Добрий ранок, шановні депутати, гості Верховної Ради, журналісти, радіослухачі, телеглядачі! Сьогодні 15 вересня, п’ятниця. Я прошу депутатів сісти на місця і підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему „Рада”. Проводиться поіменна реєстрація. [[10:01:47]] У залі зареєструвалися 425 народних депутатів. Ранкове засідання Верховної Ради оголошується відкритим. Спочатку я хотів би запропонувати всім нам привітати з днем народження, у нього ювілей сьогодні, Петра Андрійовича Ющенка, якому виповняється сьогодні 60 років. Давайте привітаємо його і побажаємо успіхів. [[Оплески]] Навіть якщо його зараз нема в залі, то все одно приєднуємося до таких вітань. Шановні депутати, відповідно до статті 25 Регламенту, у п’ятницю ми маємо 30 хвилин для оголошення запитів. Я сподіваюся, ми скоріше їх оголосимо, зекономивши час. Виконую такий обов’язок і оголошую запит Олександра ГОЛУБА до Президента України щодо термінових заходів по збереженню меморіального музею видатного українського художника Івана Хворостецького. Я хочу поставити на голосування питання про підтримку змісту такого запиту щодо необхідності його направлення. Будь ласка, визначиться. [[10:03:25]] За-149 Ну, я ставлю питання на голосування про направлення такого запиту Президенту. Одну секунду, я уточнив процедуру. Вибачте, бо я не чітко, можливо, сказав. Для того, щоб підтримати зміст запиту, треба 150 голосів. Щоб направити, треба 100. 226. Не чути було. Є потреба ще раз проголосувати? Тоді давайте проголосуємо чи є потреба повернутися до цього питання ще раз. Будь ласка, визначіться. [[10:04:29]] За-331 Депутати кажуть, є потреба, тому я ставлю на голосування питання про підтримку змісту такого законопроекту. Йде голосування. [[10:04:52]] За-291 Згодні. Згідні з таким змістом. Тепер я ставлю на голосування питання про направлення цього запиту Президенту. Будь ласка. [[10:05:16]] За-310 Рішення прийнято. Група депутатів [[ТУРЧИНОВ, САМОЙЛЕНКО, СКИБІНЕЦЬКИЙ та інші. Всього 6 депутатів]] звертаються до Президента із запитом щодо припинення процесу руйнації сфери медичного обслуговування співробітників та військовослужбовців спеціальних органів. Відносно змісту такого запиту, він важливий справді, я просив би вашої підтримки. Ставлю на голосування цю пропозицію. [[10:05:52]] За-324 324 депутати вважають важливим такий запит. Я ставлю на голосування питання про направлення його Президенту. Будь ласка. [[10:06:15]] За-350 350 депутатів підтримують необхідність такого направлення. Оголошую також запити Володимира ЯВОРІВСЬКОГО до Голови Верховної Ради України з приводу систематичного порушення народними депутатами Конституції України, Рішення Конституційного Суду України та Регламенту Верховної Ради України щодо мови ведення засідань Верховної Ради України. Євгена МАРМАЗОВА до Прем’єр-міністра України про неправомірні дії зі сторони заступника начальника Державної податкової міліції в Кіровоградській області Тесленка по відношенню до засновників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Васино” Знам’янського району Кіровоградської області. Групи депутатів [[ТУРЧИНОВ, САМОЙЛЕНКО, СКИБІНЕЦЬКИЙ та інші]] до Прем’єр-міністра України щодо припинення процесу руйнації сфери медичного обслуговування співробітників та військовослужбовців спеціальних органів. Олексія ФЕДУНА до Генерального прокурора щодо неналежного розслідування кримінальної справи та виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України. Миколи ТОМЕНКА до Генерального прокурора про вжиття заходів щодо недопущення прихованої приватизації комунального підприємства “Телекомпанія “Київ”, яку уможливлюють дії посадових осіб Київської міської державної адміністрації. Групи депутатів [[КОМАР, ПАВЛЕНКО, ЄФРЕМОВ]] до Міністра праці та соціальної політики щодо порушення прав інвалідів-чорнобильців. Леоніда ГРАЧА до Міністра внутрішніх справ щодо неналежного розслідування кримінальної справи за фактом заволодіння бюджетними коштами службовими особами Виконавчої дирекції створення Єдиного Республіканського цифрового територіального кадастру в Автономній Республіці Крим. Миколи ТОМЕНКА до Міністра культури і туризму щодо неправомірних дій Київського міського голови Леоніда Чернівецького, ведення ним сесії Київської міської ради, всупереч її регламенту, недержавною мовою. Анатолія НАЛИВАЙКА до Київського міського голови про незадовільний розгляд звернення щодо порушення прав мешканців будинків по вулиці Сортувальна у місті Києві при забудові мікрорайону “Позняки-Західні”. Групи депутатів [[КОМАР, ПАВЛЕНКО, ЄФРЕМОВ]] до Голови Держаного комітету архівів щодо аварійного стану будівлі державного архіву в місті Ніжин. Ось такі депутатські запити оголошені, підготовлені народними депутатами і відповідно до Регламенту, вони відправляються у відповідні інституції для того, щоб вжиті були необхідні при тому заходи впливу для виправлення ситуації, якщо там є, ясна річ, порушення.
Процедури чого? По запитах? Беспалому дайте слово.
Шановний головуючий, шановні колеги, ми всі пам’ятаємо, як в минулому скликанні о ці запити – це була національна біда, коли по тисячі запитів оголошували на кожен день. От в новому Регламенті, який почав діяти ще з кінця минулої каденції, там є дуже серйозне і суттєве обмеження на депутатські запити, тобто запити подаються тільки в тих випадках, коли були депутатські звернення, на які отримані незадовільні відповіді. Це питання розглядається і тільки тоді вже іде запит всієї Верховної Ради. Виключенням є депутатські запити до Президента України, які були з початку і там правильна процедура. Інакше ми знову відкриваємо цей самий „сундук Пандори” і будемо по дві тисячі запитів читати кожен день на тему: у кого коза здохла, у кого курка забігла в сусідський город, як це було в минулому скликанні. Тому поки це ще не розпочалося, в мене є велике прохання до керівництва Верховної Ради не розпочинати цю несамовиту процедуру. Дякую.
Я думаю, що депутат в даному випадку правий, бо таке уточнення є в Регламенті і я, навіть, вдячний йому за те, що він підказує в цьому відношенні, тому що я згодний оголошувати ті запити, які раніше не були у вигляді звернень, щодо яких були, можливо, реагування було з боку відповідних установ. Це спростить нам роботу, скоротить час на такі процедури у парламенті. Добре, що ви дбаєте про ці речі, але в даному випадку секретаріат теж користується такою інформацією. І можливо серед таких запитів бути такі, де звернення вже були з’ясовані, бо мова йде про те, що уже пройшло більше, тобто декілька місяців з часу діяльності парламенту нового скликання. Сулковський, ви щось хотіли? З процедури? Чи з приводу запитів? Не треба, запити з’ясовані. З процедури? Сулковський, останній виступ з процедури. Будь ласка.
Шановний Олександр Олександрович! Дякую за слово. Я, з одного боку, і думаю, народні депутати підтримують і ми погоджуємося з пропозицією попередньою депутата, але от скажіть, будь ласка, я би хотів сказати цьому депутату, отакі моменти є: якщо народний депутат дає звернення, і дають йому відповідь, і він незадоволений, у тому випадку він дає запит. А якщо, наприклад, людину органи, чи правоохоронні, чи інші, роками тягають, і депутат. з його відповідей того чи іншого свого виборця, що, дійсно, тяганина у окремих органів влади. Тому, я думаю, депутат і сам просто не захоче писати той запит без толку. Я думаю, що депутати розуміють, тому треба добре подивитися. І хотів би, користуючись нагодою – присутністю Генерального прокурора, щоб прокурор, бажано,.що сьогодні питання не розглядається, дав відповідь, чому по Червонію, губернатору бувшого Рівненщини не порушена.
Павло Гнатович, це ще раз підтверджує, що і вам треба уважно почитати Регламент – дає всі відповіді на ті питання, які ви поставили. Будь ласка, переходимо до розгляду питань, передбачених у порядку денному на сьогодні. Шановні депутати, шість років тому 16 вересня 2000 року було викрадено відомого парламентського журналіста Георгія Гонгадзе. Георгія не стало. Кожному з нас відомі причини і наслідки цієї трагедії. Загибель журналіста допомогла прокинутися українському суспільству і дала поштовх розвитку громадянських свобод в нашій країні. Уперше провели акцію солідарності українські журналісти, уперше на вулиці вийшли десятки тисяч людей, щоб протестувати проти вбивства Георгія. Думаю, не перебільшу, якщо скажу, що саме з акцією „Україна без Кучми” розпочалися реальні демократичні зміни в Україні, і нинішня влада – результат цих змін. Багато депутатів і журналістів добре знали Георгія і зберігають пам’ять про нього, як про людину і професіонала, котрий багато років працював в українському парламенті з депутатами. Мені теж доводилося працювати з ним, і про нашу співпрацю я зберіг світлі спогади. Шановні колеги, журналісти, гості Верховної Ради, я прошу всіх вшанувати пам’ять Георгія Гонгадзе хвилиною мовчання. [[Хвилина мовчання]] Прошу сідати. До процедури заслуховування цього питання. 14 вересня Верховна Рада прийняла рішення про заслуховування інформації Генерального прокурора України щодо стану розслідування кримінальної справи стосовно вбивства журналіста Гонгадзе. Зважаючи на суспільну значимість цього питання, вношу пропозицію про розгляд його в режимі, що дозволить нам відповідно до Регламенту надати можливість узяти участь в обговоренні інформації не лише народним депутатам України, а і запрошеним відповідно до пункту три частини п’ять статті 235 Регламенту. У зв’язку з цим я просив би підтримати таку процедуру, а далі я оголошу подальшу процедуру розгляду цього питання. Прошу підтримати відповідно до пункту три частини п’ять статті 235 Регламенту процедуру розгляду цього питання. Будь ласка. [[10:16:16]] За-386 386 депутатів підтримують таку процедуру. Запрошений крім депутатів, ясна річ, Генеральний прокурор України Медведько Олександр Іванович, слідчий Генеральної прокуратури Шубін Роман Іванович, колишній майор Служби охорони Мельниченко Микола Іванович, адвокат Федур Андрій Анатолійович, Дуглас Лакі головний експерт компанії „Bek tek” із Сполучених Штатів. Зважаючи на пропозицію Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності, а також прийняте нами рішення, пропонується такий регламент слухань. Доповідь Генерального прокурора – 20 хвилин, відповіді на запитання народних депутатів України – до 20 хвилин, співдоповідь від Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності, Володимир Стретович, до 5 хвилин, виступи в порядку обговорення – до 45 хвилин, в тому числі до 5 хвилин кожен окремий виступ, може бути менше. Пропонується надати слово по одному представнику від кожної депутатської фракції, а також, в тому числі Піскуну Святославу Михайловичу, народному депутату України, колишньому Генеральному прокурору України, а також оголошеним мною запрошеним для розгляду цього питання. І підбиття підсумків до 5 хвилин. Разом це складає десь годину 20, годину 25. Я прошу підтримати таку процедуру розгляду цього питання. Ставиться на голосування. [[10:18:07]] За-383 Рішення прийнято. Пропонується також за наслідками розгляду цього питання прийняти постанову, що передбачена Регламентом згаданим, згаданою нормою, 235 статті Регламенту. І цей проект у вас на руках є. Він короткий, лаконічний, думаю, що не викликає ні в кого заперечень. Отже, я запршую на трибуну Верховної Ради Генерального прокурора України Медведька Олександра Івановича з інформацією про стан розслідування кримінальної справи стосовно вбивства журналіста Гонгадзе. Прошу.
Шановний Олександр Олександрович! Шановні народні депутати! Напередодні шостої річниці з дня вбивства Георгія Гонгадзе, перебуваючи в цій поважній залі, я змушений, на жаль, констатувати, що розслідування кримінальної справи за фактом умисного вбивства журналіста не завершене в повному обсязі. Розуміючи відповідальність, яку покладає на правоохоронні органи суспільство та політикум, ми не зупинимо копітку працю допоки у справі не буде поставлено остаточної крапки - винесення судового рішення стосовно замовників та організаторів цього жахливого злочину. Розслідування складної та резонансної справи здійснюють найдосвідченіші слідчі Генеральної прокуратури України. Шановні народні депутати! Хочу звернути увагу, що більше трьох років у справі не було жодної конкретної підозрюваної особи і тільки 22 жовтня 2003 року порушено кримінальну справу стосовно колишнього начальника Департаменту оперативної служби України Пукача за фактом зловживання ним своїм службовим становищем. Наступного дня йому пред’явлено обвинувачення в тому, що за його вказівкою знищені документи, які мали велике доказове значення у справді за фактом вбивства Гонгадзе та обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту. Після цього в результаті неодноразових звернень Пукача до судів різних інстанцій, його звільнено з під варти та навіть скасовано постанову про порушення кримінальної справи щодо нього. Незважаючи на своєчасні апеляційні подання Генеральної прокуратури на незаконні рішення судів, вони залишилися в силі, в тому числі при перегляді Верховним Судом України, а це майже рік згаяного часу для органів досудового слідства у встановленні фактичних обставин справи, зібранні доказів з одного боку, а з іншого, можливість, якою скористувався Пукач, щоб ухилитись від своєчасної та справедливої відповідальності перед законом. Не зупиняючись на цього 14 січня минулого року Генеральною прокуратурою за новими обставинами стовно нього порушено кримінальну справу за ознаками злочинів, передбачених частиною 1 статті 166 Кримінального кодексу 1960 року та частиною 3 статті 364 Кримінального кодексу України. Пред’явити йому обвинувачення та обрати запобіжний захід видалося неможливим, оскільки місце знаходження Пукача встановлення не було. 24 січня 2005 року за поданням Генеральної прокуратури суддею винесена постанова щодо надання дозволу на затримання Пукача та доставка його в суд для обрання запобіжного заходу в вигляді взяття під варту. Відразу ж обвинуваченого оголошено в розшук, проведення якого своєчасно доручено службі безпеки та Міністерству внутрішніх справ України. В лютому минулого року порушено кримінальну справу стосовно Пукача та трьох його підлеглих працівників кримінального пошуку за фактом умисного вбивства журналіста Гонгадзе та перевищення влади і службових повноважень. До кримінальної відповідальності безпосередніх виконавців убивства, окрім Пукача притягнуто в березні минулого року. Костенко, Протасов, Попович свою вину у вчинених злочинах визнали повністю і дали ґрунтовні показання щодо обставин убивства. 23 листопада 2005 року кримінальну справу за обвинуваченням зазначених осіб прокуратурою направлено до суду, яка на цей час розглядається апеляційним судом міста Києва. В судовому засіданні, яке зараз продовжується, підсудні підтвердили показання, які вони давали слідчим. А це в черговий раз свідчить про неупередженість, об’єктивність та правильність слідства і доводить те, що злочин вчинено під керівництвом і за безпосереднім участю Пукача. Я впевнений, що судом стосовно названих осіб буде постановлено обвинувальний вирок і призначене відповідне покарання за вбивство журналіста. Справа стосовно Пукача та невстановлених слідством організаторів і замовників убивства Гонгадзе виділена в окреме впровадження. Яких же було вжито заходів щодо встановлення місце знаходження Пукача? У травні минулого року Генеральною прокуратурою отримані дані про можливе його перебування на території Російської Федерації. З метою екстрадиції відповідно до вимог конвенції держав членів СНД слідчими в кримінальній справі направлено клопотання про надання правової допомоги щодо розшуку та затримання обвинувачених. У червні для вирішення питання розшуку Пукача відряджену до держави Ізраїль керівника слідчої оперативної групи у цій справі. Під час перебування у службовому відрядженні в зазначеній країні проведені зустрічі і переговори з представниками місцевих правоохоронних органів з приводу затримань, арешту та видачі Україні Пукача. Надалі Генеральна Прокуратура на адресу Міністерства юстиції держави Ізраїль направила всі необхідні процесуальні документи для розшуку, затримання та екстрадиції обвинуваченого. У березні цього року, на підставі додаткових процесуальних документів, державним прокурором Ізраїлю видано ордер на арешт Пукача у разі його появи на їх території. Але на жаль, поки позитивного результату з приводу встановлення місця знаходження Пукача, його затримання, немає. Зараз продовжуються слідчі дії та оперативно-розшукові заходи спрямовані на встановлення місця знаходження обвинуваченого. Особливо ретельно перевірялися і перевіряється причетність до замовлення вбивства Гонгадзе, вищих посадових осіб держави з заявою народного депутата Мороза О.О. від 28 листопада 2000 року на сесії Верховної Ради України. З цією метою працівниками Генеральної Прокуратури, за підтримки Президента України, народних депутатів, докладалися максимальні зусилля для приїзду Мельниченка в Україну та були створені всі умови для плідної співпраці з останнім, у тому числі, забезпечена особиста охорона та інші заходи безпеки. Як вам відомо, 28 листопада минулого року Мельниченко прибув в Україну. 6, 7, 8, 12 грудня 2005 року та двічі в березні поточного року, він допитаний, як свідок. За клопотанням учасників процесу, при допиті були присутні представники Мельниченка, потерпілих Мирослави та Лесі Гонгадзе, а також залучені експерти з питань аудіозапису. На жаль, слідчі не отримали під час допитів Мельниченка необхідних свідчень для встановлення істини у справі, а також оригінали записів фонограм. При цьому він посилався на недовіру слідства, а також на потребу узгодження своїх свідчень з представниками потерпілих. В кінці березня поточного року Мельниченко покинув Україну і по цей час, до сьогоднішньої зустрічі в цій залі, звістки від нього не отримано. Не зважаючи на таку поведінку Мельниченка, в результаті активних дій слідства, у справі згідно з чинним кримінально-процесуальним законодавством отримано численні копії аудіозаписів на електронних носіях розмов у кабінеті Президента України Кучми. Їх дослівний зміст в результаті аудитивного, інструментального та лінгвістичних аналізів указує, що усне мовлення в фонограмах ймовірно належить Кучмі, Кравченко та іншим посадовим особам держави. Підкреслюю: імовірно. Але в зв’язку з тим, що ці об’єкти не є оригінальними фонограмами і в слідства немає точної інформації про спосіб проведення їх запису, експерти не можуть зробити висновок про те, чи піддавалися оригінали монтажу або іншим змінам під час або після фіксації розмов. А тому вирішити питання про наявність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності вищих посадових осіб держави в цей час неможливо з вищенаведених причин. А тому я вкотре звертаюсь до Мельниченка з вимогою надати оригінали записів та ґрунтовні вичерпні показання на поставленні слідчими запитання. Хочу наголосити, що тривалий термін та складний перебіг розслідування справи зумовлені також і об’єктивними причинами. По-перше. Ця справа, фактично, залишалась нерозкритою з вересня 2000 року до лютого 2005 року. Лише тоді слідством була отримана достовірна інформація про скоєння вбивства Гонгадзе генералом Пукачем та його підлеглими. По-друге. Суб’єктами злочину були офіцери однієї із секретніших спецслужб МВС, що відповідно було суттєвим ускладненням в роботі слідчо-оперативної групи. По-третє. Факт використання свого посадового становища Пукачем, він знищив всю документацію оперативного характеру, яка могла стати доказом протиправних дій стосовно Гонгадзе. По-четверте. Вкрай негативно на стан розслідування впливало і впливає зараз невстановлення місцезнаходження Пукача, що не дає змоги замкнути розірваний ланцюг між виконавцями та замовниками злочину. По-п’яте. Труднощі, пов’язані з тим, що у справі необхідно проводити слідчі дії за межами України багатьох держав. Крім того в ці держави було надано понад 20 міжнародних доручень на виконання слідчих дій. А присутні тут колишні працівники правоохоронних органів знають, який тривалий час, досить тривалий час виконуються ці доручення. Як приклад, ще 6 вересня 2002 року направлено клопотання про надання правової допомоги до однієї з держав, яке незважаючи на неодноразові нагадування та звернення залишається невиконаним до цього часу. Підтверджуючи свої слова маю констатувати, що в зазначеній справі проведено великий обсяг робіт. Об’єм кримінальної справи за фактом умисного вбивства Гонгадзе становить 110 томів. Як свідків допитано понад 1.500 осіб, серед який високопосадовці держави, працівники управління державної охорони, адміністрації Президента України та інших органів. Призначено та проведено більше 80 судово-медичних та криміналістичних експертиз, з яких 30 судово-фоноскопічних, проведено понад 30 відтворень обстановки та обставин подій злочину. Факт копіткої роботи в цій справі підтверджується і тим, що в ході розслідування було викрито ще один злочин. Так 24 січня цього року Генеральною прокуратурою за фактом нападу на журналіста Подольського стосовно Пукача та двох його підлеглих порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбачену частиною другою статті 166 Кримінального кодексу України в редакції 1960 року. Проведеним досудовим слідством встановлено, що за ним в травні-червні 2000 року проводилось зовнішнє спостереження підрозділами головного управління кримінального пошуку МВС України. Організаторам та безпосереднім учасником стеження за потерпілим та його захоплення був Пукач, на той час перший заступник начальник вказаного управління та двоє підлеглих міліціонерів. Звертаю, шановні депутати, вашу увагу на суб’єктів, які скоїли злочин, це все той же Пукач та офіцери спецслужби. Даний факт є опосередкованим доказом вини Пукача у вчиненні вбивства Гонгадзе. 6 червня поточного року кримінальна справа щодо обвинувачених працівників кримінального пошуку у вчиненні перевищення влади та посадових обов’язків направлено до суду, на цей час справа ще не розглянута. Матеріали стосовно Пукача та невстановлення слідством керівників МВС, які дали незаконну вказівку на проведення за Подольським зовнішнього спостереження і застосування до нього заходів фізичного впливу, генеральною прокуратурою виділені в окреме впровадження та об’єднання зі справою про вбивство Гонгадзе. Робота з розслідування вказаного злочину не припиняється ні на хвилину. Зараз у справі додатково призначена та тривають 16 фоноскопічних експертиз, предметом дослідження яких є запис, в цифровому та аналоговому вигляді загальною тривалістю понад 600 годин. Проведення цих експертиз доведено в експертній установі Служби Безпеки України. Проводяться допити свідків, виконуються три міжнародні клопотання про надання правової допомоги в інших державах. Виконуються 13 доручень Міністерством внутрішніх справ та Службою безпеки України про проведення оперативно-розшукових заходів, в тому числі щодо розшуку Пукача. В процесі виконання цих доручень працівниками СБУ влітку цього року в помешканні одного з громадян України, керівника благодійної організації виявлено закордонний паспорт обвинуваченого Пукача. І під час перевірки встановлено, що в червні. року він, усвідомлюючи невідворотність притягнення до кримінальної відповідальності через своїх знайомих працівників міліції, намагався вирішити питання щодо оформлення візи та можливого виїзду до Індії. Крім того в міру необхідності правоохоронним органам надаються додаткові доручення на проведення оперативно-розшукових заходів спрямованих на встановлення об’єктивних обставин вчинення злочину. Шановні народні депутати! Більш детальну інформацію про слідчі дії та оперативно-розшукові заходи я не можу оприлюднити з огляду на необхідність збереження таємниці слідства. Дякую за увагу.
Спасибі, Олександре Івановичу, Ви скоротили час відведений вам на інформацію, його можна буде компенсувати за рахунок відповідей на запитання. Будь ласка, запишіться на запитання. Терьохін, прошу. Немає Терьохіна? Камчатний, будь ласка.
Прошу передати слово народному депутату Яворівському.
Володимир Яворівський „Блок Юлії Тимошенко”. Шановний пане Генеральний прокуроре, ви знаєте, ваша доповідь, як на мене, є просто доказом велетенської ганьби і варварства українських правоохоронних органів. Запитання моє таке. Зникнення Кравченка, смерть Дагаєва – чи не наводить це навіть звичайного Українського громадянина, обивателя, на думку про те, що на лаву підсудних сядуть рядові виконавці. А є група людей, чи то одна людина скажімо, яка намагається висілками методами відсікти замовників від виконавців. І друге запитання. Я розумію ваше хвилювання з приводу того, що.
Дякую за запитання. Я хочу доповісти, що обставини смерті Дагаєва, вони досліджувалися і смерть колишнього міністра внутрішніх справ Кравченка, ви знаєте, що була порушена кримінальна справа, потім було прийнято рішення про її закриття, судом скасована постанова і тому матеріали кримінальної справи знову прийняті до впровадження Генеральною прокуратурою. Зараз проводиться розслідування обставин загибелі Гонгадзе і найближчим часом буде прийнято рішення згідно Закону. Я розумію, що факт загибелі Дагаєва, колишнього працівника МВС, а також Міністра внутрішніх справ Кравченка може викликати у суспільства певні сумніви, але я вас хочу запевнити, що ця робота перевірялася і перевіряється, як в рамках розслідування стосовно загибелі Кравченка та смерті Дагаєва, а також проводиться ця робота і в рамках розслідування кримінальної справи за фактом вбивства Гонгадзе.
Ружицький, будь ласка, за ним Гірник.
Антон Ружицький, партія Християнсько-демократичний союз, фракція „Наша Україна”. Олександр Олександрович! Прошу передати слово Матвієнко, депутату.
Анатолій Матвієнко, будь ласка.
УРП „Собор”, фракція „Наша Україна”. Олександр Іванович! З вашої інформації можна було залишити тільки два слова, як підсумок, про те, що злочинний спрут всесильний, а правові органи безвідповідальні і немічні. Я констатую це, як факт. Запитання зводиться до того, вбили Кравченка, взяли Пукача під варту, відпустили, відпровадили за межі України. Хто за це буде відповідати? Чому про це ви не говорите ні слова? І з другого боку, кого третього треба зараз відправити, щоб ви знову доповідали на цій трибуні, що якби і цього чоловіка знайшли, то вже все було б зрозуміло. Є виконавці, є записи, коли ви проявите характер? Дякую. І заставите інші правоохоронні органи.
Дякую за запитання. Стосовно Кравченка я вже дав пояснення, а стосовно судді, які прийняли рішення, ми не можемо вирішувати питання, як ви ставите в тій площині про притягнення до відповідальності, оскільки це рішення судді і судді вважали, що не має підстав для затримання і тримання під вартою, і більше немає підстав для порушення кримінальної справи стосовно Пукача. Це прийняте рішення судом і ми апелювали дійшли до Верховного Суду України і, на жаль, Верховний Суд також зайняв таку позицію. Щодо проявлення волі. Для того, щоб я проявляв волю вона повинна спиратися на докази, які в кримінальній справі, які ґрунтуються при зібранні на кримінально-процесуальному законі. Я оголошував в своєму виступі, чому не можна прийняти рішення, оскільки немає у нас належного висновку спеціалістів по аудіо записам, які були здійснені. І тому я наголошував в своєму зверненні до Мельниченка все-таки зустрітися зі слідчим в цей приїзд і надати ті покази, на яких поставлені питання і видати оригінали записів, якщо вони в нього є.
Гірник, за ним Курінний.
Прошу передати слово депутату Борису Безпалому.
Беспалий, „Наша Україна”. Вислухавши вашу інформацію, шановний Олександр Іванович, нам всім стало зрозуміло, чому ці справа не розслідується і що при такому ході слідства вона розслідувана не буде. Бо це давно знайома всім казка, що все вкрав Лазаренко і всіх повбивав всюдисущий і одинокий Пукач. Тому, у зв’язку з вами, з цим у мене є таке запитання. Коли скінчиться окозамилювання і розпочнеться слідство, і хто є замовником того, що слідство в цій справі ще реально не розпочалося і що воно блокується і що ніколи не розпочнеться. От власне на це запитання хотілося б почути вже нарешті конкретну відповідь з прізвищами тих замовників, які блокують розслідування цієї справи. Так само, до речі, як і в справі і вбивства іншого журналіста – В’ячеслава Чорновола.
Дякую за запитання. Це ваша думка особиста і я казав і зараз повторю про те, що розслідування кримінальної справи на протязі тривалого часу, воно не зупинялося, проводився великий обсяг слідчих, оперативних заходів і для того, щоб відповісти на запитання, хто замовник, хто організатор цього вбивства – треба отримати на це докази. Якщо ми отримаємо в ході досудового слідства докази, ми назвемо цих осіб і притягнемо їх до кримінальної відповідальності. Причину того, що ми зараз це не можемо зробити, я вже називав і тому повторюватися не буду.
Куренной.
Прошу передати слово Миколі Томенку.
Томенко.
Олександре Івановичу! В мене таке запитання. Я теж, як і ви переймаюся тим, щоб вийти з цього заплутаного кола. Але мені здається розв’язка була запропонована в 2002 році резолюцією Парламентської Асамблеї Ради Європи, і постановою Верховної Ради України. Було зрозуміло, що і адвокати, і родина Георгія Гонгадзе, і свідки не довіряють Генеральній прокуратурі, і я розумію, що нічого не змінилося в цій справі. Значить, і було два принципових рішення ПАРЕ і Верховної Ради провести незалежне розслідування за допомогою міжнародних експертів, і навіть, передбачалося в державному бюджеті 500 тисяч гривень для того, щоб експерти яких визначить Рада Європа провели експертизу записів розмов по справі Гонгадзе, Єльяшкевича і Подольського. От поінформуйте чи це робилося? І чому, якщо не робилося чому так сталося?
Дякую за запитання. Значить розслідування проводилося згідно чинного Кримінального-процесуального і кримінального законодавства України. Те, що ви кажете про залучення міжнародних фахівців, ви знаєте, що проводились експертизи тіла Гонгадзе з залученням міжнародних фахівців. І тому тут ніхто нічого не ховав, немає ніякої завіси все зроблено згідно чинного законодавства. Що стосується кримінальної справи стосовно журналіста Подольського? То я вже наголошував про те, що справа ця короткий термін розслідувана, зібрані докази і вона направлена до суду.
Герман.
Шановний пане Генеральний прокурор в мене два запитання. Перше. Чи був допитаний в справі Президент Леонід Кучма ви тут сказали, що немає підстав до притягнення до відповідальності найвищих державних посадових осіб, якщо немає підстав до притягнення його до відповідальності? Тоді, очевидно, ви мусите перед ним вибачитися. І друге. Через скільки днів після того, як біля Таращі знайшли тіло вбитого журналіста туди приїжджав генерал міліції і давав доручення. В матеріалах слідства є дані про те, хто це був? Які розпорядження він робив? Так хто це був пане Генеральний прокурор. Дякую.
Дякую за запитання. Я говорив, що Кучма Леонід Данилович допитувався в цій кримінальній справі в якості свідка. І наголошував чому зараз немає підстави, на цей час повторюю, немає підстав для притягнення до відповідальності тієї чи іншої високо посадової особи. А тому враховуючи те, що Кучма допитувався у нас, як свідок, то підстав для того, щоб ми вибачилися перед ним, я на зараз не вбачаю. Відповідаючи на друге запитання ваше. Це я розумію, про перезахоронення тіла, я вважаю, що в ході досудового слідства у нас зібрані докази про те, що перезахоронення трупа Гонгадзе було здійснено Пукачем та його підлеглими.
Там питання у нас стояло інакше, там приїздив генерал і давав доручення. Хто це там був, не знаєте? Це є у матеріалах слідства?
Я не маю такого. Є тільки про захоронення, це доведено.
Добре. Тарасов, прошу.
Прошу передати слово Ярославу Мендусю.
Будь ласка, Мундусь Ярослав Петрович.
Ярослав Мендусь. Олександре Івановичу, Гончаров пішов із життя, перебуваючи у камері попереднього ув’язнення; Краченко пішов з життя, будучи під спостереженням українських спецслужб; Пукач зник після того, коли був заарештований, і щодо нього проводилися слідчі дії. Скажіть, будь ласка, хто із посадових осіб і яку відповідальність поніс за те, що група ключових свідків по справі Гонгадзе відсутня: „одних нет, а те далече”?
Дякую за запитання. Стосовно загибелі Гончарова була порушена кримінальна справа, притягнуті працівники правоохоронних органів до відповідальності. Справа скерована до суду. Стосовно тих осіб, яких ви називаєте, я вже говорив про те, що на цей час ще ніхто не притягнутий до відповідальності, оскільки проводиться досудове слідство, і рішення буде прийнято тільки після його закінчення.
Оніщук.
Шановний Олександре Івановичу! Ви відповіли на запитання , яке я хотів вам поставити, зокрема, чи оскаржувалися судові рішення в апеляційному і касаційному порядку. Тому я прошу передати слово Юрію Ключковському. Олександре Олександровичу, прошу слово передати для запитання Юрію Ключковському.
Будь ласка.
Юрій Ключковський, „Наша Україна”. Шановний пане Генеральний прокурор! Ви багато разів вживали термін „генерл Пукач і його підлеглі”. Скажіть, будь ласка, нам, скільки було підлеглих у тому підрозділі, яким керував генерал Пукач? Чи всі їх прізвища сьогодні відомі слідству? Що з цими людьми сьогодні? Скільки з них живі, скільки з них загинули, а скільки з них у розшуку? Кого з них допитувало слідство і чи інформація, яку мав в голові генерал Пукач, є лише у нього і не було в жодного з його заступників? І що з цими заступниками?
Дякую з запитання. Ну по-перше, я, вживаючи „його підлеглі”, називав і прізвища – Костенко, Протасов, Попович. Це троє його підлеглих, це три, які притягнуті до відповідальності. Окрім того, окрім того, що стосується. Я не називаю ці прізвища стосовно Костенка, Протасова, Поповича, тому що їх вже неодноразово називали, їх називають і в суді, і всі ці знають, тому нема ніякого з цього секрету. Окрім того, називаючи двох підлеглих, це стосовно злочину, злочин скоєно стосовно Подольського. Я не можу назвати цих прізвищ, оскільки справа, там двоє підлеглих, які притягнуті до відповідальності, справа скерована до суду. І коли буде винесено законне рішення стосовно цих осіб, тоді можна оприлюднити їх прізвища. Я кажу, що ми називаємо цих осіб, що доведена їх участь у вчинені злочинів.
Кушнарьов.
Шановний Олександр Іванович, у мене до вас два коротеньких питання. Перше, чи встановило слідство, як, дійсно, здійснювався запис розговорів в кабінеті Президента? Чи це був диктофон під диваном, чи в інший спосіб? І друге питання. Якщо можна, так чи ні? Чи являється прослуховування Кабінету Міністрів глави держави кримінальним злочином?
Дякую за запитання. Значить, зараз в ході досудового слідства, я казав, що призначено 16 додаткових фоноскопічних експертиз і після проведення цих експертиз ми прийдемо до кінцевого висновку, в який спосіб здійснювався цей засіб. Із показів, тут нема ніякої таємниці, з показів, які дає Мельниченко, що він використовував різноманітні засоби, там „тошиба” та інші марки ці записуючі пристрої. Але проведена експертиза, дещо по-іншому трактує це питання, я не можу зараз його назвати з огляду на таємницю слідства. Що стосовно прослуховування в кабінеті Президента, чи являється це злочином. Я хочу сказати, що дійсно, була порушена кримінальна справа за перевищення службових повноважень за статтею 365, але потім ця справа була закрита з огляду на те, що Мельниченко діяв в стані крайньої необхідності, тому була закрита справа за статтею 39 Кримінального кодексу України та статтею 6 пункт 2 Кримінально-процесуального кодексу. Це питання було вивчено в Генеральній прокуратурі і прийшли до висновку, що на момент вивчення це рішення було правильним, але зараз, враховуючи результати в цих 16 додаткових фоноскопічних експертиз, якщо будуть дотримані, дані, що там є і розголошення державної таємниці і таке інше, то буде вирішуватися відповідне питання.
Бондаренко.
Олена Бондаренко, фракція Блоку Юлії Тимошенко. Прошу передати слово Олександру Турчинову.
Шановний Олександре Івановичу, я думаю що ви погодитесь, що для того, щоб приймати рішення в нашій країні, крім юриспруденції, потрібні ще і політичні вольові рішення. Так саме сталося, після того, як рішення таке було прийнято, офіцери Служби безпеки затримали тих, хто сьогодні знаходиться на лаві підсудних. Але ж я хочу запитати вас все ж таки щодо долі тих, хто замовляв вбивство, тому що мотивів у цих людей просто вбивати журналіста Гонгадзе не було, тобто були замовники. І я хочу нагадати вам, що за час мого керівництва в СБУ була дійсно проведена експертиза і була доведена автентичність тих голосів на записах Мельниченко, прізвища яких називав сам Мельниченко. Я розумію, що ці записи можуть бути проблемними в суді, але є свідок Мельниченко, який підтверджує, що він не тільки записував, але ж і чув про що говорили ці люди. Невже ж цього свідчення недостатньо, щоб пред’явити звинувачення? Дякую.
Дякую за запитання. Я хочу сказати, що в матеріалах справи немає таких даних, як ви називаєте, що це голоси належать тим чи іншим посадовим особам. Там звучить: „ймовірно, належать”. А для того, щоб ми могли притягти до кримінальної відповідальності, я вже казав, що нам треба не копії цих записів, а оригінали, а також відповідь Мельниченка на ті питання, які йому ставили слідчі. На жаль, на які він або не захотів відповісти, або, посилаючись на те, що він повинен узгоджувати цю ситуацію з матір’ю та дружиною загиблого. До речі, ми проводили очну ставку між ними, і Мирослава Гонгадзе фактично спростувала покази Мельниченка. І тому тільки в сукупності доказів, які будуть зібрані, а це і завершення оцих експертиз, і отримання інших доказових моментів, буде вирішено питання щодо притягнення до відповідальності.
Яковина.
Микола Яковина, Українська Республіканська Партія „Собор”, Блок „Наша Україна”. Шановний Олександре Івановичу, у 1999-2000-му роках Георгій Гонгадзе співпрацював із об’єднанням „Відкрита політика”, а потім з Українською Народною Партією „Собор”. Ми боролися проти кучмізму, і от в пресі з’явилося було повідомлення про роздруковки розмов під час засідань Української Народної Партії „Собор”, де був присутній Георгій Гонгадзе, і начебто це доповідалося Президентові Кучмі і він давав дуже емоційну оцінку. З цього приводу партія реагувала, були відповідні звернення до правоохоронних органів. Але нам невідомо, чому це проігноровано слідством, чому не взято належних пояснень, а також чому не реагувала прокуратура стосовно Президента Кучми. Чи це є відношення до цієї справи і ігнорування суттєвих деталей? Дякую.
Дякую за запитання. Я хочу ще раз підтвердити те, що всі матеріали, які пов’язані з прослуховуванням, і всі матеріали, які є в наявності, я маю аудіозаписи, вони перевірялися, проводилися відповідні експертизи і зараз також проводяться експертизи, по закінченні яких буде дана відповідна оцінка.
Волинець.
Нема Волинця, Богайчук.
Шановний генеральний прокурор. Василь Богачук, Тернопіль, Соціалістична парті України. Я, будучи учасником акції „Україна без Кучми” як і тисячі представників, як і всі українці, вже тоді зрозуміли, в 2000 році хто був замовником, хто організатором, і хто виконавцем цього злочину. Але не зрозуміло було тільки Генеральній прокуратурі. Шість років зволікань, за 6 років закінчилась Друга світова війна, а Генеральна прокуратура не могла розслідувати в повному обсязі цієї кримінальної справи. Так скажіть, будь ласка, хто з генеральних прокурорів повинен нести відповідальність в зволіканні розслідуванні, в процесуальному порушенні норм? В те, що зникли оперативні матеріали, чому вони зникли? Чому вони не були вчасно вилучені? Хто повинен нести відповідальність за те, що зник Пукач? Тому що.
Зрозуміло, будь ласка.
Дякую за запитання. Ну, я хочу вам відповісти, що в ході розслідування цієї справи перевіряється причетність всіх високопосадовців до подій, які мали місце в зв’язку із загибеллю Георгія Гонгадзе. Що стосується колишніх генеральних прокурорів, які працювали до мене на цій посаді, то я вважаю, що всі виконували свій обов’язок, займалися організацією керівництва досудового слідства. І тому ставити питання в такій площині, що генеральні прокурори повинні нести ту чи іншу відповідальність, я вважаю, що це не правильно. Політично, ви можете називати, що 6 років, вам відомо це. З політичної точки зору може, можливо, ви і праві. Але для того, щоб притягти до відповідальності, повинні бути докази.
Курпіль.
Шановний пане Генеральний прокуроре. Степан Курпіль, Блок Юлії Тимошенко. Ви сказали, що для того, аби встановити, що плівки Мельниченка справді зафіксували голоси вищих посадовців на той час нашої держави, вам необхідно надати оригінали плівок і оригінали носіїв, на яких вони були записані. Скажіть, будь ласка, якщо зникали докази, якщо зникали люди, і за це досі ніхто не відповів, яка гарантія, що Генеральна прокурора забезпечить власне збереження тих доказів, якщо вони будуть вам надані? Ви можете це гарантувати?
Я вам дякую за запитання. Але я іншого не можу вам відповісти. Як я можу вам гарантувати, що, якщо нам будуть надані такі докази, які ми просимо надати Мельниченка, то буде забезпечено їх збереження.
Шкіль.
Дякую. Шкіль Андрій, фракція Блоку Юлії Тимошенко. Шановний пане Генеральний прокурор, розумієте, справа дійсно триває шість років. А ми через шість років дізналися, що група міліціонерів з невідомих причин і мотивів зібралася, вбила Гонгадзе, їх арештували, вони у цьому призналися. Тобто до цього часу нам не відомі, тобто Генеральній прокуратурі, не відомі замовники, і мотивація невідомості – це відсутність доказової бази щодо ідентичності голосів. Були проведені у 2000 році публічні підтвердження того, що ті люди, які були записані, справді розмовляли з Президентом Кучмою, справді вони підтверджують письмово, публічно вони це зробили. Треба, вони підтвердять це у Генеральній прокуратурі, що вони саме, це були вони і таки розмовляли. Чому на основі цих показів не можна долучити до справи просто самі текстуальні і ті носії, які у вас є? Чому для цього треба ще шукати нові приводи для того, щоб відтягувати справу? Дякую.
Дякую за запитання. Я уже відповідав на аналогічне, можна сказати, запитання, що. Я щось не зрозумів?
Відповідайте, відповідайте.
Я вам хочу сказати, що я знову повторюся у своїй відповіді. Для того, щоб ми притягли до відповідальності вищепосадовців, у нас повинен бути, мати висновок відповідної експертизи. Експертиза на підставі ймовірності, я не можу ставити питання або, вірніше, слідчий, про відповідальність тієї чи іншої особи.
Гуменюк.
Прошу передати слово народному депутату Князевичу.
Будь ласка. Руслан Петрович Князевич.
Шановний Олександр Іванович, вчора всі засоби масової інформації повідомили про те, що в ходу судового процесу під час стадії допиту свідків Олена Притула розповіла слідству про те, що вона бачила, як після того, як Георгій вийшов з її квартири, невідомі посадили, скрутили йому руки і посадили його в машину. Чи було це відомо слідству на початковому етапі? Якщо було, то чим ви можете пояснити таку цинічну, в принципі, поведінку слідства щодо встановлення причин зникнення Георгія. Дякую.
На початку, в ході досудового слідства я, вчора її допитали, допитали Притулу і вона давала дещо такі покази. Я хочу сказати, що таких тверджень, що бачили як скрутили на, в ході досудового слідства не було. Це було вже встановлено шляхом проведення слідчих оперативно-розшукових заходів і я сказав це, фактично це стало відомо аж в 2005 році.
В вас час майже вичерпався. Я тільки хотів уточнення одне зробити до запитання. Ви доповідаєте про те, що нарешті в 2006 році виявили обставини і причетність конкретних посадовців до насильства над Подольським. Він працював тоді з Сергієм Головатим і ця справа була відома. Сергій Подольський, він працював тоді з Сергієм Головатим і це була акція проти Сергія Головатого і відомо це було ще до 2000 року чи на початку 2000 року. Заяви були подані відповідні. Все це було відомо, опубліковано в той час. Чому тільки через 6 років ця справа долучена до слідства як тема, як предмет абощо. Може вже давно було б знайти і орлів там, і хто давав доручення.
Дякую, Олександр Олександрович. Я хочу відповісти, що, да, була заява, була порушена кримінальна справа, але не були встановлені особи. Тільки після встановлення осіб була порушена справа стосовно конкретних осіб і вона була закінчена досудовим слідством, направлена до суду. А стосовно Пукача, як його немає, то вона виділена в окреме впровадження, об’єднання до цієї справи по факту вбивства Гонгадзе.
Добре. Сідайте, будь ласка. Слово має голова Комітету з питань забезпечення правоохоронною діяльності Стретович Володимир Миколайович. У вас п’ять хвилин.
Шановний пане Голово! Шановні колеги! Мені важко говорити про річницю трагічного зникнення Георгія Гонгадзе, тому що Георгій Гонгадзе був моїм добрим приятелем, я працював з нами у Блоці „Вперед, Україна”. Я до цих пір не можу заспокоїтися від того, що українська держава не може покарати тих хто забрав життя у талановитого журналіста. Питання відносно проекту постанови Верховної Ради, яка розглядається, слухались комітетом Верховної Ради 13 вересня поточного року. Однак на цьому засіданні комітету був відсутній суб’єкт законодавчої ініціативи, тому питання, рішення по ньому не приймалося, оскільки це суперечить Регламенту. Водночас члени комітету обмінялися думками і висловили занепокоєння, щоб таке політичне слухання не вплинуло на фаховий розгляд цієї справи слідчим і суддями. Адже для слідчого і судді орієнтиром повинні бути конкретні факти і обставини справи, а не політичні орієнтири. Не можна допускати, щоб на слідство і суддів здійснювався політичний вплив. В даний час кримінальна справа відносно виконавців перебуває у стадії судового слідства, тобто розглядається в суді. Любе не обережне слово може негативно вплинути, як на хід судового слідства так і на його результати. У зв’язку з цим хочу нагадати вам, шановні колеги, рішення Конституційного Суду від 19 травня 1990 року, яким забороняється народним депутатам звертатися з вимогами, пропозиціями і взагалі втручатися у хід слідства суду. Щодо кримінальної справи, щодо замовників та організаторів журналіста, яка виділена в окреме впровадження і розслідується Генеральною прокуратурою, то знову ж таки, рішенням Конституційного Суду від 11 квітня 2000 року ми також не вправі звертатися до прокуратури з питань досудового слідства в конкретних кримінальних справах. Тобто такі дії є не правомірними. Переконаний, що сьогоднішнє обговорення в цій залі зазначеної кримінальної справи не сприятиме об’єктивності розслідування. На мою думку це є чергова спроба певних політичних сил зробити дивіденди на людському горі. У зв’язку з цим хочемо закликати депутатів до толерантності та не допускати висловлювань, які можуть негативно вплинути на хід слідства. Кожного із нас хвилює це питання. Адже 6 років громадяни країни не можуть отримати відповіді, а винні непокарані, і, в першу чергу, замовники та організатори вбивства. Я закликаю всіх діяти в рамках закону. Ми зобов’язані здійснювати парламентський контроль в межах визначених Конституцією посилаючись на статтю 75 та 80 Конституції. До речі, з цього приводу теж є рішення. Однак, є ряд запитань на які ми не почули всі відповіді Генерального прокурора. Невже генерал Пукач очолюючи відповідний підрозділ Міністерства внутрішніх справ діяв в одиночку в нього не було підлеглих та інших посвячених осіб, які могли б пролити світло на цю справу? Запитання друге. Хто повідомив Пукача в Ізраїлі, коли спецслужба СБУ готова була його затримати встановивши за ним нагляд, і він зник у них прямо з-під носа? Запитання третє. Чому до цього часу не передано землі прах Георгія Гонгадзе? Чому згорьована мати вже 1900 днів виплакує свої очі і не може успокоїти душу свого сина? В зв’язку з цим дозвольте мені, шановна пані Мирослава Гонгадзе, вибачитися перед вами, перед Лесею Гонгадзе, перед вашими дітьми за нездатність української держави своїми механізмами виконати місію, що покладається на неї. Дякую.
Дякую. Це позиція комітету, вірніше голови комітету, беремо її до уваги. Ми запросили для обговорення, для внесення пропозиції враховуючи зауваження Володимира Стретовича, представників фракції, будь ласка, запишіться на виступи. Від фракції по одному. Шкіль, прошу. Ви будете? Чи Томенко? Томенко, так. Микола Володимирович Томенко. 5 хвилин.
Шановні колеги! Я представлю ту позицію, що вважаю, що будь-яке суспільне, а тим більше парламентське привернення до уваги до такої події є корисне і значиме. Я хочу нагадати тим людям, які в політиці вже давно, що шість років тому за цією трибуною стояв Генеральний прокурор, який говорив про те, що записів не існувало в природі, що це є повна фальсифікація, що нічого в цій країні не було. І якби ми, політики і журналісти, змирилися з точкою зору, що ні в що не треба втручатися – не було б багато інших історичних і значимих подій протягом останніх шести років. Я вважаю, що суспільною точкою зору ми просто приречені і не забувати цю подію, і впливати на цю подію. Не було б дуже багато знакових речей, які відбулися в нашій історії, аби тоді політики промовчали б те, що відбулося шість років тому. Більше того, ви знаєте, згідно з Законом „Про інформацію” є норма про необхідність і можливість оприлюднювати суспільно значиму інформацію і я абсолютно переконаний, що і ті люди, які не замовчували цю інформацію, діяли абсолютно правильно, оскільки сьогодні законодавство України дозволяє в правовому порядку довести: якщо інформація про державні злочини є суспільно значима – її треба повідомити і зупинити і державні злочини, чи злочини проти людей. Є політична складова цієї справи, про яку я хотів би сказати. Я стурбований тим, що скажімо, тут не сидять у нас керівники правоохоронних органів в цій ложі, тому що я так думав, що всі в цій країні переймаються цією проблемою, бо я знаю багатьох високо посадовців від Президента, які казали, що це справа честі – довести цю справу до кінця. Якщо в урядовій ложі немає жодної людини, яка за це відповідає, можливо це не справа честі для багатьох людей. Я думаю, що було б корисно, аби ми запросили сюди і Леоніда Кучму, і Володимира Литвина, бо їм теж корисно було б послухати цю розмову і вона б не завадила для того, щоб зрозуміти, на якому світі ми знаходимося в цьому питанні. Є міжнародна складова цього питання. Ви знаєте, що ні Рада Європи, ні Парламентська Асамблея Ради Європи не зняли це питання, вони його не забули і є відповідні рішення, які ми повинні знати і які виконувати. Коли я запитав Генерального прокурора про рішення ПАРЄ і рішення Верховної Ради, він не сказав про ключову складову. Міжнародна експертиза не лише тіла, міжнародна експертиза записі – і це була ключова вимога європейської інституції - провести виключно незалежну міжнародну експертизу записів плівок. І ті 500 тисяч гривень, які виділялися, було розуміння ще Верховної Ради 2002 року, що це треба зробити. І мене дивує те, що сьогодні хтось нас переконує, що у нашій Генеральній прокуратурі чи правоохоронних органах можна щось довести до кінця. Я абсолютно переконаний, що лише міжнародне розслідування може розставити крапки над „і”, тому що ми тоді послухаємо, можливо, наступного, чергового прокурора, який скаже, що вони от-от щось знаходили, а потім все зникло і все пропало. Я розумію свідків, які не хочуть працювати з Генеральною прокуратурою, якщо їхні цінні свідчення чи документи так само пропадуть. Я хотів би сказати про те, що ми не мусимо забувати цю справу, бо останнім часом у мене складається враження, що у нас ті роки, про які ми читали на плівка Мельниченка, вже скоро стануть золотим віком Леоніда Кучми. Так складається враження, що не вбивали десятки людей за політичні погляди, складається враження, що не закатували в асфальт підприємців, або був золотий щасливий вік в український державі у той період, про який ми сьогодні говоримо. То принципово важливо цей період не забувати і хоча би вірити в те, що найрезонансніші злочини будуть розкриті. Я не кажу вже про сотні злочинів, які канули в лєту і ніколи звідти не піднімуться. Тому наша позиція, нашої політичної сили є дуже чутка і зрозуміла. Ми повинні повернутися до рішення ПАРЕ, до попередніх рішень Верховної Ради, мусить бути виключно міжнародне розслідування цього питання. Я думаю, що без залучення експертів Ради Європи, без патронату європейського співтовариства над цією справою ми залишимося на рівні міліціонерів, які у закритому приміщенні суду будуть розповідати. Абсолютно очевидно, що мова йде про політичне замовлення найвищих посадових осіб. І поки ми не поставимо крапку у цій справі, жодна європейська країна з повагою до нашої держави ставитися не буде. Це – справа честі всієї країни.
Спасибі. [[Оплески]] Цушко. Сільченко виступає від фракції соціалістів. Будь ласка, Василь Андрійович.
Шановні колеги! Василь Сільченко, фракція Соціалістичної партії України, Київщина. Завтра виповнюється шість років з дня, коли було викрадено і вбито журналіста Георгія Гонгадзе – редактора „Української правди”. Шість років ми живемо в атмосфері свідомого замовчування, перекручування фактів цієї резонансної справи, хоча за цей час не тільки стало очевидним, що первинна версія щодо замовників і виконавців вбивства журналіста, висунута Олександром Морозом, підтверджується. Але й з’явились нові не спростовані докази причетності до найгучнішої політичної справи колишніх представників вищого керівництва України. Сьогодні ми не можемо говорити про існування правосуддя в Україні з об’єктивних причин. Ясно, як Божий день, що кілери, котрі виконували злочинний наказ, всього лише дрібні гвинтики страшної державно-кримінальної машини. Принциповим же є те, що організатори і замовники цього злочину так і не названі, проти них не заведені кримінальні справи. Необхідно розсекретити цю справу, Генеральна прокуратура повинна відзвітуватися про те, як розслідується та частину справи Гонгадзе, яка стосується безпосередніх замовників цього злочину. Час і люди дали оцінку і Кучмі, і Литвину, і Кравченку. Тому повне і об’єктивне розслідування справи Гонгадзе стане основних критерієм оцінки компетентності і професіоналізму представників української Феміди. Поки справа Гонгадзе не розкрита, доцільність перебування на посадах багатьох високопоставлених керівників правоохоронної системи залишається під сумнівом. Бентежить і велика кількість дочірніх справ, що ведеться паралельно з розслідуванням вбивства Гонгадзе Георгія, розтягування і знищення матеріалів слідства, як це була експертиза по смерті свідка Гончарова, перекладення провини з однієї інстанції на іншу. Яскравий приклад цьому – дискусії між МВС та Генеральною прокуратурою у справі генерала Пукача. І все-таки із справи Гонгадзе повинні бути винесені не тільки політичні уроки. Відкритий процес розслідування справа Гонгазде повинен стати каталізатором для реформування всієї правоохоронної системи України. Щоб суди могли виконувати роль універсального арбітра, а не виконавця замовлень, необхідно провести системну законодавчу роботу. Не варто забувати, що за процесом у справі Гонгадзе стежить вся Європа, вона є важливим показником дотримання Україною законності і правопорядку в очах ЄС. Невипадково справа Гонгадзе є предметом контролю і для Моніторингового комітету ПАРЄ. Парламентська Асамблея Ради Європи не задоволена ходом розслідування справи убивства журналіста Гонгадзе і прямо про це заявляє. Доповідач ПАРЄ у справі Гонгадзе неодноразово висловлювала думку, що не було зроблено всього можливого для притягнення до відповідальності людей, які раніше посідали високі політичні посади. Представник ПАРЄ ще в березні 2006 року підтримала ініціативу лідера СПУ Олександр Мороза щодо проведення відкритих парламентських слухань. Вважаю незваженим заяви деяких політичних діячів, у тому числі, і з цієї трибуни нині мого колеги Стретовича про те, що, мовляв, не можна обговорювати справу Гонгадзе в парламенті, це нібито тиск на суд. Тиск на суд і на слідство – це те, що незаконно творила влада протягом останніх 6 років, це зникнення свідків, які могли пролити справу, світло у цій справі. А відкрите демократичне обговорення резонансної кримінальної справи в парламенті – це нормальне явище в цивілізованих країнах. Згадаємо розслідування справ у Сполучених Штатах Америки, в Румунії, Південній Кореї, інших країнах світу. Не можна забувати, що саме з справи Гонгадзе почались демократичні перетворення в Україні, які закінчилися революцією на Майдані і встановленням нової моделі державної влади. Вважаю, що і я особисто, і всі політики в Верховній Раді, в уряді, в Секретаріаті Президента - всі ми знаходимося на своїх місцях тільки завдяки демократичним змінам, що відбулися після загибелі журналіста Гонгадзе. Як розвіяти сумніви, що влада в Україні демократична і поважає законність? А дуже просто: зробити відкритими і юридичний процес у справі Гонгадзе, і позицію влади у цьому питанні, позицію не задекларовану, а реальну. До тих пір, допоки у справі Гонгадзе залишатимуться темні плями, влада не поверне довіру народу. Спасибі.
Спасибі. Від комуністів Петро Миколайович Симоненко, прошу.
Уважаемые коллеги, уважаемые радиослушатели! Проблема, которую мы обсуждаем, скрывает глубокие негативные процессы и тенденции, поразившие наше общество. И то, что расследовать это преступление – убийство Георгия Гонгадзе, так, как и Александрова, - надо и привлечь к ответственности независимо от должностей, Президента или исполнителя, надо это сделать. Возможно ли в нынешней ситуации совершить правовой акт привлечения к ответственности виновных, заказчиков и исполнителей? Я отвечаю: сегодня нет. И шесть лет расследования это доказали, что это невозможно. Теперь нам в парламенте надо дать ответ на вопрос: почему это в этих условиях невозможно. Я хотел бы привлечь ваше внимание к тому, что дело Гонгадзе и тысячи других свидетельствуют о том, что проблемы в Украине у нас за годы независимости, действительно, как метастазы, разложили наше общество и уничтожают наше общество. О чем я говорю: ну, что за Украина у нас тогда, я еще раз говорю с болью, если мы сегодня имеем факты, что ежегодно в Украине убивается на заказ, то есть за деньги, более четырех тысяч человек?! То есть те люди, которые платят деньги, есть те, которые в реестре, только не записано, что он киллер, но он от этого прибыль получает. Ежегодно десятки тысяч людей исчезают бесследно, и это тоже на заказ делается. Ежегодно выкрадают членов семей, и бизнес именно создали на том, что воруют детей. Это говорит о дебилизации и аморальности всей системы власти за годы независимости у нас. За годы независимости мы имеем Украину с авторитетом страны, которая незаконно торгует оружием. А торговля оружием – это смерти десятков тысяч людей. Отмывают деньги за рубежом. И дело Лазаренко в Соединенных Штатах Америки - это как раз та проблема, что его арестовали за отмывание грязных денег именно за рубежом. Торговля наркотиками, а это втягивается в преступление десятки тысяч, сотни тысяч людей. Одни имеют прибыли, а другие, по сути дела, живых, мертвых своих детей. Торговля людьми и детьми, разве Украина очистилась от этого преступления, совершенного в начале независимости нашей формирования, когда на территории Бомонта и Пьемонта нашей демократии западных областей Украины показали пример как надо медикам торговать детьми. Как вице-премьер Украины подписывает резолюции разрешить торговать детьми. Это тоже составляющая того преступления, о котором мы сегодня говорим. Именно Украина шла к этому преступлению. Мы говорим сегодня и о том, что мир признал - власть в Украине самая коррумпированная. И от этого никто еще не отмылся. А коррумпированность власти – это значит, вся вертикаль власти, совершая преступления, втягивает в эти преступления десятки тысяч людей. Это механизмы запугивания наших людей, это механизмы втягивания в преступления, деяния с малолетства. Разве для нас сегодня, для Украины не является позором, что детей, малышек и ребят, втягивают в сексуальное рабство? Разве это тоже не стало бизнесом для Украины? Разве это не причина смерти Гонгадзе? И все это происходит на глазах системы власти, которая порождена и поражена сегодня как раз тем, что реформы и формирование системы власти изначально идеологами, которые закладывали эти реформы, были неверными и неправильными. Пока мы не определим мотивы совершения преступления, безусловно, мы не разберемся в том, что происходит в Украине. Возможно ли праведный суд по делу Гонгадзе? Нет, еще раз утверждаю: нет, потому что суд праведный суд по делу Гонгадзе – это суд над системой власти. Другого не может быть в части оценки. Это суд над теми реформами, которые совершались у нас в Украине, потому что свободы слова в Украине нет. Это, естественно, и суд над той идеологией, которая привела к колоссальному имущественному расслоению на бедных, который сегодня из-за того, чтобы прокормить семью, идет тоже на соучастие в тех или иных преступлениях, это и гуманитарный Чернобыль – новый за годы независимости в Украине. Поэтому, уважаемые коллеги, я призываю, давайте мы дело Гонгадзе, которое сегодня как набат должно звучать у нас в Украине, как раз и будем рассматривать как наш святейший долг не допускать подобных дел в перспективе.
Стретович від „Нашої України”, я так розумію? Володимир Миколайович. Головатий Сергій Петрович, будь ласка.
Шановний пане Голово, шановні колеги депутати! Є кілька моментів, на які я хотів звернути увагу під час сьогоднішнього обговорення. Перше – сам факт обговорення. Як би комусь не подобалось, але конституційна вимога принципу верховенства права не дозволяє проводити будь-які втручання політичних органів у кримінальну справу, коли йде стадія судового процесу. За багатьма рішенням Європейського суду з прав людини, навіть журналістські публікації стосовно справи, яка розглядається судом, розглядається як втручання у процес. Тому, на жаль, запізнілим є обговорення сьогодні, і мені не зрозуміло, чого це не можна було зробити до того часу, коли справа ще була на стадії слідства, органами слідства, а не розгляду судами. У будь-якому разі обговорення у політичному органі. Ну, можливо, хтось хоче сказати чи продемонструвати, що це – недовіра судовому процесу, що у нас немає незалежного суду, що у нас немає об’єктивного і справедливого суду – це інше питання. Але судді колишні, які тут сидять, вони погодяться зі мною, що це не сумісне з принципом верховенства права. Друге. Стосовно слідства. Те, що сьогодні говорив Олександр Іванович, це його спадок разом з ним усіх попередніх генеральних прокурорів і усіх слідчих команд. Тому те, що вам дісталося у спадок, і ви кілька місяців були до цього причетні, де є і ваша доля, але те, що я говоритиму, це не означає, що це ваша персональна діяльність. Скільки прокурорів тут стояло. Я особисто певний короткий період був причетний до справи безпосередньо як представник інтересів потерпілої Лесі Гонгадзе, а більшість свого часу я працював у всіх тимчасових слідчих парламентських комісіях. Можу сказати, у мене є всі підстави стверджувати, що за шість років чи 5,5 років слідства Генеральної прокуратури слідство було скеровано на одне – як фальсифікувати обставини і факти, щоб не дати ніколи можливості розслідувати цю справу. І для цього є більш, ніж досить доказів. Тому 5,5 років слідства Генеральної прокуратури, судове слідство, що ведеться, це всі шість років тортур практично над одною особою – над матір’ю, яка від самого першого дня не мала захисту як людина від Генеральної прокуратури, від політичних органів, включно з парламентом, від Міністерства внутрішніх справ і інше. І тому до сьогоднішнього дня лишаються відкриті відповіді: а чому не притягнуті до відповідальності і не розслідується справа стосовно тих, хто фальсифікував її слідство? Чому труп, знайдений у Таращі, свідомо залишений у температурних умовах для того, щоб він біологічно зник і згнив? Чому ніхто із судмедекспертизи не притягнутий за це до відповідальності? Чому не притягнуті до відповідальності ті особи, які всупереч законодавству вилучили всі, всю базу у судмедексперта Воротинцева? Чому було здійснено переслідування судмедексперта, яка мала намір, якій не давали закордонний паспорт? Чому, чому, чому? Я цих „чому” поставлю більш, ніж 100 і ми їх ставили на парламентській слідчій комісії, але не було співпраці усіх Генеральних прокурорів, слідчих груп із парламентським контролем. І останнє, чому Володимир Литвин так поспішно закрив парламентську слідчу комісію, сфальсифікувавши сам факт процедури розгляду і довівши до того, що ніби-то вона закінчила свою роботу. А вона не закінчила, не прозвітувала. Ми не затвердили звіт. Стосовно сьогоднішнього судового процесу. Це є, м’яко кажучи, політичний судовий процес, а просто людською мовою це є фарс. Від самого початку, що суд закрив цю справу, мені не зрозуміло, яким чином можна закрити від суспільства інформацію про те, що міліція має право стежити і вбивати. Це справа, в закритому режимі розгляд, це не є справедливий судовий розгляд. І тому цей фарс треба припинити. Єдиний вихід в цій ситуації, коли бажати об’єктивно розслідувати, треба, щоб це була одна справа і стосовно замовників, і стосовно виконавців, і стосовно всіх тих, хто фальсифікував на протязі 6 років все і досудове слідство, і вже сьогодні робить це.
Спасибі, Сергій Петровичу. Слово від фракції „Регіонів” має Тарас Чорновіл.
Шановний Олександр Олександровичу, шановні колеги, це ми забуваємося, що це не тільки справа, не просто, як в нас заведено говорити, резонансна справа, це є вбивство людини. Вбивство людини, з якою багато хто з нас був особисто знайомий. Мені теж доводилося бути добре знайомим з Георгієм Гонгадзе, я не дозволю собі називати себе, там, другом, мабуть це він мав би, якби він був живий, право робити такі дефініції, але я не дозволю собі. І наша фракція не дозволить собі спекулювати тут на якихось там моральних заявах, на політичних заявах з цього приводу, оскільки це тільки ранить серце тих людей, яким сьогодні особливо болісно: матері Георгія, його дружині, його дітям, його дочкам. Тому давайте поговоримо виключно про ряд речей, які несуть в собі найбільше юридичний формат і викликають найсерйозніші підозри. Чому не розв’язувалася справа при Кучмі? Багато можна собі догадуватися, багато фігурантів і сам попередній Президент були на тих же ж плівках Мельниченка, на яких виглядали не в найкращому світлі. Але тоді, навіть, в той час, все ж таки по цій справі люди, які були реально замішені і підозрювалися, якщо не в причетності до вбивства, то в якихось фальсифікаціях втрачали свої посади. Пішли зі посад і голова СБУ, і Міністр внутрішніх справ, і Генеральний прокурор і ряд інших осіб і їх не відбілювали. Чому сьогодні, коли здавалося би, прийшла інша влада, яка заявила, що це її моральний обов’язок розкрити цю справу, люди, які відверто фальсифікують цю справу і розвалюють абсолютно відверто далі на своїх посадах і не має щодо них навіть попередніх якихось звинувачень. Один момент, який вже відбувся після президентських виборів і який просто вражає по справі Гонгадзе – це є вбивство людини, яку пов’язують дуже серйозно зі справою Гонгадзе можливо, як організатора, можливо, як основного свідка, це є колишнього міністра внутрішніх справ Юрія Кравченка. Сталося так, що вже після президентських виборів багато наших колег мали можливість бачити Кравченка, з ними обмінюється кількома словами, він підійшов і до мене, оскільки, я не раз його звинувачував у причетності до вбивства мого батька, і сказав: я буду свідчити по всьому, я буду свідчити і по Гонгадзе, і по Чорноволу. І ми домовлялися зустрітися через тиждень, через три дні Кравченка не стало. Ще через годину ряд людей, в тому числі і присутніх в цьому залі на всю країну заявляли, що це було самогубство. Абсолютно безглузде і незрозуміле навіть з медичної точки зору. Сьогодні вже всі доказують, що ніякого самогубства не було. Ніхто не пробує навіть розібратися, чому, вже тепер при новій владі знищили ключового свідка або організатора, і чому при новій владі її функціонери старалися приховати це вбивство. Можливо корені і вбивства Гонгадзе, і вбивства Кравченка йдуть і до тих людей, які після 2004 року залишилися при владі в Україні. Ще один момент, який мене дуже серйозно турбує юридично. Зараз стараються всю справу звести до Пукача, якого немає, і якого невідомо чи вдасться знайти і зробили все можливе, щоб не знайти – це треба було додуматися, давши можливість людині покинути Україну, після того в Ізраїлі, знаючи його закони послати українські спецпідрозділи СБУ. Всі знають, що за цими законами ця справа була приречена на поразку, на провал. І після того фактично звести звинувачення до групи людей, які ніби-то, просто виконавці. Так от я вам скажу, це є перший етап справи Александрова. Я берусь стверджувати, що люди, яких сьогодні судять найімовірніше, взагалі, не були причетними до вбивства Георгія Гонгадзе, вони вчиняли особисто вбивства інших людей – бізнесменів, за які мали дістати до довічного ув’язнення. Зараз вони згодилися для того, щоб відбілити особистий образ, в тому числі Президента і показати, що справа розслідується, взяли на себе відповідальність за співучасть або не перешкоджання вбивству, значно легший злочин. І цим фактично справу відверто розвалюють. Справа Гонгадзе і справа В’ячеслава Чорновола пов’язані абсолютно воєдино. Там всі фігуранти співпадають починаючи від нині покійного Гочарова, починаючи від відсутнього в Україні Пукача, починаючи від Кравченка якого вже немає серед живих і закінчуючи методами, які ми, навіть, сьогодні Генеральна прокуратура відноситься до цих справ, навіть до залякування свідків по справах. І по справі Чорновола ті хто багато хочуть свідчити залякують, і тих хто по справі Георгія Гонгадзе, навіть, от в цьому залі ми почули до Миколи Мельниченка звернення, що він може теж і буде притягнутий до кримінальної відповідальності там за злочини проти держави. Вибачте, то, що держава собі поставила, чи прокуратура, чи правоохоронні органи ціль ніколи не розслідувати справ і Чорновола, і справу Георгію Гонгадзе. Це все-таки слідство відбудеться. Я дуже надіюся, що по цих справах піднімуть і старі експертизи, які сьогодні фактично приховуються. Я хочу нагадати, експертизи плівок проведені і співвідношення голосу проведено, і все можна робити, чи будуть шукати причини, щоб справу не розв’язати і повторити справу Александрова по абсолютно вигаданих фальшивих учасниках злочину. Я надіюся, що совість все-таки сторжествує.
Спасибі. Слово має Піскун Святослав Михайлович народний депутат України колишній Генеральний прокурор.
Шановні народні депутати! 6 липня 2002 року, коли я стояв отак перед вами, обирали мене Генеральним прокурором України. Однією з перших моїх обіцянок і однією з перших вимог до мене, як майбутнього Генерального прокурора, було розкриття справи журналіста Александрова і журналіста Гонгадзе. Я хочу сказати, що вдалося розкрити тільки одну справу по вбивству журналіста Александрова і притягнути до відповідальності замовників, виконавців і організаторів цього вбивства і вони отримали відповідні строки. Я вважаю, що сьогодні розкриття справи Гонгадзе не закінчене і розслідування цієї справи не закінчене. І в суді сьогодні знаходиться тільки перша частина цієї справи, яка виявилася простою, хоча вона була і не дуже простою для розкриття і люди, які заарештовані, дають покази і розповідають, як вони вчиняли це злочин. Але залишилося питання: хто його замовив і хто організував. На це питання повинні дати відповіді не тільки правоохоронці, а все суспільство. Тому що ця справа є лакмусовим папірцем правоздатності і дієздатності правоохоронних органів України притягувати до відповідальності високих посадових осіб держави. Я хочу сказати, що я, як Генеральний прокурор, двічі викликався, запрошувався в ПАРЕ для доповіді по цій справі. Парламентська Асамблея Ради Європи у виключному вигляді дозволила Генеральному Прокурору України і це тільки два випадки було за все існування ПАРЕ, доповідати про стан розслідування справи Гонгадзе. Тому говорити про те, що Європа цікавиться цією справою – це зайве. Європа не просто цікавиться, вона чекає від нас результатів розслідування і притягнення до відповідальності осіб по цій справі. Я хочу сказати, що дивує те, що вбивці, які сьогодні знаходяться на лаві підсудних, отримували звання генералів, полковників, двічі генерала отримував пан Пукач. Хто готував ці подання? За що їм давали звання, не заслужено, я вважаю на сьогоднішній день. Ці відповідання теж повинно дати відповідь на це повинно дати слідство. Я хочу сказати, що переховання Георгія Гонгадзе – це теж був крок, який, я вважаю, збурював політичну ситуацію в країні і це переховання було теж умисно кимось зроблено для того, щоб сліди злочину звести нанівець. І на це повинно дати відповідь сьогодні слідство. Про те, що відбувалося у Верховній Раді і в прокуратурі за роки розслідування справи, мені здалось, що слідча комісія, яка була створена, вона не змогла і прокуратура можливо не змогла знайти спільної мови в сумісному розслідуванні цієї справи. Тому я, наприклад, вважаю, що якби депутати створили нову слідчу комісію по цій справі з новим головою, наприклад, або в новому складі, можливо це і допомогло б прокуратурі розслідувати цю кримінальну справу і інформувало би суспільство в тому об’ємі в якому можливо інформувати суспільство, враховуючи рішення Конституційного Суду. Друге, що мені здається треба зробити – це закінчити експертизи, всі експертизи по цій справі. І я не проти був проведення міжнародної експертизи плівок майора Мельниченка. Про це я доповідав в парламенті і говорив. Що міжнародна експертиза той лакмусовий папірець. Який покаже дійсність цієї плівки. Саме, ну, я думаю, останнє, що заарештований Пукач при Кучмі тоді і звільнення Генерального прокурора можливо мали тоді якийсь сенс. Сьогодні я вважаю, що є всі підстави для активної роботи по справі. Тому що є політична воля і ця політична воля керівництво держави є. Є професіонали і фахівці у Міністерстві внутрішніх справ, Службі безпеці.
Спасибі. Слово для виступу надається адвокату запрошеному Федуру Андрію Анатолійовичу.
Шановні народні депутати! Я вважаю, що є всі підстави для того, щоб констатувати, що ефективного розслідування вбивства Гонгадзе в Україні і до цього часу так і не проведено. Це є моє особисте переконання. Шановні депутати! Я тут щойно у ложі запрошених прослухав інформацію Генерального прокурора Медведька і мені стало моторошно від того, що він тут розказав. Він, виступаючи майже 20 хвилин, про щось говорив, при цьому має гарний хист, великий талант нічого не сказати по суті. Але при цьому умудрився сказати неправду, суттєву неправду декілька разів. Я спробую вам дещо з цього продемонструвати. Наприклад щодо позиції Мельниченка у цій справі, буцімто його відмови дати свідчення і так далі. Я знаю, що Мельниченко дав свідчення у цій справі. Більше того, я знаю, що Мельниченко готовий був на участь у проведенні слідчого експерименту, під час якого він готовий був продемонструвати, як він здійснив записи. Цього не було зроблено, хоч були відповідні письмові клопотання мої особисто до прокуратури. Прокуратура відмовилася це робити. Про це мовчать. Тому не варто у даному випадку кивати на Мельниченка в цій частині. Що пропонувалося? Адже Мельниченко називає прізвища осіб, яких він записав. Ну так чому, допитавши Мельниченко, не провести слідчий експеримент та не допитати цих осіб. Зробивши це, призначити відповідні експертизи? І ми б з вами мали відповідь на питання щодо справи вбивства Гонгадзе щодо записів. Я маю на увазі записів. Які стосуються саме цього епізоду, саме вбивства Георгія Гонгадзе. Елементарна ж річ! Це ж не треба бути великим юристом, щоб це розуміти. Ви знаєте, я робив ще одну спробу, щоб вийти з цієї ситуації. Я отримав згоду Миколи Мельниченка на те, що він дасть з цього приводу свідчення в суді, назве прізвища. Більше того. попередньо він мені назвав декілька прізвищ. І я вам скажу так відверто, що я, в принципі, ризикуючи, але в судовому засіданні на відповідній його стадії – на стадії заявлення клопотань в тому процесі, що зараз є в апеляційному суді міста Києва заявив клопотання про допит Мельниченка, допит отих осіб відповідно і декількох із них я назвав, в тому числі і Президента України Віктора Андрійовича Ющенка. Для мене було дуже важливо, щоб був допитаний Ющенко, бо він міг або спростувати або підтвердити покази Мельниченка щодо одного запису, де на одному записі є розмова про Гонгадзе, а після цього розмовляє, як мені сказав Мельниченко [[я не знаю точно]] Ющенко. Це ж можна було перевірити, перевірити в встановленому законом порядку, а потім провести експертизи. Ми б мали чітку відповідь. Знаєте, що відбулося в цьому судовому процесі? В цьому судовому процесі саме прокуратура криком кричала, підлеглі пана Медведька криком кричали: не дай Боже допитувати цих осіб, не дай Боже допитати Мельниченка! І цього не було зроблено. Так ось вам відповідь. Шановні депутати, тут було багато сказано про те, що ось там, ну, прокурор, розказуючи, говорив, скільки експертиз проведено і так далі. Щодо експертиз. Щоб не розголошувати таємницю слідства чи державну таємницю, наведу лише один приклад. Мати Леся Гонгадзе просила в прокуратурі одне-єдине – порівняйте два зразки, два біологічні зразки і дайте відповідь, чи належать вони одній і тій же самій людині? Цього не було зроблено до цього часу. Між іншим, в минулому році уже було прийнято рішення, винесена навіть відповідна постанова прокуратурою, що вони це зроблять і цього не зробили, елементарна ж річ. Біда не в тім, що ми говорим, біда в тім, на мій погляд, що за такої Генеральної прокуратури, за такого Генерального прокурора ніколи не буде розслідувана ця справа. Ви, як народні депутати, несете відповідальність за Генерального прокурора. Мені здається, що вам треба ось це питання вирішувати. Дякую.
Спасибі. Слово має головний експерт компанії „Bek tek” Дуглас Лесі. Будь ласка. Подбали про переклад?
[[Синхронний переклад]] Доброго ранку! Мене звуть Дуглас Лейсі і дуже велика честь виступати перед вами. Я працюю в компанії, яка називається „Бек тек LC” і ми спеціалізуємося якраз на судовому об’єктивному аналізі аудіо і відеозаписів. Декілька дуже значних таких справ, для яких ми проводили аналіз, це включає аналіз запису пілота літака, який розбився в Пенсільванії 9.11. Ми також аналізували записи. Моніки Левінськи, це було пов’язано з розслідуванням справи по президенту Білу Клінтону. Ми також аналізували записи, які також пов’язані з кримінальним трибуналом, справи по бувшій Республіці Югославії в ООН. Ми також аналізували записи, пов’язані з вбивством президента Джона Кеннеді, також замахом на президента Рональда Рейгана. Ми також аналізували записи, пов’язані з атаками снайперів на Вашингтон, це було в 2002-2003 році. Ми також аналізували записи незалежного розслідування Генрі. який був бувшим міністром фактично міського розвитку штатів. Також ми проводили аналіз відео та аудіо записів, пов’язаних з інцидентом та. Знову я хочу сказати, я Дуглас Лесі і я є одним із провідних експертів фірми „Бек тек” і говорячи про мою освіту, всі наші експерти, вони є інженерами, мають дипломи інженерів, фізиків, електриків. Ми маємо магістерський ступень також в судовій справі. Також нас спеціально навчали і також ми здавали спеціальні екзамени, і були прийняті, пройшли такі спеціальні іспити. Також нас навчали спеціального аналізу таких записів. У нас разом у всіх є 70 років досвіду в аналізі таких записів. Ми провели вивчення більше 25 тисяч таких записів у більш ніж 10 тисячах справах. І ми також стали експертні висновки у більш ніж 360 випадках. І коли нас зайняли вивчити ці записи, які були передані нам майором Мельниченком, перед нами постало дуже складне завдання, навіть, для нашої компанії це було нелегко. Ми вивчили декілька отривків з цих запитів, але сьогодні ми програємо вам тільки один фрагмент запису, сьогодні. [[Демонструється запис на плівці]] Головною нашою задачею, пов’язаною з цим аналізом, було відповісти на наступні питання: чи ті записи, які передавалися нам у 2001 році паном Мельниченком, чи вони були зроблені на „Тошиба” – спеціальному цифровому аудіозаписувачі, чи ці записи є автентичними, чи немає там якихось ознак, що вони були деформатовані, або якимось чином вони редагувалися і для цього потрібно було дуже багато часу та дуже багато зусиль для того, щоб проекзаменувати ці записи і це були унікальні автотентичні записи. Для того, щоб ми це зрозуміли, насправді, ми закінчили цю роботу і ми вирішили всі технічні питання і ми визначили, що записи є автентичними, що ці записи, вони відповідають тому, що вони записувалися на „Тошиба” і що ця інформація, яка була записана, не редагувалася і вона ніяким чином не реформувалася.
Спасибі. Слово має Микола Мельниченко. 5 хвилин, прошу.
Шановний головуючий, шановні народні депутати, шановні телеглядачі, радіослухачі. Я вдячний, в першу чергу Господу Богу, потім новій український владі за те, що маю можливість стояти поки що живим на цій трибуні. Також я хочу наголосити на тому, що я не є жодним чином політиком, я не займаюся ні в політиці ні в політиканстві. Я виконав свій громадський обов’язок і задокументував ті злочини, які коїлися у найвищому кабінеті України. На превеликий жаль, це так. Мені не хотілось би, щоб це відбувалося, але це так. Там були зафіксовані ті докази. Я у справі Гонгадзе є лише свідком. Але як офіцер, ще раз наголошую, я виконав обов’язок офіцера, я виконав свою присягу, яку давав на вірність народу України. Саме народу України. Нікому не дозволено ні грабувати, ні вбивати свій народ, своїх підлеглих. Не хочу переходити в демагогію, але хочу сказати: вас з цієї трибуни, в тому числі і вас, грубо, цинічно обманюють. Обманює також і Генеральний прокурор, свідомо чи не свідомо – це вже, будь ласка, запитання до нього. Я надав необхідні свідчення. Далі, Генеральний прокурор також говорив про те, що Мирослава Гонгадзе спростувала мої заяви. Я кажу, це брехня. Якщо б, Сергій Андрійович, ми могли б офіційну позицію Мирослави зачитати. Готові чи ні? Зараз. Да? Ну, добре. Офіційна позиція Мирослави, і вона написана, і вона є, її підпис офіційно завірений полягає у тому, що вона не довіряє цій Генеральній прокуратурі України. Вона виступає проти того, щоб я надавав додаткові свідчення цій Генеральній прокуратурі до того часу, поки не будуть виконані. поки записи не будуть признані автентичними. Експертизу цих записів потрібно робити під міжнародною егідою. Потрібно просто викинути резолюції Парламентської Асамблеї Ради Європи, і Парламентська асамблея Ради Європи готова це зробити. Також Генеральний прокурор сказав про те, що, якщо ми установимо автентичність цих записів, то проти Мельниченка буде порушена кримінальна справа за розголошення державної таємниці. Я звертаюся до Генерального прокурора. Я кажу, я готовий сісти у в’язницю за розголошення державної таємниці, тому що тоді у в’язницю сяде і Кучма. Я готовий йому скласти компанію у цьому разі. Мене, будь ласка, не злякаєте цим. Я заявляю одне по справі. Я готовий надавати всі вичерпні свідчення у судовому слуханні тоді, коли будуть признані мої записи як речовий доказ. Я відповім на всі запитання, які мені будуть поставлені. Мені немає чого приховувати, моя совість чиста. Далі хочу привести один приклад. Як казав пан Томенко, я можу розголошувати деякі матеріали слідства, хоча це надасть прокуратурі уже сьогодні порушити проти мене кримінальну справу. Так я хочу показати, як ця слідча група фальсифікує ті покази, які я надав. Так, будь ласка, я хочу, якщо можна Регламентом ще хоча б одну хвилину. Так, Генеральна прокуратура України від 06.09.02 стверджує, що згідно записів у книзі обліку робіт та інших заходів, які проводилися у робочому кабінеті Президента України за 2000 рік ви завжди проводили у ньому робочий час, а інколи час приблизно з сьомої до восьмої години ранку. Після того, як надав записи у розпорядження Генеральної прокуратури України, також я надав свідчення про те, що дійсно я там був. І я дійсно сказав, що я 03.07.2000 року, коли Кучма надав наказ Кравченку про запобігання незаконних методів до Гонгадзе, я надав ці свідчення. Як я прийшов, як я поставив диктофон, що я зробив, як я включив. Мені Роман Шубін, який сидить тут, який заявив при свідках уже при Президенту Ющенко, що.
Ну, 15 секунд дайте для закінчення думки, будь ласка.
Було заявлено про те, що, при Президенту Ющенку тоді, коли Ющенко казав, що це справа його честі, пан Роман Шубін заявляє свідкам, в тому числі і, тут був, Івану Бокому, що Мельниченко злочинець і ми все одно, він все одно буде сидіти у в’язниці при любій владі. Це його позиція. Далі. Тоді, коли я надав свідчення, пан Роман Шубін його зачитує із протоколу допиту. Його запитання, ще раз наголошую, це дасть можливість йому порушити проти мене кримінальну справу. Ну, будь ласка, щоб ви знали як іде фальсифікація цієї справи. Запитання Шубіна: „Вами було заявлено, що вам, що вами був наданий диск з копією аудіорозмови в кабінеті Кучми від 03. 07.2000 року. Ви сказали, що ви зробили даний аудіозапис в кабінеті, поставивши 3.07. 2000 року в кабінеті Кучми диктофон під диван, але згідно огляду книги №56 обліку робіт та інших заходів, які проводяться в кабінеті №201, ви в кабінеті 201 3.07 року не були, його не відчиняли і, таким чином, ваші свідчення щодо того, що 3.07 ви. записали, не відповідають дійсності. Люди добрі, так коли Генеральна прокуратура брехала? Тоді, коли говорила, що я там завжди був згідно книги обліку, чи тоді, коли я дав покази,. мене там не було?
Дякую.
Дякую.
Сідайте, будь ласка. Спасибі. Шановні депутати і ті, хто бере участь у розгляді цього питання, нам пора підбити підсумки цього розгляду і я хотів би відразу відповісти на запитання, яке поставив Сергій Головатий. Чи не можна було це все зробити раніше, до того, як почалося судове розслідування питання? Хочу сказати, не можна було, бо майже 3 роки навіть звіт комісії, котру очолював Григорій Омельченко, не можна було включити до порядку дня, аби послухати, до чого ж дійшли, до якого висновку дійшли депутати, які працювали в цій комісії. Тому мета цього розгляду – це привернути увагу громадськості до розслідування найрезонанснішого злочину в історії незалежної України. Без впливу громадської думки справа Гонгадзе в повному обсязі не буде розслідувана ніколи. І ви це теж всі добре знаєте. Я вважаю, що українські журналісти зроблять свій внесок для об’єктивного і достовірно висвітлення ходу і результатів сьогоднішнього розгляду питання. Свого часу з вимоги розкрити злочин проти Георгія Гонгадзе почалися журналістські протести, які принесли Україні більшу свободу слова і стрімкий розвиток засобів масової інформації. Розслідування цього злочину затягувалося і затягується поза сумнівом при потуранні декого із влади. Давно відомо, що відбувається це за прямим політичним замовленням. І це при тому, що вся країна знає прізвища причетних до вбивства журналістів високопосадовців. Більше того весь ланцюжок організаторів замовників злочину зафіксований в аудіозаписах, які давно вже надані для вивчення в правоохоронні органи. На жаль, прокуратура допустила розчленування кримінальної справи, зараз на судовому процесі визначається ступінь відповідальності лише частини виконавців злочину, колишніх офіцерів міліції. І наш розгляд, ви помітили, ніякого впливу на цей судовий розгляд не має, ми не втручаємося в цю справу. Але безпосередньо начальники цих злочинців або пішли із життя або безслідно зникли. Проте аудіозаписи і свідки по справі існують, зокрема достовірність своїх розмов в президентському кабінеті підтвердила низка депутатів Верховної Ради. Достовірність записів підтвердили провідні незалежні провідні міжнародні експерти. Це визнали також офіційні експерти правоохоронних органів США, фахівці американського Федерального бюро розслідувань. Записи розмов та їх зміст, що викривають замовників і організаторів вбивства журналіста є всі підстави використовувати, як доказ у суді і про це сьогодні говорили депутати. Фахівці – до речі, юристи. Зараз багато політиків звертаються до мене питанням, а навіщо взагалі турбувати народ справою Гонгадзе. Вже давно забуто все, і на наступних виборах, кажуть, про цю справу ніхто не згадає, мовляв нічого витрачати час на порожню справу. Я міг би зіслатися на вимогу ПАРЄ і тим обмежитись, проте переконаний, справа Гонгадзе не має жодного відношення до внутріполітичної боротьби, особливо тепер. Українське суспільство відмовило у довірі і усунуло від влади тих політиків, які причетні до замовного вбивства. Очевидно, люди краще знають, ніж слідство, в чому суть справи. Справа Гонгадзе повинна отримати судову оцінку, тому що це найефективніший тест української влади на наявність законності і демократії. Якщо така резонансна справа з такими вагомими доказами не доведена до суду, то чи буде надія у пересічного громадянина на чесне правосуддя стосовно нього. Крім того, саме справа Георгія Гонгадзе є важливим показником рівня демократії в України для закордону і, перш за все, для Європи. Ця справа знаходиться під особливим контролем Моніторингового комітету ПАРЕ. Ще у березні 2005 року під час візиту до України доповідача ПАРЕ у справі Гонгадзе ми обговорювали необхідність проведення спеціальних парламентських слухань. На жаль, тільки зараз політична ситуація дозволяє повернутися до цієї справи. Доводити прихильність України європейським ідеалам потрібно не гучними гаслами, потрібні приклади конкретної роботи з наведення ладу і дотримання законності. Резонансні кримінальні справи повинні бути вирішені у судовому порядку. Поки ж, виходячи з результатів, різниця між недавнім правосуддям і нинішнім непомітна, її просто немає. Правоохоронні органи передали до суду тільки одну частину кримінальної справи щодо відповідальності виконавців злочину, а справу стосовно замовників досі до суду не направлено, та, власне, і розслідування з цього приводу не ведеться, як ми почули з інформації. Також правоохоронні органи до цих пір не притягли до відповідальності тих посадовців, які відповідали за гальмування і навмисне спрямування у глухий кут розслідування, за оголошення брехливих і провокаційних версій вбивства. Ніхто із співробітників правоохоронних органів не поніс відповідальності за вбивство у слідчому ізоляторі свідка Гончарова, за тиск медексперта Воротинцева, за зникнення найважливішого свідка генерала Пукача, який був невипадково випущений із-під варти, за дивні експертні оцінки щодо причин смерті колишнього міністра Юрія Кравченка. Очевидно, деякі високопосадовці, причетні до злочину, вважають, що усунення свідків, підробка службової документації, ігнорування доказів дозволять закрити справу аби знайти стрілочників, які відповідатимуть за все. У справі Георгія Гонгадзе повинна бути дана точна правова оцінка діям або бездіяльності всіх посадовців, які несуть відповідальність за загибель і зникнення свідків у даній справі. Думаю, якщо про це не заявити з трибуни парламенту, ніякого руху по справі Гонгадзе не відбудеться і розслідування знову буде спущене на гальма. Колишній Генпрокурор Піскун був звільнений з формулюванням „за зволікання в розслідуванні резонансних справ” і серед них була названа справа Гонгадзе. Але він виступив і сказав, що при ньому якраз вона просунулася вперед. Минуло 11 місяців – ніякого істотного просування в цій справі не відбулося. Очевидно, профільному комітету Верховної Ради, Володимир Миколайович, в порядку контролю треба розглянути питання щодо рівня компетентності деяких керівників правоохоронних відомств. Мені соромно сьогодні вести засідання, слухати інформацію Генерального прокурора, знаючи про те, що люди спостерігають за тим і їм теж соромно, і вони нам ставлять питання: яка ж тоді впливовість Верховної Ради, парламенту, якому підконтрольні відповідні служби? Олександре Івановичу, з усієї поваги до вас звертаючись, хочу сказати: або ви робіть розслідування, забезпечуйте його, або доручіть це комусь іншому, бо інакше Верховна Рада доручить комусь іншому тим займатися. Так не годиться. Слухайте, скільки ж можна тягнути в цій справі?! [[Оплески]] Це не додає авторитету і прокуратурі, і іншим відомствам. Ми чуємо тут, в одному з виступів було, іде суперечка керівників МВС і прокуратури відносно того, хто більш винен і так далі? Не треба це знати людям. Між собою з’ясуйте, але спочатку зосередьтеся на розслідуванні справи, яка, як ми бачимо, не просувається веред. Тільки авторитет і вплив парламенту разом із зусиллями журналістів дозволять суспільству добитися від влади чесної і прозорої роботи по справі Гонгадзе. Я кажу так, бо Президент Ющенко своє політичне і моральне ставлення до суддів в справі визначив – Георгій Гонгадзе тепер Герой України. Це – визнання, визнання з боку глави держави. Але тиснути на прокуратуру, в хорошому розумінні тиснути, має народ, виразником якого є парламент, у якого є контрольні функції і зобов’язання це робити. Верховна Рада повинна докласти зусиль, щоб на прикладі цього, також інших резонансних злочинів удосконалити українське законодавство. Зокрема необхідно ввести в дію Закон про слідчі комісії Верховної Ради. Переконаний, що Президент скористається правом підпису цього закону і виправить колізію, коли президентське вето по цьому закону подолано, а закон не підписаний. У мене була розмова з цього приводу з Віктором Андрійовичем, я думаю, що це з’ясується ближчими днями. Справа Гонгадзе показала, що необхідно посилити заходи по захисту свідків, унеможливити будь-які форми тиску на них. Справа Гонгадзе повинна стати уроком не лише для політиків, для громадського суспільства, але й для всіх державних службовців, для співробітників правоохоронних органів. Виступаючи з трибуни парламенту 28 листопада 2000 року з інформацією щодо суті її, називаючи імені, я розумів, що назад дороги немає. Я тоді ніколи не міг подумати, що через 6 років знову ж в такому стані ця справа. майже в такому ж стані буде знаходитися. Має перемогти або закон, або беззаконня і виходу немає. Це я звертаюся до тих, хто стурбований розглядом цього питання сьогодні. Не сумніваюся і сьогодні, що люди, про причетність яких до злочину, як я заявляв тоді, повинні постати перед судом. У якій якості – це справа суду. Ми не зводимо рахунки, але правова оцінка повинна бути надана всім. Ніщо, ніякий компроміс не може виправдати принесення в жертву право людини на життя, таємно і незаконно амністувати винних. Не можна допустити, щоб в нашій країні коли-небудь повторилася трагедія Георгія Гонгадзе. суд повинен дати оцінку тим жахливим часам, коли людей могли за примхою можновладців покалічити, викрасти, вбити. Якщо українська влада, якщо всі ми хочемо видавити з себе рабство, лакейство, справа Георгія Гонгадзе повинна бути розкрита обов’язково. Відносно постанови. У вас є проект постанови і Регламент, я на нього посилався, дає змогу приймати постанову з цього приводу. Я просив би прийняти її за основу, а потім внести і корективи, які висловлювали тут депутати. У вас на руках цей проект є. Я читаю ще раз його, слухайте. Сектор реєстрації 2128. 12-го числа поданий проект. Найдіть у себе в документах. Постанова така. Заслухавши інформацію Генерального прокурора України Медведька про хід розслідування кримінальної справи з убивства журналіста Георгія Гонгадзе Верховна Рада постановляє: інформацію Генерального прокурора України взяти до відома; друге – запропонувати Генеральній прокуратурі закінчити розслідувати справи в повному обсязі з цілковитим додержанням процесуальних норм і передачі справи щодо організаторів злочину до суду”. Оце пропонується взяти за основу, це ніякий не вплив і не тиск. Тому я прошу за основу проголосувати, а потім розглянемо зауваження з цього приводу. Будь ласка. [[12:07:42]] За – 368. Були пропозиції від виступаючих: не писати там, як нібито тиск, бо це буде так записано: закінчити розслідування справи. Давайте ми запишемо так у другому пункті: „Запропонувати Генеральній прокуратурі забезпечити розслідування справи у повному обсязі і передачі до суду”, - як тут у тексті передбачається. Можна так записати? Не можна. Сергій Головатий, будь ласка.
Олександре Олександровичу, адже ж одна частина справи в суді. Ми пропонуємо Генеральній прокуратурі яку – другу частину вести відповідно нашого процесу? Ну це ж абсурд!
Ні, тут написано: „у повному обсязі”.
Та я розумію, тоді треба закривати судове слідство, повертати справу в прокуратуру і вести її по-новому в повному обсязі, те, що ми говорили: стосовно замовників, організаторів, виконавців і фальсифікаторів. І провадити її не у відповідності до процесуальних норм – вони це і робили, вони відповідно процесуальних норм і розділили її. Треба, щоб там було у відповідності до, звичайно, національного законодавства, норм європейських стандартів і документів ПАРЄ, де вона вимагає саме ці речі, щоб це все було комплексно: і стосовно замовників, і стосовно виконавців, і стосовно фальсифікаторів шестирічних.
Я думаю, що ми можемо зараз вести безконечний юридичний спір. Тоді я пропоную: давайте ми другий пункт знімемо взагалі, щоб не було сумнівів, але запишемо тоді на пропозицію виступаючих такий пункт: „Створити та відновити діяльність Спеціальної слідчої комісії Верховної Ради стосовно контролю за слідством по справі Гонгадзе. Ну, тоді створити спеціальну слідчу комісію у Верховній Раді стосовно, або стосовно продовження контролю за слідством по справі Гонгадзе. Так висловлювали депутати. Можна так проголосувати цей пункт? Давайте цей пункт проголосуємо в тій редакції, яку я запропонував на підтримку пропозиції депутатів. Будь ласка, іде голосування. [[12:10:06]] За – 240. Рішення прийнято. Ще є? можна проголосувати в цілому? Якщо є якісь зауваження, міркування, будь ласка, висловіть їх. Запишіться, 3 хвилини. Зараз, 3 хвилини. Сподаренко. Нема Івана Васильовича. Мойсик.
Передайте, будь ласка, слово Стретовичу.
Стретович.
Володимир Стретович. Шановний Олександр Олександрович, я не даром акцентував увагу на рішеннях Конституційного суду. Бо в рішенні від 14 травня 2001 року щодо неконституційності положень рішень постанови Верховної Ради про рішення тимчасової комісії записано, що визнати неконституційним питання щодо доручати Генеральній прокуратурі перевірити законність і так далі. Ми не можемо це робити в силу розподілу влади. Тому ваша пропозиція щодо створення комісії є тільки єдиним виходом з цієї ситуації в результаті двогодинного обговорення. Ніяких доручень, ми не маємо права це робити, у нас є рішення Конституційного суду. Дякую.
Уже зняли цей пункт, зняли. Шкіль.
Дякую. Я думаю, що в такій ситуації, коли ми просто почули всю інформацію і глибину відсутності інформації, були достатньо серйозні висловлені з цієї трибуни, парламентської трибуни були висловлені зауваження і просто звинувачення з боку Миколи Мельниченка щодо Генеральної прокуратури. В будь-якому випадку нам треба в цій постанові внести розширене засідання Комітету з питань законодавчого забезпечення і корупції Стретовича, розширене засідання комітету. Щоб це розширене засідання комітету дало нам все ж таки нам відповідь. Я не думаю, що потрібні парламентські слухання, але це має бути внесено в проект постанови з тим, щоб ми врешті-решт контролювали не тільки спеціальними слідчими комісіями, але й використовуючи серйозний механізм, який нам надає Верховна Рада, тобто комітети Верховної Ради. Я пропоную це внести пунктом.
Ви, очевидно, знаєте, що Володимир Стретович присутній тут під час розгляду питання. Він прекрасно розуміє суть цієї справи, а це означає, що він бере до відома про необхідність посилення контролю з боку комітету. Це – специфічний комітет, він повинен все це контролювати. Тому немає потреби приймати це і фіксувати у постанові. Я ще раз пропоную, Садовий, будь ласка.
Прошу слово передати Богачуку.
Богачук, будь ласка. Василь Степанович бачу.
Дякую. Василь Богачук, Соціалістична партія України, тернопіль. Я уважно вислухав інформацію Генерального прокурора і обговорення, яке відбулося цієї інформації, і вважаю за доцільне внести такий пункт у постанову Верховної Ради. Друге, вказати Генеральному прокурору України Медведьку Олександру Івановичу на недостатню увагу щодо повного об’єктивного і прозорого завершення розслідування кримінальної справи по вбивству журналіста Георгія Гонгадзе. І друге, чи третє, оскільки справа розділена на дві частини, вважаю, все-таки залишити питання, запропонувати Генеральній прокуратурі закінчити розслідування кримінальної справи у повному обсязі, але тут доповнити щодо організаторів і замовників злочину – до суду. Дякую.
Оскільки ваші пропозиції несуть серйозне юридичне навантаження, і з голосу його треба проаналізувати експертам, я просто не маю права його поставити на голосування. Я пропоную звернутися до всіх з такою пропозицією: ми перший пункт залишаємо, інформацію прокуратури беремо до відома, а другий пункт пишемо, вважати необхідним створення Спеціальної слідчої комісії стосовно контролю за слідством по справі Гонгадзе. І наступного вівторка на пропозицію депутатських фракцій створити таку комісію. Немає заперечень? За пропозицію такою, за пропорціями: п’ять чоловік дає Партія регіонів, БЮТ – три, „Наша Україна” – два, СПУ – один і комуністи – один. Хто за таку пропозицію, прошу проголосувати. У цілому за постанову. [[12:15:03]] За – 405 Рішення прийнято. Дякую усім учасникам, запрошеним за, я б сказав так, коректний розгляд цього питання. Оголошується перерва на 30 хвилин. О 12.45 відбудеться наступне засідання, продовження засідання ранкового.
Запросіть, будь ласка, депутатів до залу. Продовжується засідання ранкове. Оголошується до розгляду Проект Постанови про кошторис видатків на здійснення повноважень Верховної Ради України у 2006 році. Доповідає голова комітету Олександр Сергійович Єфремов, Голова Комітету з питань Регламенту.
Шановний Олександр Олександрович, шановні колеги! Відповідно до пункту 35 статті 85 Конституції України до повноважень Верховної Ради України належить затвердження кошторису Верховної Ради, який передбачає фінансування для забезпечення діяльності вищого законодавчого органу держави. Як ви знаєте, Законом України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” затверджено видатки на здійснення повноважень Верховної Ради України у 2006 році. На засіданні Комітету з питань Регламенту, депутатської етики та забезпечення діяльності Верховної Ради України 13 вересня цього року розглянуто проект кошторису, поданий Управлінням справами Апарату Верховної Ради України. За результатами обговорення прийнято рішення підтримати цей проект з урахуванням зауважень народних депутатів України, членів комітету і внести на розгляд Верховної Ради України. Зрозуміло, що даний кошторис не може вирішити всіх проблем. У ньому зазначено той мінімум коштів, який необхідний для забезпечення нормальної діяльності законодавчого органу, який затверджено Законом України „Про Державний бюджет України на 2006 рік”. Проект відповідної постанови ви отримали за номером 2169. Прошу його підтримати. Дякую за увагу.
Шановні депутати, є потреба задавати запитання? Є. У Геннадія Йосиповича є запитання, будь ласка, дайте йому слово, більш ніхто не просить. І у вас є? Будь ласка. Тоді запишіться 3 хвилини. Будь ласка, Корж. Яворівському дайте слово, він просить. Я бачу, так.
Володимир Яворівський. Шановний пане Голово, ну, балачки навколо нашого цього кошторису точилися давно і, мабуть, будуть точитися ще більше. Як ви вважаєте як голова цього профільного комітету. Скажімо, ті якісь там, хай не такі великі гроші, які ідуть на те, щоб нам депутатам отримувати безкоштовні путівки на відпочинок. При такій заробітній платі чи не можна їх зняти взагалі, скажімо, і заплатити за це все? Як ви вважаєте? Та сама кількість автомобілів, може справді, завелика, якою в основному їздять чиновники, а не народні депутати. Можливо, справді, потрібно пройтися по оцих речах і почистити їх. Скажімо, як платня за стоянку автомашини, за яку депутат не платить. Ну, це смішно, хіба ми не можемо цих якихось 5 гривень заплатити? Як ви дивитеся на те, щоб спокійно без галасу пройтися і почистити оці феодальні пільги, які оприч балачок, фактично, нічого іншого не дають?
Дякую за увагу і за запитання. Вы знаете, мы три месяца рассматривали этот кошторис. Проблема в том, что он должен быть утвержден еще был прошлым созывом Верховного Совета, а рассматривается только нами. И нам надо было совместить расходы, которые были тогда и расходы, которые сейчас. Но при рассмотрении этого кошториса наши депутаты, которые находятся в Регламентном комитете, подняли все те вопросы, о которых вы говорили. И почему три месяца рассматривали? Потому что самым подробным образом рассмотрели по каждой статье, постарались это сделать. К примеру, по машинам. На сегодняшний день секретариат написал нам письмо с предложением рассмотреть задействование по 72 наименованиям автотранспорту, который есть. Что касается по самому кошторису? Значит, первоначально был он несбалансирован, и было предложение еще Минфин запросить дополнительные средства. В результате той работы, которую вы говорите, мы проделали, у нас кошторис сбалансирован и дополнительных средств мы сейчас не просим, просто по статьям переместили с одного места на второе. Что касается теперь соответствующих пильг. Мы тоже задавались этим вопросом. И сегодня работаем в комитете и, наверное, при утверждении кошториса на 2007 год какие-то вопросы будут учтены в этом, но моя точка зрения – это должно быть серьезное обсуждение и желательно с учетом мнения, как можно большее количество депутатов. К примеру, такой вопрос. Сегодня мы оплачиваем гостиницу, оплачиваем дорого. Условия проживания в этой гостинице в одноместном номере, вы сами знаете, мне не надо рассказывать. Если сегодня эти деньги выдать на руки депутатам, то он может снять квартиру может быть даже дешевле в городе Киеве двухкомнатную и нормально жить. Вроде бы вопрос понятен. Но когда задаешь вопрос одним депутатам, они его поддерживают, другие депутаты не поддерживают. Поэтому нужно саккумулировать как можно большую точку зрения и принять разумные, правильные и несмешные решения. Над этим комитет работает. Спасибо.
Дякую. Час вичерпаний на запитання. Сідайте, будь ласка. Правильно ставить питання Володимир Яворівський, але давайте ми будемо вносити зміни до Закону „Про статус народного депутата”. Готуйте пропозиції, я гадаю, вони будуть підтримані, тим паче, що вже зареєстрований проект закону з цього приводу. Я думаю, що ви найважливішу інформацію одержали. Ми не просимо ніякого додаткового фінансування. Те, що запропоновано було на початку року, більше ні копійку. Будь ласка, ставлю на голосування цей проект. Прошу. [[12:52:48]] За – 266 Рішення прийнято. У нас є перелік питань для розгляду за скороченою процедурою. Стосовно деяких із цих питань ми вчора визначилися, бо ми просто не встигнули їх розглянути. А більше ми і не встигнемо, очевидно, розглянути. Тому я пропоную за скороченою процедурою проект Закону про внесення змін до Закону „Про Національний банк України” [[щодо членів Ради та Правління Національного банку]]. Доповідь з цього приводу робить Шаповалов Анатолій Васильович – перший заступник голови Правління Національного банку. Будь ласка.
Дякую.
Увага!
Шановний Олександре Олександровичу, шановні народні депутати! На ваш розгляд виноситься проект Закону України про внесення змін до Закону „Про Національний банк України„. Законопроект підготовлено з урахуванням практики застосування чинного Закону про Національний банк України, змін до Конституції України та приведення ролі і місця Центрального банку, правових засад його діяльності у відповідності з принципами, що реалізуються в Європейському Союзі. Підготовка цього законопроекту передбачена заходами щодо виконання плану дій Україна-ЄС, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів номер 117-Р. Головною метою законопроекту є створення таких умов діяльності керівних органів Національного банку, які б забезпечили прийняття ним рішень з питань грошово-кредитної політики, вільних від політично, особисто-індивідуального впливу і підпорядкованих лише інтересам стабільності національної грошової одиниці та інтересам суспільства України в цілому. З урахуванням необхідності підвищення рівня професіоналізму та безпристрасності при формуванні грошово-кредитної політики передбачається конкретизувати вимоги до членів Ради Національного банку України, яка є його керівним органом та відповідає за розроблення основних засад грошово-кредитної політики. До законопроекту включено положення щодо неможливості суміщення посади члена Ради Національного банку з членством в політичних партіях та наявності у особи представницького мандату, оскільки згідно з статтями 85 та 106 Конституції України членів Ради Національного банку України віднесено до посадовців. Діяльність члена Ради повинна оцінюватись з боку органів, за чиїм рішенням він призначений на цю посаду. Невідповідність діяльності члена Ради Національного банку вимогам Закону так само, як і втрата ним бездоганної ділової репутації або систематичне ухилення від участі в засіданнях Ради Національного банку має бути підставою для припинення його повноважень. Законопроектом також передбачена зміна строку, на який призначається голова Національного банку з 5 до 7 років. Зазначена норма приведена у відповідність із терміном уповноважених членів ради Національного банку України, до числа яких належить і голова Національного банку. Це дасть можливість голові Нацбанку здійснювати покладені на нього повноваження, незалежно від зміни політичної ситуації в державі і, зокрема, обрання нового Президента України та нового складу Верховної Ради. При підготовці цієї норми враховано досвід інших країн зокрема, Польщі, Чехії, Франції, США та інших, де строк повноважень голови Центрального банку перевищує 5 років. З цією ж метою голові Національного банку забороняється також належати до будь-якої політичної партії. На забезпечення ефективності виконання головою Національного банку своїх обов’язків спрямовано доповнення переліку підстав для його звільнення з посади такої підставою як неможливість виконувати свої повноваження за станом здоров’я. Крім того, з метою підвищення якості управління поглиблення спеціалізації заступників голови Національного банку за напрямками діяльності законопроект передбачає збільшення кількості заступників голови національного банку до 4 осіб. Також законопроектом вносяться зміни до статті 65 закону, спрямовані на уникнення конфлікту інтересів та створення умов для належного виконання службових обов’язків головою Національного банку України, його заступниками, членами правління та іншими службовцями Національного банку за переліком посад, що визначаються нормовим правовим актом Національного банку. Особи, які займають посади, відповідно до цього переліку, не матимуть право отримувати позики та кредити від банків. Вважаємо, що прийняття законопроекту дозволить врегулювати проблеми функціонування керівних органів Національного банку, які набули очевидності під час практично застосування норм Закону про Національний банк, а з врахуванням внесених змін до Конституції. Прошу підтримати законопроект. Дякую за увагу.
Чи є запитання до доповідача? Будь ласка, запишіться, 5 хвилин. Вибачте, це скорочена процедура. Ми вчора. розглядаємо за скороченою процедурою, тут нема запитань. Сідайте, будь ласка. Є бажаючі? Я кажу, вчора ми проголосували, Верховна Рада визначилася, більше 300 голосів, що це питання розглядається і інші за скороченою процедурою. Будь ласка, тепер Порошенко Петро Олексійович від профільного комітету. Прошу.
Вельмишановний пане головуючий, шановні колеги! Я думаю, що в доповіді першого заступника голови Національного банку достатньо ґрунтовно була пояснена необхідність якомога скорішого прийняття цього закону. Даний документ є вагомим внеском в питанні підвищення ефективності роботи Національного банку та зменшення рівня політичних ризиків в плані забезпечення безперебійної та принципової політики, що проводиться даною установою. Втім на своєму засідання розгляд цього питання відбувався в достатній довгій і дискусійній формі. Я можу вам повідомити, що комітет двічі повертався до розгляду цього законопроекту, і обидва рази приймалося рішення рекомендувати Верховній Раді прийняти цей законопроект в першому читанні. Але в своєму першому рішенні комітет пропонував вилучити спочатку четвертий, потім перший пункт. Лише уважно вивчивши Регламент та Закон „Про комітети”, ми дійшли висновку, що саме комітет має діяти і пропонувати Верховній Раді постанову, яка або рекомендує прийняти цей закон в першому читанні і на етапі другого читання усунути ті дискусійні моменти, які, безумовно, містяться в цьому законопроекті, але не затягувати з вирішенням цього питання, взяти його до себе в роботи, і, враховуючи фаховий рівень членів комітету та представлення всіх без виключення політичних фракцій Верховної Ради, знайти той компроміс, який дозволить вирішити цю безумовно актуальну проблему, або відхилити його. Шановний Олександре Олександровичу, ви вчора наголосили, що легше всього в сесійного залі проходять рішення щодо направлення для доопрацювання. Я би дуже хотів, щоб зараз ми відмовилися від цієї практики, не перешкоджали, не затягували штучно законодавче врегулювання діяльності Національного банку, тим більше що перед нами стоїть і вже внесено декілька проектів постанов Верховної Ради щодо обрання членів ради Національного банку. Безумовно, хотілося би, щоб процедура обрання членів ради цієї абсолютно важливої установи відбувалася за чіткою, установленою процедурою, яку ми з вами зможемо обговорити, доопрацювати, при доопрацюванні до другого читання. Тому я би просив прийняти цей законопроект в першому читанні за основу. Я обіцяю, що в рамках робочої групи комітету ми ретельно його доопрацюємо і усунемо всі дискусійні моменти, які були виявлені при обговоренні на комітеті. Дякую вам за увагу і дякую вам за розуміння і підтримку.
Спасибі вам, Петро Олексійовичу. Сідайте, будь ласка. Хто буде підтримувати проект два, представники двох фракцій. Запишіться, будь ласка. Хто „за”? Проводиться запис. Мірошниченко і Корж хочуть „за” виступити, висловитися, вони і залишаються. Тепер хто „проти”, будь ласка, два висловіться. Лук’янчук і Каетнік, будь ласка, також від різних політичних фракцій. Тому у нас там перший оголошений Мірошниченко. Мірошниченко має слово, прошу.
Шановні колеги, Юрій Мірошниченко, фракція Партії регіонів. Я хотів би в своєму виступі підтримати доповідь Петра Олексійовича Порошенка, яку він тільки що робив і наголосити на тому, що сьогодні перед нами постає дуже серйозне питання формування наглядової ради Національного банку України. Відповідно нам зараз потрібно визначити ті правила, з якими буде формуватися цей орган. І відповідно після цього вже робити саму процедуру обрання, дообрання до цього органу. В зв’язку із цим, я хотів би звернути вашу увагу на те, які є різні підходи до прийняття цього рішення. Справа в тому, що пропонується рішення, з одного боку, збільшити термін, який. будуть перебувати в складі цієї ради представники, а з іншого боку, позбавити права народних депутатів бути членами наглядової ради. Я хотів би сказати, що, дійсно, сьогодні ми повинні прийняти у першому читанні цей закон, але обов’язково, підкреслюю, обов’язково врахувати пропозиції комітету на другому читанні, оскільки, на моє переконання, ми не можемо позбавити права депутатів бути членами наглядової ради, оскільки наглядова рада здійснює повноваження контролю за правлінням Національного банку, так само як Верховна Рада здійснює повноваження контролю за Кабінетом Міністрів. І відповідно до того підходу ми просто зобов’язані здійснювати не лише фаховий контроль з боку фахівців банківської справи, але й політичний контроль за цією. за діяльністю цієї установи. Тому ще раз закликаю підтримати в першому читанні з.
Дякую. Корж, прошу. Яворівський? Будь ласка, Яворівський. Можна з місця. Яворівському включіть. увімкніть мікрофон.
Шановний Володимир Олександрович, шановні колеги! Справді, треба законопроект відсилати на друге читання обов’язково. І я переконаний, що, можливо, одне з найспірніших запитань, якого вже попередній виступальник торкався, - це щодо наглядової ради у банку і щодо приналежності до політичної партії. Справді, у нас сьогодні є контрольні функції, в тому числі, і над такою абсолютно автономною інституцією, як Національний банк України, який, фактично, незалежний від уряду. Через те я переконаний, що таке обмеження є дуже несправедливим, і його треба у другому читанні обов’язково вилучити із цього тексту. Дякую.
Замість Лук’янчука Сивульський виступає. Будь ласка. Проти прийняття такого проекту закону.
Шановний Голово, шановні колеги. Я хочу звернути увагу на те, що безумовно у цьому законопроекті є позитивні моменти, про що вже колеги говорили. Це зокрема стаття 65, яка передбачає заборонену діяльність, і це правильно, розширення і чітке визначення відповідних положень. Але. Хочу звернути вашу увагу на те, що тут є норми, з якими, я вважаю, погодитися не можна. Про що йде мова. Члени ради, а ми пам’ятаємо, що одну третину членів ради призначає Верховна Рада, не може бути членами політичних партій. Як це так, Верховна Рада виключно формується за політичним принципом зараз. Тому виходить так, що народні депутати не можуть бути членами Наглядової ради. Ми втрачаємо одну з контрольних функцій, яка записана у Конституції. Я вважаю, що цю норму треба обов’язково відхилити. Ну, і наступний момент – це пункт „г” і пункт „д”. Скажіть мені, будь ласка, що таке „систематичне ухилення члена ради Національного банку від участі у засіданнях ради банку”? Хто буде це визначати? Який критерій? Цього немає. Це абсолютно суб’єктивний фактор, за яким любого члена ради завтра, навіть призначеного Верховною Радою, можна звільнити. Тому позиція фракції полягає у тому, що безумовно закон потрібний. І його приймати теж потрібно. Але, він вимагає суттєвих коректив. Дякую за увагу.
Спасибі. І Калетнік, народний депутат виступає. Також проти.
Григорій Калетнік, фракція Партії регіонів. Шановні колеги, шановні телерадіослухачі. Я хотів би звернути увагу щодо того, що у даному законопроекті, на превеликий жаль, основні питання зводяться до того, щоб вирішити певні преференції для чиновників. Голова Нацбанку хоче собі на два роки більше спокійно працювати, хоче позбутися незалежних членів Наглядової ради, якими є саме народні депутати. І тому я хотів би звернути увагу на те, що цей законопроект потрібно доповнити статтями, які все-таки підсилили б основну функцію діяльності Національного банку, це контроль за комерційними банками. Ви подивіться, скільки вже на протязі останніх років ми маємо неприємностей із обманом наших співгромадян – банк „Україна”, після того цілий ряд інших комерційних банків, які приводять до Національного банку масу наших людей із скаргами, які обмануті на сотні мільйонів гривень, так важко зароблених цими людьми. Тому я рахую, що банк національний поки що своїх основних функцій контролю не виконує і їх сюди потрібно довнести, у цей законопроект. Тому пропоную прийняти законопроект в першому читанні і обов’язково доповнити статтями, які спонукатимуть Національний банк відповідно реагувати і відповідати перед народом за всі ті комерційні банки, який він народжує, яким він видає ліцензії і таке інше. Дякую за увагу.
Дякую. Я буду ставити на голосування зараз питання. Почекайте. Виходячи з того, що є дві позиції. Власне, всі висловлюються відносно необхідності прийняття закону, оскільки там є суттєві речі, на які треба зважити. І я розумію, що внесений Президентом цей проект, та ще як невідкладний невипадково, бо він так само як і депутати, як Верховна Рада турбується про те, щоби ця центральна структура у фінансовій схемі, системі України працювала стабільно, надійно, не залежала від політичної кон’юнктури і так дальше. Треба з повагою ставитися до такої, до таких настроїв, поза всяким сумнівом, до такої потреби. Проте, є два проекти, дві пропозиції. Комітет пропонує за результатами розгляду цього проекту прийняти його за основу і направити потім до другого читання на підготовку, де врахувати всі пропозиції, про котрі тут говорили депутати. І другий проект – відразу направити його на доопрацювання. Я ставлю на голосування першу пропозицію комітету прийняти в першому читанні і доопрацювати цей проект. [[13:10:51]] За – 307. Рішення прийнято. Я просив би комітет, який працюватиме над цим, уважно подивіться на відповідність норм цього закону вимогам Конституції. Навіть таке. Там іде підстави звільнення голови правління, а немає того, що записано безпосередньо в Конституції, недовіра висловлення, бо це посада, яка призначається парламентом, ну, і так далі. Тобто, опрацюйте додатково цей документ. Проводиться запис на виступи в „Різному”, будь ласка. Обнародуйте список. Першим виступає Матвєєв, за ним буде виступати Плотніков. Валентин Григорович. Цибенко замість нього виступає.
Дякую. Фракція комуністів, голова Комітету в справах пенсіонерів, ветеранів та інвалідів Петро Цибенко. Шановні колеги, будучи депутатом вже не першого скликання, думав, що мене вже нічим не здивуєш. Але під час мого недавнього візиту до славного міста Одеси і участі в одному унікальному судовому засіданні, я переконався, що помилявся. А мова іде ось про що. Громадянам України напевно вже відомо, що вночі з 1 на 2 серпня в місті Одесі за ініціативи місцевої влади варварськи знесено культурний пам’ятник, що знаходився під охороною закону, пам’ятник Володимиру Леніну. Чому, як це відбувалося, причому вночі, так як себе поводили деякі правоохоронці? А вони вели себе гірше есесівців. Це ще буде предметом окремого розгляду. Наслідками цього варварства стало не лише знесення пам’ятника Володимиру Іллічу Леніну, але і розбиті голови та поламані руки громадян Одеси, які намагалися зупинити цей середньовічний шабаш політичних відьом. Але зараз я про інше. Будучи законослухняними громадянами України, мої товариші з Одеського обласного комітету Компартії України подали судовий позов до Приморського районного місцевого суду міста Одеси, оскаржуючи неправомірні дії виконкому Одеської міської ради, який ініціював це варварство. Відверто кажучи, знаючи повадки нашої судової системи, ми були вже готові до будь-якого рішення, але вердикт судді Загороднюка продиктований йому таким собі хлопчиськом-юристом міськвиконкому здивував навіть нас. Мабуть жоден юрист, жоден правник навіть не з трьох, а з десяти спроб не вгадає, яке було прийнято рішення. А рішення було прийнято, справді, соломонове. Цей суддя прийняв рішення про передачу зазначеної справи на розгляд господарського суду. Людина побачила в цих діях якісь порушення господарського законодавства, мабуть вони були присутні і там, бо споруджувався пам’ятник на гроші людей. Але ми маємо розуміти, що за таких суддів, за такої судової системи, якщо цього, скажемо, захисту не може добитися навіть організація, навіть депутат, вже не кажучи про пересічного громадянина України, мабуть, марно нам чекати чогось іншого. Ми продовжимо судову тяганину з цими сучасними варварами і спродуємо все-таки на більш високому рівні відстояти інтереси громадян Одеси, але тим не менше я би просто хотів, щоб ми розуміли, що відбувається у цій країні.
Дякую, Петре Степановичу. Тільки я просив би, щоб ви не судову тяганину, а у судовому порядку розглядали питання, це нам не личить займатися тяганиною. Плотніков передає слово Кисельову, будь ласка. Підготуватись Цапюку.
Шановні народні депутати, зважаючи на прохання моїх виборців з російськомовних регіонів України, а в Криму саме російська мова є мовою міжнаціонального спілкування, а також в знак протесту проти того, що скоро націонал-радикали будуть вимагати від нас взагалі забути про російську мову, не зважаючи на Конституцію, яка не забороняє в залі Верховної Ради України спілкуватися російською, я буду говорити зараз саме на російській мові. Уважаемые народные депутаты! Говорить я буду о проектах законов об оппозиционной деятельности, поданных нашими коллегами Богатыревой и Тимошенко. Во всем мире, и, так я уверен, будет и в Украине скоро, власть уважает оппозицию хотя бы потому, что понимает, что никто не знает, кто завтра будет власть, а кто завтра будет оппозиция? Детально ознакомившись с обоими законопроектами, а также опытом развитых стран и стран с высоким уровнем демократии, могу сказать следующее: коллега Богатырева подала свой проект в то время, когда наша фракция – Партия регионов в Верховной Раде Украины – была в оппозиции. То есть, обобщив опыт других стран, учитывая особенности украинского политикума и менталитета, предложен очень взвешенный проект закона. Проект Тимошенко отличается крайним радикализмом. Первое, примеры: статья восьмая пункт третий, который представляет, чтобы оппозиционный Кабмин мог образовываться только в том случае, когда фракция, которая набрала на последних выборах наибольшее количество голосов, та фракция должна образовывать оппозиционный Кабмин. А у меня напрашивается вопрос: а если бы случайно наша фракция отказалась сформировать оппозиционный Кабмин? Это что значит, Компартия не имеет на это право? Это – дискриминация. Пункт пятый статьи 16-й вообще за гранью, читаю его: «Парламентская оппозиция имеет право наложить вето на решение Кабинета Министров Украины, если за вето, подчеркиваю, [[внимание!]] проголосует три четверых народных депутатов оппозиционных политических партий от общего числа парламентариев. Это значит, что примерно сто народных депутатов оппозиции могут полностью блокировать работу Кабинета Министров Украины. Это нормально? Далее. В статье 23 пункт 5 предлагается следующее. Парламентская оппозиция может инициировать рассмотрение вопроса об ответственности Кабинета Министров и принятие резолюции выражение вотумом недоверия Кабинету Министров в порядке, установленном Конституцией Украины, если, подчеркиваю опять, за такое решение опять-таки проголосует 3 четвертых народных депутатов от оппозиции. Следующий пример из статьи 28, пункты 2 и 3, которые говорят, что оппозиционеры должны иметь, внимание опять, председателя Антимонопольного комитета, его первого зама, зама и двух государственных уполномоченных. Оплата труда Премьер-министра оппозиционного и членом Кабинета Министров оппозиционных должны производиться, так я понимаю, из Госбюджета на условиях и в порядке, которые оплачиваются сегодня нардепы. Далее. Информационное сопровождение. Они требуют, чтобы в статье 44, они требуют, чтобы была создана такая же газета, как «Голос Украины» еженедельная тем же объемом и тем же тиражом. Вы понимаете, что.
Будь ласка, Цапюк, Партія регіонів. Підготуватися. Гусаров передає Попеску. Будь ласка.
Уважаемый председательствующий, уважаемые избиратели! В соответствии с Конституцией, Кабинет Министров передаст в парламент проект бюджета на 2007 год. Формирование реального бюджета Украины на 2007 год – одна из важнейших задач правительства Виктора Януковича. Ведь этот бюджет должен стать настоящим планом развития страны, очертить пути развития отечественной экономики, показать перспективу повышения жизненного уровня каждого человека. Сегодня чрезвычайно важно подходить к разработке финансовой Конституции Украины с качественно новыми подходами. Бюджет 2007 года будет во многом инновационным. Одна из важных новаций направления средств от приватизации не на проедание, а на инвестирование проектов развития страны. Такие подходы уже применялись в практике работы правительства Виктора Януковича в 2003-2004 годах. Пришло время вернуться к этим моделям, продемонстрировавшим свою эффективность. Государственный бюджет 2007 года будет составлять финансовую базу реализации экономической стратегии правительства, направленной на переход к инвестиционно-инновационной модели развития экономики. В этом бюджете четко просматривается инновационная и социальная составляющая. Эти два направления будут максимально сбалансированы. Главной отличительной чертой Госбюджета-2007 будет то, что это будет бюджет максимально реалистичный и правдивый, это будет настоящий бюджет правды. Дух популизма, присущий бюджету прошлого года, будет полностью искоренен. Главная цель, которую поставило правительство Виктора Януковича при разработке проекта бюджета на 2007 год, - это не завоевать дешевую любовь своих избирателей за счет пустых, голословных, ничем не подкрепленных обещаний, а реально помочь своему народу за счет принятия максимально объективного, сбалансированного и реалистичного бюджета. Поскольку за популизм в политике экономика мстит, и мстит очень жестко, прежде всего ростом цен, что мы сегодня наблюдаем. Сегодняшний рост цен – это расплата за популистскую политику прошлого года, это всем нам суровый урок. Перед своим народом надо быть правдивым и говорить ему всегда правду, какой бы горькой и суровой она не была. Мы, народные избранники, должны дать новому правительству карт-бланш, позволить ему работать в спокойной обстановке. С другой стороны, обязанность законодателей – заложить в проект бюджета наше видение приоритетов развития страны на будущий год, выработать общие с правительством позиции, совместными усилиями понять, как мы будем жить в следующем году и как будем развивать экономику нашей страны. Фракция Партии «Регионов» призывает коллег народных депутатов к активной и конструктивной работе над проектом бюджета-2007. Важно и нужно рассматривать бюджетный процесс с позиций экономики, а не политического противостояния, экономика не терпит политической суете, нам и без того предстоит решить много болезненных проблем: урегулирование цен на газ, тарифов на энергоносители, коммунальные услуги. Только такой подход является ответственным и только таким образом, будут работать над главным финансовым документом те наши коллеги, для которых важно развитие страны и повышение уровня благосостояния народа, а не участие в политической возне и борьбе за власть. Спасибо за внимание.
Дякую. Гусаров передає слово Івану Попеску. За ним Калашніков.
Дякую, вельмишановні колеги. Попеску, фракція Партії „Регіонів”. Під час першої нашої сесії я був змушений звернутися з трибуни Верховної Ради з приводу необхідності виділення коштів з резервних фондів для відновлення мосту через ріку Малий. у Сторожинецькому районі Чернівецької області. Крім того, я зробив депутатське звернення 31.082006 року до Міністерства фінансів. В цей же самий час до мене звернулися з цього питання не тільки мешканці відповідних сіл, а також голова районної державної адміністрації Сторожинецького району та голова обласної ради. І отже, я отримав таку відповідь, що з метою проведення першочергових робіт з ліквідації наслідків стихії Кабінетом міністрів 1 серпня було виділене 51 мільйон 450 тисяч гривень з резервного фонду Державного бюджету, з яких 6 мільйонів 597 тисяч гривень Чернівецькій обласній адміністрації. Але при цьому стає відомо, що відновлення мосту села Нижні. не віднесено Чернівецькою обласною держадміністрацією до першочергових заходів з ліквідації наслідків стихії, що фінансується за рахунок коштів Державного бюджету. Виникає питання: чому тоді державна адміністрація і пан губернатор до мене не звертається, якщо він не включає цей об’єкт у перелік об’єктів, які потребують фінансування. Другий момент, урахуючи викладене, яке ми сказали, ми вийшли на Міністерство економіки, Міністерство фінансів, які дали згоду розглянути це питання, про додаткове виділення коштів, але з однією умовою, що Чернівецька обласна державна адміністрація подасть звіт про цільове використання коштів, які були виділені для ліквідації наслідків стихії, розпорядженням уряду від 1 серпня 2006 року №438-р. Виходячи з викладеного, я вимагаю від державної адміністрації Чернівецької області включити в перелік першочергових заходів з ліквідації наслідків стихії відновлення мосту села Нижні Петрівці, дати відповідний звіт про використання коштів і продовжити будівні станови мосту з тим, щоб до нового року це виконано було. Крім того, я звертаю увагу тим політиканам сільської ради села Нижні Петрівці районного рівня Сторожинецького району, щоб вони припинили спекуляції навколо цього об’єкту, щоб вони зразу почали самі працювати, незалежно від політично окраски, це перше питання. І друге питання. Я отримав відповідь незадовільну із Закарпатської області, служби автомобільних доріг. Там ми зверталися з тим, що село Середньоводяне буде справляти 600-річчя. І вони просили, щоб їм дали допомогу у ремонті дороги цього села, центральні дороги. І ось що нам відповідають: „Для приведення дороги у належний стан, пропонуємо сільській раді відновити систему водопроводу за власні кошти і лише після цього службу автомобільних доріг виконає поточний ремонт дорожнього покриття. Я прошу взяти це до відому, і в наступний раз, якщо питання не буде вирішено, я поставив питання щодо розглянення, кадрові можливості цієї служби, можливо, інші люди зможуть вирішити цю проблему. Дякую.
Дякую. Олег Калашніков, Партія регіонів. Підготуватися Євтухову. Він передає слово Кисельову.
Шановний Адам Іванович, шановні колеги, шановні співвітчизники! Олег Калашніков, Партія регіонів. Я би хотів привернути вашу увагу до проблем національної безпеки та оборони, тому що я безпосередньо представляю цей парламентський комітет. Шановні співвітчизники, величезна кількість проблем, які сьогодні вирішує уряд, вирішує утворена нами коаліція – це велика праця заради народу України. Але ж сьогодні ми повинні не забувати тут ситуацію, яка склалася, зокрема, у силових структурах, зокрема, у Збройних Силах України. Ми будемо з вами розглядати на наступному тижні низку законів, зокрема, закон про скорочення Збройних Сил України. І я хочу привернути вашу увагу до того, що сьогодні такі питання, вони повинні бути пов’язані не тільки з чисельністю, яка, безумовно, коригується потужністю країни, її економічними темпами зростання. Нам сьогодні треба подивитися на цю проблему і зрозуміти, чи зможе чисельність скорочена Збройних Сил України забезпечити структуру та функції тієї армії, яка, в першу чергу, повинна забезпечувати оборону та територіальну цілісність нашої держави. Я хочу вам сказати так: якщо ми вже сьогодні маємо всі підстави для того, щоб Україна спрямовувала свої зусилля до вступу у той чи інший військово-політичний блок, але ж я вважаю, що при цьому на першому місці повинна бути воля народу України, прийме він такі рішення чи ні. Але ж поки такого рішення немає на референдумі, кожен з нас несе особисту відповідальність за стан оборони держави. Я сьогодні можу від щирого серця висловити слова подяки кожній людині в погонах. У надскладних умовах сьогодні наші представники силових структур України, Збройних сил, інших військових формувань, обмежуючи себе в громадянських правах, виконують своє завдання щодо оборони та захисту наших національних інтересів. Тому і проблеми цих людей, на мій погляд, вже сьогодні повинні не стосуватися виключно проблем соціальних. Цих людей треба підтримувати в інформаційному просторі, треба захищати честь і гідність захисників Вітчизни. Бо, на мій погляд, саме офіцерський корпус держави сьогодні при повазі до всіх інших суспільних складових нашої країни є та стержнева основа. Колись Горбачов зруйнував армію. Я не хочу втратити українську армію для того, щоб не втратити українську незалежність. Спасибі вам за увагу.
Євтухов передає слово Кисельову, будь ласка. За ним Оніщук передає слово Гнатенку.
Уважаемые коллеги, учитывая, что мне не хватило буквально полминуты для завершения своего выступления, я хочу оттенить два, на мой взгляд, самых два главных момента. Когда я проанализировал оба проекта, то в проекте Богатирьовой четко выписан механизм финансирования оппозиционной деятельности. В то время, когда в проекте Тимошенко ни слова не говорится о том, что недопустимо использовать финансовые средства юридических лиц иностранных и физических лиц с иностранным гражданством. Это очень серьезный момент. Но самое главное я хочу сказать. Обращаясь к членам рабочей группы и всем коллегам, прошу очень взвешенно и дотошно рассмотреть каждую статью предложенных законопроектов, изучить международный опыт, а главное, решить концептуально, какая же нам нужна оппозиция на данном этапе. Оппозиционная деятельность по всей вертикали власти против всех органов исполнительной власти на местах и органов местного самоуправления, вплоть до Верховной Рады Украины и Кабинета Министров Украины, или все же нам нужна на этом этапе взвешенная, конструктивная парламентская оппозиция. Спасибо за внимание.
Так, будь ласка, Лев Гнатенко. Мироненко передає слово Попеску. Але я просив би, шановні колеги, давайте ми будемо користуватись іншим правилом. Коли хтось комусь суміщає, то одразу виходячи, говорить, що він і за того, і він і 6, і 9 хвилин, скільки набере часу, стільки і може виступати. Тобто, на, Катерина Семенівна, давайте, не вчіть мене як керуватись Регламентом, добре? Будь ласка, виступайте.
Народний депутат України Гнатенко Лев Миколайович, Партія промисловців і підприємців України, фракція „Наша Україна”. Шановні народні депутати, особливо народні депутати, які представляють місто Одесу і Одеську область. За депутатським статусом я голова підкомітету з питань законодавчого забезпечення Збройних сил України Комітету з питань національної безпеки і оборони і основні мої завдання – це діяльність в сфері оборони держави. Але як громадянин України я не можу спокійно споглядати як в нашій державі продовжується політика варварського знищення пам’яток історії і шедеврів художнього і культурного фонду України. Під час перебування в Одесі з депутатськими справами до мене звернулися представники громадських організацій Одеси з проханням допомогти в збереженні і відновленні, та реставрації світової історичної цінності – Одеського музею західного та східного мистецтва. Серед експонатів музею витвори таких відомих світових художників, як Хальс, Караваджіо, Рубенс, Троці, Маньяско, фарфор найкращих європейських заводів, картины, скульптуры, керамика Ірану, Тибету, Китаю, Індії. Колекція нараховує близько 10 тисяч екземплярів. Будинок, в якому розміщено музей, це пам’ятка архітектури, палац, який збудований спеціально під розміщення музею, але на теперішній час становище цієї справжньої перлини світового мистецтва в Україні загрозливе. Причина тому – необхідність проведення реставраційних та ремонтних робіт у приміщенні музею. Музей потребує опіки з боку держави. Заміна покрівлі музею, укріплення стін, по яким пішли тріщини, реставрація декору, заміна інженерних комунікацій, це далеко не повний перелік першочергових заходів, які мають бути виконані невідкладно. Я вимушений констатувати катастрофічну ситуацію щодо організації охорони безцінних скарбів світового значення. Встановлена в будинку охоронна сигналізація морально і фізично застаріла і не забезпечує надійної охорони експонатів музею, ціна яких в сотні тисяч разів перевищую вартість найсучасніших охоронних систем. Відповідно до Закону України „Про затвердження загальнодержавної програми збереження та використання об’єктів культурної спадщини”, Закону „Про охорону культурної спадщини” , звертаюсь до одеського міського голови Гурвіца Едуарда Йосиповича з депутатським зверненням. Перше. Терміново прошу вирішити питання щодо встановлення сучасної системи охоронної сигналізації, яка забезпечить надійну охорону приміщення та експонатів. При розробці бюджету міста Одеси передбачити необхідне виділення коштів на проведення ремонтних та реставраційних робіт. Пропоную створити громадський фонд музею і розгорнути роботу по відновленню традицій меценатства і підтримки музею з боку промислово-підприємницької спільноти Одеси. Прошу рахувати мій виступ, як депутатське звернення. Дякую за увагу.
Дякую. Хоча Едуард Гурвіц є членом вашої політичної сили, я думаю ви і без звернень можете вирішити це питання. Будь ласка, Попеску.
Дякую. Вельмишановні колеги! Оскільки я не закінчив думку першого разу, я продовжу. Третє питання з яким я хотів сьогодні виступити – це є те, що в результаті мого звернення до Міністерства фінансів за дорученням Кабінету Міністрів України було воно розглянуте і це питання стосувалось щодо передбачення при формуванні Державного бюджету України на 2007 рік. Субвенції для Чернівецької області з метою відшкодування витрат на будівництво підводного газопроводу до сіл Строїнці і Зелений Гай. Новоселицького району, газопровід, який вже був побудований. В даний час йде процес формування проекту Закону України „Про Державний бюджет на 2007 рік” в якому передбачається субвенція для вирішення питання питань щодо газифікації населених пунктів. Однак, порядок використання коштів субвенцій буде затверджуватись Кабінетом Міністрів України за поданням управління фінансів Черновецької державної адміністрації, якщо беремо до уваги саме цей об’єкт. Тому я піднімаю питання перед Управлінням фінансів Чернівецької державної адміністрації, щоб врахували той момент, що наше звернення було розглянуто. І при визначенню відшкодуванню витрат на будівництво підводного газопроводу Строїнці -. Новоселицького району, щоб під час доопрацювання, під час розробки порядку використання коштів зазначених субвенцій в цьому році це не було вилучено. Оскільки вже два роки підряд це питання не розглядалося. І останнє питання. Я також з цієї трибуни на прохання керівників румунських товариств в Чернівецькій області, мається увазі культурологічних товариств, я звертався до міської адміністрації, міської ради міста Чернівці з тим, щоб повернути будинок, який у свій час належав румунським товариствам. І цей будинок називався Культурний Палац „Румун”, в свій час цей будинок був націоналізований і переданий Збройним силам. В ньому було відкрито гарнізонний Будинок культури міста Чернівці, мається на увазі, 29 гарнізон. У зв’язку з реформуванням цього гарнізону цей Будинок офіцерів потрапив до переліку номер 1 нерухомого майна Збройних сил, який може бути відчужено, а за вилучені кошти повинні були купувати квартири військовим. Міська рада нам повідомила, що вже 50 квартир було куплено і передано військовим. Але в той же самий час цей, ця будівля не була вилучена із переліку об’єктів, які вимагають бути відчуженими. Тому я звертаюся на цей раз до міністра оборони і прошу вважати це моїм депутатським запитом з тим, щоб вилучити бувший Палац культури „Румун” Чернівецької області, нинішній Будинок офіцер в списку об’єктів, які підлягають приватизації повернення румунській громаді з тим, щоб там надати офіси, приміщення для відповідних культурних товариств. Дякую за увагу.
Єфремов передає слово Колесніченку, будь ласка, за ним Муц.
Уважаемые коллеги! Партия регионов. Депутат Колесниченко. Я, наверное, открою страшную тайну нашим депутатам, когда я напомню, что город Севастополь не только город, где находится два флота, что это город-герой, что это город-труженик, а это еще оказывается огромная зона виноделия. Севастопольская винодельческая зона была создана еще в 60-е годы прошлого столетия как единый комплекс с замкнутым циклом производства на территории Севастополя. Многие годы, входящие в ее состав предприятия, создавали и развивали уникальные сорта винограда и вин, формировали традиции виноделия Украины и на десятилетия предопределили развитие винодельческой отрасли Украины. Большинство из них по-прежнему сохранили хозяйственные связи. Так флагман украинского виноделия Инкерманский завод марочных вин в 1990 году был признан одним из лучших винодельческих предприятий мира и на сегодня он не только не сократил производство высококачественной продукции, но в трудное для всей страны время продолжает эту продукцию наращивать. Я скажу, что в Севастополе производятся коньяки, шампанские, высококачественные вина инкерманские, которые в большем объеме мы видим в Киеве. И вся эта продукция экспортируется, в том числе, и за рубеж. Однако, предыдущее правительство Тимошенко успело сделать «замечательный подарок» севастопольцам, когда был издан приказ Министерства аграрной политики № 462 от 8 сентября 2005 года о том, что севастопольские хозяйства «Полина Осипенко» и «Садовод» были присоединены к Заводу шампанских вин «Новый Свет». «Новый Свет» - это завод Крыма на расстоянии более 200 километров от этих хозяйств. В итоге, из бюджета Севастополя стали уходить деньги, в итоге мы теряем контроль над этой территорией и, в итоге, мы, по сути, начинаем, Украина пошла по пути уничтожения винодельческой отрасли на территории Севастополя. Уменьшается сырьевая база. Выработка марочных вин ограничивается, развитие виноградарства ограничено и, самое главное, что это было сделано для того, чтобы обеспечить сырьевую базу заводу шампанских вин «Новый Свет». Но и этот завод проиграет, потому что эти предприятия без поддержки рядом стоящих совхозов винодельческих, которые на территории Севастополя находятся, они просто умрут. И не исключено, что, по сути, для винодельческих заводов и, в том числе, завода «Инкерман», который теряет теперь продукцию, все будет потеряно. Поэтому я считаю необходимым, учитывая высокую социальную значимость винодельческой отрасли, отменить пресловутый приказ Винагропрома, возвратить хозяйство Полины Осипенко и садовод в лоно Севастополя. А Верховной Раде я предлагаю объединить наши усилия в создании производителей винограда и вина в один замкнутый цикл на основе добровольного демократического принципа объединение этих хозяйств, а не так, как это происходит сегодня, например, с предприятиями Массандры. Спасибо.
Дякую. Орест Муц фракція „Регіонів”, за ним Сандлер.
Шановні колеги, Орест Муц, фракція Партія регіонів, Тернопілля. Я би хотів звернуться з цієї трибуни до Генерального прокурора, до міністра внутрішніх справ, до голови Національної комісії регулювання електроенергією України Рогозіна, пана Рогозіна. В зв’язку з численними зверненнями до мене як народного депутата України та члена Комітету Верховної Ради України з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією з боку органів державної влади Тернопільської області та працівників трудового колективу, прошу вивчити законність ситуації, котра склалася на ВАТ „Обленерго”. Від діяльності ВАТ „Тернопільобленерго” залежить функціонування усього господарського комплексу в області та добробут її мешканців. Висловлюю свою щиру стурбованість тим, що вже впродовж декількох років ВАТ ”Тернопільобленерго” є збитковим підприємством, незважаючи на те, що рівень розрахунків за електроенергію в Тернопільський області є досить високим. Це говорить про те, що управлінський персонал або є недостатньо професійним, або злочинно та халатно ставиться до виконання своїх обов’язків. Викликають сумніви і оборутки, котрими займається керівництво підприємства і які не пов’язані з профільною діяльністю постачанням та передачею електроенергії. Мова іде і про перенесення високовольтних ліній електропередач на догоду одній із тернопільських будівельних фірм. І не про цільове використання отриманих коштів і про сумнівні угоди добровільного страхування та інше. Все це призводить до того, що бюджет Тернопільщини недоотримує значні кошти, котрі повинні були спрямовані на виконання програми уряду та на захист найбільш вразливих верств населення. Складається враження, що правління ВАТ „Тернопільобленерго” свідомо ігнорує державні інтереси, не зважаючи на те, що держава володіє контрольним пакетом акцій, та перетворило підприємство на свою вотчину, в якій не проводяться загальні збори акціонерів, не нараховуються дивіденди, не здійснюється контроль за діяльністю. Сподіваюся з вашою особистою участю цілий ряд проблем, котрі сьогодні, як ніколи, гостро стоять перед ВАТ „Тернопільобленерго”, буде вирішено. В першу чергу прошу у встановлений законом термін дати правову оцінку наступним фактам: законність та доцільність використання коштів протягом 2004-2005 року за статтями: адміністративні витрати, витрати на збут інші операційні витрати. Тому, користуючись нагодою виступу, я прошу звернути увагу на вищесказані злочини і дати їм правову оцінку. Я прошу особисто пана Рогозіна втрутитися у ситуацію, яка склалася сьогодні на Тернопіллі. Дякую.
Дякую. Дмитро Сандлер. Я не бачу його. Матюха, також ні. Спірідон Кілінкаров. Підготуватися Шкілю.
Килинкаров, фракция коммунистов. Уважаемые народные депутаты! Буквально, два дня назад мы с вами горячо дискутировали по вопросу создания Специальной следственной комиссии по обоснованности повышения цен и тарифов на коммунальные услуги. И мы такое решение приняли. Лично я голосовал за такое решение, наша фракция голосовала за это решение. Но давайте скажем честно самим себе, что принятие этого решения не решает вопроса по существу, то есть, срок действия этой комиссии полгода, в лучшем случае мы выводы этой комиссии мы получим в марте месяце следующего года. Поэтому вопрос, который сегодня, самый больной вопрос, на мой взгляд, сегодня, - это цены на коммунальные услуги. Поэтому вопрос этот нужно решать сегодня. Мы не можем закрывать глаза на тот беспредел, который имеет место при формировании цен и тарифов на коммунальные услуги. С учетом того, что мы не знаем до настоящего момента, какой будет цена на газ после января 2007 года, я считал бы необходимым сегодня поставить как первоочередной тот проект постановления, который был подготовлен лично мной и представителями Партии регионов и Соцпартии о внесении моратория на повышение цен и тарифов. Это повышение и этот мораторий нужно внести как минимум до апреля следующего года, принять это решение. Это – не популистский шаг, это – всего лишь попытка парламента повлиять на то, чтобы Кабинет Министров, наконец, занялся теми вопросами, которые не решались на протяжении длительного периода времени. Я говорю о том, что за все эти 15 лет фактически никто не занимался внедрением новых энергосберегающих технологий. Как правило, все шли по пути наименьшего сопротивления – есть экономически обоснованные тарифы, они их повышали. А о том, какие потери мы несем по транспортировке этих энергоносителей, никто над этими вопросами не думал. Актуальность этот вопроса подтверждается еще и тем, что, предположим, в нашей Луганской области 750 тыс. пенсионеров, которые получают в среднем ежемесячную пенсию 490 гривен. Рост пенсии с первого июля составил 2,6 процента, а минимальная заработная плата увеличилась аж на девять гривен. А рост тарифов с первого июля составил порядка 250 процентов. То есть, получается: если до повышения тарифов стоимость содержания однокомнатной квартиры для семьи с двух человек составляла 154 гривны, то сегодня она будет после повышения тарифов составлять 435 гривен. Поэтому я обращаюсь к народным депутатам с просьбой поддержать тот проект постановления, который мы разработали, и он зарегистрирован здесь в Верховной Раде – ввести мораторий на повышение тарифов минимум до апреля 2006 года и поручить Кабмину разработать реальный механизм защиты и интересов тех людей, которые сегодня социально не защищены от такого роста цен и тарифов. Спасибо.
Андрій Шкіль, за ним Катерина Самойлик.
Шкіль Андрій, фракція „Блоку Юлії Тимошенко”. Шановні народні депутати, шановні телеглядачі, шановні виборці! От мені приємно наголосити, що переді мною виступав представник влади, представник більшості в парламенті, який голосував за сформування уряду, який підвищив ціни і тепер вже ця більшість звертається до уряду, за який вона проголосувала, сформувала, надала йому повноваження, щоб накласти мораторій на підвищення цін. Панове, ціни підвищили вже так високо, що можна не накладати мораторій. Я може сказати це відверто. Все вже, вже пішло. Поїзд пішов, можна тільки хустинкою махати йому навздогін, що і зробив мій попередник. Але приємно, що хоча б це робиться. Шкода, що пізно. Я хочу нагадати, ви є влада. Ваш є Прем’єр-міністр, всі міністри, такий фаховий міністр транспорту і зв’язку, такий фаховий міністр паливно-енергетичного комплексу. Невже ж вони так безфахово взяли да підвищили ціни і тепер – наголошую – ще й відбувається подвійна дискримінація. Тут виступав переді мною представник Західної України. Я хочу йому нагадати, що представники Західної України будуть платити значно більше за побутове використання газу, тому що у ціну буде закладено ще й транспортування газу. А він буде транспортуватися з Росії. Це я передаю вітання всім виборцям Західної України. Вони і так в принципі, зрозуміли, що сталося, але коли вони підуть платити за газ, вони відчують це на власній кишені. Наступне. Мене взагалі цікавить ситуація. Переді мною тут також виступав представник "Нашої України", і він розповів дуже цікаву історію про те, що відбувається в Одесі, мене також це бентежить, але ні слова не сказав, як представник той коаліції, яка веде перемовини і уклала Універсал про те, що Прем’єр-міністр Янукович сказав, що Україна в НАТО не йде. Йшла, але йти не буде. Яким чином це, ну, не треба було тоді підписувати Меморандум. Де була правда? Я розумію, що він господар свого слова, але я не знав, що він господар свого підпису. Підпис поклав і тепер підпис забрав. Або не забрав. Або може його уповноважив на це Президент, бо я не чув реакції Президента на цю, я чув реакція представника Президента, але не Президента. Тому я, власне, цим також збентежений, я не знаю, може щось трапилося. Але реакції і інформації з цього приводу немає. Наступне. Коли ми говоримо, також в меморандумі чи в універсалі було, йшлося питання про мови, про мову. тут були якісь дискримінації, що я читаю? В Донецьку громадянин Литвин, 42 роки від роду, вивчивши самостійно українську мову, вживши її на роботі, отримав пониження з записом в трудову книжку за те, що він був некваліфікованим робітником. Він зараз подав в суд. Пан Литвин – прізвище у нього, я вам усі документи надам, якщо вас це цікавить. І зараз в суді він захищає свої права. Тобто тут давайте просто речі вже називати своїми іменами. Я хочу, щоб настав той час, коли будуть зірвані маски, хто що підписував і хто є господарем.
Дякую, Андрій. Але ви підпишіть – потім будете критикувати Меморандум чи Універсал. Підпишіть – і будете вимагати виконувати. А чому ви вимагаєте його виконувати, як там немає ваших підписів? Катерина Самойлик, будь ласка. Микола Комар.
Шановні наші виборці, шановні радіослухачі! Я хочу висловити свою занепокоєність з приводу ігнорування Конституції України. І більш за все вражає, що саме гарант Конституції вибірково відноситься до виконання конституційних своїх зобов’язань. Що я маю на увазі. У мене на Херсонщині, яку я представляю, є такі два райони, як Новотроїцький та Каланчацький. Новотроїцька та Каланчацька районні ради згідно Конституції України висловили недовіру головам райдержадміністрацій. Причому хочу зважити: майже повним складом сесії районної ради. Охотському та Богуненку. Зважте: голосували „за” і „Наша Україна”, і Компартія України, і „Регіони”, і БЮТ, - тобто рішення було прийнято без політичних упереджень. Але пройшло вже майже півроку, видно, що люди явно не дотягують до керівництва районами, народногосподарський комплекс занедбано. Крім протистояння, склоків, нічого немає. То ще з цієї трибуни, я знаю, що Президент з цієї трибуни хоча б почує, я звертаюся до Президента України: виконайте свій конституційний обов’язок – і звільніть керівників Новотроїцького, між іншим, самого великого сільського району нашої держави, та Каланчацького районів. Бо головним аргументом для призначення цих керівників було те, що вони чотири дні помахали на Майдані Незалежності помаранчевим прапором. Не це є аргументом для того, щоб їх призначали. Ну, хіба це головні переваги для керівників таких рангів? Якщо Президента не інформують, то це ганьба. При чому люди, чому ви караєте неродивими, непідготовленими керівниками народ України. І взагалі, нам і в сесійній залі, і всім треба розуміти, що треба кінчати з двовладдям, що у нас іде перетягування в районах канатів між держадміністраціями і районними радами. Нам терміново треба приступити до основного, заключного етапу політичної реформи. Бо без цього ніколи в житті те, що відбувається зараз по всім регіонам України, нам не вдасться подолати. Ще раз хочу наголосити, все це залежить від Президента України. Але він не хоче, не бажає помічати те, що відбувається в регіонах нашої держави. Шановні наші виборці, вже прийшов час, коли ми повинні самі дійсно, висловлювати свою думку, якій бути Україні і тому, я і вас всіх долучаю до того, щоб ми завершили політичну реформу і щоб, дійсно, було народовладдя.
Дякую. Микола Комар передає Юрію Болдирєву, будь ласка. За ним, підготуватися Беспалий передав слово Терену.
Фракция Партии регионов, Болдырев. Пророк Эвклизиаст говорит: „Год проходит и род проходит”. Этот зал знает политиков, которые 15 лет назад призывали отрубать пальцы за сказанное русское слово. Сегодня эти политики стали нормальными людьми, которые вполне толерантно относятся к своим коллегам. Я уже второй раз обращаюсь к представителям фракции "Блока Юлии Тимошенко" с просьбой, не раскачивать бессмысленно лодку. Я верю, что вы не враги Украине, я верю, что вы любите свою родину. И именно поэтому я призываю вас: будьте осторожны, не говорите резких слов, которые могут оскорбить ,обидеть и сделать вашими личными врагами других людей. Власть сакральна. По крайней мере, в нашей стране при той ментальности населения, которая есть у нас, власть воспринимается как сакральная вещь. Не разрушайте ее сами, если вы действительно любите свою родину. К сожалению, других механизмов построения государства, мы с вами сегодня не придумаем. То, что могут демонстрировать страны, прошедшие 200 лет демократии, те страны, которые разрушили сакральную систему власти еще 200 лет назад, они построили новую, но на это ушли годы, столетия. Поэтому я еще раз призываю вас, представителей нынешней оппозиции – блока Юлии Тимошенко, не раскачивайте лодку, не говорите резких вещей, работайте парламентскими методами, вносите законопроекты, обсуждайте их. И большинство депутатов проголосует и определит, таким образом, путь нашей страны, в том числе, и в языковой политике. Спасибо.
Так, будь ласка, замість Беспалого Терен. Журавко я не бачу. Підготуватися, Томенко також. Борщевському.
Віктор Терен, Блок Юлії Тимошенко. Шановні колеги, шановні наші громадяни! Тут були такі, знаєте, дуже серйозні ридання про те, що в Одесі зруйнували пам’ятник Леніну. А я хотів би запитати, а на якій підставі він, власне, має бути там стояти і взагалі на якій підставі стовбичать ці довбури до сьогоднішнього дня по всій Україні. Тобто Леніну пам’ятник як кому? Як засновнику української держави? Але за особистою вказівкою Леніна було послано на Україну банди Муравйова, які залили кров’ю Україну, порубали дітей під Крутами. І в Києві лише в перші дні було знищено понад 5 тисяч громадян. Нищили всіх, хто говорив українською мовою. Далі, в книзі „Золото партії” Ігор Бунич наводить документи, які свідчать, що на початку 20-х років, коли лютував голод в Україні, на Кубані, на Поволжі, на особисті рахунки Леніна, Троцького переводилися мільйони доларів і швейцарських франків, і зокрема, на рахунок Леніна було переведено понад 60 мільйонів доларів, тобто це є документи. Тобто Ленін іде як родочальник корупції. І якщо ці факти, які наводить Бунич, є неправдивими, подайте на нього в суд. Далі. Чи може за особисті якості вказівка Леніна була такою, що, коли лютував голод, знову посилаюся на документальні дані в книжці Ігоря Бунича і цитую мовою оригіналу, де він говорить: „А повара следовало бы посадить в тюрму, потому что икорочка вчера была не свежей». І це тоді, коли люди вмирали від голоду, коли косив тиф. І цій людині, це документальні факти, і цій людині, яка заснувала концтабори, його була особиста вказівка, документальні дані, яка наказувала розстрілювати всіх і вся і, в першу чергу, священиків, донині у незалежній Україні стовбичать пам’ятники по селах і містах. Донині його цитати можна прочитати, наприклад, у київському метро. І я прошу вважати цей мій виступ як депутатський запит до мера Києва Черновецького. Доки це буде, що київські станції метрополітену перетворюються у музей Леніна? Доки? Далі. Це є все лицемірством. Це є лицемірством. І, коли виступають комуністи і дорікають уряду, це є теж лицемірство. Я хочу запитати: якому уряду? Згадайте, як на минулій сесії виступали комуністи і говорили, що уряд, коли був Єхануров, що це уряд націонал-соціалістичний. Скажіть мені, будь ласка, який тепер він. Олігархічно-соціалістично-комуністичний? Але це ж ваш уряд, комуністи, підняв тарифи втричі на житлові послуги. І фраза „Два Віктори об’єднають Україну” перетворилася в те, що сьогодні однаково грабують і Львів, де тарифи піднялися утричі, і Київ, і Донецьк. І це об’єднує Україну сьогодні. На жаль. І, коли собівартість українського газу становить 114 гривень, то підняли ціну до 444 гривень. Це теж є факт. А гроші йдуть у „РосУкрЕнерго”. Прибутки цієї кримінальної структури у 2005 році складали два мільярди доларів, тепер п’ять мільярдів. Це ваш уряд, це уряд, який за принцип.
Якщо вже така справедливість, то треба було б сказати, хто послав дітей під крути. Будь ласка, Віктор Борщевський. За ним – Шевченко.
Народный депутат Борщевский, фракция Коммунистической партии Украины, Днепропетровская область. Я не могу вкратце так сказать, сказать по поводу слов моего «коллеги», после этих слов по поводу Ленина. Сегодня памятники Ленина стоят и будут стоять на Украине, потому что все могущество государства было создано тем государством, которое основал Владимир Ильич Ленин, и которое 15 лет вот эта власть пытается, в том числе помаранчевая, развалить и у них даже хисту не хватает до конца это развалить. Поэтому памятники Ленина будут, и будут стоять. Но я хочу перейти к другому вопросу. Может быть напрямую связанный с этим. Сегодня самая главная, вот, что обсуждается в обществе, это все-таки цены и тарифы. И меня, опять-таки, удивляет вот это лицемерие, когда говорят, что, вот, есть новый уряд, это все сделал. Но, простите меня, ведь цены на газ и прочее начали повышаться при премьере Тимошенко, продолжило это помаранчевый уряд Еханурова. Ехануров отказался вести переговоры с профсоюзами об подписании генеральной угоды именно по вопросам тарифов. Поэтому, да, комиссия, хорошо. И пуская она работает, но мы должны сегодня и на уровне центральной представительной власти обратить внимание на эту проблему. Сегодня мы создаем определенный, может быть, моральный дисбаланс между разными уровнями представительной власти. Именно сегодня заложниками в ценовой, тарифовой политике стали наши коллеги местных советов и мы должны вот тут, в этой зале, развязать этот сложный узел. И тут вопрос стоит не только в самих, так сказать, тарифах. Давайте мы сегодня комплексно посмотрим, а в каком состоянии у нас сегодня энергетика? Сегодня практически большую часть электроэнергии дают атомные электростанции, но они работают не на полную мощность. И чем это вызвано? Во-первых, частные облэнерго, транспортировщики энергии по сути дела не дают возможности использовать полностью энергию. Поэтому мы должны, второй момент, мы должны. Как можно повышать тарифы когда у нас зарплата, платежная способность населения не позволяет оплачивать эти тарифы, не позволяет. Поэтому мы должны комплексно рассмотреть и энергетику и уровень зарплаты и мы только тогда сможем решить проблему жилищного хозяйства, решить проблему тарифов. Но сегодня нам нужно приостановить этот рост, я думаю, что поддерживаю своего коллегу Килинкарова и продолжить работу в этом направлении. Спасибо.
Слово має Андрій Шевченко. Я зараз буду називати прізвище хто ще у нас залишився з тих, хто записався, Корж – немає, Калетнік – немає, Зварич – ви будете виступати? Ігор? Підготуватись Зваричу. Будь ласка, Андрій.
Доброго здоров’я! Мені шкода, що я перед порожнім залом мушу виконати те доручення, яке мені довірили зробити із журналістської організації. Близько години тому назад тут у Верховній Раді розпочалася акція журналістів під назвою „Руки геть від свободи!”. Її провели журналістські організації і журналісти, які стверджують, що вони не задоволені тим, як розслідуються справи Гонгадзе, не задоволені ситуацією зі свободою слова в Україні і які кажуть, що їх мета встановити громадський журналістський контроль за випадками порушення професійних прав журналістів. Вони передали мені, як голові Комітету свої вимоги, я зачитаю ці вимоги. По-перше. Це зняти депутатську недоторканність із народного депутата Олега Калашникова. По-друге. Порушити кримінальну справу за фактом перешкоджання професійній діяльності знімальної групи „5-го каналу” на території Києво-Печерської Лаври. По-третє. Притягнути до відповідальності київського мера Леоніда Чернівецького, який систематично порушує права журналістів. По-четверте. Журналісти звертаються до депутатів із вимогою заблокувати проходження законопроекту депутата Кисельова, цей законопроект передбачає за звинуваченнями у наклеп журналістів відправляти на виправні роботи і саджати в тюрму до двох років. По-п’яте. Створити прозору систему акредитації журналістів при органах влади, щоб вона не перетворювалася на систему фільтрації для журналістів чи мас-медіа. Тримаючи ці вимоги в руках я просто думаю, що для нас це черговий знак і нагадування того, що війна проти журналістики в Україні. Це не лише Хрест під Таращею, це, справді, і Калашников, і спроби Чернівецького розказати журналістам, в кого можна брати інтерв’ю, а в кого - ні. Це і законопроект депутата від Партії регіонів Кисельова, це і десятки спроб поміняти редакторів місцевих газет, ці спроби йдуть з боку різних політичних сил, в тому числі всіх політичних сил, які представлені в парламенті. Підсумовуючи, я можу сказати, що є відчуття того, що у нас ризик відкату назад і, я думаю, що це той момент, коли журналісти повинні чітко сказати: „Руки геть”! від їхньої професії. Я також скажу сьогоднішнє враження по слуханнях по справі Гонгадзе, мені здається, що це нас остаточно переконали, що, справа Гонгадзе – це є, насправді, символ деградації всієї української політичної системи. Тому що ми знаємо, що вбивала Гію система Кучми, яка зараз перефарбовується в синьо-біле. Ми знаємо, що помаранчева влада успішно завалювала слідство в справі Гонгадзе. І я скажу, що, мабуть, в усіх 5-х фракціях, в усіх 5-х наших фракціях ті люди, які несуть відповідальність за те, що справа Гонгадзе залишається національним соромом. На закінчення я скажу, що переконаний, ставлення до преси – це діагноз до політичної системи в Україні. Ця система приречена, якщо політики не зроблять свідомий вибір на користь свободи і правди. Роковини по Гії для журналістів завжди нагадуватимуть, що треба стояти за себе. Так само, як і Гія Гонгадзе, я вірю в успішну країну, а вона можлива тільки тоді, коли тут буде успішна журналістика, гідна і чесна професія. Дякую.
Дякую. Будь ласка, Ігор Зварич. Так, Мостіпан немає, Бондаренко Олена – немає, Григорович – ні, Ландик – ні, Тихонов, Сухий, Берташ, Яворівський, Бевзенко, Корсаков, Ковалевська передає слово Мірошниченку підготуватися, будь ласка.
Шановні друзі! Ви знаєте, я радий, що є пан Андрій Шевченко в залі, який апелював, що нікого немає в залі, тому що вчора в газеті „Киевские ведомости” за 14 вересня цього року я прочитав таку фразу: „обвиняли во всех тяжких оранжевое правительство, а депутат от Партии регионов Зварич. с министром юстиции заявил, что виноваты в газовых неурядицах все правительства - и Тимошенко, и Кинаха, и Еханурова, и Пустовойтенко, и Януковича.» Якщо знаете говорити чесно, то я вчора не виступав з трибуни Верховної Ради і нікого просто не міг звинувачувати: ні один уряд, ні другий, ні третій і ні четвертий. Тому погоджуюся з тим, що ми повинні буди дуже толерантними по відношенню до журналістів. І разом з тим, мені здається, що це ситуація двояка і також вони повинні з увагою відноситися і до того, що пишуть і про народних депутатів. А що стосується загалом цієї теми, вже тепер газової, а не журналістської, я повинен би сказати, що насамперед, одним із найважливіших акцентів повинен бути той акцент, що новий уряд працює, раптом місяць і кілька днів тобто він, фактично кажучи, вже перейшов на ті тарифи, про які сьогодні багато людей говорять. Тому я глибоко переконаний, що і комісія, яка утворена, і здоровий глузд, у вирішенні цього питання завжди переможуть. Дякую.
Будь ласка, Мірошниченко Ю.Р.
Шановні колеги, шановні виборці, Юрій Мірошниченко, фракція Партії регіонів. Я теж шкодую з того, що в залі, на жаль, небагато залишилося народних депутатів, але разом з тим хотів би звернутися і до заступника Голови Адама Івановича, і до Апарату Верховної Ради і, в першу чергу, до голів комітетів. Оскільки я був свідком, коли в програмі „Подробиці” каналу „Інтер” – центрального каналу телебачення, показували пусті ряди нашої фракції і коментар відповідний був, що не всі депутати відвідують сесійні засідання, мені було шкода. Разом з тим хочу довести до відома, в першу чергу наших виборців і, як я вже казав, звернутися до відповідних посадових осіб Верховної Ради, що дуже часто причиною відсутності народного депутата України на своєму робочому місці під час сесійного засідання, є проведення комітетів або підкомітетів. Відповідно, розуміючи що наша фахова робота відбувається в комітетах або підкомітетах, ми беремо участь в їх роботі і разом з тим, не є присутніми в залі. Відповідно, хочу звернутися до голів комітетів, які призначають и до Апарату Верховної Ради з тим, щоб не призначали на час сесійних засідань засідання комітетів і підкомітетів. І відповідно тоді ми зможемо об’єктивно оцінювати роботу кожного народного депутата. Дякую за увагу.
Так, дякую вам за рекомендацію, але тут нічого не треба робити., треба виконувати Закон „Про комітети” і Регламент, де чітко сказано про те, що засідання будь-якого комітету під час засідання сесійного може проводитись лише за рішенням Верховної Ради. Так, що це, ще раз пояснюю для всіх і тому числі, для голів комітету, що вони не мають права це робити. А ви як законопослушні повинні, прийшовши на комітет сказати, що ви в цей час маєте бути в сесійній залі. Всі хто хотів взяти слово, таку можливість одержали. На цьому ранкове засідання оголошується закритим. І я нагадую, шановні колеги, що наступне пленарне засідання у нас у вівторок о 10 годині. На все добре.