daleč, da je nastala neka nova politična stranka, katere član sem tudi sam. Tako da ima gospod Potrč, s takšnimi predlogi in podobnimi ima izkušnje, nikakor pa ne mislite, da mislimo, da je tak predlog resen. In se mi zdi bolj, gospod Potrč, da gre za neko obliko "hecanja". Torej, Ustavno sodišče je ugotovilo, da komisija za nadzor ne more biti le sestavljena iz poslancev Državnega zbora. Jaz to razumem, da bo ta predlog v naslednji fazi dopolnjen tako, da bo v tej komisiji pač širša zastopanost. Verjetno bo šla rešitev v tej smeri - ali pa, da se bo število tistih, ki jih ta komisija nadzira ali pa, če hočete, organi, ki so neodvisni po položaju, pač iz tega nadzora na nek način izvzelo in bomo potem seveda tudi uresničili to, kar nam je Ustavno sodišče naložilo. Vseh drugih ugotovitev Ustavnega sodišča pa seveda ne bo težko izpolniti, kajti že pri samem predlogu zakona smo imeli poslanci tudi v vladni koaliciji različne poglede na to do kakšne stopnje nadzora osebnih podatkov naj pravzaprav ta komisija ima pooblastila. In že takrat smo nekateri razmišljali, da v nekatere podatke, predvsem tiste, ki so nastale v zvezi z nekim opravljanjem funkcije, še preden je nekdo začel opravljati to funkcijo, dejansko ni potrebno in tudi nima pravice nihče nadzirati. Zaključujem; da bo pravzaprav o teh zadevah zelo hitro lahko odločeno, tako kot nam je Ustavno sodišče naložilo, in nobenega razloga ni, da danes na tej stopnji ta zakon, ki smo ga sprejeli, dejansko tudi ukinjamo. Seveda sam ne mislim glasovati in ukinjati nekaj, za kar sem leta 2005 v Državnem zboru tudi že enkrat glasoval. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani. Torej zgodba o tej komisiji je zgodba o tem, kako se ne upa pokazati na tiste ali na tistega, ki so dolžni opravljati to delo, to se pravi, ugotavljati koruptivna dejanja in tudi ustrezne sankcije - za organe, ki ta pooblastila imajo, da lahko izvedejo tudi sankcije. Seveda, zaradi tega jaz tega predloga, ki je sedaj pred nami, ne bom podprl. Ostajam pri istem razmišljanju kot pri oblikovanju te komisije pred ne vem koliko leti že. Res je, to priznam, da sem takrat to komisijo tudi podprl, ta zakon sem podprl, vendar zgolj zaradi tega, da mi ne bi kdo očital, da zaradi tega, ker bomo sprejeli takšno komisijo, ki bo brezzobi tiger, da bi mi kdo očital, da seveda sem "proti korupciji". Danes, po toliko letih, pa je že minilo toliko časa, da lahko potegnemo črto in opravimo določeno inventuro. Pa vas vprašam, kakšni rezultati pa so bili od tega, razen neke polemike po časopisih - pa ne bom zdaj zahajal v vsebino tiste polemike, ali je bila upravična ali neupravičena, to konec koncev ni pomembno zato, kar želim povedati. Želel bi povedati to, da po tolikem času ni bilo nekega efekta in dejstvo je, da za te velike koruptivne zadeve je bil edino Grubelič, mislim, da pravnomočno obsojen in nihče drug, plus vseh komisij, ki so bile, pa vsi organi, ki so za to pristojni, pa tega niso naredili. In v tem je ravno poanta in argumenti predlagateljev, ki jih danes poslušam, besede, ki jih poslušam, me spominjajo nekoliko na tisto začetno razpravo o Sovi, besede so zelo podobne, da ne rečem še kaj drugega. Moti me, ker govorite o nesprejemljivosti predsednika te komisije za koalicijo. Popoln nesmisel. Sam s predsednikom nimam nobenih težav, celo več, povedal vam bom drugo zadevo. Osebno predsednika dobro poznam z nekega drugega področja, kjer je on zelo aktiven, namreč s področja nogometnega sodstva, on je namreč nogometni sodnik, za katerega pa lahko rečem in tudi njemu sem osebno povedal, da je odličen sodnik. Sam se namreč ukvarjam tudi neprofesionalno v prostem času s tem področjem, sem delal v enem od nogometnih klubov in tudi našemu klubu je že nekajkrat sodil - eden redkih je, za katerega lahko rečem, da je sodil brez napak ali pa vsaj približno lahko rečem. In zakaj vam to govorim? Zakaj je človek tam uspešen - ali je bil, ker v zadnjem času se zelo malo tam pojavlja. Zato, ker je imel tam vsa pooblastila, vsa pooblastila je imel! Ne pa tako kot pri tej komisiji! Na nogometnem igrišču ni samo tekal po igrišču in kazal nekomu drugemu: "Poslušaj, ta pa je naredil prekršek, tu pa je žoga ušla v out," ampak je odločal, če je kdo naredil prekršek ali je žoga šla v out ali če se je karkoli zgodilo. In to je velika razlika, ali imaš izvršilno moč ali pa je nimaš, v tem je tudi razlika. Pa vas vprašam, gospodje in gospe, ali si lahko predstavljate, če bi na nogometnem igrišču nekdo samo tekal pa kazal: "Poslušaj, tu se je to zgodilo, tam se je to zgodilo. Daj zapiskaj! Daj, preglej to, če je to bilo tako v redu." Nikamor ne bi prišli! Ampak, tu pri korupciji pa bi to bilo možno, tu še niti piščalke ne bi imel in je tudi nima - ampak ta zakon ste pripravili vi, pa vam nič ne očitam zato, ker enostavno mu niste mogli dati izvršilne moči, ker je nikjer drugje v svetu tudi takšna komisija nima, če sploh kje obstaja takšna. Je nima, ker jo tudi ne more imeti, zato ker imamo za to organe, ki imajo piščalko, če se izrazim slikovito, in ti organi so policija, tožilci, sodstvo in ti morajo opraviti svoje delo. Ampak pri nas smo seveda inovativni, mi pa bi iznašli nekoga drugega, na katerega bi potem zvračali krivdo: "Ja, zato ker ta ni tega naredil, je pač zadeva takšna, kot je." Ampak če bomo to komisijo imeli, takšno brez zob, brez piščalke, arbitra, potem pa smo se mi spravili na korupcijo in bomo zelo uspešni. In če je kdo proti taki komisije, potem rečete: "Ja, vi ste pa proti korupciji," in ne vem kaj še vse. Ne gospodje, ni tako, ni tako! Bodimo realni in povejmo, kdo ni naredil tega, kar bi moral - sodna oblast in še tisti, ki so v tej celotni veji, ki pomagajo zraven. Niso naredili! Ampak mi si ne upamo priznati, da tam nekaj škriplje. Prej sem že omenil, da razen Grubeliča nihče ni bil kaznovan od teh velikih rib. In sedaj naj to opravi ta komisija! Predsednik pri tem ni navsezadnje nič kriv, nič ni kriv. To so dejstva! Zato, ker nima moči, moč, pa imajo nekateri drugi in tisti niso opravili svojega dela. In zdaj ne vem, zakaj bi zvračali krivdo na nekoga, ki nima neke moči, da nekaj naredi in da potem pri nas stvari šepajo. Ne gre. Natočimo si čistega vina in povejmo, kaj pri nas ne dela in zakaj pri nas je korupcija takšna, kot je, in zakaj sankcije niso bolj učinkovite in niso več ali niso normalne sankcije, zato ker nekdo nekaj ne dela - ampak to ni ta komisija in tudi ta gospod, ki je predsednik, ni tisti, ki bi bil kriv. Oprostite, zato govoriti o škodi, če ukinjamo to komisijo brez pooblastil, je do neke mere zavajanje. To je čisti "blef" ali, če hočete, pesek v oči, jaz bi rekel kar Sahara v očeh. Zato seveda sam tega predloga ne bom podprl, prav pa je da se pogovarjamo, ampak pokažimo na tisto mesto, ki je pravo - to so pa organi, ki imajo vsa pooblastila, da to opravijo, ampak očitno nekdo tega dela od teh organov ne opravlja. Jaz pa se ne bom spuščal, kdo je zdaj - ali na prvi stopnji, ali na drugi, ali na tretji, ali na kateri stopnji je zdaj tista največja krivda. Dejstvo je, da nam ti organi ne delajo, in zato se ne sprenevedati, da pa je zdaj največja katastrofa, če bomo spoštovali odločbo Ustavnega sodišča, ki je ocenilo tako, kot je ocenilo, efekta pa žal ni, ampak za to ni kriv predsednik. To še enkrat povem. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Rezman.
Hvala lepa. Skoraj 6 ur zagotovo ni potrebno razpravljati o tem, kakor je najavljeno, pa ne zato, ker bi bila ta razprava po vsebini nepomembna, ampak ker najbrž - tako kot doslej nismo nobenega novega argumenta še slišali - tudi v bodoče tega ni pričakovati. Jaz se pravzaprav oglašam bolj zavoljo tega, da podprem tisto, kar je gospod Žnidaršič že v imenu Poslanske skupine DeSUS povedal, da povem, da bom tudi jaz podprl predlagani zakon in da vsaj malo protestiram; čeprav zakon podpiram - uvodne misli, ki so zapisane k predlogu zakona. Tam namreč piše, da je koalicija menda pomagala spisati ta zakon Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke. In najmanj kar je, moram en del koalicije izvzeti iz te hude obtožbe - Poslanska skupina DeSUS pri tem ni imela ničesar. Vsaj po mojem spominu je tekla takrat naša razprava v tem smislu, da smo nasprotovali takrat predlaganemu zakonu: prvič, vsebinsko, torej zaradi zmanjševanja neodvisnosti, in drugič zaradi postopka. In če se prav spomnim, je takrat tudi nastala skovanka, ki govori o koalicijski rezervi, o neki poslanski skupini iz opozicije, ki zelo pogosto vskoči na pomoč Vladi takrat, kadar odpove poslušnost Poslanska skupina DeSUS. Torej, to, mislim, je bilo že potrebno reči, da ne bi res kdo nas bremenil za to, da smo ta zakon pomagali pisati - na tistega prejšnjega namreč mislim. Torej, mi bomo, in jaz sam tudi, glasovali za ta zakon. Pa ne zato, ker bi menili, da bo potem nastalo brezpravje, kakor je nekdo danes že omenjal, ampak zato, ker menimo, da je prejšnja ureditev bila ustrezna, vsaj ustreznejša kot ta, ki je sedaj predvidena in na katere je tudi imelo pomisleke Ustavno sodišče.
Hvala. Besedo ima gospod Hvauc.
Hvala lepa za besedo. Vidim, da gre razprava zelo hitro naprej. Jaz bi okoli tega rad povedal najprej to, da Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo je bil sprejet v tem parlamentu po demokratičnem postopku. Sprejeli smo ga poslanci, ki smo bili izvoljeni na demokratičnih volitvah, in mislim, da tudi v skladu z zakonodajo in z veljavno ustavo. Tako mu s tega vidika ni mogoče kaj očitati. Je pa res, da je Ustavno sodišče nekatere dele tega zakona spoznalo za neskladne z ustavo in zaradi tega naložilo Vladi in temu parlamentu, da v obdobju šestih mesecev to neskladje odpravi. Ustavno sodišče ni ugotovilo, da je celoten zakon neskladen, da se v celoti razveljavi, ampak samo nekateri posamezni deli. Drugo, kar bi rad povedal, je to, da smo že leta 2005, ko smo sprejemali ta zakon, ki bi ga nekateri želeli v celoti razveljaviti, ugotavljali, da je ureditev, ki smo jo do takrat imeli, praktično edinstvena v naši okolici, da so se kazali znaki neučinkovitosti delovanja komisije, ki naj bi opravljala to funkcijo preprečevanja korupcije - nekateri so omenjali takrat tudi tega brezzobega tigra. Da komisija kot taka postavlja marsikatere nelogične, nepotrebne zahteve do tistih, ki naj bi jih nadzirala, in da ne nazadnje tudi prinaša delovanje take komisije, vsaj po mojem prepričanju, ne tako majhne finančne obveznosti za državni proračun. Sicer sem prej v uvodnih predstavitvah slišal, da nekateri razmišljajo, da so te finančne posledice so zanemarljive. Sam mislim, da kak milijonček ali pa dva milijončka evrov za Slovenijo mogoče res ni tako majhna vsota. Glavni očitek, ki leti na ureditev v tem zakonu, ki ga želijo razveljaviti, je to, da ta komisija Državnega zbora ni neodvisna. Če govori o tem, da ni neodvisna, potem bi logično bilo, da je odvisna. Potem se pa postavlja vprašanje, od koga je odvisna. Od koga? Zakon jasno določa, da je predsednik iz vrst opozicije. Zakon določa tudi, da ima opozicija poleg predsedniškega mesta še tri člane, torej skupaj štiri od sedmih. Se pravi, opozicija ima v tej komisiji Državnega zbora večino. In če nekdo trdi, da potem ta komisija ni neodvisna, ampak je odvisna, potem je lahko odvisna samo od opozicije. In opozicija si bi verjetno to lahko samo želela, da ima v tako pomembni komisiji, ki ima pristojnosti, da nadzira korupcijo, da preprečuje klientelizem, večino. Jaz tukaj pa res ne vidim čisto nič spornega. Zaradi tega se mi zdi, da tak predlog, ki ga imamo danes na mizi, ne sledi nekemu cilju, da bi preprečevali korupcijo, da bi zmanjševali korupcijo v Sloveniji, ampak mogoče zasleduje kakšne druge cilje. Ponuja se mi en, ki izhaja iz razprave, da je edini cilj ohranitev te obstoječe komisije ali pa še mogoče njenega predsednika. Če pa ne gre za to, pa bi mogoče spomnil na izjavo aktualnega predsednika te protikorupcijske komisije, ki je na enem odboru, ko smo obravnavali ta zakon, izjavil, da verjetno gre za to, "kateremu bolj daleč nese". Če pa so razlogi za to, da ohranjamo tako stanje, takšni, potem pa tega zakona, ki ga imamo danes tukaj, absolutno ne morem podpreti. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Potrč. Kot razpravljavec ste na seznamu. Ja. V redu. Potem gospa Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Saj se človek v resnici vprašuje, ali ima smisel razpravljati, potem ko ugotavljamo, da se v tem Državnem zboru, vsaj v tem sklicu, nekaterih stvari ne da povedati dovolj jasno, da bi razumeli in sprejeli tisto, kar hočemo povedati predlagatelji tega zakona. Ker sem v prejšnjem sklicu spremljala sprejem Zakona o preprečevanju korupcije, lahko rečem, da je bil tedaj zakon pripravljen tudi v sodelovanju s tedanjo opozicijo. Kogar zanima, kako se je tedanja opozicija odločala pri glasovanju, si gre lahko pogledat izpisek glasovanja, in bo videti kakšne so bile takratne razprave. Tudi tedaj, zanimivo, je bilo dosti govora o naslovu zakona, in to naj bi bil eden temeljnih grehov zakona, da namreč ne kaže govoriti o preprečevanju korupcije. No, ampak, ker sem danes to zgodbo znova podoživela ob očitku pravosodnega ministra, se mi zdi pa vseeno le potrebno povedati, da tudi zakon o nezdružljivosti ne govori o ukrepih in preganjanju korupcije, govori o čisto nečem drugem, o nezdružljivosti funkcij, ne govori ničesar, niti v naslovu nima besede "korupcija". Zato je to argument, ki je iz trte zvit, podobno kot še marsikateri, ki mu je bilo mogoče prisluhniti v razpravi. Seveda se oglašam zato, da bi izrekla svojo podporo predlogu zakona, ki ima resda samo dva člena, ampak druge poti kot te, kako naj se prepreči nek zakon, ki ima zelo ponesrečeno zgodbo o nastanku, pač ne poznam. Ni skrito javnosti, ne samo enkrat je bilo povedano, da je nastanek zakona, ki naj bi bil celo rezultat opozicijskega pogleda na korupcijo in prihaja iz stranke, ki je po moje opozicija po potrebi, imel specifične naloge in specifičen domet. Kako se je potem ta zakon spreminjal, tudi vemo, ampak ni mogoče zanikati dejstva, da Slovenija ni ratificirala konvencije o preprečevanju korupcije in da je po odločbi Ustavnega sodišča razveljavljen ravno tisti del, ki mu je opozicija najbolj oporekala, ker je menila, da je dosedanja ureditev spopadanja s korupcijo, tako kot je bilo to določeno z zakonom o preprečevanju korupcije, ki vendarle samostojnost organu zagotavlja, bila urejena čisto dovolj: če pa je bil domet tega organa premajhen ali če ni bil krog tistih, na katere se je nanašal zakon, neustrezno določen, to običajno delamo s spremembami zakona in takšne spremembe, ki so parcialne - to, kar bi se reklo v ljudskem jeziku, "kar po žnurci" sprejemamo v Državnem zboru. No, tu je bilo pa treba vpeljati nek drug postopek, da je bil scenarij popolnoma transparenten - pa nalašč uporabljam besedo transparentnost, ker je tej koaliciji tako ljuba, tudi v zvezi z zadevami, ki transparentne po naravi svoje stvari ne morejo biti ali ne smejo biti, če so zvezane s tajnostjo; da govorimo o Sovi, je seveda razumljivo - tako da ne vidim razloga, zakaj zlivati toliko srda na predlog zakona, ki je samo posledica nečesa popolnoma nesprejemljivega, kar se je v tem državnem zboru zaradi razmerja moči seveda lahko zgodilo. Nima pa z logiko stvari, nima pa z resničnimi željami opraviti s korupcijo ničesar skupnega. Jaz ne nameravam širiti svoje razprave na zelo pogosto omenjano polje sodstva in državnega tožilstva, policije in njihovih pristojnosti. Govora je to pot ne nazadnje samo o tistih postopkih, ki niso povezani s sodnim preganjanjem, in mora za njihovo učinkovito preganjanje in tudi dokazovanje skrbeti pač sodna veja oblasti in drugi represivni organi. Jaz pač ne poznam možnosti za to, da bi bodisi preiskovalne komisije Državnega zbora ali pa taka komisija, kakršna je zdaj po zakonu o nezdružljivosti vpeljana v Državnem zboru, lahko nadomeščale tisto, kar morajo delati sodniki, tožilci in policija. Žalostno je, da se koalicija - pa se opravičujem poslanskim kolegom iz Demokratične stranke upokojencev, ki se pač niso tem pogledom pridružili - ne more spopasti s korupcijo na ustrezen način, ampak išče obvodnice in opravičila za tisto, kar bi v tretjem letu svojega vladanja, če bi bila njena namera o spopadu s korupcijo res tako prepričljiva in trdna, kot je to govorila takrat, ko je bila še opozicija, lahko storila in ne nazadnje tudi morala storiti. Žal, s takimi slepilnimi manevri, kot smo jim priče v Državnem zboru, to ne bo prepričljivo in verodostojno. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Gantar.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Ta zakon bi z veseljem podprl, če bi poleg dobrih namenov predlagatelja videl v tem zakonu tudi kakšen smisel in pomen. Bolj ko ga gledam, res je kratek, bolj ko spremljam zgodovino sprejemanja protikorupcijske zakonodaje, bolj ugotavljam, da ta zakon ni koristen in da prinaša več problemov kot rešitev, zato ga seveda ne bom mogel podpreti. Seveda, če bi po kakršnemkoli slučaju, ki se ne more zgoditi, da bi z ukinitvijo tega zakona samodejno začel veljati zakon, ki ga je pred tem zakon, ki ga danes obravnavamo, ukinil, se pravi, stari zakon, bi seveda to še imelo smisel, pa to ne more biti v zakonodajnem postopku, ki ga pri nas poznamo. Tako pa, če ukinemo ta zakon, nam ostajajo samo odločbe Ustavnega sodišča in ostaja samo eksistiranje, ne delovanje, eksistiranje, obstoj tako imenovane Kosove komisije in nič več: niti ne pravne podlage delovanja, niti ne ukrepi, niti mehanizmi, celo nezagotovljeno financiranje. Pravzaprav bi tej komisiji, bi rekel, še malo "zategnili štrik okoli vratu" in počakali na prvega mimoidočega, da pride mimo in spodmakne stolček. Da ni druge poti, je bilo rečeno v razpravi. Je druga pot, moram vas razočarati, je druga pot! In še enkrat ponavljam, čaka nas, kaj: mukotrpen, dolgotrajen, tudi frustrirajoč dvoboj med opozicijo in koalicijo v zvezi s spremembami in dopolnitvami zakona na podlagi Ustavnega sodišča, ki ga bo nemara Vlada prinesla v parlament. Še enkrat se bomo tukaj spopadli, še enkrat bomo tukaj poskušali drug drugemu argumentirati, kaj je prava rešitev. Še enkrat bomo dokazovali 1000 krat, da je potrebno imeti neko telo izven Vlade, izven parlamenta, da mora biti v sistemu, kot ga poznamo, relativno neodvisno, da moramo, svoje, predvsem poslanske in druge zadeve, ki so vezane na transparentnost, položiti v roke nekomu drugemu, ne samemu sebi in tako naprej. Še enkrat bomo razlagali nejevernim Tomažem, pa ne samo Tomažem, ki ga ne vidim, vsem po vrsti, da je boj proti korupciji izgubljen v tistem trenutku, ko koruptivne zadeve že prejme tožilstvo in policija, kajti utemeljen sum je, da se je korupcija že zgodila, da se nanaša na številne druge oblike, družbenega, političnega, etičnega delovanja, ki naj pripelje do tega, da bo teh ravnanj manj in da bo tudi tožilstvo in policija imela manj dela. Vse to bomo še enkrat razložili in še enkrat se bomo spopadali in moje predvidevanje tudi je, da se bomo še enkrat srečali na Ustavnem sodišču, če se ne bomo znali, če ne boste predvsem v opoziciji znali oziroma v koaliciji znali razumeti in se kaj naučiti iz številnih primerov, ki so se v tem mandatu že zgodili. Tako navkljub dobrim namenom, kot sem rekel, predlagatelja, ne vidim smisla v tem zakonu, ne morem ga podpreti in seveda čakam na nov dvoboj okoli tega, kako se razume boj proti korupciji v tej državi. Upam, da vas bo tudi Pediatrična klinika, inštalacije, razpisi, da vas bodo kaj naučili in da bomo uspeli najti neko rešitev. O tem pa dvomim. Na svidenje ponovno čez eno leto - po mojem na Ustavnem sodišču. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Ljubeljšek.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. Nisem se vključeval v razprave pri predhodnih korakih sprejemanja Zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, ker sem menil, da je veliko nepotrebnih razprav, podtikanj, napihovanj in vsega ostalega. Danes bi želel povedati svoje mnenje in stališče do tega predloga. Vse spoštovanje do podpisnikov oziroma vlagateljev tega predloga zakona, ki ima samo dva člena. Me ne prepričuje, da je ta predlog dobronameren. Sprašujem se kakšen je res pravi namen tega predloga zakona: ali, da se dejansko razveljavi sprejeti zakon, ki je bil sprejet pred dobrim leto, in da se ga nadomesti z dosedanjim, pri čemer pa, kakor je razvidno tudi že iz same obrazložitve predloga in tudi današnje razprave, bi bilo potrebno dosedanji zakon spremeniti oziroma ga nadgraditi. O tem ste sami predlagatelji govorili. Ali pa, kar me napotuje na to, da želite pridobiti čas, danes je bilo za to namenjeno kar 6 ur nove razprave, in ponovno razpravljati o tem, kar je bilo že večkrat slišano; češ kako zakon ni dober, kako se bo s tem začela in povečala korupcija, da je "skropucalo" in tako naprej, da ne ponavljam. Skratka, ustvarjati klimo, predvsem v smeri odprtja koruptivnosti. Teh razprav je bilo res, kot sem že rekel, po moji oceni, mnogo preveč. Siti so take razprave tako poslušalci in siti so tega tudi razpravljavci. Če bi predlagatelji res imeli dober namen, potem bi pripravili nov zakon, zakon, za katerega mislite, da bi bil res dober, ali pa bi pripravili predloge za nadgraditev obstoječega zakona. To bi bila prava pot in tudi lahko dobra razprava - pa nič od tega. Dajete nam sporočilo, kako se predvsem ukinja protikorupcijska komisija, ker češ - to je tudi v obrazložitvi napisano, maloprej je bilo tudi omenjeno -, kako se je predsednik te komisije Kos zameril predsedniku Vlade, kako je predsednik Vlade naročil Slovenski nacionalni stranki, da pripravi in vloži ta zakon, ki ga je potem koalicija tudi podprla. Za moje pojme čiste insinuacije in podtikanja, brez prave osnove in brez pravih dokazov. Spoštovani! Korupcije je bilo v teh tranzicijskih časih več kot preveč. Brez korupcije ne bi mogli nekateri obogateti prek nekih razumnih meja, s poštenim delom sigurno ne. Obogateti ne bi mogli brez špekulacij, brez raznih zvez, informacij določenih, politične podpore. Brez tega ne moreš postati milijarder, in mi jih imamo v tej Sloveniji kar nekaj. Vprašam vas, koliko teh protikorupcijskih povezav je odkrila in ovadila protikorupcijska komisija. Koliko? Protikorupcijski zakon pa je stopil v veljavo leta 1994. In tu se je treba dejansko vprašati, pošteno, odprto, kakšne kompetence ima ta protikorupcijska komisija, kaj s svojimi kompetencami dejansko lahko stori, kaj je do sedaj delala, koliko je naredila ovadb in kakšnih. Ali ima dejansko realno moč? Ali je le nekakšna kulisa, češ, kako obvladujemo in preprečujemo korupcijo in sedaj, ko se bo ukinjala, bo ta korupcija izbila. Ne želim biti s temi vprašanji zlonameren. Določeno delo je ta protikorupcijska komisija vsekakor opravila in ga opravlja, vendar po mojem mnenju je to delo bolj evidenčno, bolj administrativno. Želim predvsem izpostaviti to, da nima potrebne moči in resursov za preprečevanje korupcije, kot jo ima na Švedskem - to ste v obrazložitvi navedli, kjer je posebna specialna protikorupcijska policija in tudi nek inštitut, neka ustanova, že od leta 1923 ustanovljena. To lahko potem kaj naredi. In če bi hotel, kot sem rekel, dobronamerno, bi predlagali take predloge, dopolnitve tega obstoječega zakona, dosedanjega zakona. Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo je prenesel to delo te protikorupcijske komisije na komisijo v Državnem zboru. In vi se s tem ne strinjate in ne vem, zakaj ne. Ali nimate zaupanja do komisij Državnega zbora? Pred kratkim ste zahtevali in tudi dobili oziroma smo ustanovili preiskovalno komisijo o nakupu osemkolesnih oklepnikov, ki jo celo vodite. Torej, imate zaupanje do komisij v Državnem zboru. To delo lahko z neko dobro strokovno podporo, ki ga ima protikorupcijska komisija, prenesemo na delo te komisije v Državnem zboru. Nekatere države, ki jih navajate v obrazložitvi, so prenesle ta nadzor v parlament, kot na primer Irska. Irska ima odbor, ki zadevo tudi v tej smeri vodi in nadzira. Ustavno sodišče je presojalo Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, vendar pa je, verjetno tudi na žalost predlagateljev tega zakona, Ustavno sodišče v postopku za oceno ustavnosti odločilo, da zakon ni v neskladju z ustavo. Ni v neskladju z ustavo! Vi ste verjetno pričakovali, da bo tako odločilo, vendar ni. Razveljavilo je le nekaj določil, ki so po mojem nestrokovnem mnenju strokovne, pravne narave, predvsem v zvezi z upravnim sporom. Je pa ena določba, prenos pooblastil na komisijo Državnega zbora, kjer je določilo, da mora Državni zbor v 6-mesečnem roku odpraviti to neskladje z ustavo. Za zaključek bi povedal samo še to, da je po mojem mnenju neracionalno razveljaviti sprejeti zakon, ki je dal toliko in toliko, bi rekel, postopkov in razprav ter usklajevanj, in nadaljevati delo z dosedanjim zakonom, ki bi ga bilo po vašem mnenju tudi treba popraviti in nadgraditi. In primerneje se mi zdi, da se tudi opozicija konstruktivno vključi v dopolnitev sedanjega sprejeta zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, posebno kar se tiče komisije, kjer je treba najti najbolj optimalno rešitev. To pa, mislim, da bo tudi tema razprave na eni izmed naslednjih sej Državnega zbora in tu pričakujem tudi konstruktivne predloge s strani opozicije. Tega predloga zakona pa ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Koren.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Ta Predlog zakona o prenehanju veljavnosti zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, ki ga danes tu obravnavamo, po mojem mnenju nima dovolj teže, da bi bilo vredno o njem toliko časa razpravljati, kolikor smo si ga rezervirali za to razpravo. Kajti samo ta dva člena, ki ukinjata obstoječi, veljavni zakon in ne prinašata nič novega, po moje nima nobenega smisla. Sam osebno moram reči, da se zavzemam za to, da vsi v državi, vse institucije v državi, ki morajo skrbeti in se boriti proti korupciji, opravijo svojo dolžnost, da opravijo svojo nalogo. V tej naši zgodovini Slovenije, mislim, da je bilo kar nekaj korupcije, ki bi jo bilo treba preganjati, pa se na žalost še ni našla ustrezna institucija, ki bi bila sposobna zadevi priti do dna. Mislim, da je osnovno že to, da so ljudje osveščeni, in da si upajo stvari, ki jih opažajo v svojem okolju, prijaviti. Pa zato ni potrebna posebna protikorupcijska komisija, kajti v državi imamo dovolj institucij, ki so za to in so tudi odgovorne za to, da to preganjajo. Začenši z našo policijo, tožilstvom in naprej sodiščem. Ampak na žalost, prepričan sem, da so vsi ti organi na določeni stopnji ali pa v določenem trenutku zatajili in niso dosledno opravljali svoje naloge. Tako pa bi lahko rekel tudi za protikorupcijsko komisijo, če pogledamo njihova poročila, vidimo kakšni so njihovi uspehi. Na to v resnici ne moremo biti posebej ponosni. Res pa je, da bi se lahko vprašali, morda samo, kar se tiče ene stvari, kako to, da ima ta korupcijska komisija več prijav kot pa na primer policija in tožilstvo, ki sta po mojem mnenju prva poklicana za to, da odkrivata in preganjata koruptivna dejanja v naši državi. Jaz bi od predlagateljev pričakoval, da bi dejansko prišli v Državni zbor s predlogom spremenjenega, dopolnjenega, boljšega zakona, kot pa samo s tem, da se zakon ukinja. Po mojem mnenju je veliko stvari v tem zakonu dobrih in je prav, da so, da pa bo treba določene stvari nadgraditi, dograditi. Predvsem pa bodo morali vsi tisti, ki sem jih že prej naštel, odigrati svojo vlogo in opravljati svojo dolžnost. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Cvikl.
Hvala lepa, gospod predsednik. Poslanke in poslanci! Danes opravljamo splošno razpravo o predlogu zakona, s katerim ne želimo nič drugega kot to, da se uveljavi v letu 2003 sprejeti Zakon o preprečevanju korupcije, če bo takšna skupna volja. Vendar pa je treba ob tem zakonu, ob našem predlogu zakona vendarle povedati, da je dobro, da imamo danes to razpravo. Zakaj je dobro? Zato, da se spomnimo kako je v treh letih vladavine sedanje oblasti prišlo naprej do sprejema zakona, katerega prenehanje veljavnosti danes predlagamo in kaj je zaradi seveda uveljavljene zaščite s strani Ustavnega sodišča, v tem času proti korupciji vendarle bilo storjeno. Znano je, da je kot enega od načinov prevzemanja oblasti, vladna koalicija v letu 2005, seveda, s pomočjo tako imenovane opozicije pod B, predlagala in sprejet je bil zakon, ki je ukinil samostojen, od parlamentarne večine in od vlade neodvisen organ. Rečeno je bilo, da je v redu, če to počnejo poslanci v Državnem zboru. Ni treba zelo veliko razlagati, ampak iz tega, kar se zadnje tedne dogaja, je očitno, da je bil za vlado in koalicijo, zaradi osebnih zamer s strani predsednika Vlade, moteč predvsem predsednik "Kosove" komisije. Poslanci opozicije smo v času sprejemanja zakona opozarjali na slabe rešitve. Na to, kaj pomeni to, da v Sloveniji ne bomo več imeli neodvisnega organa. Vendar je vladajoča koalicija, v želji ukiniti "Kosovo" komisijo - podobno kot pri prevzemanju oblasti v gospodarstvu, podrejanju javnih uslužbencev, medijev, represivnih organov, pač šla do konca. K sreči smo na Ustavnem sodišču dobili podporo za naše argumente. In k sreči je "Kosova" komisija danes še vedno delujoči organ. Četudi je ta Državni zbor, kot da bi verjel, da Ustavno sodišče ne bo pritrdilo našim ugovorom, že za leto 2007 "Kosovi" komisiji zmanjšal denar. Kljub temu je "Kosova" komisija še vedno delujoči organ. Da pa deluje v nasprotju ali pa deluje za Vlado neprimerno, pa kaže nekaj zanimivih stališč, načelnih mnenj "Kosove" komisije, in mislim, da jih velja v nadaljevanju nekoliko podrobneje predstaviti, da bi pravzaprav videli, kaj se zgodi, če seveda bi, na podlagi javnih izjav predstavnikov Vlade, zgolj popravili sestavo komisije, ki je trenutno oblikovana in se imenuje seveda Komisija po zakonu o preprečevanju korupcije - komisija Državnega zbora za nadzor nad premoženjskim stanjem funkcionarjev. Naš namen predloga prenehanja veljavnosti zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo je ohraniti neodvisni organ. Trije primeri, zakaj je to potrebno. Začnimo s famoznimi helikopterji. 9. januarja 2007 je "Kosova" komisija izdala načelno mnenje, mnenje številka 60, če se ne motim, da je delovanje organov Vlade Republike Slovenije v primeru sprejema uredbe in potem brez javnega razpisa predanega posla podjetju Flycom oziroma "Leteti komercialno", kot se to prevede, seveda znak korupcije. In logično je bilo, da gospodu ministru Bručanu to ni bilo povšeči, tudi ne gospodu predsedniku Vlade, ker je samo nekaj dni pred tem, mislim, da je bilo 18. decembra, na televiziji lagal, da je s temi helikopterji vse v redu, ker je bil izveden javni razpis. Logično, da Vlada ne želi takšnega neodvisnega organa. Drug primer, načelno mnenje številka 67 [[to si lahko vsi pogledate na spletni strani]] , mnenje "Kosove" komisije glede poravnave ministra Zvera z nadškofijo v Mariboru. Prav tako negativno mnenje. Mnenje, ki kaže, da gre za znake klientelizma, oškodovanja premoženja in neustreznega delovanja. In če se vrnemo spet na zdravstvo, mnenje "Kosove" komisije glede uveljavitve tako imenovanega dodatnega zavarovanja za preskakovanje vrst. Mehanizem, ki si ga je vladajoča koalicija z ministrom Bručanom na čelu izmislila zato, da bi, v narekovaju, reševala probleme v zdravstvu. Jasno povedano, da gre seveda tu za probleme klientelizma, korupcije in tako dalje. Ti trije primeri - lahko bi jih naštel še nekaj, mislim, da je zadnja številka nekaj čez 80 - načelnih mnenj samostojnega neodvisnega organa so zelo pomembni zato, da se uravnava delovanje vladajoče koalicije. No, in teh načelnih mnenj se vladajoča koalicija boji. Zato predlagate ali pa boste verjetno želeli predlagati spremembo Zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, ker bo preprosto nekaj poslancem Državnega zbora pridano še nekaj zunanjih ali ne vem kakšnih še funkcionarjev. Takšne so navedbe iz javnih nastopov predstavnikov Vlade. In zato smo vas želeli, s predlogom zakona in z današnjo razpravo, predvsem opozoriti na to, da je treba zakon vsebinsko razveljaviti in se vrniti na Zakon o preprečevanju korupcije iz leta 2003. Naj vas spomnim, da je Zakon o preprečevanju korupcije bil eden od pogojev za vstop v Evropsko unijo. In naj vas spomnim, poslanci vladajoče koalicije, minister za gospodarstvo, minister za finance, minister za zunanje zadeve, ko se boste začeli pogajati z OECD, bo to eno temeljnih vprašanj - ali Slovenija lahko zagotavlja in ima od države neodvisne institucije. To ni samo nekaj, kar bo treba imeti v Sloveniji organizirano v skladu s tako imenovanimi mednarodnimi obveznostmi, če bi seveda Slovenija ratificirala ustrezne dokumente. To bo nedvomno eden od zelo pomembnih delov pogajanja za OECD. Zato nas skrbi, da zunanji opazovalci ocenjujejo, da se v Sloveniji protikorupcijski standardi znižujejo, in da se na ta način kršijo predpristopni dogovori z Evropsko unijo. Ukinjanje oziroma poizkus ukinjanja protikorupcijske komisije, kar je preprečilo Ustavno sodišče, sodi v ta del. Zato je namera na nas kot predlagateljih, da s predlaganim zakonom o prenehanju veljavnosti Zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, se pravi z ukinitvijo zakona, ki je ukinil zakon o preprečevanju korupcije, želimo vrniti, tudi neposredno po določbi Ustavnega sodišča, v veljavo zakon o preprečevanju korupcije. Smo v prvem branju in potrebno se je vprašati ali je to prava pot in vsekakor je mogoča tudi ustrezna redakcija s prehodno določbo, ki bo zagotovila, da bo takšen zakon še naprej veljal v Državnem zboru, v zakonodajnem telesu to tudi uveljaviti, če obstaja takšna politična volja. Vendar današnje razprave kažejo, da ni takšne politične volje. Vi ne želite imeti neodvisnega organa. Vi ne želite imeti organa, ki bo dal svoje mnenje ali je nakup oziroma najem helikopterjev bil koruptivno dejanje. Vi ne želite organa, ki bo ministru gledal pod prste ali se je dobro poravnal z nadškofijo. Vi ne želite organa, ki bi v primeru ministra Podobnika, pogledal ali se je dobro pogodil s podjetjem PUH d.d. Vi ne želite imeti organov, ki bi ministra za zdravje opozarjali, da imamo na področju zdravstva, z uveljavljanjem posebnih vrst, tako zelo velike probleme. Spletna stran protikorupcijske komisije tudi kaže zelo zanimivo statistiko oziroma zelo zanimivo anketo. Ljudje, ki vstopijo na to spletno stran, pravijo, da jih 51% verjame, da je največ korupcije v politiki. Mislim, da 15, 20% jih pravi, da je največ korupcije v zdravstvu, sledi potem gospodarstvo, sodstvo 9% itn. Zakaj sem omenil politike? Zato, ker vi ne želite imeti od politikov neodvisnega organa, ki bi s svojimi načelnimi mnenji politike opozarjal, kaj je pravilno delovanje, organa s katerim lahko pride do preprečitve korupcije. Veste, ni dovolj gledati samo premoženjsko stanje funkcionarjev. Predvsem zato, ker z nekaterimi spremembami zakonodaje, ki ste jo naredili, predvsem z davčno zakonodajo in pa s prostim pretokom blaga, kapitala itn., je mogoče imeti premoženjsko stanje funkcionarjev na različnih točkah sveta in zato ni dovolj imeti samo komisijo Državnega zbora, ki bo nadzorovala premoženjsko stanje funkcionarjev. Najmanj kar je, je potrebno prevzeti, ali bi bilo dobro prevzeti od protikorupcijske komisije obrazec za tako imenovano poročanje o premoženjskem stanju funkcionarjev. In naj vas, seveda, spomnim, da je veliko, veliko tako imenovanih, v narekovaju, zmagovalcev tranzicije rajši odklonilo, da bi še naprej bili občinski svetniki, kot da bi celovito s premoženjskim stanjem poročali o njihovem stanju na začetku nekega mandata. Zato seveda ocenjujem, da je prav, da se vrnemo na Zakon o preprečevanju korupcije, da je prav, da s tem, ko bi se vrnili na Zakon o preprečevanju korupcije, omogočamo, da bo "Kosova" komisija izvedla nekatera dejanja do konca tega mandata, ki so še vedno potrebna. Eno od teh dejanj bo nedvomno povezano z dvema preiskavama, ki jih "Kosova" komisija izvaja, po navedbah iz javnosti, pa so gotovo zelo zanimiva. Eno je seveda preganjanje davčnega inšpektorja s strani direktorja davčne uprave, zato ker je ta davčni inšpektor želel razširiti davčni pregled gospoda Domna Zavrla, latnika podjetja Partner Fin, d.o.o., na Pediatrično kliniko. Zakaj je to zanimivo? To je zanimivo zato, ker seveda minister za finance tega direktorja Davčne uprave Republike Slovenije brani ali pa zato, ker minister za zdravje, gospod Bručan pravi, da ni nič narobe, če je v razpisni komisiji za posel Pediatrične klinike sedel nekdo, ki je bil nekaj dni kasneje ali celo istočasno prokurist podjetja, ki je dobilo četrt milijona evrov provizije, zato da je posredovalo pri nekem poslu Pediatrične klinike. In, ko davčni inšpektor predlaga razširitev pregleda posla Pediatrične klinike, mu direktor Davčne uprave Republike Slovenije da odpoved, izredno odpoved delovnega razmerja. K sreči imamo na Vladi Republike Slovenije še nekaj samostojnih institucij in Vlada Republike Slovenije kot pritožbeni organ razveljavi odločbo direktorja Davčne uprave Republike Slovenije. Se je davčni inšpektor vrnil v službo? Ne ni. Zato, ker je bila vmes dana še druga sporna odpoved. In, če velja, po anketah, da 51% anketiranih meni, da je največ korupcije v politiki seveda takšno delovanje nosilcev javnih funkcij, kot sta direktor DURS-a, minister za finance, minister za zdravje, seveda ni mogoče preprečiti drugače, kot tako, da imate neodvisni organ, ki o takšnih zadevah izreka svoje mnenje in jaz verjamem, da bo seveda "Kosova" komisija povedala, da je bilo delovanje direktorja davčne uprave, najmanj kar je, zaščita svojih klientelističnih dejanj. Gospod direktor davčne uprave je lastnik podjetja S&P, Simič & Partnerji, ki je latnik 24-ih podjetij, ki slovenskim podjetjem nudijo davčno svetovanje, potem pa davčni inšpektorji podrejeni podjetju Simič seveda pregledujejo takšne davčne napovedi. Drug primer, ki ga velja omeniti, ker je aktualen, je, upajmo da bo to "Kosova" komisija kljub omejenim sredstvom uspela, njihovo mnenje glede famoznega nakupa oklepnikov 8x8. Res je, ustanovljena je preiskovalna komisija za preiskavo vseh dejanj glede nakupa oklepnikov 8x8. Vendar moram povedati, da ta preiskovalna komisija, ki ima izredno dolg naslov, ne bom ga citiral, ampak po domače povedano pravi, da je pač treba odpraviti netransparentnost, ugotoviti ali je obstajala netransparentnost, ali je obstajala potencialna korupcija, se v svojem delu ne more, ali pa bo po svojem delu skušala del dela tudi nasloniti na mnenja protikorupcijske komisije. Protikorupcijska komisija o tem pripravlja svoja mnenja, razumemo tudi, da Računsko sodišče. In to je pomembno. Pomembno je zaradi tega, ker se po mednarodnih statistikah in po mednarodnih analizah, citiram Ženevski Center za demokratično kontrolo nad oboroženimi silami, zelo poudarja vloga Državnega zbora pri spremljanju javnih naročil na področju obrambe. In javno naročilo zaupne narave, ki se je izvedlo v primeru nakupa oklepnikov 8x8, ima sum korupcije, ima sum klientalizma. In dobro je, dobro bi bilo, da bi lahko neodvisen organ, protikorupcijska komisija to mnenje tudi izdala. Vendar, vladajočo koalicijo še vedno ostaja sporen predvsem predsednik omenjene komisije. In tukaj bom zaključil. Če je v Sloveniji problem v tem, da je potrebno ukiniti določen organ zato, ker je sporen predsednik komisije vas vprašam: Kaj bi bilo, če bi to uporabili tudi pri Banki Slovenije? Sporen je bil gospod Gaspari, sporen je bil gospod Rant, sporen je bil gospod Mencinger, sporen je bil gospod Bole, sporen je gospod Mrak in seveda gospod Dušan Mramor je po mnenju posameznih poslanskih skupin tudi sporen. Boste ukinili Banko Slovenije? Boste zaradi tega, ker je guverner sporen, ukinili institucijo, ki je omogočila prevzem evra? Ne. Upam, da vam kaj takega na bo padlo na pamet, zato vam predlagam, da podprete zakon v prvem branju, Zakon o prenehanju veljavnosti zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo in da seveda v drugem in tretjem branju napišemo takšen zakon, ki bo ohranil neodvisni organ, ne glede na to, kdo bo ta neodvisni organ vodil. Če je, seveda, za nekatere od vas to tako sporno, kot vidimo to v prejšnjem primeru, primeru Banke Slovenije, ne pa zato, ker ima predsednik Vlade zamero do predsednika omenjene komisije, ukinjate institucijo, ki je v zadnjih letih izdala nekaj pomembnih načelnih mnenj in začela uveljavljati dobro prakso preprečevanja korupcije. Zato bom seveda ta zakon podprl in v nadaljevanju tudi deloval na to, da bomo v Državnem zboru, v praksi, s svojimi dejanji zmanjševali potencialno zmanjševanje klientelizma in korupcije, ne pa da bomo delovali tako, da se bosta korupcija in klientelizem, kot je to razvidno iz vrste primerov v mandatu Vlade gospoda Janeza Janša, samo še nadaljevala. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Kovačič.
Hvala lepa za besedo gospod predsednik, kolegice, kolegi. Predhodna razprava, po mojem mnenju, predstavlja tipičen primer zamegljevanja obstoječega problema in odvračanja pozornosti od same stvari, ki je predmet te razprave in ki ga je sprožila skupina poslancev. Skupina poslancev je sprožila postopek za sprejem zakona, ta predhodna razprava pa je govorila vse prej kot o tem, kar je predlog poslanske skupine oziroma skupine poslancev, ampak o čisto nečem drugem, o tistem o čemur smo v tej dvorani že razpravljali, ko smo razpravljali o sprejemu Zakona o nezdružljivosti opravljanja funkcije s pridobitno dejavnostjo. 90% ali 85% razprave mojega predhodnika je temeljilo na tistem, kar je povedal takrat, ko je razpravljal o tem zakonu. Po mojem prepričanju je namen takšnih razprav ta, da se za vsako ceno ohrani skupina oziroma komisija za preprečevanje korupcije, da se za vsako ceno ohrani njen predsednik, kljub temu, da je Ustavno sodišče s svojo odločbo ugotovilo, da je Zakon o preprečevanju korupcije v nekaterih delih protiustaven in to je bil tudi eden od razlogov, da je bilo potrebno sprejeti nov zakon in ta zakon je ta Državni zbor sprejel. To je bil Zakon o nezdružljivosti javne funkcije s pridobitno dejavnostjo. Skupina poslancev predlaga sprejem novega zakona z dvema členoma. Bistvo tega zakona je, da se Zakon o nezdružljivosti javne funkcije s pridobitno dejavnostjo ukine in da se vzpostavi Zakon o preprečevanju korupcije, kljub temu, da je Ustavno sodišče povedalo, da je ta zakon v nekaterih določilih protiustaven. Jaz zdaj tukaj ne razumem kaj se želi; ali se želi slediti Ustavnemu sodišču ali se želi Ustavnemu sodišču nasprotovati? In ta predhodna razprava je šla samo v to smer. Torej ne sprejeti tega, kar je Ustavno sodišče reklo, ampak celo nasprotno, s tem zakonom, ki ga predlagate želite vzpostaviti zakon za katerega je Ustavno sodišče zelo jasno povedalo, da ga je potrebno spremeniti. Mi smo ga spremenili. Zdaj, ko je pa spremenjen, želite pa spet vzpostaviti prejšnji zakon, ki je bil nadomeščen z novim. Popolnoma narobe svet. Torej, popolno nasprotovanje temu kar je odločilo Ustavno sodišče. Jaz ne bi šel v debato o tem, da bi nasprotoval vsemu tem kar je bilo povedano glede načelnih mnenj protikorupcijske komisije, potem o tem, da je obstoj protikorupcijske komisije, po možnosti še pod predsedovanjem sedanjega predsednika pogoj za vključevanje Slovenije v OECD, da bo to ena pomembnejših pogajalskih izhodišč in tako naprej. Mislim, da so to res malo prepoceni razlage, da bi se s tem ukvarjali, zlasti še zato, ker to ni tema dnevnega reda. Govorimo o zakonu z dvema členoma. In Ustavno sodišče je tukaj zelo jasno povedalo, kaj je potrebno storiti in mislim, da je dolžnost poslancev, da temu sledimo in da popravimo tista določila, ki so ustavno sporna in jih popravimo tako, da bodo ta določila nesporna, to je pa samo nekaj, samo nekaj malega je potrebno dopolniti, spremeniti, da bo zakon v kompletu izpolnil svoj namen in Ustavno sodišče je povedalo, da koncept in vsebina tega zakona nikakor nista ustavno sporna. Tisti majhen del, tisto pa je stvar o kateri se moramo pogovoriti in jo popraviti in jaz pričakujem, da bo v kratkem prišel ta del tudi na naše poslanske klopi in da bomo v tem smislu zadevo tudi uredili. To Ustavno sodišče želi od Državnega zbora, ne pa to kar želite vi, da se ta zakon, ki je v redu, da se ga ukine in da se oživi zakon za katerega je pa spet Ustavno sodišče reklo, da ni v redu. Torej, mi smo dolžni slediti napotilom Ustavnega sodišča in zato takšnega zakona, ki temu napotilu in zahtevi Ustavnega sodišča nasprotuje, vsekakor, ne morem sprejeti. Hvala.
Hvala. Gospod Cvikl se je javil k repliki. Izvolite.
Hvala lepa. V svoji razpravi očitno nisem bil dovolj jasen. Bom razložil gospodu Kovačiču kje je povezava z OECD-jem. Vzemiva primer helikopterjev. Če bi bil javni razpis, bi se lahko na posel helikopterskih prevozov javilo tudi kakšna recimo avstrijsko ali nemško podjetje. In to imenujejo, znotraj OECD-ja, svoboda gospodarskega delovanja. Mi smo v Sloveniji, kot sestavni del predpristopnih dogovorov z Evropsko unijo, to tudi načeloma sprejeli. In "Kosova" komisija je v svojem mnenju o ravnanju uradnih oseb Vlade Republike Slovenije, ki so odločile, da lahko Avto-moto zveza Slovenije poleg Slovenske vojske in policije, edina, poudarek je na edina, opravlja helikopterske prevoze za potrebe nujne medicinske pomoči in prevoze do zdravstvene službe oziroma do bolnice, ugotovili, da ustreza definiciji korupcije. In OECD, ko se bomo z njim pogajali, bo od nas zahteval, to kar zahteva tudi Mednarodna konvencija o boju proti korupciji, in to je, da Slovenija ima neodvisno delovno telo in aktivno, preventivno deluje. Komisija Državnega zbora, nadzor nad premoženjskim stanjem funkcionarjev, tega aktivnega, preventivnega delovanja ne more izvajati. Zato bo ena temeljnih ocen OECD-ja ali Slovenija ima telo, ki aktivno, preventivno deluje v boju proti korupciji in to je tako imenovana "Kosova" komisija s svojimi 80 plus mnenji. In meni je žal, da gospod Kovačič kot pravnik ne razume, da nas je Ustavno sodišče samo zadržalo, zadržalo je zmoto Državnega zbora, ki je šel ukinjati protikorupcijsko komisijo in seveda na nas je, na Državnem zboru je, da izpolnjujemo obveznosti, do katerih smo se zavezali do Evropske unije, in če bi ratificirali mednarodno konvencijo o boju proti korupciji, tudi že obstoječe dejavnosti. In bom zelo vesel, ko bo prišla naslednja Vlada in rekla, veste kaj, zaradi OECD-ja pa potrebujemo aktivno, preventivno delovanje in takrat boste to morali popraviti. Tako da, gospod Kovačič, povezava med OECD-jem, "Kosovo" komisijo in tem kar sami hočete narediti, obstaja, samo kakšni dokument si je treba prebrati. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Zagorac.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani prisotni! Sam zakona, kot je predlagan, ne morem podpreti in sicer iz večih razlogov. Tudi ne morem pristati na nekatere navedbe, ki so jih navajali zagovorniki zakona. Roko na srce, "Kosova" komisija je ravno toliko apolitična, kot so tisti poslanci LDS-a apolitični do LDS-a, pa so sedaj odstopili pa lahko rečejo, mi pa nikoli nismo bili LDS. Kar se tiče dobrega dela "Kosove" komisije. Prijavljenih je bilo s strani poslancev, kot ste lahko sami razbrali, 61 daril, od tega jih samo pet ni last Državnega zbora in teh pet je, mislim da, par steklenic vina, ena ženska ruta, ena oglasna brisača z buteljko penečega vina, ki ga ne bom imenoval, ker bi lahko komu naredil reklamo. Celo sama "Kosova" komisija je prijavila eno jetrno klobaso. Prosim, povejte mi kje so hiše, avtomobili, statusi in še ne vem kaj vse, takrat ko govorimo o korupciji. Vendar mi ne boste rekli, da je jetrna klobasa korupcija. Potem smo mi koruptivni vsak dan. Ali jaz svoji sodelavki ali pa ona meni kdaj posodi za kak sendvič. Pa ne mi reči, da bom deset dekagramov pariške prijavljal, toliko je po moje tehtala tista jetrna klobasa, razen če je dobil kdo kaj drugega. Hiše, avti, statusi in te stvari, tega pa "Kosova" komisija od svojega nastanka do danes ni odkrila. Sam sem tudi eden izmed tistih nasprotnikov ustanavljanja komisij na komisije, zato da bomo nekaj ugotavljali. Po mojem skromnem prepričanju se te komisije ustanovijo takrat, kadar želimo nekaj prikriti. Navedite mi primer ene komisije, ki je bila ustanovljena, pa je dejansko kaj odkrila in je zaradi dela te komisije dejansko tudi nekdo nastradal. Sam se, moram reči, ne spomnim takega primera. Dejstvo je, in tudi tu mi boste verjetno pritrdili, če ste realni in pošteni, možnost koruptivnega delovanja je bila največja v času od osamosvojitve Republike Slovenije, pa tisto prvo obdobje tranzicije, takrat, ko ni bila potrebna "Kosova" komisija. Vsaj po izjavah nekaterih takrat zelo visokih vladnih predstavnikov, na primer, enega izmed državnih sekretarjev, ki je takrat dejal, pa verjetno se bo sam prepoznal, ker danes ni več državni sekretar, ampak naš kolega, vmes je bil pa še s kako funkcijo dodatno nagrajen s strani volivcev, da ne bo pomote: "Korupcije v Sloveniji ni toliko, da bi potrebovali zakon o preprečevanju korupcije." Danes pa zagovarja, da ta zakon potrebujemo. Ampak takrat, roko na srce, je bilo okolje tako zrelo, da je bila možnost koruptivnega delovanja na višku. Takrat ni bilo potrebne nobene neodvisne komisije, danes je pa ta komisija še kako potrebna. Pa ne govorim, da je zdajšnja vlada kaj boljša. Ampak danes se mi zdi, da gre pri zdajšnji vladi bolj za klientelizem, klientelistično delovanje, kot pa koruptivno; mogoče kdo že od sedanje vlade za kako uslugo kaj dobi, predvsem če se sprehodi čez mejo pogajat za kako investicijo v Sloveniji, ampak se mi zdi, da gre bolj za klientelizem, za nastavljanje kadrov. Tu pa moram čestitati prejšnji oblasti, ki je menjavala doktorje za doktorje, sedanja vlada pa menjuje doktorje za avtomehanike, samo da so iz prave stranke in da vodijo neko veliko podjetje. S tem se pa strinjam. Ampak, ravno tako sem pa prepričan, da bo neka državnozborska komisija popolnoma dovolj za to, da bo lahko ugotavljala, ali je kateri poslanec dobil buteljko, jetrno klobaso, pariško ali mortadelo. In verjamem, prepričan sem, da v kolikor si bomo poslanci tu zaupali, in roko na srce, ne vidim enega poslanca, ki bi si upal v tej dvorani vstati in reči, jaz sem pa bil kdaj koruptiven, kar pomeni, da smo vsi tu notri pošteni, da ne bi zaupali sami sebi. Nenazadnje smo najvišja oblast, legitimno izvoljena s strani ljudi, vsi ostali so pa imenovani ali določeni s strani Državnega zbora ali pa Vlade Republike Slovenije. Mi smo tista oblast. In nihče v tem Državnem zboru ni pogumen, da bi rekel in priznal, da je kdajkoli koruptivno deloval. Torej je pošten. In zakaj ne bi pošten človek poštenemu človeku zaupal, ko gre za korupcijo? Ne nazadnje bo ta komisija sestavljena iz različnih opcij, tako leve, desne, opozicijske, zgornje, spodnje, v katero okolje se pač kdo prišteva. In ne vidim nobenega razloga za nezaupanje. Zato se mi zdijo razlogi, ki so jih navajali zagovorniki zakona, popolnoma neprepričljivi za to, da bi ta zakon danes potrdili. Kot sem že dejal, sam bom glasoval proti temu zakonu. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Kumer.
Hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi. Najprej moram reči, da imam en grenak priokus in se počutim, kot da sem v tisti spovednici, če ste gledali ta "resničnostni šov Big Brother". Tudi ta dvorana tako izgleda, kot tista spovednica, kajti govorimo eden mimo drugega, se ne poslušamo in potem seveda pride tudi do kratkih stikov in bom navedel dva, tri primere, ki smo jim bili danes priča. Dve diskusiji nazaj smo poslušali, da je prišlo do novega predloga zakona, ki smo ga sprejeli v letu 2005 zaradi tega, ker je Ustavno sodišče ugotovilo, da je prejšnji sporen in zato smo šli v nov zakon. To je bil argument s strani koalicije, pozicije, da smo v letu 2005 sprejeli nov zakon, čeprav jaz temu seveda ne verjamem, v to sem tudi prepričan, da ne verjamem, ker gre za drugačen koncept, ker gre za drugačno strategijo boja proti korupciji ali pa "neboja" proti korupciji; ampak dobro, to je argument. Danes poslušamo, ker je ravno tako, Ustavno sodišče zadržalo ta zakon, da gre samo za majhne popravke, in da tukaj samo te majhne popravke odpravimo in bo vse v redu. Ko mi predlagamo, da bi bilo dobro, da seveda pripravimo nov zakon, je ta argument, seveda, naš argument, z veliko vehemenco zavržen. To je samo to dvolično ali pa sprenevedavo argumentiranje, ki ga danes poslušamo, tudi na ta zakon, ki ima dva člena, tako kot vi govorite. Drugače pa bi načelno rekel naslednje, če je družbena klima in pri nas definitivno je, ki omogoča, da sta nepotizem in klientelizem nekaj vsakdanjega; in to morate vprašati ljudi, ne samo preko anket in nekih raziskav, z ljudmi se pogovarjajte in vam bodo oni povedali, da danes ni možno priti do posla, ni možno uspeti na razpisu, če nisi iz prave politične provenience, če nisi v pravi stranki, etc, etc. Jaz ne govorim, da tega v preteklosti tudi ni bilo, ampak jaz govorim o današnjem stanju in posledica tega nepotizma in klientelizma so potem koruptivna dejanja in korupcija. Saj brez tega korupcije in koruptivnih dejanj, brez nepotizma in klientelizma, seveda ne more biti. Tako da, tukaj po mojem ni nobene dileme in težko me bo kdo prepričal, da je danes v Sloveniji ta družbena klima naklonjena temu, da tega nepotizma in klientelizma ni. Tega je več, kot ga je bilo v preteklosti. Nekateri, to je moje mnenje in moje stališče, zato, ker se kadrovski mlini vrtijo drugače, in jaz sem tudi danes v uvodu v imenu poslanske skupine povedal - politična in ekonomska elita se je v zadnjih dveh letih in pol okrepila z novimi elitneži - jaz mislim, da to ni nobena pregreha, da to na glas povemo, saj smo rekli: ena garnitura zamenjuje drugo, ampak tista prva garnitura se ni kar tako odpovedala nekaterim privilegijem, ki so v preteklosti bili, se pravi, da imamo posledično lahko več možnosti za koruptivna dejanja in korupcijo. Če pa poslušate podatke, statistične in tudi odgovor na moje poslansko vprašanje, ki sem ga dobil od Vlade, pa zgleda tako kot da koruptivnih dejanj in korupcije v Sloveniji v zadnjih dveh letih ni. Statistični podatki kažejo na to, da tega ni in da to v bistvu ni problem. Jaz mislim, da tudi ni prav postavljena teza o tistih, ki govorite zdaj, ko govorimo o tem zakonu, da nekateri drugi organi ne morejo opravljati svojega dela, tožilstva in policija. Poslušajte to, da mi razpravljamo o tem zakonu, o boju proti korupciji ali pa o nezdružljivosti javne funkcije s pridobitno dejavnostjo nima nobene zveze s tem, da ti organi ne bi mogli funkcionirati in da ne bi mogli odkrivati teh inkriminiranih dejanj, ki so povezana s korupcijo, klientelizmom in nepotizmom. Ta zakon pa njim tega res ne preprečuje. In se samo sprašujem, samo vprašanje zastavljam: Zakaj se niso lotili nekaterih dejanj, sumov teh dejanj, ki so se zgodila v zadnjem letu? Pa gremo, od helikopterja, tako kot je danes bilo, od operacijskih miz, problemov v pediatrični kliniki in tako dalje. Nikjer nisem slišal, da bi se policija ali da bi se tožilstvo tega lotilo. Vse je, po mojem, pometeno pod preprogo. In tretje. Izrecno me je dve in pol letno obdobje v tem Državnem zboru prepričalo v to, da parlamentarna komisija, pa je lahko sestavljena iz 521-ih predstavnikov strank, ki predstavljajo dva milijona ljudi, ne more opravljati tega dela, ga ne more korektno opravljati iz preprostega razloga, katerakoli komisija v tem Državnem zboru je politični organ. Je organ, politični organ. Ne govorim o tem, da tudi drugi ljudje, ki so v tako imenovanih neodvisnih in samostojnih organih, nimajo svoje politične usmeritve, ampak ta je pa izrecno politični organ. In poslušajte: Ali je to higienično, da bi mi sami sebe nadzorovali, da bi mi glede na to dvoletno in polletno prakso, ki jo jaz doživljam zdaj, tukaj tudi z nekaterimi drugimi komisijami katerih član sem, da bi mi brskali in imeli vpogled v nekatere premoženjske podatke vseh drugih javnih funkcionarjev? Kdo me pa danes lahko prepriča, da se tako kot v drugih primerih to ne bo zlorabljalo? Mene na žalost v tem Državnem zboru v to ne bo noben prepričal. In to je ena varovalka, zaradi katere se jaz zavzemam, da je to samostojen neodvisen organ zunaj politike, ne zaradi tega, da ljudje, ki so tam ne bi imeli svoje politične usmeritve ali pa pedigreja. Tako da, sem izrecno na nasprotni strani tistih, ki pravijo, da lahko ta komisija opravi to delo. In še nenazadnje, rad bi slišal odgovor, sedajle po dveh letih in pol, ko o tem razpravljamo, ampak en res verificiran in korekten odgovor: Ali je v Sloveniji korupcija problem ali v Sloveniji korupcija ni problem? To bi rad slišal podkrepljeno s podatki, z nekaterimi ocenami s strani izvršne oblasti. Tega do danes v dveh letih in pol še nisem slišal. Ampak iz enega preprostega razloga, zato ker ste vsi vi, ki sedite v izvršni oblasti, pred dvema letoma in pol in kakšen mesec več, v tej isti dvorani veliko govorili o koruptivnosti, o koruptivni dejavnosti skorumpirani družbi v kateri živimo. In ne verjmame, da se je v dveh letih in pol ta stvar obrnila na glavo, in da je danes ta stvar res tako lepa, tako čista, spodobna, tako kot izgledajo stvari v nekaterem hramu modrosti. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima predstavnik Vlade, gospod minister.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Nekaj pojasnil sem še dolžan glede na razpravo, ki sem jo vse skozi pazljivo spremljal. Eno od vprašanj je bilo: Kako je z ratifikacijo konvencije Združenih narodov, ki se ukvarja tudi z vprašanjem korupcije. Vlada je že večkrat pojasnila, da je čakala na odločitev Ustavnega sodišča. Odločitev Ustavnega sodišča je sedaj tukaj, je znana in je tudi zelo jasna in razumljiva. Vlada jo bo spoštovala v celoti. Postopek ratifikacije je v teku. Mi bomo temu sledili. Gotovo spoštujemo vse pravne akte Združenih narodov. Naj na tem mestu ponovno povem neko razveseljivo novico. Slovenija je bila pred nekaj tedni z velikansko večino, s 138. glasovi, izvoljena v Svet Združenih narodov za človekove pravice. Izvolitev, že sama izvolitev in velika večina, ki jo je dobila, kaže na to kakšen ugled uživa Slovenija v Združenih narodih. Pri realizaciji te konvencije se bo Vlada zgledovala po tistih državah, ki so konvencijo že ratificirale. Rekel sem, to bomo predvsem gledali, kako so ali bodo države z evroobmočja realizirale to konvencijo, kako bodo nenazadnje tudi najvplivnejše države OECD-ja realizirale to konvencijo ali so jo že ali kako jo bodo. Tudi je treba odgovoriti na očitke, ki so se slišali v razpravi, da Komisija po zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo v Državnem zboru ni primerna. Če je Slovenija na tem, da vstopi v OECD, se gotovo lahko zgleduje tudi pri najstarejši in največji državi članici OECD-ja, pri Združenih državah Amerike in tam je prav komisija ameriškega kongresa, ki se imenuje Etična komisija. Politični organ je tisti, ki se ukvarja z natanko istimi vprašanji s katerimi se bi ukvarjala tudi naša predvidena komisija o nezdružljivosti, tako kot jo določa zakon. Zato je v tem pogledu očitek, da je takšna komisija neprimerna po prepričanju Vlade, neprimeren. Je pa bilo nenavadno slišati tudi ugovore, da bi bila taka komisija neodvisna in neavtonomna oziroma vsaj tako ta ne more biti odvisna in da ne more biti avtonomna komisija, ker je sestavljena iz vrst poslancev in v kateri ima opozicija večino. Ali to pomeni, da potem opozicija sama sebi odreka status neodvisnosti in avtonomnosti v tako pomembnem telesu? To je vprašanje, ki ga prepustim vsem, ki o teh pomembnih vprašanjih razmišljajo. Na vprašanje, ki sem ga zastavil na začetku, želim odgovor, katere države iz evroobmočja imajo takšno komisijo za preprečevanje korupcije, kot je naša. Želim slišati ime vsaj treh držav iz EU, ki bi imele tako komisijo kot je naša. Na to vprašanje v razpravi ni bilo odgovorjeno iz preprostega razloga, ker nobena od držav iz evroobmočja take komisije nima in ker treh takih držav iz EU tudi ni mogoče najti. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima še predlagatelj. Gospod Potrč, izvolite.
Hvala lepa. Najprej bi rad, glede na opozorilo gospoda Rezmana, opravičil DeSUS. Res, DeSUS pri sprejemanju sedanjega zakona po mojem vedenju ni sodeloval in sem bil v tem delu neprecizen, ker sem govoril o koaliciji, moral pa bi govoriti o treh koalicijskih največjih strankah, ob pomoči takratnega predlagatelja zakona, to pa je bila Slovenska nacionalna stranka. Nadalje. Rad bi odpravil nesporazum, ki je, glede na stališče skupine nepovezanih poslancev, razlog, da ne morejo podpreti zakona. Po našem prepričanju s predlaganim zakonom namreč ne bo prišlo do pravne praznine, ampak bo stopil v veljavo zakon, ki smo ga sprejeli v letu 2003, to je Zakon o preprečevanju korupcije. Kajti, če bomo, tako kot je naš predlog, razveljavili Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, bo razveljavljen tudi 23. člen zakona, ki v prvem odstavku pravi: "Z dnem uveljavitve tega zakona preneha veljati Zakon o preprečevanju korupcije." Drugič, če to ne bi držalo in bi v tem pogledu bili v zmoti, je prav povedati, da je Ustavno sodišče v svoji odločitvi povedalo, da Zakon o preprečevanju korupcije še velja, in sicer v svoji 5. točki. In mi seveda nimamo niti pristojnosti niti smo želeli ali mogli kakorkoli razveljaviti odločitev Ustavnega sodišča. Ob našem zakonu bo še naprej veljala 5. točka, ki pravi: "Do odprave neustavnosti, ugotovljene v 1. točki, se uporabljajo določbe Zakona o preprečevanju korupcije." Mi smo pa rekli, da soglašamo, da če bo potrebna kakšna dopolnitev, jo bomo pa opravili. In tretjič, spoštovani kolegi, ki vas to skrbi, če bi iz tega razloga bil kakršenkoli dvom, so že nekateri kolegi povedali, zakon je vložen po rednem postopku, lahko se amandmira, dopolnjuje, lahko bi sprejeli tudi 3. člen, ki bi določal, da do nadaljnjega veljajo določbe Zakona o preprečevanju korupcije. To je moja dobronamerna razlaga, iz te smo izhajali. Nočem reči, da se je kdo na neveljavnost izgovarjal, ker je imel kakšen drug političen interes, ampak prav gotovo to ni temeljno vprašanje, zaradi katerega ne bi bilo treba zakona podpreti in ga zavrniti. Zelo pomemben nesporazum, pa ne nenameren, ampak nameren, se je mnogokrat kazal v današnji razpravi. Namreč, govorilo se je o tem, da želimo na vsak način uveljaviti star Zakon o preprečevanju korupcije, da pa pri tem ne priznavamo, da se vsa pooblastila, ki jih je prej imela protikorupcijska komisija, prenašajo na novo komisijo Državnega zbora. To je enostavno globoka neresnica, ki si je nihče, ki jo je izrazil, pa ve, kaj je vsebina enega in drugega zakona, ne bi smel privoščiti. V Zakonu o preprečevanju korupcije gre namreč za neodvisno komisijo, sestavljeno iz petih članov, pri kadrovanju katerih sodeluje predsednik države, Državni zbor, Vlada in Sodni svet, mi imamo tu samo poslanke in poslance zaenkrat. Drugič, obe komisiji govorita o pristojnostih, ki jih imata v zvezi z darili, prijavljanjem premoženjskega stanja, prepovedjo opravljanja pridobitne dejavnosti, poklicne, in to imata približno enako urejeno. In tista neresnica, ki je velika, je pa dejstvo, da sedanja Komisija po Zakonu o nezdružljivosti Državnega zbora nima nobenih preventivnih pristojnosti, nima nobenih svetovalnih pristojnosti, ne more dajati mnenj, o katerih je govoril moj kolega Cvikl, in jih je doslej že nekaj deset izdala, in opozarjal na to, kje je mogoče zagotavljati sum koruptivnosti. In to je velika razlika, ki obstoja, in v tem delu se prejšnji Zakon o preprečevanju korupcije sklicuje na resolucijo Združenih narodov proti korupciji, ki izrecno zahteva tudi preventivno delovanje in ki izrecno zahteva tudi samostojno in neodvisno komisijo, ki naj ta posel opravlja. Mi nič ne govorimo o tem, da zaupamo ali ne zaupamo parlamentarni komisiji za delo, ki ga opravlja, ampak to delo je v Zakonu o nezdružljivosti bistveno ožje in bistveno bolj nepomembno, kot je skupno delovanje, tudi preventivno, proti korupciji. To bi bilo prav povedati in ne bi bilo prav, da se nasprotniki našega predloga pred tem skrivajo. Naslednje, kar je zelo, zelo pomembno poudariti je dejstvo, da zakon, ki bi ga mi ponovno radi uveljavili, to je Zakon o preprečevanju korupcije, nima dejanj, ki bi zagotavljale sankcioniranje korupcije. To je točno samo, če se tukaj naredi pika, potem se ustvarja vtis, da ima Zakon o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo določbe, ki zagotavljajo sankcioniranje korupcije, ne, prav tako jih nima. Nobeden od teh dveh jih nima in prav je, da jih nobeden od teh dveh nima, ker imamo za to policijo, tožilstvo in sodstvo in vsaj, kar se tiče dobrih poznavalcev pravnega sistema, ni prav, da s tako polovičnimi izjavami zavajajo javnost. Mi si vsi želimo v tem zakonu in v drugem, da bi to nalogo uspešno opravljali organi, ki jih za to imamo. Menimo pa, da je svetovalno protikorupcijsko delovanje, da je sprejemanje ukrepov v slehernem organu države za to koristno. Danes je bilo v eni od razprav rečeno - zakaj imeti za to posebno neodvisno protikorupcijsko komisijo, če pa imamo Vlado? Mi menimo, da Vlada teh pristojnosti ne more opravljati. To ne pomeni, da tudi Vlada ni zadolžena, da sama skrbi, v okviru svojih organov in v okviru svojega nadzora, da ne prihaja do korupcije. Samo, tudi v okviru delovanja ministrstev, tudi ministrov - Vlade kot celote, bi težko rekel, je možno protikoruptivno delovanje, v Vladi in upravi kot celoti pa je mogoč tudi klientelizem. Zato, ne govorite mi o tem, da lahko Vlada to reši sama in da ni boljše, da v tej smeri imamo protikorupcijsko komisijo. Dajati Vladi te pristojnosti je, če sem malo hudoben, podobno, kot če daš volku čuvati ovce. In to je tudi mnenje večine, da je največ korupcije tam, kjer je največ denarja in kjer je tudi največ možnosti in kjer je najbolj neposredna povezava med politiko in gospodarstvom, če najbolj na splošno to opredelim. Naslednja popolnoma netočna in nesmiselna izjava je bila, da nismo zadovoljni z odločbo Ustavnega sodišča ali da je ne želimo izvršiti. Zadovoljstvo ali nezadovoljstvo z odločbo Ustavnega sodišča je popolnoma nepomembna stvar. Samo mi s tem predlogom zakona po našem trdnem prepričanju odločbo Ustavnega sodišča uresničujemo, saj tudi Ustavno sodišče v svoji 5. točki pove, da do uskladitve sedanjega zakona z ustavno odločbo velja Zakon o preprečevanju korupcije, ki ga tudi mi z zakonom po našem prepričanju uveljavljamo. Menimo pa, da je prav tudi tokrat brati poleg izreka tudi obrazložitve v odločbi Ustavnega sodišča. In glede obrazložitve Ustavno sodišče trdi, da sicer ni direktne zapovedi, da bi moral zakon urejati protikoruptivno delovanje, da pa je kljub temu korupcija tako pomemben družbeni problem v slehernem okolju. Ne govorim, da je v Sloveniji bistveno večji ali manjši, ampak tudi v Sloveniji je, da je prav, da se protikoruptivno delovanje organizirano ureja. Drugo pove res, da nimamo formalne obveznosti po mednarodni konvenciji, vendar to ne pomeni, da nimamo moralne obveznosti, formalno pa bomo imeli, ko se bodo uresničile besede gospoda ministra, da bomo v najkrajšem času - ta najkrajši sem jaz pridodal, on je govoril samo v doglednem času - le končno ratificirali Konvencijo Združenih narodov proti korupciji. In to, kar je nesporno, Ustavno sodišče pove, da je treba tudi pri oblikovanju odnosov v državi, vedno tudi pri protikorupciji upoštevati ustrezne odnose med posameznimi vejami oblasti, zaradi česar tudi del odločb tega zakona razveljavlja. Ne ugotavlja pa, da bi morali imeti protikorupcijsko komisijo. Res je, ne ugotavlja. Tako, kot je na različen način lahko v različnih državah Evropske unije to protikorupcijsko delovanje urejeno. Morda kje tudi samo preko vlade, morda tam demokratični odnosi, ki trajajo dalj časa, kot pri nas, zaupajo, da to ureja vlada. Mnogo kje so pa zato popolnoma na drug način oblikovane samostojne institucije, tudi instituti in podobno. In prav je, da se naredi takšna kompletna analiza. Mi upamo, da jo bo naredila ali Vlada, sicer jo bomo predlagali pa sami preko našega raziskovalnega sektorja, da se ne bomo na pamet podučevali, kdo, kaj misli, da je v kakšni državi urejeno ali ni urejeno. Jaz sem torej prepričan, da če bi želeli zagotoviti, da se ohranijo nekatere prvine protikorupcijskega delovanja, ki jih vsebuje Zakon o preprečevanju korupcije in jih zakon o nezdružljivosti sploh nima, gre za sistemsko analitične naloge komisije, ki so posebej rojene samo v tem. Gre za koordinativne naloge komisije. Gre za svetovalno-izobraževalne naloge komisije in gre končno tudi za obveznost, da naj se v slehernem organu sprejemajo tako imenovani načrti integritete. Ali najbolj posrečeno ali ne? Ampak to so vprašanja, ki so mnogo širše urejena v Zakonu o preprečevanju korupcije kot pa v Zakonu o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, ki samo v nekaj členih ureja prepoved sprejemanja daril, izpolnjevanje obrazcev o premoženjskem stanju in načelno nezmožnost opravljanja poklicne pridobitne dejavnosti za funkcionarje. Gre torej za dva vsebinsko nesprejemljiva zakona. In naša stvar je, za katerega se v vsebini odločamo. Hvala lepa.
Hvala. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker pa čas določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika zbora še kdo razpravljati? Odpiram možnost razprave. Prosim, da se vsi, ki želite še razpravljati, prijavite. Trije prijavljeni, po pet minut imate. Gospod Gantar, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Saj bom kratek. Z gospodom Potrčem nimava problemov pri razumevanju vsebine, kaj bi antikorupcijski zakon, Zakon o preprečevanju korupcije moral vsebovati tu. Verjetno nimamo velikih problemov. Velike probleme pa imamo okoli interpretacije tega, kaj ta zakon, ki ste ga vi predlagali, dejansko pomeni. Če sem vas prav razumel, naj bi s sprejemom vašega zakona, ki ukinja sedanji zakon, stopil v veljavo prejšnji zakon. Po mojem mnenju in posvetovali smo se z nekaterimi pravniki - jaz sam nisem pravnik - moram povedati, to ne drži, tudi če obstaja ta 23. člen zakona. Samo v primeru, če bi kdorkoli, predvsem pa Ustavno sodišče razglasilo, da je sedanji zakon pravno ničen in ne more imeti nobenih posledic in nobenih konsekvenc. Sicer pa je, če je ta zakon, kakršenkoli že je, jaz se strinjam z njim, sedanji obstoječi, vi ne, ima 23. člen, ki je ugasnil prejšnji zakon in prejšnjega zakona ni mogoče obuditi v življenje ne da bi ga sprejeli po proceduri, ki velja za vse zakone. Moja interpretacija je, da če sprejmemo danes vaš zakon, nimamo nikakršne antikorupcijske zakonodaje razen odločbe Ustavnega sodišča, ki omogoča eksistiranje Kosovi komisiji. Še enkrat poudarjam, da je ta zadeva zelo občutljiva in da iz teh nejasnosti - seveda še enkrat povem, ne morem glasovati za ta zakon, ki je predložen prav zaradi tega. Skratka, moje mnenje je, da nam v zakonodajni proceduri, kot nam preostaja, ostaja samo še dolg mukotrpen boj za to, kako bomo adaptirali ustavne spremembe v obstoječi zakon ali sprejeli kakršenkoli nov drug zakon, ki bo razveljavil sedanjega. Drugih interpretacij jaz ne morem videti, kajti nobeden ni sedanjega zakona, ki velja, razglasil za pravno ničnega. Rad bi omenil samo še eno zadevo. Namreč, komentar na ministra. Vsaka država ima svoje specifičnosti pravnega sistema in urejanja zadev itn. Zato nobena rešitev ni avtomatsko prenosljiva. Ne obstaja samo formalna struktura, ampak tudi politične tradicije itn. In zato je treba reči, da dokaz, da nekatere druge države nimajo tako imenovanih neodvisnih komisij, ne pomeni nič, ker imajo lahko kakšne druge mehanizme, ki nadomeščajo te stvari in takšno ureditev kot jo imamo mi. To vemo dobro. Tisto, kar bi se mogli naučiti iz tega predloga samostojne komisije, je preprosto vprašanje samoomejevanja oblasti. Poslanci kot poslanci, neodvisno so pozicijski ali opozicijski, bi se morali zavedati, da morajo nekatere stvari, ki so povezane z njihovim delom, s transparentnostjo njihovega delovanja, premoženja, dohodkov, etiko, prenesti na nekatere druge ljudi ne na njih same. To je osnovno načelo, ki bi moralo biti spoštovano in to načelo spoštuje prav ta ureditev. Lahko bi bila še boljša kot je, ki jo je sedanji veljavni zakon odpravil. Zato te argumentacije ni mogoče sprejeti. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Cvikl.
Hvala lepa. Najprej glede tega vprašanja, kaj je bil namen predlagatelja in kaj bomo danes sprejeli. Danes ne bomo sprejeli nobenega zakona. Danes bomo sprejeli samo to, ali je prav, da gremo k Zakonu o preprečevanju korupcije iz leta 2003. Na kakšen način ga uveljaviti je naslednja zgodba. Sam sem se pa oglasil za razpravo zato, da ne bi pred slovensko javnostjo ostalo odprto to, kar je rekel minister Šturm, češ v Ameriki imajo pa tako imenovani "Ethics Committee" in če je to dobro za Ameriko, zakaj to ni dobro za Slovenijo. Prvič, gospod minister, to ni res. USN - vmes sem se poigral z internetom - USN, se pravi Državni svet ima "Ethics Committee. Torej, če bi sedaj to prevedli v slovenske razmere, Državni svet ustanovi komisijo za preprečevanje korupcije, ki nadzira eventualno Državni svet in Državni zbor. Vendar tudi Državni zbor, ameriški ali "US House of Representatives" ima "Committee on Standards of Official Conduct." Torej tudi njihov spodnji dom ima tako imenovano etično komisijo. Vendar, gospod minister, v skladu z ameriško zakonodajo obstaja tudi protikorupcijska komisija. Imenuje se "United States Office of Government Ethics". Spletno stran si lahko pogledate, je v tako imenovanem "Triangle od Federal Institution", New York Avenue, Washinghton. In ta institucija dela isto, kar dela "Kosova" protikorupcijska komisija. Tako, da prosim, ne zavajati slovenske javnosti, da če je slučajno bil na obisku v Sloveniji gospod Voinovch, ki je bil res v prejšnjem mandatu šef Ethics Committee, da je to dovolj za Slovenijo. Ne, tudi v Sloveniji potrebujemo v skladu z dobro prakso od vlade neodvisno institucijo. In kot ste videli na primeru ameriške administracije, ameriške zakonodajne oblasti, imamo kar tri institucije, ki počnejo to, kar počne pri nas Kosova protikorupcijska komisija. Zato bi želel pred slovensko javnostjo poudariti, da ni dovolj prebrati samo nekaj, kar piše na eni spletni strani, ampak je treba iti tudi na povezave z drugimi spletnimi stranmi in ugotovili boste, da imamo preventivne organe tudi v Ameriki, četudi ima Ethics Committee. Če pogledate na njihovo spletno stran, boste videli, da izvajajo podobne aktivnosti, izdajajo vnaprejšnja mnenja na to, da administracija ne bi tega ali onega naredila. In poudarjam, to je United States Office of Government Ethics, to ni US Government niti White House ali, če hočete, neposredno z Bushem pristojen organ, ampak ga sestavljajo v parlamentu imenovani uslužbenci. Spisek uslužbencev je jasen. In jasno pokaže, da v primeru, če želite ameriško prakso prenašati v Slovenijo, ni dovolj samo v Državnem zboru imenovati komisijo z enim ali dvema "stafferjema", ki bosta zagotavljala aktivno preventivno delovanje. Tako da, gospod minister, prosim, ne zavajati slovenske javnosti, ker na žalost obstaja internet. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Moge.
Predsednik, hvala lepa. Ob teh, oprostite izrazu, "jeremijadah" o korupciji se človeku neprenehoma vsiljuje vprašanje: Kdo je sploh tisti, ki zavira vsakršen napredek na tem zakonodajnem področju, da bi se ta zadeva enkrat lahko zakonsko uredila? Če pogledamo pred volitvami, je takratna opozicija z vsemi topovi streljala s tremi "K". Bili smo deležni sprejev. Bili smo deležni različnih groženj, kako je vse narobe, kdo vse je v koruptivnem odnosu in tako naprej. In volivci, pa tudi jaz osebno sem pričakoval, da bo ta Vlada, ki ima na plačilnem seznamu 34.000 ljudi, sposobna s svojim potencialom in gmotno podporo davkoplačevalskega denarja ta problem rešiti tako, da bo poslala v Državni zbor tak Zakon o boju proti korupciji, ki ga bomo vsi več ali manj sprejeli za svojega. Kaj se je pa dogajalo v preteklosti? Jelinčičev zakon, pri čemer nam je več ali manj jasno, od kod izhaja, zakaj je on postal glavni proti korupciji. Vlada in pozicija ta zakon na veliko podprete. Mi pač vpijemo, da to ni dobro. Gre na Ustavno sodišče in tam se razveljavi. Se pravi, vse, karkoli smo delali v tistem obdobju, je bilo pač tako, da je Vlada stala v senci in je gledala na to dogajanje. Potem pričakujem, gospod minister dr. Šturm, da bo vaša Vlada sposobna. Kajti brez dvoma sem prepričan, da ta zakon, o katerem danes govorimo, ne bo prišel naprej, da boste v najkrajšem možnem roku prinesli v ta Državni zbor nek tak zakon, ki bo res pomagal v boju proti korupciji. Lahko rečem, da ne razumem Vlade, da ob tako perečih problemih in obljubah, ki jih je dala o korupciji, gre zdaj v vojno z vsemi. Šla je v vojno z novinarji. Šla je v vojno s podjetniki, šla je v vojno z obveščevalci. Poglejte, to je samo za par dni člankov o Sovi. Gor pa jih imam že tri fascikle. Šla je v vojno oziroma je z vojsko, dve preiskovalni komisiji. Pozicija sama preiskuje dejanja na tem, šla je v vojno s policijo - ti grozijo s "štrajkom". Šla je v vojno s sodniki - tudi tukaj se ne more nič zmeniti. Šla je v vojno zadnje čase s celim segmentom visokega šolstva, znanosti in tehnologije. Ja, gospodje, kaj smo v izrednih razmerah? Hodimo zjutraj pred zasedanjem Državnega zbora na seje, kjer govorimo o samih nepravilnostih v tej družbi? Vlada, ki pa bi morala po zakonodajni plati poskrbeti, da bi imeli tako zakonodajo in takšne mehanizme, ki jih ima izvršilna oblast v roki, da bi te stvari preganjala, pa po mojem mnenju ni na tem področju dovolj napravila, da bi lahko bili zadovoljni. Jaz mislim, da tudi zdajšnji predlagatelj, gospod minister, je tak, da ta problem sploh ne rešuje na zadovoljivi ravni. Zdi se mi, da je bil to eden izmed obupnih poizkusov, da bi poskušali dobiti zakonsko rešitev na tem področju takšno, da bi res ustrezala standardom, o katerih sanjamo mi in o katerih sanja ne vem koliko ljudi v Republiki Sloveniji. Če se samo spomnim, kako močni so lobiji za tem, je bilo pred leti nazaj, ko sva še z enim kolegom poslancem poskušala dati v proceduro Zakon o lobiranju, kjer naj bi se to, če nekdo odkrito lobira, priznalo, napisalo, se tudi plača naredila. Ampak ne vprašajte, kakšni pritiski so bili, kaj se je vršilo. Ne samo na osebni ravni, ampak tudi preko medijev tako, da iz tega ni bilo nič. Zdi se mi, da bi bilo dobro, gospod minister, če bi v Vladi zbrali toliko volje, toliko poguma, znanja po mojem imate dovolj - da bi enkrat z Damoklejevim mečem to korupcijo presekali in bi prinesli v ta Državni zbor takšno rešitev, da bi lahko bili vsi zadovoljni in bi jo lahko tudi v tem Državnem zboru s konsenzom podprli. Jaz vsaj to pričakujem od vas in mislim, da kolegi, ki ste se danes trudili povedati, da je tukaj nekaj hudo narobe - jaz bom sicer za vas glasoval, ampak to je klic obupanca v puščavi.
Hvala. S tem zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj čez pol ure. To je ob 15.40. S tem prekinjam to točko dnevnega reda.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Prosim poslanke in poslance, da preverite delovanje glasovalne naprave. V zvezi s prekinjeno 2. točko dnevnega reda vas obveščam, da bo zbor v skladu s 139. členom Poslovnika glasovanje o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o Ustavnem sodišču opravil jutri, v sredo 30. maja 2007, v okviru glasovanj. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda - to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o pravdnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo. To je z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine SDS k 10. členu zakona. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine SDS k 13. členu. Ob tem vas obveščam, da je amandma vsebinsko povezan z amandmajem k 26. členu in če amandma ne bo sprejet, postane amandma k 26. členu brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti nihče. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine SDS k 26. členu. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 3. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlagani amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 10., 13. in 26. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom vložiti amandma? [[Ne.]] Ugotavljam, da v tretji obravnavi ni bilo vloženih amandmajev. Na podlagi petega odstavka 140. člena Poslovnika zbora vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. V zvezi s prekinjeno 5. in 6. točko dnevnega reda vas obveščam, da bo zbor v skladu s 139. členom Poslovnika zbora glasovanje o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zaposlovanju in delu tujcev ter o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o subvencioniranju študentske prehrane opravil jutri, v sredo, 30. maja 2007, v okviru glasovanj. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda - prva obravnava Predloga zakona o prenehanju veljavnosti Zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o prenehanju veljavnosti Zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo." Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 47. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda - vprašanja poslank in poslancev. V skladu s predlogom poslanca gospoda Jožefa Školča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje gospoda Jožefa Školča v zvezi s spoštovanjem etičnega kodeksa v ministrskem zboru." Za obrazložitev glasu teče prijava, najprej v imenu poslanskih skupin. Gospod Jožef Školč, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Zagotovo vas ne bom razočaral, če bom rekel, da bom glasoval za ta predlog in da bi vas tudi poprosil, da to podprete. Gospod predsednik Vlade je bil včeraj v precejšnji zadregi, ko je motovilil v svojem odgovoru okrog tega, kakšne visoke standarde ima sedanja Vlada. Predlagam, da odpremo razpravo o tem in res vidimo, ali etični kodeks deluje bolje, kot bi delovali normalni instrumenti, ki jih ima parlament in ki jih ima država. Gospod predsednik Vlade je, na primer, včeraj rekel, da njegovi ministri niso ničesar plačevali iz črnih fondov. Tega jim ni nihče očital. Ni pa odgovoril, zakaj ravnajo v nasprotju z zakoni s sredstvi iz proračuna. O tem bi radi govorili. Zato menim, da je treba to podpreti pa videti, ali je res minister Rupel ravnal prav, ali je res minister Bručan tisti, ki skrbi za denar davkoplačevalcev, ali lahko gospod Podobnik verjame nekomu na besedo, da je bilo delo opravljeno in da se ga lahko tudi brez ustrezne pogodbe plača in tako naprej. Mislim, da koalicija, ki prisega na visoke etične standarde, ne sme zavrniti vsaj diskusije o tem, kako deluje njen etični kodeks, če se že izogiba, kot sem velikokrat rekel, razpravam v parlamentu. To bo test o tem, ali ste pripravljeni razpravljati vsaj o tistih instrumentih, ki ste jih nastavili sami, če že teh, ki jih predvideva Ustava, nimate pretirano radi. Hvala lepa.
Hvala. Še kakšen interes. Odpiram prijavo za obrazložitev glasu v svojem osebnem imenu. Gospod Cvikl, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom podprl razpravo o tem, ker bi predvsem rad razpravljal o tem, kar je gospod Janez Janša včeraj rekel v odgovoru na vprašanje gospoda Školča. Rekel je, da se je Vlada pri helikopterjih odločala po dveh zakonih. Ta dva zakona, obadva, Vladi naj bi to dovoljevala. Eden je Zakon o javnih naročilih. Drugi je pa zakon o, po domače povedano, o delovanju primerov naravnih nesreč. No, temu ni tako. Jasno je, da bi Vlada morala delovati predvsem v skladu z Zakonom o javnih financah, kadar porablja javni denar. In daleč od tega, da bi Vlada imela zakonsko podlago za sprejem Uredbe o spremembi in dopolnitvi uredbe o organiziranju, opremljanju in usposabljanju za zaščito in reševanje ter pomoč. To je ugotovila tudi protikorupcijska komisija, ki je v tej zvezi ugotovila, da je Vlada, da je bilo delovanje uradnih oseb Vlade Republike Slovenije, ki so določile, da ima poleg Slovenske vojske in policije samo še AMZS edino pravico opravljati helikopterske prevoze, ustreza definiciji korupcije. Prav tako bi bilo dobro razpravljati o tem vprašanju tudi zato, da bi gospod Janez Janša povedal, kdo bo pokril to izgubo AMZS-ju. Mislim, da bo v razpravi več kot jasno, da ministri Vlade Republike Slovenije delujejo napačno in kot pravi protikorupcijska komisija, tako kot se definira korupcija. Hvala lepa.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 45. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Mirana Potrča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje gospoda Mirana Potrča v zvezi z vplivom neizvolitve guvernerja Banke Slovenije na delovanje Vlade. Kakšen interes po obrazložitvi? Ni. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 45. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Pavla Gantarja bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje dr. Pavla Gantarja v zvezi z vsebino in načinom oblikovanja Zakona o visokem šolstvu in raziskovalno-razvojni dejavnosti. Odpiram prijavo za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Gospod Gantar, izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Bom zelo kratek. Predlagam seveda, da podprete to pobudo, da se opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade na moje vprašanje. Sam moram reči, da bolj zanimivega odgovora, kot sem ga včeraj dobil, še nisem videl oziroma slišal. Tudi videl ne. Žal pa to ni bilo zadosti, da bi lahko bil zadovoljen s tem odgovorom. Predvsem me je malo zmotilo to, da pravzaprav sem - kot je predsednik Vlade rekel - spraševal o nečem, kar ne obstaja, da ni zakona, sem slišal. Vendar hkrati sem seveda tako kot vi, ugotovil, da je minister za visoko šolstvo, znanost podaljšal javno razpravo o zakonu, ki ga ni. Štirje bivši, ugledni rektorji pa so pozivali ministra, naj iz javne obravnave, naj umakne zakon, ki ga ni. Če smem biti ironičen, ampak sem res smrtno resen, bi bilo prav, da o tem razpravljamo, bi bilo prav, da razpravljamo tudi o tem, kakšni naj bodo cilji tega zakona, preden se minister loti ali poprave zakona, ki ga ni, ali pa izdelave česar srčno upam, nekega povsem novega zakona. Upam, da boste to željo po tej razpravi v tem Državnem zboru vsi skupaj podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Širca, izvolite v svojem imenu. Samo ena roka je. Ne bom odpiral prijave. Izvolite. Več rok se je pojavilo, prijava teče. V bodoče velja: če je samo ena roka, ne bom odpiral. Gospod Grill.
Hvala za besedo. Jaz tega predloga zagotovo ne bom podprl. Pa ne zato, da ne bi želel o teh stvareh razpravljati. Vendar ta delovni osnutek zagotovo sedaj ne zasluži, da bi se obravnaval v Državnem zboru, saj bo še veliko sprememb in dopolnil skozi razpravo v strokovni javnosti. Sam tudi ne sprejemam te posplošene kritike, ki prihaja predvsem iz ust tistih, ki skušajo sedaj to že v začetku kritizirati neupravičeno, predvsem pa nekje skrbijo za svoje položaje ali statuse, ki jim sedanja ureditev ustreza. Tukaj bi želel poudariti, da v razpravah s številnimi uglednimi strokovnjaki iz tega področja je ta zakon ali ta osnutek bil deležen številnih pohval. In to predvsem tistih, ki stremijo k odličnosti in vsemu tistemu, kar Slovenija dejansko želi in potrebuje. Ta zakon bo deležen v naslednjih mesecih številnih sprememb. In ko bo čas, bomo o njem lahko tudi tukaj razpravljali. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Germič.
Hvala lepa za besedo. Sam bom podprl predlog poslanca Gantarja. Kajti zelo zanimivo je bilo poslušati zelo različne odgovore na eni strani predsednika Vlade in na drugi strani pristojnega ministra. Kajti eden je govoril o tezah, ki so zelo ohlapne. Drugi je govoril, da imamo osnutek zakona, ki je v interni obravnavi. Hkrati pa smo imeli tudi odgovor, da govorimo o nečem, česar pravzaprav ni. Jaz seveda razumem, da sta Vlada in Ministrstvo za visoko šolstvo v težavah. Glede na to, da je prišlo z besedilom, ki je zapisano v 128 členih kot nek osnutek zakona, ki je naletel pravzaprav na zelo oster odziv tiste javnosti, ki je pri tem pravzaprav najbolj kompetentna, da presodi o vsebini zakona. Torej, rektorske konference študentov, raziskovalnih inštitutov, inženirske akademije. Zelo korektno bi bilo, da opravimo v Državnem zboru razpravo o tem, o čem pravzaprav teče v javnosti splošna razprava, ki je podaljšana v neko obdobje. Hkrati pa ne moremo izvedeti, kje smo in kam želimo s tem zakonom. Zato se mi zdi korektno, smiselno in potrebno, da o tem opravimo razgovor tukaj v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Širca.
Sam pogovor v Državnem zboru na odgovor premierja bi bil več kot izziv za ta Državni zbor. Če ne drugega, bi se moral soočati z zelo filozofskim vprašanjem: Kako se soočati z enim pojavom, ki ga ni? Namreč, zakona ni. Posledice na ta pojav pa so: študentje so šli na cesto, ustanovili avtonomno tribuno, rektorji so onemeli in podpisali deklaracijo, ki se globoko ne strinja s tem, česar premier pravi, da ni. In če ne drugega bi bilo še bolj zanimivo slišati, kako upravičiti skoraj 50.000 evrov zato, da je bilo napisano nekaj, kar premier trdi, da ni.
Hvala. Gospa Potrata.
Hvala za besedo. Seveda bom predlog za razpravo o odgovoru predsednika Vlade podprla. Jaz ne bom zastavljala filozofskega vprašanja, ampak se bom v polje poetičnega spustila. To bo zame tako kot razpravljati o mačji preji, če citiram Svetlano Makarovič. Kako sicer pojasniti, da ne obstaja nekaj, o čemer je bilo mogoče marsikaj prebrati v sredstvih javnega obveščanja? Trije avtorji osnutka Zakona o visokem šolstvu in raziskovalni dejavnosti so očitali trem rektorjem, da so proti dialogu. Ali ne bi bilo najbolj prav v Državnem zboru razpravljati o tem, kar naj bi nastalo? Kajti to, kar ravno rektorji očitajo osnutku zakona, je, da je koncept zakona za uporabnike in izvajalce te sfere popolnoma nesprejemljiv. Kaj pa se da napraviti v zakonodajnem postopku - pa se ve, da večina vedno preglasuje manjšino, pa naj je presežek razumnega v manjšini še tako velik. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima še gospod Alojz Sok. Prosim.
Hvala lepa. Sam tega predloga ne bom podprl, sicer pa to ni novo. To ste že na prejšnji seji predlagali. Takrat je dr. Gaber zahteval odgovor od ministra, odgovor dobil in potem se je ta zadeva že takrat odvila. Verjetno niste spremljali, tako da je bilo govora že takrat o teh tezah predloga zakona, nekakšnem osnutku, ki ga je minister poslal v obravnavo strokovni javnosti. In sedaj seveda ta razprava strokovne javnosti poteka. Vendar, če poteka na takšen način, kot smo lahko sinoči videli v oddaji Studio City, kjer se je nek študent - saj ne vem, če je bil, če ni vse skupaj režija - postavil pred Pravno fakulteto in povedal, da ta zakon pomeni, da bo minister imenoval profesorje. Če se razpravlja na takšen način in če se to seveda na takšen način prikazuje, potem res lahko rečemo, da se trese gora in da se bo na koncu rodila miš. Jaz mislim, da boste imeli zadosti časa, da ko bo predlog, osnutek zakona pripravljen, da bo doživel razpravo v tem parlamentu, do tačas pa je seveda treba biti malo učakan in ni potrebno prehitevati po desni in levi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 41. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Srečka Prijatelja bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Andreja Bajuka na poslansko vprašanje gospoda Srečka Prijatelja glede predvidene odprodaje državnega deleža gospodarske družbe Splošna plovba Portorož." Prijava za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine teče. Besedo ima gospod Janko Veber. [[Ne.]] Odpiram prijavo v lastnem imenu. Gospod Boštjan Zagorac, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani prisotni! Mislim, da je najmanj, kar lahko danes storimo, da podpremo ta predlog, in sicer iz več razlogov. Prvi razlog je ta, da damo gospodu finančnemu ministru, ki je zelo zasedena oseba ali pa najbolj zasedena oseba v tej državi in ima omejen čas, možnost, da odgovori na tisto, kar je poskušal odgovoriti v najmanj štirih pisnih odgovorih in včeraj v nekako bolj površnem ustnem odgovoru o tem, kaj se bo dogajalo z edinim slovenskim ladjarjem. Za tiste, ki ne veste, prišlo bo do lastninjenja. In strah vzbujajoče dejstvo je, da je glavni potencialni kupec nekdo, zoper katerega potekajo številne kazenske ovadbe, ne samo v Sloveniji, ampak tudi v drugih državah. Država pa tu enostavno ne naredi skoraj ničesar. Seveda ne boste podprli tega predloga, razen če želite, da Vlada Republike Slovenije ne stori ničesar, če želite karkoli prikriti. Ampak nenazadnje, samostojni poslanci niste vezani na to, saj je predsednik Vlade včeraj to kar nekajkrat povedal, da on ni tisti, ki bi ukazoval. Vi ste samostojni ljudje tu noter in vse vas bi moralo zanimati, kaj se dogaja z največjim, edinim slovenskim ladjarjem. Zato verjamem, da bo vaša zdrava vest pa velika pamet ugotovila, da je ta predlog treba podpreti in tu spregovoriti ter dati gospodu Bajuku možnost, da o tem tudi kaj pove. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovalo je 65 poslank in poslancev, za 16, proti 44. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Srečka Prijatelja bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarstvo mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje gospoda Srečka Prijatelja v zvezi z uporabo frekvenc na območju ob italijanski meji." Glasujemo. Glasovalo je 65 poslank in poslancev, za 21, proti 41. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Boruta Sajovica bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor gospoda Janeza Podobnika na poslansko vprašanje mag. Boruta Sajovica v zvezi z uresničevanjem ukrepov za prilagajanje podnebnim spremembam. Prijava v imenu poslanske skupine teče. Mag. Sajovic, imate besedo.
Hvala lepa. So bili časi, ko smo govorili, kaj se bo zgodilo, če vremenske spremembe res nastanejo. Danes je dejstvo, da so podnebne spremembe tu in jih tu čutimo. Vendar zavedanje javnosti, slovenske in svetovne, je sorazmerno majhno. Že včeraj sem omenil, da takšne zime, kot je bila letošnja, niso več slučaj. Niso nekaj izjemnega. Postajajo pravilo in vsaka odgovorna vlada in vsaka odgovorna država, tudi naša mora preiti od besed k dejanjem, dokler je še čas in omejiti izpuste CO2. Moram reči, da sem bil z včerajšnjim vprašanjem zadovoljen, saj je bilo na njega kar nekaj pozitivnih odzivov. Predvsem so me spraševali po internetu tudi osnovnošolci, kako se pa CO2 lahko zmanjša. In za vse tiste, ki se jim ta tema ne zdi smešna ali pa obrobna, nekaj na to temo. Če zmanjšamo temperaturo v stanovanju za 1 stopinjo, s tem zmanjšamo emisije CO2 za 300 kilogramov. Hladilnik z energetsko nalepko A plus lahko te emisije zmanjša za 200 kilogramov na leto. Že zamenjava petih navadnih žarnic z nizko energijskimi prihrani 250 kilogramov CO2. Seveda o tem, kakšna naj bo uporaba avtomobilov in motorjev, o tem ta trenutek ne bi. Vendar tudi ti so eni od večjih proizvajalcev CO2. Kako na drugi strani lahko tudi učinkovito pomagamo že seveda s prilagojeno hitrostjo avtomobilov, če hitrost 110-ih kilometrov zmanjšamo na 90. S tem marsikaj prihranimo na CO2 in tudi v denarnici, saj se stroški goriva zmanjšajo za kakšnih 20%. Tisto, kar pravi star kitajski pregovor, da je treba zaploditi otroka, napisati knjigo in posaditi drevo, s tem, ko boste posadili eno drevo, vežete približno 1 tono CO2. O teh stvareh se je potrebno resno pogovarjati in razmisliti. Včerajšnje deževje ni omililo suše. Daleč od tega. V zadnjem pol letu je v Sloveniji padlo rekordno malo padavin, tam, kjer teh razpok ni bilo nikoli opaziti - recimo pri nas na Gorenjskem - vidimo razpoke, v katere na dolžini enega metra lahko vtakneš roko. Od petih boljših tržiških virov pitne vode, ki so nanizani kot kaskada, je zgornji presušil in še je precej teh primerov. Prihaja čas, da se s konkretnimi ukrepi odločimo, ali bomo na smučiščih imeli od sedaj naprej umetno zasneževanje in žičnice, ali pa terme in toplice. Hvala lepa.
Hvala lepa za poslansko stališče Poslanske skupine LDS. Prijava teče. Gospod Pavel Gantar, imate besedo.
Hvala lepa. Jaz bom podprl predlog, da se opravi razprava o odgovoru ministra na poslansko vprašanje kolega Sajovica. Sam menim, da ta tema klimatskih sprememb nezadržno prihaja na dnevni red politike, da se je politika dolgo oklevala se je lotiti, vendar se je sedaj mora. Dejstvo je, da ima Slovenija program zmanjševanja emisij CO2 do leta 2012 za minus 8%. Dejstvo je, da bo ta program dozdevno lahko uresničila. Dejstvo pa je, da Slovenija v tem trenutku nima programa ne za zmanjševanje, temveč za soočanje in prilagajanje podnebnim spremembam. Takšen program bi najbolj potrebovali na področju urejanja voda zaradi spremenjenih padavinskih režimov, vodotokov in vsega tega se slovenska vlada v tem trenutku ni lotila, pa bi se morala. Mi imamo projekte do leta 2023. Razen vodikovih tehnologij ni nobenega projekta, ki bi se tega lotil zares. Imamo otok blizu Izole, vendar vam jaz povem, da bomo leta 2023 ali že prej branili obalo pred Izolo, Piranom in Portorožem pred povišanjem vodostaja morja. In zato se strinjam, da se ta razprava začne, četudi preko poslanskega vprašanja, ker v družbi v Sloveniji se je že začela. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milenko Ziherl.
Hvala za besedo. Predloga ne bom podprl iz več razlogov, in sicer taka razprava se je že opravila v okviru Odbora za zadeve EU, kjer so ministri in državni sekretarji, pa tudi veleposlanik Velike Britanije, ki je zelo vključena v to problematiko. So pač predstavili neke vizije oziroma program, kako se bomo odzvali na podnebne spremembe. Tako je Ministrstvo za obrambo predstavil nov plan ogroženosti pred poplavami, nov plan pred plazovi in tako naprej, ministrstvo za zdravje nevarnost pojava tropskih bolezni. Torej, na Odboru za zadeve EU na posebni seji, odprti za javnost, smo to zadevo že obravnavali. Veselilo me je, da je bilo kakšnih devet do deset poslancev, ki niso člani našega odbora. Torej, zanimanje za problematiko vsekakor je. Če bi bila problematika tako pereča, kot je v predlogu za posebno razpravo, potem bi pač bilo zaželeno, da bi že na tej seji bilo več poslancev. Poleg tega pa se v okviru parlamenta, v obeh domovih, torej "house of lords and house of commons", torej v Državnem svetu in Državnem zboru, deluje parlamentarna skupina GLOBE, ki se tudi ukvarja s temi problemi. Pravkar smo se vrnili iz Velike Britanije, kjer smo bili pač seznanjeni z nekaterimi vidiki reševanja teh problemov. In kdorkoli se želi vključiti v aktivnejše reševanje, je seveda prisrčno vabljen, da se naši skupini pridruži. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Samo Bevk. [[Se odpoveduje.]] Gospod Anton Kokalj. Prosim.
Pravzaprav je že kolega Ziherl vse povedal. Sam menim, da je institut poslanskega vprašanja relativno neprimeren način reševanja tako pomembne problematike, sploh glede vsebin, ki jih je gospod Sajovic predlagal. Mislim, da to sodi v učbenike in učne načrte. Predlagam mu, da to nameni tja po poteh, ki so pač običajne. Sicer bi pa ponovil, da se ta problematika obravnava ne samo na javni seji, bila v sklopu evropskega tedna, ampak tudi redna obravnava na izhodiščih za svete ministrov Evropske unije, ko odhajajo na razna usklajevanja. In takrat tudi poslanci, če seveda ste prisotni, lahko aktivno sodelujete s svojimi stališči in pripombami. In skozi to mislim, da je to tudi najučinkovitejše orodje, da bomo tudi na koncu kaj dosegli, ne zgolj delali pač neko poceni populistično zgodbo.
Hvala lepa. Besedo ima še gospod Boštjan Zagorac. [[Se odpoveduje.]] Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 25, proti 41. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Saša Pečeta bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Andreja Bajuka na poslansko vprašanje gospoda Saša Pečeta v zvezi s privatizacijo Nove Kreditne banke Maribor." Prijava v imenu poslanske skupine teče. Besedo ima gospa Majda Širca. [[Se odpoveduje.]] Prijava še enkrat teče. Gospod Boštjan Zagorac, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Moram reči, da ko spremljam ta glasovanja, so prav zanimiva. Med 20 in 27 za. Vse ostalo proti, ampak ker tako dobro sledite navodilom ali pa sugestijam, kako glasovati, pri kateri želji po razpravi - kajti vseeno sedimo v parlamentu, kjer se mora razpravljati in govoriti - me prav veseli, da če boste tudi tokrat sledili tistemu, kar je včeraj minister dejal - pred sabo imam njegov magnetogram. Očitno je to tema, ki bo zahtevala daljši čas, kot nam ga Poslovnik nudi v tej seansi vprašanj in odgovorov. Torej se ne skrivam. Razprava o tej temi bi bila dobrodošla, zato se že vnaprej veselim, da boste spet sledili navodilom Vlade Republike Slovenije, kako glasovati in boste pri taki zadevi, kot je Nova kreditna banka Maribor, vsaj tisti, ki prihajate iz Štajerske, znali zbrati toliko poguma in glasovali za to, da se o privatizaciji Nove KBM pa vseeno opravi razširjena razprava in s tem omogočili tudi gospodu Bajuku malo daljšo seanso od tiste, ki mu jo daje Poslovnik v prvi točki dnevnega reda, ko gre za vprašanja in odgovore. Z zanimanjem bom pogledal izpis glasovanja, predvsem štajerskih poslancev, ki prihajate iz vladnih vrst. Hvala lepa.
Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 38. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti je glasovalo 38.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Milana M. Cvikla bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Andreja Bajuka na poslansko vprašanje mag. Milana M. Cvikla v zvezi z nesprejetjem Zakona o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb." Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 44. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti je glasovalo 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Srečka Prijatelja bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor gospoda Janeza Podobnika na poslansko vprašanje gospoda Srečka Prijatelja v zvezi s postavitvijo plinskih terminalov v Tržaškem zalivu." Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 44. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti je glasovalo 44.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Rudolfa Mogeta bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra brez listnice, zadolženega za lokalno samoupravo in regionalno politiko, dr. Ivana Žagarja na poslansko vprašanje gospoda Rudolfa Mogeta v zvezi z načinom delovanja Razvojnega sveta kohezijske regije." Teče prijava za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Gospod Moge, izvolite, v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Z velikim upanjem smo v LDS sodelovali pri sprejemanju Zakona o skladnem regionalnem razvoju, kajti Republika Slovenija je res taka, da še kako potrebuje ta zakon. V njem smo ustanovili, če se spomnite, razvojne regije. Ustanovili smo kohezijske regije. V Evropski uniji smo celo dobili zdaj, ker sami tega ne moremo določiti, da se Slovenija razdeli na dve kohezijski regiji. V zakonu tudi natanko opredeljujejo pristojnosti in organe, ki vodijo te posamezne svete. Torej, nas je zelo osupnil odgovor ministra dr. Žagarja, da Slovenija kljub nekajletni veljavnosti tega zakona še do sedaj ni ustanovila Sveta kohezijske regije. Ko sem sam osebno ministra tule spraševal, se je odgovoru na veliko izmikal in mi ni odgovoril na naslednje vprašanje: "Zakaj ni bil imenovan ta organ, ki je več kot potreben?" In drugo vprašanje: "Kdo odloča namesto tega organa, ki ga zakon predpisuje? Mislim, da je odveč reči, da vsi spoštujemo zakonodajo in da bi sploh ta zakon morali s posebno skrbjo spoštovati tisti ljudje, ki živijo na manj razvitih območjih. Ta zakon naj bi prinesel neko novo kvaliteto. Pomanjkanje takšnega organa pa pomeni, da se v bistvu odloča čez palec. Niti ne vemo, kdo odloča, kako odloča o sredstvih kohezije, ki pa so neprimerno večja, kot so pa sredstva za pokrajinski razvoj. Zaradi tega ocenjujemo v Liberalni demokraciji Slovenije, da se iz ministrovih odgovorov ta zakon ne spoštuje, da tej Vladi ni do skladnega regionalnega razvoja. In bomo zaradi tega glasovali za to, da se o odgovoru še enkrat pogovorimo na seji Državnega zbora. Prav zato, da vidimo, zakaj Vlada ni imenovala tega več kot potrebnega organa in kdo odloča namesto njega. Če to ne bo izglasovano, piše nad vrati pekla "lasciate ogni esperanze voi qui entrate", vam napovedujemo, da bomo še naprej poskušali z zakonitimi sredstvi priti do cilja.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovalo je 68 poslank in poslancev, za 26, proti 42. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke mag. Majde Potrata bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za šolstvo in šport dr. Milana Zvera na poslansko vprašanje mag. Majde Potrata v zvezi z investicijami lokalnih skupnosti v vzgojno-izobraževalne zavode." V imenu poslanske skupine, prijava teče. Besedo ima gospa mag. Potrata, v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Redno zastavljam ustna vprašanja. Tokrat pa prvič predlagam Državnemu zboru, da sprejme razpravo o odgovoru ministra na moje poslansko vprašanje. Da vam sedaj kradem čas, je posledica tega, da sem bila zadnja, ki sem zastavljala vprašanje. Dvomim, da ste pogledali v magnetogram, kaj me je pravzaprav pripravilo k temu predlogu. Šolsko polje pričakuje velike spremembe. Napovedani sta spremembi dveh zakonov. Minister Zver prepričuje strokovno in drugo javnost, kakšni bodo učinki predlaganih sprememb o povečanju financiranja v šole, ki bodo, in v vrtce, ki bodo izvajali javni šolski program s koncesijo v zasebnih prostorih. Govora je o tem, da javna mreža šol ne bo razpadla. Govora je o tem, da v teh šolah, zasebnih, in vrtcih s koncesijo ne bo investicij iz javnih sredstev. Odgovorov na to, katere strokovne analize dajejo možnost tako zatrjevati, pa ni, ker ustreznih strokovnih analiz ni bilo opravljenih ali pa nam ne želijo biti predstavljene. In prav zato glede na to, da minister Zver še ni odgovoril na predlog podaljšanja javne razprave vsaj do 1. julija v zvezi s tema dvema predlogoma zakona, se mi zdi prav, da bi vsaj v Državnem zboru opravili razpravo o odgovoru ministra Zvera na moje vprašanje in našli osnovo tudi za to, ali imamo enake poglede na velike spremembe, ki se v šolstvu napovedujejo. Pričakujem torej, da bo predlog dobil podporo. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo ta predlog podprla. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 43. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA - MANDATNO VOLILNE ZADEVE. Prehajamo na obravnavo predloga za volitve podpredsednice Državnega zbora Republike Slovenije. Skupina poslank in poslancev Poslanske skupine Socialnih demokratov je Državnemu zboru predložila predlog kandidature za podpredsednico Državnega zbora, in sicer predlaga, da za podpredsednico Državnega zbora Republike Slovenije izvoli gospo Darjo Lavtižar Bebler, poslanko Poslanske skupine Socialnih demokratov. Besedo dajem predstavniku predlagatelja gospodu Miranu Potrču za obrazložitev predloga kandidature. Izvolite.
Gospod predsednik, hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Poslanska skupina Socialnih demokratov vam predlaga, da za podpredsednico Državnega zbora izvolite Darjo Lavtižar Bebler. Ta predlog dajemo na podlagi prvega odstavka 20. člena Poslovnika, po katerem ima Državni zbor enega podpredsednika ali podpredsednico iz največje opozicijske poslanske skupine. Predlog za podpredsednico oziroma za podpredsednika dajemo tokrat drugič. Naš prvi predlog za dr. Marka Pavliho ob glasovanju v Državnem zboru ni dobil potrebne večine. Potrebna absolutna večina poslank in poslancev je ob tajnem glasovanju namreč bolj sledila političnim zameram ob prehodih 12 poslancev poslanskega kluba LDS v druge poslanske skupine, kot obveznosti iz Poslovnika, da se spoštuje voljo največje opozicijske poslanske skupine in njenega kandidata ali kandidatko tudi izvoli. Žal, poslanke in poslanci koalicije, brez katerih glasov podpredsednik iz vrst opozicije ne more biti izvoljen, svojih obveznosti niso spoštovali. Kasneje so sicer brez dokazov poskušali odgovornost za neizvolitev odvrniti od sebe, kar smo razumeli predvsem kot priznanje napake in kot sporočilo, da bodo pri naslednjem kandidatu spoštovali voljo največje opozicijske stranke. Zato smo se v Poslanski skupini Socialnih demokratov odločili, da ponovno predlagamo svojega kandidata. Gospod dr. Marko Pavliha ponovno ni želel kandidirati. Po skrbnem premisleku je na kandidaturo pristala poslanka Darja Lavtižar Bebler. Poslanci in poslanke iz Socialnih demokratov smo njeno kandidaturo soglasno podprli. Gospa Darja Lavtižar Bebler je univerzitetna diplomirana pravnica. Svojo poklicno pot je začela kot novinarka na nacionalni televiziji. Poslanka Državnega zbora je bila v mandatih 1990-1992, 1996-2000 in v mandatu od leta 2004, ki sedaj teče. V vseh mandatih svoje poslanske funkcije je bila članica Ustavne komisije, kar je tudi sedaj. Ob snovanju Ustave Republike Slovenije pa je bila tudi vodja delovne skupine za pripravo poglavja o človekovih pravicah v Ustavi Republike Slovenije. V mandatu 1990-1992 je bila predsednica Odbora za lokalno samoupravo, v mandatu 1996-2000 pa je bila predsednica Odbora za notranjo politiko in pravosodje. V istem mandatu je bila v odločilnem času vključevanja Slovenije v Evropsko unijo sopredsednica pridružitvenega parlamentarnega odbora z odborom evropskega parlamenta. V letih 2001 do 2004 je bila veleposlanica in stalna predstavnica Republike Slovenije pri Svetu Evrope v Strasbourgu, kjer je bila dve leti tudi predsednica poročevalske skupine odbora ministrov namestnikov za socialno kohezijo in zdravstvo pri Svetu Evrope. V tem poslanskem mandatu je vodja delegacije Državnega zbora Republike Slovenije v parlamentarni skupščini Sveta Evrope in že drugo leto tudi podpredsednica parlamentarne skupščine Sveta Evrope. V tej funkciji na plenarnih zasedanjih v odsotnosti predsednika tem tudi predseduje. Darja Lavtižar Bebler obvlada aktivno angleški, ruski in srbski jezik, pogovorno francoski in italijanski ter pasivno nemški jezik. Prepričani smo, da ima poslanka Poslanske skupine Socialnih demokratov Darja Lavtižar Bebler dragocene in mnogovrstne parlamentarne izkušnje, ki zagotavljajo korektno in uspešno podpredsedovanje Državnemu zboru. Iskreno pričakujemo, da boste poslanke in poslanci naš predlog podprli. Zaradi javnih in predvsem internih izjav upamo verjeti, da bo tokrat pomembna večina vseh poslank in poslancev glasovala za prvič izvoljeno podpredsednico Državnega zbora gospa Darjo Lavtižar Bebler. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Besedo ima gospod Jožef Horvat v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, spoštovani predlagatelji kandidatke za podpredsednico Državnega zbora, spoštovana kolegica in kandidatka Darja Lavtižar Bebler! Poslanska skupina Nove Slovenije kandidatki za podpredsednico Državnega zbora Republike Slovenije gospe Darji Lavtižar Bebler priznava njene dolgoletne politične izkušnje in njeno aktivnosti in prizadevnost pri delu v Državnem zboru, kar so nenazadnje njeni volivci že nekajkrat tudi nagradili. Kot takšna je primerna kandidatka za podpredsednico Državnega zbora Republike Slovenije. Na njeni politični poti oziroma karieri pa bo gotovo ostal zaznamek, da je po izvolitvi na listi LDS oktobra 2004 po dobri polovici mandata 2004-2008 prestopila k Poslanski skupini Socialnih demokratov, ki je tako tudi z njeno pomočjo postala največja opozicijska poslanska skupina v Državnem zboru, ki ji pripada mesto enega podpredsednika Državnega zbora. Želim vam in slovenski javnosti sporočiti, da Poslanska skupina Nove Slovenije od aprilske seje Državnega zbora do danes ni spremenila svojega stališča glede podpore tokratni kandidatki za podpredsednico Državnega zbora. Če ne drugo, bi to bilo krivično do kolege dr. Marka Pavliha, ki ga na aprilski seji nismo podprli za podpredsednika Državnega zbora. Mi namreč ne moremo s funkcijo podpredsednice Državnega zbora Republike Slovenije nagraditi poslanske kolegice, ki so ji volivci na volitvah, z letnico oktober 2004, zaupali mesto v Državnem zboru in to izključno v Poslanskem klubu LDS. To dejstvo ima toliko večjo težo, če upoštevamo, kakšen volilni sistem imamo v Republiki Sloveniji. Mi tudi ne priznavamo prestrukturiranja oziroma preoblikovanja Državnega zbora na osnovi nekih dogovorov, pogajanj, nekih obljub. Priznavamo podobo oziroma razdelitev sedežev Državnega zbora Republike Slovenije izključno na osnovi rezultata volitev. Poslanska skupina Nove Slovenije bi podprla kandidata oziroma kandidatko za podpredsednika oziroma podpredsednico Državnega zbora, ki bi ga oziroma bi jo predlagala poslanska skupina SD ob pogoju, da je bil oziroma bila izvoljena na volitvah oktobra 2004 na Združeni listi socialnih demokratov. Če prisluhnem dobro obveščenim medijem, bo danes gospa Darja Lavtižar Bebler postala podpredsednica Državnega zbora. Zagotavljam ji, da s strani Poslanske skupine Nove Slovenije ne bo poslank ali poslancev, ki bi oteževali njeno delo, pri katerem pa ji želimo veliko parlamentarne spretnosti in objektivnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jakob Presečnik, v imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Dejstvo je, da so današnje volitve podpredsednice oziroma tako podpredsednice povzročili dogodki v preteklosti pred približno dvema mesecema v Poslanski skupini Liberalne demokracije. Dejstvo je tudi to, da v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke sicer ne podpiramo prihajanja poslancev v času trajanja mandata iz ene poslanske skupine v drugo, ker mislimo, da takšen prehod ni v skladu z rezultati, ki smo jih posamezne stranke oziroma posamezne liste dosegli na volitvah v Državni zbor. Glede na Poslovnik pa moram reči, da v imenu poslanske skupine, da podpiramo predlog Poslanske skupine SD, ker to, kot rečeno, določa Poslovnik in da tej poslanski skupini to mesto tudi pripada. Drugo. Ker podpiramo odločitev, da na to mesto imenujemo žensko, kar smo verjetno zamudili na začetku mandata. In tretjič, ker menimo, da je kolegica Darja Lavtižar Bebler kot izkušena pravnica in poslanka to funkcijo tudi sposobna opravljati. Če bo izvoljena, ji želimo uspešno delo. Poslanska skupina bo glasovala za. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko. V imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke.
Hvala za besedo in vsem prav lep pozdrav. Največji poslanski skupini opozicije v skladu z določbami Poslovnika pripada mesto podpredsednika Državnega zbora. SD, odkar je največja opozicijska poslanska skupina, pošilja v izvolitev drugi predlog, tokrat žensko. Prejšnji predlog na glasovanju predvsem zaradi nerodnosti ali pa neučakanosti ali pa morda tudi zaradi spretnosti vodje poslanske skupine ni dobil zadostne podpore. Za neizvolitev dr. Pavlihe nosi odgovornost predvsem predlagatelj, ki ni zagotovil za predlog niti zadostne podpore v lastnih vrstah. Vendar stvar je bila pač vroča in paro je bilo na nek način potrebno iz poslanske skupine izpustiti, pa čeprav za ceno neizvolitve dr. Pavlihe in tudi neizpolnitve Pahorjeve obljube kandidatu. Tudi do tega predloga, ki ga je posredovala poslanska skupina SD v izvolitev v poslanski skupini SDS, nimamo zadržkov. Tudi danes bomo poslanci SDS ravnali in glasovali odgovorno, saj se zavedamo pravice, ki je zapisana v prvem odstavku 20. člena Poslovnika Državnega zbora. Seveda pa bi rad ob tem spomnil, da se je v zadnjem času o vstopu lastovk v poslansko skupino SD precej spremenil tudi slog dela poslanske skupine SD. Prej so bili sicer trd, vendar korekten političen konkurent, sedaj pa temu ni več tako. Primeri zadnjih sej nekaterih delovnih teles kažejo, da se je k njim preselil velik del arogantnosti, nesramnosti, žaljivosti, kar je bilo prej značilno za neko drugo poslansko skupino. In moram javno povedati, da smo presenečeni, ker ni nobenega javnega odziva najvišjih predstavnikov stranke na ravnanja v nekaterih delovnih telesih. Nihče se ne opraviči, nihče noče tudi nič videti oziroma nič slišati. In mislim, da zelo na lahko z levo roko prevzeti vse tisto, kar ste tako dosledno opazili pri drugih in jim seveda tudi to zelo ostro in javno oporekali. Verjamemo vaši trditvi v tistem delu predloga, ko pravite, da ima poslanka Darja Lavtižar Bebler dragocene in mnogovrstne parlamentarne izkušnje. Smo pa dokaj skeptični, predvsem zaradi zadnjih dogodkov, v tistem delu te iste trditve, ko trdite, da te zagotavljajo korektno in uspešno podpredsedovanje v Državnem zboru. Zadnja primera v delovnih telesih temu absolutno ne pritrjujeta. Vendar, kot že rečeno, bomo poslanci SDS kljub tej očitni spremembi glasovali tako kot smo pri predhodnem kandidatu. Rad pa bi ob tej priložnosti tudi poudaril, da ta koalicija, tudi kar zadeva podpredsednike Državnega zbora, zagotavlja nadstandardno rešitev, saj bosta po izvolitvi gospe Darje Lavtižar Bebler kar dva podpredsednika od treh iz opozicijskih vrst. To ni bila odlika prejšnjih koalicij. Celo več. Prejšnje koalicije so bile v stanju, da niso omogočile izvolitve niti enega podpredsednika Državnega zbora iz opozicije. Niti tistega ne, ki je pripadal največji opozicijski stranki. Seveda pred glasovanjem pričakujemo, da bo poslanska skupina dala jasna zagotovila, da so poleg določil 20. člena Poslovnika pri kandidaturi spoštovali tudi določila prvega odstavka 29. člena Poslovnika Državnega zbora, ki se glasi takole: "Poslanci, ki so bili izvoljeni z istoimenskih list, in poslanci, ki so člani iste parlamentarne stranke, imajo pravico ustanoviti le eno poslansko skupino. Poslanec je lahko član poslanske skupine istoimenske liste, na kateri je bil izvoljen, oziroma poslanske skupine parlamentarne stranke, katere član je." Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Besedo ima gospod Alojz Sok. [[Se odpoveduje.]] Gospod Bojan Kontič, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Bil sem trdno prepričan, da mi ne bo treba govoriti o tem, kako bom glasoval oziroma zakaj je vredno podpreti našo kandidatko, ker se v celoti strinjam s tem, kar je povedal kolega Potrč v uvodu. Pa sem slišal kar nekaj posipanja s pepelom. Tudi obdolževanja, tudi govorjenja o tem, kdo ima zasluge, da dr. Marko Pavliha ni bil izvoljen na prejšnji seji. In na koncu se seveda zgodba konča pri predlagatelju, pri Socialnih demokratih, ki sicer imamo zdaj 14 glasov v parlamentu. To je pa mnogo premalo za to, da bi jih imeli potrebnih 46 za izvolitev. In verjetno vsi le niste ravnali tako, kot je bilo napovedano. Pri tem bi želel, brez da bi se posebej obračal na posameznega predgovornika in da bi poskušal ovreči trditve o naši aroganci, dejal, da pri tem pa seveda ne želim biti žaljiv do ptic, ne glede na vrsto, pa vseeno gospod Tanko - rajši imam v tem primeru lastovke kot pa kukavico, ki podtakne svoje jajce kam drugam, kamor sicer ne sodi.
Besedo ima gospa Breda Pečan. Se odpovedujete. Gospod Dušan Kumar, se odpovedujete. Gospod mag. Cvikl, tudi ne. Gospod Samo Bevk, tudi ne. Morda želi besedo še predlagatelj? Izvolite, gospod Potrč.
Hvala lepa. Jaz sem prepričan, da naša kandidatka gospa Darja Lavtižar Bebler, ne samo izpolnjuje vse pogoje za izvolitev, ampak da bo tudi korektno in uspešno delala v tem Državnem zboru. Jaz bi rad poudaril, da sem trdno prepričan, da se temu in k takemu ravnanju trudijo vse poslanke in poslanci naše poslanske skupine. Ne trdim pa, da kdaj ni tudi kakšnega spodrsljaja. Ne sprejemam pa, da lahko o tem, ali gre za spodrsljaj, sodi samo gospod Jože Tanko. Mnogo premalo je objektiven, da bi si to dovolil. Hvala.
Ker ni več prijavljenih k razpravi, razpravo zaključujem. Prehajamo na izvedbo glasovanja. V skladu s tretjim odstavkom 199. člena Poslovnika zbora o izvolitvi podpredsednice Državni zbor odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanja. To so: gospod Franc Jazbec - SDS, gospod Aurelio Juri - SD, gospod Rudolf Moge - LDS in gospod Martin Mikolič - NSi. Član te komisije sem tudi jaz kot predsedujoči. Ali kdo temu predlogu nasprotuje? Ugotavljam, da ne, zato prehajamo na odločanje o taki sestavi komisije. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti 1. (Za je glasovalo 59.)( Proti je glasoval 1.) Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslankam in poslancem vročena glasovnica tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda "za" ali "proti". V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanca ni jasno razvidna. V skladu s četrtim odstavkom 199. člena Poslovnika Državnega zbora bo kandidatka izvoljena, če bo zanjo glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani, v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci boste izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslanke in poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasijo v sobi 217, kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 17.00 ter bo trajalo do 17.10. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi 217. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 17. uri in 20 minut.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo prekinjeno obravnavo 20. točke. Prebral vam bom zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja za podpredsednico Državnega zbora Republike Slovenije. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora Republike Slovenije dne, 29. maja 2007. Razdeljenih je bilo 70 glasovnic, oddanih je bilo 70 glasovnic, neveljavnih je bilo 7 glasovnic, veljavnih je bilo 63 glasovnic. "Za" je glasovalo 37 poslancev, "proti" je glasovalo 26 poslancev. Na podlagi izida glasovanja gospa Darja Lavtižar Bebler ni bila z večino glasov vseh poslancev izvoljena za podpredsednico Državnega zbora Republike Slovenije. Ker predlagana kandidatka ni dobila zadostnega števila glasov, se na podlagi 196. člena Poslovnika zbora ponovi kandidacijski postopek in postopek glasovanja na podlagi novega predloga kandidature. Prekinjam to točko dnevnega reda in 28. sejo Državnega zbora, ki se bo nadaljevala jutri ob 10.00. Rad bi vam še to sporočil, da ima Komisija za nadzor proračuna v velikem salonu čez 15 minut svojo sejo. Hvala. Lahko noč!